cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sella turcica
Klinički značaj
Pošto sella turcica formira koštanu kaudalnu granicu za hipofizu, tumor hipofize se obično proteže prema gore u rostrumskom smjeru u supraselinu regiju. Ovo može rezultirati kompresijom optičke hijazme, koji leža na vrhu hipofize, obavijajući hipofiznu peteljku. Kompresija optičke hijazme može dovesti do bisljepoočne hemianopsije, a kada nema relevantne traume, ovaj klinički nalaz je patognomonijski za tumor hipofize.
Neki adenomi hipofize mogu se širiti nadolje, rastući prema dolje i zahvatiti sfenoidnu kost i kavernozni sinus Sella turcica se takođe obično koristi kao referentna tačka sa nazion za utvrđivanje baze lobanje u cefalometrijskoj analizi. Ovo se obično radi prije ortodontskog tretmana.
Etimologija
Sella turcica je termin izveden od latinskih riječi sella, što znači sjedište, sedlo + turcica, što znači tursko.
172. p. n. e.
Godina 172. p. n. e. bila je godina predjulijanskog rimskog kalendara. U rimskoj državi bila je poznata kao Godina konzulstva Lenasa i Liga (ili, rjeđe, godina 582. Ab urbe condita). Oznaka 172. p. n. e. za ovu godinu se koristila od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini postala glavna metoda u zapadnoj Evropi sa označavanje godina.
Vaskularne biljke Bosne i Hercegovine
Ovaj spisak vaskularnih biljaka Bosne i Hercegovine, skupa sa unesenim vrstama (70-ak) i bosanskohercegovačkim endemima (53 taksona),  nepotpuni je pregled predstavnika reda Lycopodiales, papratnjača i spermatofitnih biljnih vrsta (četinara i cvjetnica)  koje se navode u raspoloživoj literaturi na bosanskom hrvatskom, srpskom i srpskohrvatskom jeziku. Nisu uključene kulturne i povremeno unošene.
Napomene:
=Lycopodiales=
= Polypodiophyta – Papratnjače=
= Gymospermae – Golosjemenjače =
=Cvjetnice=
Budoši
Budoši su naseljeno mjesto u gradu Trebinju, Bosna i Hercegovina.
Oportunitetni trošak
Oportunitetni trošak ili ekonomski oportunitetni gubitak ili trošak propuštene prilike je termin koji se koristi za izražavanje vrijednosti određenog dobra nasuprot drugog. Ekonomisti tvrde da trošak jednog dobra predstavlja ono čega smo se odrekli da bismo to dobro sebi priuštili.
Donošenje odluke o izboru veće količine jedne robe automatski implicira donošenje odluke o izboru manje količine druge robe. Svaka takva odluka ima svoju "cijenu", odnosno iziskuje odgovarajući trošak. Zbog količine novca kojim raspolaže potrošač, može doći u situaciju kada je to za njega nedostižna kombinacija. Međutim, postoji više dostižnih kombinacija, odnosno više alternativnih izbora u okviru limitiranog iznosa novca. Oportunitetni trošak mora da se snosi uvijek kada se između rijetkih (oskudnih) resursa i roba mora praviti odgovarajući alternativni izbor. Prema tome, oportunitetni trošak uvijek predstavlja neku propuštenu korist, neki propušteni prihod, zaradu nastalu zbog donijete odluke o korištenju jedne umjesto neke druge robe, jednog umjesto nekog drugog resursa, na alternativni način.
Na primjer, ako bi gradske vlasti odlučile da prave pozorište na gradskom zemljištu, oportunitetni trošak bi mogla biti bolnica koja bi se mogla napraviti na istom zemljištu i za iste novce, ili možda škola, ili sportska dvorana. Dakle, imamo izbor i ono drugo što nismo, a mogli smo izabrati nam je oportunitetni trošak.
Još jedan primjer oportunitetnog troška bi bio student koji plaća školarinu u iznosu od 1500 € za godinu. To je monetarni trošak njegovih studija. Međutim, ako on ne bi studirao već bi donio odluku da radi i našao zaposlenje sa mjesečnom platom od 350 €, onda bi zarađivao 4200 € godišnje, odnosno 16800 € za vrijeme četiri godine koliko prosječan studij traje. Dakle, studentova odluka da studira ga može koštati monetarni trošak studija plus oportunitetni trošak propuštene zarade koju bi imao u slučaju da se odlučio za zaposlenje umjesto fakulteta. U tom slučaju, cijena školovanja bi bila ne 6000 €, već: školarina 6000 € + propuštena zarada 16800 € (kao oportunitetni trošak studiranja) = 22800 €
Granica proizvodnih mogućnosti
Granicu proizvodnih mogućnosti smo dostigli kada nam ekonomija posluje maksimalno efikasno i to do te mjere da ne možemo proizvoditi više jednog dobra bez smanjenja proizvodnje drugog dobra. Pri maksimalnoj efikasnosti resursi se ne rasipaju i radi se s punim kapacitetima. Može se poslovati unutar granice, granica se može dostići, ali ekonomija ne može nikada izaći izvan njenih okvira.
Ranije je spomenuto da smo zbog oskudnosti resursa prisiljeni praviti alternativne izbore između različitih vrsta dobara. To se javlja kada ekonomija posluje na granici proizvodnih mogućnosti. Ako se posluje unutar granice, uvijek postoji mogućnost da se boljom alokacijom resursa, povećanjem efikasnosti proizvodnje ili distribucije, smanjenjem troškova, približimo toj granici i tako uspijemo proizvesti veću količinu nekog dobra. Na taj se način umjesto izbora između izgradnje škole ili pozorišta dobija mogućnost da se izgradi oboje.
Origano
Origano ili divlji majoran je začinska i ljekovita biljka iz familije usnatica (lamiaceae). Ime je dobila iz grčkog (Oros=brdo, Ganos=nakit), preko italijanskog jezika, "origano" - brdski nakit.
Rasprostranjenost
mini|lijevo Odomaćen u Sredozemlju, nezamjenjiv je u grčkoj, španskoj, turskoj i italijanskoj kuhinji. Danas se uzgaja posvuda u srednjem pojasu. Raste i divlji na suhim travnjacima i rubovima šuma, na krečnjakom bogatom i osunčanom tlu.
Karakteristike
Divlji majoran je višegodišnja biljka, koja naraste i do 70 cm, karakteristične opore arome i okusa. Iz korijena, rizoma, rastu uspravne, kvadratne stabljike. Tamnozeleni listovi su ovalni, dužine do 4,5 cm i širine do 3 cm. Cvjeta od jula do septembra roza-ljubičastim, rijetko bijelim cvijetom, koji oprašuju pčele i leptiri.
