cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nesteroidni protivupalni lijekovi
Upalne crijevne bolesti
Nesteroidni antiupalni lijekovi se ne bi smjeli koristiti kod pacijenata sa upalnim crijevnim bolestima (Crohnova bolest i ulcerativni kolitis), zato što oni imaju osobinu uzrokovanja krvarenja u probavnom sistemu te formiranja ulkusa na sluznici želuca. Lijekovi poput Advila bi se trebali izbjegavati kod pacijenata sa upalnim crijevnim bolestima. Umjesto ovih lijekova, preporučljivije je korisiti lijekove kao što su Tylenol (sadrži acetaminofen) ili lijekove koji sadrže kodein (on usporava crijevne aktivnosti), te su kao takvi sigurniji za ublažavanje bolova od NSAID lijekova.
Neželjeni efekti na bubrege
Lijekovi iz ove grupe su povezani sa relativno velikim rizikom od neželjenih efekata na rad bubrega. Mehanizam neželjenih efekata na bubrege je zbog promjene u renalnoj hemodinamici (protoku krvi), koja je obično regulisana prostaglandinima, a njih NSAID lijekovi inhibiraju. Prostaglandini normalno prouzrokuju proširivanje krvnih sudova dovodnih arterija glomerula. Ovo pomaže u održavanju normalne glomerularnog protoka i brzine filtriranja, što pokazuje efikasnost bubrežne funkcije. Ukoliko bi se djelovanje prostaglandina blokirano putem djelovanja NSAID lijekova, došlo bi do slabljenja u funkcionisanju bubrega. Kod životinja, konji su posebno osjetljivi na ove neželjene efekte u odnosu na druge domaće životinje.
U uobičajene neželjene efekte koji su povezani sa promjenom u funkcionisanju bubrega mogu se ubrojati:
Ovi lijekovi također mogu prouzrokovati nejednako funkcionisanje bubrega, naročito u kombinaciji sa drugim nefrotoksičkim supstancama. Naročiti rizik u radu bubrega mogu imati pacijenti koji istovremeno koriste ACE inhibitore (koji smanjuju krvni pristisak) i diuretike, pošto se stvara tzv. trostruki negativni efekt.
Rjeđe se mogu javiti opasniji poremećaji u funkcionisanju bubrega:
Fotoosjetljivost
Fotodermatitis je neželjeni efekt nesteroidnih antiupalnih lijekova koji je često neprimjećen. Donekle je ironično da antiupalni lijekovi dovode do određenih vidova upala u kombinaciji sa sunčevom svjetlošću. To se prije svih odnosi na profene (derivate 2-aril propanske kiseline), ali i drugi NSAID lijekovi imaju takve karakteristike, kao što je to slučaj sa piroksikamom, diklofenakom i benzidaminom.
Dok nije povučen iz upotrebe zbog svoje hepato-toksičnosti, Benoksaprofen je bio antiupalni lijek koji je pokazivao naviše fotoosjetljivosti. Mehanizam fotoosjetljivosti kod profena je uzrokovan lahkom dekarboksilacijom karboksilne funkcionalne grupe u molekuli. Specifične karakteristike apsorpcije svjetlosti različitih hromoforičnih derivata profena utječu na mehanizam dekarboksilacije. U ovom mehanizmu, ibuprofen je donekle izuzetak, pošto ima slabu apsorpciju i smatra se slabim fotoosjetljivim lijekom.
Upotreba u trudnoći
Nije preporučljiva upotreba antiupalnih lijekova tokom trudnoće, pogotovo u trećoj trećini. Iako se radi o grupi lijekova koji nisu teratogeni (ne uzorkuju deformacije na fetusu), oni mogu prouzrokovati prerano zatvaranje ductus arteriosus (kanal između pulmonarne arterije i aorte kod fetusa) i bubrežne tegobe kod fetusa. Dovode se u vezu sa prijevremenim porođajima. . Međutim, aspirin se često koristi u trudnoći, zajedno sa heparinom kod trudnica sa antifosfolipidnim antitijelima.
Nasuprot toga, paracetamol se smatra sigurnim i dobro podnošljivim tokom trudnoće. Međutim, doze se moraju uzimati kako je propisano od strane liječnika, zbog rizika od hepato-toksičnosti.
Ostali neželjeni efekti
Ostali uobičajeni neželjeni efekti uključuju: povišen nivo enzima jetre, glavobolju i vrtoglavicu.
Manje uobičajeni neželjeni efekti su: hiperkalemija, konfuzija, bronhospazm, osip i druge. Većina ovih lijekova veoma slabo dolazi do centralnog nervnog sistema. Međutim, djelovanje enzima ciklooksigenaze se snažno osjeti u CNS, što se čak i pri manjim koncentracijama može manifestirati putem neželjenih efekata kroz pospanost i vrtoglavicu.
Hiralnost
Većina lijekova ove grupe ima hiralne molekule (diklofenak je jedan od izuzetaka). Ipak, gotovo svi lijekovi se proizvode u racemičkim mješavinama. Pravilo je da je samo jedan enantiomer farmakološki aktivan. Kod nekih NSAID lijekova (uglavnom profena), postoji enzim izomeraza unutar organizma koji pretvara (konvertuje) neaktivni enantiomer u njegovu aktivnu formu, iako je njegova aktivnost različita od osobe do osobe. Ovaj fenomen je, vjerovatno, odgovoran za slabu korelaciju između efikasnosti nesterodnih antiupalnih lijekova i koncentracije plazme, koja je ispitivana u nekim starijim studijama, dok nisu provedene određene analize aktivnih enantiomera.
Ibuprofen i ketoprofen su danas dostupni u formi pojedinačnih, aktivnih enantiomera (deksibuprofen i deksketoprofen, respektivno), koji služe da se pruži brza interventna terapija i poboljša profil njihovih neželjenih efekata. Naproksen je oduvijek bio u prodaji kao pojedinačni aktivni enantiomer.
Inhibitori ciklooksigenaze-2
Nakon otkrića ciklooksigenaze-2 1991 godine od strane Daniela Simmonsa na Brigham Young Univerzitetu povećane su nade u razvoj efektivnog antiupalnog lijeka koji neće ima neželjene efekte na normalno funkcionisanje želuca koji su karakteristični za ove lijekove. Postojalo je mišljenje da će selektivni inhibitori ciklooksigenaze-2 (COX-2) imati antiupalno djelovanje bez sprječavanja gastroprotektivnih prostaglandina.
Ciklooksigenaza-1 je veoma važan enzim sa protektivnom ulogom u organizmu. Služi za reguliranje mnogih fizioloških procesa. Jedan od njih je i njeno djelovanje u očuvanju unutrašnje sluznice probavnih organa (prvenstveno želuca) od "erozije" i oštećenja zbog djelovanja želučane kiseline. Pošto neselektivni COX-1 i COX-2 inhibitori (aspirin, ibuprofen i naproksen) smanjuju nivo zaštitnih prostaglandina, gube se njihove zaštitne osobine te se povećava rizik od nastanka ulkusa na želucu i dvanaestopalačnom crijevu a može se javiti i unutrašnje krvarenje. Ciklooksigenaza-2 je enzim koji je uvijek izražen tokom upale, te se na njenoj inhibiciji zasniva željeno djelovanje svih nesteroidnih antiupalnih lijekova.
