cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Prometej (mitologija)
Današnje shvatanje mita
To je posve neočekivan i neizmjerno dragocjen podatak koji pomaže da unesemo smisao u mit o Prometeju. Prometej je, dakle, bio razapet između dva planinska vrhunca. Taj podatak nedvosmisleno upućuje na optičku napravu koja je služila za ispitivanje područja između dva planinska vrha. Prometejeva cijev predstavljala je dio teleskopa koji bismo danas nazvali teodolit, temeljni instrument za geodetska mjerenja. Nemoguće je postići tačnost u geodetskom mjerenju bez neke optičke naprave. Njen teleskopski dio može biti posve jednostavan, te nije nužno da optički dio naprave bude visoko sofisticiran. Drevnim narodima mogao je prilično dobro poslužiti i jednostavan teleskop. Što se tiče okova, valja imati na umu da su zbog jakih vjetrova koji pušu na vrhovima planina drevni geodeti morali na neki način pričvrstiti svoje instrumente, kako bi osigurali preciznost svojih mjerenja. Stoga je "Prometej" morao biti okovan. Snažan odraz svjetlosti na ogledalu možda se odnosio na svjetlosni znak odaslan pomoću ogledala smještenog na jednom vrhu, koji je kroz teleskopsku cijev promatrala grupa ljudi na drugom vrhu. U drevno doba nivo se utvrđivap pomoću utega i klatna, metode koja je, za razliku od libele, iskorištavala gravitacijsku silu na posve drugačiji način. Njegovo ime koje znači "predviđati" ili "gledati naprijed", upućuje na posmatranja i ispitivanja drevnih geodeta.
Afrički kup nacija 1984.
Afrički kup nacija 1984. je bilo 14. kontinentalno nogometno takmičenje Afrike. Prvenstvo se odigralo u Obali Slonovače od 4. do 18. marta 1984. godine. Na turniru je učestvovalo osam ekipa. Na kraju prvenstva Kamerun je prvi put u svojoj historiji osvojio šampionsku titulu. Drugo mjesto je osvojila Nigerija a treće Alžir. Taher Abouzaid, reprezentativac Egipta je bio najbolji strijelac prvenstva sa četiri postignuta gola.
Ekipe učesnice
Na Kupu nacija je učestvovalo osam ekipa članica CAF-a :
Lista strijelaca
Taher Abouzeid je bio najbolji strijelac prvenstva sa četiri postignuta gola. Na nogometnom šampionatu je odigrano 16 utakmica te postignuto 39 golova što je iznosilo 2.44 postignutih golova po utakmici. Ukupno se 30 nogometaša upisalo u listu strijelaca.
Demografija Foče
Po popisu stanovništva iz 1991. godine, općina Foča imala je 40.513 stanovnika, raspoređenih u 120 naselja.
Popis 1991.
ukupno: 40.513
Popis 1981.
ukupno: 44.661
Popis 1971.
ukupno: 48.741
Hemijski element
Hemijski element je vrsta čiste hemijske supstance koja se ne može podijeliti na dvije ili više čiste supstance običnim hemijskim metodama. Hemijski elementi se sastoje od samo jedne vrste atoma, koji se razlikuju po svom atomskom broju, tj. broju protona u atomskom jezgru. Elementi se dijele na metale, metaloide i nemetale. Najpoznatiji primjeri hemijskih elemenata su ugljik, dušik, kisik, silicij, arsen, aluminij, željezo, bakar, zlato, živa i olovo.
Najlakši hemijski elementi, među kojima su vodik, helij i manje količine litija, berilija i bora, nastali su različitim kosmičkim procesima tokom Velikog praska i djelovanjem kosmičkih zraka. Nastanak težih elemenata, počev od ugljika do najtežih elemenata, desio se putem nukleosinteze u zvijezdama, a pri nastanku Sunčevog sistema i formiranjem njegovog planetarnog sistema iz planetarnih maglina i supernova, koje su izbacivale ove elemente u svemir.
Velika rasprostranjenost kisika, silicija i željeza za Zemlji odaje njihovo zajedničko porijeklo u takvim zvijezdama. Dok je većina elemenata uglavnom stabilno, postoji mali broj prirodnih nuklearnih transformacija iz jednog elementa u drugi, a koje se također dešavaju pri raspadu radioaktivnih elemenata kao i u drugim prirodnim nuklearnim procesima.
Danas je poznato 118 elemenata, od čega se 91 hemijski element može naći u prirodi, a ostali su proizvedeni u laboratoriji. U hemiji, svaki element ima svoj jedinstveni hemijski simbol. On se sastoji iz jednog ili dva slova, obično izvedena iz imena tog elementa. Naprimjer simbol za ugljik (karbon) je C, dok je simbol za aluminij Al. Ponekad su simboli izvedeni iz latinskih imena elemenata ili iz nekog njegovog spoja.
Historija
Pojam hemijskog elementa nastao je od 17. vijeka, nakon što je sve više postajalo jasno, da pojam elementa iz alhemije nije pogodan za naučno objašnjenje raznovrsnosti osobina supstanci i njihovih reakcija. Jedan značajan iskorak učinio je Etienne de Clave koji je 1641. dao definiciju elemenata kao najjednostavnijih supstanci od čijih su mješavina sastavljeni spojevi i čiji se spojevi mogu ponovno razložiti na te supstance. Robert Boyle je 1661. objavio rad pod naslovom The Sceptical Chymist vrlo utjecajnu kritiku mahana i nedostataka alhemije. Osim toga, dalje je naveo da se pod pojmom hemijskog elementa trebaju podrazumijevati primitivne supstance, koje nisu nastale iz drugih supstanci ili jedni iz drugih, već čine osnovne sastojke iz kojih se sastoje miješane supstance.
Oba naučnika su se tako postavili nasuprot tada vladajućeg učenja alhemičara o četiri elementa, po kojem su sve supstance zapravo nastale različitim miješanjem vatre, vode, zraka i zemlje, te su tako učinile pojam elementa općenito bližem eksperimentalnom naučnom istraživanju. Međutim i pored naprednog razmišljanja, i dalje su ostali "vjerni" alhemiji, jer su smatrali da takvi elementi u prirodi ne postoje, jer je istovremeno svaka realna supstanca istovremeno i mješavina određenih elemenata. Boyle je izražavao sumnju da takvih elemenata uopće ima. Potpuno u duhu tada važeće mehanike, on je zauzimao stav da supstance koje naoko izgledaju monolitno, zapravo se sastoje iz mnogo sićušnih istovrsnih dijelića (korpuskula) a koji se dalje opet mogu dijeliti na još sitnije. Također je objašnjavao raznovrsnost supstanci i njihovih reakcija preko bezbrojnih načina u kojima ovi sićušni djelići mogu spajati karakteristično različito za svaku supstancu. Kao rezultat takvog mišljenja, smatrao je mogućom takozvanu transmutaciju u alhemiji kojom bi se takvi djelići supstance mogli presložiti iz jednog elementa (npr. olova) u drugi (npr. zlato).