Hemijski sastav
Esencijalna ulja origana su sastavljena primarno od monoterpenoida i monoterpena. Preko 60 različitih sastojaka je identificirano, a primarni su karvakrol i timol u rasponu od 0 do preko 80%, dok su manje prisutni sastojci: p-cymen, γ-terpinen, caryophyllen, spathulenol, germacren-D, β-fenchyl alkohol i δ-terpineol. i gorke tvari. U 100g svježeg origana je 267,2 mg vitamina C.
Upotreba
Poznat je kao neizostavan začin pri spravljanju pizze. Dobar je kao dodatak omletu, italijanskim sosovima, jelima s paradajzom, janjetinom ili povrćem. U teksaško-meksičkoj kuhinji koristi se uz kim, čili, bijeli luk i luk, naročito u jelu Chili con Carne.
Ljekovitost biljke bila je cijenjena još u antičkoj Grčkoj. Hipokratu je služila za ubrzavanje poroda i u liječenju hemoroida. Danas se koristi, pripremljen kao čaj, protiv grčeva u trbuhu, bolesti probavnog trakta i gornjih disajnih puteva.
Narodno vjerovanje
Za sujevjerne: biljka štiti od zla, čini radosnim i bezbrižnim. Često je zbog tog "svojstva" uvezivan u vjenčane buketiće. Origanom su nekada "liječena" djeca koja su sporo progovarala i oboljeli od epilepsije.
NGC 5230
NGC 5230 (također poznat kao IRAS 13330+1355, MCG 2-35-9, PGC 47932 i UGC 8573) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 315 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Djevica. Najveći prečnik je 1,90 (174 hiljade sg) a najmanji 1,9 uglovnih minuta (174 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 12. aprila 1784. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Načini reprodukcije
Životinje imaju razne načine reprodukcije da bi proizvele svoje mlade. Tradicionalno je ova funkcija klasifikovana u tri načina, oviparnost (embrioni u jajima), viviparnost (živorođeni mladi) i ovoviviparnost (srednji između prva dva). Međutim, svaki od tih takozvanih tradicionalnih načina pokrivao je širok spektar različitih reproduktivnih strategija. Biolog Thierry Lodé je shodno tome predložio pet načina reprodukcije zasnovanih na odnosu između zigota (oplođenog jajeta) i roditelja. Njegovi revidirani načini su ovuliparnost, sa spoljašnjom oplodnjom; oviparnost, sa unutrašnjom oplodnjom velikih jaja koja sadrže značajno hranljivo žumance; ovovi-viparnost, odnosno oviparnost u kojem se zigoti zadržavaju neko vrijeme u tijelu roditelja, ali bez ikakvog hranjenja od strane roditelja; histotrofna viviparnost, gdje se zigoti razvijaju u jajovodu ženke, ali se hrane drugim tkivima; i hemotrofna viviparnost, gdje embrion u razvoju hrani majka, često preko placente.
Tradicionalni načini
Tri tradicionalna načina reprodukcije su: Može se uočiti da tako definirani, svaki od ovih tradicionalnih načina pokriva niz strategija razmnožavanja.
Revidirani načini
Biolog Thierry Lodé predložio je (2001, 2012) pet načina reprodukcije zasnovanih na odnosu između zigota (oplođenog jajeta) i roditelja: Stoga je definicija oviparnosti uža u revidiranoj shemi, jer ne uključuje "jajnost" koja se nalazi kod većine riba, većine žaba i mnogih beskičmenjaka.
Live in Skenderija Sarajevo 2018
Live in Skenderija Sarajevo 2018 treći je koncertni album rok-grupe Zabranjeno pušenje. Objavljen je 14. aprila 2022. na streaming platformama.
Pozadina
Krajem oktobra 2018. godine grupa je objavila svoj jedanaesti studijski album, Šok i nevjerica. Turneja kojom se promovira novi studijski album započela je nastupima u Beogradu (29. oktobra) i Zagrebu. Završila se 29. decembra koncertom u sarajevskoj Skenderiji na kojem su gosti bili Zele Lipovača (Divlje jagode) i Alen Islamović (Divlje jagode, Bijelo dugme) i na kojem je obilježeno 35 godina postojanja i rada Zabranjenog pušenja.
Snimanje
Sve pjesme, ukupnio 31, snimljene su na koncertu u Skenderiji u Sarajevu, 29. decembra 2018. Pjesme "Krivo je more" koju izvodi Zele Lipovača i "Nakon svih ovih godina" koju izvodi Alen Islamović izvodile su se na koncertu, ali nisu se našle na ovom albumu.
Spot za pjesmu "Lijepa Alma" u izvođenju sa Zelom Lipovačom objavljen je 13. februara 2019. Spot je montirao Fran Sokolić, a korišteni su kadrovi koje je na navedenom koncertu snimila TV1 iz Sarajeva pod vodstvom realizatora snimanja Senada Sinanagića. Objavljen je još jedan spot 31. marta 2022. od kadrova snimljenih na ovom koncertu za pjesmu "Svjetla Sarajeva" u izvođenju s Damirom Imamovićem.
Spisak pjesama
Izvor: Apple Music, Spotify
Izvođači i saradnici
Zabranjeno pušenje
Gostujući muzičari
Produkcija
Dizajn
Mary Boleyn
200px|desno|mini|Ledi Mary Boleyn
Mary Boleyn (kasnije Mary Carey i Mary Stafford; 1499 - 19. juli 1543) je bila ljubavnica suparničkih kraljeva - Franje I Francuskog i Henrika VIII Engleskog - i sestra Anne Boleyn, engleske kraljice.
Porodica
Danas se vjeruje da je Mary bila najstarije dijete svojih roditelja, Thomasa Boleyna, vikonta Rochforda (kasnije 1. grof od Ormondea i 1. grof od Wiltshirea) i ledi Elizabeth Howard (brakom Elizabeth Boleyn, vikontica Rochford, grofica od Ormondea i grofica od Wiltshirea). Mary je rođena oko 1499. godine, a nakon nje uslijedila je sestra Anne i brat George (rođen 1504).
Život u Francuskoj
Godine 1514. Maryin otac je osigurao svojoj kćeri mjesto dvorjanke princeze Marije od Engleske, koja se spremala za put u Francusku, gdje se trebala udati za francuskog kralja Luja XII i postati francuska kraljica. Nakon nekoliko sedmica sve engleske dvorjanke nove francuske kraljice poslane su nazad u Englesku, ali Mary je ostala zahvaljujući očevim diplomatskim vezama sa francuskim dvorom.
Prvi brak
mini|200px|lijevo|Ser William Carey Vratila se u Englesku 1519. godine i postala dvorjanka tadašnjoj kraljici Engleske, Katarini Aragonskoj.