Prvi korak ka razvoju pravih selektivnih inhibitora COX-2 je bila proizvodnja prvog, relativno selektivnog, oksikama - meloksikama. Najnovija klasa NSAID lijekova -koksiba, čiji je predstavnik celekoksib, se može smatrati pravim selektivnim inhibitorima COX-2. U ovu grupu se ubrajaju, između ostalih, rofekoksib, valdekoksib, parekoksib i etorikoksib.
Kontroverze oko inhibitora COX-2
Dok su postojale nade da će ova COX-2 selektivnost smanjiti negativne neželjene reakcije lijekova na gastrointestinalni sistem, postojalo je vrlo malo jakih dokaza u prilog ovim mišljenjima. Originalna studija koju je proveo Searle (danas dio koncerna Pfizer), je pokazala da postoji smanjena učestalost neželjenih efekata za celekoksib, što se kasnije pokazalo da je istraživanje bilo bazirano na preliminarnim podacima. Konačni podaci nisu pokazali značajnu razliku u neželjenim efektima u usporedbi sa diklofenakom.
Međutim, rofekoksib, koji je od tada povučen iz upotrebe, je pokazao da proizvodi značajno manje neželjenih efekata na probavni sistem u usporedbi sa naproksenom. Ova studija, takozvani slučaj VIGOR, je povećala zabrinutost oko kardiovaskularne sigurnosti upotrebe koksiba, iz razloga što su statistički beznačajno povećavali rizik od infarkta miokarda, što je posmatrano kod pacijenata liječenih rofekoksibom. Ostali podaci, iz slučaja APPROVe, pokazali su relativni rizik od kardiovaskularnih tegoba 1,97 puta veći od kontrolne placebo-grupe. Ovaj rezultat je doveo do povlačenja rofekoksiba sa tržišta u oktobru 2004.
Inhibitori ciklooksigenaze-3
Simmons je također bio uključen 2002 godine u otkriće ciklooksigenaze-3 i analizirao relacije između novog izoenzima i paracetamola, zasigurno jednog od najraširenijeg analgetičkog lijeka na svijetu. Studije su postavile teoriju da bi inhibicija COX-3 mogla predstavljati primarni mehanizam putem kojega bi ovi lijekovi mogli ublažiti bolove, a možda i groznicu.
Relevantnost ovih istraživanja bi mogla biti upitna pošto je otkriven gen ciklooksigenaze-3, koji, nakon što je dekodirana njegova proteinska sekvenca, izgleda sadrži potpuno drugačije aminokiseline sekvence za razliku od COX-1 i COX-2. Ovi proteini ne pokazuju aktivnost ciklooksigenaze te je malo vjerovatno da on igra bilo kakvu ulogu u medijarnom fiziološkom odgovoru prostaglandina.
Upotreba u veterini
Istraživanja su potvrdila djelovanje nesteroidnih antiupalnih lijekova u kontroliranju bolova koji se javljaju u veterinarskih procedurama pri kastraciji bikova i uklanjanju rogova. Najbolji rezultati se postižu putem kombinacije lokalnih anestetika kratkotrajnog dejstva poput lidokaina sa NSAID lijekovima koji djeluju kao anestetici dugotrajnog dejstva. Međutim, najveći broj istraživanja se fokusira na proučavanje ketoprofena jer se trenutno na američkom tržištu nalazi samo jedan nesteroidni antiupalni lijek - fluniksin meglamin, koji je indiciran za stanja postoperativnih bolova.
Staklo
150p|mini|Kugla od stakla Staklo je nekristalna, često prozirna, amorfna čvrsta supstanca koja ima široku praktičnu, tehnološku i dekorativnu upotrebu u, na primjer, prozorskim staklima, posuđu i optici. Staklo se najčešće formira brzim hlađenjem (gašenjem) rastaljenog oblika; neka stakla kao što je vulkansko staklo se javljaju u prirodi. Najpoznatiji i istorijski najstariji tipovi proizvedenog stakla su "silikatna stakla" zasnovana na hemijskom spoju silicijum dioksida, primarnog sastojka pjeska. Soda-vapneno staklo, koje sadrži oko 70% silicijum dioksida, čini oko 90% proizvedenog stakla. Termin staklo, u popularnoj upotrebi, često se koristi samo za ovu vrstu materijala, iako stakla bez silicijevog dioksida često imaju poželjna svojstva za primjenu u modernoj komunikacijskoj tehnologiji. Neki predmeti, kao što su čaše za piće i naočare, toliko su često napravljeni od stakla na bazi silikata da se jednostavno nazivaju imenom materijala.
Zbog svojih karakteristika, staklo je relativno čvrsto, inertno, prozirno i biološki neaktivno, a ima vrlo široku upotrebu u današnjem vremenu. Uprkos tome što je krhko, ukopano silikatno staklo će preživjeti vrlo duge periode ako se ne uznemirava, a postoje mnogi primjeri fragmenata stakla iz ranih kultura pravljenja stakla. Arheološki dokazi sugerišu da pravljenje stakla datira najmanje 3.600 godina p. n. e. u Mezopotamiji, Egiptu ili Siriji. Najraniji poznati stakleni predmeti bile su perle, koje su možda nastale slučajno tokom obrade metala ili proizvodnje fajanse. Zbog svoje lakoće oblikovanja u bilo koji oblik, staklo se tradicionalno koristi za posude, kao što su zdjele, vaze, boce, tegle i čaše za piće. U svojim najčvršćim oblicima, također se koristio za tegove za papir i klikere. Staklo se može bojiti dodavanjem soli metala ili oslikavati i štampati kao emajlirano staklo. Svojstva prelamanja, refleksije i transmisije stakla čine staklo pogodnim za proizvodnju optičkih leća, prizmi i optoelektronskih materijala. Ekstrudirana staklena vlakna imaju primjenu kao optička vlakna u komunikacijskim mrežama, termoizolacijski materijal kada su matirana kao staklena vuna kako bi zadržala zrak, ili u plastici ojačanoj staklenim vlaknima (fiberglass).
Mikroskopska struktura
Standardna definicija stakla (ili staklastog tijela) je čvrsta supstanca nastala brzim gašenjem taljenja. Međutim, pojam "staklo" se često definiše u širem smislu, kako bi se opisala bilo koja nekristalna (amorfna) čvrsta supstanca koja pokazuje stakleni prijelaz kada se zagrije u tečno stanje.