Ipak, Boyle je na taj način pripremio put za istraživanja Lavoisiera, koji je odbacio teoriju djelića (korpuskula) kao metafizičku špekulaciju, ali je već 1789. u svoju definiciju hemijskog elementa ugradio njihovu osobinu da se oni ne mogu razložiti u druge supstance. Preciznije, svi materijali bi trebali biti svrstani u elemente, osim ako ne postoji otkrivena metoda za daljnje odvajanje pojedinih komponenti.
Na osnovu ove definicije, Lavoisier je započeo izuzetno precizna posmatranja hemijskih i fizičkih transformacija materijala u modernoj hemiji. Posebno se ističe njegovo otkriće zakona o očuvanju ukupne mase svih transformacija supstanci i utvrdio tačan maseni omjer u kojima čisti elementi reagiraju jedan s drugim. Tako je i John Dalton izveo i zakon o umnoženim proporcijama, te 1803. naučno mogao potvrditi postojanje nepromjenjivih i neuništivih najmanjih čestica materije, atoma. Prema Daltonu, element je definiran kao uniformni skup istovrsnih atoma koji se mogu spajati sa drugim atomima prema stalnim, nepromjenjivim pravilima. Različito ponašanje elemenata je objašnjavano činjenicom da se atomi razlikuju po svojoj masi, veličini i mogućnosti spajanja sa drugim atomima. Iz toga je proizašla mogućnost da se odrede atomske mase različitih elemenata (barem odnos jednih prema drugim), te su atomi po prvi put postali predmet proučavanja eksperimentalne nauke.
Otkrića elemenata
thumb|lijevo|200px|Kristali [[sumpora]] thumb|desno|200px|Kapljice [[živa|žive]] Od antičkih vremena pa sve do Srednjeg vijeka ljudi su živjeli u uvjerenju, da se svijet sastoji iz četiri elementa: zemlje, vode, zraka i vatre.
Od elemenata u današnjem smislu te riječi u antici je bilo poznato samo njih nekoliko u čistom obliku, koji su se dobijali istopljeni iz ruda ili su pronađeni samorodni: ugljik, sumpor, željezo, bakar, cink, srebro, kalaj, zlato, živa i olovo.
U toku srednjovjekovne historije rudarstva, naročito u njemačkom rudnom gorju Erzgebirge, pronađene su rude koje su sadržavale male primjese do tad nepoznatih metala a koji su dobili imena po duhovima iz rudnika: kobalt, nikl i volfram. Hennig Brand otkrio je 1669. fosfor čime je započelo doba otkrivanja većine elemenata, te zaključno sa 1789. godinom kada je Klaproth otkrio uranij u rudi uraninitu.
Od 1751. bili su poznati sljedeći prijelazni elementi: željezo, kobalt, nikl, bakar, cink, srebro, platina, zlato i živa, te elementi glavne grupe periodnog sistema ugljik, fosfor, sumpor, arsen, kalaj, antimon, olovo i bizmut.
Nakon 1751. pa sve do 1800. pronađeni su i vodik, titanij, hrom, mangan, itrij, cirkonij, molibden, volfram, uranij, a kasnije i dušik, kisik, hlor i telur.
U periodu od 1800. do 1830. otkrivena su ukupno 22 nova elemente i to iz sporedne grupe elemenata: vanadij, tantal, rodij, paladij, kadmij, osmij, iridij te metal iz grupe rijetkih zemalja torij, kao i elementi iz glavne grupe: litij, berilij, natrij, magnezij, kalij, kalcij, stroncij, barij, bor, aluminij, silicij, selen, jod i brom.
Daljnih 11 elemenata otkriveno je u periodu između 1830. i 1869. godine. Oni su također bili i određena prekretnica u tehničko-naučnom stanju razvoja, kojom je postignuto otkriće i opis nekih vrlo rijetkih elemenata kojih je do tada bilo vrlo teško ili gotovo nemoguće naći. Bili su to helij, rubidij, cezij, indij, talij, niobij, rutenij, kao i lantan, cerij, terbij i erbij.
Prvi transuranijski element (tj. element sa atomskim brojem većim od 92) koji je otkriven 1940. godine bio je neptunij. Počev od 1999. sva otkrića novih elemenata razmatra posebna zajednička komisija u sklopu IUPACa i IUPAPa. Do juna 2017. za svih 118 elemenata je potvrđeno otkriće od strane IUPACa. Naprimjer, otkriće elementa 112 je objavljeno 2009. te mu je predloženo ime kopernicij i hemijski simbol Cn. Ime i simbol IUPAC je zvanično prihvatio 19. februara 2010. godine. Do danas smatra se da je najteži element koji je uspješno sintetiziran element 118, oganeson, 9. oktobra 2006. u Dubni, Rusija gdje su ga sintetizirali naučnici u Flerovljevoj laboratoriji za nuklearne reakcije. Tenesin, element 117, je do danas posljednji otkriveni element čije je otkriće objavljeno 2009. godine. Dana 28. novembra 2016. naučnici pri IUPACu su zvanično objavili imena četiri najnovija hemijska elementa sa atomskim brojevima 113, 115, 117 i 118.
Porijeklo i nastanak
Za prirodna 94 hemijska elementa koji se nalaze u svemiru smatra se da su nastali putem najmanje četiri kosmička procesa. Najveći dio vodika i helija u svemiru nastao je u prvih nekoliko minuta nakon Velikog praska. Putem tri druga procesa, koji su se počeli odvijati kasnije, nastali su ostali elementi. Zvjezdana nukleosinteza kao proces koji se stalno odvija, proizveo je sve elemente od ugljika do željeza prema rastućem atomskom broju, ali vrlo malo litija, berilija i bora. Elementi teži od željeza po atomskom broju, kao što su teški uranij i plutonij, nastali su putem eksplozivne nukleosinteze u supernovama i drugim katastrofalnim kosmičkim događajima. Raspadanje djelovanjem kosmičkih zraka (fragmentacija) ugljika, dušika i kisika je važna za nastanak litija, berilija i bora.
Thimphu
Thimphu (Tibetansko pismo: ཐིམ་ཕུག།, Dzongkha :ཐིམ་ཕུ ) također se izgovara Thimpu, je glavni i najveći grad države Butan. Nalazi se u zapadnom, središnjem dijelu Butana, u dolini koja ga okružuje, sa imenom dzongkhag, u Thimphu Distriktu. Thimphu je postao glavni grad Butana 1961. Po popisu iz 2005. je imao populaciju od 79.185,stanovnika, dok je ukupno 98.676 ljudi živjelo u cijelom Thimphu distriktu. Neobično za glavni grad, Thimphu nema aerodrom, nego je oslonjen na aerodrom u Paro, sa kojim je spojen cestom dugom 54 kilometra.