Ubrzo po povratku, tačnije 4. februara 1520. godine, Mary se udala za ser Williama Careya, bogatog i moćnog dvorjanina, te tako postala ledi Carey. Mary je nedugo nakon vjenčanja postala ljubavnica kralja Henrika VIII, čijoj je supruzi služila. Njihova afera nikada nije bila popularna tema, te Mary stoga nije uživala ni slavu, ni bogatstvo, niti moć koju su ljubavnice francuskih i ostalih kraljeva često uživale. Njihova afera završila je prije rođenja prvog Maryinog djeteta, Henry Careya, i govorilo se da je Maryin sin kraljevo kopile. Ledi Carey je rodila i kćerku, ledi Catherine Carey, kasnije ledi Catherine Knollys.
Maryina sestra se vratila u Englesku u januaru 1522. godine i postala mnogo popularnija od nje. Mary je bila ljepša, ali Anne je bila ambicioznija i inteligentnija; kada je postala kraljeva ljubavnica odbijala je spavati sa njim sve dok je ne oženi. Godine 1527. Henrik je bio odlučan u namjeri da poništi svoj brak sa Katarinom Aragonskom i oženi Anne. Godinu dana kasnije, za vrijeme epidemije misteriozne bolesti znojenja, Mary je ostala udovica sa velikim dugovima. Anne, koja je udavši se za Henrika VIII 1533. godine postala kraljica Engleske, za Mary je osigurala penziju od stotinu funti godišnje, a njenom je sinu platila obrazovanje u prestižnom cistercitskom manastiru.
Drugi brak i skandal
Godine 1534. Mary se tajno udala za vojnika po imenu William Stafford. Budući da on nije bio plemić i da su njegova primanja bila izuzetno mala, vjeruje sa da je njihov brak bio iz ljubavi. Kada je njihov brak otkriven izbio je skandal; par je izbačen sa dvora, a porodica Boleyn se odrekla Mary jer se udala za muškarca ispod svog ranga. Ledi Mary Stafford i William Stafford imali su jednog sina, Edwarda, rođenog 1535. godine, koji je umro kao desetogodišnjak.
Par je ubrzo upao u finansijske probleme. Ni kralj, ni Maryin otac, ni dajdža (vojvoda od Norfolka, najbogatiji i najmoćniji aristokrata u Engleskoj), ni brat, nisu se obazirale na njene molbe. Anne je prva popustila i sestri poslala nešto zlata i novca, iako je i dalje odbijala primiti je na dvor. Sestre se od Maryinog odlaska sa dvora nisu više nikada srele; Anne je, zajedno sa njihovim bratom Georgeom, pogubljena 1536. godine na osnovu optužbi za preljub, vještičarenje, veleizadju i incest sa bratom.
Nakon smrti majke 1538. godine, i smrti oca 1539. godine, ledi Mary Stafford je naslijedila njihovu imovinu kao jedino preživjelo dijete. Umrla je u svojim ranim četrdesetim, 19. jula 1543. godine.
Naslijeđe i popularna kultura
Mary se pojavljivala kao sporedni lik u svim djelima koja se tiču njene slavnije sestre, kraljice Anne. Prvo djelo u kojem je Mary glavni lik jeste historijski roman zvani The Other Boleyn Girl (bosanski: "Ona druga Boleynica"). Po romanu je snimljen i istoimeni film 2008. godine sa Scarlett Johansson u ulozi Mary Boleyn.
NGC 2257
NGC 2257 (također poznat kao ESO 87-SC24) je otvoreno zvjezdano jato i nalazi se u sazviježđu Zlatna riba. Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 30. novembra 1834. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
452.
thumb|Susret Atile i pape Lava I na [[Rafaelovoj slici.]]
Godina 452. (CDLII) bila je prijestupna godina koja počinje u utorak u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao Godina konzulstva Herkulana i Sporacija (ili, rjeđe, godina 1205. Ab urbe condita). Oznaka 452. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavna metoda označavanja godina.
Carigradski mir (1533)
Carigradski mir (1533) mirovni je sporazum potpisan 22. jula 1533. u Carigradu od strane Osmanlijskog Carstva i Nadvojvodstva Austrije.
Prema nekoliko izvora, ovaj i drugi sporazumi o prekidu vatre sačinjeni 1547., 1568., 1573., 1576., 1584. i 1591. godine bili su primirja ili primirja sa ograničenim periodom međusobnog nenapadanja, a ne sporazumi, jer nije zaključen pravi mirovni sporazum u cijelom šesnaestom vijeku. Gábor Ágoston ovo naziva sporazumom ili primirjem, ali ga definiše kao puko "usmeno obećanje" (prepiske između Ferdinanda i njegovog izaslanika također pokazuju da je sporazum stvar između Sulejmana i kralja). Mortimer također navodi da je primirje bilo između Ferdinanda i Sulejmana. Samo primirje iz 1547. dobilo je odobrenje od Karla V.
Pozadina
Tokom Mohačke bitke 1526. godine ugarski kralj Luj II je umro bez prestolonasljednika, ali pošto Osmanlijsko Carstvo nije pripojilo Mađarsku nakon rata, mađarski tron je ostao upražnjen nekoliko mjeseci. Pojavila su se dva pretendenta na tron: Ferdinand I, nadvojvoda Austrije i Ivan Zapolja, vojvoda (guverner) Transilvanije (turski: Erdel, sada zapadno od Rumunije). Iako je Zapolju podržavala većina mađarske elite, Ferdinand se proglasio legalnim kraljem Mađarske, uz podršku svog starijeg brata Karla V, cara Svetog rimskog carstva. Osmanlijsko Carstvo je, međutim, podržalo Zapolju, a car Sulejman I je zaprijetio Austriji u dva vojna pohoda (1529. i 1532.). Ferdinand je uvidio da je nemoguće uspostaviti svoju vlast u Ugarskoj.
NGC 555
NGC 555 (također poznat kao ESO 476-12, MCG -4-4-14 i PGC 5419) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 470 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Kit. Najveći prečnik je 0,70 (96 hiljada sg) a najmanji 0,6 uglovnih minuta (82 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio Frank Muller 1886. godine.
Carigradski mir (1533)
Pozadina
U međuvremenu, šah Safavidske Perzije, Tahmasp I, postao je aktivan na istočnim granicama Osmanlijskog Carstva. Sulejman je odlučio da koncentriše svoje aktivnosti na istoku i da odustane od vođenja neprijateljstava na zapadu te je sporazum potpisan.
Uslovi
Ovim ugovorom Ferdinand I je priznao osmanlijski suverenitet i priznao Sulejmana za svog „oca i suverena“, pristao je da plaća godišnji danak i prihvatio osmanlijskog velikog vezira kao svog brata i ravnopravnog po činu.
NGC 555
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Carigradski mir (1533)
Uslovi
Prema Nicolaeu Jorgi, Ferdinand je povukao svoje aspiracije prema Mađarskoj osim male teritorije na njenom zapadu.