Staklo je amorfna čvrsta materija. Iako struktura stakla na atomskom nivou dijeli karakteristike strukture prehlađene tekućine, staklo pokazuje sva mehanička svojstva čvrste tvari. Kao i u drugim amorfnim čvrstim materijama, atomskoj strukturi stakla nedostaje periodičnost dugog dometa uočena u kristalnim čvrstim materijama. Zbog ograničenja hemijske veze, stakla posjeduju visok stepen reda kratkog dometa u odnosu na lokalne atomske poliedre. Ideja da staklo teče u značajnoj mjeri tokom dužeg vremenskog perioda nije podržana empirijskim istraživanjem ili teorijskom analizom (vidi viskoznost u čvrstim tvarima). Iako se u staklu može izmjeriti viskozitet materijala reda 1017–1018 Pa, tako visoka vrijednost pojačava činjenicu da staklo ne bi značajno promijenilo oblik čak ni u velikim vremenskim periodima.
Formiranje iz prehlađene tečnosti
Za gašenje taline, ako je hlađenje dovoljno brzo (u odnosu na karakteristično vrijeme kristalizacije) tada se sprječava kristalizacija i umjesto toga se neuređena atomska konfiguracija prehlađene tekućine zamrzava u čvrsto stanje na Tg. Sklonost materijala da formira staklo dok se gasi naziva se sposobnost stvaranja stakla. Ova sposobnost se može predvidjeti teorijom krutosti. Općenito, staklo postoji u strukturno metastabilnom stanju u odnosu na svoj kristalni oblik, iako u određenim okolnostima, na primjer u ataktičkim polimerima, ne postoji kristalni analog amorfne faze.
NGC 5083
NGC 5083 (također poznat kao IRAS 13167+3951, MCG 7-27-59, PGC 46413 i UGC 8367) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 327 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Lovački psi. Najveći prečnik je 1,30 (124 hiljade sg) a najmanji 1,1 uglovnih minuta (105 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Lewis Swift 14. juna 1885. godine.
Staklo
Formiranje iz prehlađene tečnosti
Staklo se ponekad smatra tekućinom zbog nedostatka faznog prijelaza prvog reda gdje su određene termodinamičke varijable kao što su volumen, entropija i entalpija diskontinuirane kroz raspon staklene tranzicije. Staklena tranzicija se može opisati kao analogna faznoj tranziciji drugog reda gdje su intenzivne termodinamičke varijable kao što su toplinska ekspanzivnost i toplinski kapacitet diskontinuirane, međutim to je netačno. Teorija ravnoteže faznih transformacija ne važi za staklo, pa se stakleni prelaz ne može klasifikovati kao jedna od klasičnih ravnotežnih faznih transformacija u čvrstim materijama. Nadalje, ne opisuje temperaturnu ovisnost Tg o brzini zagrijavanja, kao što je pronađeno u diferencijalnoj skenirajućoj kalorimetriji.
NGC 5083
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Staklo
Pojave u prirodi
Staklo se može prirodno formirati iz vulkanske magme. Obsidijan je uobičajeno vulkansko staklo sa visokim sadržajem silicijum dioksida (SiO2) koji nastaje kada se felzična lava ekstrudirana iz vulkana brzo ohladi. Impactit je oblik stakla koji nastaje udarom meteorita, gdje su značajni primjeri moldavit (koji se nalazi u srednjoj i istočnoj Evropi) i libijsko pustinjsko staklo (nalazi se u područjima istočne Sahare, pustinjama istočne Libije i zapadnog Egipta). Vitrifikacija kvarca se također može dogoditi kada munja udari u pijesak, formirajući šuplje, razgranate strukture nalik korijenu koje se nazivaju fulguriti. Trinitit je staklasti ostatak nastao od pijeska pustinjskog poda na poligonu za testiranje nuklearne bombe Trinity. Edeowie staklo, pronađeno u Južnoj Australiji, pretpostavlja se da potječe od pleistocenskih pašnjačkih požara, udara groma ili hiperbrzinskog udara jednog ili više asteroida ili kometa.
Proizvodnja
Čisti silicijum dioksid ima tačku topljenja na oko 2000˚C te bi bilo jako neekonomično taliti ga na toj temperaturi. Prilikom proizvodnje stakla dodaju se sljedeće dvije tvari koje olakšavaju izradu stakla:
Dodavanjem sode snižava se tačka topljenja na oko 1000˚ C, no isto tako njegovim dodavanjem staklo postaje topivo u vodi. Zbog toga u već otopljeno staklo dodaje se kalcijum oksid koji vraća staklu njegovu netopivost u vodi. Pojednostavljeno rečeno staklo se proizvodi od kamenja, što zapravo i jeste silicijum dioksid.
Upotreba
Staklo se upotrebljava u mnogim područjima: građevini, za prehranu, izradu instrumenata, elektronike, ukrasnih predmeta itd. Iako se staklo proizvodilo od vremena starih Sumerana i Egipćana, staklo je bio skupocjen materijal i to sve do sredine 20. vijeka nakon čega staklo postaje iznimno jeftin i široko upotrebljavan materijal.
Antimasonska izložba
mini|desno|Plakat s antimasonske izložbe otvorene u [[Beogradu 22. oktobra 1941. godine]] Antimasonka izložba je otvorena 22. oktobra 1941. u Beogradu. Ova izložba bila je pripremljena kao propagandistička izložba u službi komesarske vlade u okupiranoj Srbiji, kroz koju je promulginarana propaganda većinom protiv židova, komunista i masona. Za ovu izložbu izdate su četiri poštanske marke, štampano je 60.000 plakata, 200.000 brošura, 100.000 letaka, 9 vrsta dopisnica u 108.000 komada, napravljeno je 176 kino reklama. Građani su i prisilom morali posjećivati izložbu.
mini|Poštanske marke s Antimasonske izložbe otvorene u Beogradu
Szczecin
mini|centar|800px|Szczecin
Szczecin (fon. Ščećin) je grad u Poljskoj. Sedmi je najmnogoljudniji grad u zemlji i važan kulturni, privredni, komunikacijski i turistički centar. Nalazi se na sjeverozapadnom dijelju Poljske, na rijeci Odra i jezeru Dąbie. Glavni je grad Zapadnopomeranskog vojvodstva.
Historija
U 9. vijeku kneževi slavenskih plemena izgradili su dvorac okružen jarkom. Dobio je status grada 1243. Od 1278. je hanzeatski grad. Od 1309. glavni je grad Pomorja. Od 1945. godine je u Poljskoj. Ime Szczecin službeno je od 1946.
