cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hermann Göring
Predaja i proces
21. maja 1945 godine Göringa, u pratnji njegove žene i kćerke, odvode u tajni američki logor, Camp Ashcan u luksemburškom Bad Mondorfu, gdje su u periodu od maja do septembra 1945. godine odvođena i saslušavana većina nacionalsocijalističkih političara i visokih oficira.
Optužnica
|mini|desno|Göring na suđenju u Nürnbegu
U novembru 1945. godine Göring se nalazi u zatvoru u Nürnbergu, u kojem se održavao proces protiv najviših ratnih političara i oficira nacističke Njemačke. Optužnica protiv Göringa sadržavala je četiri tačke:
Pošto je optužen po svim tačkama optužnice, osuđen je na smrt vješanjem. No, Göring se 15. oktobra 1946. godine, samo nekoliko sati prije nego što mu se trebala izvršiti kazna, otrovao u svojoj ćeliji. Nije poznato odakle je Göring nabavio ampulu sa cijankalijem. Po jednoj verziji, ampulu mu je dao bivši general Waffen-SS-a, Erich von dem Bach-Zelewski. On je to izjavio na saslušanju američkim vojnicima, te je 1951. godine, oficirima, dao ampulu, koja je bila od istog stakla, kao i ostaci ampule nađene u Göringovim ustima nakon samoubistva. Po drugoj verziji, dobio ju je od američkog poručnika Jacka G. Wheelisa, koji se, za vrijeme služenja u vojnom zatvoru sprijateljio sa Göringom. Treća varijanta je objavljena 2005. godine, izjavom američkog vojnika Herberta Lee Stiversa, da je on prenijeo ampulu sakrivenu u naliv-peru, koje su mu dali nepoznata žena i muškarac. Ali zbog straha od kazne, skrivao je to dugo kao tajnu.
U oproštajnom pismu, napisanom direktoru zatvora, Göring je napisao da je imao tri kapsule cijankalija, od kojih je jednu, tako sakrio, da se pri pretresu ćelije lako nađe, drugu je sakrio kod sebe u čizmu, a treću je držao u kutiji sa kremom za lice, koja se nalazila u njegovim stvarima, do kojih je uvijek mogao doći američki oficir Jack Wheelis, u kojega je Göring, za vrijeme boravka u zatvoru imao povjerenje. Göring je kremiran i njegov je pepeo navodno prosut u rijeku Isar.
Spisak naseljenih mjesta u općini Sokolac
Opći podaci
Sokolac je naselje i općina u Bosni i Hercegovini. Naseljena mjesta u općini Sokolac, po popisu stanovništva iz 2013. (ukupno 96) su:
Pravilo desne ruke
mini|desno|300px|Pravilo desne ruke Pravilo desne ruke ili pravilo desnog vijka određuje smjer induciranog napona u provodniku, koji se kreće u magnetnom polju. Također se određuje i smjer ugaone brzine.
Pravilo glasi:
Postavimo li desnu ruku s ispruženim palcem tako da silnice magnetne indukcije ulaze u dlan i palac da pokazuje smjer kretanja struje relativno prema magnetnom polju, onda će ispruženi prsti pokazivati smjer induciranog napona.
Za određivanje smjera ugaone brzine pravilo glasi:
520.
Godina 520. (DXX) bila je prijestupna godina koja počinje u srijedu u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao Godina konzulstva Rustika i Vitalijana (ili, rjeđe, godina 1273. Ab urbe condita). Oznaka 520. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
Radijan
Radijan (znak: rad) je mjerna jedinica za ugao. U matematici se obično podrazumijeva za vrijednosti uglova uz koje ne stoji znak za stepen (°). U Međunarodnom sistemu jedinica (SI) bio je dopunska jedinica do 1995. kada je ta kategorija ukinuta, pa od tada pripada u SI izvedene jedinice. 180px|desno Veličina središnjeg ugla (α) u radijanima jednaka je omjeru dužine kružnog luka (b) nad tim uglom i poluprečnika kružnice (r):
Kako se dužina luka i poluprečnik kruga mjere istim jedinicama znači da je dimenzija ugla jednaka broju jedan, tj. radijan je samo poseban naziv za broj jedan kojim se označava da se brojevna vrijednost odnosi na ugao:
Obim kruga je 2πr, pa slijedi da puni ugao ima 2π radijana, tj.:
ili:
RK Bosna Visoko
Rukometni klub Bosna je klub iz Visokog, osnovan 9. februara 1954. godine. Takmiči se u rukometnoj Premijer ligi Bosne i Hercegovine. Domaće utakmice igra u kulturno - sportskom centru Mladost.
Osnivanje
200px|mini|lijevo|RK Mladost u Visokom [[1954. godine]] Rukometni klub u Visokom se rađa 19. februara 1954. godine sa osnivanjem Srednjoškolskog sportskog društva Mladost koje je djelovalo u Državnoj realnoj gimnaziji. Tada su nastavnici i učenici na čelu sa Feridom Semićem održali osnivačku skupštinu na kojoj je odlučeno i ime kluba gdje je, uz prijedloge imena Plamen i Zvijezda, izabrano ime Mladost. Osnivači tadašnjeg sportskog društva su bili Ferid Semić i Vladimir Jolić, koji je inače bio nastavnik crtanja te dao idejno rješenje grba društva gdje se zalagao da boja kluba bude zelena jer je to boja mladosti, prirode, izleta i druženja, tako da je ta boja danas zaštitni znak rukometnog kluba Bosna. Ferid Semić je bio najzaslužniji za osnivanje SSD Mladost, jer je kao nastavnik bio i prvi rukometni trener. On je kao student u Zagrebu upoznao rukomet. Već 1948. godine se zapošljava u Fiskulturnom savezu BiH, a 11. novembra 1950. postaje nastavnik fiskulture u visočkoj Državnoj realnoj gimnaziji iz koje je i poteklo društvo Mladost. Od jeseni 1955. mu se pridružuje Petar Markotić – Pero, s kime stvara prvu rukometnu generaciju u Visokom.
Vladimir Jolić je bio prvi predsjednik ovog kluba, koga će kasnije naslijediti Ferid Semić koji je do tada bio sekretar. Uz ove osobe, najistaknutiji ljudi koji su podsticali razvoj rukometa u Visokom su bili Vjekoslav Bremec, Hasan Hasanefendić, Živojin Žalica i Markotić Petar. Kasnije je uvedena praksa da sami učenici gimnazije budu predsjednici društva, tako je značajan doprinos dao Berberović Fuad koji je ujedno važio za najvećeg ikad rukometnog talenta. Prva rukometna utakmica je odigrana 9. maja 1954. u dvorištu gimnazije između Mladosti i Elana, sportskog društva Druge sarajevske gimnazije. Tada su Visočani pobijeđeni sa 25:9. Iste godine se Mladost uključuje u takmičenje podsavezne rukometne lige i osvaja drugo mjesto. 10. januara 1958. SSD Mladost prerasta u Omladinsko sportsko društvo Mladost otkad rukomet počinje trenirati i igrati i radnička omladina. Niz godina je OSD Mladost predstavljala Visoko u sreskim, zonskim i republičkim takmičenjima, sve do 15. marta 1960. kada OSD Mladost prerasta u rukometni klub Bosna.