Prema Gáboru Ágostonu, Sulejman je dao Kraljevinu Ugarsku kralju Džonu, ali je bio spreman da prihvati podjelu sa Habzburgovcima. Za razgraničenje, poslao je Ludovica Grittija u Mađarsku.
Stanford Shaw tvrdi da se Ferdinand trebao smatrati kraljem Njemačke, a Karlo V kraljem Španije te da su obojica bili jednaki velikom veziru Osmanlijskog Carstva. Štaviše, bilo im je zabranjeno bilo koga nazivati 'carom' osim osmanlijskog cara. Prema drugima, dok je otomanlijska kancelarija Karla i Ferdinanda (također u svojim pismima) oslovljavala kao kraljeve, Habsburgovci to nikada nisu priznali. Također, u drugim prepiskama, Osmanlije su Franju i Karla IX uzdigli u careve.
Posljedice
Od 1536. godine, nakon što je uspješno završio svoju "pohod dva Iraka" (1534. do 1535.), Sulejman je smatrao primirje nevažećim.
Mir je prekinut Bitkom kod Gorjana 1537. i Bitkom kod Preveze 1538. godine.
Zapolja nije imao sina, a prema Miru u Velikom Varadinu, potpisanom 1538. godine, Ferdinand je bio prijestolonasljednik. Međutim, nakon sporazuma, Zapoljeva žena je rodila sina. Godine 1540., kada je Zapolja umro prirodnom smrću, Ferdinand je povratio prijestolje te je rat obnovljen. Ovog puta, Sulejman je preokrenuo svoju politiku dozvoljavanja Ugarskoj da opstane kao vazalna kraljevina i aneksirao je većinu Mađarske u svoja dva pohoda 1541. i 1543. Zapoljev mali sin je prebačen u Transilvaniju, bivšu kneževinu njegovog oca.
454.
Godina 454. (CDLIV) bila je redovna godina koja počinje u petak u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao Godina konzulstva Aecija i Studija (ili, rjeđe, godina 1207. Ab urbe condita). Oznaka 454. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
Salih
Salih (arapski صالح) je arapsko ime koje u prijevodu na bosanski jezik znači "pravedni". Kur'an spominje Saliha kao jednog od poslanika Islama.
Kratak pregled dešavanja
Prema Kur'anskom i Hadiskom izvoru, Salih je bio semitskog porijekla, deveta generacija nakon poslanika Nuha (Noe) i Potopa. Navodi se da je rođen i odrastao u narodu Semud, grupi naroda koja je živjela na području današnje Palestine i Hidžaza u Saudijskoj Arabiji. Kur'an navodi da su živjeli u kućama "isklesanim u stijenama", i da su bili politeisti. Salih je pokušao da ih odvrati od toga, po nalogu Allaha, koji ga je učinio Poslanikom. On u svome narodu nije nailazio na razumjevanje i nije uspio da ih vrati u monoteizam, oni su odbili da se pokore Bogu. Tražili su od Saliha da im da neko čudo kao dokaz da ga je Bog poslao, to čudo je moralo da bude velika deva, deva koja je izašla iz stijene pred njihovim očima, islamske predaje navode da je Semudu naređeno da jedan dan deva pije sa glavnog izvora a drugi dan oni, ne htijući da se pokore ni nakon očiglednog čuda-dokaza koje im je dato i brutalno prekršivši ugovor ubivši "Božiju devu" koljući je, Salihu je naređeno da sa svojom porodicom napusti svoj narod. Nakon toga su uništeni "munjom i zaglušujućom bukom".
Kur'anska priča
Kur'an na nekoliko mjesta spominje Saliha, narod Semud i dešavanja oko deve.
I sjetite se da ste Njegovom voljom postali nasljednici Ada i da vas je o­n na Zemlji nastanio; u ravnicama njenim palate gradite, a u brdima kuće klešete. I neka su vam uvijek na umu Allahove blagodati, i ne činite zlo po Zemlji nered praveći!" A glavešine naroda njegova, o­ne koje su se oholile, upitaše potlačene, o­ne među njima koji su vjerovali: "Vjerujete li vi da je Salih poslan od Gospodara svoga?" - "Mi, uistinu, vjerujemo u sve o­no što je po njemu objavljeno" - odgovoriše o­ni. "A mi, doista, ne vjerujemo u to u što vi vjerujete" - rekoše o­ni koji su bili oholi. I zaklaše o­nu devu, i zapovijed Gospodara svog ne poslušaše i rekoše: "O Salih, učini da nas snađe to čime prijetiš, ako si poslanik." I zadesi ih strašan potres i o­ni u zemlji svojoj osvanuše mrtvi, nepomični, a o­n ih je već bio napustio i rekao: "O narode moj, prenio sam vam poslanicu Gospodara svoga i opominjao sam vas, ali vi ne volite o­ne koji opominju"
"O Salihu," - govorili su o­ni - "ti si među nama prije ovoga cijenjen bio. Zašto nam braniš da se klanjamo o­nome čemu su se preci naši klanjali? Mi uveliko sumnjamo u o­no u čemu nas ti pozivaš." "O narode moj,"- govorio je o­n - "da vidimo: ako je meni jasno ko je Gospodar moj i ako mi je o­n sam vjerovjesništvo dao, pa ko će me od Allaha odbraniti ako Ga ne budem slušao, ta vi biste samo uvećali propast moju. O narode moj, evo ova Allahova deva je znamenje za vas, pa pustite je neka pase po Allahovoj zemlji i ne činite joj nikakvo zlo, da vas ne bi zadesila kazna bliska." Ali, o­ni je zaklaše, pa o­n reče: "Živjećete u zemlji svojoj još samo tri dana, to je istinita prijetnja." I kad je došla kazna Naša, Mi smo, milošću Našom, Saliha i vjernike s njim spasili od sramote toga dana - Gospodar tvoj je, uistinu, moćan i silan - a o­ne koji su činili zlo pogodio je strašan glas i o­ni su u zemlji svojoj osvanuli mrtvi, nepomični, kao da na njoj nikad nisu ni postojali. Semud, doista, u Gospodara svoga nije vjerovao; daleko neka je Semud!
