cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Fahrov sindrom
Mutacije
Prijavljena je mutacija u genu koji kodira fosfatni transporter 2, tip III zavisan od natrija (SLC20A2) koji se nalazi na hromosomu 8.
Sa ovim stanjem povezana su i još dva gena: PDGFB na hromosomu 22 i PDGFRB na hromosomu 5. These genes are biochemically linked: PDGFRB encodes the platelet-derived growth factor receptor β and PDGFB encodes the ligand of PDGF-Rβ. Četvrti gen povezan sa ovim stanjem je XPR1. Ovaj gen nalazi se na dugom kraku koji  hromosoma  1 (1q25.3).
Četvrti gen povezan sa ovim stanjem je XPR1. Ovaj gen nalazi se na dugom kraku koji  hromosoma  1 (1q25.3).
Još jedan gen koji je povezan s ovim stanjem je MYORG. Ovaj gen se nalazi na dugom kraku hromosoma 9 (9p13.3). Još jedna genska spojna adhezijska molekula 2 (JAM2) povezana je s autosomno recesivnim oblikom ovog stanja.
Najčešće zahvaćena regija mozga je lentikulsko jezgro, a posebno unutrašnji globus pallidus. Takođe su česte i kalcifikacije u kaudatnom, dentatnim jezgrima, putamenu i talamusu. Povremeno kalcifikacije počinju ili prevladavaju u regijama izvan baznih ganglija.
Čini se da je kalcifikacija progresivna, jer su kalcifikacije općenito opsežnije kod starijih osoba i povećanje kalcifikacije se ponekad može dokumentirati nakon praćenja pogođenih subjekata.
Kao i uobičajena mjesta, moždana vijuga, moždano stablo, centrum semiovale i subkortekska bijela masa također mogu biti zahvaćeni. Difuzne atrofijske promjene sa dilatacijom subarahnoidalnog prostora i/ili moždanokomorskog sistema mogu koegzistirati sa kalcifikacijama. Prisutne su histološki koncentrične naslage kalcija unutar zidova malih i srednjih arterija. Rjeđe mogu biti zahvaćene i vene. Duž kapilara se mogu uočiti kalcifikacirane kapljice. Ove naslage mogu na kraju dovesti do zatvaranja lumenova  krvnih sudova.
Blijede naslage pozitivno se boje na gvožđe. Difuzna glioza može okružiti velike naslage, ali značajan gubitak nervnih ćelija je rijedak. Na elektronskoj mikroskopiji mineralne naslage izgledaju kao amorfni ili kristalni materijal okružen baznom membranom. U citoplazmi neuronskih i glijnih ćelija vide se granule kalcija. Kalcifikacije koje se vide u ovom stanju ne mogu se razlikovati od onih sekundarnih zbog hipoparatireoidizma ili drugih uzroka.
Dijagnoza
Povišeni nivoi bakra, gvožđa, magnezija i cinka, ali ne i kalcija, prijavljeni su u likvoru, ali značaj ovog nalaza — ako ga ima — nije poznat.
Dijagnoza podrazumijeva da budu ispunjeni sljedeći kriteriji:
Kalcifikacija se obično identifikuje na CT-skeniranju, ali može biti vidljiva na običnim filmovima lobanje.
Diferencijalna dijagnoza
Kalcifikacija baznih ganglija može se pojaviti kao posljedica nekoliko drugih poznatih genetičkih stanja i ona moraju biti isključena prije postavljanja dijagnoze.
Upravljanje
Još ne postoji lijek za PFBC niti standardni tok liječenja. Dostupni tretman je usmjeren simptomske kontrole. Ako se razviju parkinsonska obilježja, općenitoo postoji slab odgovor na terapiju levodopom. Izvještaji o slučajevima sugeriraju da haloperidol ili litij-karbonat mogu pomoći kod psihotskih simptoma. Jedan izvještaj o slučaju opisuje poboljšanje uz upotrebu bisfosfonata.
Prognoza
Prognoza za bilo koju osobu sa PFBC je promjenjiva i teško je predvidjeti. Ne postoji pouzdana korelacija između starosti, obima depozita kalcija u mozgu i neurološkog deficita. Budući da pojava kalcifikacije ovisi o dobi, CT-skeniranje može biti negativno kod nositelja gena koji je mlađi od 55 godina.
Historija
Bolest je prvi zabilježio njemački patolog Karl Theodor Fahr 1930.. Manje uobičajen naziv za ovo stanje je Chavany-Brunhesov sindrom i Fritscheov sindrom, prvi nazvan po Jacquesu Brunhesu i Jeanu Alfredu Émilu Chavanyju, dok je kasnije nazvan po R. Fritscheu.
Manje od 20 porodica prijavljeno je u literaturi do 1997.
IC 303
IC 303 (također poznat kao PGC 962881) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 413 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Eridan. Najveći prečnik je 0,40 (48 hiljada sg) a najmanji 0,3 uglovnih minuta (36 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Stephane Javelle 7. februara 1893. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Investiciono-razvojna banka Republike Srpske
Investiciono-razvojna banka Republike Srpske (skraćeno: IRBRS) osnovana je 6. decembra 2006. godine, u skladu sa Zakonom o Investiciono-razvojnoj banci Republike Srpske. Registrovana je kao dioničko društvo, u kojem 100% vlasništvo ima Republika Srpska. Sjedište IRBRS je u Banjoj Luci.
Uloga IRBRS je upravljanje fondovima Republike Srpske u cilju očuvanja i uvećanja vrijednosti njihovih portfolija. Također, IRBRS je zadužena za realizaciju jednog dijela Razvojnog programa Republike Srpske, tačnije njegove Privredno-razvojne komponente, sa ciljem pružanja finansijske podrške razvojnim projektima u Republici Srpskoj. Pored toga, IRBRS vrši i ulogu ovlaštenog prodavca državnog kapitala u Republici Srpskoj, odnosno provodi proces privatizacije.
Ciljevi
Strateški ciljevi IRBRS su podsticanje investicija i stimulisanje razvoja u Republici Srpskoj, pri čemu su identifikovani sljedeći prioriteti:
Fondovi kojima upravlja IRBRS
IRBRS upravlja imovinom Republike Srpske raspoređenom u šest fondova:
Kreditne linije IRBRS
IRBRS plasira sredstva u razvojne projekte kroz različite kreditne linije:
Podrška emisijama vrijednosnih papira
Pored kreditiranja, IRBRS pruža finansijsku podršku razvojnim projektima i putem ulaganja u dionice i obveznice emitenata iz Republike Srpske. Na taj način podstiču se pravni subjekti da sredstva za finansiranje svojih projekata pribavljaju putem emisije vrijednosnih papira, umjesto putem kreditnog zaduživanja. Na primarnom tržištu, IRBRS kupuje HOV iz emisija javnom i privatnom ponudom, izuzev ako se time stiče obaveza preuzimanja. Također, IRBRS učestvuje u kupovini dionica iz drugih i narednih emisija.
