Sinergija
Opisi i upotreba
U prirodnom svijetu, sinergijski fenomeni su sveprisutni, u rasponu od fizike (na primjer, različite kombinacije kvarkova koji proizvode protone i neutrone) do hemije (popularni primjer je voda, spoj vodika i kisika), do kooperativnih interakcija među genima u genomima, podjela rada u kolonijama bakterija, sinergije razmjera u višećelijskim organizmima, kao i mnoge različite tipove sinergije koje proizvode društveno organizirane grupe, od pčelinjih kolonija do vučjih čopora i ljudskih društava: uporedi stigmergija, mehanizam indirektne koordinacije između agenasa ili akcija koji rezultira samosastavljanjem kompleksnih sistema. Čak i alati i tehnologije koji su rasprostranjeni u svijetu prirode predstavljaju važne izvore sinergijskih efekata. Alati koji su omogućili ranim homininima da postanu sistematski lovci na krupnu divljač su iskonski ljudski primjer. U kontekstu organizacijskog ponašanja, slijedeći stav da je kohezivna grupa više od zbira njenih dijelova, sinergija je sposobnost grupe da nadmaši čak i svog najboljeg pojedinačnog člana. Ovi zaključci su izvedeni iz studija koje je proveo Jay Hall o brojnim zadacima za rangiranje grupa u laboratoriji i predviđanje. Otkrio je da su efektivne grupe aktivno tražile tačke u kojima se ne slažu i posljedično podsticale sukobe među učesnicima u ranim fazama diskusije. Nasuprot tome, neefikasne grupe su osjećale potrebu da brzo uspostave zajedničko gledište, koristile su jednostavne metode donošenja odluka kao što je prosječenje i fokusirale su se na završetak zadatka, a ne na pronalaženje rješenja oko kojih bi se mogli složiti. U tehničkom kontekstu, značenje je konstrukcija ili kolekcija različitih elemenata koji rade zajedno kako bi proizveli rezultate koji se ne mogu postići samo jednim elementom. Elementi ili dijelovi mogu uključivati ljude, hardver, softver, objekte, politike, dokumente: sve što je potrebno za proizvodnju rezultata na nivou sistema. Vrijednost koju dodaje sistem u cjelini, mimo one koju samostalno doprinose dijelovi, stvara se prvenstveno odnosom među dijelovima, odnosno načinom na koji su oni međusobno povezani. U suštini, sistem čini skup međusobno povezanih komponenti koje rade zajedno sa zajedničkim ciljem: ispunjavanjem određene konkretne potrebe. Ako se koristi u poslovnoj aplikaciji, sinergija znači da će timski rad proizvesti sveukupno bolji rezultat nego da svaka osoba u grupi radi na istom cilju pojedinačno. Međutim, koncept grupne kohezije treba uzeti u obzir. Grupna kohezija je ono svojstvo koje se zaključuje iz broja i snage međusobnih pozitivnih stavova među članovima grupe. Kako grupa postaje kohezivnija, njeno funkcioniranje je pogođeno na više načina. Prvo, povećavaju se interakcije i komunikacija između članova. Tome doprinose zajednički ciljevi, interesi i mala veličina. Osim toga, zadovoljstvo članova grupe raste kako grupa pruža prijateljstvo i podršku protiv vanjskih prijetnji. Postoje negativni aspekti grupne kohezije koji utiču na grupno odlučivanje, a time i na efikasnost grupe. Javljaju se dva pitanja. Fenomen rizični pomak je tendencija grupe da donosi odluke koje su rizičnije od onih koje bi grupa pojedinačno preporučila. Grupna polarizacija je kada pojedinci u grupi počnu zauzimanjem umjerenog stava o nekom pitanju u vezi sa zajedničkom vrijednošću i, nakon što su o tome razgovarali, na kraju zauzimaju ekstremniji stav. Druga, potencijalna negativna posljedica grupne kohezije je grupno razmišljanje. Grupno mišljenje je način razmišljanja u koji se ljudi uključuju kada su duboko uključeni u kohezivnu grupu, kada težnja članova za jednoglasnošću nadjača njihovu motivaciju da realno procijene alternativne smjerove djelovanja. Proučavajući događaje nekoliko američkih političkih "katastrofa" kao što su nepredviđeni japanski napad na Pearl Harbor (1941) i fijasko Invazija u zalivu svinja (1961), Irving Janis je tvrdio da su oni bili zbog kohezivne prirode komisija koje su donosile relevantne odluke. Dr Chris Elliot primjećuje da odluke koje donose komisije dovode do neuspjeha u jednostavnom sistemu. Njegova studija slučaja bavila se IEEE-488, međunarodnim standardom koji je postavilo vodeće tijelo za standarde SAD; to je dovelo do kvara malih sistema automatizacije koji koriste standard IEEE-488 (koji je kodificirao vlasnički komunikacijski standard HP-IB). Ali eksterne uređaje koji se koriste za komunikaciju proizvele su dvije različite kompanije, a nekompatibilnost između vanjskih uređaja dovela je do financijskog gubitka za kompaniju. Tvrdi da će sistemi biti sigurni samo ako su dizajnirani, a ne ako se slučajno pojave. Ideju o sistemskom pristupu podržava Ujedinjeno Kraljevstvo Izvršna uprava za zdravlje i sigurnost. Uspješno obavljanje upravljanja zaštitom zdravlja i sigurnosti ovisi o analizi uzroka incidenata i nesreća i izvlačenju ispravnih lekcija iz njih. Ideja je da svi događaji (ne samo oni koji uzrokuju povrede) predstavljaju propuste u kontroli i predstavljaju priliku za učenje i usavršavanje. Termin sinergija je precizirao R. Buckminster Fuller, koji je potpunije analizirao neke od njegovih implikacija i skovao termin sinergetici.