cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Medicina
Ostale grane medicinske nauke miz navedene grupem u samom nazivu imaju definisan predmet interesovanja, ali se ipak oslanjaju na detalje koje im nude osnovne i kliničke medicinske nauke. Stomatologija je dio medicinske nauke čija briga je zdravlje usne šupljine (stoma - usta, otvor; logos - nauka, glavna riječ, bit), iako se najčešće vezuje samo za zdravlje zuba; veterinarska medicina brine o zdravlju izvjesnog broja životinjskih vrsta, njihovoj ishrani, njihovoj životnoj okolini, i slično; farmacija kao nauka, najbliža je općoj definiciji medicine, jer ona je ta koja proučava i proizvodi "remedium", "medicinu", dakle konkretan hemijski ili drugi suplement koji će ublažiti, ili potpuno ukloniti tegobe posmatranog živog organizma, odnosno dovesti do ponovnog uspostavljanja homeostaze.
Zvanje ljekara
Zvanje ljekara - doktora opće medicine se stiče završetkom šestogodišnjeg studija na univerzitetu. Tokom studija se postepeno izmjenjuju opći predmeti kao, na primjer, medicinska hemija, biofizika i humana genetika, nakon toga dolaze, takozvani, pretklinički predmeti među kojima su anatomija, histologija i embriologija, i tako dalje. Negdje na polovini ovog puta sa pretkliničkih predmeta se prelazi na kliničke predmete, koji odgovaraju istinskoj medicinskoj struci. Nastava se izvodi teorijski (u vidu predavanja) i praktično (većina predmeta ima laboratorije za izvođenje vježbi). Nakon dvanaest uspješno završenih semestara, i odbrane diplomskog rada, te par nekoliko mjeseci u ulozi stažiste, dotadašnji studenti medicine dobiju zvanje doktora opće medicine (ili medicinske prakse). U godinama koje dolaze poslije uspješno završenog studija, postoji mogućnost specijaliziranja određene medicinske grane, ali i mogućnost napredovanja u akademskoj karijeri upisivanjem postdiplomskog studija. Postdiplomski studij vodi ka visokom akademskom stepenu, preko magistra do doktora medicinskim nauka, a vrhunac akademskog napredovanja je na zvanju akademika.
Grane medicine
Na Medicinskim fakultetima, sa nekim manjim razlikama, izučavaju se neki od sljedećih predmeta/grana medicine:
mini|200p|desno|Hirurški zahvat
Student koji završi šestogodišnji studij medicine ima osnovna znanja iz navedenih oblasti. Obzirom na složenost organizma i procesa koji se u njemu dešavaju, te na brojnost faktora koji te procese ugrožavaju, ljekar opće prakse nije u mogućnosti pratiti sve ili većinu od navedenih grana, te se svojim interesovanjem priklanja specifičnom predmetu svog interesovanja i putem specijalističke prakse obučava za jedanu (ili eventualno dva) medicinsku granu. Na kraju specijalističke prakse ljekar stiče zvanje specijaliste, na primjer: urologa, neurologa, patologa, ginekologa i tako dalje.
Skoro svaka od ovih grana ima svoje subspecijalnosti koje se bave isključivo samo određenim problemima dotične grane medicine. Ova je podjela podložna daljoj promjeni i usavršavanjima, što najčešće zavisi od razvoja medicine tokom vremena.
Postoji i podjela na:
U nekim zemljama zapada studenti medicine se već u prvim godinama studija opredjeljuju za hirurške grane ili za konzervativnu medicinu.
Ponijeri
Ponijeri su planinsko izletište na nadmorskoj visini od 1200 metara, koje je udaljeno oko 20 kilometara od centra Kaknja. Zbog nadmorske visine ujedno je i zračna banja.
Etimologija
Naziv Ponijeri potječe od riječi ponor ili poniranje, jer se na nekoliko mjesta može naići na ponore. Nakon Drugog svjetskog rata na Ponijerima su vršena ispitivanja bojenjem vode tamošnjih potoka. Voda koja ponire u središtu Ponijera, dokazano je da se pojavljuje negdje na dnu Ponijera u obliku vrela.
Opis
Izletište Ponijeri se nalaze u sastavu masiva Ravne Planine koja se pruža između općina Kakanj,Zavidovići,Vareš i Zenica s najvećim vrhom Tajan na nadmorskoj visini od 1297 metara.U podnožju Ponijera izvire veliki broj rijeka i potoka a najpoznatije su: Suha,Marošićka rijeka,Žuća,Ribnica,Mala Rijeka,Boriva i Lužnica.Sastavni je dio Spomenika prirode Tajan.Geološki,područje Ponijera je veoma zanimljivo.Centralni dio Ponijera izgrađen je od trijaskih vapnanac a koji se pruža od izvora Žuće na zapadu do Omlatka i Prašume Trstionica na istoku.Uz prisustvo vode i tektonske aktivnošću krečnjaci su ravili kraške formacije poput malog kraškog polja u centru Ponijera,3 veće kraške uvale,mnogobrojne ponore,pećine,jame...Vode koje poniru s područija Ponijerskog polja i Opake Ravan (njih 6) javljaju se kao vrelo rijeke Žuća,zakonom zaštićeno kao strogi prirodni rezervat dok ponori s područja Močila i Omlatka izvoru kao Djedova vrela u slivu rijeke Borive i Trstionice.Sjeverni,Zapadni,Istočni dijelovi Ponijera su dio bosanske seprnetinske zone koje na ovom područiju izgrađuju bazalti,seprentiniti,peridotiti,škriljci,dijabazi i dijelom laporci.Ovdje se mogu pronaći minerali poput kvarca,jaspisa,limonita,seprentina,olivina,opala,hematita,kalcita,gipsa,liksuna...
Položaj
Do Ponijera se može doći iz četiri pravca. Jedan je preko Kraljeve Sutjeske, drugi preko kotline rijeke Ribnice, treći uz Malu rijeku preko Jehica, a četvrti, koji je ujedno i najkraći put, negdje oko 20 km od Kaknja, uz rijeku Zgošću preko Tršća i Paočina.Izletište Ponijeri bogato je raznovrsnom florom što omogućava branje gljiva, ljekovitog bilja i šumskog voća. Ovo izletište je i lovište, jer se u okolnim šumama mogu naći zečevi, lisice i jazavci, a dublje u šumi mogu se uloviti srna i medvjed.
