cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kisik
Na Zemlji
U elementarnom stanju kisik je vezan u obliku molekule O2 u gasnom stanju je u atmosferi i otopljen u vodama. Količina relativno reaktivnog elementarnog kisika dugoročno je konstantna, jer biljke koje proizvode kisik u procesu fotosinteze otpuštaju otprilike onoliko kisika, koliko aerobna živa bića koriste za disanje zajedno sa kisikom koji se potroši za druge procese oksidacije ili sagorijevanja. Bez ovog biološkog ciklusa, kisik bi se nalazio isključivo u svojim spojevima, tako da elementarni kisik postoji u dinamičkoj ravnoteži. Razvoj koncentracije kisika u Zemljinoj atmosferi je detaljnije obrađen u članku razvoj Zemljine atmosfere. U malehnim količinama u atmosferi se nalazi i alotropska modifikacija elementarnog kisika poznatog kao ozon O3.
U svemiru
U svemiru, kisik je, nakon vodika i helija, treći najčešći element. Maseni udio kisika u Sunčevom sistemu iznosi oko 0,8% (što odgovara brojnom udjelu atoma od oko 500 ppm). Kisik nije nastao tokom primordijalne nukleosinteze, ali jeste u ogromnim zvijezdama putem 3α-procesa helija u velikim količinama. U tom procesu se iz tri jezgra atoma helija stvarao 12C, koji se kasnije sa još jednom jezgrom helija spajao u 16O. Kisik 18O je nastao putem fuzije jezgre 4He sa jezgrom 14N. Također i u takozvanim zvijezdama glavnog niza poput Sunca, kisik igra vrlo važnu ulogu pri dobijanju energije. U CNO-ciklusu, kisik predstavlja međuproizvod nuklearnih reakcija, pri čemu djeluje kao katalizator hvatajući protone iz jezgra 12C, čime nastaju jezgra 4He (alfa čestice). U ekstremno teškim zvijezdama u kasnoj fazi njihovog razvoja dolazi do nuklearne fuzije kisika, pri čemu kisik služi kao gorivo za nuklearne reakcije kojima nastaju još teža jezgra atoma.
Većina bijelih patuljaka, koji po današnjem stanju teorije predstavljaju ishod razvoja 97% svih zvijezda, sastoji se, pored helija i ugljika, velikim dijelom i iz kisika.
U medicini
Korištenje kisika u humanoj medicini podliježe zakonskim regulativima i strogoj kontroli. U mnogim zemljama, poput Njemačke, boce kisika sa označene bijelom bojom, napunjene medicinskim kisikom važe za gotovo medicinsko sredstvo, tj. gotov lijek. Kod njegove upotrebe važno je obratiti pažnju kod pacijenata sa hroničnim oboljenjem pluća, koji pate od povećanog parcijalnog pritiska CO2. Kod takvih pacijenata može zbog naglog prekomjernog dotoka kisika doći do takozvane CO2 narkoze i do prestanka disanja.
U tehnici
Različiti gorivi gasovi (propan, vodik, etin i drugi) tek nakon miješanja sa kisikom dostižu dovoljno visoku temperaturu sagorijevanja dajući vreli plamen bez čađi, a koristi se za autogeno zavarivanje i tvrdo lemljenje ili topljenje i obrađivanje stakla. Nakon zagrijavanja i paljenja slijedi i siječenje betona sa samogorivim oksigenskim kopljem (termalnim kopljem) čime se može samo oštrim mlazom kisika rezati i željezo.
Kisik se može pretvoriti i u ozon, kao oksidacijsko sredstvo u gorivim ćelijama i u poluprovodničkoj tehnici. U raketnoj tehnologiji tečni kisik se koristi kao oksidacijsko sredstvo a označava se skraćenicom LOX (po engleskom nazivu: liquid oxygen).
Postupak s plinom
Upotreba kisika pod pritiskom i upotreba tečnog kisika podliježu posebnim propisima i mjerama zaštite. Nije dozvoljen kontakt kisika s organskim materijalima. Za tečni kisik preporučuje se austenitni čelici, aluminij i legure, bakar i legure. Dozvoljena je upotreba fluornih polimera (teflon). Za plinoviti kisik, pod određenim uslovima, dozvoljena je primjena ugljičnih lahko legiranih čelika i legura bakra i aluminija.
Način dobijanja i distribucije
Kisik se industrijski dobija frakcijskom destilacijom ukapljenog zraka. Zrak u tečnom stanju postepeno se zagrijava i najprije se odvaja dušik, zatim argon, a kisik ostaje u tečnom stanju. Najčešće se isporučuje u čeličnim sudovima - bocama, pod pritiskom od 150 bara. Boce su pojedinačne ili u baterijama - paletama sa zajedničkim ventilom za punjenje i pražnjenje, u baterijama sudova - boca trajno ugrađenim na transportno vozilo ili u tečnom agregatnom stanju specijalnim transportnim vozilima do rezervoara korisnika kisika.
E948
E948 je kod za aditiv kisik u hrani.
Vanjski linkovi
🇵🇸
NGC 522
NGC 522 (također poznat kao IRAS 01221+0944, MCG 2-4-38, PGC 5218 i UGC 970) je galaksija koja je udaljena oko 125 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Ribe. Najveći prečnik je 2,80 (102 hiljade sg) a najmanji 0,5 uglovnih minuta (18 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Heinrich Louis d'Arrest 25. septembra 1862. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
NGC 3702
NGC 3702 (također poznat kao MCG -1-29-26 i PGC 35448) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 308 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Pehar. Najveći prečnik je 1,30 (116 hiljada sg) a najmanji 0,7 uglovnih minuta (63 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio Francis Preserved Leavenworth 1886. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Homo (rod)
Homo (na latinskom, "osoba" ili "čovjek") je u naučnoj kalsifikaciji biološki rod (genus), koji uključuje modernog čovjeka kao biološku vrstu i njegove bliske srodnike; riječ "human" potiče iz riječi humanus, što je pridjevska izvedenica iz riječi homo.
Kao riječ i izraz, "čovjek" je historijski, vjerski i kulturno uvriježena riječ koja se koristi u smislu označavanja ljudske vrste općenito, tj. pokrivajući sve rodove i polove: muškarce, žene, djecu, transseksualne osobe, itd. U nedostatku boljeg neutralnog izraza, riječ čovjek se koristi kao prevod latinske riječi homo koja označava "osobu." Slično stanje je i u mnogim drugim jezicima, kao na primjer, u engleskom, gdje se riječ man, doslovno "muškarac," često, mada ne uvijek, koristi u smislu ljudskog bića, pa prema tome uključuje i seksualne polove koji nisu muški, kao na primjer žene.
Procijenjeno je da je ovaj rod star 1,5 do 2,5 miliona godina. Sve njegove vrste, osim homo sapiens su izumrle; posljednji živi srodnik, homo neanderthalensis ("neandertalski čovjek"), izumro je prije 30.000 godina, mada najnoviji podaci sugerišu da je homo floresiensis ("floreski čovjek"), živio sve do prije 12.000 godina.