Iako se ne spominje imenom, o poslaniku Salihu se govori i u suri Eš-Šems
Margaritaria
Margaritaria je rod  biljaka cvjetnica iz porodice Phyllanthaceae, njen prvi objavljeni rod, 1782. To je najmanji pantropski rod porodice Phyllanthaceae i ranije Euphorbiaceae, široko rasprostranjen u tropskim i suptropskim regijama Azije, Afrike, Australije, Sjeverne i Južne Amerike, i raznim okeanskim otocima. • # Margaritaria anomala
• # Margaritaria cyanosperma
• # Margaritaria decaryana
• # Margaritaria discoidea
• # Margaritaria dubium-traceyi
• # Margaritaria hispidula
• # Margaritaria hotteana
• # Margaritaria indica
• # Margaritaria luzoniensis
• # Margaritaria rhomboidalis
• # Margaritaria scandens
• # Margaritaria tetracocca
Harem Musala
Harem Musala nalazi se u Gradišci. Proglašen je za nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine. . Musala (Musalla) je riječ arapskog porijekla i u svom izvornom značenju označava mjesto za zajedničko obavljanje namaza na otvorenom prostoru. To je ograđeni ili samo obilježeni dio zemljišta sa označenim pravcem prema Meki. Ne postoje podaci kada je Musala promijenila namjenu iz molitvenog prostora u harem.
Mark Smeaton
Mark Smeaton (? - 17. maj 1536) bio je muzičar na dvoru Henrika VIII Engleskog i jedan od petero muškaraca optuženih za preljub sa kraljevom suprugom, Anne Boleyn, na osnovu čega je pogubljen.
Porijeklo i karijera
Kraljica Anne je pala u nemilost svoga supruga pošto mu je rodila samo kćerku, pobacila sina, i rodila muško mrtvorođenče. Thomas Cromwell je u Anninom zadovoljstvu Smeatonovim muzičkim talentom vidio dokaz za poništenje kraljevog braka sa Anne, što je kralj priželjkivao kako bi oženio Jane Seymour.
Hapšenje, suđenje, i pogubljenje
Mark Smeaton je pogubljen 17. maj 1536. godine, zajedno sa ostalim optuženim muškarcima. Kraljica Anne je pogubljena dva dana kasnije. Smeaton je sahranjen zajedno sa Williamom Breretonom.
Harem Musala
Historija
Gradiška je zauzeta od strane Osmanlija 1535. godine. Uskoro nakon zauzimanja, postala je sjedište kapetanije. U pisanim dokumentima gradiška kapetanija se pominje kao najstarija. Prvi gradiški kapetan bio je Džafer-beg Malkoč, koji je ujedno bio prvi bosanski kapetan. Nišani Malkoč-bega i njegovog sina Džafer-bega se nalaze u Muzeju Republike Srpske u Banjoj Luci. Ovi nišani predstavljaju nejljepše spomenike ove vrste u nas, a možda i na čitavom Balkanu.
Opis
U centru Gradiške nalazi se veliki mezaristan Musala koji je i danas aktivan. Iako se nalaze u lošem stanju, sarkofazi predstavljaju rijedak primjer nadgrobnika koji po cijeloj širini imaju natpise na arapskom jeziku ispisane sulus stilom arapskog pisma, dok su na nišanima natpisi na arapskom jeziku napisani neshi stilom arapskog pisma. Najznačajniji sarkofazi propadaju Salih-kapetanu, posljednjem gradiškom kapetanu i njegovoj nani Aiši. Ovu skupinu kabura u narodu nazivaju nekropolom gradiških kapetana Džinića. Džinići su prema svjedočenju ruskog diplomate i putopisca Aleksandra Giljferdinga, sredinom XIX stoljeća bili „jedna od najbogatijih porodica u sjeverozapadnoj Bosni.
U haremu Musala se nalazi grob u obliku sarkofaga dimenzija 93x222 cm i visine 93 cm. Sarkofag je bogato dekoriran motivima puške i geometrijskih ornamenata na kojem se može pročitati natpis latinicom: Ragib-beg, sin Nadir-bega Reufbegovića, preminuo 1895. godine. Riječ je o bratu Hakim-beg Reufbegovića koji je bio je poznati gradiški veleposjednik, političar i poduzetnik. Prema opisu orijentaliste Hazima Numanagića ovaj sarkofag osim zbog svoje bogate dekoracije prestavlja vrijedan primjer, vjerojatno najstarijeg latiničnog natpisa na muslimanskim grobljima.
Literatura
Mehmed Mujezinović, Sarajevo: Sarajevo-Publishing, 1998., 225, 226, 227, 228 -Islamska epigrafika Bosne I Hercegovine, knjiga II, Istočna i centralna Bosna,
NGC 3729
NGC 3729 (također poznat kao IRAS 11310+5324, MCG 9-19-117, PGC 35711 i UGC 6547) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 49 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Veliki medvjed. Najveći prečnik je 2,90 (41 hiljada sg) a najmanji 1,9 uglovnih minuta (27 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 12. aprila 1789. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
IC 2062
IC 2062 je zvijezda i nalazi se u sazviježđu Žirafa. Prvo otkriće je napravio Guillaume Bigourdan 23. decembra 1891. godine.
455.
Godina 455. (CDLV) bila je redovna godina koja počinje u subotu u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao Godina konzulstva Valentinijana i Antemija (ili, rjeđe, godina 1208. Ab urbe condita). Oznaka 455. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
IC 2062
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Young-Maddersov sindrom
Young-Maddersov sindrom, alternativno poznat kao sindrom pseudotrisomije 13 ili sindrom holoprozencefalije-polidaktilije, je genetički poremećaj koji je posljedica defektnih i dupliciranih hromosoma koji uzrokuje holoprozencefaliju i polidaktiliju, s malformacijama lica i mentalnu nesposobnost, sa značajnom varijacijom u ozbiljnosti simptoma koja se vidi u poznatim slučajevima. Mnogi slučajevi često pate od nekoliko drugih genetičkih poremećaja, a neki imaju hipoplaziju, rascjep usne, srčane lezije i druge srčane mahane. U jednom slučaju iz 1991. i drugom 2000. stanje je pronađeno kod braće i sestara koji su bili proizvod incesta. Mnogi slučajevi se dijagnosticiraju preneonatusno i to često kod braće i sestara. Slučajevi su gotovo fatalni u prenatalnoj fazi, dok su bebe mrtvorođene.
Iako se sada smatra da su raniji slučajevi pogrešno dijagnosticirani kao drugi genetički poremećaji sa sličnom patološkim stanjima— kao Smith–Lemli–Opitzov sindrom—najranije objavljeno prepoznavanje stanja kao novog, do sada neklasifikovanog, genetičkog poremećaja, kojeg su opisala britanska  ljekara u Leicesteru 1987. Iako su identifikovali stanje, kasnije nazvano po njima, nisu identifikovali odgovorne genetičke anomalije, ali su, zbog sličnih simptoma, sumnjali na vezu sa trisomijom 13. Uz samo jednu ili dvije dokumentirane pojave pred kraj decenije, grupa od osam doktora objavila je studiju slučaja sa pet pacijenata, 1991. godine koja je identificirala vjerovatne hromosomske faktore koji su uzrokovali stanje, slično, ali različito od trisomije 13, i dali su naziv 'sindrom holoprozencefalije-polidaktilije' zasnovan na dva najplodnija stanja koja se pojavljuju. Kasnija istraživanja su pokazala da se ovo stanje može manifestirati kod pacijenata s normalnim kariotipom, bez dupliranja hromosoma, a najnovija genetička istraživanja impliciraju probleme sa genetičkim kodom FBXW11 kao vjerojatni uzrok.