Visočka škola rukometa
Od jeseni 1962. godine sva zbivanja su prešla na asfaltirano rukometno igralište na gradskom stadioni koji će vremenom dobiti i svoje tribine i prostorije kluba. Najvažniji momenat za rukometni klub Bosna biva dovođenje Srđana Praljka - Šjora iz sarajevske Mlade Bosne, koji je naslijedio prvog pravog rukometnog trenera u klubu Ivicu Paukovića. Srđan Praljak je od 1. augusta 1960. do 31. jula 1971 stvarao i udario temelje prepoznatljive visočke rukometne škole, i samim tim stvorio drugu generaciju igrača predvođenim Nevzadom Sirčom, ovim ponajboljim rukometašem u historiji visočkog rukometa koji će kasnije postati trener visočke Bosne ali i reprezentacije Bosne i Hercegovine.
Prva Jugoslovenska liga
Sjajna generacija koju je trenirao Srđan Praljak je takmičarske 1964/65 godine ušla u 1. rukometnu ligu Jugoslavije, te osvojila Kup SRBiH, da bi kasnije u finalu Kupa Jugoslavije izgubila od zagrebačkog Medveščaka. Ponovno osvajanje Kupa SRBiH se desilo 1968. godine, a ovoga puta u Kupu Jugoslavije klub je stigao samo do polufinala. Novembra 1970. godine Ranko Antović i Kemal Vražić debituju za reprezentaciju SFRJ na Kupu Karpata u Rumuniji, ali se na žalost sve završava na tome.
Visočki privredni gigant Vitex postaje 20. maja 1970. godine sponzor Bosne, tako da klub dobija ime Vitex, koje će ostati u upotrebi narednu 21 godinu. U jesen 1971. godine za prvog trenera je imenovan Nevzad Sirčo koji je istovremeno bio i igrač. Treći Kup SRBiH, Bosna osvaja 1971. godine, a iste godine pioniri visočke Bosne osvajaju prestižno pionirsko prvenstvo Jugoslavije. Klub 1972. godine završava na 13 mjestu i ispada iz 1. rukometne lige nakon 7 godina gdje je klub bio plasiran jedanput na 6, 7, 9 i 11 mjestu, a dvaput na 8 mjestu. Klub se nije dugo zadržao u drugoj ligi, jer se već sljedeće sezone 1972/73 vraća u 1. rukometnu ligu Jugoslavije.
Nedugo zatim klub postiže svoje najbolje rezultate i osvaja četvrto mjesto u sezoni 1974/75 u tada skoro najjačoj ligi Evrope. Uz to, klub je osvojio mnogo pionirskih i juniorskih titula Savezne republike BiH i bio učesnik dva omladinska finala prvenstva Jugoslavije. Jedan od najboljih igrača visočke Bosne ikad, Zdenko Antović je u to vrijeme bio stalni Jugoslavenski reprezentativac, te kapiten omladinske reprezentacije Jugoslavije sa kojom je 1977. godine osvojio bronzanu medalju u Švedskoj na svjetskom rukometnom prvenstvu.
Nedostatak dvorane
mini|100p|lijevo|Grb, 1970 - 1991 Rukomet polako prelazi u dvorane, no nju Visoko nije imalo. Treniranje i igranje utakmica u Sarajevu, Vogošći, Zavidovićima i Hadžićima poslije tri prvoligaške godine dovodi do ispadanja iz 1. lige 1976. godine. Poslije četvrtog mjesta 1975., klub završava na kobnom 13 mjestu koje ga odvelo u niži rang. Uprkos nastojanjima kluba da se vrati u prvu ligu Jugoslavije, klub se od 1977. do 1992. takmiči u Prvoj B ligi, i potom u drugoligaškoj konkurenciji. Najznačajniji rezultat iz ovog perioda je bio osvajanje Kupa SRBiH 1982. pobjedom nad Borcem iz Banja Luke, te izgubljeno četvrtfinale Kupa Jugoslavije iste godine.
Druga liga i rat
Tokom 1984, pa sve do 1991. mnogo se trenera izmjenjalo te se nije ostvarilo mnogo značajnijih rezultata. Tokom ovih sezona treneri su bili Nevzad Sirčo, Ranko Antović, Nijaz Omerbegović, Hurem Fikret i Zdenko Antović. Na skupštini 3. jula klub dobija svoje novo, staro ime: Bosna, a za trenera se ponovo nakon dvije decenije postavlja Srđan Praljak. Međutim, uskoro počinje Rat u Bosni i Hercegovini, koji je prekinuo takmičenje u 2 ligi-jug i sve planove za budućnost. Posljednja utakmica u Visokom je odigrana 28. marta 1992. između Bosne i Lovćena sa Cetinja. Od 1992. do 1994. rukometni klub je mirovao. Zgrada kluba na gradskom stadionu je oštećena, te je nepovratno izgubljen veći dio arhive, ali je spašen dio trofeja i pehara koji su bili svjedok uspjeha visočkog rukometa. U ratu stasava peta rukometna generacija. Na sastanku 19. aprila 1994. godine donesena je odluka o ponovnom pokretanju kluba. Predsjednik u tim teškim trenucima je bio Zaim Alić, dok se za trenera 20. januara 1995. imenuje Senad Skopljak.
Trofejni period
Od 1995. godine rukometni klub Bosna se takmiči u prvenstvu nove države Bosne i Hercegovine, ali sa podijeljenim rukometnim savezima. Ipak, u sezonama 1997/98 i 1998/99 dolazi do doigravanja uz učešće najbolje plasiranih ekipa iz saveza sa sjedištem u Sarajevu i Mostaru, dok će tek 1999/2000 učestvovati klubovi iz Republike Srpske. U šest odigranih prvenstava klub osvaja dva puta šampionsku titulu 1997. i 1999. godine, tri puta Kup BiH 1995, 1998 i 2001 godine. U isto vrijeme učestvuje u evropskim kup takmičenjima, gdje je Bosna davala zavidne rezultate i ostvarila 7 pobjeda i isto toliko poraza. U mlađim kategorijama u ovom periodu pioniri su trostruki, kadeti petorostruki, a juniori četverostruki prvaci države.
Članovi rukometnog kluba Bosne su također bili aktivni u Rukometnom savezu BiH. 5 decembra 1994. Mirsad Sirčo je imenovan za potpredsjednika Rukometnog saveza, a od decembra 1994. Kemal Vražić postaje Direktor reprezentacije, zajedno sa selektorom Nevzadom Sirčom, ljekarom dr. Seadom Mehičevićem, fizioterapeutom Asimom Kapetanovićem, te potparolom Salihom Hadžialićem, koji će raditi od 1996. do 1999, dok će Esad Konjičanin obnašati dužnost predsjednika Takmičarske komisije do 18. maja 2000. 29. decembra Rukometni savez BiH imenuje za selektora i trenera juniorske reprezentacije Antović Zdenka, a za pomoćnog trenera Alić Zaima. Od 1995. do decembra 2000. godine rukometni klub Bosna daje četrnaest omladinskih reprezentativaca, a sedam seniorskih od kojih su najpoznatiji Hadžić Adis, Džuđo Mahir, Sirčo Edhem, Dobojak Salem i Mustafić Muhamed.