Korporativno upravljanje
Aktivnosti korporativnog upravljanja koje sprovodi IRBRS imaju za cilj zaštitu interesa Akcijskog fonda Republike Srpske i Fonda za restituciju Republike Srpske u društvima kapitala u kojima ovi fondovi imaju vlasnički udio. Korporativno upravljanje vrši se posredstvom ovlaštenih predstavnika u društvima kapitala, koje imenuje Vlada Republike Srpske i koji aktivno učestvuju u radu skupština dioničara. Svim imenovanim predstavnicima, IRBRS šalje preporuke za glasanje na sjednicama skupština dioničara, čime se osigurava zaštita interesa Republike Srpske u društvima kapitala. Nakon održane skupštine dioničara, predstavnici su dužni da dostave izvještaj o postupanju, kojim obavještavaju IRBRS da li su glasali u skladu sa dostavljenim preporukama, odnosno navode razloge zbog kojih su eventualno odstupili od preporuka IRBRS.
Pored navedenog, IRBRS vrši redovan monitoring poslovnih aktivnosti društava kapitala sa ciljem kontrole rada njihovih organa upravljanja, kao i praćenja primjene pozitivnih zakonskih propisa i standarda korporativnog upravljanja. Poseban akcenat stavlja se na zaštitu interesa malih akcionara i potenciranje njihovog aktivnog učešća u radu skupština dioničara.
Podrška stranim investitorima
IRBRS promoviše potencijale Republike Srpske i pruža određene vrste usluga stranim investitorima u realizaciji njihovih projekata:
Međunarodna saradnja
U januaru 2012. godine, IRBRS je postala članica Evropskog udruženja javnih banaka (EAPB). Budući da Bosna i Hercegovina još uvijek nije članica EU ili zemlja kandidat, IRBRS trenutno ima status pridruženog člana. Kada BiH dobije status zemlje kandidata za ulazak u EU, IRBRS će automatski postati punopravna članica EAPB. Članstvo u EAPB pruža mogućnost IRBRS za uspostavljanje nove i učvršćivanje postojeće saradnje sa srodnim javnim razvojnim institucijama evropskih zemalja i regiona, kao što su javne finansijske institucije iz Austrije, Njemačke, Švicarske, Italije, Slovenije, Hrvatske, Srbije, itd.
Baze podataka
IRBRS je kreirala nekoliko javno dostupnih (online) baza podataka:
Slabinski pršljenovi
Po posvojeničkom nazivu, opisuju se i kao lumbalni pršljenovi.
Slabinski pršljenovi pomažu podržavanje težine tijela i dozvoljavaju kretanje.
Salamina (čvor)
Salamina može značiti:
Slabinski pršljenovi
Opća obilježja
thumb|left|Slabinski pršljenovi Opća svojstva imaju pršljenovi, od prvog do četvrtog slabinskog. Peti pršljen sadrži određene specifičnosti, koje su detaljno opisane u nastavku.
Kao i kod ostalih pršljenova, svaki slabinski se sastoji od tijela pršljena i pršljenskog luka. Kičmeni luk, koji se sastoji od para peteljki i para lamina   (ploča)  zatvara kičmeni foramen (otvor) i podržava sedam nastavaka-
Tijelo
Tijelo svakog slabinskog pršljena je veliko, šire od jedne na drugu stranu, nego napred-nazad, a naprijed je  malo deblje nego u leđnoj strani. Spljošteno je ili blago udubljeo iznad i ispod, udubljeno i iza i duboko sužen ispred i sa strane.
Luk
Peteljke kičmenih lukova e su vrlo jake, usmjerene unazad od gornjeg dijela pršljenskog tijela. Shodno tome, donji pršljenski urezi  su znatne dubine. Peteljke mijenjaju morfologiju, od gornjeg slabinskog pršljena  ka nižim  pršljenovima. Povećani su u sagitalno na širinu od 9 mm do 18 mm na L5. Povećanje je u uglovanost u aksijalnoj ravni od 10 stepeni  do 20 stepeni prema L5. Peteljke se ponekad koristi kao vrata ulaza u pršljenski i tijelo za fiksiranje vijaka ili za ugradnju  cementa kosti i u zahvatima   kifoplastike ili vertebrobroplastike. *Lamine (ploče) su široke, kratke i jake. Oni čine stražnji dio pršljenskog luka.. U gornjem području, slabinske lamine su više od širine, ali u donjem dijelu  su šire  nego više. Ove ploče povezuju peteljnu sa trnastim nastavkom.
Nastavci
Na poprečnom nastavku donjeg dijela pršljena, uočavaju se  tri dijela  kvržica: bočne  sisaste nastavak i  dodatni nasravak.
Prvi i peti slabinski pršljen
mini|Peti slabinski pršljen – odozgo Prvi slabinski pršljen  je na  nivou  prednjeg  kraja devetog rebra. Ovaj nivo se naziva transpilorična ravan, jer je pilorus želuca na ovoj razini. Ostale važne strukture se također nalaze na ovom nivou, s uključuju; fundus žučne kese, celijačno stablo, gornju mezentersku  arteriju, kraj  kičmene moždine, terminalni  početak fillum terminalis, prednje nadbubrežne  arterije i bubrežnih hilusa.
Peti lumbalni pršljen odlikuje tijelo koje je mnogo dublje ispred nego iza, što je u skladu sa izraženosti u krstačno-kičmenom zglobljavanju, pomoću trnastog nastavka  manjih dimenzija. Obilježen je i širokim intervalom  između donjeg zglobnog  nastavka,  a i po debljini svojih poprečnih nastavaka, koji izviru iz tijela, kao i iz peteljke. Peti lumbalni pršljen je daleko najčešće mjesto  spondiloza i spondilolisteza.
Dok većina osoba ima  pet  slabinskih pršljenova, neke imaju četiri ili šest. Slabinski poremećaji koji  normalno  zahvataju   L5, u tom slučaju  pogađaju i  L4 ili  L6.
Segmentni pokreti
Raspon segmentnih pokreta u jednom segmentu je teško mjeriti klinički, ne samo zbog razlike između pojedinaca, već i zato što je dobno i spolno zavisna. Osim toga, fleksija i ekstenzija u slabinskom dijelu kičme je proizvod kombinacije rotacije i translacije u sagitalnoj ravni,  između svakog pršljena. Rasponi segmentnih kretanja u slabinskom dijelu kičme iznosi (u stepenima):
Varijacija
thumbnail|right|Sakralizacija pršljena L5  – vidljiva da donjoj desnoj strani slike
Lumbarizacija je  anomalija  kičme. Definirana je kao nespajanje prvog i drugog segmenta krstačne kosti. nakon toga slabinski dio kičme izgleda kao da ima šest pršljenova ili segmenata, a ne pet. Nasuprot pojavi krstačne kosti koja  prirodno  ima samo četiri segmenta,  umjesto toga se  odredi kao da ima pet segmenata.