Thimphu, kao politički i ekonomski centar Butana, ima glavnu poljoprivrednu i stočarsku bazu, koja učestvuje sa 45% u državnom bruto proizvodu. Turizam ima učešće u ekonomiji, ali je strogo regulisan, čineći balans između tradicije, modernizacije i razvoja.
Hemijski element
Porijeklo i nastanak
Tokom rane faze Velikog praska, pri nukleosintezi jezgara vodika došlo je do nastanka izotopa vodika protija (1H), te helija-4 (4He), kao i manjih količina deuterija (2H) i vrlo malih količina litija i berilija (reda veličine 10−10). U Velikom prasku nastale su veoma male količine bora, jer je on uočen kod nekih vrlo starih zvijezda, a u njima nije bilo ugljika. Naučnici se uglavnom slažu u pretpostavci da tokom Velikog praska nisu nastali elementi po atomskom broju teži od bora. Rezultat toga je da se primodijalni sastav atoma ili iona sastoji iz oko 75% 1H, 25% 4He i 0,01% deuterija, uz tragove litija, berilija i možda bora. Naknadno obogaćivanje galaktičkog sferoida desilo se usljed zvjezdane nukleosinteze i nukleosinteze tokom supernovi. Međutim, zastupljenost elemenata u međugalaktičkom prostoru i dalje je vrlo slična primordijalnim uslovima, osim ako nije obogaćena nekim drugim procesima.
Thimphu
U Thimphu se nalazi većina važnih političkih zgrada, uključujući Nacionalnu skupštinu (parlamentarna demokracija je uvedena nedavno), i Palatu Dechencholing, službenu rezidenciju Kralja, koja se nalazi na sjeveru grada.
Hemijski element
Porijeklo i nastanak
Na Zemlji, između ostalog, i danas nastaju određeni elementi u vrlo malim količinama kao proizvod procesa nuklearne transmutacije drugih elemenata. To uključuje neke elemente koji nastaju djelovanjem kosmičkih zraka ili drugih nuklearnih reakcija, dok neki elementi nastaju kao proizvod radioaktivnog raspada dugoživućih primordijalnih nuklida. Naprimjer, vrlo male količine ugljika-14 (14C), kontinuirano nastaju u atmosferi u procesu u kojem kosmički zraci padaju na atome dušika, ili primjer kada kontinuirano nastaje argon-40 (40Ar) procesom raspada primordijalnog ali nestabilnog kalija-40 (40K). Također, tri primordijalna ali radioaktivna aktinoida: torij, uranij i plutonij raspadaju se u nizu raspada kojim stalno nastaju nestabilni radioaktivni elementi poput radija i radona, a koji su uvijek prisutni u bilo kojem uzorku ovih metala, njihovih ruda ili spojeva. Druga tri radioaktivna elementa: tehnecij, prometij i neptunij javljaju se samo sporadično u prirodnim materijalima, a nastaju kao zasebni atomi putem nuklearne fisije atomskih jezgara raznih težih elemenata ili u nekim drugim rijetkim nuklearnim procesima.
Thimphu
Geografija
Grad se prostire longitudinalno u pravcu sjever-jug, na zapadnoj obali doline koju je formirala Wang Chuu, također poznata i kao rijeka Thimphu Chuu. Thimphu se nalazi na 27°28′00″S (sjever) 89°38′30″I (istok)﻿/ ﻿(27.4666667°S 89.64167°I﻿ / 27.4666667; 89.64167) i visinski se prostire u rasponu od 2.248 metara (7.375 ft) do 2.648 metara (8.688 ft).
Hemijski element
Porijeklo i nastanak
Ljudskom tehnologijom nastali su raznih drugi vještački elementi koji su po atomskom broju teži od prvih 94, a među kojim je do danas najteži element sa atomskim brojem 118.
Saudijski rijal
desno|300p Saudijski rijal (oznaka valute: SAR) je zvanična valuta Saudijske Arabije i označava se  ر.س  ili SR.
Hemijski element
Rasprostranjenost
Na donjem prikazu (na logaritamskoj skali) prikazana je rasprostranjenost elemenata u Sunčevom sistemu. Tabela pokazuje dvanaest najčešćih elemenata u našoj galaksiji (procijenjeno na osnovu spektroskopije), tako što su mjerene mase elemenata u miliontim dijelovima. Susjedne galaksije koje su se razvijale na sličan način kao i Mliječni put imaju odgovarajuće obogaćenje elemenata težih od vodika i helija. Međutim, udaljenije galaksije koje zbog velike udaljenosti posmatramo onako kako su izgledale u prošlosti, tako i njihov sastav elemenata izgleda dosta sličnije kako je izgledala i primordijalna smjesa. Kako se fizički zakoni i procesi ponavljaju širom vidljivog svemira, naučnici smatraju da su sve galaksije razvile elemente u sličnim omjerima i količinama. 800px|thumb|center|Rasprostranjenost hemijskih elemenata u Sunčevom sistemu. Vodik i helij su najčešći i potiču iz vremena Velikog praska. Sljedeća tri elementa (Li, Be, B) su rijetka jer su se vrlo slabo sintetizirali u Velikom prasku a također i u zvijezdama. Rasprostranjenost elemenata u Sunčevom sistemu u skladu je sa njegovim porijeklom od nukleosinteze tokom Velikog praska i brojnih zvijezdi koje su postale supernove. Vrlo rasprostranjeni su helij i vodik kao proizvodi Velikog praska, ali su sljedeća tri elementa rijetka jer su imala vrlo malo vremena da se kreiraju tokom Velikog praska a ne nastaju ni u zvijezdama (međutim nastaju u malim količinama tokom raspada težih elemenata u međuzvjezdanoj prašini kao rezultat djelovanja kosmičkih zraka). Počev od ugljika, ostali elementi nastaju u zvijezdama tako što se spajaju iz alfa čestica (jezgara helija), što rezultira neznatno većim udjelom onih elemenata koji imaju parne atomske brojeve (a koji su ujedno i stabilniji). Općenito, svi elementi zaključno sa željezom kreirani su u velikim zvijezdama koje postepeno postaju supernove. Izotop željeza-56 je naročito čest, jer je to najstabilniji element koji vrlo lahko nastaje iz alfa čestica (a proizvod je raspada radioaktivnog nikla-56, a konačno nastaje iz 14 jezgara helija). Elementi koji su po atomskom broju teži od željeza nastali su u procesima koji zahtijevaju apsorbiranje energije u zvijezdi, pa njihova rasprostranjenost u svemiru (i na Zemlji) općenito opada rastom njihovog atomskog broja.