Aktivnosti
Za sport i rekreaciju na raspolaganju su tereni za: odbojku na pijesku, nogomet, košarku, uređene staze za trčanje, vožnju biciklom i planinarenje. U zimskim mjesecima Ponijeri postaju sankalište i skijalište. Tada je u upotrebi ski-lift dužine 1100 metara, sa uređenom ski-stazom i ski-lift dužine 300 metara, namijenjen početnicima. U zimskim mjesecima prosječna visina snježnih padavina je oko 100 cm.
Prirodne ljepote Ponijera su nekoliko puta poslužile i kao inspiracija za modna snimanja bosanskohercegovačkih brendova fotografkinji Redžepagić Aidi.
Najviši vrh
Napor penjanja do vrha planine Tajan traje oko sat vremena. Na početku je to više ugodna šetnja kroz rijetku šumu, a nakon toga se šuma zgušnjava, put sužava, a uspon povećava.
1074.
Godina 1074. (MLXXIV) bila je redovna godina koja počinje u srijedu u julijanskom kalendaru. Oznaka 1074. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
Psiho (1960)
thumbtime=3627|mini|desno|250px|Foršpan za Psiho Psiho jest psihološki horor Alfreda Hitchcocka iz 1960, zasnovan na kriminalističkom romanu Roberta Blocha iz 1959. godine. Scenario je napisao Joseph Stefano. Inspiracija za roman bio je Ed Gein, serijski ubica iz Wisconsina.
Radnja
Marion Crane radnica je u agenciji za nekretnine iz Phoenixa, koja je nesretna i nezadovoljna svojim životom. Tokom pauza za ručak ona se sastaje sa svojim ljubavnikom Samom Loomisom, s kojim se ne može vjenčati jer on većinu novca troši na alimentaciju. Šef agencije povjeri joj 40.000 dolara da ih isporuči u banci, no ona se spakira i odluči otići u Fairvail (Kalifornija). Umorna od vožnje, Marion se odluči odmoriti u motelu Bates, koji vodi Norman Bates.
Ona iznajmi sobu i ode u nju. Nakon nekog vremena Norman joj donese večeru i oni pričaju, no Marion je umorna i Norman iziđe iz sobe. Nakon večere Marion odlazi u kupaonicu, no dok se ona kupa, u kupaonicu uđe Norman, prerušen u svoju majku i ubije Marion. Ovo se dogodilo za vrijeme poznate "scene u kadi", gdje se tokom ubistva puštala poznata muzika Bernarda Herrmanna. Tada je stavi u njen automobil i baci je u močvaru u blizini motela. Ne znajući za novac, Norman je i njega poslao u močvaru.
U Arizoni se saznaje za nestanak novca i agencija angažira privatnog detektiva Miltona Arbogasta da pronađe novac. On ispita Marioninu sestru Lilu i Sama, no oni ne znaju ništa. Detektiv saznaje gdje je bila i odlazi do motela. Tu ispita Normana, koji se pravi da ne zna ništa, i onda odlazi u kuću da ispita gđu Bates. Tu biva izboden od Normana, koji je ponovo prerušen u svoju majku.
Lila i Sam se zabrinu kada im se detektiv ne javi i upozore lokalnog šerifa. Oni uporno tvrde da u kući ima starija žena, no saznaju da je gđa Bates mrtva već 10 godina. Tada Lila i Sam odlaze u motel kako bi pronašli dokaze o Marion i nađu papirić na kojem je pisalo "40.000". To dokazuje da je Marion bila ovdje, što je Norman vješto poricao.
Prije toga čuli smo svađu između Normana i njegove majke i vidjeli kako je on odnosi u podrum u strahu da je neko ne nađe. Lila se tada odluči otići u kuću, a Sam razgovara s Normanom kako bi Lili dao vremena. No, njihov razgovor brzo eskalira i Norman onesvijesti Sama i ode u kuću.
Norman je uhapšen i odveden kod psihijatra, dr. Richmonda. Nakon vještačenja on objasni Lili i Samu da je Norman imao jedino majku u svom životu te da je bio jako ljubomoran kad je ona našla ljubavnika. Tada je otrovao strihninom i nju i njega. Kako bi zaboravio na zločin, oživio je majku ukravši truplo i stvorio je drugu osobu u sebi - osobu majke za koju je on mislio da postoji. Kako je Norman bio ljubomoran na majčine veze, majka je bila ljubomorna na bilo koju ženu koja se sviđa Normanu i zato ih ubija. Normanova psiha sprečava ga da zna za majčine zločine, a sprečava ga i da zna da mu je majka mrtva.
U posljednjoj sceni vidimo Normana kako sjedi na stolici i čujemo njegovu majku kako govori u njegovim mislima. Planira za sve okriviti Normana i prikazati da je on ubio Marion i detektiva, a ne ona. Nakon tog kratkog monologa vidimo kako se Norman zadovoljno smije.
U kratkom epilogu vidimo kako policija iz močvare izvlači Marionin automobil.
Hitchcockov kameo
Kao i u svakom od svojih filmova, Hitchcock ima kameo nastup. U Psihu se može vidjeti kako nosi šešir i stoji ispred ureda Marion Crane.
Golub pećinar
thumb|Columba livia Golub pećinar ili golub uličar (Columba livia) spada u porodicu golupčarki i ima oko 15 podvrsta. Od ovog goluba potiču sve domaće pasmine golubova.
Osobine
Dužina mu 32-34 cm, raspon krila oko 63 cm, dužina repa 10 cm, a teži oko 330 g. Golubica je nešto manja. Ova ptica ima perje škriljasto plave, mutnoplave boje. Perje na grudima i na vratu ima metalan odsjaj, koji je obično s donje strane purpurnog sjaja, dok je s gornje strane plavozelenog metalnog sjaja. Na krilima se nalaze dvije crne pruge (trake) i jedan crno obojeni široki završni rub na repu. Na donjem djelu leđa nalazi se svijetlije perje. Ženka je nešto blijeđe boje i ima znatno manje sjaja na grudima i vratu.
NGC 6542
NGC 6542 (također poznat kao IRAS 17591+6121, MCG 10-25-126, PGC 61239 i UGC 11092) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 31 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Zmaj. Najveći prečnik je 1,30 (12 hiljade sg) a najmanji 0,4 uglovnih minuta (3 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio Lewis Swift 22. jula 1886. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Konvencija o zaštiti i korištenju prekograničnih vodotoka i međunarodnih jezera
Konvencija o zaštiti i korištenju prekograničnih vodotoka i međunarodnih jezera, također poznata kao Konvencija o vodama, je međunarodni sporazum o okolišu. Svrha ove konvencije je da unaprijedi nacionalne pokušaje i mjere za zaštitu i upravljanje prekograničnim površinskim i podzemnim vodama. Na međunarodnom nivou, Strane su obavezne da sarađuju i stvaraju zajednička tijela. Konvencija uključuje odredbe o: praćenju, istraživanju, razvoju, konsultacijama, sistemima upozorenja i alarmiranja, međusobnoj pomoći i pristupu, kao i razmjeni informacija.