Finansijska nestabilnost, period loših rezultata
Nakon nekoliko uspješnih sezona klub je u sezoni 2002/2003 doživio veliki finansijski, a samim time i organizacijski raspad koji će završiti sa ostavkom predsjednika kluba, kada klub ostaje i bez uprave. Klub je u ovom razdoblju dva puta zauzeo deseto mjesto (2003. i 2004.), te jednom i deveto mjesto 2005. godine.
Ovaj period će biti karakterističan po čestim smjenama trenera, kao i članova upravnog odbora. Igru su nosili većinom igrači iz omladinskog pogona, sa nekoliko iskusnijih i starijih Bosninih igrača. Iako su seniori bilježili dosta slabe rezultate, ipak je omladinski pogon bilježio i dalje dobre rezultate i osvjetlao obraz visočkog rukometa. U ovom periodu kadeti su prvenstvo države osvojili dva puta, i to 2004. i 2005. godine, dok su juniori bili najbolji 2005. godine.
Stabilizacija i nove ambicije
mini|200p|desno|Sezona 2006/07: Rukometni derbi između visočke i sarajevske Bosne u Visokom Tek 2005. godine se iznalaze nova finansijska sredstva, kada Bosna dobija nove sponzore koji tada unose popriličnu finansijsku stabilnost. Shodno tome, nakon dugo godina nedovođenja novih pojačanja, Bosna dovodi dvojicu novih rukometaša. Bosna u Premijer ligi zauzima 8. mjesto u sezoni 2006. godine. Igrači Bosne u ovom periodu, Amir Čakić i Faruk Halilbegović su bili u prvoj postavi juniorske rukometne reprezentacije BiH, dok je Edhem Sirčo bio među tri najbolja strijelca Premijer lige.
U sezonu 2006/2007. Bosna je ušla sa pojačanjima Mirzom Huremom i Samirom Andelijom, koji će već nakon pola sezone dobiti ponudu i otići u Ujedinjene Arapske Emirate. Klub je na pola takmičenja u 2006/2007 sezoni zauzeo četvrto mjesto. U nastavku prvenstva, uz novo pojačanje u zimskom prijelaznom roku, Emirom Šahinovićem, Bosna dolazi do drugog mjesta i plasmana u EHF Kup. U Kupu Bosne i Hercegovine, Visočani su stigli do četvrtfinala gdje su zaustavljeni od prvaka države Sarajevske Bosne. Iako je ukupni rezultat bio 62:62 u dvije utakmice, dalje je prošla ekipa iz Sarajeva zbog više postignutih golova na strani. Najbolji strijelci za ovu sezonu u redovima Bosne su bili Edhem Sirčo (215), Amir Čakić (176), i Faruk Halilbegović (175).
Novi selektori seniorske i omladinske bosanskohercegovačke rukometne reprezentacije su pozvali ukupno četiri Bosnina igrača. Amir Čakić je pozvan u seniorsku reprezentaciju BiH gdje je bio najmlađi igrač.
Drugo mjesto i ponovno igranje EHF Kupa
Selektor rukometne reprezentacije BiH Halid Demirović je na spisak igrača za kvalifikacija na evropsko prvenstvo 2009. u Hrvatskoj pozvao četiri igrača. Osim Muhameda Mustafića i Amira Čakića, koji su već ranije uključeni, tu je i debitant Faruk Halilbegović, te veteran Edhem Sirčo, koji je povratnik, nakon što se ranije povukao iz reprezentacije. Naknadno, u uži spisak nije ušao samo Edhem Sirčo.
U zimskoj pauzi trener Zdenko Antović se sporazumno razišao sa upravom Bosne. Nakon dužih pregovora selektor rukometne reprezentacije BiH Halid Demirović je 1. februara potpisao ugovor na godinu i po dana. Uprava Bosne je već ranije kontaktirala Demirovića, i najavljivala ga kao novog trenera Bosne dva mjeseca ranije prije potpisa, a od 14. januara Demirović je telefonski bio u kontaktu sa upravom i pomoćnim trenerom Handžićem. Nakon kraćeg vremena, i odigrane polusezone Demirović se sporazumno razišao sa upravom kluba, jer nije uspio ostvariti zacrtane ciljeve.
Odlazak kostura ekipe i prvo ispadanje iz Premijer lige
Bosnu je u novoj sezoni predvodio dotadašnji pomoćni trener Mirza Handžić te za znatno osljabljenim i podmlađenim sastavom jer su ekipu napustili Faruk Vražalić, Faruk Halilbegović, Amir Čakić, Edhem Sirčo i Muhamed Mustafić. Klub je uspio izboriti tek 10. mjesto u konkurenciji 12 ekipa u prvoj polovini sezone. Na kraju polusezone Handžić je uručio ostavku zbog lošeg plasmana. Zamjena je pronađena u bivšem igraču i dugogodišnjem treneru Visočke Bosne Senadu Skopljaku, koji je klub vodio u više navrata. Ugovorom potpisanim 5. januara ozvaničena je ozbiljna saradnja između rukometnog kluba Bosna i korporacije Prevent koja je ovaj ugovor potpisala na desetogodišnjicu poslovanja u Visokom. Rukometni klub je nakon potpisivanja ugovora svoje ime promijenio u Bosna Prevent Visoko.
Ekipa se grčevito borila za opstanak, a priliku su dobivali uglavnom igrači iz omladinskog pogona. Klub je i dalje pokušavao da stvori novu generaciju rukometaša koji će nositi igru, ali sve to nije bilo dovoljno pa je klub po prvi put u svojoj historiji ispao iz Premijer lige, i to u sezoni 2015/2016.
Brzi povratak, smjene trenera, povratak na vrh tabele
mini|Utakmica Premijer lige u rukometu u sezoni 2018/2019 između Bosne i Lokomotive iz Brčkog Zdenko Antović je kao trener ponovo uveo ekipu u Premijer ligu, gdje Bosna bez velikih problema osvojila prvo mjesto u nižem rangu. Antović je napustio klub sljedeće sezone, kada ga je zamijenio Dragan Zovko, gdje će Bosna završiti na 6. mjestu u sezoni 2017/2018. Nakon povratka u Premijer ligu Bosne i Hercegovine, Skupština kluba je imenovala novi Upravni odbor, na čelu sa Adnanom Delićem, koji je kao glavni cilj za sljedeće istakao stabilizaciju kluba u svim segmentima. Klub je pojačao bivši reprezentativac Adnan Harmandić, koji je izabran za kapitena ekipe. U istoj sezoni klub je došao i do finala Kupa BiH gdje je u Banja Luci poražen od Borca. Pred početak nove sezone 2018/2019 za glavnog trenera je imenovan Edhem Sirčo. U zimskoj pauzi prvenstva klub je pojačao reprezentativac BiH, Muhamed Toromanović.