Manjina zoologa smatra da bi vrste čimpanzi (za koje se obično drži da pripadaju rodu pan), a moža i gorile (koje se smatraju da pripadaju rodu gorilla), zasnivajući se na genetskim sličnostima, trebalo biti uključene u ovaj rod. No, većina naučnika tvrdi da se čimpanze i gorile prilično anatomski razlikuju između sebe i ljudi da bi mogle pripadati ovom rodu. Rod homo je najbliže povezan s vrstom kenyanthropus platyops ("kenijskim čovjekom"), koja je jedna od vrsti iz koje je on najvjerovatnije potekao. Kroz tu vrstu, drugi najbliži srodnik homo vrste je grupa vrsta iz rodova paranthropus i australopithecus, čija se evoluciona grana odvojila of proto-homo razvojne linije prije nekih 5 miliona godina.
614.
Godina 614. (DCXIV) bila je redovna godina koja počinje u utorak u julijanskom kalendaru. Oznaka 614. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
Akaniaceae
Akaniaceae je porodica cvjetnica u redu Brassicales. Uključuje dva roda stablašica, Akania i Bretschneidera, od kojih svaki ima po jednu vrstu.
Prirodno rastu i Kini, Vijetnamu, Tajvanu i istočnim državama Australije.
615.
Godina 615. (DCXV) bila je redovna godina koja počinje u srijedu u julijanskom kalendaru. Oznaka 615. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
NGC 5202
NGC 5202 (također poznat kao PGC 47589) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 298 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Djevica. Najveći prečnik je 1,30 (113 hiljade sg) a najmanji 0,3 uglovnih minuta (26 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Albert Marth 12. aprila 1864. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
616.
Godina 616. (DCXVI) bila je prijestupna godina koja počinje u četvrtak u julijanskom kalendaru. Oznaka 616. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
LimeWire
LimeWire je P2P (peer-to-peer) program za razmjenu podataka, koja omogućava korisnicima da podijele s drugima svoje fajlove ili da pronađu željene fajlove, uključujući pjesme, filmove, slike, igrice, tekstualne fajlove i programe. Od ostalih opcija izdvaja se mogućnost pregledanja fajla tokom njegovog skidanja. LimeWire je program otvorenog koda koji koristi Gnutella mrežu za razmjenu fajlova. U posljednje vrijeme postao je veoma popularan zbog integracije sa programom za upravljanje muzikom, iTunesom. LimeWire bez problema funkcioniše čak i ako se nalazite iza firewalla, a dostupan je u verzijama za Windows, Mac i Linux.
Gary Cooper
Gary Cooper (rođen kao Frank James Cooper; Helena, Montana, SAD, 7. maj 1901. – Los Angeles, Kalifornija, SAD, 13. maj 1961.), bio je američki glumac.
Godine 1924. dolazi u Los Angeles, gdje radi različite poslove, a od 1925. počinje nastupati na filmu kao kaskader, statist i sitni epizodist u brojnim filmovima, uglavnom vesternima. Prvu veću ulogu dobija 1926. u filmu Dobitak Barbare Vorth, koji je postigao veliki uspjeh te označio početak karijere jedne od najvećih holivudskih zvijezda svih vremena. Umro je od raka.
Djetinjstvo
Cooper je rođen u Heleni,Montana kao jedan od dva sine. Njegov otac Charles Henry Cooper (1865–1946) je bio američki odvjetnik i sudac. Njegova majka Alice Cooper se nadala da će njena dva sine dobiti bolje obrazovanje nego što je tada bilo u Montani tako da ih je poslala da pohađaju Dunstable Grammar School u Bedfordshire, Engleska u periodu od 1910 do 1913. Nakon izbijanja 1.svjetskog rata, Alice dovodi svoja dva sine nazad kući i upisuje ih u srednju školu Bozeman,Montana. Kad je Cooperu bilo 13 godina povrijedio je svoj kuk u saobraćajnoj nesreći. Vraća se na ranč svojih roditelja u blizini Helene da bih se oporavio jahanjem na preporuku liječnika. Cooper je studirao na Grinnell koledžu, Iowa do proljeća 1924. ali ne uspijeva diplomirati. Bezuspješno je pokušavao da bude dio dramskog kluba na koledžu. Vraća se nazad u Helenu i bavi se upravljanjem rančom i kao karikaturista crtića u lokalnim novinama. 1924. Cooperov otac napušta Vrhovni sud Montane i seli se zajedno s svojom ženom u Los Angeles. Gary nesposoban da živi u Heleni kao urednički karikaturista pridružuje im se iste godine govoreći "da bih radije gladovao tamo gdje je toplo nego da gladuje i mrzne se".
Tom Cruise
Tom Cruise (Thomas Cruise Mapother IV, rođen 3. jula 1962. u Syracuse), američki glumac i filmski producent.
IC 2037
IC 2037 (također poznat kao ESO 118-1, IRAS 04073-5852 i PGC 14521) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 382 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Mreža. Najveći prečnik je 1,60 (178 hiljada sg) a najmanji 0,3 uglovnih minuta (33 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio DeLisle Stewart 8. decembra 1899. godine.
Tom Cruise
Privatni život
Cruise je bio dugo u braku s Nicole Kidman te s njom usvojio dvoje djece. Od nje se iznenadno rastao, a trenutno je u vezi s 16 godina mlađom Katie Holmes, s kojom je dobio kćerkicu. Šokirao je svu javnost izjavom da će pojesti posteljicu svoga tek rođenog djeteta.
IC 2037
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Vrsta (biologija)
U biologiji, vrsta (na latinskom, species) je osnovna jedinica biološke raznovrsnosti. U naučnoj klasifikaciji, vrsti se daje dvojno latinsko ime: rod (genus) se stavlja prvi, nakon čega slijedi poseban epitet. Naprimjer, ljudi pripadaju rodu Homo i vrsti Homo sapiens; prema tome, ime vrste je sasvim binomno, tj. "dvoimeno," dakle ono se ne sastoji samo od drugog izraza (posebnog epiteta). Dvoimeni (binomni), kao i većinu drugih čisto formalnih aspekata bioloških kodova nomenklature, formalizovao je tokom 1700-ih Carl von Linné, tako da se oni sada zovu "Linnaeusov sistem". U to vrijeme, za vrste se smatralo da predstavljaju nezavisne stvaralačke činove Boga, pa su prema tome uzimane kao objektivno stvarne i nepromjenljive.
Nakon pojavljivanja teorije evolucije, poimanje vrsta je prošlo kroz ogromne promjene u biologiji, mada je saglasnost o definiciji riječi tek trebalo donijeti. Najcitiraniju definiciju "vrste" po prvi put je skovao Ernst Mayr. Prema toj definiciji, nazvanoj pojam bioloških vrsta ili pojam izolacije vrsta, vrste su "skupine stvarnih ili mogućih prirodnih razmnožavanja unutar populacija koje su reproduktivno izolovane od drugih takvih grupa." Međutim, mnogi drugi pojmovi vrsta su također korišteni.