Ostale životinje
Afrički majmuni imaju tri i četiri slabinska pršljena, (bonobo majmuni imaju duže trnaste nastavke na dodatnimpršljenovima), a  ljudi – normalno  pet. Ova razlika, i po slabinskom  trnastom nastavku kod izumrlog oblika  Nacholapithecus (miocenskog hominoida sa šest slabinskih pršljenova i bez repa) je slična onima u ranog   Australopithecusa i roda Homo, pa se pretpostavlja da je posljednji zajednički predak čimpanze i čovjeka  također imao dugu kičmu  s dugom slabinskom  regijom, te da je smanjenje broja lumbalnih pršljenova  evoluiralao nezavisno u svakom majmunskom  kladusu. Ograničen broj slabinskih pršljenova kod čimpanze i gorila rezultire odsustvom jelordoze (iskrivuljenosti) njihovih  slabinskih  bodlji, za razliku od leđa repatih majmuna Starog svijeta  i  Nacholapithecusa i prokonzula, što sugerira da posljednji zajednički predak nije bio "kratkih leđa" kao što se prije vjerovalo.
Dodatne slike
<Gallery> Lumbar vertebrae animation.gif|Položaj slabinskih pršljenova (crveni) Lumbar vertebrae animation4.gif|Isto sa lijeve strane – kosti oko slabinskih pršljenova su poluprozirne Lumbar vertebrae - close-up - animation2.gif|Oblik slabinskih pršljenova (plavi i žuti) Gray_111_-_Vertebral_column-coloured.png|Kičneni stub Gray430.png|Mišići karlične i buninske regije – prvi slabinski pršljen je se vidi kao drugi najviši Orientation.PNG|Orijentacija površine kičmenog stuba – T3 je na razini medijalnog dijela trnolikog nastavka lopatice, a  T7  je  na  njenom donjem uglu, dok je  L4  najviša tačka na ilijačnom grebenu. S2 je na razini zadnjeg gornjeg ilijačnog trnastog nastavka, a  C7  se lahko lokalizira na izbočini donjeg dijela vrata. Illu vertebral column.svg|Kičmeni stub Blausen 0618 LumbarSpine.png|Illustracija osvijetljenih slabinskih trnolikih nastavaka Gray92.png|Bočna strana slabinskih prtšljenova Gray106.png|Okoštavanje slabinskih pršljenova
NGC 3576
NGC 3576 (također poznat kao ESO 129-EN5) je emisijska maglina i nalazi se u sazviježđu Kobilica. Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 16. marta 1834. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Srem
mini|Karta Srijema Srijem (ili Srem) jest područje između rijeka Save i Dunava, koje graniči na zapadu sa Slavonijom, a proteže se od područja Vinkovaca i Vukovara do Zemuna, gdje Sava utiče u Dunav. Podijeljen je između Hrvatske (zapadni dio) i Srbije u sastavu Vojvodine, istočni dio. Hrvatski dio Srijema spada pod Vukovarsko-srijemsku županiju sa sjedištem u Vukovaru.
Stanovništvo
U Hrvatskoj:
U Srbiji:
Historija Srijema
Srijem je geografski region kojeg sa sjevera i istoka omeđuje Dunav, sa zapada linija koja ide okomito od Vukovara do Bosuta, pa njegovim tokom do ušća u Savu, a sa juga rijeka Sava. Na ovom području se već u neolitu razvila visoka kultura poznata pod imenom Vučedolska kultura, i to u blizini Vukovara. Tu su pronađene posude od inkrustrirane keramike u obliku golubice. Iliri i Kelti su ostavili u Srijemu tragove svoje kulture, kao i Rimljani. Iz Iloka, rimskog Cucciuma, potječu njihovi natpisi i glava Dioskura, iz Sotina, rimskog Cornacuma, Liberijeva ara, u Sremskoj Mitrovici, rimskom Sirmiumu i danas postoje otkopani čitavi kompleksi ostataka rimskog graditeljstva. Iz Zemuna, rimskog Taurunuma, potječu reljefi Herkula, Libera i Libere, bronzani kipić Merkura. Sav rimski sjaj nestao je tokom Velike seobe naroda, kao i poslije u mongolskoj najezdi i u turskim ratovima.
Dijelovi Srijema su bili u sastavu područja današnje Hrvatske do 1918. (izuzev perioda osmanlijske okupacije i vrijeme neposredno nakon njega), pa Kraljevina Hrvatska i Slavonija ulazi u Kraljevinu SHS sa Srijemom i Bokom Kotorskom u svom sastavu.
Privreda
Srijem je poljoprivredni kraj sa jakom proizvodnjom žitarica i industrijskog bilja; na pristrancima Fruške gore razvijeno je vinogradarstvo (poznata iločka vina). Važno je i stočarstvo. Rudno blago sastoji se od uglja (Vrdnik) i cementnog lapora (Beočin). U okolini Vukovara i Vinkovaca nalaze se ležišta nafte i zemnog plina.
Veliki problem su minirana područja iz rata. Južnim dijelom Srijema prolazi željeznička pruga dvostrukog kolosijeka i autocesta Zagreb – Beograd. Hrvatska trenutno završava zadnju dionicu od Županje do graničnog prijelaza Lipovac), a istočnim dijelom željeznička pruga i cesta Beograd – Novi Sad. Još jedna od važnih saobraćajnica je i dio Podravske magistrale koja vodi od Osijeka preko Vukovara uz Dunav pa sve do Iloka i dalje do Novog Sada. Znatan je robni promet Savom i Dunavom. Velika riječna luka nalazi se u Vukovaru (za robni i putnički promet). Također se ponovno počinje razvijati turizam, jača krstarenje putničkim brodovima na Dunavu (nakon što su uklonjeni ostaci srušenih mostova u Novom Sadu, srušenih u NATO-vom bombardiranju 1999. godine. Za međunarodni zračni promet služe aerodromi Osijek i Beograd.
Ključ
Bosna i Hercegovina:
Hrvatska:
Srbija:
Williams FW24
Williams FW24 je bila šasija tima Williams F1 u sezoni 2002.
Tata Nano
mini|desno|180px|Tata Nano je najjeftiniji nov automobil na svijetu. Tata Nano je gradski automobil koga je indijska firma Tata Motors lansirala na 9. godišnjoj izložbi Auto Expo 10.1. 2008 u Pragati Maidanu u New Delhiju u Indiji. U Tatinom promotivnom materijalu je označen kao narodni auto, te se predviđa da će biti najjeftiniji masovno proizvođeni automobil na svijetu. Standardna verzija Nanoa (bez klima uređaja, radija ili servovolana) košta 100.000 R (bez poreza i drugih troškova) (US$2500, GB£1277, €1700),. Zbog cijene je Nano nazvan auto od jednog lakha (po indijskoj riječi za '100.000').