U sezoni 2018/2019 ekipa je po prvi put ušla u play-off Premijer lige i to sa druge pozicije, zbog međusobnog skora sa RK Gračanica, iako je ekipa iz Visokog imala najbolju ukupnu gol-razliku. Klub je iznenadno ostao bez bitnih igrača dan prije četvrtfinalne utakmice Kup-a BiH protiv Borca iz Banja Luke, kada su klub napustili prvotimci Tarik Međić i Ivan Divković. U doigravanju prvenstva tim iz Visokog je ubjedljivo izgubio od RK Sloge iz Doboja u prvom kolu što je bio neočekivan rezultat za RK Bosnu. Nakon poraza uprava Bosne je smijenila čitav stručni štab na čelu sa trenerom Edhemom Sirčom. Na mjesto novog trenera postavljen je Senad Skopljak, koji se na klupu visočke Bosne vraća nakon 9 godina. Ugovor je potpisao 7. juna 2019. Nakon, na kraju, neuspješne sezone 2018/2019 klub su napustili Grčo i Čolo, a kao glavni kostur ekipe za 2019/2020 sezonu će i dalje činiti Harmandić i Toromanović.
Uspjesi i osvojena takmičenja
Jugoslavija
Bosna i Hercegovina
Dvorana
mini|Snimka meča s premijerligaške utakmice u KŠC Mladost između Bosne i Lokomotive iz Brčkog. Sportska dvorana u kojoj u kojoj rukometni klub Bosna odigrava svoje domaće utakmice se nalazi u sastavu Kulturno sportskog centra Mladost, gdje se igraju i košarkaške, odbojkaške i malonogometne utakmice. Dvorana raspolaže sa oko 2500 sjedećih mjesta. U sklopu centra se nalazi automatska kuglana, fitnes klub, kafe bar, deset svlačionica (četiri sa kupatilima), kancelarije i ostale prostorije, kao i asfaltirano vanjsko igralište i veliki parking. Dvorana je često domaćin međunarodnim utakmicama rukometne reprezentacije Bosne i Hercegovine.
Phú Quốc
250px|mini|desno| 250px|mini|desno| 250px|mini|desno| Phú Quốc je Vijetnamsko ostrvo koje je jedna od 33 provincije Vijetnama, sa provincijskim središtem Duong Dongom koji se nalazi na jugu ostrva. Na ostrvu većinski dio stanovništva čine indonežanski budisti koji inače predstavljaju manjinu u državi. Bali danas predstavlja popularno turističko odredište. Ostrvo je bogato rižom, kokosovom palmom, kafom, pamukom i duhanom, pa je to roba koju najviše izvozi.
Na ostrvu je 2011. godine živjelo oko 100.000 stanovnika.
Geografija
Ostrvo Phu Quoc se nalazi 45 km istočno od ostrva Ha Tien, otprilike 8 stepeni južno od ekvatora. Ostrvo je dugo oko 53 km, a široko oko 12 km i zauzima površinu od 754 km2.
Administrativna podjela
Otok je podijeljen u 8 okruga (Xã) i 2 grad (Thị trấn):
OpenBSD
OpenBSD jest Unixu-sličan operativni sistem. Projekt proizvodi slobodnu, multi-platformu 4.4BSD-baziran UNIX-u sličan operativni sistem. Trud se najviše ulaže u portabilnost, standardizaciju, ispravnost, proaktivnu sigurnost i integrisanu kriptografiju. OpenBSD podržava binarnu emulaciju većine programa od SVR4 (Solaris-a), FreeBSD-a, Linux-a, BSD/OS-a, SunOS-a i HP-UX-a. OpenBSD je slobodno dostupan sa FTP stranice, ali je također dostupan u jeftinom 3-CD setu. OpenBSD su razvili dobrovoljci.
NGC 241
NGC 241 (također poznat kao ESO 29-SC6 i NGC 242) je otvoreno zvjezdano jato i nalazi se u sazviježđu Tukan. Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 12. augusta 1834. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Porajnje-Falačka
Porajnje-Falačka se nalazi u zapadnom dijelu Njemačke i prostire se na površini od 19.846 km2 Ima 4,05 miliona stanovnika, te je sedma po broju stanovnika u odnosu na ostale njemačke države. Mainz je glavni grad države i najveći grad, dok su drugi veliki gradovi Ludwigshaven, Koblenz, Trier, Kaiserslautern i Worms. Porajnje-Falačka je okružena drugim državama Sjeverna Rajna-Vestfalija, Saarland, Baden-Württemberg i Hesse. Također, graniči se sa tri strane zemlje: Francuskom, Luksemburgom i Belgijom.
Ova država je osnovana 1946. godine nakon Drugog Svjetskog Rata sa teritorije historijski odvojene regije Slobodne države Pruske, Narodne države Hesse i Bavarske, od strane francuske vojne uprave u okupiranoj Njemačkoj. Porajnje-Falačka je postala dio Savezne Republike Njemačke 1949. godine i dijelila je jedinu granicu sa Saarskim protektoratom sve dok se nije vratila pod njemačku kontrolu 1957. godine., Od tada je ova država razvila svoj identitet izgrađen na njenoj prirodnoj i kulturnoj baštini sa opsežnim vinogradarskim područjima, sa njenim slikovitim krajolicima te mnogim dvorcima i palatama.
220p|desno|Rheinland-Pfalz Rheinland-Pfalz (Njemačka) Mainz 192 170 stanovnika
mini|desno|250p
Pandemija COVID-a 19 u Italiji
Zaključno s 16. martom 2020, Italija je centar aktivnih slučajeva koronavirusa s dvostruko više aktivnih slučajeva od bilo koje druge zemlje, uključujući Kinu i Iran, s ukupno 23.073 aktivna slučaja. Jedanaest općina u sjevernoj Italiji identifikovano je kao središte te su stavljeni u karantenu.
Dana 8. marta, premijer Giuseppe Conte proširio je karantenu na cijelu Lombardiju i još 14 sjevernih pokrajina, a sutradan i na cijelu Italiju tako stavljajući u karantenu više od 60 milijuna ljudi. Dana 11. marta, Conte je zabranio gotovo sve poslovne aktivnosti osim supermarketa i apoteka.
Sa 16. aprilom Italija ima 165.155 potvrđenih, 21.645 smrtnih i 38.092 oporavljenih. Dana 19. marta Italija je postala zemlja sa najvećim brojem potvrđenih smrtnih slučajeva u svijetu.
Hugh Laurie
James Hugh Calum Laurie, poznatiji kao Hugh Laurie, engleski je glumac, komičar, pisac, muzičar i režiser. Dobitnik je Reda Britanskog carstva. Britanskoj je publici poznat po ulozi u humorističkoj seriji Crna Guja, dok je svjetsku slavu stekao tumačeći Gregoryja Housea u američkoj medicinskoj seriji Dr. House. Godine 2011. naveden je u Guinnessovoj knjizi rekorda kao najplaćeniji glumac ikad u dramskoj seriji, sa zaradom od 250.000 funti (409.000 dolara) po epizodi u Dr. Houseu, te kao najgledaniji glavni glumac na televiziji.