Sport
thumb|Gradski stadion
Kultura
thumb|Nacionalni muzej
Križna jama
Križna pećina (Križna jama) leži u trokutu između Loškog polja, Cerkniškog polja i Bločke visoravni u Sloveniji. Među kraškim pećinama, Križna pećina poznata je širom svijeta po svojim podzemnim jezerima. U Jezerskom i Pišanovu ih ima 22, a zajedno sa tunelom Blato više od 40. Jezera su nastala iza sigastih barijera čije je nastanak uslovljen izlučivanjem kalcita iz vode. Izuzetno sporo rastuće sigaste barijere (do 0,1 mm godišnje) i njihova krhkost glavna su prepreka masovnom turizmu u pećini i ograničavanju dnevne turističke posjete vodenom dijelu pećine na 4 osobe. Glavna smjernica pri obilasku pećine je ograničavanje posljedica turističkih posjeta na nivo prirodnom samoobnavljanja, čime se Križna pećinaodržava među najbolje očuvanim turističkim špiljama u Sloveniji. Pećina je uređena za turistički posjet 1950-ih godina, kada se o njoj brinulo Turističko društvo Loška dolina. Kasnije je njime upravljalo Ljubljansko društvo za istraživanje jama. Od 1990-ih do danas o njoj se uzorno brine Udruženje ljubitelja Križne pećina. lijevo|mini|400x400piksel| Podzemni otok u Križnoj jami desno|mini|400x400piksel| Gusarski brod, stalaktitno ostrvo u Jezerskom potoku mini|Tomaž Planina u Kittlovom ponoru, donji sprat Križne pećine, foto Primož Krivic (1974.) Križna pećina je prvi put opisana 1832. godine, a vodeni dio, koji je ujedno i najljepši, slovenački su speleolozi istraživali tek nakon 1926. godine. Na Kalvariji, koja je ujedno i najupečatljiviji dio Križne pećine, pećina je podijeljena na sjeverni tunel Blato i sjeveroistočni tunel Pisani. Veći dio tunela Blata manje je zanimljiv zbog skromnijih sigastih formacija, jer je samo njegov krajnji sjeverni kraj bogat stalaktitnim oblicima. Šareni tunel, do kojeg se može doći samo čamcem, zanimljiviji je zbog podzemnih jezera i bogato ukrašenih podzemnih dvorana. Sa strane mu se pridružuje Matjažev tunel sa moćnim stupovima kralja Matjaža. Završava se u blizini najvećeg prostora u pećini, Kristalnih planina. Uzvodni nastavak prema Bloškoj visoravni nije istražen, jer su i tunel Blata i tunel Pisani prekriveni klizištima iz kojih otiče voda. Križna pećina se hidrološki nastavlja nizvodno do Nove Križne pećine kroz sifon dubok preko 124 m.
Zaleđe toka podzemnih voda su okolna brda, što objašnjava veoma stabilnu temperaturu vode (oko 8 °C), prezasićenost vode kalcitom i izuzetno čistu vodu pri normalnom i niskom vodostaju. Tek pri visokim vodostajima, kada se nivo kraške vode podiže, kroz nju teku dijelovi potoka Farovščica i Bloščica. Tokom ovih događaja u pećinu dolazi i zagađenje sa Bloške visoravni. U Križnoj pećini se nalazi podzemni otok.
Do 2000. godine u njemu je otkriveno čak 45 podzemnih (troglobiontnih) životinjskih vrsta, što ga svrstava na 4. mjesto u svijetu po raznolikosti.
Križna pećina jedno je od najvećih nalazišta skeleta špiljskih medvjeda u ovom dijelu Europe. Pored obilja kostiju pećinskog medvjeda, na ulazu u pećinu ispred prvog jezera otkriveni su keramički i litički ostaci iz perioda eneolita.
Emir Dragulj
Emir Dragulj bio je jedan od najznačajnijih bosanskohercegovačkih grafičara. Rođen je 2. februara 1939. godine u Mravinjcu kod Goražda, a preminuo je 2002. u Beogradu, gdje je i sahranjen u Aleji zaslužnih građana na Novom groblju. Gimnaziju je završio u Sarajevu, a potom studij slikarstva na Akademiji likovnih umjetnosti u Beogradu 1963. godine. Nakon redovnog studija slikarstva, specijalizirao je i grafiku u Bruxellesu, na L'Ecole Nationale Supérieure des Arts Visuelles "La Cambre" 1966 - 67. Po okončanju studija nastavio je živjeti u Beogradu gdje je radio kao profesor na Fakultetu likovnih umjetnosti na Odsjeku za grafiku.
Za svoga života Emir Dragulj je pokazao izuzetno bogatu stvaralačku aktivnost. Imao je oko 40 samostalnih izložbi i preko 100 kolektivnih i dobitnik je mnogobrojnih nagrada u zemlji i inostranstvu.
Đuro Deželić
mini|Spomenik u Zagrebu Đuro Deželić (25. mart 1838 – 28. oktobar 1907) bio je hrvatski književnik.
Nakon studija prava stupio je u službu grada Zagreba. Od 1871. do smrti bio je gradski vijećnik i zamjenik gradonačelnika. Njegovim nastojanjem podignuti su mnogi dijelovi grada, uređeni trgovi i sagrađen vodovod. 1868. godine osnovao je vatrogasnu službu u Hrvatskoj. U političkom životu do 1873. izjašnjavao se kao unionist, a poslije se priklonio pravašima. Đuro Deželić je bio marljiv djelatnik i u drugim područjima kulturnog i javnog života. Uređivao je Narodne novine i Danicu, bio je i prvi urednik Domobrana 1866. i Vienca 1869. Pisao je i historijske i filozofske rasprave, političke članke, poeziju, pripovijesti, romane, putopise i životopise poznatih sunarodnjaka. Čitatelje je naručito privukao popularno pisanim člancima iz hrvatske hisotije.
Svetozar Ćorović
Svetozar Ćorović bio je bosanskohercegovački književnik i kulturni djelatnik.
Biografija
Predstavlja jednu od najmarkantnijih ličnosti mostarskog omladinskog pokreta onog vremena. U Mostaru je završio osnovnu i trgovačku školu. Iako skromnog obrazovanja, brzo je izrastao u eminentnog bosanskohercegovačkog kulturnog i javnog radnika i proznog pisca, koji će danonoćno pisati crtice, pripovijetke, romane i drame i u njima faktografski vjerno slikati život u Hercegovini i ljude svih staleža, vjera i narodnosti. Njegova djela nadahnuta su Mostarom i Hercegovinom. Njegovi junaci su obični i mali i veliki ljudi, obični i gazde, zanatlije, vojnici i sveštenici.
Sa savremenicima, Aleksom Šantićem i Jovanom Dučićem, činio je nadaleko poznatu mostarsku književnu i kulturnu trojku.
Ćorović je registrator posljedica velikih i burnih događaja što su se desila krajem 19. i početkom 20. vijeka. U njegovim djelima živa su sjećanja na hercegovački ustanak 1882, nacionalno-kulturni pokret mostarske omladine krajem 90-ih godina 19. vijeka, aneksiju BiH 1908, Balkanske ratove 1912. i početak Prvog svjetskog rata 1914. Sva ona data su minorno i malim ličnim spoznajama.
Od 1887. objavljivao je radove u mnogim listovima i časopisima: Golub, Neven, Bosanska vila, Luča, Otadžbina, "Zora", i Brankovo kolo. Bio je aktivan član mostarskog društva "Gusle". I na drugim književno-kulturnim poljima bio je aktivan. Za vrijeme aneksione krize 1908. izbjegao je u Italiju. 1910. izabran je za poslanika u Bosanskom saboru. Po izbijanju rata 1914. uhapšen je, odveden u taoce, potom mobiliziran i kao vojnik poslan u Mađarsku. Teško bolestan, vratio se u Mostar 1917. Njegov brat je Vladimir Ćorović, historičar.