Prezentacija
Young-Maddersov sindrom može se otkriti u fazi razvoja fetusa, uglavnom zbog karakterističnih posljedica holoprozencefalije, spektra defekata ili malformacija mozga i lica. Defekti lica koji se mogu manifestovati u očima, nosu i gornjoj usni, sa ciklopijom, anosmijom ili u izrastanju samo jednog centralnog sjekutića i ozbiljno preklapanje kostiju lobanje. Cardiac and in some cases pulmonary deformities are present. Još jedna prepoznatljiva deformacija je bilateralna polidaktilija, a mnogi pacijenti pate i od hipoplazije i genitalnih deformacija.
456.
Godina 456 (CDLVI) bila je prestupna godina koja počinje u nedjelju u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme, je bila poznata kao Godina konzulstva Avitusa bez kolege ili, rjeđe, godina 1209 Ab urbe condita. Oznaka 456 za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavna metoda za imenovanje godina.
Nogometna reprezentacija Slovačke
Historija
200px|thumb|lijevo| Slovački nacionalni tim prije 1945. Svoju prvu zvaničnu utakmicu Slovačka je odigrala 27. augusta 1939. godine protiv Njemačke u Bratislavi. Nakon raspada Čehoslovačke svoju prvu zvaničnu utakmicu Slovačka je odigrala 2. februara 1994. protiv Ujedinjenih Arapskih Emirata u Sharjahu. Nogometni savez Slovačke je od strane FIFA-e priznat 1994, a UEFA-e od 1993. godine. thumb|lijevo|200px| Stadion [[Tehelné pole ]] Slovačka se u svojoj historiji nije uspjela kvalificirati na Evropsko prvenstvo dok se na Svjetsko prvenstvo Slovačka uspjela kvalificirati 2010. godine. Najviše nastupa za nacionalni tim odigrao je Miroslav Karhan. Najbolji strijelac nacionalnog tima Slovačke je Róbert Vittek sa 23 postignuta gola. Slovačka svoje domaće utakmice igra u Bratislavi na stadionu Tehelné pole. Također je nekoliko utakmica odigrala i u ostalim gradovima: Žilina, Trnava, Košice na stadionima Pod Dubňom, Antona Malatinského i Všešportový areál.
Svjetsko prvenstvo 2010.
Svoj najveći uspjeh u historiji Slovačka je postigla učestvovanjem na Svjetskom prvenstvu 2010. igranog u Južnoafričkoj Republici. U kvalifikacijama za prvenstvo Slovačka je bila u grupi sa Češkom, Slovenijom, Poljskom, Sjevernom Irskom i San Marinom. U 10 odigranih utakmica Slovačka je ostvarila sedam pobjeda, jedan neriješen ishod te doživjela dva poraza. Ključne pobjede Slovačka je ostvarila na gostovanjima u Češkoj, Poljskoj te Sjevernoj Irskoj. Oba poraza doživjeli su od Slovenije. Na Svjetskom prvenstvu 2010. Slovačka je bila u grupi sa Italijom, Paragvajem i Novim Zelandom. U prvoj utakmici protiv Novog Zelanda Slovačka je odigrala neriješeno 1:1. U petoj minuti drugog poluvremena Róbert Vittek je donio prednost Slovačkoj. Međutim, u trećoj minuti sudijske nadoknade Winston Reid je postigao gol za Novi Zeland. U drugoj utakmici Slovačka je poražena od Paragvaja rezultatom 0:2. Treća utakmica donijela je i jedno od najvećih iznenađenja na prvenstvu. Slovačka je pobijedila aktuelnog svjetskog prvaka favoriziranu Italiju rezultatom 3:2. Róbert Vittek je sa dva gola donio visoku prednost Slovačkoj. Antonio Di Natale je u 81. minuti dao gol za Italiju te doveo utakmicu u neizvjesnost. Kamil Kopúnek nakon ubacivanja lopte iz auta iznenađuje odbranu Italijana te postiže gol za Slovačku. Ipak, Italija je uspjela u drugoj minuti sudijske nadoknade smanjiti rezultat preko Quagliarelle. U osmini finala Slovačka se susrela sa Holandijom. Golove na utakmici su postigli Arjen Robben i Wesley Sneijder za Holandiju u 18. odnosno 84. minuti dok je Róbert Vittek bio strijelac za Slovačku u četvrtoj minuti sudačke nadoknade vremena iz jedanaesterca.
Trenutni sastav
Spisak igrača učesnika na EP 2016. Broj nastupa i golova za nacionalni tim prikazan je pred početak prvenstva.
Statistika igrača
Posljednja izmjena: 26. oktobar 2014:
Leona Lewis
Biografija
Leona Lewis je drugo od troje djece Aural Josiaha i Marie Lewis; njen stariji brat se zove Kyle, a mlađi, Bradley. Sa 12 godina je sastavila svoju prvu pjesmu, te s njome pobijedila u nekoliko natjecanja. Pohađala je Silvya Young Theatre School, zatim Italia Conti Academy, i konačno Brit School. Nakon završene obuke, bila je zaposlena na nekoliko radnih mjesta kako bi mogla financirati svoju karijeru, između ostalog radeći kao konobarica ili recepcionar.
Snimila je nekoliko EP-ova, ali nijedan nije izišao na tržištu, uključujući i pjesmu "Twilight". Nakon tih razočaravajućih rezultata, Leone je pomislila da odustane od svog sna. Međutim, njen dečko ju je uvjerio da pokuša ponovo i ona je predstavljena na casting za program British X Factor, na kojem je nadmašila sviju. Njen mentor bio je Simon Cowell, a pjevala je pjesmu "Over the Rainbow". Dana 16. decembra 2006. proglašena je pobjednicom i osvojila je ugovor za snimanje vrijedan milion funti.
Isidor Kršnjavi
okvir|[[Vlaho Bukovac|Bukovčev portret Isidora Kršnjavog]] Isidor Iso Kršnjavi (Našice, 22. april 1845. - Zagreb, 3. februar 1927.), hrvatski slikar, historičar umjetnosti, književnik i političar.
Školovanje
Pohađao je gimnaziju na plemićkom konviktu u Zagrebu i gimnaziju u Vinkovcima koju je završio 1863. godine. Prvo likovno obrazovanje dobija u Osijeku, a zatim u Beču studira historiju i historiju umjetnosti. U vrijeme dok je studirao pisao je u hrvatskim časopisima filozofsko-estetske članke. Kao stipendista studirao je slikarstvo na akademiji u Münchenu, a zatim od 1872. do 1877. boravi u Italiji studirajući i kopirajući stare majstore.