Otvorena je za potpisivanje u Helsinkiju 17. marta 1992. i stupila je na snagu 6. oktobra 1996. godine. Od septembra 2018. godine ratificirale su ga 43 strane, što uključuje 42 države i Evropsku uniju. Ujedinjeno Kraljevstvo ga je potpisalo, ali nije ratificiralo.
Neki od problema vezanih za vodu su količina i kvalitet vode, veliki vodni stres i prekomjerna eksploatacija vodnih resursa, sve veće suše i poplave, kontaminirana voda koja dovodi do bolesti povezanih s vodom, itd. Ova pitanja je još teže riješiti zbog prekogranične prirode vodnih izvora. Više od 150 velikih rijeka i 50 velikih jezera su ili zajedničke ili se nalaze duž granica dvije ili više zemalja.
Konvencija o vodama pristupa svojim pitanjima na holistički način, podjednako naglašavajući važnost ekosistema, ljudskih društava i različitih ekonomija, i naglašavajući integrirano upravljanje vodama umjesto prethodno korištenog fokusa na specifične lokalizirane probleme.
2003. godine, Konvencija o vodama je izmijenjena i dopunjena, što je omogućilo zemljama da se pridruže Konvenciji i na taj način imaju koristi od njenog pravnog okvira i iskustva; amandman je stupio na snagu 2013. godine.
Stranke i potpisnici
Strana : Evropska unija
NGC 2116
NGC 2116 (također poznat kao ESO 57-SC38) je otvoreno zvjezdano jato i nalazi se u sazviježđu Zlatna riba. Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 30. decembra 1836. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Konvencija o zaštiti i korištenju prekograničnih vodotoka i međunarodnih jezera
Stranke i potpisnici
Samo potpisnik : Ujedinjeno Kraljevstvo Velike Britanije i Sjeverne Irske
Milan Babić
Milan Babić (26. februar 1956, Kukar, Knin (Hrvatska) - 5. mart 2006, Den Haag (Holandija)) je bio srpski političar iz Hrvatske i ratni zločinac. Prvi je ratni zločinac sa područja bivše SFRJ koji je priznao krivicu. Poslije priznanja osuđen je na 13 godina zatvora. Počinio je samoubistvo u svojoj ćeliji u Haagu 5. marta 2006. godine.
Rane godine
Milan Babić, po zanimanju ljekar, rođen je u Kukru, Hrvatska. 1989 imenovan je za jednog od direktora medicinskog centra u Kninu, Hrvatska. U Kninu u 1989. godini većinu stanovništva su činili Hrvatski Srbi. Raspadom Jugoslavije, Babić napušta Komunističku partiju Jugoslavije i postaje član nacionalističke srpske Srpske demokratske stranke pri njenom osnivanju 17. februara 1990. godine. Malo kasnije na lokalnim izborima biva izabran za predsjednika općinskog vijeća Knina. Hrvatski Srbi, u to vrijeme 11% stanovništva Hrvatske, su činili većinsko stanovništvo u regionu Krajina i u istočnoj Slavoniji.
Rodijelj (Foča, RS)
Rodijelj je naseljeno mjesto u općini Foča, Bosna i Hercegovina.
Čajničko evanđelje
Čajničko evanđelje je srednjevjekovna rukopisna knjiga u bosanskoj redakciji starocrkvenoslavenskog jezika i u vlasništvu je Srpske pravoslavne crkve. Čuva se u Muzeju Crkve Uspenja Bogorodice i Crkve Vaznesenja Hristovog u Čajniču. Proglašeno je za nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine.
Nastalo je početkom XV vijeka, na dvoru feudalca Pavla Radenovića, ili je samo bilo u njegovom vlasništvu. Prema osobinama jezika izvjesno je da je nastalo na tlu istočne Bosne – na ijekavskom tlu. Pisano je brzopisno, poluustavom bosanskog tipa. U pisanju se smjenjivalo pet glavnih pisara, koji su kontinuirano ispisivali tekst. Kodeks je prepisan sa tri različita predloška.
Čajničko evanđelje je četvoroevanđelje od kojeg su se sačuvali samo dijelovi Evanđelja po Mateju, Evanđelja po Marku, te najveći dio Evanđelja po Luki. Evanđelje po Jovanu, početak i kraj rukopisa, te izvjestan broj stranica u sredini su u cjelosti izgubljeni. Danas rukopis broji 167 listova. Rukopis je naknadno ukoričen drvenim koricama presvučenim kožom (vjerovatno XVIII vijek).
Rukopis karakterišu zapisi na marginama koji su pisani poluustavom i novijom ćirilicom. Među ovim kasnijim zapisima posebno je i zapis glagoljicom (slova su deformirsana i miješaju se sa ćiriličnim te je u pitanju neka vrsta kriptografija za osobu koja se inače služila ćirilicom.
Opis dobra
Jevanđelje sa dimenzijama listova 19,5 x 15 cm, a pisano je na tankom pergamentu koji je značajno oštećen te je tekst negdje teže čitljiv. Veličina teksta je 14x10 cm, broj pisanih redova kreće se između 18 i 23 reda. Iluminacije su skromne, svode se na ukrašavanje inicijala i odaju nevještu ruku. Jedan crtež u knjizi, koji predstavlja figuru Kraljevića Marka, ne pripada koncepciji rukopisa i iscrtan je naknadno izrazito nespretno preko cijele jedne stranice.
Rukopis je posebno ukrašen u Jevanđelju po Mateju. Inicijali su različitog oblika, vrlo arhaični, često u dvojnim prepletima, sa palmetama, polupalmetama i volutama. Inicijali i ukrasi su izvedeni cinoberom, a pojedini su ispunjeni plavom ili crvenom bojom.
Najzanimljiviji inicijal se nalazi na listu 35a u Jevanđelju po Mateju. Ovdje je prikazana ljudska figura izvedena crnom i crvenom bojom koja predstavlja ćiriličko slovo I. Figura u rukama drži predmet, sličan većoj i manjoj posudi. Glava figure je iscrtana primitivno i grubo. Niz glavu i leđa figure se spušta kosa iscrtana kao vlasulja. Odijelo i donji dio figure su gotovo geometrijski stilizovani i neobično kolorisani kontrastima crvene i crnosmeđe boje. Desna polovina odjeće obojena je djelimično crvenom bojom i ukrašena polukružnim crvenim šarama na bijelom polju, a lijeva polovina crvenosmeđom bojom. Oko struka figure je pojas kakav je nošen u srednjem vijeku. Na nogama figure su iscrtane šiljate čizme, kakve su nošene XIV i XV vijeka na Zapadu, ali i Balkanu. Desna čizma obojana je crnom, a lijeva crvenom bojom. Figura, svojim oblikom, odjećom i stilizacijom, najviše podsjeća na ljudske predstave na stećcima.