Pisao je mnogo: objavio je desetak knjiga pripovjedaka, skoro isto toliko romana i nekoliko drama. Od pojedinačnih djela izdvajaju se romani Majčina sultanija (1906) s neobičnim likom palanačke kaćiperke u središtu, Stojan Mutikaša (1907), gdje je ispričana povijest čovjeka koji od siromašnog seoskog dječaka postaje velik trgovac, zelenaš i poganac, te Jarani (1911), u kojima je prikazan muslimanski živalj Hercegovine u nemirna vremena uoči prestanka turske vlasti. Ćorović je vješt pripovjedač, piše lahko i brzo, njegovo je pripovijedanje jednostavno i prirodno, kompozicija spretna, kako u kratkim tako i u dužim formama, motivi dobro odabrani, radnja sigurno vođena.
Njegova najpoznatija djela su Ženidba Pere Karantana (1905), Majčina sultanija (1906), Stojan Mutikaša (1907), U stanicama (1908), U mraku (1909), Jarani (1911), Zulumćar (1913), Kao vihor (1918), Među svojima (1921), pripovijetke (Bogojavljenska noć, Prijatelji, Pod pećinama, Na vodi, Na Vaskrs) i najzad nekoliko pozorišnih komada: 2 šaljive igre Poremećen plan i Izdaje stan pod kiriju (1899) te aktovke On, Adembeg, Ptice u kavezu i Povratak.
Ćorović je umro u rodnom gradu 17. aprila 1919.
Nagrada "Svetozar Ćorović"
Od 1997. dodjeljuje se Nagrada "Svetozar Ćorović" u Srbiji i BiH, dok se u Bosni i Hercegovini, u Bileći, tradicionalno održavaju "Ćorovićevi susreti pisaca".
Somnolencija
Somnolencija je najblaži oblik kvantitativnog poremećaja svijesti, kada je bolesnik pospan, i slabije zainteresiran za događaje u okolini. Bolesnik lahko i razumno odgovara na postavljena pitanja, sudjeluje u razgovoru i zainteresiran je za okolinu i događaje, ali manje nego osobe bez poremećaja svijesti. Bolesnik je pospan, ali ako spava reagira na slabije podražaje. Kapci su mu poluzatvoreni ili skroz zatvoreni, na većini bolesnika su vidljivi podočnjaci. Često se kaže da je bradipsihičan ističući usporenost pokreta, govora i rasuđivanja. Somnolentnost se javlja kod trovanja ugljičnim-monoksidom (CO), kod predoziranja ili trovanja sedativima, barbituratima, neurolepticima, izraženog gubitka krvi, ili nakon teških fizičkih napora, dugotrajnih nesanica.
Kradljivci bicikla
Kradljivci bicikla italijanski je film snimljen 1948. u režiji Vittorija De Sike. Traje 93 minute, a sniman je u crno-bijeloj tehnici.
Radnja filma
Siromašni mladi otac Ricci (Lamberto Maggiorani) u razrušenom poslijeratnom Rimu konačno pronalazi posao postavljajući po gradu reklamne postere slavne glumice Rite Hayworth. Na njegovu nesreću, tokom prvog dana na poslu njegov dragocjeni bicikl biva ukraden. Otac i sin Bruno (Enzo Staiola) pokušavaju uhvatiti lopova, ali put ih odvodi do kuhinje bordela. Ubrzo su se skupili radoznali prolaznici, a potom stiže i policija. Budući da Ricci ne može dokazati krađu, ni policajac mu ne pomaže.
Zanimljivosti
Filmu je dodijeljen počasni Oscar 1949. kao jednom od najboljih filmova svih vremena i smatran je začetnikom filmskog neorealizma.
Teleologija
Teleologija (grč. τέλος, τελε- telos, tele- = kraj, svrha + λογία -logia = nauka, grana nauke) je nauka  o svrhovitosti, po kojoj je svrhovito predodređeno ukupno ljudsko djelovanje, kao i cjelokupni tok prirodnih, društvenih I historijskih promjena. To je antropocentrična teorija koja pretpostavlja da je sve materijalno i duhovno na Zemlji stvoreno kako bi bilo na raspolaganju čovjeku. Istovremeno je i metafizička pošto tvrdi da sve u svijetu ima svoju krajnju svrhu i da je njome prožeto I transcendentna jer polazi od uvjerenja da postoji neko izvansvjetno biće koje postavlja svrhe. U aristotelovskom smislu, također je i imanentna pošto svrhe promatra kao sastavnice samih stvari.
Po Immanuelu Kantu, teleologija je samo regulativna i ima značenje samo za spoznaju vanjskoga svijeta, ali se ne tiče njega govori samog. Na primjer, teleološko objašnjenje zašto viljuška ima dati dizajn je zato da ljudi jedu određenu hranu, a hrana služi da pomogne ljudima da jedu za što je viljuška. A svrha je da se ubada za ljudsku upotrebu, pri čemu se viljušku zove ekstrinzična (vanjski dio ostvarenja svrhe).
Prirodna teleologija tvrdi da fizička "lica" imaju suštinsku (instriničnu, unutrašnju) svrhu, bez obzira na ljudsku upotrebu ili mišljenje. Naprimjer, Aristotel je tvrdio da žir ima unutrašnji  'telos'' (krajnju svrhu) da postane potpuno odraslo stablo hrasta.
Iako su drevni atomisti odbacili ideju prirodne teleologije, teleološki pristupi u ne-ličnoj ili ne-ljudskoj prirodi su istraživani i često usvajani u drevnoj i srednjovekovnoj filozofiji, ali su  pali u nemilost tokom moderno doba (1600.-1900.).
NGC 3567-1
NGC 3567-1 (također poznat kao MCG 1-29-11, PGC 34004 i UGC 6230) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 291 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Lav. Najveći prečnik je 0,90 (76 hiljada sg) a najmanji 0,8 uglovnih minuta (68 hiljada sg).
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Zeland
mini|desno|Pozicija Zelanda u Danskoj. Zeland najveće je ostrvo u Danskoj s više od 2 miliona stanovnika, od kojih većina živi u glavnom gradu Kopenhagenu i okolini. Zeland ima površinu od 7.031 km2.
Kalkulator
mini|desno|Električni kalkulator
Zeland
Geografija
Zeland ima uglavnom nisku i pješčanu obalu sa izuzetkom od nekoliko strmnina.
Kalkulator
Kalkulator (u običnomu govoru i digitron, po kompaniji koja ih je proizvodila) je naprava koja omogućuje izvođenje matematičkih operacija. Obični kalkulator najčešće ima operacije sabiranja, oduzimanja, množenja te dijeljenja. Neki kalkulatori, koji sliče abakusu koji nema baterije, gotovo uopće ne sliče električnom kalkulatoru. Kalkulator se pojavio početkom sedamdesetih godina dvadesetog vijeka.