Naučno ime vrste podesno je staviti u kurzivu.
Crna kahva (drama)
Crna kahva (izdat 1930. i 1997.) je drama Agathe Christie u kojoj su glavni likovi Hercule Poirot i podoficir Arthur Hastings, a Charles Osbourne ga je 1997. pretvorio u roman.
Irski seter
mini|desno|300px|Irski seter
Irski seter (ir. Madra rua - Crveni pas) je rasa psa nastala križanjem španijela, pointera i engleskih setera. Iako su u početku uzgajani kao lovački, sve više postaju porodični i izložbeni psi. Već su se u 19. vijeku, kada su se pojavili u Irskoj, pokazali odličnima za izložbe i s vremenom su sve više uzgajani zbog svoje predivne pojave i prelijepe dlake, a ne zbog lova. U FCI je priznat pod rednim brojem #120.
Osobine
Odrastao pas je visine od 53 do 62cm, težine od 18 do 25kg. Njihova glava je dugačka, vitka i suha, toplih plemenitih očiju i izraženog stopa. Uši su duge, padajuće, vrat dug i mišićav. Cijelo tijelo je mišićavo, skladno. Kretanje je vrlo ponosno, slobodno, a glava je nošena visoko. Dlaka je mahagoni – crvena, zlatnog odsjaja, bez najmanjeg traga crne, a dozvoljene su, iako ne i poželjne, male bjeline na prsima ili po prstima. Na glavi i prednjim stranama nogu te leđima, dlaka je kratka, a na zadnjim stranama nogu, prsima, trbuhu i repu, duga je. To su vrlo temperamentni, aktivni, uporni i zaigrani psi. U lovu su energični, ustrajni i odlični za rad u vodi. U 19. vijeku bi se u lovu na ptice ukočili kada bi ih osjetili i pokazivali u smjeru u kojem je ptica (markiranje) dok lovac na plijen ne bi bacio mrežu. Danas u lovu seter u galopu trči tražeći divljač traži cik-cak, a kad ju pronađe, markira i po potrebi oprezno diže.
Neočekivani gost
Neočekivani gost (1958. i 2001.) je drama Agathe Christie koju je Charles Osbourne 2001. pretvorio u roman.
Radnja
Jedne maglovite noći, na južnoj obali Walesa, Michael Starkwedder zaleti se automobilom u jarak. U nepoznatom kraju i bez prijevoza, pješice se probija do osamljene kuće, pronalazi otvorena vrata, ulazi u radnu sobu i otkriva mrtvo tijelo vlasnika kuće.
Osim toga, čini se da je ovdje zatekao i samog ubicu!
Naime, Laura Warwick koja je stajala s pištoljem u ruci nad mrtvim tijelom svog nepokretnog supruga Richarda priznaje Michaelu ubistvo. Neočekivani gost odlučuje pomoći Lauri i zaštiti je od mogućeg vješanja, pa nudi pomoć u smišljanju lažne priče i u podmetanju dokaza koji će zavarati policiju. Odnosno, uputiti da je uboica neki uljez, neko ko je došao izvana.
Rod (biologija)
Rod (na latinskom, genus, množina genera) je takva grupa vrsta živih bića, fosilnih organizama i virusa koje u biološkoj klasifikaciji povezuju zajedničke morfološko-anatomske, biohemijsko-fiziološke, a posebno filogenetičko-evolucijske osobine.
U općoj binomnoj nomenklaturi, ime vrste se sastoji iz dva dijela: oznake njenog roda (sa velikim početnim slovom!) i posebnog modifikatora (koji počinje malim slovom!). Jedan takav primjer je ljudska vrsta: Homo sapiens, gdje prva oznaka upućuje na to da ona pripada rodu Homo (= čovjek, ljudi), a druga označava pripadnost njegovoj vrsti sapiens (=mudri, razumni, umni, onaj koji zna).
618.
Godina 618. (DCXVIII) bila je redovna godina koja počinje u nedjelju u julijanskom kalendaru. Oznaka 618. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
IC 461
IC 461 (također poznat kao MCG 8-13-88 i PGC 20319) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 264 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Ris. Najveći prečnik je 0,70 (54 hiljade sg) a najmanji 0,4 uglovnih minuta (31 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Bindon Blood Stoney 31. januara 1851. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Carski i kraljevski
mini|220px|Oznaka vojne jedinice u Austro-Ugarskoj monarhiji 1900. godine mini|Grb 1915.–1918. Carski i kraljevski ili k. u. k. skraćeno od njem. kaiserlich und königlich ili u prijevodu na bosanski, carski i kraljevski (c. i k.) je historijski pojam koji se odnosi na Austro-Ugarsku od 1867. do 1918. U tom je razdoblju naznačeno da je habsburški monarh istovremeno vladao kao austrijski car i kao kralj Ugarske, dok su dvije teritorije bile spojene u realnu uniju (sličnu dvodržavnoj federaciji u ovom slučaju). Akti zajedničke vlade, koja je bila odgovorna samo za: carsko i kraljevsko, Ministarstvo vanjskih poslova, Ministarstvo rata i Ministarstvo finansija (finansirajući samo dva druga ministarstva), provedeni su u ime "Njegovog carskog i kraljevskog veličanstva". Sve središnje vladine institucije imale su ispred svog imena i prefiks k. u. k.
628.
Godina 628. (DCXXVIII) bila je prijestupna godina koja počinje u petak u julijanskom kalendaru. Oznaka 628. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
Demi Lovato
Demetria Devonne Lovato (rođenje: 20. august 1992) jest osoba iz Sjedinjenih Američkih Država koja se bavi glumom i pjevanjem. Glumi Sonny Monrou u Disneyjevoj seriji Sonny ostvaruje svoje snove (2009–2011) te Mitchie Torres u Camp Rock 1 (2008) i Camp Rock 2: Posljednja svirka (2010). Među sedam dosad objavljenih albuma nalaze se Confident (2015), Tell Me You Love Me (2017) i Dancing with the Devil... the Art of Starting Over (2021)
Karijera i život
Lovato je porijeklom iz Albuquerquea u Novom Meksiku, iz porodice Patricka i Dianne Lovato (rođene Hart). Ima stariju sestru Dallas i mlađu polusestru Madison De La Garza. Majka Dianna De La Garza bila je navijačica (Dallas Cowboys Cheerleader) i pjevačica, a otac Patrick preselio se u Novi Meksiko nakon razvoda krajem 1994. Lovato glumi u sedmoj i osmoj sezoni dječije serije Barney i prijatelji kao Angela. Gostuje i u seriji Zakon braće, u epizodi "First Down". Također se pojavljuje u ulozi Charlotte Adams u As the Bell Rings, princeze Rosalinde u Programu zaštite za princeze, Mitchie Torres u Camp Rock i Camp Rock 2: Posljednja svirka te Allison "Sonny" Munroe u Sonny, zvijezda u usponu.