Djetinjstvo i obrazovanje
Iako je odgajan kao prezbiterijanac, izjavio je: "Ne vjerujem u Boga, ali imam tu ideju da, ako postoji Bog, ili neka vrsta sudbine koja gleda na nas odozgo, i ako bilo šta uzimaš zdravo za gotovo, On će ti to oduzeti." U Oxfordu je pohađao Zmajevu školu, prestižnu privatnu školu za djecu uzrasta 8 do 13 godina, da bi zatim prešao na Eton, pa na koledž Selwyn u Cambridgeu, na kojem je stekao zvanje arheologa i antropologa. Dok je bio na Cambridgeu, bio je član Hermes Cluba i prestižnog Hawks' Cluba (društveni klubovi za studente sportiste). Također je bio član i prestižnog Footlights Cluba (amaterski pozorišni klub), čiji je predsjednik bio 1981. godine.
Poput svog oca, Laurie se bavio veslanjem dok je išao u školu, pa i kasnije, na univerzitetu; Godine 1977. bio je član juniorskog dvojca koji je osvojio englesku nacionalnu titulu i zatim predstavljao Englesku u juniorskoj konkurenciji na svjetskom prvenstvu održanom iste godine. Godine 1980. s partnerom J. S. Palmerom osvaja 2. mjesto u dvojcu bez kormilara na takmičenju Silver Goblets za veslački klub Eton Vikings. Svojim učešćem u tradicionalnoj veslačkoj trci između timova Oxforda i Cambridgea iste godine osvojio je nagradu Blue, koja se dodjeljuje studentima univerziteta u Cambridgeu koji pokažu uspjeh u sportskim takmičenjima na nacionalnom nivou. Te godine Cambridge je izgubio trku za 1.5 m. U njegovu čast jedan od brodova koji se koriste na Selwynu dobio je ime "Laurie". Hugh Laurie danas je član Leander Cluba, jednog od najstarijih veslačkih klubova na svijetu.
Pošto je bio prinuđen privremeno zapostaviti veslanje u vrijeme dok je bolovao od mononukleoze, postao je član Cambridge Footlightsa, koji je predstavljao odskočnu dasku za mnoge uspješne britanske komičare. Tu je upoznao Emmu Thompson, s kojom je bio u romantičnoj vezi, a i danas su dobri prijatelji. Preko nje je upoznao Stephena Fryja, svog budućeg partnera-komičara. Laurie, Fry i Thompson parodirali su sami sebe kao predstavnici Footlights Collegea iz Oxbridgea u kvizu University Challenge u epizodi Bambi serije The Young Ones, čiji je koscenarist Ben Elton upotpunio njihovu ekipu. Tokom svoje posljednje školske godine na Cambridgeu (1980-1981) Laurie je, pored veslanja, bio i predsjednik Footlightsa, s Emmom Thompson kao potpredsjednicom. Sa svojom godišnjom predstavom Podrumske trake (The Cellar Tapes), koju su većim dijelom napisali Laurie i Fry, a glumačka postava uključivala je još i Emmu Thompson, Tonyja Slatteryja, Paula Shearera i Penny Dwyer, nastupili su na Edinburškom festivalu i dobili nagradu Perrier za najbolju komediju.
Karijera
Laurie i Fry nastavili su raditi na mnogim zajedničkim projektima tokom 1980-ih i 1990-ih. Pored ostalog, nastupili su u serijalu Crna Guja, koji su napisali Ben Elton i Richard Curtis, s Rowanom Atkinsonom u glavnoj ulozi (s Lauriejem u različitim ulogama, od kojih su najznačajnije princ George i istoimeni poručnik), kao i u BBC-jevim skeč-komedijama Malo Fryja i Laurieja (A Bit of Fry and Laurie) i Jeeves i Wooster, koja je nastala kao adaptacija priča P. G. Wodehousea. U serijalu Jeeves i Wooster Laurie je igrao Jeevesovog gazdu, simpatičnog glupaka Bertieja Woostera. To je bila uloga za koju se smatralo da je pisana za Laurija, jer je omogućavala da se prikaže njegov talent za pjevanje i sviranje klavira i da upotrijebi svoj čuveni glas. S Fryjem je sarađivao i na različitim humanitarnim predstavama, kao što su ''Histerija! 1, 2 i 3 i Treće jaje tajnog policajca (The Secret Policeman's Third Ball) u organizaciji pokreta Amnesty international, zatim na televizijskim emisijama (Komično olakšanje/Comic Relief/), kao i na varijeteu Fry i Laurie, domaćini božićne noći sa zvijezdama Ponovo su sarađivali na snimanju filma Peterovi prijatelji'' (1992).
Laurie se pojavio u filmu televizije Thames Pisma pilota bombardera (1985), koji je režirao David Hodgson. To je bila ozbiljna uloga; film je dramatiziran prema pismima RAF-ovog pilota J. R. A. "Boba" Hodgsona, koji je poginuo u akciji 1943.
Laurie se pojavio u muzičkom spotu za singl "Walking on Broken Glass" pjevačice Annie Lennox iz 1992. (kao suparnik Johna Malkovicha) u kostimu poput onog koji je nosio u 3. sezoni Crne Guje, podsjećajući i na film Opasne veze (1988). Također se pojavio u ulozi naučnika u spotu za pjesmu "Experiment IV" pjevačice Kate Bush snimljenom 1986.
Lauriejevo kasnije pojavljivanje u filmovima uključuje Razum i osjećajnost (Sense and Sensibility, 1995), za koji je scenario adaptirala i glavnu ulogu igrala Emma Thompson, Disneyev film 101 dalmatinac (1996), u kojem je igrao Jaspera, jednog od kriminalaca unajmljenih da kidnapuju štence, Eltonovu adaptaciju vlastitog romana Inconceivable pod nazivom Možda, dušo (Maybe Baby, 2000), zatim film Djevojka iz Rija (Girl From Rio, 2001); rimejk filma Feniksov let (The Flight of the Phoenix), snimljen 2004. i tri filma o Stuartu Malom.
Godine 1998. Laurie je imao kratku ulogu u epizodi "The One with Ross's Wedding, Part Two" serije Prijatelji, kao čovjek koji sjedi pored Rachel u avionu na putu za London. S rastom popularnosti serije Dr. House kratko pojavljivanje u Prijateljima postalo je omiljena scena za ljubitelje obiju serija, uglavnom zahvaljujući njegovom komično-prezirnom izgovoru imena Phoebs.
Od 2002. godine Laurie se pojavljuje u nizu britanskih TV-drama i iste godine gostuje u 2 epizode 1. sezone serijala Obavještajci (Spooks) na BBC 1. Godine 2003. igrao je glavnu ulogu u komično-dramskoj seriji Fortysomething, koju je i režirao za nezavisnu TV-kuću ITV. U jednoj od epizoda te serije glumi i Fry. Godine 2001. posudio je glas gazdi bara u animiranoj seriji Family Guy (epizoda "One If by Clam, Two If by Sea"). Također je posudio glas gdinu Wolfu u crtanom filmu Prestonska svinja. Bio je član ocjenjivačkog žirija u 1. epizodi TV-igre QI, čiji je voditelj bio Fry. 2004. godine pojavio se u humorističkoj emisiji The Lenny Henry Show kao profesor koji je bio glavni u svemirskoj sondi Beagle.