Regije Turkmenistana
thumb|300px|right|Podjela Turkmenistana na regije Regije Turkmenistana predstavljaju najviši nivo administrativne podjele Turkmenistana. Prema ovoj podjeli, Turkmenistan se sastoji od 5 regija (turkmenski: welayatlar, jednina: welayat) i distrikta glavnog grada (şäher). Regije se dalje dijele na distrikte kojih je ukupno 50. Niži administrativni nivoi obuhvataju gradove kojih je 24 i od kojih je 15 gradova u nivou distrikta, seoska naselja kojih je 76 kao i 553 ruralnih općina i 1903 ruralnih naselja.
Glavni i najveći grad Turkmenistana je Aşgabat, koji je samostalna administrativna i teritorijalna jedinica sa nadležnostima koje imaju i regije u državi. Aşgabat se sastoji od 6 okruga: Bagtyyarlyk, Berkararlyk, Kopetdag, Archabil, Abadan i Rukhabat.
Prema Ustavu Turkmenistana (čl. 80-81) Predsjednik Turkmenistana imenuje guvernere regija (turkmenski: hyakim). Svakom regijom upravlja regionalan vlada.
Adni Mahmud-paša Anđelović
Adni Mahmud-paša Anđelović rođen je 1420. u Kruševcu, dok godina njegove smrti nije poznata (1473?). U ranom djetinjstvu odveden je kao janjičar na osmanski dvor, gdje se obrazovao zajedno s princom Mehmedom. Ovaj ga je veoma volio i cijenio, radi čega ga je uzeo u svoju pratnju. Brzo je napredovao, te dobio položaj vezira. Svoju vojničku karijeru započeo je osvajanjem Konstantinopolja 1453. godine. Bio je učesnik pohoda kada su anektirane Srbija (1459) i Bosna (1463) pod osmanlijsku vlast. Nakon Mehmedove naprasne smrti, uslijed dvorskih spletki, bio je zatočen i pogubljen.
Bio je istaknuti državnik, vojskovođa i mislilac. Uživao je veliki ugled, pa je velik broj pjesnika poslije njegove smrti napisao hronograme pune hvale. Ostavio je potpun divan na turskom jeziku i raspravu "Kibla". I danas u Istanbulu traju neki od njegovih vakufa.
RK "Borac" Travnik
Rukometni klub Borac je klub iz Travnika osnovan 1954. godine. Takmiči se u Prvoj Ligi Federacije.
Najveći uspjeh kluba je osvajanje prvenstva Bosne i Hercegovine 1998. godine. Nakon nekoliko premijerligaških sezona klub je 2006. godine izbačen u Prvu ligu.
Joruba
Yorùbá ili Joruba je naziv za najveću etničku grupu u Nigeriji. Jorube sačinjavaju cca. 21% ukupnog stanovništva Nigerije i broje više od 30 miliona pripadnika širom Zapadne Afrike. Na sjeverozapadu graniče s narodima Nupe i Borgu, naroidma Esan i Edo na jugoistoku, Igalama i ostalim srodnim grupama na sjeveroistoku, Egunima, Fonima i drugim Gbe-jezičkim narodima na jugozapadu. Dok većina Joruba živi na jugozapadu Nigerije, postoje značajne Joruba zajednice u Beninu, Togou, Sijera Leoneu, Kubi i Brazilu.
Jorube su glavna etnička skupina u državama Ekiti, Lagos, Ogun, Ondo, Osun i Oyo; također čine veliki dio stanovništva u Beninu.
Jorube su jedan najurbaniziranijih naroda u subsaharskoj Africi, koji je prve gradove sagradio još oko 500. godine. Stekli su veliko bogatstvo baveći se trgovinom, te razvili složene sisteme vladavine. Po vjeri uglavnom muslimani 50%, hrišćani 40%, i ostali 10%, u 19. vijeku su potisnuti na jug od strane Sokoto halifata od njih su neki primili islam, među njih prodrlo je i kršćanstvo od strane evropskih kolonizatora.
.gu
.gu je najviši Internet domen za Guam. Guamski univerzitet je zadužen za ovu domenu.
Franjo Topić
Franjo Topić (Kasapovići – Novi Travnik, 13. mart 1953) bosanskohercegovački je rimokatolički teolog i predsjednik Hrvatskog kulturnog društva "Napredak".
Biografija
Gimnaziju je pohađao u subotičkom sjemeništu od 1967. do 1971, za svećenika je zaređen 1976. godine, na Vrhbosanskoj katoličkoj teologiji u Sarajevu diplomirao je godinu kasnije 1977. godine. Na Univerzitetu Gregoriana u Rimu brani doktorsku disertaciju "Čovjek pred objavom Boga u spisima Hansa Ursa von Balthasara" 1985. godine. Od 1985. do 1991. predaje na Katoličkom bogoslovnom fakultetu u Sarajevu: Ekumensku teologiju i Istočno bogoslovlje, a od 1985. do danas predaje Ekleziologiju, Povijest i nauk religija, Povijest i nauk islama, Vjerodostojnost kršćanske objave i Teološku epistemologiju. Od 1986. do 1996. sekretar je tog fakulteta i prefekt studija. Bio je član ekumenskog vijeća Biskupske konferencije Hrvatske i Bosne i Hercegovine, sada je član više vijeća Biskupske konferencije Bosne i Hercegovine. Bio je član Komisije Biskupske konferencije Jugoslavije za Međugorje, član međunarodnog komiteta "Islam u Evropi" pri Vijeću biskupskih konferencija Evrope (CCEE) i Konferencija protestantskih Evropskih crkava (KEK) (1987–2007). Bio je šef dopisništva Glasa Koncila za Vrhbosansku nadbiskupiju (1986–2004). Počasni je predsjednik Panevropske unije Bosne i Hercegovine od 1995. do 2010, a od 2009. je i član Predsjedništva Međunarodne Panevropske unije.
Žaba (župa)
Žaba je župa na području Huma.
Župa Žaba obuhvata planinu Žabu sa njenim proširenim podnožjem koje dopire do mora (uglavnom područje općine Neum). Naziv Žaba potekao je od imena planine Žaba koja se nalazi u sredini župe. Za naziv ove župe upotrebljavaju se tri imena: Žapsko, Žapska i Žaba.
Župa Žaba graniči sa župama Primorje, Popovo, Dubrave i Luka. Središta župe su uz primorsku obalu Vranjevo Selo, Klek (Slivno), Hotanj, Gradac i sjevernije od primorske obale Hutovo. Planinski prostor Žabe pogodan je za pljačku na putu iz Dubrovnika prema Drijevima.
U župi Žaba svoje posjede imala je porodica Nikolići. Njihovo sjedište i porodično groblje (sa stećcima) bilo je u Vranjevom Selu kod Neuma.