Dana 19. maja 2021. Lovato na Twitteru izjavljuje da je nebinarnog roda i da službeno mijenja svoje zamjenice u they / them; objašnjava: "Do ovoga je došlo nakon velika oporavka i mnogo promišljanja o sebi. I dalje učim o sebi; ne tvrdim da posjedujem stručno znanje ili da zastupam nešto. Dijeljenje ovih vijesti s vama za mene otvara nov oblik osjetljivosti."
Ekspert (magazin)
Urednička politika
U skladu sa svjetskim trendovima, magazin svojim stručnim tekstovima preferira interdisciplinarni pristup. Oblasti koje obrađuje su slijedeće: industrija i menadžment, savremene tehnologije, tehničko opremanje građevina, energija i ekologija, upravljanje kvalitetetom, za koje pišu eminentni stručnjaci.
Ekspert je mjesto na kojem se povezuju vrhunski stručnjaci i privredni subjekti, ali i mladi talenti, koji žele ostvariti svoje poslovne ciljeve temeljene na novim tehnologijama i razvoju proizvoda. Magazin koji piše o pozitivnom i daje naglasak razvoju i naučno istraživačkim aktivnostima, a putem "Ekspert mreže" kompanijama su na raspolaganju eksperti raznih profila.
Gola Glavica (Ravno)
Gola Glavica je naselje u općini Ravno, Bosna i Hercegovina.
Club Atlético Huracán
Club Atlético Huracán je argentinski nogometni klub iz naselja Parque Patricios, Buenos Aires. Najveći rival Huracán-a je San Lorenzo. Club Atlético Huracán smatra se među šest najvećih ekipa iz Argentine, nakon River Plate-a, Boca Juniors-a, Independiente-a, Racing-a i San Lorenzo-a.
SCSI
mini|desno|SCSI kabal od 50 pinova Small Computer System Interface (SCSI) jest standardni interfejs i skup komandi za prijenos podataka među računarskim uređajima. Pretežno se koristi u serverskim hard diskovima gdje je neophodna velika brzina koju posjeduju SCSI diskovi. SCSI se izgovara kao skazi.
Opća enciklopedija Jugoslavenskog leksikografskog zavoda
mini|Opća enciklopedija JLZ Opća enciklopedija Jugoslavenskog leksikografskog zavoda je izdanje Jugoslavenskog leksikografskog zavoda u 8 svezaka (1977-1982). Opća enciklopedija treće je takvo izdanje Leksikografskog zavoda, prethode joj dva izdanja Enciklopedije Leksikografskog zavoda. (prvo izdanje 1955-1964, drugo izdanje 1966-1969).
U predgovoru, objavljenom u prvom svesku, uredništvo piše: "Kao i sve opće, ili univerzalne enciklopedije, i Opća enciklopedija JLZ predstavlja pokušaj da se što potpunije i što točnije definiraju pojmovi cjelokupnog ljudskog znanja i iskustva. Premda je sveopće širenje znanja i praktičnih iskustava dovelo enciklopedistiku do velike diversifikacije, pa nastaju mnoge posebne, stručne i tematske enciklopedije (likovne, književne, muzičke, tehničke i dr. Opća enciklopedija ipak zadržava svoj razlog postojanja, jer ostaje snažna i duboka potreba za sveobuhvatnošću upravo nasuprot fragmentaciji ljudskog znanja i iskustva."
Urednici Opće enciklopedije bili su iz SR Hrvatske, i tiskana je na hrvatskom književnom jeziku. Na Opću enciklopediju JLZ nastavlja se temeljno izdanje Leksikografskog zavoda Hrvatska encikopedija koja izlazi od 1999. te druga izdanja Leksikografskog zavoda Miroslav Krleža.
Opća enciklopedija JLZ informativni je priručnik koji omogućuje svakome da u okviru sume ljudskog znanja i iskustva upotpuni svoju sliku svijeta njemu nepoznatima aspektima stvarnosti. Leksikografski zavod objavio je i Dopunski svezak Opće enciklopedije koji donosi dopunjenje tekstove III. izdanja iz temeljnih znanstvenih struka, umjetnosti, tehničkih i primijenjenih disciplina.
Glavni urednik bio je Josip Šentija.
Évariste Galois
Évariste Galois (25.10.1811 - 31.05.1832) je bio francuski matematičar, koji u toku svog kratkog života ostaje nezapažen, međutim posthumno dobija zasluženo priznanje za po njemu nazvanu teoriju Galois-a.
Biografija
Rođen je u mjestu Bourg-la-Reine, u blizini Pariza, od oca Nicolas-Gabriel Galois i majke Adélaïde-Marie, rođ. Demante. Prvo obrazovanje dobija od svoje majke, koja ga podučava u klasičnim jezicima, Grčkom i Latinskom.
1823. godine upisuje se na Collège Royal de Louis-le-Grand, gdje u prve dvije godine osvaja niz pohvala i nagrada, dok treću godinu zbog manjka zainteresovanosti obnavlja. Sa 15 godina se prvi put susreće sa matematikom, i tu dolazi do izražaja njegov prikriveni talenat. Veoma brzo savladava osnovne matematičke tekstove i studira radove kao što je Legrendova (Adrien-Marie Legendre) Osnove geometrije (Elements of Geometry), Lagranžova (Joseph Louis Lagrange) Riješavanje algebarskih jednačina (The resolution od algebraic equations) i Teorija analitičkih funkcija (Theory of Analytic Functions). Ideje prezentirane u ovim monumentalnim radovima doprinose još večom zainteresovanosti Galoa za teorijom riješavanja algebarskih jednačina.
1828. godine bezuspiješno se pokušava upisati na veoma prestižnu École polytechnique, te nakon toga upisuje studium na École normale supérieure. Od ovog trenutka, Galoa pravi fundamentalne proboje u teoriji riješivosti jednačina. U naredne tri godine objavljuje niz radova, od koji je najznačajniji treći pod nazivom Teorija brojeva (On the theory of numbers) gdje Galoa obrađuje tzv. konačna polja.
Svojim istraživanjem i rezultirajućim zaključcima Galoa također omogučuje i algebarski dokaz dvaju antičkih tvrdnji o nemogučnošću trisekcije proizvoljnog ugla i duplikacije kocke ivice proizvoljne dužine. Treći problem antike, tj. nemogučnost kvadratura kruga proizvoljnog radijusa, dobija algebarski dokaz nakon što Ferdinand von Lindemann dokazuje transcedentnost broja \pi.
Galois je je jedna kako tragična tako i romantična figura, koja gine u svojim ranim dvadesetim godinama u duelu protiv svog prijatelja i kolege Pescheux D' Herbinville. Stvarni razlog duela je ostao nepoznat, iako postoji nekolicina različitih teorija zašto je došlo do istog.