Laurie je bio izabran za ulogu urednika Daily Planeta, Perryja Whitea, u filmu Supermenov povratak (Superman Returns, 2006), ali je morao napustiti projekat zbog obaveza prema FOX-u, tj. Dr. Houseu. Zanimljivo je da je producentska kuća serije Dr. House, Bad Hat Harry Productions, u vlasništvu režisera filma Supermenov povratak, Bryana Singera.
U augustu 2007. pojavio se u dokumentarcu o Stephenu Fryju koji je povodom njegovog 50. rođendana snimio BBC Four.
Godine 2010. snimio je nezavisni igrani film The Oranges, a gostovao je i u Simpsonima (epizoda "Treehouse of Horror XXI") kao brodolomac Roger, koji planira ubistvo na brodu tokom Homerovog i Margeinog drugog medenog mjeseca. 8. februara 2012. FOX je objavio da je 8. sezona Dr. Housea posljednja sezona serije.
13. juna iste godine objavljeno je da je Laurie u pregovorima za ulogu glavnog negativca u rimejku Robocopa (2013), u kojem bi glumio zlog i superbogatog šefa Omnicorpa, kompanije koja je napravila Robocopa. Ronny Cox igrao je sličnu ulogu u verziji iz 1987. Međutim, na kraju su ovi pregovori propali i Laurie je odustao od projekta. Godine 2012. glumio je u nezavisnom TV-filmu The Oranges, koji je imao ograničenu distribuciju. To mu je bila prva glavna uloga u TV-filmu. New York Post smatrao je da je Laurie bio "ne baš idealan izbor" za ulogu oca koji ima aferu sa susjedovom kćeri, koju glumi Leighton Meester. Međutim, The Star-Ledger tvrdi da je bio "naročito dobar".
Muzika
Od 6. godine išao je na časove klavira kod gđe Hare. Svira klavir, gitaru, bubnjeve, usnu harmoniku i saksofon. Pokazao je svoj muzički talent u epizodama nekoliko serija, najviše u A Bit of Fry & Laurie, Jeeves i Wooster, Dr. House i kad je bio voditelj Saturday Night Livea u oktobru 2006. Svira klavijature u dobrotvornoj rock-grupi iz Los Angelesa Band From TV, a također je i vokal te grupe. Osim toga, nakon što je Meat Loaf gostovao u epizodi Dr. Housea "Simple Explanation", Laurie je svirao klavir kao specijalni gost u pjesmi "If I Can't Have You" s albuma Meat Loafa iz 2010. Hang Cool Teddy Bear.
Svirao je nekoliko klasičnih r 'n' r instrumenata u raznim epizodama Dr. Housea, uključujući Gibson Flying V i Les Paul. Kod kuće ima električne orgulje Hammond B-3. U jednoj epizodi izveo je uvod u klasik Procola Haruma "Whiter Shade of Pale". 26. jula 2010. objavljeno je da će Laurie izdati blues album nakon što je potpisao ugovor s Warner Brosom. Album je objavljen u Ujedinjenom Kraljevstvu 9. maja 2011. pod nazivom Let Them Talk. Na njemu se nalazi 15 pjesama:
1. "St. James Infirmary"
2. "You Don't Know My Mind"
Zona Isključenja
Historija
Na samim počecima bend se bavio sviranjem obrada pjesama. Vremenom, Zona se počela baviti i autorskim radom koji su karakterisale rock balade. Na posljednja tri nastupa na, sada već ugašenom, festivalu u Goraždu "Tamo gdje ljubav počinje" postižu veliki uspjeh sa pjesmama "Zauvijek", "Želim da te zaboravim' i "Još uvijek trebam te" te sa posljednjom postaju pobjednici festivala. Prekretnicom u radu benda sami članovi navode saradnju sa Samirom Pašalićem, klavijaturistom i liderom grupe "Krug". Godine 1998. pozvani su na festival "Bihać 1998" gdje s pjesmom "Oktobar '90 i neke" ostavljaju dobar utisak, a pjesma stiče popularnost koju nikad kasnije nije izgubila. Nakon toga, bilježe nastupe na brojnim festivalima demo bendova širom BiH nastojeći promovisati svoj zvuk i etablirati se na BH muzičkoj sceni.
Hugh Laurie
Muzika
3. "Buddy Bolden's Blues"
4. "The Whale Has Swallowed Me"
Zona Isključenja
Historija
Prvi put u studio ulaze 1999, međutim, nikad nije došlo do objavljivanja tog materijala jer bend nije bio zadovoljan zvukom. Naredne godine Zona odlazi u studio Pavarotti u Mostaru gdje snima 6 pjesama a naredne tri pjesme četiri godine kasnije, kao plod prijateljstva sa njemačkim metal sastavom "Mohawk" u čijem studiju je materijal snimljen. Godine 2006. materijal je kompletiran sa singlom "Lijepa Moja", te je album "Vakat je" pod etiketom izdavačke kuće Hayat Production doživio svoju promociju 1. jula 2006. u Goraždu. Sa albuma izdvojena su dva singla ("Ljubav" i "Lijepa moja") za koje su snimljeni spotovi i moze se reći da su obje pjesme doživljele značajan uspjeh kod publike. Na albumu je ostvarena saradnja sa sarajevskim producentom Marinom Meštrovićem koja je nastavljena i na naredna dva albuma bilo da je u pitanju snimanje, miksanje ili mastering.
Hugh Laurie
Muzika
5. "John Henry" - (s Irmom Thomas)
6. "They're Red Hot"
7. "Six Cold Feet In The Ground"
Zona Isključenja
Historija
Sa novim starim gitaristom počinje i nova era Zone. Ubrzo ulaze u studio i snimaju prvi "povratnički" singl i spot za pjesmu "Moj svijet", te počinju sa radom na materijalu koji će kompletiran svjetlo dana ugledati 16. decembra 2016, kada je Zona Iskljuchenja promovisala svoj treći studijski album pod nazivom "Trenutak, sat, godina". Najavnu numeru za album bend je odabrao akustičnu verziju pjesme "Vila" za koju je spot uradio Edin Džeko, čovjek koji je uz Zonu od novog početka. Pjemsa "Vila" i album su ponovo probudili euforiju i pokazali da bend ipak nije potpuno zaboravljen a na okupu ih je održalo, kako to često i sami navode, iskreno prijateljstvo i bratski odnos.
Hugh Laurie
Muzika
8. "The Battle Of Jericho"
9. "After You've Gone" - (s Dr. Johnom)
Zona Isključenja
Vakat je (2006.)
Prvi album simboličnog naziva, oslikava koliko je duugo trebalo do njegovog objavljivanja. Na albumu se nalazi 10 pjesama prilično izmješanih žanrova koji su privukli različitu publiku. Tako se pojavljuju elementi hard rocka, ska, classic rocka, orjentalnog etna upakovani u spcificne aranžmane obojene prepoznatljivim Atkovim vokalom. Sav materijal je sniman u tri različita studija u BiH i Njemačkoj u periodu od 6 godina. Bend snima, video spot za pjesmu "Ljubav" kao najavni singl albuma, te po izdavanju i drugi video spot za pjesmu "Lijepa Moja". Obje pjesme su zabilježile značajan uspjeh kod publike. "Vakat je" je tako postao prvi studijski album nekog goraždanskog benda.
Trinaesta Soba (2008.)