Rasprostranjenost hemijskih elemenata na Zemlji varira od zraka preko Zemljine kore do okeana, te u različitim oblicima života. Udio elemenata u Zemljinoj kori razlikuje se od onog u Sunčevom sistemu (kako je izmjereno na Suncu i težim planetama kao što je Jupiter) uglavnom u selektivnom gubitku najlakših elemenata (vodika i helija), a također i lahko pokretnih neona, ugljika (u vidu ugljikovodika), dušika i sumpora, kao rezultata sunčevog zagrijavanja u doba formiranja Sunčevog sistema. Kisik, kao najčešći element na Zemlji po masi, ostao je na Zemlji u kombinaciji sa silicijem. Aluminij sa 8% udjela po masi je dosta češći u Zemljinoj kori nego u svemiru i Sunčevom sistemu, ali je sastav daleko čvršćeg omotača Zemljinog jezgra sastavljenog od magnezija i željeza koje zamjenjuje aluminij (a kojeg tamo ima samo 2% po masi) mnogo bliže oslikava elementarni sastav Sunčevog sistema, s razlikom od spomenutog gubitka lahkih elemenata izgubljenih u svemiru, te gubitka željeza koje je potonulo dublje prema Zemljinom jezgru.
Thimphu
Turizam
U početku kada je Butan otvorio vrata turizmu u Thiamphu je osnovana Vladina korporacija za turizam radi podsticanja turizma i organizovanja individualnih i grupnih putovanja na odredišta od kulturnog značaja u Butanu, koncentrišući se na budizam, tkanje, ptice, prirodu i planinarenje. Ova organizacija je privatizovana 1994. godine i imenovana kao Butanska korporacija za razvoj turizma. Korporacija takođe posjeduje i upravlja hotelima i turističkim domovima u svim većim turističkim centrima Butana. Ima vlastiti vozni park, ali i prevodioce na više međunarodnih jezika.
Saudijski rijal
Historija
Kasnije, vrijednost rijala je postavljena na vrijednost velikog talera Marije Tereze, odnosno 22 turska guruša. Ta podjela na 22 guruša je ostala i dalje, iako je rijal kasnije promijenio bazu računanja.
Hemijski element
Rasprostranjenost
Za razliku od ovog, sastav ljudskog organizma, pobliže slijedi sastav morske vode, s razlikom da ljudsko tijelo ima dodatne količine ugljika i dušika potrebne za izgradnju bjelančevina i nukleinskih kiselina, zajedno s fosforom u DNK i RNK te ATP, molekulom za prijenos energije u tijelu (adenozin-trifosfat) prisutnom u ćelijama svih živih organizama.
Saudijski rijal
Historija
1960. godine, sistem se promijenio na bazi 1 rijal = 20 guruša, i tako je ostalo do 1963, do uvođenja halala, vrijednog 1/100 rijala. Danas, saudijske kovanice imaju obje denominacije: jednu u halalima, a drugo u gurušima. Trenutno su aktuelni planovi u Saudijskoj Arabiji da se rijal zamijeni sa zajedničkom valutom zemalja Perzijskog zaljeva, po uzoru na euro.
Hemijski element
Rasprostranjenost
Za određene vrste organizama neophodni su određeni dodatni elementi, naprimjer magnezij za hlorofil u zelenim biljkama, kalcij u školjkama te željezo za hemoglobin u crvenim krvnim ćelijama kod kičmenjaka.
Saudijski rijal
Denominacija
Saudijska monetarna agencija (SAMA) je izdala novčanice u denominacijama od 1, 5, 10, 50, 100 i 500 rijala, te kovanice od 5, 10, 25, 50 i 100 halala. Kovanica od jednog halala je povučena iz opticaja. Postoje i specijalne novčanice od 20 i 200 rijala izdane povodom stote godišnjice Kraljevine.
Fiksni kurs
Juna 1986, rijal je zvanično vezan za specijalna prava vučenja (SDR). U praksi, to je značilo zvanični kurs od 1 US dolar = 3,75 rijala odnosno 1 rijal = 0,26666667 dolara. Ovaj kurs je zvanično stupio na snagu od 1. januara 2003. godine.
Plivanje na Olimpijskim igrama 2016 – 200 m delfin (muškarci)
Takmičenja u disciplini 200 m delfin za muškarci na Olimpijskim igrama 2016. održana su 8. i 9. augusta.
Rekordi
Aktualni rekordi u ovoj disciplini prije početka takmičenja prikazani su u tabeli.
Trgovačka društva
Trgovačka društva predstavljaju udruživanja trgovaca u cilju efikasnijeg i kvalitetnijeg poslovanja.
Da bi olakšali način ulaganja i realiziranja trgovačkih poslova trgovci se udružuju u trgovačka društva u koja ulažu kapital i radnu snagu te dijele dobit i rizik u poslovanju. Više je trgovaca time bilo u prilici da u jednom zajedničkom poslu sa manjim ulaganjem više zarade, ali i u slučaju da posao propadne taj rizik lakše podnesu.
Obično su trgovačka društva pravljena od dva člana i obično je jedan član ulagao kapital a drugi je obavljao sav ostali posao do ostvarivanja zarade, koju su zajednički dijelili. Prvi član se zvao socius stans, a drugi socius tractans. Trgovačka društva su omogućila razvoj trgovačkog sloja u srednjovjekovnoj Bosni i njihov izlazak na vanjska tržišta. Ugledajući se na strane trgovce domaći trgovci su ulazili u trgovačka društva sa njima zarađujući tako dio kolača koji je nudila razmjena Bosne i Mediterana.
Beata Kaczmarska
Beata Kaczmarska (5. juli 1970. godine, Varšava, Mazovjecko vojvodstvo) je bivša takmičarka u brzom hodanju iz Poljske, koja je predstavljala svoju državu na Ljetnim Olimpijskim igrama 1992. godine u Barceloni, Španija. Postavila je svoj lični rekord (44:07) u trci na 10 km za žene 1992. godine.
Spolni dimorfizam
mini|desno|300px|Ženka i mužjak [[fazana]] Spolnim dimorfizmom naziva se tjelesna razlika između mužjaka i ženke iste vrste. Razlike mogu biti u obliku tijela, boji i/ili veličini.
I kod sisara se može uočiti spolni dimorfizam. Mužjak sisara gotovo je uvijek krupniji i jači od ženke (kod drugih kralježnjaka je češće obrnuto), te često ima izraženija prirodna oružja (rogove, kljove i sl). Izuzetak je pjegava hijena, kod koje je ženka veća i agresivnija.
Homo sapiens spada u vrste kod kojih je spolni dimorfizam uočljiv, ali manje izražen nego kod većine drugih sisara.
Pojavljuje se i kod domaćih životinja. Kod domaćih ovaca kao i kod domaćih goveda mužjaci su u pravilu krupniji i teži a i češće imaju rogove nego ženke.
Međutim, neke životinje (prije svega ribe ) pokazuju dimorfizam samo u periodu parenja.
Iz razlike u veličini kao posljedici spolnog dimorfizma, prije svega kod primata, se može zaključiti koji oblik socijalnog života vlada kod određene vrste. Kod ekstremnih razlika u veličini između mužjaka i ženki uglavnom prevladavaju "haremske zajednice", što znači da grupu čine jedan veliki, iskusan mužjak i više ženki. Takav su primjer gorile.