629.
Godina 629. (DCXXIX) bila je redovna godina koja počinje u nedjelju u julijanskom kalendaru. Oznaka 629. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
Gimnastika na Olimpijskim igrama 2016 – kvalifikacije (sportska, žene)
Kvalifikacije za takmičenja u sportskoj gimnastici za žene na OI 2016. održane su u Rio Areni 7. augusta. Rezultati ovih kvalifikacija odredili su takmičarke u finalima: 8 ekipa u finalu ekipnog višeboja, 24 gimnastičarke u finalu pojedinačnog višeboja i po 8 gimnastičarki u finalima po spravama.
Podgrupe
Gimnastičarke iz država koje su učestvovale u ekipnom višeboju svrstane su zajedno, dok su druge gimnastičarke svrstane u 8 mješovitih grupa. Grupe su podijeljene u 5 podgrupa nakon žrijeba koji je obavila Međunarodna gimnastička federacija (FIG). Grupe su se rotirale po spravama.
Operacija "Lipanjske zore"
Operacija "Lipanjske zore" ili Operacija "Čagalj" je zajednička operacija HVO-a, HV-a i HOS-a iz juna 1992. godine. Akcija je trajala od 7-26. juna 1992: godine. To je prva pobjeda nad jedinicama JNA u ratu u Bosni i Hercegovini. Operacijom Lipanjske zore oslobođena je dolina rijeke Neretve, a na nekim mjestima (poput Ošanića kod Stoca) združene hrvatske snage su izbile na današnju crtu razgraničenja između Federacije Bosne i Hercegovine i Republike Srpske.
Gimnastika na Olimpijskim igrama 2016 – kvalifikacije (sportska, žene)
Rezerve
Rezerve za finale pojedinačnog višeboja bile su: Zbog ograničenja na 2 gimnastičarke po državi, u finale nisu prošle sljedeće takmičarke iako su imale dovoljan rezultat:
Operacija "Lipanjske zore"
Stanje prije bitke
mini|desno|250px|Hercegovina prije operacije Lipanjske zore Već nakon incidenta na Plitvicama (Krvavi Uskrs), Hrvati i Bošnjaci Hercegovine preko kriznih stožera počinju formirati seoske postrojbe, a usporedno počinje formiranje i bolje opremljenih i pokretnijih vojnih postrojbi. Već 3. januara 1992. utemeljen je štab HOS-a za Hercegovinu. U septembru 1991, u Mostar dolaze rezervne jedinice JNA. Iako je njihov dolazak bio nenajavljen, mostarski krizni stožer u suradnji sa hrvatskim kadrovima u ondašnjem MUP-u zaustavlja prvi nalet rezervista da uđu u grad. Jedinice rezervista JNA se zaustavilo u Gnojnicama i mostarskoj zračnoj luci, gdje je ondašnji MUP postavio svoje policijske punktove. Tek kasnije rezervisti JNA uspijevaju zaposjesti crtu Čapljina - Dretelj te crtu Slipčići - Krivodol - brdo Orlovac (kod Mostara) - brdo Hum (iznad Mostara) - grad Mostar - Bijelo Polje - Borci - Konjic. Dogovorom tadašnjeg MUP-a općine Mostar i Kriznog stožera vrši se mobilizacija pričuvnog sastava policije, u koju je uključen i velik broj dobrovoljaca, koji preuzimaju točke po prometnicama i dežurstva po gradu. Jedinica ZNG izlazi na plato Bile i 20. septembra 1991. sprječava desant čime Hrvati i Bošnjaci Mostara praktično ulaze u rat sa JNA. 29. aprila 1992. Krizni stožer općine Mostar, a kasnije i krizni stožeri općina Čapljina i Široki Brijeg svu vlast i obranu tih općina povjeravaju Hrvatskom vijeću obrane. U međuvremenu, osnivaju se i omasovljuju jedinice HOS-a. Daljnjim borbama jedinice HVO-a i HOS-a jačaju i bolje se naoružavaju te se pokreću planovi za oslobodilačke akcije.
Hrvatske snage
U operaciji Lipanjske zore sudjelovalo je ukupno 4.670 hrvatskih vojnika. Sudjelovali su pripadnici HV-a, HVO-a i HOS-a kao i postrojbe policije iz općina Mostar, Čapljina i Stolac te jedna bošnjačka dobrovoljačka jedinica.
Srpske snage
Na području Hercegovine od septembra 1991. godine djelovala su 4 korpusa JNA, a od tih korpusa posebno su bili aktivni Užički, Titogradski i Bilećki korpus, koji je poslije postao Hercegovački korpus VRS-a. Cilj im je bio prijelaz preko Neretve i prodor ka Jadranskom moru, u čemu ipak nisu uspjeli. Predvodio ih je general Momčilo Perišić.
Tok operacije
mini|desno|250px|Hrvatski vojnici u osvojenom selu [[Klepci (općina Čapljina) tokom operacije.]] Akcija je počela 7. juna 1992. kada diverzantski odred iz Čitluka i diverzantski vod bojne Grude probijaju neprijateljske bunkere, a združene hrvatske snage prelaze rijeku Neretvu i zauzimaju veliki prostor sve do Domanovića, a odatle kreću i oslobodilačke akcije prema Mostaru i Stocu. 8. lipnja 1992. od srpskog je agresora oslobođeno područje Čapljine u čemu posebnu zaslugu imaju postrojbe HVO-a iz Čitluka, Gruda, Ljubuškog i Čapljine te vojnici 4. gardijske brigade HV-a i 156. brigade HV-a
Fred Astaire
Fred Astaire, rođen kao Frederick Austerlitz, američki je filmski glumac, plesač i pjevač austrijskog porijekla. Njegova scenska i kasnija filmska karijera trajala je 76 godina, i u tom je razdoblju snimio 31 muzički film. Posebno se dovodi u vezu sa Ginger Rogers, s kojom je snimio deset filmova, koji su iz temelja izmijenili žanr muzičkih filmova.
Operacija "Lipanjske zore"
Tok operacije
Oslobađanje desne obale rijeke Neretve kreće 11. juna 1992. godine. HVO potpomognut 4. Splitskom brigadom HV-a kreće iz šest pravaca, a od postrojbi HVO-a u akciji sudjeluju Kažnjenička bojna, Poskok bojna, dvije postrojbe HVO-a iz Čitluka i Ljubuškog, 5. ilićka bojna HVO-a Mostar, 4. bojna HVO-a Mostar, te satnija 2. bojne civilne policije. U Mostaru su u to vrijeme bile Vojna policija, civilna policija, dio 2. bojne HVO-a Mostar i Samostalni mostarski bataljun. Prvo je oslobođeno područje Kruševa i brda Orlovac, a zatim brdo Hum i zapadni dio grada Mostar. Podizanje hrvatske trobojnice na vrhu Huma, kao bitne kote za nadzor Mostara, navjestilo je oslobađanje i istočnog dijela grada Mostara. Toga 11. lipnja hrvatske su snage ušle u Vojarnu "Stanislav Baja Kraljević" i naselja Rodoč i Jasenica te u krug razorene tvornice Aluminij svladavši žilav neprijateljski otpor. U samo jednom danu oslobođena je čitava desna obala rijeke Neretve.