Album "13. Soba" izlazi svega dvije godine nakon prvog albuma, (13. Novembar 2008) što potvrđuje tvrdnje da je materijal bio spreman i da kreativnosti u bendu nije nedostajalo. Godinu dana prije promocije albuma, objavljen je spot za akustičnu pjesmu "Boje jeseni", koja je i danas jedna od najpopularnijih pjesama Zone, kao najava za predstojeći materijal. Po izdavanju albuma snimaju i drugi spot za pjesmu "Grad" a tvorac oba ova spota je bio Damir Mujagić, mladi režiser sa kojim su sarađivali i na spotu "Lijepa Moja". Baš kao i na prethodnom albumu, na Trinaestoj sobi se našla još jedna obrada sevdalinke i to Šantićeve "Emine". Naziv "Trinaesta Soba" simbolično opisuje 13 godina postojanja benda, te govori o svojevrsnom zatvaranju u sebe, u svoju sobu, u vlastitu zonu isključenja.
Trenutak, Sat, Godina (2016.)
Naziv trećeg albuma Zone Isključenja, "Trenutak, sat, godina...", ponovo u sebi krije simboliku. Govori o prolaznosti života, te kako sam život protekne kao dlan o dlan. Tako je prošlo i 8 godina diskografske pauze. Međutim, kreativna pauza nije toliko dugo trajala. Već po dolasku Omara Softića u bend, kreće se sa kreativnim radom te snimanju i miksanju po tri pjesme u jednoj godini. Ovaj put se dosta vodilo računa o samom zvuku jer je bend želio povratak na muzičku scenu sa stilom, te je zbog toga tako dugo trajalo pripremanje materijala. Kad je sve bilo spremno u ljeto 2016. pristupili su pregovorima sa potencijalnim izdavačima te se ipak odlučili da ostanu vjerni matičnoj izdavačkoj kući Hayat Production te je album ugledao svjetlo dana 16 decembra 2016. Sa albuma su izdvojeni singlovi "Moj svijet" te "Vila (unplugged), akusična verzija pjesme sa prošlog albuma, te su te dvije pjesme doživjele i video promociju koju potpisuje Edin Džeko, fotograf, dizajner i prijatelj benda.
Acipenseridae
Porodica obuhvata u četiri roda:  Acipenser ,  Huso , Scaphirhynchus  i  Pseudoscaphirhynchus. Sada bi mogle izumrijeti četiri vrste. Dvije usko povezane vrste,  Polyodon spathula  i Psephurus gladius su istog reda, Acipenseriformes, ali su u porodici  Polyodontidae i ne smatraju se "pravim" jesetrama. I jedne i druge označavaju se kao "primitivne ribe", jer su njihova morfološka obilježja relativno nepromijenjena od najranijih fosilnih zapisa. Porijeklom su iz suptropskih, umjerenih i subarktičkih rijeka, jezera i obalnih dijelova Evroazije i Sjeverne Amerike.
Hugh Laurie
Muzika
10. "Swanee River"
Acipenseridae
Jesetre su dugovječne, kasno sazrijevajuće ribe s karakterističnim obilježjima, poput heterocerknih repnin peraja sličnih onima kod ajkula, izduženog, vretenastog tijela glatke kože, bez krljušti  i oklopljene s pet bočnih redova koštanih ploča zvanih skute. Nekoliko vrsta može narasti do prilične veličine, obično u rasponu od 7 – 12  m. Najveća jesetra koja je zabilježena bila je beluga,  ženka ulovljena u estuariju Volge, 1827. godine, težine 1.571 kg i duga  7,2 m. Većina jesetri  su anadromnne jer  migriraju uzvodno na mrijest, ali većinu svog života provode hraneći se u deltama rijeke i estuarijima;  hrane se na dnu. Neke vrste naseljavaju isključivo slatkovodne bazene, dok su druge pretežno u morskim okruženjima, u blizini obalnih područja, a poznato je da ulaze i u otvoreni okean.
Hugh Laurie
Muzika
11. "Police Dog Blues"
Acipenseridae
Nekoliko vrsta jesetri se lovi zbog ikre koja se prerađuje u luksuznu hranu kavijar. To je dovelo do ozbiljne prekomjerne eksploatacije, koja je, u kombinaciji s drugim prijetnjama očuvanju, dovela većinu vrsta u kritično ugroženo stanje, na rubu izumiranja.
Opis
thumb|320px|Lobanja jesetre: a – rostrum b – nosna kapsula c – očna duplja d – otvori  (foramina) za spinalne živce e – notohord g –kvadratna kost h – podjezična  kost i –mandibula j –bazibranhije k – rebra l – hioidne kosti I, II, III, IV, V – škržni lukovi Jestre su zadržale nekoliko primitivnih svojstava među košljoribama. Zajedno s ostalim članovima podrazreda Chondrostei, one su jedinstvene među košljoribama, jer su im skeleti gotovo u cijelosti hrskavičasti. Znakovito je, međutim, da taj skelet nije primitivnog karaktera, već je izveden; preci jesetra imali su koštane kosture. Također im nedostaje centar pršljenova, a djelomično su prekrivene sa pet bočnih redova skuta, a ne krljušti. Također imaju četiri brčića – čulne organe, ispred širokih, bezubih usta. U riječnim staništima, kreću se samo po dnu, a brkovi se vuku po šljunku ili mutnoj podlozi. Prepoznatljive su po izduženim tijelima, spljoštenim rostrumima, izrazitim skutama i brkovima, te izduženim gornjim režnjem repa. Skeletni oslonac za uparene peraje su sa zrakolikim strukturama koje se nalaze unutar tjelesnog zida, iako se mrežaste strukture slične zracima mogu vidjeti i izvana.
Hugh Laurie
Muzika
13. "Whinin' Boy Blues"
Acipenseridae
Opis
Jesetre i su među najvećim ribama: neke beluga jesetra ("Huso huso") u Kaspijskom moru navodno dostižu dužinu veću od 5,5 m i težinu od oko 2.000 kg (4.400 kg) dok su za kaluge (Huso dauricus) u  rijeci Amur  budu slične i veće od 1.000 kg. One su i među ribama koje najduže žive, od kojih neke i preko 100 godina, a spolnu zrelost postižu u dobi od 20 ili više godina.
Hugh Laurie
Muzika
14. "Baby Please Make A Change" - (s Tomom Jonesom i Irmom Thomas)
Acipenseridae
Životni ciklus
Jesetre su kasnosazrijevajuće ribe. Njihov prosječni životni vijek je 50 do 60 godina, a prvi mrijest javlja se tek kad ne napune 15 do 20 godina. Ne mrijeste se svake godine, jer zahtijevaju posebne uvjete. Ti se zahtjevi mogu ili ne moraju ispuniti svake godine zbog različitih okolišnih uvjeta, poput odgovarajućeg fotoperioda u proljeće, bistre vode s plitkim stijenama ili šljunkom, gdje se jaja mogu prilijepiti, uz potrebnu temperaturu vode i protok za oksigenaciju jaja. Pojedina ženka može položiti 100.000 do 3 miliona jajašaca, ali neće se sva oploditi. Oplođena postaju ljepljiva i pri kontaktu se pridržavaju donje podloge. Da embrioni sazriju u larve ribe, potrebno je osam do 15 dana. Za to vrijeme ovisne su o žumanjčanim vrećicama.