Boće (Brčko)
Boće su naseljeno mjesto u općini Brčko, Bosna i Hercegovina.
Kalkulator
Funkcije kalkulatora su danas preuzeli računari. Kalkulatore danas uglavnom koriste učenici, studenti, trgovci, administrativno osoblje i inžinjeri za jednostavnije proračune. U početku su ga proizvodile, po visokoj cijeni, ugledne američke tvrtke kao što su Hewlett Packard, Motorola, Texas Instruments, dok ga danas proizvode najviše kineske tvrtke po izuzetno niskoj cijeni. Postoje i nešto veći kalkulatori koji su uglavnom jednostavni. Postoje složeniji kalkulatori koji su specijalizirani za razne namjene. Skoro svi kalkulatori rade osnovne operacije na jedan način. Unese se jedan broj, operacija, drugi broj i na kraju znak za jednako (=). Međutim, pored ovoga, postoji i još jedan način koji se zove obrnuta poljska notacija i koju koriste svi kalkulatori tvrtke Hewlett Packard.
Radin Butković
Radin Butković je bio najpoznatiji pripadnik Crkve bosanske. Prvi put se spominje 1422. godine u Dubrovniku, povodom pregovora oko prodaje dijela Konavala njegova gospodara Radosava Pavlovića. Imao je kćer Vučicu, sina Brajana, sestru Vuknu, te još jednom sina čije ime nije poznato. Za učešće u pregovorima oko prodaje Konavala bogato je nagrađen od Dubrovčana. U kasnijim godinama vodio je i pregovore oko postizanja mira između Pavlovića i Dubrovčana za vrijemeKonavoskog rata.
Deset godina je proveo u diplomatskoj službi vojvode Radosava kao poklisar, da bi zatim promijenio seniora i postao službenik humskog velmože Stjepana Vukčića Kosače. Za novog gospodara obavljao je brojne diplomatske aktivnosti prvenstveno sa Dubrovačkom Republikom gdje je stekao veliki ugled i brojna prijateljstva. S napredovanjem u diplomatskoj karijeri, napredovao je Radin i na hijerarhijskoj ljestvici Crkve bosanske. U zvanju starca spominje se od 1437. godine, a časnu titulu gosta nosio je od 1450. godine. Važnu ulogu odigrao je u pomirenju svoga gospodara sa ženom i sinom, te nešto kasnije 1454. godine u njegovu izmirenju sa Dubrovčanima, nastupajući istodobno kao hercegov predstavnik i zagovornik dubrovačkih interesa. Za ovu aktivnost nagrađen je od Dubrovčana sa 400 dukata i uz to na poklon dobio i kuću u Dubrovniku. Često je Radin predstavljao Kosaču i u pregovorima oko carina, ponajviše Drijevske. Preselivši se nakon smrti hercega Stjepana u Dubrovnik, Radin je zatražio dozvolu od Mletačke vlade da sa svojim 50-60 sljedbenika prebaci u Dalmaciju. Umrijevši, naredne, 1467. godine nije uspio da se okoristi mletačkim pristankom. Radeći u korist Dubrovčana, često na uštrb svoga seniora, ovaj istaknuti predstavnik, Crkve bosanske zaradio je ogromno bogatstvo u iznosu od 5640 dukata, koliko je testamentom ostavio sljedbenicima svoje vjere.
IC 298A
IC 298A (također poznat kao Arp 147, IRAS 03087+0107, MCG 0-9-16, PGC 11893 i UGCA 57) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 433 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Kit. Najveći prečnik je 0,70 (88 hiljada sg) a najmanji 0,2 uglovnih minuta (25 hiljada sg).
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Kotorski kotar
Kotorski kotar je bio jedan od kotara u austrijskoj carskoj pokrajini Dalmaciji. Obuhvaćao je općine: ... Prostirao se je 1900. godine na 674 km2.
1900. je godine u Kotorskom kotaru živjelo 37.096 stanovnika.
Carina u Deževicama
Na području naselja Deževice u srednjem vijeku bilo je vrlo važno vladarsko središte. Pored kraljevske rezidencije, tu se nalazila i carina. Dokument govori o knezu Milivoju Divčiću, cariniku bosanskog kralja Tvrtka II Tvrtkovića u Deževicama jula 1425. godine. on je ujedno i kraljev poslanik koji je poslovao kraljevim olovom sa dubrovačkim vlastelinom Tomom Bunićem. Milivoj Divčić izjavljuje da je u potpunosti isplaćen za olovo koje je predao Tomi Buniću.
Red Bull RB2
Red Bull RB2 je bolid Formule 1 konstruisan od strane Red Bull Racing tima za takmičarsku sezonu 2006.
Potpuni spisak rezultata u Formuli 1
(key) (Utrke u boldu označavaju najbolju startnu poziciju, dok utrke u italicu označavaju najbrži krug utrke)
NGC 6518
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Kopenhagen
Kopenhagen jest glavni i najveći grad Danske s otprilike 528.208 stanovnika (2010) u užem gradskom području, te oko 1,18 miliona u cijeloj gradskoj aglomeraciji. Nalazi se na istočnoj obali Zelanda, s pogledom na grad Malmö i švedsku obalu. Od 2000.dva su grada povezana mostom Øresund.
Historija
Grad su osnovali danski kralj Svend Dvobrad (danski: Svend Tveskæg) i njegov sin Knud Veliki (danski: Knud den Store) oko 1000. godine naše ere. U početku je to bio mali trgovački grad. Do polovine 12. vijeka bio je malo ribarsko mjesto, a na važnosti je počeo dobijati godine 1167. kada je postao biskupsko sjedište. Odlična prirodna luka pogodovala je razvoju trgovine i zanata i dala ime gradu. Grad je u tom razdoblju bio izložen napadima Hanzeatske lige, a 1254. dobio je gradska prava, te 1536. postao prijestolnicom Danskog kraljevstva.
Promet
Kopenhagen je najveća danska luka s brodskim vezama sa Švedskom, Norveškom, Njemačkom, Poljskom i Velikom Britanijom. Na ostrvu Amager nalazi se jedna od najvećih evropskih i najveći skandinavski aerodrom – međunarodni aerodrom Kastrup. Ostrvo Sjælland spojen je s kopnom nizom mostova preko kojih vode željezničke i putne veze Kopenhagena s ostatkom Danske i Evrope.
Sopor
Sopor je oblik kvantitativnog poremećaja svijesti. U soporoznom stanju bolesnik je kao u dubokom snu i reaguje vrlo teško samo na jake draži, i to kratko sa često nerazumljivim verbalnim odgovorom. Eventualno može biti očuvana orijentacija prema sebi (zna ko je, kako se zove) i prema drugim osobama (prepoznaje svoje najbliže). Nakon perioda sopora prisutno je nesjećanje za to vrijeme, ili pak djelimično fragmentirano i nejasno sjećanje (zna da su ga budili, zvali po imenu, zna ko ga je budio). Soporozno stanje se javlja kod težih trauma glave, kod politrauma, zatim kod težih ili teških trovanja. Trajanje je različito, od nekoliko sati do dana sa oporavkom ili prelaskom u komu. Za vrijeme sopora, pored utvrđivanja neposrednog uzroka koji je doveo do sopora, neophodno je kontinuirano praćenje bolesnika u jedinicama intenzivne njege uz obavezan monitoring, kao i uključivanje specijalista iz drugih oblasti medicine.