Rukopis pisalo 5 različitih ruku s tri prijedloška. Treći prijedložak je sa odlikama bosanske škole, jer u njemu nije bilo ligaturnih slova ja i je.
Jovan Radović
Jovan Radović (28. oktobar 1891., Bare, Donja Morača - 15. novembar 1918. Sarajevo), nacionalni radnik i četnički vojvoda.
Osnovnu školu je završio u mjestu rođenja, a gimnaziju u Beogradu. Studije je završio u Lajpcigu u predvečerje Prvog svjetskog rata 1914. godine, odakle je prebjegao, preko Rusije, u rodnu Crnu Goru. Po kapitulaciji Crne Gore odmetnuo se,zajedno sa bratom Savom,u planine. Uskoro je uspio da se prebaci u Srbiju, gdje je bio jedan od najzaslužnijih figura Topličkog ustanka: Bio je poliglota, odličan govornik i organizator. Prilikom oslobađanja Crne Gore, u jesen 1918. godine, Radović je zastupao bolesnog vojvodu Kostu Milovanovića Pećanca, pa je sa topličkim i crnogorskim četnicima opkolio (20. oktobar 1918.) Nikšić i prinudio na predaju Austro-Ugarske trupe (86 oficira, 30 kadeta i 3.000 vojnika). Jovan Radović je pripadao omladinskom pokretu koji su predvodili Marko Daković i Lazar Damnjanović. Njegova misteriozna smrt u Sarajevu bila je povod krvavog razračunavanja između porodica Radović i Medenica Dožić, jer su Radovići sumnjali daj je Jovan otrovan od strane pristalica kralja Nikole.
Zastava Perua
mini|250p|desno|Proporcija Zastave: 2:3
Zastava Perua je usvojena 1825. godine. Prikazana verzija zastave je državna zastava. Građanska zastava, zvana "narodna" zastava, je ista osim bez grba. Godišnjica Bitke kod Arika, 7. juni, je Dan Zastave. Izmislio je je Hoze de San Martin.
mini|250p|desno|Građanska zastava Perua
Oreade
Odearde (starogrčki: Ὀρειάς, korijen Ὀρειάδ -, latinski: Oreas/Oread ) su u grčkoj mitologiji bile planinske nimfe. Oreade se međusobno razlikuju po obitavanju: Ideaje su bile sa planine Ide, Pelijade sa planine Pelion itd. Mitovi su Oreade povezivali sa Artemidom, budući da je boginja, kada je izlazila u lov, preferirala planine i stjenovite provalije.
Čini se da je sam generički izraz "oread" helenistički (prvi put posvjedočen u Adonisovom epitafu (grčki: Ἐπιτάφιος Ἀδώνιδος ) Biona od Smirne, 100. g. p.n.e.) i stoga postklasičnog perioda.
IC 2011
IC 2011 (također poznat kao ESO 117-?12) je dvostruka zvijezda i nalazi se u sazviježđu Mreža. Prvo otkriće je napravio DeLisle Stewart 8. decembra 1899. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
PT-85
PT-85 (zapadna oznaka) ili Model 1981 jeste sjevernokorejski lahki amfibijski tenk. Tenk je baziran na osnovu šasije oklopnog transportera VTT-323, iako kupolom nalikuje na PT-76, PT-85 ima kupolu oblika potkove i otvore slične na T-54 tenku.
Raniji modeli ovog tenka iz 1981. godine koji su javno prikazani bili su naoružani navođenom protivoklopnom raketom 9M14 Maljutka koja je bila instalirana sa lanserom na vrhu kupole neposredno iznad topa. Osim toga tenk je oprmeljen IC reflektorom. 2015. godine modeli prikazani na vojnoj paradi bili su opremljeni lahkim protivavionskim sistemom kao i sa tri dmna minobcača.
Željezna zavjesa
mini|Željezna zavjesa Željezna zavjesa (engleski Iron Curtain, ruski Железный занавес) popularan je izraz koji se koristio za graničnu liniju koja je dijelila Evropu u dva odvojena politička bloka; na jednoj strani bio je blok istočnoevropskih zemalja na čelu sa Sovjetskim savezom, a drugi su blok predstavljale zapadnoevropske zemlje koje su bile u interesnoj sferi Sjedinjenih Američkih Država. Željezna zavjesa pojavila se odmah po završetku Drugog svjetskog rata i trajala je sve do kraja Hladnog rata koji je završio 1990.
Željezna zavjesa (njemački Eisener Vorhang) bila je obavezna protupožarna mjera u svim pozorištima u Njemačkoj za sprječavanje širenja požara s pozornice na ostatak pozorišta. Vatre su bile česte u pozorištima kroz 18. i 19. vijek, sve do pojave električne rasvjete, budući da su se dotad koristile svjetiljke s plamenom, dok je dekor oko pozornice bio napravljen od zapaljivog materijala. U slučaju požara željezna zavjesa sprječavala je njegovo širenje s pozornice na ostali dio dvorane, te je lokalizirao požar kojeg su kasnije vatrogasci mogli lakše obuzdati.
U politici izraz "željezna zavjesa" prvi put je upotrijebila belgijska kraljica Elizabeta, za opisivanje stanja između Belgije i Njemačke nakon izbijanja Prvog svjetskog rata 1914. Joseph Goebbels koristio je ovaj izraz u svojoj propagandi protiv Sovjetskog saveza u članku 2000. godine, koji je bio objavljen 1945.:
<blockquote style="border: 1px solid blue; padding: 2em;"> "If the German people lay down their weapons, the Soviets, according to the agreement between Roosevelt, Churchill and Stalin, would occupy all of East and Southeast Europe along with the greater part of the Reich. An iron curtain would fall over this enormous territory controlled by the Soviet Union, behind which nations would be slaughtered. The Jewish press in London and New York would probably still be applauding."