Matija Korvin
Matija I Korvin (mađarski: Mátyás I Hunyadi; slovački: Matej I Korvín; češki: Matyáš I Korvín; 23. februar 1443. - 6. april 1490.) bio je kralj Ugarske od 1458. do 1490. godine. Nakon smrti oca Janka Hunjadija 1456. godine, Matija je zajedno sa starijim bratom Ladislavom bio zatvoren po naređenju ugarskog kralja Ladislava V. Pogubljenje njegovog brata Ladislava je izazvalo pobunu koja je prisilila kralja Ladislava V da napusti Ugarsku. Nakon kraljeve iznenadne smrti, Matijin stric Mihael Szilagyi je ubijedio skupštinu da jednoglasno proglasi Matiju kraljem 24. januara 1458. godine. Nakon toga je započeo je svoju vladavinu pod starateljstvom svog strica, ali je nakon dvije sedmice preuzeo efektivnu kontrolu nad Ugarskom.
Kao kralj, Matija je vodio ratove protiv cara Svetog rimskog carstva Fridrika III i čeških plačenika koji su dominirali Gornjom Ugarskom (danas južni dio Slovačke i sjeverni dio Mađarske). Tokom ovog perioda, Osmanlijsko carstvo je zauzelo Srbiju i Bosnu, prekidajući tako zonu odbrambenih država duž južne granice Kraljevine Ugarske. Nakon potpisivanja mirovnog sporazuma sa Fridrikom III 1463. godine, Matija I je sa vojskom prodro na teritoriju koje su nedavno okupirale Osmanlije zauzevši Jajce, sjedište Bosanskog kraljevstva. Ubrzo je shvatio da ne može očekivati nikakvu značajnu pomoć hrišćanskih sila, pa se odrekao svoje anti-osmanlijske politike.
Hogwarts
Škola vještičarenja i čarobnjaštva Hogwarts je imaginarna škola čarobnjaštva iz knjige "Harry Potter". Hogwarts je jedina veća škola magije u Velikoj Britaniji, koja čarobnjacima nudi da postanu potpuno obučeni u korištenju magije. Njen status nije u detalje opisan u romanima o Harry Potteru, ali zna se da je to zapravo internat koji prima djecu od 11 do 18 godina. Ispiti se pišu na kraju svake godine, a oni na kraju pete i sedme godine najviše utječu na život učenika.
Orden Republike Srpske
Orden Republike Srpske je ustanovljen 1993. godine sistemom odlikovanja Republike Srpske definiranim Ustavom Republike Srpske u kome se kaže:
Hogwarts
Još se nekoliko magijskih škola spominje u romanima o Harry Potteru; Beauxbatons, koji je smješten u Francuskoj i Durmstrang, koji se vjerovatno nalazi u sjevernoj ili istočnoj Evropi. Ime još jedne škole, Instituta za vještice u Salemu, upućuje na to da se nalazi u sjevernoj Americi. Ipak je važno naglasiti da se o toj organizaciji samo nagađa kao o mogućoj školi, zato što je samo spomenuta na Svjetskom prvenstvu u metloboju u Harry Potteru i Plamenom Peharu. J. K. Rowling je ipak potvrdila da je to škola magije. Plameni Pehar spominje i još jednu, neimenovanu školu u Brazilu. Magiju je moguće učiti i dopisnim tečajevima, metodom koju koristi barem jedan zaposlenik Hogwartsa.
Orden Republike Srpske
Orden Republike Srpske je najviši orden Republike Srpske. Ovaj orden može biti dodijeljen na ogrlici ili na lenti:
Hogwarts
Na čelu škole je direktor (ili direktorica), kojoj pomaže zamjenik (ili zamjenica) direktora. Direktor odgovara školskom odboru kojeg čini 12 guvernera.
Orden Republike Srpske
Dobitnici
Orden Republike Srpske na lenti je 1994. godine dodijeljen:
Orden Republike Srpske na ogrlici je 1994. godine dodijeljen:
Hogwarts
Lokacija i zemljište
Škola Hogwarts se nalazi u starom i historijskom dvorcu na sedam spratova na brdovitom mjestu u Škotskoj.
Dvorac se proteže na velikom zemljištu, koje uključuje jezero, veliku šumu zvanu Zabranjena Šuma, koja je puna opasnih zvijeri (vukodlaci, jednorozi, kentauri), grupu staklenika, groblje (na kojem se nalazi bijela grobnica jednog od najslavnijih direktora), nekoliko manjih zgrada (npr. lovočuvareva kućica) i metlobojski teren. Dvorac je okružen planinama i neunosiv je, tj. ne može se ucrtati na karte.
Osoblje i program
Hogwarts ima velik broj učitelja, i svaki od njih se usavršio u svom predmetu. Ostalo školsko osoblje uključuje školsku bolničarku, lovočuvara, knjižničarku i domara (pazikuću). Otprilike stotinu kućnih vilenjaka radi u kuhinji i na raznim poslovima održavanja dvorca.
Učenike u školi poučavaju predmetima vezinama uz magiju. Osim predmeta Astronomije, ni jedan drugi predmet se ne predaje u bezjačkim školama.
Sedam osnovnih predmeta (Čarobni napici, Historija magije, Preobrazba, Čarolije, Astronomija, Travarstvo i Odbrana od mračnih sila) uče se barem prvih pet godina. Kad učenici dođu na treću godinu, mogu izabrati još neke predmete (Proricanje sudbine, Skrb za magična stvorenja, Stare Rune, Bezjačke studije i Aritmancija) ali zadržavaju i osnovne predmete. Znanje iz svih predmeta procjenjuje se na kraju pete godine (ČAS-ovi). Harry Potter i Ron Weasley su polagali svaki po devet ČAS-ova. Od učenika se očekuje i dolazak na profesionalnu orijentaciju sa predatojnikom iz svog doma tokom pete godine, prije ČAS-ova, kako bi odlučili o daljim predavanjima i karijeri.
Ovisno o uspješnosti na ispitima učenici zatim izabiru predavanja koja će nastaviti slušati za OČI. (opake čarobnjačke ispite). Iako sada uče manje predmeta, temeljitije ih proučavaju i njihova su predavanja puno teža i zahtjevnija nego prije. Učenicima koji ne ostvare ocjenu potrebnu za prolaz (a najčešće je to najviša ocjena) nije dopušteno da nastave slušati taj predmet. Učenici koji dožive tu nesreću da padnu sve predmete idu na dalje konsultacije sa svojim razrednicima. OČI. se pišu iz predmete koje su učenici nastavili slušati i to na kraju sedme godine. Kriteriji za zapošljavanje kod većine čarobnjačkih poslova su predmet i ocjena, te broj položenih ČAS-ova i OČI.
Raspored časova u školi je bez zamjerki. Predavanja iz osnovnih predmeta su barem dva puta sedmično za učenike od prve do pete godine. Za izborne predmete od treće do pete godine izdvojen je barem po jedan čas sedmično za svaki izborni predmet. Učenici iz dva doma neke predmete pohađaju zajedno. Tako su na primjer Gryffindori na Travarstvu uvijek s Hufflepuffima, a na Čarobnim napicima sa Slytherinima. Predavanja za OČI na šestoj i sedmoj godini, međutim, nisu podijeljena na više domova. Časovi obično traju sat i po. Ako svi časovi traju tako dugo onda profesori osnovnih predmeta podučavaju najmanje 36 časova sedmično. Profesori izbornih predmeta rade otprilike 24 časa sedmično. Ti rasporedi časova pokazuju da Hogwarts ima razvijene i stroge radne navike i raspored i da se jako puno pažnje posvećeno znanju učenika.