Shizofrenija
Riječ Shizofrenija potiče od grčkih riječi shisis (cijepanje, rascijep) i phrenos (duša). Ime je prvi put upotrijebio Eugen Bleuler 1911. godine označavajući time posebnu grupu sindroma psihičkih poremećaja. Poznati su njegovi opisi shizofrenije pod nazivom "Blojlerova 4 A", koja bi obuhvatala primarni opis bolesti sa poremećajima u sferi Afekta, Asocijacija, zatim Ambivalencija i Autizam shizofrenih bolesnika. Naziv ove teške duševne bolesti označava suštinu i ukazuje na rascijep i nesklad (disocijacija) između psihičkih funkcija, prije svega procesa mišljenja i afekta, nazvana ideoafektivna disocijacija. Ovakva vrsta disocijacije je prisutna jedino kod shizofrenije i ne sreće se kod nijednog duševnog oboljenja. Karakteriše je dakle, nesklad između mišljenja, odnosno sadržaja mišljenja, afekta i volje. Normalno, sve ono što se doživljava i što je trenutno u toku procesa mišljenja odražava se i afektom: ako se osjeća ljutnja, to je iskazano ponašanjem i mimikom, ili ako se doživljava radost to se vidi i na licu. Međutim, toga nema kod shizofrenije.
Prema MKB-10 shizofrenija se definiše kao teški duševni poremećaj koji se karakteriše poremećajem mišljenja i spoznaje (percepcije), a afekat je neadekvatan (neskladan) i otupljen. Svijest shizofrenog pacijenta je bistra, jasna, tako da je svjestan svega onoga što se dešava sa njim i oko njega. Intelektualne funkcije su također, očuvane, ali nakog niz godina bolesti može doći do njihovog propadanja.
Bolest ima hronični tok sa pogoršanjima i remisijama, ali nikad ne dolazi do konačnog izlječenja, što ima veliki socijalno-medicinski značaj, jer predstavlja opterećenje kako za porodicu pacijenta, tako i za društvenu zajednicu.
Pripada grupi psihoza, a pod pojmom psihoza se najčešće podrazumijeva psihičko stanje osobe sa prisutnim sumanutim idejama i halucinacijama uz nepostojanje uvida u njihovu patološku prirodu, zatim poremećaj ocjene realnosti i gubitka veze sa realnošću, gubitak granica "Ega".
Prema MKB-10 razlikuje se više oblika shizifrenije:
Pojava bolesti poslije 40. godine života naziva se shizofrenija kasnog početka, a poslije 60. godine života shizofrenija vrlo kasnog početka, češće su kod žena. Iako su pojedini autori zapazilii izvjesne razlike u simptomatologiji danas je prihvaćeno gledište da nema bitnijih razlika između kliničkih slika bolesti rane i kasne shizofrenije. Međutim, utvrđeno je da među bolesnicima sa kasnim početkom ima više vidnih, taktilnih i olfaktivnih halucinacija, sumanutih ideja proganjanja, zatim da manje ispoljavaju formalne poremećaje mišljenja, afektivnu zaravnjenost ili tupost.
Tip I i tip II shizofrenije
Ova podjela potiče još od Bleulera sa shvatanjem da postoji više shizofrenijâ.
Shizofreni sindrom tip I ima akutni početak, dominiraju pozitivni simptomi, reaguju povoljno na neuroleptičku terapiju, navodno u CNS-u imaju povećan broj dopaminskih receptora, bez strukturnih i neuropatoloških promjena mozga i imaju povoljan ishod.
Shizofreni sindrom tip II ima postepen početak, dominiraju negativni simptomi, reaguju nepovoljno na neuroleptičku terapiju, sa strukturnim i neuropatološkim promjenama mozga (proširenje lateralnih komora) i imaju nepovoljan ishod.
Tačka ključanja
Tačka ključanja ili vrelište je temperatura pri kojoj je pritisak para tečnosti jednak vanjskom pritisku. Kada je vanjski pritisak 1 atmosfera, tačka ključanja se naziva normalna tačka ključanja. Ako je vanjski pritisak 1 bar (1 bar = 0.987 atm) koristi se izraz standardna tačka ključanja. Npr. normalna tačka ključanja za vodu je 100°C, a standardna tačka ključanja je 99.6°C.
Dan Brown
Daniel Gerhard Brown (rođen 22. juna 1964) jest američki pisac detektivskih trilera.
Njegova knjiga Da Vincijev kod bila je jedna od najvećih bestselera posljednjih godina, koja je prodana u više od 25 miliona primjeraka.
Boderište
Boderište je naseljeno mjesto u općini Brčko, Bosna i Hercegovina.
Luj II, kralj Zapadne Franačke
Luj II (1. novembar 846 – 10. april 879) bio je vojvoda Akvitanije i kralj Zapadne Franačke. Bio je nastariji sin Karla II. Tokom mirovnih pregovora između njegovog oca i Erispoa od Bretanje, Luj se zaručio sa neimenovanom kćerkom Erispoa 856. godine. Nije poznato da li se radi o istoj kćerci koja se kasnije udala za Gurivanta. Pregovori su prekinuti 857. godine nakon Erispoova ubistva.
Luj nasljeđuje svog oca nakon njegove prirodne smrti u oktobru 877. godine. Tokom cijele Lujeve vladavine upravljanje državom je bilo neprimjetno zbog Lujevog rijetkog napuštanja rezidencije ili donošenja odluka. Glavni pretpostavljeni razlog naveden za to je bilo zdravlje. Kako je cijelog života bio slabog zdravlja njegova skora smrt nije pretjerano iznenadila.
Držeći se stare, zaostale franačke tradicije on svoje kraljevstvo dijeli između dva sina, Luja III i Karlomana, koji ujedinjeni bratski vladaju zemljom poslije njegove smrti u aprilu 879.
Korčulanski kotar
Korčulanski kotar je bio jedan od kotara u austrijskoj carskoj pokrajini Dalmaciji. Obuhvaćao je općine: ... Prostirao se je 1900. godine na 590 km2.
1900. su godine u Korčulanskome kotaru živjela 27.352 stanovnika.