Hugh Laurie
Muzika
15. "Let Them Talk".
Zajedno s albumom, još nekoliko bonus pjesama dostupno je na iTunesu.
Acipenseridae
Životni ciklus
thumb|right|250p|Donja strana i usta jesetre
Filogenija i taksonomija
Unatoč postojanju fosilnih zapisa, teško je odrediti potpunu klasifikaciju i filogeniju vrsta jesetri, dijelom i zbog velike varijacije jedinki i ontogenije, uključujući geografske kline u određenim svojstvima, kao što su oblik rostruma, broj zraka i dužina tijela. Daljnji zbunjujući faktor je osebujna sposobnost jesetri da stvaraju reproduktivno održive hibride, čak i između vrsta iz različitih rodova. Dok Actinopterygii imaju dugu evolucijsku historiju koja kulminira sadašnjim najpoznatijim ribama, prošla adaptivna radijacija je ostavila samo nekoliko preživjelih, kao što su jesetore  i iglice.
Hugh Laurie
Muzika
15. maja iste godine Laurie je bio predmet ITV-jeve emisije Perspectives, gdje je govorio o svojoj ljubavi prema muzici New Orleansa, a odsvirao je i nešto s navedenog albuma, i u studiju i na nekoliko lokacija u gradu gdje je emisija snimana. Bio je predmet i američke emisije Great Performances, koja je govorila o njuorleanskom džezu, a emitirana je na američkom PBS-u 30. septembra 2011.
Privatni život
Lauriejeva majka Patricia umrla je 1989. u Oxfordshireu od bolesti motoričkih neurona. Prema njegovim riječima, trebale su 2 godine da podlegne bolesti i pretrpjela je "bolnu i sporonapredujuću paralizu"; za to se vrijeme o njoj brinuo Lauriejev otac, koga on zove "najmilijim čovjekom na svijetu".
Acipenseridae
Filogenija i taksonomija
Širok raspon acipenserida i njihov ugroženi status otežali su prikupljanje sistemskih materijala. To je navelo istraživače u prošlosti da identificiraju preko 40 dodatnih vrsta koje su kasniji naučnici odbacili kao nevaljane. Još uvijek nije jasno da li su vrste u rodovima Acipenser i Huso su monofiletski (potomci jednog pretka) ili parafilski (potomci mnogih predaka), premda morfološki motivirana podjela između ova dva roda očito nije potkrijepljena genetičkim dokazima. U toku je napor da se riješi taksonomska konfuzija, koristeći kontinuiranu sintezu sistematskih podataka i molekulskih tehnika.
Filogenija porodice Acipenseridae, kao na priloženom  kladogramu, pokazuje da su evoluirale među košljoribama. Approximate dates are from Near et al., 2012.
Hugh Laurie
Privatni život
Laurie se oženio pozorišnom administratoricom Jo Green u maju 1989. Žive u sjevernom Londonu sa sinovima Charliejem (Charles Archibald, r. 1988) i Billom (William Albert, r. 1991) te kćerkom Rebeccom Augustom (r. 1993). Planirali su da se cijela porodica preseli u Los Angeles jer je Hugh uglavnom odvojen od nje 9 mjeseci godišnje, ali su se na kraju odlučili protiv toga. Charlie je imao kratku ulogu u A Bit of Fry and Laurie na kraju epizode "Special Squad" (beba William, koha Laurie i Fry počinju "ispitivati" o tome "šta je uradio sa stvarima", nazivajući ga propalicom i govoreći mu da je bio veoma zločest dječak), dok je Rebbeca imala ulogu u filmu Wit kao petogodišnja Vivian Bearing. Laurie je dobar prijatelj s glumcem Robertom Seanom Leonardom iz serije Dr. House, a održava i prijateljstvo s Emmom Thompson. Za vrijeme snimanja serije Laurie živi u SAD-u. Član je benda Band from TV. Laurie je do danas prijatelj sa Stephenom Fryjem, koga je upoznao na Cambridgeu. Fry je njegov vjenčani kum, kum njegovoj djeci i njegov najbolji prijatelj.
Acipenseridae
Filogenija i taksonomija
U prihvaćenoj taksonomiji, razred Actinopterygii i red Acipenseriformes su dva kladusa.
Porodica Acipenseridae podijeljena je u dvije potporodice, Acipenserinae, koja uključujući rodove Acipenser i Huso i Scaphirhynchinae, uključujući rodove Scaphirhynchus i Pseudoscaphirhynchus.
Hugh Laurie
Privatni život
Laurie je 23. maja 2007. od kraljice Elizabete II dobio Red Britanskog Carstva za njegov doprinos dramskoj umjetnosti.
Acipenseridae
Filogenija i taksonomija
Porodica sadrži 8 izumrlih vrsta i 28 postojećih vrsta/podvrsta (uključuju jednu starletsku vrstu i dvije vrste živih fosila), u 4 roda:
Porodica Acipenseridae
Hugh Laurie
Privatni život
Laurie se periodično mučio s ozbiljnom kliničkom depresijom i redovno odlazi na tretmane kod psihoterapeuta. U jednom intervjuu izjavio je da je prvi put zaključio da ima problem kad je učestvovao u dobrotvornom autorodeu 1996; tom je prilikom shvatio da ga vožnja u blizini eksplozivnih sudara nije ni uzbudila ni uplašila (rekao je da mu je, ustvari, bilo dosadno). "Dosada", komentirao je u intervjuu u emisiji Inside the Actors Studio, "nije odgovarajuća reakcija na eksplozivne automobile".
Laurie se divi pisanju P. G. Wodehousea, objasnivši u intervjuu za The Daily Telegraph od 27. maja 1999. da je čitanje Wodehouseovih romana spasilo njegov život.
U drugom intervjuu za iste novine potvrdio je svoj ateizam.
Laurie je i strastveni ljubitelj motocikala. Ima dva motocikla (1 u Los Angelesu, 1 u Londonu). Njegov motocikl u SAD-u je Triumph Bonneville, njegov "slab pokušaj da podigne britansku zastavu".
Kodžaga Polje
Kodžaga Polje je naseljeno mjesto u gradu Goraždu, Bosna i Hercegovina.
Hugh Laurie
Privatni život
U martu 2012. postao je počasni predavač na svom matičnom Selwyn Collegeu u Cambridgeu.
Pisanje
Laurie je napisao jedan roman, Prodavač oružja (The Gun Seller), intrigantan triler protkan voudhausovskim humorom, koji je brzo postao bestseler i doživio više izdanja u nekoliko izdavačkih kuća. Njegov drugi roman, Papirni vojnici (Paper Soldiers), trebao se pojaviti u septembru 2009, ali još se čeka na njega.
Rafael Leónidas Trujillo
mini|Rafel Trujillo sa suprugom Rafael Leónidas Trujillo Molina (24. oktobar 1891 – 30. maj 1961) bio je predsjednik Dominikanske Republike od 1930. do 1938. i ponovno od 1942. do 1952. Kada mu je završio drugi mandat, postao je diktator.