Skoro godinu dana poslije 5. marta 1946., Winston Churchill upotrijebio je izraz željezna zavjesa u svom dugom govoru na Westminster College u Fultonu, Missouri, SAD:
<blockquote style="border: 1px solid blue; padding: 2em;"> "From Stettin in the Baltic to Trieste in the Adriatic an iron curtain has descended across the Continent. Behind that line lie all the capitals of the ancient states of Central and Eastern Europe. Warsaw, Berlin, Prague, Vienna, Budapest, Belgrade, Bucharest and Sofia; all these famous cities and the populations around them lie in what I must call the Soviet sphere, and all are subject, in one form or another, not only to Soviet influence but to a very high and in some cases increasing measure of control from Moscow."
IC 323
IC 323 je trostruka zvijezda i nalazi se u sazviježđu Perzej. Prvo otkriće je napravio Lewis Swift 27. oktobra 1888. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Vilenica (pećina)
Jama Vilenica ili pećina Vilenica na Lokvi je najstarija izložbena pećina u Evropi. Prvi turisti u pećini zabilježeni su 1633. godine. Nalazi se pored sela Lokev u općini Sežana na Kraškoj visoravni u jugozapadnoj Sloveniji.
Prirodno okruženje
Pećina Vilenica duga je više od 1300 metara, sa dubinom od 180 metara, ali turistima je dozvoljen ulaz samo u prvih 450 metara pećine.
Historija
Do sredine 19. stoljeća bila je poznata kao najveća, najljepša i najposjećenija pećina klasičnog krša. Kasnije ju je nadmašila Postojnska jama.
Od 1986. godine u pećini i okolini održava se godišnji Međunarodni književni festival Vilenica. Događaj se najčešće dešava početkom septembra. Centralni dio festivala je dodjela Nagrade za književnost Vilenica od strane Društva slovenskih književnika. Nagrada autoru iz srednje Evrope za njegova ili njena dostignuća u pisanju književnosti i eseja dodjeljuje se u pećinskoj dvorani Plesna
Henrik I, kralj Francuske
Henrik I (4. maj 1008 – 4. august 1060) bio je francuski kralj od 1031. do 1060. Tokom njegove vladavine, Francuska je imala najmanju površinu i iz tog razloga on se često smatra najslabijim kraljem iz dinastije Kapet. Iako su ga drugi historičari smatrali jakim, bio je prisiljen voditi realnu politiku imajući na umu ograničenu moć Francuske.
Vladavina
Henrik je također pritekao u pomoć mladom vojvodi Normandije Vilijamu (budući Vilijam Osvajač), kako bi ugušio pobunu Vilijamovih vazala. Godine 1047. Henrik je osigurao vojvodstvo za Vilijama u konačnoj pobjedi nad vazalima u bitki kod Caena. Nekoliko godina kasnije, kad se Vilim, inače rođak engleskog kralja Edvarda Ispovjednika, oženio kćerkom flandrijskoga grofa, Henrik se pobojao moguće Vilimove moći. Stoga je 1054. i ponovno 1058. pokušao osvojiti Normandiju, ali je oba puta bio poražen. Unatoč Henrikovim naporima, njegova tridesetogodišnja vladavina je bila obilježena vrhuncom feudalne moći u Francuskoj.
Kralj Henrik I je umro 4. augusta 1060. u Vitry-en-Brieu, i pokopan je u Bazilici St. Denis. Naslijedio ga je sin Filip I, kojem je tada bilo 7 godina, te je sljedećih šest godina kao regent vladala Henrikova žena, Ana Kijevska.
Henrik je također bio vojvoda od Burgundije od 1016. do 1032. godine, kada je abdicirao u korist svoga brata Roberta.
Porodica
Henrik se ženio dva puta:
Vladimir Skočajić
Vladimir Skočajić (rođen u Mostaru) je bosanskohercegovački trener, i bivši nogometaš. Osta je upamćen kao igrač prijeratnog FK Veleža iz Mostara, gdje je postigao 48 golova u 153 utakmice.
Karijera
Vladimir Skočajić "Taramba" je počeo svoju karijeru u FK Velež iz Mostara. Poznat je po 4 gola postignuta protiv Dinama iz Zagreba, 9. februara 1980. Zanimljivo, meč je završio 9-2 za Velež. Jedini je igrač Veleža, uz Vladimira Matijevića, koji je osvojio kup bivše države 2 puta, 1981. i 1986. Završio je karijeru zbog ozbiljne saobraćajne nesreće, čiji je oporavak trajao 4 mjeseca. Trenutno radi kao koordinator u školi nogometa HŠK Zrinjski gdje je svojevremeno bio i trener.
Marina Gržinić
mini|Marina Gržinić Marina Gržinić (rođena 1958.) je filozofkinja, teoretičarka i umjetnica iz Ljubljane. Ona je istaknuta savremena teorijska i kritička ličnost u Sloveniji. Od 1993. zaposlena je na Institutu za filozofiju pri Znanstveno-istraživačkom centru Slovenske akademije nauka i umjetnosti. Danas radi kao profesor i istraživački savjetnik. Za svoj naučni rad dobila je Zlatni znak SASA 2007. godine Od 2003. godine radi i kao redovni profesor na Akademiji likovnih umjetnosti u Beču, Austrija. Intenzivno objavljuje, drži predavanja širom svijeta i bavi se video umjetnošću od 1982.
Rani život i obrazovanje
Marina Gržinić rođena je 1958. godine u Rijeci (Jugoslavija), u današnjoj Hrvatskoj. Odgajana je u porodici italijanske manjine. Sama se preselila u Ljubljanu sa sedamnaest godina (nakon završene gimnazije u Rijeci). Diplomirala je analitičku sociologiju 1985. godine, magistrirala 1991. godine na Fakultetu umjetnosti Univerziteta u Ljubljani, a doktorirala 1995. na Odsjeku za filozofiju Fakulteta umjetnosti Univerziteta u Ljubljani. Naslov njene disertacije bio je "Virtuelna stvarnost: akronično vreme, paraprostor i simulacija." Gržinić je bila jedna od prvih, u Jugoslaviji, sa doktoratom iz filozofije i virtuelne stvarnosti, kiberprostora, sajberfeminizma, postkolonijalne teorije, francuskog strukturalizma i medija teorija (Baudrillard, Couchot, Klonaris/Thomadaki, Virilio). U periodu od 1997. do 1998. godine završila je postdoktorsku akademsku obuku u Japanu, na Univerzitetu u Tokiju (dobila je grant vlade Japana, JSPS) i provela godinu dana kod profesora Machiko Kusahare.