Kod manje izraženih razlika u veličini uglavnom prevladava veza između jednog mužjaka i jedne ženke, ali to ne znači obavezno doživotnu monogamiju, nego često samo u razdoblju parenja. Primjer za takav oblik socijalnog ponašanja su čimpanze, bonobi ali i ljudi.
William Watson (naučnik)
William Watson bio je britanski ljekar i naučnik. mini|Opservacije o efektima elektriciteta, primijenjenog na tetanus ili ukočenost mišića, u četveromjesečnom periodu (1763)
Karijera
Rođen je i umro u Londonu. Na početku naučne karijere bavio se botanikom i pomogao je da se u Engleskoj sazna više o djelu Carla von Linnéa. Član Kraljevskog društva postao je 1741, a njegov potpredsjednik 1772. Titulu viteza dobio je 1786, godinu prije smrti.
Godine 1746. pokazao je da se kapacitet lajdenske boce može povećati ako se i iznutra i izvana obloži olovnom folijom. Iste godine sugerirao je da su dvije vrste elektriciteta – stakleni i smolni, kako ih je definirao DuFay – zapravo višak (pozitivni naboj) i manjak (negativni naboj) jednog fluida, koji je nazvao električnim eterom, te da je količina električnog naboja očuvana. Priznao je da je istu teoriju u isto vrijeme nezavisno razvio Benjamin Franklin; njih dvojica kasnije su postala saveznici i u naučnim i u političkim stvarima. Također je sugerirao da je elektricitet sličniji magnetizmu i svjetlosti nego fluidu, s obzirom na to da prolazi kroz staklo i tkaninu te da se može skoncentrirati u vidu iskre i potpaliti zapaljive tvari.
Watson je 14. augusta 1747. obavio eksperiment kako bi proveo elektricitet kroz žicu dužine 2052 m u Shooter's Hillu, na jugoistoku Londona. U drugom eksperimentu žica je bila duga 3741 m. U prethodnim eksperimentima koje su drugi izveli u Francuskoj korištene su samo kratke žice.
Gimnastika na Olimpijskim igrama 1924.
Gimnastička takmičenja na OI 1924. u Parizu održana su od 17. do 24. jula, a sastojala su se od ukupno 9 disciplina u sportskoj gimnastici. Najbolji gimnastičari sa osvojene dvije zlatne medalje bili su Leon Štukelj i Francesco Martino.
IC 1875
IC 1875 (također poznat kao ESO 300-6, MCG -7-7-2 i PGC 11549) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 280 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Hemijska peć. Najveći prečnik je 1,40 (114 hiljade sg) a najmanji 1,2 uglovnih minuta (98 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Lewis Swift 29. septembra 1897. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Natko Devčić
Natko Devčić (Glina, 30. juni 1914 - Zagreb, 4. septembar 1997.) bio je hrvatski kompozitor, pijanist, muzički teoretičar i akademik.
Biografija
Natko Devčić rođen je 1914. godine u Glini. Studirao je klavir na Muzičkoj akademiji u Zagrebu i diplomirao 1937. u klasi Antonije Geiger-Eichhorn, a dvije godine kasnije i kompoziciju u klasi Franje Dugana. U Zagrebu je završio i studij prava. Usavršavao je klavirsko vještinu kod Svetislava Stančića na Muzičkoj akademiji u Zagrebu, a specijalizaciju komponiranja završio na Pariškom nacionalnom konzervatoriju (1955.), kod Josepha Marxa na Bečkoj muzičkoj školi (1959/60.), ljetni tečaj. kompozicije na Darmstadtu (1965) i Univerzitetu Kolumbija u Njujorku (1967/68.).
Odmah po diplomiranju 1939. godine bio je angažiran tri godine kao nastavnik na Srednjoj muzičkoj školi na Državnom konzervatoriju u Zagrebu (današnja Muzička akademija).
Vlasti Nezavisne Države Hrvatske su ga 1942. uhapsile zbog saradnje s komunistima. U zatvoru je proveo godinu dana, prvo u Zagrebu, a potom u logoru Jasenovac. U proljeće 1943. odlazi u partizane, radeći u pozorišnim družinama i organizirajući muzički život u Moslavini, Banovini i Dalmaciji. Godine 1945. vraća se na Muzičku akademiju u Zagrebu, gdje 1947. postaje vanredni, a 1961. redovni profesor za predmet harmonije.
Bio je i tajnik i pomoćnik rektora Univerziteta u Zagrebu od 1945. godine.
Do penzije, bio je profesor na Muzičkoj akademiji u Zagrebu, gdje je predavao harmoniju, harmonijsku analizu i aspekte moderne muzike. Bavio se i muzičkim novinarstvom i povremeno je nastupao kao pijanista, izvodeći sopstvene kompozicije.
Natko Devčić je bio član, a u periodu od 1964. do 1971. godine bio je i predsjednik Hrvatskog društva skladatelja, te član Hrvatskog društva muzičkih umjetnika. Od 1966. do 1971. bio je i sekretar Jugoslavenske sekcije Međunarodnog društva za modernu muziku. Godine 1980. postao je član-suradnik Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti, od 1988. bio je izvanredni član, a redovni član 1991.
Opisujući svoju kompozitorsku karijeru, jednom je rekao:
Sheer Heart Attack
Sheer Heart Attack je treći studijski album britanske rock grupe Queen izdan 10. novembra 1974. godine. Album je bio njihov prvi hit album, podjednako dobro primljen od publike i kritike. Album je proveo 24 sedmice na britanskoj top-listi gdje je dostigao 2. mjesto. Također, prvi je album grupe koji je ušao u Top 20 u SAD-u gdje je 1975. godine dospio do broja 12. Uspjehu albuma pridonio je singl Killer Queen koji je izdan mjesec dana prije albuma i koji je postao prvi svjetski hit grupe, dospijevši do broja 2 na britanskoj i do broja 12 na američkoj top-listi singlova. Album je svojevrsni spoj prethodna dva albuma i smatra se prvim "klasičnim" izdanjem sastava na kojem su konačno razvili svoj originalni i prepoznatljivi rock izražaj. Za razliku od prethodnika ovaj put naglasak je bio na kompozicijama kraće i prihvatljivije forme, sa skraćenim instrumentalnim dionicama, čime se nije izgubilo na virtuoznosti već su pjesme bile mnogo konkretnije i naglašenije. Album je nastavio trend koji je započeo njegov prethodnik "kolažne" produkcije u kojoj se pjesme bez završetaka naslanjaju jedna na drugu, imao je izuzetnu produkciju i muzički je bio veoma inovativan. Queen su ovim albumom napravili još jedan korak naprijed, spajajući različite muzičke žanrove i eksperimentirajući sa novim.