Fred Astaire
George Balanchine i Rudolf Nurejev ocijenili su ga kao najboljeg plesača 20.vijeka, a općenito se smatra najutjecajnijim plesačem u historiji filmskih i televizijskih mjuzikala. Američki filmski institut proglasio ga je petom najvećom muškom filmskom zvijezdom u historiji.
Rani život i karijera
lijevo|mini|200px|Fred i Adele Astaire. oko 1906. Otac mu je bio austrijski imigrant i Rimokatolik; majka je rođena u Americi u Luteranskoj njemačkoj porodici; Astaire se pridružio Episkopalnoj crkvi 1912.
Operacija "Lipanjske zore"
Tok operacije
S drupe, pak, strane tokom 12. i 13. lipnja oslobođeno je i područje Stoca, a 5 dana kasnije hrvatske snage su izbile na Ošaniće, gdje je i današnja međuentitetska crta razgraničenja. HVO je doslovce pregazio istočni dio grada Mostara i zaposje brdo Fortica. Dok HVO nije ušao u tada već okruženo Bijelo Polje, srpske snage su se izvukle prema Nevesinju preko brda Ruišta.
Fred Astaire
Rani život i karijera
Astaire je prezime koje su on i njegova sestra Adele Astaire uzeli za svoj vodviljski nastup 1905. Porodična legenda to pripisuje ujaku čije je prezime bilo "L'Astaire". Njihova vodviljska karijera se nastavlja, s dobrom i lošom srećom te povremenim prekidima za koje je zaslužno Društvo Gerry,sve dok se nisu probili na Broadway s predstavom Over The Top 1917. Neki izvori tvrde da su se Astaireovi pojavili u filmu Cvrčak Fanchon u kojem je glavnu ulogu imala Mary Pickford, ali Astairevi su to odlučno oprvgavali. Fred Astaire je upoznao Georgea Gershwina 1916., dok je ovaj radio u diskografskoj kući "Jerome H. Remick" kao pregovarač, što je preraslo u dugoročno prijateljstvo, koje je kasnije duboko uticalo na buduće karijere oba umjetnika.
Operacija "Lipanjske zore"
Tok operacije
Pri povlačenju digli su u zrak sve mostove, osim Starog mosta, jer je hrvatski snajperist ubio srpskog vojnika koji je imao zapovijed i taj most srušiti. HVO, odmah po oslobođenju istočnog dijela grada Mostara, okiva Stari most debelim daskama i gumama da bi ga zaštitio od granata. Dana 21. lipnja 1992. godine, nakon žestokih borbi hrvatske snage ovladavaju i relejem na Veležu, a srpsko-crnogorski agresor je odbačen u Podveležje. Tokom 26. lipnja, dan koji se smatra danom oslobođenja mostarske općine, hrvatske snage odguruju srpskog neprijatelja i sa snažnog uporišta Merdžan glave.
Gimnastika na Olimpijskim igrama 2016 – kvalifikacije (sportska, žene)
Greda
Zbog ograničenja na 2 gimnastičarke po državi, u finale nisu prošle sljedeće takmičarke iako su imale dovoljan rezultat:
Fred Astaire
Rani život i karijera
Tokom 1920-ih, Fred i Adele nastupali su na Broadwayju i na londonskoj pozornici u predstavama kao što su Damo,budi dobra, Smiješno lice i The Band Wagon, afirmiravši se i osvojivši pozorišnu publiku s obje strane Atlantika. Kao ekipa snimili su nekoliko pjesama. Rastali su se 1932. kada se Adele udala za svog prvog muža, Lorda Charlesa Cavendisha, sina Vojvode od Devonshirea. Fred je krenuo postići samostalni uspjeh na Broadwayu i u Londonu s predstavom Vesela razvedenica, usput razmatravši ponude iz Hollywooda. lijevo|mini|200px|Fred Astaire sa sestrom Adele 1921. Prema hollywoodskoj predaji, izvještaj s probnog snimanja filmske kuće RKO, sada izgubljeno zajedno sa snimkom, navodno je glasilo: "Ne zna pjevati. Ne zna glumiti. Ćelavi. Zna pomalo plesati." Producent Astaire-Rogers filmova Pandro S. Berman tvrdio je da nikada nije čuo tu priču 1930-ih, te da se ona pojavila tek godinama kasnije. Astaire je 1980. u intervjuu za ABC-jevu emisiju 20/20 s Barbarom Walters, tvrdio da je u izvještaju zapravo pisalo: "Ne zna glumiti. Pomalo ćelavi. Također i pleše". U svakom slučaju, proba je očito bila razočaravajuća, a i David O. Selznick, koji je s Astaireom potpisao ugovor za RKO i naručio probno snimanje, u studijskom ju je notesu opisao kao "jadnu". Kako god, to nije uticalo na studijeve planove za Astairea, koji ga je u početku posudio na nekoliko dana MGM-u 1933. za Astaireov hollywoodski debi, gdje je glumio samoga sebe uz Joan Crawford u uspješnom mjuziklu Rasplesana dama.
Fred i Ginger
lijevo|mini|200px|Objava Astaire-Rogers filmskog partnertsva za foršpan filma [[Let za Rio]] Kada se 1933. vratio u RKO, po plaći je bio peta osoba u filmu Let za Rio, u kojem je glumio uz Ginger Rogers i Dolores Del Rio. U kritici Variety magazina golemi uspjeh filma pripisan je isključivo Astairevoj prisutnosti: "Glavni smisao Leta za Rio je filmsko obećanje Freda Astairea...posjeduje specifičnu dragost, mikrofon laska njegovom glasu, a kao plesač je u posebnoj klasi. Posljednje opažanje nije nikakva novost među profesijom, koja već dugo priznaje da Astaire počinje plesati kada ostali prestanu lamatati kopitima."
Iako se Astaire u početku veoma protivio ideji da postane dio još jednoga plesačkog para, uvjerila ga je publika kojoj se očito veoma svidjelo sparivanje Astairea s Rogersovom. To partnerstvo i koreografija Astairea i Hermesa Pana, učinili su ples važnim dijelom hollywoodskog muzičkog filma. Astaire i Rogers snimili su zajedno deset filmova, uključujući Veselu razvedenicu (1934), Robertu (1935), Cilindar (1935), Slijedi flotu (1936), Vrijeme swinga (1936), Zaplešimo zajedno (1937), i Carefree (1938). Šest od devet mjuzikala koje je on stvorio donijeli su najveću zaradu RKO-u; svi filmovi imali su određen prestiž i umješnost, kojoj su svi filmski studiji težili u to vrijeme. Zahvaljujući partnerstvu, oboje su postali zvijezde; kao što je Katharine Hepburn izjavila jednom, "On njoj daje otmjenost a ona njemu daje seksipil." Astaire je bez problema imao pogodnost primanja postotka od profita filma, što je u to vrijeme bila prava rijetkost u glumačkim ugovorima; imao je i kompletnu autonomiju nad time kako će ples biti prezentiran, što mu je dopustilo da iz temelja izmjeni ples na filmu. Jedina osoba u zabavljačkoj industriji koja je imala takav tretman bila je Greta Garbo.