Karijera
U Ljubljani se bavila konstituisanjem onoga što je danas poznato kao ljubljanski alternativni ili subkulturni pokret koji je 1980-ih razvio nove umjetničke prakse (poput videa i performansa), politički angažiranih pokreta kao što su homoseksualna gej i lezbijska scena i mnogih drugih procesa koji su bili relevantni za diskusiju o položaju umjetnosti i kulture u Sloveniji, a u vezi sa zahtjevima i borbom za politički emancipovan život koji zaobilazi srednjoklasnu buržoasku percepciju slovenačkog društva i stvarnosti.
Teorija
Teorijski rad Marine Gržinić usmjeren je na savremenu filozofiju i estetiku nakon modernizma. Također, usmjeren je na teoriju ideologije, teoriju tehnologije, biopolitiku/nekropolitiku, video tehnologiju i transfeminizam u odnos s dekolonijalnošću Njen rad se ne može lako ograničiti na određenu školu ili disciplinu, iako je posljednjih godina zastupala globalnu kritičku filozofiju koja preispituje kolonijalizam, kapitalizm i nekropolitike.
Njen teorijski pristup je između političke performativne teorije i aktivističke kritike i teorije na djelu. Njena pozicija nije neangažirano područje interpretacije koje proizlazi iz teorijske i filozofske kontemplacije, već je njen rad u filozofiji, teoriji i umjetnosti proizlazi iz konkretne teorijske prakse, intervencija i srodnih kultura.
Svoje istraživačke rezultate redovno implementira u procese obrazovanja, ali i u drugim disciplinama, posebno u umjetničkim disciplinama. Značajno se angažuje u javnom životu u zemlji i inostranstvu, učestvujući u različitim političkim i društveno motivisanim borbama protiv kapitalizma i njegovih procesa oduzimanja posjeda, rasizma i brutalne diskriminacije.
Umjetnost/video
Gržinić se bavi video umjetnošću i medijskom umjetnošću od 1982. godine. Radi u suradnji s Ainom Šmid, istoričarkom umjetnosti i umjetnicom iz Ljubljane.
Korake ti znam
"Korake ti znam" je pop-balada bosanskohercegovačke pjevačice Maye Sar. To je bila pjesma Bosne i Hercegovine na Eurosongu 2012. u Bakuu, Azerbejdžan. Postoje također italijanska verzija "Passi Che Fai" i engleska verzija "The Steps I Know" ove pjesme.
"Korake ti znam" je premijerno predstavljena 15. marta 2012. Pjesma je napredovala od drugog polufinala u veliko finale gdje je završila na 18. mjestu od 26 takmičara. Sar je uspjela dobiti bodove od samo 9 zemalja od 41, uključujući 10 poena od Hrvatske i Turske, ali nije dobila maksimum od 12 poena od bilo koje države. To je bio najlošiji rezultat Bosne i Hercegovine od 1997.
Pjesma je istaknuta na spisku pjesama njenog debi albuma iz 2013. Krive riječi.
Sjedna kost
Sjedna kost (lat. os ischii) formira donji i leđni dio kuka (os coxae). Smještena je ispod karlične kosti i iza stidne; to je jedna od tri kosti čije spajanje stvara kuk. Gornji dio ove kosti formira otprilike jednu trećinu čašice kuka (acetabuluma).
Struktura
Sjedna kost se sastoji od tri dijela: tijela, gornje i donje grane (ramusa)
Sjednim granama se pridružuje donja grana (ramus) stidne kosti sprijeda i najjača je kost kuka.
Tijelo
Tijelo ulazi čašicu kukovog zgloba (acetabuluma) i čini nešto više od njegove dvije petine Njegova vanjske površine formiraju dio polumjesečaste površine čašice i dio čašične jame. Njegova unutrašnja površina je dio zida male karlice; daje polazište nekim vlaknims unutarnjega opturatora. Na tijelu sjedne kosti su polazišta dva mišića: duboki i površinski poprečni mišić. Nema mišića koji imaju hvatište na ovom dijelu tijela.
Njegovi prednji rubovi projiciraju se kao kvržice za musculus obturator posterior. Od njegovog stražnjeg ruba, unatrag se proteže tanka i šiljata trokutasta uzvisina trnasti nastavak sjedne kosti, manje ili više izdužen kod različitih osoba.
Iznad kičme je veliki usjek, veliki bedreni usjek, a ispod nastavka je trnasti manji usjek, mali bedreni usjek.
Gornja grana
Gornja grana sjedne kosti (silazni ramus) projicira se prema dolje i unatrag od tijela i ima tri površine: vanjsku, unutrašnju i zadnju.
Pozadi ovaj ramus formira veliku izbočini – kvrgi sjedne kosti.
Donja grana
Donja grana sjedne kosti (uzlazni ramus) je tanka, spljošteni dio sjedne kosti, koja izlazi iz vrha ramusa i pridružuje se donjoj grani stidne kosti.
Medijalna granica je debela, gruba, malo izvučena, čini dio izlaza iz karlice, a predstavlja dva grebena i međuprostoru. Grebeni su povezani sa sličnim onima na donjoj grani ramus stidne kosti: iza vanjskog pričvršćivanja dubokog sloja površinskog pojasa i unutrašnjeg dijela donjieg pojasa urogenitalne dijafragme.
Prateći ove dvije izbočine prema dolje, oni se međusobno spajaju, iza tačke polazišta poprečnih mišića međice. Ovdje su ova dva sloja pojasa kontinuirano povezaana iza stražnjeg ruba mišića.
U međuprostoru, baš ispred tačke spajanja grebena, veže se poprečna međica, a ispred je to dio sjedne kaverne, crus penis – kod muškaraca ili crus clitoridis – kod žena.
Njegova bočna granica je tanka i oštra, a dio je medijalnog ruba zatvarača otvora.
Klinički značaj
Sa kliničke tačke gledišta, značajna je pojava nasilno odvajanje preloma kvrge sjedne kosti. Nasilno odvajanje ili avulzija slomljenog dijela kostiju kuka (avulziju ili kidanje daleko od sjedne kvrge) može se javiti kod adolescenata i mladih odraslih osoba, posebno u sportovima koji zahtijevaju naglo ubrzavanje ili usporavanje snage, kao što su sprint ili šutiranje u fudbalu,ragbiju, skakanju, košarci i borilačkim sportovima. Ove frakture javljaju se u kvrgama koštanih projekcija koje nemaju srednji centar okoštavanja). Avulzijske frakture se javljaju gdje se vežu mišići za: prednji gornji i donji trnasti karlični nastava, sjednu kvrgu i sjednostidne grane. Mali dio kosti sa komadom vezane tetive ili ligamenta je tada avulziran (otrgnut).