Smatra se jednim od esencijalnih izdanja Queena i hard rock žanra, te jednim od najboljih albuma grupe. Uticajni muzički magazin "Classic Rock" ga je uvrstio među 100 najvećih britanskih albuma na broj 28, a vodeći heavy metal magazin "Kerrang!" ga je isto stavio na svoju listu 100 najboljih britanskih rock albuma na broj 8. Uključen je i u knjigu "1001 album koji morate čuti prije smrti" sastavljenu od vodećih svjetskih muzičkih kritičara. Poseban je i po tome što je za vrijeme snimanja albuma gitarist Brian May bio u bolnici, te je kasnije snimio svoje dionice koje su na album namiksane naknadno. Sa ovim albumom Queen je postala nova globalna rock atrakcija i jedna od vodećih rock grupa druge polovine sedamdesetih godina. Slika na naslovnoj strani albuma je ponovo djelo čuvenog fotografa Mick Rocka koji je slikao sastav i za prethodni album Queen II.
Brighton Rock
Brza, energična i melodična hard rock pjesma sa instrumentalnim heavy metal dionicama koja otvara album koju je Brian May napisao 1973. godine inspirisan mladim ljubavnim parom kojeg je sreo u Brightonu, Velika Britanija. Originalno zamišljena kao vokalni duet dijaloga glavnih likova pjesme koje je pjevač Freddie Mercury na kraju izveo sam, otpjevajući i muške i ženske vokale. Pjesma je znamenita po svom dugom gitarskom solu koji je postao trademark gitarski solo Brian Maya kojeg je u produženoj verziji i u raznim varijacijama izvodio uživo na svim koncertima Queena, samostalne karijere i kojeg izvodi još uvijek. Solo demonstrira Mayovu jedinstvenu tehniku sviranja više različitih gitarističkih harmonija i melodija u isto vrijeme pomoću eho efekta i smatra se jednim od njegovih najboljih gitarskih sola. Studijska verzija sola se obično ubraja među 100 najboljih gitarskih sola po svim izborima i anketama različitih eminentnih muzičkih publikacija, a vodeći gitaristički magazin "Guitar World" ga je stavio na broj 41. Uživo bi pjesma ili sam njen gitarski solo trajali od 9 do 16 minuta zavisno od turneje do turneje, tako da se na koncertnom albumu Live Killers nalazi kompletna pjesma sa produženim gitarskim solom, bubnjarskim solom i instrumentalnom improvizacijom sva tri instrumenta uključujući bas-gitaru u trajanju od 12 minuta, dok se na drugom koncertnom albumu Live at Wembley '86 nalazi sam gitarski solo u trajanju od 9 minuta. Verzija gitarskog sola sa Live Killers se smatra jednim od najboljih gitarističkih sola izvedenih uživo.
Killer Queen
Ovo je jedna od najpoznatijih pjesama grupe Queen i jedan od njihovih najvećih hitova koje je napisao i komponirao pjevač Freddie Mercury. Lagana i artistička glam rock pjesma sa zaraznim pop refrenom i formom "zvučnog zida" koja je postala prvi internacionalni hit grupe, dospijevši do broja 2 na britanskoj i broja 12 na američkoj top-listi singlova, osiguravši grupi novi nastup na Top Of The Pops i prestižnu "Ivor Novello" nagradu njenom autoru za najbolje komponiranu pjesmu. U muzičkom stilu jedan od najsvjetlijih trenutaka sastava i njenog autora, sa jednostavnom "pulsirajućom" melodijom, dominantnim klavirom i vokalnim harmonijama, te poznatim "posloženim" gitarskim solom. Pjesma je bila jedan od najvećih hitova i najboljih kompozicija 1974. godine i kvalitetom je zavidno odudarala od ostalih tada dominantnih pop i rock materijala. Stihovi pjesme govore o eskort dami za visoku i bogatu društvenu klasu. Snimljena je dok je May bio u bolnici te je svoje dionice snimio naknadno 1981. godine, objavljena je na kompilaciji Greatest Hits, a verzija pjesme uživo se nalazi na albumima Live Killers i Queen Rock Montreal. Na video kompilaciji Greatest Video Hits 1 se nalazi izvedba pjesme na Tops Of The Pops programu. Pjesma je dio kompjuterske igre Guitar Hero, a po njoj se zove i album obrada Queenovih pjesama od drugih izvođača, kao i autorizirana knjiga fotografija sastava od poznatog fotografa Mick Rocka.
Tenement Funster
Hard rock pjesma sa jakim glam utjecajima koju je napisao i glavni vokal otpjevao bubnjar Roger Taylor sa njegovom prepoznatljivom buntovnom mladenačkom tematikom. Jedna od jednostavnijih pjesama na albumu koja se ubraja među najbolje kompozicije bubnjara Queena i sadrži eminentne bubnjarske dionice i slične eho efekte Mayove gitare poput onih u pjesmi "Brighton Rock".
Flick Of The Wrist
Žestoka i progresivna pjesma Freddie Mercuryja sa energičnim uvodom na klaviru i "istočnjačkim" gitarskim riffom koja se direktno nadovezuje na prethodnu. Jedna je od agresivnijih i mračnijih pjesama na albumu, sa neuobičajeno "gnjevnim" tekstom i interpretacijom za grupu Queen. Iako je bila izdana kao zajednički singl sa Killer Queen nije imala izrazitu promociju što je razlog da nije naročito popularna osim obožavateljima grupe. May je prvi puta čuo pjesmu tek kada je izašao iz bolnice i počeo snimati svoje dionice na gitari i prateće vokale. Završni stih pjesme "Baby you've been had" se može čuti i u sljedećoj pjesmi s albuma "Lily Of The Valley" koja se naslanja na nju. Pjesma je uživo bila izvođena samo na dvije turneje u razdoblju od 1974. do 1976. godine i jedan je u nizu zaboravljenih rockerskih brojeva Queena.
Lily Of The Valley
Mercuryjeva art rock mitološka balada sa jakim klasičnim uticajem smještena u svijet fantazije "Rhye" u kojoj svira klavir i pjeva sve vokale. Pjesma u muzičkom i tematskom smislu priziva prethodni album i govori o "prestanku rata u kraljevstvu Rhye i padu njegovog kralja". Ovo je jedna od najdražih pjesama Brian Maya koje je napravio Mercury u diskografiji grupe.