Astaire je zaslužan za dvije važne inovacije u ranim muzičkim filmovima. Kao prvo, insistirao je da (gotovo nepomična) kamera snimi plesnu tačku u samo jednom kadru, a, ako je moguće, da drži plesače u punom planu čitavo vrijeme. Poznata je Asteireova dosjetka: "Ili će kamera plesati, ili ću ja". Astaire je zadržao ovo pravilo od Vesele razvedenice pa nadalje, sve dok ga nije nadglasao Francis Ford Coppola, koji je 1968. režirao Finianovu dugu, svoj prvi mjuzikl (Coppola je također otpustio Hermesa Pana s ovog filma). Astaireov stil plesnih sekvenci je bio u kontrastu s mjuziklima Busbyja Berkeleyja, koji su bili poznati po plesnim tačkama ispunjenima ekstravagantnim zračnim snimkama, brzim kadrovima i zumiranjima na određene dijelove tijela, poput ruku ili nogu. Kao druga inovacija, Astaire je bio odlučan u tome da sve pjevačke i plesne tačke budu glatko uklopljene u radnje filma. Umjesto da poput Busbyja Berkeleya koristi ples kao spektakularni prizor, Astaire ga je koristio kako bi pomicao radnju naprijed. Tipičan Astaireov film uključivao je njegov solo nastup – koji je on zvao "udarački solo", komičnu plesnu tačku s partnericom i partnersku romantičnu plesnu tačku.
Plesni komentatori Arlene Croce, Hannah Hyam i John Mueller smatraju da je Rogers bila najbolja Astaierova plesna partnerica, iako priznaju da su neke njegove kasnije partnerice pokazale tehnički superiornije plesne vještine, razmatranje zajedničko Hermesu Panu i Stanleyju Donenu. Filmska kritičarka Pauline Kael zauzela je neutralnije stajalište, dok je Timeov filmski kritičar Richard Schickel napisao "Nostalgija koja okružuje par Rogers-Astaire uglavnom čini da ostale partnerice izblijede."
Predaja u Világosu
mini|300px|Predaja u Világosu (mađarski slikar, sredina 19. stoljeća) mini|230px|Predaja u Világosu ([[István Szkicsák-Klinovszky)]] Predaja u Világosu, koja je označila formalni kraj Mađarske revolucije 1848, dogodila se 13. augusta 1849. u današnjoj Șiriji u Rumuniji. Uvjete su potpisali ugarski general Artúr Görgei na strani pobunjenika i grof Friedrich von Rüdiger iz Ruske carske vojske. Nakon kapitulacije general Julius von Haynau imenovan je carskim opunomoćenikom u Ugarskoj i brutalno ju je ponovo potčinio.
Fred Astaire
Fred i Ginger
Mueller ovako ukratko opisuje Gingerine sposobnosti: "Rogers se izdvajala od svih ostalih Astaireovih partnerica, ne zato što je kao plesačica bila superiornija, već zato što je, kao vješta, intuitivna glumica bila dovoljno nepovjerljiva da shvati kako gluma nije prestajala kada bi plesanje započelo ...razlog zbog kojeg su tolike žene maštale o plesanju s Astaireom je taj što je Ginger Rogers stvarala utisak da je plesanje s njim najuzbudljivije iskustvo koje se može zamisliti." Kako kaže Astaire, "Ginger nikad prije nije plesala s partnerom. Mnogo toga je morala glumiti. Nije znala plesati step i nije mogla ovo i ono... ali Ginger je imala stila i talenta i poboljšavala se u hodu. Postala je takva da su kasnije sve ostale koje su plesale sa mnom izgledale pogrešno."
Predaja u Világosu
Ruska intervencija u revoluciji
mini|230px|Predaja u Világosu (Vasárnapi Újság /"Nedjeljne novosti"/, 15. august 1869) mini|230px|Pismo [[Lajos Kossuth|Lajosa Kossutha Artúru Görgeiju u kojem se povlači s mjesta zapovjednika]] Nakon što su se Rusi umiješali u sukob, bilo je samo pitanje vremena kada će Mađari biti poraženi, jer su Austro-Rusi sada imali daleko veću vojnu snagu. Odlučujući trenutak dogodio se u bici kod Temišvara, koja je završila odlučujućom austrijskom pobjedom, nakon koje su izbori Mađara u suštini bili predaja ili uništenje. Dana 21. jula konjički kapetan Katlarov i Von Rüdiger dostavili su ponudu ruskog generala Hruljova Görgeiju, koji je bio u Rimaszombatu (danas Rimavská Sobota u Slovačkoj); ponuda je uključivala potpunu slobodu za mađarske oficire i ljude.
Fred Astaire
Fred i Ginger
Međutim, Astaire je ipak odbijao da se ekskluzivno veže za bilo koje partnerstvo, pošto je već plesao na pozornici kao partner svoje sestre Adele. Čak je pregovarao sa RKO-om da samostalno nastupi u Dami u nevolji 1937., što je završilo neuspješno. Vratio se kako bi snimio još dva filma s Ginger, Carefree (1938.) i Priča o Vernonu i Irene Castle (1939.) Kada su oboje izgubili novac, Astaire je napustio RKO, dok je Rogers ostala i ranih 40-tih postala najvruće vlasništvo studija. Godine 1949. ponovno su se ujedinili za svoj posljednji zajednički projekt, Barkleyji s Broadwayja.
Predaja u Világosu
Ruska intervencija u revoluciji
László Batthyány i još jedan oficir dostavili su Görgeijev odgovor Hruljevu, u kojem je Görgei zahtijevao da svi Mađari dobiju slobodu, a ne samo oni koji su učestvovali u sukobu. Također bi rado prihvatio da neko od ruskih kneževa nosi krunu svetog Stjepana.