Sjedni burzitis (poznat i kao tkalačko dno) je upala sinovijalne kese, koja se nalazi između mišića musculus gluteus maximus i sjedne kvrge, što je obuično posljedica dugog sjedenja na tvrdoj podlozi.
Dinosauri
Kladus Dinosauria je podijeljen u Saurischia i Ornithischia na temelju strukture kuka, uključujući i značaj sjedne kosti. Kos većine dinosaura, sjedna kost se prostire naniže od karlične kosti i prema repu životinje. Acetabulum, koji se može shvatiti kao priključak kuka, je kupasto otvoren na svakoj strani karlice, formiran gdje je sjedna i karlična kost spajaju sa preponskom kosti i, a na kojoj je ulaz za glavu femura.. Orijentacija i položaj čašice je jedna od glavnih morfoloških osobina koja je uzrokovala da dinosauri hodati u uspravnom položaju, s nogama direktno ispod njihovih tijela.
Naproksen
Naproksen (po IUPACu (+)-(S)-2-(6-metoksinaftalen-2-il)propionska kiselina) spada u grupu nesteroidnih antiupalnih lijekova. Hemijska formula mu je C14H14O3. Obično se upotrebljava za smanjivanje bola, groznice, upale i ukočenja uzrokovanih osteoartritisom, reumatoidnim artritisom (RA), psorijatičkim artritisom, anskiloznim spondilitisom, gihtom, povredama (lomovima kostiju), tendonitisom, bursitisom i drugim reumatskim bolestima. Naproksen i natrijum naproksen su zaštičeni trgovačkim imenima kao npr. Aleve, Anaprox, Miranax, Naprogesic, Naprosyn, Naprelan, Synflex i mnogim drugim. Naproksen je prvi put proizveden 1976. te korišten pod imenom Naprosyn, dok je natrijum naproksen prvi put korišten 1980. pod imenom Anaprox. Još uvijek se koristi u mnogim zemljama svijeta samo uz liječnički recept. Američka agencija za administraciju lijekova i hrane (FDA) je 1994. godine odobrila prodaju natrijum naproksena bez liječničkog recepta, pod trgovačkim imenom Aleve. U Australiji, prodaju se male doze natrijum naproksena također bez liječničkog recepta.
Struktura i detalji
Naproksen je član porodice derivata 2-arilpropionske kiseline (profena) odnosno nesteroidnih antiupalnih lijekova (engl. NSAID - Non-steroidal anti-inflammatory drugs). To je bezbojni bijeli kristalni prah bez mirisa. Rastvorljiv je u mastima, dok je u vodi gotovo ne rastvorljiv.
Lokavec
Slovenija:
Henryk Sienkiewicz
Henryk Adam Aleksander Pius Sienkiewicz (fonetski: Henrik Adam Aleksander Pjus Sjenkjevič, Wola Okrzejska, Poljska, 5. maj 1864. – Vevey, Švicarska, 15. novembar 1916.), poljski književnik
Studirao je filologiju u Varšavi, a s putovanja po Njemačkoj, Francuskoj i Engleskoj slao je poljskim novinama putopise pod pseudonimom Litwos. Proputovao je Ameriku, Evropu i Afriku.
Nakon povratka u Poljsku, posvetio se proučavanju historije, to je rezultiralo velikom trilogijom o Poljskoj sredinom 17. vijeka: "Ognjem i mačem", "Potop" i "Gospodin Wolodyjowski".
Za roman "Quo vadis" nagrađen je 1905. godine Nobelovom nagradom za književnost. Neizmjerno je bio popularan u Poljskoj. Godine 1900. je nacionalinim doprinosima skupljeno dovoljno sredstava da mu se kupi dvorac u kojemu su živjeli njegovi preci.
.in
.in je najviši Internet domen za Indiju. Nacionalni centar za softversku tehnologiju je zadužen za ovu domenu.
TAM (tenk)
TAM upopunjava potrebu argentinske vojske za modernim lahkim i brzim tenkom sa niskom siluetom i dovoljnom vatrenom moći da uništi moguće oklopne prijetnje. Projekt je započet 1974. godine i rezultirao je konstrukcijom tri prototipa do 1977. godine. Serijska proizvodnja je pokrenuta 1979. Zbog ekonomskih poteškoća u državi proizvodnja je neko vrijeme bila usporena pa čak i zaustavljena, ali je nastavljena 1994. godine. Proizvedeno je ukupno 200 tenkova.
Horn (okrug)
Okrug Horn nalazi se u sjevernom dijelu austrijske savezne pokrajine Donje Austrije, na granici sa Češkom.
Upravna podjela
mini|400px|Općine u okrugu Horn Okrug se sastoji od ukupno 20 općine. Od toga su četiri grada i 10 općina sa statusom Markt. Broj stanovnika u pojedinoj općini nalazi se u zagradi.
Budanje
mini|280px|Budanje, rimokatolička crkva "Sv. Ahac" Budanje su naseljeno mjesto u sastavu općine Ajdovščina, regija Goriška, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu stare općine Ajdovščina.
Stanovništvo
1. januara 2021. Budanje su imale 855 stanovnika.
Napomena: ''U 1952. povećano za naselje Severska vas koje je ukinuto, za koje sadrži podatke u 1948.''
Teritorijalna organizacija i pripadnost naselja
Napomena: ''MNO je skr. za Mjesni narodni odbor.''
Pokpung-ho
Pokpung-ho ili M-2002 sjevernokorejski glavni borbeni tenk čiji razvoj potiče iz 1990-ih godina. Tenk sadrži tehnologije preuzete sa T-62, T-72 i Chonma-ho tenkova. U nekim zemljama poznat je i pod nazivom M-2002jer je prošao testiranja 16. februara 2002. godine, iako neki smatraju da se tenk nalazi u upotrebi vojske Sjeverne Koreje još od 1992. godine.
Historija
Nakon raspada Sovjetskog Saveza mnogi T-72 tenkovi su bili povučeni iz operativne upotrebe i otpisani za staro željezo. Smatra se da je Sjeverna Koreja došla u posjed od nekih otpisanih T-72 tenkova i metodom obrnutog inžinjeringa konstrisala svoj Pokpung-ho tenk. Također postoje pretpostavke da je Sjeverna Koreja došla u posjed T-80 iz Afganistana 1990-ih. Unatoč sankcijama pod kojim se nalazi Sjeverna Koreja, nije u stanju da nabavi moderne tenkove od drugih zemalja.