Now I’m Here
Jedna od najpoznatijih i najpopularnijih hard rock pjesama Queena koju je May napisao dok je ležao u bolnici, ujedno je i drugi singl sa albuma koji je dospio do broja 11 na britanskoj top-listi singlova. Pjesma je snimljena u zadnjoj sedmici snimanja albuma i klavir na njoj svira May. Pjesma je poznata po svom "teškom" gitarskom riffu, vokalnim harmonijama i bubnjevima, te je postala nezaobilazni koncertni standard sastava, kojeg su redovno izvodili na svakom koncertu tokom cijele karijere. Uživo je obično trajala između 6 i 9 minuta, svirali su je puno brže i žešće, ponekad i u dijelovima, a redovno bi uključivala solo na bubnjevima Roger Taylora na kraju pjesme. Povremeno bi služila i za komunikaciju Mercuryja sa publikom. Stihovi pjesme izražavaju stanje u kojem je May bio pišući kompoziciju pjesmee, reflektirajući na netom zbog bolesti prekinutu turneju na kojoj su bili sa grupom Mott The Hopple u SAD-u, rastuću popularnost Queena i brigu oko budućnosti iste. Pjesma se smatra jednom od najboljih gitarističkih kompozicija Brian Maya i jednom od njegovih krucijalnih stvari, te je redovno uključena u razne izbore najboljih gitarističkih pjesama, poput "Q magazina" koji ju je stavio na broj 33 najboljih svih vremena. 1981. godine je uključena na Greatest Hits kompilaciji, a 1997. godine se našla i na Queen Rocks albumu. Verzija pjesme uživo se nalazi na svakom koncertnom albumu kojeg je sastav objavio sa Mercuryjem kao pjevačem, a na koncertu u njegovu čast 1992. godine su je izveli Def Leppard zajedno sa Brian Mayom. Videospot za pjesmu je zapravo njena koncertna izvedba u dvorani "Rainbow" u Londonu iz 1974. i nalazi se na kompilaciji Greatest Video Hits 1.
Stone Cold Crazy
Inovativna i inspirativna heavy metal pjesma koja je najbrža i najžešća na albumu i jedna od najjačih pjesama sastava uopće. Prva pjesma u kojoj se kao autor navodi Queen, odnosno svi članovi sastava jer se u vrijeme izlaska albuma niko nije sjećao ko je napisao tekst pjesme. Prema Mercuryju to je bila prva pjesma koju je Queen izvodio uživo još 1972. godine, ali tek su 1974. godine odlučili snimiti je u studiju. Pjesma govori o gangsteru koji razmišlja o različitim zločinima koje bi počinio i u njoj se spominje i Al Capone. Pjesma je "klasični" Queenov rockerski broj kojega su izvodili na svakom nastupu tokom svojih prvih deset godina postojanja i jedna je od najutjecajnijih i najžešćih pjesama svog vremena. Smatra se pretečem podžanrova metala poput thrash i speed metala. Metallica je snimila svoju obradu pjesme koju su uživo redovno izvodili, te su je objavili na svom singlu Enter Sandman s albuma Metallica iz 1991. godine, te su za nju dobili prestižnu nagradu Grammy.
Dear Friends
Kratka i tužna klavirska balada koju je May napisao isto za vrijeme boravka u bolnici. Glavni vokal intonira Mercury, dok njen autor svira klavir i pjeva prateće vokale. Pjesmu su obradili Def Leppardi kao svoju posvetu Brian Mayu.
Misfire
Prva pjesma basista Johna Deacona, lagana karipska tema na kojoj je sam odsvirao skoro sve dionice na gitari. Jedan od lošijih trenutaka albuma sa vrlo izazovnim dvosmislenim tekstom i latino prizvukom. Pjesmu je u country stilu obradila američka pjevačica i kantautorica Neko Case.
Bring Back That Leroy Brown
Neobična eksperimentalna avantgardna ragtime pjesma u jazz stilu pjevača Freddie Mercuryja koja je uz "In The Lap Of The Gods" najveći eksperiment na albumu. Mercury je pjeva na stari kabaret način uz virtuozne klavirske dionice, dok May ovdje svira ukelele bendžo gitaru. Basist John Deacon koristi dupli bas u pjesmi, a bubnjar Roger Taylor netipično za njega svira poput jazz bubnjara. Instrumentalni dio pjesme sa solima na bendžu i bas-gitari je sastav izvodio uživo kao završetak medleya tokom sedamdesetih. Pjesma je posvećena američkom pjevaču i tekstopiscu Jim Croceu koji je poginuo u avionskoj nesreći prethodne godine. "Bad Bad Leroy Brown" je bilo ime njegove najpoznatije pjesme. U muzičkom smislu, pjesma se smatra jednom od najbizarnijih i najčudnijih kompozicija grupe i rock muzike općenito.
Stranci u srednjovjekovnoj Bosni
Stranci u srednjovjekovnoj Bosni su pripadnici izvanbosanskih feudalnih državnih hijerarhija, a koji su boravili u srednjovjekovnoj Bosni. Kao i današnji stranci imali su određena prava i dužnosti u tuđoj zemlji. Položaj stranaca u Bosni regulisan je na najvišem nivou, poveljama koji su predstavljali sporazume između Bosne i drugih država. Bosanski vladari su bili zainteresovani za prisustvo stranaca i ekonomsko uzdizanje svoje zemlje pa su izlazili u susret njihovim zahtjevima dajući im razne povlastice. Među najznačajnijim strancima u Bosni su Dubrovčani, Kotorani i Mlečani (Venecijanci) i drugih gradova u Italiji. Njihovo prisustvo u Bosni je državnog, političkog ali u većoj mjeri ekonomskog značaja.
Duži boravak stranaca u pojedinim jačim ekonomskim centrima u Bosni rezultirao je stvaranjem njihovih kolonija. Poveljama bosanskih vladara dozvoljavana je strancima sloboda kretanja i trgovanja, ali pod određenim uslovima. Čuvena Povelja Kulina bana govori o tome da su Dubrovčani mogli slobodno dolaziti u Bosnu, bez posebnih obaveza, ali u kasnijim poveljama spominju se carine kao obavezna pristojba za prevoz robe preko Bosne i trgovinu u Bosni.
Učestalo prisustvo stranaca u Bosni dovodilo je do konkretnih situacija koje su riješavane sporazumno. Ukoliko je dolazilo do sukoba stranca i Bosanca, spor je riješavao sud sastavljen od predstavnika obje strane putem porote. U sukobe među strancima Bosanci se nisu miješali. Ti sporovi bili su u nadležnosti konzula i sudija iz njihove kolonije. Dubrovčani su za svaki spor među svojim građanima koji su bili u Bosni imenovali posebne, pojedinačne sudove. Najpoznatije kolonije stranaca u Bosni nalazile su se u Podvisokom, Fojnici, Srebrenici, Drijevima i Foči. U svojim kolonijama stranci su imali svoje radnje, kuće za stanovanje, vjerske objekte. Tu su ispoljavali cjelokupan društveni i kulturni život koji je bio sličan kao u njihovoj domovini. Zabilježeni su slučajevi da su u kolonijama ostajali i po nekoliko decenija. Duži boravak u Bosni rezultirao je i brakovima između stranaca i domaćeg stanovništva.