Karijera
Posredovanjem Strossmayera postaje profesor historije umjetnosti i arheologije na zagrebačkom Sveučilištu. Već sljedeće godine daje poticaj za osnivanje Društva umjetnosti kojem je više godina bio tajnik i ideolog, a bio je prvi direktor Strossmayerove galerije slika. Pod upravom Društva, u saradnji s Bolleom, osniva Obrtnu školu i Obrtni muzej (Muzej za umjetnost i obrt). Zaslužan je i za hrvatsku izložbu u Budimpešti. Postavio je i Strossmayerovu zbirku u palači Akademije znanosti i umjetnosti i postao je direktor galerije.
Godine 1884. dolazi u sukob sa Strossmayerom i njegovim pristalicama i ulazi u mađaronsku Narodnu stranku putem koje je izabran za narodnog zastupnika. Od 1887. do 1891. studira pravo, postaje predstojnik Odjela za bogoštovlje u Khuenovoj vladi, a 1897. vraća se na Sveučilište. Kasnije je pristupio Čistoj stranci prava. Živo je sudjelovao u izgradnji Zagreba - njegovom su inicijativom izgrađene mnoge bolnice, knjižnice, škole i spomenici, te osnovana brojna društva. Isto tako, financirao je štampanje udžbenika i modernizovao školstvo. Svojim je člancima u zagrebačkoj štampi, te zahvaljujući saradnji najprije s biskupom Josipom Jurjem Strossmayerom, a zatim s arhitektom Hermanom Bolléom odigrao ključnu ulogu u pojavi historicizma u hrvatskoj arhitekturi. Trajni spomenici njegovih nastojanja na polju kulturne politike su palača nekadašnjeg Odjela za bogoštovlje i nastavu u Opatičkoj 9 u Zagrebu, Školski forum na današnjem Rooseveltovom trgu, kao i brojne škole i crkve sagrađene ili obnovljene po cijeloj Hrvatskoj i Slavoniji.
Slikarstvom se bavio u ranoj mladosti i nakon Prvog svjetskog rata. Kao likovni kritičar Kršnjavi je aprioričan s jakim sklonostima prema estetiziranju, historicizmu i tradicionalnosti. 1925. godine objavio je roman Božji vitez, a 1926. i njegov nastavak, Božji sirotan. Preveo je i Danteovu Božanstvenu komediju, a taj je prijevod i sam ilustrirovao. Također je pisao i pjesme, koje su bile objavljivane u savremenim časopisima, putopise i memoare.
Novine Srbobran o Isidoru Kršnjavom
Zagrebački Srbobran je pisao o njegovom predavanju u frankovačkoj čitaonici 1909. godine. Novine ga nazivaju bivšim unionistom, potonjim grosesterajherom i čistim frankovcem, nekadašnjim slobodnim zidarom i tada ultramontancem. Govorio je o pogibeljima za Hrvatsku i Hrvate od okolnih naroda i zaključio: ''Sasvim je drugačije sa srpskom pogibelji. Srpska je pogibelj najopasnija, ona truje i uništava hrvatsku svijest, ulazi u hrvatsku dušu, pa ruši vjeru u hrvatsku misao, zanos za čisto hrvatsku budućnost, za hrvatsko državno pravo. Raznarođuje Hrvate, da prestanu biti Hrvati, a ne postaju Srbi, nego nešta trećega, odurnoga i gnjusnoga - Slavosrbi! Srpska je pogibelj najopasnija, baš zato što govorimo istim jezikom, pa se tako nebratska državna ideja uvlači nesaznano u hrvatske duše...'' Iste novine su navele i njegov raniji stav po pitnju Srba. U spisima pokojnog pravoslavnog protojereja Manojla Grbića, pisca znamenitog djela Karlovačko vladičanstvo, je navedena jedna bilješka Isidora Kršnjavog, nakon održane ankete o školskim čitankama, na kojoj je i on bio pozvan: Što bi bilo od nas Hrvata, da nije među nas došlo srpsko pleme, koje je u nas unijelo narodnu poeziju, obnovilo nam tradiciju, podiglo narodni jezik, oživilo narodnu svijest i energiju? List konstatuje njegvu promjenu stava: Danas isti Kršnjavi sastavlja pledoaje dr. tužitelju, koji traži vješala za one ljude, koji su radili ono što je on nekada tako hvalio. Narodni poslanik dr Mile Starčević je na saborskoj sjednici iznio dokaz da je dr Iso Kršnjavi sastavljao pledoaje državnog odvjetnika Milana Akurtija u veleizdajničkom procesu, ako ne sav, a ono bar veliki dio njegov. Iz navedenog se vidjelo da se radilo o aktu političke osvete, jer je vođa političke stranke sastavljao državnom odvjetniku optužbeni govor protiv Srba.
457.
Godina 457. (CDLVII) bila je redovna godina koja počinje u utorak u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao Godina konzulstva Avita bez kolege (ili, rjeđe, godina 1210. Ab urbe condita). Oznaka 457. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
NGC 556
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Ab initio
Ab initio (lat. ab = od + initium = početak, početnik) je ablativni termin  koji znači od početka, počinjanje.
Upotreba
Ab initio se najčešće upotrebljava u islijedećim kotekstima: – ako nije bilo zakonskog ugovora o bilo kojoj "pravnoj stvari" svaki dokument o njoj se proglašava ništavim od početka, pa osiguravači postupka moraju platiti sredstva nema zakonu; − dokument ili transakcija koja je bez pravnog efekta: apsolutnu ništavost - zakon tretira kao da je nikad nije ni bilo ili se nije dogodilo. Takve slučajeve tretira kao zakonski ništavim iz početka. – izraz "ništavno ab initio", što znači "da se tretira kao nevažeći od samog početka", dolazi iz latinskog izraza "ab initio", kao kvalifikacije. Naprimjer, u mnogim jurisdikcijama u kojima osoba potpisuje ugovor pod prisilom, taj ugovor se tretira kao "ništavan ab initio". Tvrdnja u zakonu da nadležnost suda u Bihaću, npr., određeni dokument ili čin koji utiče na zakonska prava, je ili nije bio ništavan od samog početka. Obično, dokumenti ili akti koji se poništavaju ab initio ne mogu biti fiksni pa će dokument ili čin koji je tako proglašen biti poništen ab initio.
NGC 6697
NGC 6697 (također poznat kao MCG 4-44-14, PGC 62354 i UGC 11349) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 215 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Herkul. Najveći prečnik je 1,20 (75 hiljada sg) a najmanji 1,0 uglovnih minuta (63 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio Albert Marth 2. jula 1864. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Margareta Austrijska (holandska guvernerica)
Margareta Austrijska (10. januar 1480 - 1. decembar 1530) bila je guvernerica Habsburške Holandije u ime svoga oca, te prvim brakom princeza od Asturije i nesuđena kraljica Kastilje i Aragona, i drugim brakom vojvotkinja Savoje.