Poduka iz Aparacije nudi se svim učenicima šeste godine, zato što učenici mogu izaći na ispit iz Aparacije nakon svog sedamnaestog rođendana.
Tokom pete godine, dvoje učenika iz svakog doma postaje prefektima, što sa sobom donosi neke privilegije, ali i odgovornost. Svaki dom ima šest prefekta, sa pete, šeste i sedme godine. Vođe učenika, glavni prefekt i glavna prefektica, biraju se na sedmoj godini.
NGC 2097
NGC 2097 (također poznat kao ESO 86-SC28) je otvoreno zvjezdano jato i nalazi se u sazviježđu Zlatna riba. Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 26. decembra 1834. godine.
Hogwarts
Ocjenjivanje
Tokom prve četiri godine učenici moraju samo proći sve predmete kako bi nastavili sa školovanjem. Obični ispiti i predavanja ocjenjuju se na ljestvici od 0 do 100 (zapravo u postotcima) iako neki učenici poslovično ostvaruju rezultate bolje od savršenih.
Ocjenjivanje ČAS-ova i OČI.:
Neprolazne ocjene
Kako bi mogli nastaviti učenje za OČI učenici obično trebaju iz željenog predmeta dobit najmanje ocjenu I, iako neki profesori (npr. Severus Snape) insistiraju na ocjeni O. Učenici koji ne ostvare zadovoljavajući rezultat na ispitima na kraju pete godine nastavljaju slušati predavanja za ČAS-ove na šestoj i sedmoj godini.
Školski moto i domovi
Učenici u Hogwartsu svrstani su u četiri doma, a svaki dom nosi ime jednog od osnivača škole. Učenici su svrstani u domove prema svojim ličnim i akademskim vrlinama i manama. Domovi i osobine koje su za svaki od njih potrebne:
Domovi se takmiče u osvajanju bodova. Kao oblik nagrade i kazne učenici za dostignuća ili neuspjehe gube ili dobijaju bodove za svoje domove. U prvoj knjizi, Harry Potter, Hermione Granger i Neville Longbottom su jedno vrijeme bili omraženi među drugim Gryffindrima kad su izgubili značajan broj bodova.
Ne postoji određeni broj bodova koji se dodjeljuje za određena postignuća; o broju bodova odlučuje svaki profesor na licu mjesta. Tako su u prvoj knjizi Harry, Ron, Hermiona i Neville ukupno dobili 170 za junačko spašavanje Kamena Mudraca i pobjedu nad Voldemortom, a u šestoj je knjizi Slughorn na jednom satu Čarobnih napitaka podijelio čak 30 bodova u svega pet minuta. Te se razlike pojavljuju samo zbog razlika u velikodušnosti pojedinih profesora. Domovi dobijaju bodove i za pobjede na metlobojskim utakmicama.
Bodovi se bilježe u četirima velikim pješčanim urama koje se nalaze u predvorju škole. Oduzimanje i dodjeljivanje bodova se odmah pokazuje u urama. Čini se da osobe koje imaju pravo oduzimati bodove to moraju glasno objaviti ili se bodovi uopće ne oduzimaju. Na primjer, kad je slytherinski prefekt Montague pokušao Fredu i Georgeu Weasleyu oduzeti bodove, oni su ga prije nego što je išta uspio reći ubacili u ormar. Za svaki bod koji učenik dobije ili izgubi dragi kamen u boji njegovog doma (crveni rubini za Gryffindore, žuti topazi za Hufflepuffe, plavi safiri za Ravenclawe i zeleni smaragdi za Slytherine) se spuste ili podignu u uri. Na kraju svake školske godine bodovi se sabiraju i dom s najviše bodova osvaja Međudomski pokal.
Disciplina
Osim što mogu izgubiti bodove svog doma, ozbiljna se 'nedjela' u Hogwartsu, naravno, kažnjavaju.
Prema školskom pazikući, Argusu Filchu, kazne znače podvrgavanje raznim oblicima mučenja koje su kroz historiju bile prilično popularne, ali u današnje vrijeme kazne u Hogwartsu obično uključuju pomaganje nekom profesoru. Ironično, u prvoj su knjizi učenici koji su uhvaćeni kako noću lutaju hodnicima dvorca svoju kaznu odradili također noću i to u puno opasnijoj Zabranjenoj šumi.
Za još ozbiljnije prekršaje učenici mogu biti isključeni ili čak izbačeni iz Hogwartsa. Harry Potteru je prijetilo izbacivanje iz škole na početku pete godine kad je Ministarstvo magije otkrilo da je bacio čaroliju u blizini bezjaka što je ozbiljan prekršaj u čarobnjačkoj zajednici. Direktor Albus Dumbledore je stao u Harryjevu odbranu i utvrdio da Ministarstvo nema pravo izbacivati učenike - tu moć imaju samo direktor i odbor guvernera.
Čini se da profesori mogu slobodno (do jedne mjere) kažnjavati učenike čak i za nezadovoljavajuće ocjene. Ponašanje po pravilima i kućnom redu izvan učionica nadgleda, ili se barem iz petnih žila trudi, Filch, uz pomoć prefekta. Glavni prefekt i prefektica obično imaju zadnju riječ što se takvih disciplinarnih mjera tiče.
Upisi i dolazak
U Hogwarts se upisuje rođenjem. Dakle, kada se neko rodi sa magičnim genom, koji je dominantan nad recesivnim bezječkim genom, osobi se zadnje ljeto prije napunjenih 11 godina šalje pismo iz škole sa pozivom za pohađanje te škole ako osoba to želi. Osoba mora imati najmanje napunjenih 11 godina da bi mogla pohađati Hogwarts.
U pismu koje prime također stoji koji pribor učenici moraju posjedovati. Pisma donose sove koje tačno znaju gdje se nalazi primaoc pisma. Adresa na koju se pismo šalje je vrlo precizno određena. Obično se odnosi na prostor (prostoriju) u kojoj primaoc inače boravi. Iako nije strogo navedeno može se pretpostaviti da se školarina ne plaća. Dolazak u školu je 1. septembra, polazi se iz Londona, sa željezničke stanice Kings Cross. Učenici se ukrcavaju u voz, Hogwarts Express, sa perona 9 i 3/4.
Uniforma
U knjigama se hogwartska uniforma sastoji od obične crne radne odjeće, crnog šiljastog šešira bez oboda i zimskog plašta sa srebrnom kopčom. U filmskoj verziji, ispod crnih pelerina, koje na prsima imaju znak doma, učenici nose školske unifrome slične onima u privatnim školama u Ujedinjenom Kraljevstvu. Te se uniforme sastoje od sivog džempera, bijele košulje i kravate u bojama doma kojem pripadaju. Dječaci nose hlače tamne boje, a djevojčice suknje i dokoljenke.