Vremenom, kada je status stranca kao privilegovanog činioca omogućavao bolju ekonomsku podlogu i domaći ljudi su postajali 'stranci' stičući dubrovačko građanstvo. Naime, radi privilegija postajali su dubrovački građani i uživali pogodniji status u poslovanju u Bosni. Otuda je ponekad teško sagledavati razvoj domaćih trgovaca u srednjovjekovnoj Bosni.
Pocomtuc
Pocomtuc - konfederacija Algonquianskih plemena u dolini rijeke Connecticut, na sjeveroistoku SAD-a. Pleme Deerfield ili Pocomtuc dalo je svoje ime ovom plemenskom savezu, ostali članovi saveza bili su Agawam, Mayawaug, Nameroke, Nonotuck, Norwottuck, Pachasock, Scitico, Squawkeag (Squakheag) (koji su po svoj prilici bili i članovi saveza Nipmuc i Abenaka ) i Woronoco. -Kao i druga Algonquianska plemena iz Nove Engleske, tako su i Pocomtuci agrikulturan narod koji živi od obrade zemlje.
Kukuruz, grah i 'squash' bili su glavna kultura. 'Squash' je vrsta tikve koja raste širom Amerike, Massachuset Indijanci nazivali su je askoot-asquash, a pripada u Cucurbite. U lov su išli u zimskom periodu, dok bi se u proljeće bavili ribarenjem na Connecticutu i pritokama. Domovina im je obilovala raznom divljaći, a i rijeke su obilovale velikim ribama. Kanu je bilo glavno transportno i prijevozno sredstvo, u njemu se išlo u ribolov, i prevozila su se krzna. –Sela Pocomtuca ležala su uz glavnu rutu koja je povezivala atlantska plemena i plemena iz unutrašnjosti, glavni takav trgovački put zvao se Mohawk Trail, i bio je arterija trgovine ovih plemena. Sela Pocomtuca koja su se nalazila uz te trgovačke rute, bila su utvrđena, kako bi se zaštitili od raznih lutajućih bandi. Stalni napadi Mohawka i drugih natjerala su ova plemena da sklapaju saveze (konfederacije), kako bi si pomagali kada jedno pleme bude napadnuto.
Plemena konfederacije Pocomtuc
Agawam (Agawome, Nayusset). Ovo pleme živjelo je u području današnjeg West Springfielda, glavno istoimeno selo nalazilo se na Long Hillu u Massacgusettsu.
Mayawaug, živjeli su kod Suffielda u Connecticutu.
Nameroke, u Enfieldu, istočno od Thompsonvillea, Connecticut.
Nonotuc (Nonotuck), kod Northamptona u Massachusettsu. Pleme je trgovalo kožama na sjeveru s Pocomtucima i Sokokima, Woronoco Indijancima na zapadu i Agawamima na jugu.
Pachasock. Pocumtuc (Pocomtook, Pocomtuc, Pocumtook, Pocutuc, Pokamtakuke) u dolini rijeke Deerfield kao i obližnjem dijelu doline Connecticuta.
Scitico (Skittico, Squitkko) [ "land at the river branch".], na istočnom dijelu grada Enfielda u Conn., u okrugu Hartford.
Woronoco (Woronoack, Worrinoke, Warronoco,), u Massachusettsu., kod West Springfielda, u okrugu Hampden County, Njihovo ime znači "winding about".
Historija
Pocomtuca je 1600. bilo oko 5,000. Ratovi sa Irokezima i Englezima i razne epidemije brzo su im smanjile broj. Najprije su 1666. glavnu utvrdu plemena Deerfield uništili Mohawk Indijanci, jedno od plemena Irokeza. Kasnije se priključuju ustanicima Kralja Philipa. U ovome ratu (King Philip's War) koji je trajao od 1675-1676 stradava ih najveći dio. Završekom rata oko 600 Pocomtuca i Nipmuca (srodnog plemena) bježi u Schaghticook, naselje Mahican Indijanaca na rijeci Hudson u New Yorku. Dio ih je pak otišao na sjever u Quebec plemenima Missisquoi i Sokoki, plemenima iz saveza Abenaka. Najveća grupa koja je ostala u Schaghticooku priključuje se Sokokima tek 1758. Današnji Sokoki iz Quebeca i Vermonta imaju dosta potomaka iz plemena Pocomtuc i Nipmuc.
Spisak naseljenih mjesta u općini Foča (RS)
Opći podaci
Foča (RS) se nalazi u jugoistočnom dijelu Bosne i Hercegovine na granici prema Crnoj Gori. Naseljena mjesta u općini Foča (RS), po popisu stanovništva iz 2013. (ukupno 101) su:
Karavanska trgovina u srednjovjekovnoj Bosni
Karavanska trgovina podrazumijeva prijevoz robe i ljudi u srednjovjekovnoj Bosni. Organizacija karavanske trgovine u srednjem vijeku zasnivala se na antičkim komunikacijama koje su proširivane i prilagođavane novim kretanjima stanovništva. U srednjovjekovnoj Bosni razvijena je mreža puteva koji su spajali širi prostor zaleđa istočne jadranske obale sa primorjem (Putevi u srednjovjekovnoj Bosni).
Prijevoz robe organizovano je vršen putem karavana. Poslovima organiziranja karavanskog prevoza bavili su se Vlasi. Na čelu karavana nalazio se kramar, primićur, koji je zapovijedao većim brojem ponosnika koji su činili ekipu karavana. To su najčešće pripadnici istog katuna, srodnici koji su dijelili dobit od ostvarene zarade. Kramar je ugovarao prijevoz sa trgovcima i bio odgovoran zajedno sa ekipom ponosnika za ugovoreni prijevoz. Karavanska trgovina obuhvatala je prijevoz sirovina i poluproizvoda iz Bosne, proizvoda domaće sredine (kože, vosak, med) i plemenitih metala (srebro) u primorske krajeve (Drijeva, Dubrovnik, Kotor). Iz primorja u Bosnu karavani prevoze različitu robu, među kojom se izdvaja sol, tkanine, zanatski proizvodi i luksuzna roba.
Pri sklapanju ugovora o prijevozu robe određuje se cijena prijevoza, koja je mjerena prema broju tovara (konja, mazgi, mula), udaljenosti do mjesta prijevoza i vremenskim uslovima. Česte su situacije da uz robu putuju i trgovci ili njihovi kompanjoni (Trgovačka društva), ali i putnici kojima je karavanski prijevoz omogućavao zaštitu na nesigurnom putu na kojem su vrebali drumski razbojnici. Razmjena robe na relaciji zaleđe-primorje omogućavala je velike zarade, pa su trgovci ulagali velika sredstva u robu kako bi ostvarili veću korist na tržištu. Broj tovara robe u jednom karavanu znao se mjeriti i sa nekoliko stotina konja. Pri tom najveći broj tovara predstavlja prijevoz olova, soli i tkanina. Najveći zabilježeni prijevoz bio je na relaciji Dubrovnik-Podvisoki u broju od 600 konja.