Koma
Koma je najteži kvantitativni poremećaj svijesti koji može čak i godinama da traje, te zahtijeva posebnu stručnu njegu. U komi pacijent je bez svijesti i ne reaguje čak ni na najjače bolne draži (npr. štipanje i uvrtanje bradavice dojki, jak pritisak na stiloidni nastavak iza mastoidnog dijela temporalne kosti). Neurološkim pregledom se konstatuju ugašeni mišićni refleksi i nereagovanje zjenica na svjetlost. Refleks gutanja je ugašen, očuvane su jedino vitalne funkcije (disanje i krvotok) koje mogu biti povremeno poremećene. Stepen dubine kome se najčešće utvrđuje skorom Glasgowe Coma skale (GCS), a u novije vrijeme i specijalnom skalom tzv. FOUR (Full Outline of UnResponsiveness), koja je jako precizna i praktična. Koma je posljedica teškog poremećaja funkcije vitalnih organa (CNS, srce, pluća, bubrezi, endokrini poremećaji) izazvani različitim noksama kao što su traume, trovanja, infekcije, poremećaji cirkulacije, metabolizma, tumori i dr.
Andrijana Stipaničić
Andrijana Stipaničić, rođena 18. septembra 1981. u Rijeci u SR Hrvatskoj, SFRJ (danas Hrvatska) je nekadašnja hrvatska biatlonka.
Olimpijske igre
Stipaničić je nastupila na jednim olimpijskim igrama i to na Zimskim olimpijskim igrama 2010. Najbolji joj je rezultat bilo 82-o mjesto u utrci na 15 km na igrama u Vancouveru 2010. godine, kada je sa pet promašaja i zaostatkom od 12:13.3 min bila sporija od pobjednice Norvežanke Tore Berger. U štafetnim takmičenjima nije nastupila.
Svjetska prvenstva
Nastupila je na tri Svjetska prvensta od SP 2007. do SP 2009. Najbolji plasman u pojedinačnim utrkama bilo je 39-o mjesto na SP 2009. u južnokorejskom Pyeongchangu u utrci na 15 km, kada je bez promašaja i zaostatkom od 5:07.2 min bila sporija od pobjednice Kati Wilhelm, koja je završila utrku s jednim promašajem. Na istom prvenstvu u utrci štafete sa Vivijanom Papić, Anamarijom Brajdić i Marinom Kovačec osvojila je zadnje 22-o mjesto.
Svjetski kup
Prvi nastup Andrijane Stipaničić u Svjetskom kupu bio je u sezoni 2005/06. Na prvom nastupu na slovenskoj Pokljuki 9. marta 2006. osvojila je 84-o mjesto u utrci sprinta na 7,5 km sa 6 promašaja i zaostatkom od 6:43.5 min u odnosu na pobjednicu Lindu Grubben. Najbolji rezultati su joj: 50-o mjesto 24. januara 2010. u utrci potjere na 10 km u istoj sezoni u italijanskom Antholzu. U utrkama štafeta, najbolji rezultat joj je bilo 18-o mjesto 14. januara 2009. u njemačkom Ruhpoldingu, sa Vivijanom Papić, Anamarijom Brajdić i Marinom Kovačec. Jedina je hrvatska biatlonka koja je osvojila bodove u Svjetskom kupu u biatlonu.
Kosman
Kosman je naseljeno mjesto u općini Foča, Bosna i Hercegovina.
Palija (oružje)
Palija je jedno od najjednostavnijih oružja. Palija je najčešće štap napravljen od drveta, koji se koristi i kao oružje.
Najčešće, palija je dovoljno mala da se može nositi u ruci. Palija, koje se moraju nosi u obje ruke, naziva se štap.
Jednostavnost
Palija je, vjerovatno, najjednostavnije od svih oružja; palija se pravi od jednog komada drveta, koje je dovoljno usko na jednom kraju da se može uhvatiti rukom. Baseballska palija, sjekira i kramp su alati i oruđa na principu palije. Policija, također, koristi posebne palije, kada je u sukobu sa huliganima.
Povreda učinjena palijom, generalno se zove otok.
Razne vrste palija koriste se u borilačkim vještinama, kao i u drugim specijaliziranim oblastima.
Tokom srednjeg vijeka, palija je bila raširena kao oružje, koje se lako moglo izraditi, prikriti, unjeti i koristiti. Širom Evrope bili su raširene grupe naoružane palijama zvane palijaši. Palijaši su najčešće bili špijuni u službi Crkve ili cara, kao i vjerski fanatici.
Sa područja sjeverozapadne Bosne (Bihać) oko središnjeg dijela današnje Hrvatske (Palijaši, Horvati, Rakov Potok) nastanili su se palijaši koji su naziv svog djelovanja uzeli kao porodično ime, prezime - Palijaš na poziv bana Erdodya kao i mnogi drugi uskoci pred bijegom od Osmanlija u 16. vijeku.
Harry Potter i Odaja tajni
Radnja
Harry provodi još jedne ljetne praznike kod porodice Dursley. U Kalinin prilaz dolazi kućni vilenjak Dobby koji ga upozorava da će biti u smrtnoj opasnosti ako se vrati u Hogwarts. Harry je, unatoč Dobbyjevom upozorenju, odlučan u svojoj namjeri da se vrati, ali ga Dobby pokušava zaustaviti koristeći magiju (što Harryja dovodi u nevolju). Dursleyevi zaključavaju Harryjeve knjige i čarobni štapić, ali u pomoć dolaze braća Weasley (Fred, George i Ron) u letećem automobilu svog oca. Nakon ljeta provedenog u Jazbini Weasleyevi i Harry odlaze na peron 9¾ kako bi se ukrcali na voz za Hogwarts. Harry i Ron ne uspijevaju proći kroz zid koji vodi do perona pa u trenutku očaja uzimaju leteći automobil kojim dolaze do škole. Pri slijetanju je, zbog pada na Napadačku vrbu, pukao Ronov štapić, a polusvjesni automobil je pobjegao u Zabranjenu šumu.
U novoj školskoj godini Harry je u središtu pažnje troje ljudi: novog, nesposobnog, profesora Obrane od mračnih sila, Gilderoya Lockharta; mladog obožavatelja Colina Creeveya; i Ronove mlađe sestre, Ginny Weasley kojoj se Harry sviđa. Sve kreće po zlu kada neko otvori Odaju tajni iz koje izlazi čudovište koje napada učenike bezjačkog porijetka i skamenjuje ih. Prema legendi, Odaju je sagradio Salazar Slytherin i može je otvoriti samo njegov pravi baštinik kako bi 'očistio' Hogwarts od učenika koji nisu čistokrvni. Mnogi su smatrali da je baštinik Harry, pogotovo nakon što je otkriveno da može razgovarati sa zmijama, što je mogao i sam Slytherin. Harry, Ron i Hermione tokom većeg dijela romana pokušavaju otkriti ko je pravi Slytherinov baštinik.
mini|lijevo|210p|Naslovnica Bloomsburyevog izdanja Tokom godine se povećava broj napada i sve više skamenjenih osoba, uključujući i Hermionu, završava u bolničkom krilu. Kao vrhunac, na jednom od zidova je osvanula poruka da je Ginny Weasley odvedena u Odaju gdje će "njen leš zauvijek ležati". Uz Ronovu pomoć Harry pronalazi ulaz u Odaju tajni gdje saznaje da je Ginny otvorila Odaju pod uticajem Lorda Voldemorta, odnosno sjećanja na njega koje je bilo pohranjeno u njegovom starom dnevniku.