Rana historija
Hogwarts su prije otprilike hiljadu godina osnovala dva čarobnjaka i dvije vještice: Godric Gryffindor, Salazar Slytherin, Helga Hufflepuff i Rowena Ravenclaw, najslavniji evropski čarobnjaci svog doba. Oni su sami podučavali svoje učenike, međutim kako je vrijeme prolazilo, Hogwarts je sve više rastao i sve je više učenika bilo upisivano u školu.
Polako su se među osnivačima počele javljati nesuglasice. Salazar Slytherin je u školu želio primati samo čistokrvne učenike, a preostalih troje osnivača se s tim nije slagalo. Među osnivačima je došlo do svađe i Slytherin je napustio školu, ali iza sebe je ostavio Odaju tajni koju može otvoriti samo njegov pravi nasljednik i tako 'osloboditi' školu od učenika koji nisu čistokrvnog porijetla.
Srednjovjekovna historija
Malo je toga poznato o historiji Hogwartsa nakon osnivanja, barem prije 1940tih. Otprilike tristo godina nakon osnivanja, škola se počela takmičiti na Tromagijskom turniru zajedno sa još dvije prestižne evropske škole magije - Beauxbatonsom i Durmstrangom. Taj se turnir smatrao najboljim načinom da se čarobnjaci raznih nacionalnosti upoznaju i druže. Turnir se nastavio redovito održavati punih šest vijekova, sve dok smrtnost nije postala prevelika, pa su se škole prestale takmičiti sve dok Turnir nije obnovljen 1994.
Bliska prošlost
1992. je Odaju otvorila Ginny Weasley pod uticajem dnevnika kojeg je vodio Riddle. Dnevnik je omogućio sjećanju na Riddlea da opsjedne Ginny i tako omogući drugo otvaranje Odaje. Ali u priču se upleo Harry Potter koji je uništio dnevnik, ubio čudovište koje se nalazilo u Odaji i spasio Ginny.
Hogwarts je bio ugrožen i kad je Ministarstvo odlučilo 1995. uvesti brojne "Prosvjetne odredbe" kao dio urote protiv Dumbledorea. Glavna izvršiteljica te urote je trebala biti Dolores Umbridge, nova profesorica u školi. Ona je polako preuzimala kontrolu nad Hogwartsom i na posljetku je zamijenila Albusa Dumbledorea na mjestu direktora. Nakon što su je u šumi u blizini škole napali kentauri Umbridgeova je napustila svoje radno mjesto, a Dumbledore je ponovno postao direktor.
Dumbledore je bio jedina osoba koje se Lord Voldemort ikada bojao. To je činilo školu sigurnim mjestom nakon Voldemortovog povratka na vlast. Nakon Dumbledoreove smrti škola više nije bila ništa sigurnija od bilo kojeg drugog mjesta, pa su profesori i nova direktorica, Minerva McGonagall, razmišljali o tome da zatvore školu, ali je ona nastavila da funkcioniše.
Hagridova koliba
Hagrid sa svojim velikim psom, Očnjakom, koji je zapravo kukavica, živi u kolibi na rubu zabranjene šume. Hagrid-polu džin-je čuvar zemljišta Hogwortsa, koji se bezbroj puta uvalio u različite nevolje, ali uvijek je bio spreman da pomogne Harryju.
Zabranjena šuma
Zabranjena šuma je šuma na zemljištu škole Hogwarts. Iako ju ni jedan lik direktno ne naziva Zabranjenom šumom, tako je nazvana u imenu poglavlja u prvoj knjizi iz serije. U filmovima je u više navrata nazivana Mračnom šumom (The Dark Forest). Kad se spominje u knjigama obično se o njoj govori kao o "šumi na području škole" kojoj je pristup učenika zabranjen zbog različitih opasnih stvorenja koja u njoj prebivaju.
Hagrid često ulazi u šumu iz različitih razloga.
Slijedi spisak bića koja nastanjuju šumu:
Staklenici
Na području škole postoje barem tri staklenika gdje se održavaju predavanja iz Travarstva koje predaje profesorica Sprout, razrednica Hufflepuffa. Učenici prve godine imaju nastavu u stakleniku br. 1, dok učenici viših godina prelaze u staklenik br. 3, u kome su smještene opasnije biljke.
Napadačka vrba
Napadačka vrba je čarobno stablo na školskom posjedu. To je stablo nasilno, i svojim granama udara svakog ko se usudi prići. U Harry Potteru i Odaji tajni, Harry i njegov najbolji prijatelj Ron su se zaletjeli u vrbu Fordom Angliom, uzrokujući na njoj manju, a na automobilu znatno veću štetu.
Stablo je posađeno iste godine kada je u školu došao Remus Lupin, vukodlak (oko 1971.). Direktor Albus Dumbledore je dao posaditi vrbu da čuva tajni prolaz koji vodi do Vrištave daščare, zgrade u Hogsmeadeu. Lupin je svakog mjeseca, u vrijeme punog mjeseca, tamo bio prokrijumčaren kako bi se mogao pretvoriti u vukodlaka bez ugrožavanja drugih ljudi.
Jezero
Jezero se nalazi južno od dvorca. Kanalizacija iz Hogwartsa otječe u jezero. Nastanjuju ga brojna magična bića, uključujući orijašku lignju, koja se često može vidjeti na površini, kolonija Vodenljudi koji nastanjuju dno i populacija gruhalica. Jezero je bilo i privremeno sidrište broda iz Durmstranga. Jedino Albus Dumbldor (bivši direktor škole) znao je da razgovara sa magičnim bićima iz ovog jezera. U četvrtom dijelu (Harry Potter i vatreni pehar), čuveni "Tročarobnjački turnir" (turnir na kom se sastaju učenici iz četiri škole za vještice i čarobnjake i takmiče se za počasnu titulu pobjednika, kao i za tročarobnjački pehar) i jedan od zadataka bio je da učenici iz četiri različite škole uđu u jezero i izbore se sa magičnim stvorenjima kako bi došli do svojih prijatelja (taoca).
Metlobojski teren
Metlobojski teren je mjesto održavanja metlobojskih utakmica i treninga. Na terenu se sa svake strane nalaze po tri zlatne vratnice. Okružuju ga tribine, a uz teren se nalaze i svlačionice za metlobojske ekipe i uredi kapetana. Najčešći sudija na metlobojskim utakmicama je Madame Hooch, profesorica letenja, ali jednu utakmicu na Harryevoj prvoj godini je sudio Severus Snape, kako bi zaštitio Harryja od daljnjih kletvi profesora Quirrella. U četvrtoj knjizi iz serije teren je poslužio kao mjesto održavanja trećeg zadatka na Tromagijskom turniru.