Fred Astaire
Plesna i pjevačka vještina
lijevo|mini|250px|Fred Astaire pleše po zidovima i stropu u pjesmi "Ti si sav moj svijet" iz filma [[Kraljevsko vjenčanje (1951)]] Astaire je bio virtuozni plesač, sposoban prenijeti neozbiljnu pustolovnost duha, ali i duboke emocije, kada se to od njega tražilo. Njegova tehnička kontrola i osjećaj za ritam bili su zapanjujući; prema jednoj anegdoti, bio je sposoban, kada bi ga pozvali nazad u studio kako bi za specijalne efekte ponovio plesnu tačku koju je snimio sedmicama prije, reproducirati korake sa najpreciznijom tačnošću, sve do posljednje geste. Astaireove izvedbe plesnih tačaka bile su cijenjene zbog svoje elegancije, ljupkosti, originalnosti i preciznosti. Inspiraciju je crpio iz raznih izvora, uključujući step i ostale afro-američke ritmove, klasične plesove te uzvišeni stil Vernona i Irene Castle kako bi stvorio jedinstveno prepoznatljivi plesni stil - koji je veoma uticao na američki uglađeni stil dvoranskog plesa - te postavio standarde prema kojima će se svi budući plesni mjuzikli ocjenjivati. Koreografirao je sve svoje korake, najčešće uz pomoć drugih koreografa, prvenstveno Hermesa Pana.
Predaja u Világosu
Predaja
Mađarska vojska predala se ruskom generalu Rüdigeru 13. augusta 1849. U dvorcu Bohus potpisali su dokument o predaji. Görgei je uvjetima predaje nastojao pokazati da je Ugarska poražena od Rusije, a ne od Austrije. To se pokazalo besmislenim jer su ih Rusi jednostavno predali austrijskim vlastima.
Fred Astaire
Plesna i pjevačka vještina
Njegov perfekcionizam je bio legendaran, baš kao i njegova skromnost i obzirnost prema kolegama plesačima; međutim, njegovo nesmiljeno insistiranje na probama i ponavljanim snimanjima nekima je predstavljalo teret. Iako je sebe ponajprije smatrao zabavljačem, njegova vrhunska umjetnička vještina priskrbila mu je golemo divljenje plesnih legendi dvadesetog vijeka kao što su George Balanchine, braća Nicholas, Mihail Barišnjikov, Margot Fonteyn, Bob Fosse, Gregory Hines, Gene Kelly, Rudolf Nurejev i Bill Robinson.
Gimnastika na Olimpijskim igrama 2016 – kvalifikacije (sportska, žene)
Parter
Zbog ograničenja na 2 gimnastičarke po državi, u finale nisu prošle sljedeće takmičarke iako su imale dovoljan rezultat:
Fred Astaire
Plesna i pjevačka vještina
Izuzetno skroman kad su posrijedi njegove pjevačke sposobnosti, često je tvrdio kako ne zna pjevati. Astaire je predstavio neke od najproslavljenijih pjesama iz "Velike američke knjige pjesama", posebno Cole Porterovu: "Night and Day" u Veseloj razvedenici; pjesme Irvinga Berlina "Isn't it a Lovely Day", "Cheek to Cheek" te "Top Hat, White Tie and Tails" u Cilindru, "Let's Face the Music and Dance" u Slijedi flotu te "Change Partners" u Carefree. Prvi je otpjevao pjesmu Jeromea Kerna "The Way You Look Tonight" u Vremenu swinga; pjesme Georgea Gershwina "They Can't Take That Away From Me" u Zaplešimo zajedno, "A Foggy Day" te "Nice Work If You Can Get It" u Dami u nevolji; pjesme Johnnyja Mercera "One For My Baby (and One More for the Road)" iz Nebo je granica i "Something's Gotta Give" iz Daddy Long Legs; te pjesmu Harryja Warrena i Arthura Freeda "This Heart of Mine" iz Ziegfeld Follies.
Predaja u Világosu
Posljedice
Austrijanci su 6. oktobra 1849. u Aradu (danas u Rumuniji) pogubili 12 mađarskih generala i jednog pukovnika, koji su poznati kao 13 aradskih mučenika. Istog dana strijeljali su i Batthyányja, prvog mađarskog premijera.
Fred Astaire
Plesna i pjevačka vještina
Iako je posjedovao lagan glas, divili su mu se zbog njegove sposobnosti da prenese tekst, zbog dikcije i izražaja. - toliko hvaljena ljupkost i elegancija u njegovom plesanju se, čini se, odražavala i u njegovom pjevanju, sposobnost sinteze koja je navela Burtona Lanea da Astairea prozove "Najvećim muzičkim izvođačem na svijetu". Irving Berlin smatrao je Astairea jednakim svim ostalim pjevačima koji su izvodili njegove pjesme - "dobar je poput Ala Jolsona, Binga Crosbyja ili Franka Sinatre, ne nužno zbog svog glasa, već zbog svog poimanja projiciranja pjesme". Jerome Kern smatrao ga je naboljim izvođačem njegovih pjesama, a Cole Porter i Johnny Mercer također su mu se divili zbog jedinstvenog načina na koji se odnosio prema njihovim pjesmama. Iako je George Gershwin bio pomalo kritičan prema Astaireovim pjevačkim sposobnostima, za njega je napisao neke od svojih najnezaboravnijih pjesama. U svoje vrijeme, Astaire je spominjan u stihovima tekstopisaca Colea Portera, Larrya Harta i Erica Maschwitza te i dan-danas nastavlja nadahnjivati moderne tekstopisce
Operacija "Lipanjske zore"
Rezultat operacije
Združene hrvatske snage (HVO, HV i HOS) operacijom Lipanjske zore su oslobodile dolinu rijeke Neretve odnosno općine Mostar, Čapljina i Stolac. Oslobođeno je područje od oko 1800 km2s gradovima Mostar, Čapljina i Stolac te njihovom okolicom, a nekim mjestima (poput Ošanića kod Stoca) hrvatske snage su izbile današnju međuentitetsku liniju.
Fred Astaire
Plesna i pjevačka vještina
Astaire je također komponovao pjesme. S pjesmom "I'm Building Up To An Awful Letdown" - u saradnji s tekstopiscem Johnnyjem Mercerom – popeo se na četvrto mjesto Hit Parade 1936. Snimio je vlastitu pjesmu "It's Just Like Taking Candy from a Baby" s Bennyjem Goodmanom 1941., te je čitav život njegovao svoju ambiciju da postane uspješan kompozitor zabavne muzike.
Ostale saradnje
Godine 1939. Astaire je napustio RKO kako bi se samostalno isprobao u novim filmskim projektima. Uslijedila je saradnja s brojnim zvijezdama, posebno sa Bingom Crosbyjem u Holiday Innu (1942.) te kasnije u Plavom nebu (1946.) U filmu Broadwayska melodija '40. (1940.) gotovo ga je "natplesala" jedna od njegovih prvih post-Rogers plesnih partnerica, Eleanor Powell. Ostale partnerice u ovom razdoblju uključivale su Paulette Goddard u Drugom refrenu (1940.), Ritu Hayworth u Nikad se nećeš obogatiti (1941.) i Nikad nisi bila ljepša (1942.), Joan Leslie u Nebo je granica (1943.), te Lucille Bremer u Yolanda i lopov (1945.) i u Ziegfeld Follies (1946.) Ziegfeld Follies također sadrži nezaboravnu saradnju Astairea s Geneom Kellyjem.