Prve zaruke
Nadvojvotkinja Margareta bila je kćerka Maksimilijana I, cara Svetog Rimskog Carstva, i Marije, vojvotkinje Burgundije.
Godine 1483. obećana je francuskom dofenu, budućem kralju Karlu VIII, kome je kao miraz trebala donijeti majčinu grofoviju Artois. Maragreta je stoga poslana u Francusku na dvor svoga zaručnika i predata u skrbništvo Karlovog oca, tadašnjeg kralja Luja XI. Zaruke su prekinute i Karlo je oženio Anu, vojvotkinju Bretanje, nakon čega je Margareta poslana nazad ocu 1493. godine.
Princeza od Asturije
Godine 1497. udala se za Ivana, princa od Asturije i Aragona, jedinog sina i prijestolonasljednika Ferdinanda II Aragonskog i Izabele I Kastiljske. Margareta je tokom njihovog kratkog braka nosila titulu princeze od Asturije.
Njihov brak je bio dio alijanse između Habsburgovaca i Trastamara. Istovremeno je Margaretin brat, Filip IV Burgundski, oženio treće dijete Katoličkih kraljeva (Ferdinanda i Izabele), infantu Ivanu Ludu.
Ivan je umro samo šest mjeseci nakon vjenčanja, na putu za Portugal, gdje se njegova starija sestra Izabela udavala za portugalskog kralja. Margareta je u vrijeme njegove smrti bila trudna; nakon što je rodila mrtvorođenče koje bi, da je se rodilo živo, nastavilo dinastiju Trastamara i onemogućilo Habsburgovcima dolazak na španski tron, Ivanova najstarija sestra Izabela postala je presumirana nasljednica. Izabela je umrla na porodu, te je njen jedini sin, Miguel da Paz, postao novi presumirani nasljednik. Nakon Miguelove smrti prva u nizu bila je supruga Margaretinog brata, Ivana, koja je na kraju i naslijedila majčinu krunu. Margaretin je brat tako postao de jure uxoris kralj Kastilje, a nakon njegove rane smrti Ivana je naslijedila i očevo kraljevstvo.
Uprava nad Habsburškom Holandijom
Margareta je kao udovica živjela u Holandiji, gdje ju je otac 1507. godine postavio za guvernericu, odnosno de facto vladaricu u njegovo ime. Za vrijeme upravljanja Holandijom skrbila se za bratovog sina Karla. Margareta je vršila ulogu posrednika između svog oca, cara Svetog Rismkog Carstva, i njegovih holandskih podanika, te pregovarala o sporazumu sa Engleskom po pitanju trgovine. Kada je postao punoljetan 1515. godine Karlo, koji je vlast nad Habsburškom Holandijom naslijedio od oca, pobunio se protiv tetkine uprave. Ubrzo ju je, međutim, počeo gledati kao svoju savjetnicu, i ponovo je 1519. postavio na mjesto guvernerice na kojem je ostala do smrti.
Njena uprava nad Holandijom donijela je Holanđanima relativan mir i prosperitet. Međutim, protestantska reformacija je zahvatila sjever Holandije, te su prvi protestantski mučenici spaljeni na lomači 1524. godine.
Smrt
Nadvojvokinja Margareta umrla je 1. decembra 1530. godine. Nakon njene smrti njen bratić Karlo preuzeo je vlast nad Habsburškom Holandijom.
Tone Hrovat
Tone Hrovat (Velika Kladuša, n.d., 1915. godina - Glinica, n.d., Velika Kladuša 1941.godina) istaknuti antifašist i član Saveza komunista Jugoslavije.
Biografija
Tone Hrovat, koji inače ima slovensko porijeklo, njegovi preci su još u 19. stoljeću doselili na područje Velike Kladuše rođen je 1915. godine u Velikoj Kladuši. O ranom životu ovog junaka se malo zna a prvi spomen njegove ličnsoti datira iz 1941. godina kada je zajedno sa Milanom Pilipovićem, Huskom Miljkovićem, Perom Šipkom, Miletom Dejanovićem i drugima išao po selima Cazinske krajine, Banije i Korduna. Upoznavali su ljude sa namjerama ustaške vlasti NDH prema Srbima, Jevrejima i Romima. Govorili su da ustaše hoće da unište Srbe. Nažalost, ova upozorenja nisu dovoljno ozbiljno i sa povjerenjem u narodu prihvaćena. Hiljade ljudi nasjelo je na laži i prevare i odazvalo se na poziv ustaških vlasti koje su ih kao ovce odveli na klanicu.
Na teritoriji Cazinske krajine bila je slaba organizacija KPJ. Jedino je partijska organizacija u Velikoj Kladuši sa Milanom Pilipovićem na čelu bila aktivna i radila na pripremi ustanka.
Hapšenje i smrt
Uhapšen je i ubijen u ljeto 1941. godine.
IC 42
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Jovo Bijelić
Jovo Bijelić (Jasenje, kod Kozarske Dubice, 18. novembar 1914 — Beograd, 25. maj 1986), učesnik Narodnooslobodilačke borbe, društveno-politički radnik SFR Jugoslavije i SR Bosne i Hercegovine i narodni heroj Jugoslavije.
Biografija
Rođen je 18. novembra 1914. u Jasenju, Austro-Ugarska. Prije početka Drugog svjetskog rata bio je zemljoradnik. Član Komunističke partije Jugoslavije (KPJ) je od 1942. godine.
U Narodnooslobodilačku borbu je stupio 1941. Početkom rata, stupio je u Prvu partizansku četu 2. bataljona 2. krajiškog odreda. Istakao se u borbama kao puškomitraljezac na Kruškovcu, Novoselcu, Verijama, Drakseniću, oko Bosanske Dubice, i dr.
U napadu na Mrakovicu, likvidira neprijateljske predstraže, zarobljava puškomitraljez. Njegova desetina zarobila je 20 ustaša i velike količine oružja. U februaru 1942. godine, kad je neprijatelj napredovao od Dubice prema Prijedoru, svojom desetinom ga je iznenadio i natjerao na povlačenje. Tada je Bijelić bio teže ranjen. Aprila 1942. godine, kao mitraljezac, učestvovao je u udarnoj grupi u napadu na Bosansku Dubicu. Jovo je branio most na Uni i nije dao neprijatelju da mu pristigne pojačanje.
Maja 1942. godine, u napadu na Prijedor, Jovo je bio vodnik. Likvidirao je uporište na željezničkoj stanici, oduzeo bacače od ustaša i omogućio partizanima prodiranje u grad. Potom je postao je zamjenik komandira čete.