Bijela grobnica
Bijela grobnica je mjesto posljednjeg počivališta Albusa Dumbledorea. Smještena je pored jezera. To je jedino mjesto na cijelom školskom posjedu na kojem je pokopan neki direktor, što čini Albusa Dumbledorea najvećim direktorem kojeg je Hogwarts ikad imao. Albusa Dumbledorea ubio je čarobnim štapićem (preciznije, sa čini avada kedavra) Severus Snape, profesor Napitaka u Hogwartsu.
Handlungsorte der Harry-Potter-Romane
Salko Gušić
Salko Gušić (rođen 25. septembra 1963) je bio general Armije Republike Bosne i Hercegovine i Vojske Federacije Bosne i Hercegovine. Gušić je poznat kao jedan od ratnih komadanta 6. korpusa Armije BiH.
Gušić je bivši officir JNA. Vojnu akademiju je završio 1988. JNA napušta u decembru 1991. Početkom 1992. godine stiže u Sarajevo i pridružuje se Pariotskoj Ligi BiH. Prvu godinu agresije provodi u Sarajevu, sve do 9. juna 1993 kad postaje prvi komadant 6. korpusa Armije BIH, na toj dužnosti ostaje 28. januara. 1994.
NGC 389
NGC 389 (također poznat kao MCG 6-3-14, PGC 4054 i UGC 703) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 246 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Andromeda. Najveći prečnik je 1,30 (93 hiljade sg) a najmanji 0,4 uglovnih minuta (29 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Lewis Swift 6. septembra 1885. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Ciceron
mini|Bista sa likom Cicerona u dobi od oko 60 godina. Marko Tulije Ciceron (3. januar 106. p. n. e. – 7. decembar 43. p. n. e.) bio je antički rimski filozof, državnik, pravnik i politički teoretičar i najznačajniji rimski govornik.
Ciceron se smatra za jednog od najsvestranijih umova antičkog Rima. Upoznao je Rimljane sa najvažnijim grčkim filozofskim učenjima, stvorio je latinski filozofski rječnik (u koji je uložio poseban napor kako bi pronašao odgovarajuće izraze u latinskom jeziku za sve specifične termine iz grčkog filozofskog vokabulara ) i istakao se kao lingvista, prevodilac i filozof. Bio je i uspješan pravnik a naročito je bila impresivna njegova govornička vještina. Ipak, Ciceron je vjerovatno smatrao da mu je politička karijera bila najvažnije postignuće. U savremeno doba, Ciceron je prvenstveno cijenjen zbog svog humanizma te radova sa filozofskim i političkim temama. Razmijenio je i obimnu korespondenciju, posebno pisma (Epistulae, sačuvano ih je oko 900) koja je upućivao svojoj porodici i prijateljima, naročito prijatelju Atikusu (Titus Pomponius Atticus). Ova korespondecija, odnosno, Ciceronova vještina rafiniranog pisanja pisama, kasnije će imati veliki uticaj i široku primjenu u Evropi. Kornelije Nepos (Cornelius Nepos) navodi da su Ciceronova pisma sadržavala izuzetno bogatstvo detalja o sklonostima vodećih ljudi, manama generala i revolucijama u vlasti da njihovom čitaocu nije bilo potrebno izučavanje historije kako bi se upoznali s datim vremenima.
Dakle, Ciceron je, bez sumnje, bio jedna od najvažnijih ličnosti iz cijelog perioda antičkog Rima. Osim spomenutih radova i vještina, zaslužan je i za neprocjenjivo vrijedan opis rimskog društva iz burnih vremena posljednjih dana Rimske Republike te je bio i toliko važan uzor svim autorima iz I stoljeća p. n. e. da ga se može smatrati prototipom klasične latinske literature.
Ciceron je dugo godina imao važnu ulogu u politici; nakon što je spasio Republiku od podrivanja Lucija Sergija Katilina (Lucius Sergius Catilina) prozvan je pater patriae (otac domovine, patrije) a za vrijeme rimskih građanskih ratova do kraja je branio Republiku koja je tada bila na izdahu i neumitno se transformirala u principat (principatus) pod Avgustom (Gaius Julius Caesar Octavianus, Cezar Augustus).
Porijeklo i familija
Ciceron je potekao u maloj plemićkoj porodici i pripadao viteškoj klasi (ordo equestris) ali ne i rimskoj senatorskoj oligarhiji - bio je homo novus. Otac mu je bio Marko Tulije Ciceron Stariji, učen čovjek nepoznatog porijekla a majka Elvia, iz ugledne porodice i finih manira. Historičar Plutarh (oko 46-120 godine n. e.) je zapisao da ga je majka rodila u lakom i bezbolnom porođaju. Imao je i brata po imenu Kvinto (Quinto).
Cicero je bio nadimak jednog njegovog relativno čuvenog pretka koji je na nosu imao izraženu izraslinu (možda bradavicu) u obliku leblebije (latinski: cicer, ciceris). Kasnije su nadimci kod Rimljana postajali i "treće ime" - cognomen, koje se naslijeđivalo i prema kojem su se pojedine porodice razlikovale. Kada se Marko prvi put kandidovao za mjesto u državnoj/javnoj službi, prijatelji su ga pokušali odvratiti od daljeg korištenja imena Ciceron ali je on odgovorio da "će učiniti da ime Cicero bude slavnije od imena Skaura i Katula" (Scaurus - otekli zglobovi (Marko Emilije Skauro), Catullus - štenad (Gaj Valerije Katul, pjesnik, oko 87-54. godine p. n. e.).
mini|300px|Freska iz 1464. godine koja prikazuje mladog Cicerona kako čita.
Obrazovanje
Plutarh navodi da je Ciceron bio veoma talentovan učenik čime je stekao ugled kod svojih kolega čiji su roditelji dolazili u školu da svojim očima vide Cicerona i uvjere se u njegovu bistrinu i inteligenciju. Ciceronov otac je želio da njegovi sinovi ostvare briljantnu političku karijeru pa ga je odveo u Rim i uveo u krug najboljih govornika tog vremena i zaštitnika njihove porodice; Lucija Licinija Krasa (Lucius Licinius Crassus) i Marka Antonija "Govornika" (Marcus Antonius Orator).
Sa svojim kvalitetima Ciceron je dobio priliku studirati rimsko pravo kod Kvintusa Mucija Scevole (Quintus Mucius Scaevola Augur) skupa sa Gajem Mariom Minorom, Servijem Sulpicijem Rufusom (koji je postao čuveni pravnik i jedan od rijetkih koga je Ciceron smatrao boljim od sebe u pravnim stvarima) i Atikusom. Rufus i Atikus su postali Ciceronovi doživotni prijatelji a posebno Atikus koji mu je do kraja života pružao podršku i davao savjete. U jednom pismu Atikusu, Ciceron mu se ovako obratio: "Ti si meni kao drugi brat, alter ego, s kojim mogu o svemu razgovarati".
U ovom periodu Ciceron se približio i poeziji prevodeći Homera i Aratove Fenomene (Aratus iz Siciona) koji će kasnije uticati na Vergilijeve Georgike (Publius Vergilius Maro).