Uništavanje iračkih T-72 tenkova od zapadnih kao što je primjerice američki M1 Abrams tokom zalivskog rata pokazalo je loše djelovanje izvoznih verzija T-72 tenkova u odnosu na zapadne tenkove. Sjeverna Koreja je odlučila modernizirati svoju postojeću flotu tenkova kako bi premostila veliku razliku u karateristikama između svojih Ch'onma-ho tenkova i južnokorejskih K1 i ranijih verzija M1 Abrams tenkova. Međutim uticaj ekonomske krize u toj zemlji i nedostatak nekoliko važnih tehnologija dovele su do toga da se P'okp'ung-ho nije proizvodio u velikom broju prije 2000-ih godina.
Naoružanje
Kao glavno naoružanje P'okp'ung-ho-a kod prvih verzija najverovatnije je bio 115 mm 2A20, međutim za druge novije verzije predpostavlja se da su naoružane topom 125 mm. Osim toga tenk je naoružan i teškim mitraljezom kalibra 14.5 mm KPVT kao i suspregnutim mitraljezom kalibra 7.62 mm i po četiri bacača dimnih grnata na svakoj strani kupole. Tenk nema sposobnosti ispaljivanja navođenih protivtenkovskih projektila. Na vojnoj paradi aprila 2017. godine prikazan je model tenka opremljen sa lahkim protivavionskim raketnim lanserima, dva protivtenkovska raketna lansera na lijevoj strani kupole i dvostrukim automatskim bacačem granata postavljenim sa desne strane otovra komandira.
Oklop
Iako naizgled podvozje liči na podvozje tenka T-72, zapravo se radi o modificiranom podvozju T-62 tenka koje je izduženo sa dodatna dva kotača. Osim kompozitnog oklopa, zaštitu tenka pruža eksplozivno-reaktvni oklop. The panels along the tracks seem to be made of a light laminar armour.
Pokretljivost
Javnosti nije predstavljen tačan tip motora kojim je tenk pogonjen. Predpostavke analitičara su da se radi o dizelskom motoru od 1000 KS pa čak i do špekulacija da se radi o motoru od 1500 KS.
Willibald Alexis
Willibald Alexis (Georg Wilhelm Heinrich Häring; Breslau, 29. juni 1798. - Arnstadt, 16. juni 1871.), njemački književnik
Menandar Protektor
Menandar je rođen sredinom 6. vijeka u Carigradu. Studirao je pravo, pa napustio studij i posvetio se nešto slobodnijem životu. Preokret je učinio kada je za bizantskog cara izabran Mauricije (582-602), inače poznat kao mecena, pokrovitelj i ljubitelj nauke i umjetnosti. Menandar je postao član careve straže (protektor, odakle mu i nadimak). Tako je materijalno osiguran mogao da se posveti pisanju. Njegov uzor bio je Agatija. On nastavlja njegov rad i opisuje događaje od 558. do 582. godine. No od njegovog rada, očito Hronike, su očuvani samo fragmenti. Uprkos tome mjesto i uloga njegovog rada su izuzetno značajni jer mnogi kasniji bizantski pisci su ga preuzimali zbog davanja iscrpnih i pouzdanih opisa. Daje informacije i o Slavenima (Sirmium, Singidunum).
Vanjski linkovi
Istorijska biblioteka: Menandar Protektor
Dobriša Cesarić
Dobriša Cesarić bio je hrvatski i jugoslavenski pjesnik i jedan od najpoznatijih predstavnika hrvatske poezije.
Objavio je šest knjiga, koje su bile različiti izbori već objavljivanih pjesama, a pisao je kritičke i memoarske tekstove. Zbog jednostavnosti i jasnoće, ali i narativnosti, njegova lirika uživala je veliku popularnost kod širokih čitalačkih krugova. Bio je zaokupljen temom subjekta u otuđenom svijetu, poeziji je vratio estetiku bola, a orijentacija na čovjeka i društvo uputila ga je na socijalno angažiranu književnost. Mnogo je prevodio s njemačkog (Goethea, Heinea i Rilkea) i ruskog (Puškina, Ljermontova, Jesenjina i druge). Jedan je od prevodilaca čuvene Heineove pjesme "Azra", a bio je jedan od najprevođenijih hrvatskih pjesnika.
Biografija
Srednju realnu gimnaziju pohađao je u Osijeku. Studirao je pravo i filozofiju. Radio je kao činovnik, lektor, prevodilac i urednik.
Od 1916. stalno živi u Zagrebu, gdje je maturirao i zatim slušao predavanja na Filozofskom fakultetu. Te godine objavio je i prvu pjesmu pod nazivom "I ja ljubim" u časopisu Pobratim. Prva zbirka pjesama pod nazivom Lirika objavljena je 1931. u vlastitoj izdavačkoj kući i za to je dobio nagradu Jugoslavenske akademije znanosti i umjetnosti (JAZU). U međuratnim godinama službovao je u školi Narodnog zdravlja, a od 1945. bio je urednik u IP "Zora". Godine 1951. primljen je kao prvi član Jugoslavenske akademije nauka i umjetnosti. Od 1958. bio je u penziji. Do smrti je bio aktivan kao pjesnik i prevodilac.
Svojim pjesničkim opusom ušao je u italijansku antologiju svjetske lirike Poeti del mondo, te u njemačku antologiju savremene evropske lirike. Uz prepoznatljivu "Voćku poslije kiše", i druge antologijske pjesme, poput "Balade iz predgađa", "Oblaka", "Pjesme mrtvog pjesnika", "Slapa", "Povratka", bile su prevedene na mnoge svjetske jezike.
Preminuo je 18. decembra 1980. u Zagrebu, u 79. godini. Dugo je bolovao od dijabetesa i vrlo teškog oštećenja jetre.
Bibliografija
Pisao je lirske pjesme i pjesme u prozi. Napisao je više zbirki pjesama:
Lokavec (Ajdovščina)
Lokavec je naseljeno mjesto u sastavu općine Ajdovščina, regija Goriška, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Ajdovščina.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Lokavec je imao 1.069 stanovnika.
NGC 3593
NGC 3593 (također poznat kao IRAS 11119+1305, MCG 2-29-14, PGC 34257 i UGC 6272) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 29 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Lav. Najveći prečnik je 5,20 (43 hiljade sg) a najmanji 1,9 uglovnih minuta (16 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 12. aprila 1784. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
.ir
.ir je najviši Internet domen za Iran. Institut za matematička i fizička istraživanja je zadužen za ovu domenu.
Rize (pokrajina)
300p|mini|Lokacija pokrajine Rize
Pokrajina Rize (tur.: Rire ili) je pokrajina u sjeveroistočnoj Turskoj, na istoku crnomorske obale, između Trabzona i Artvina, dok je pokrajina Erzurum smještena na njenim južnim granicama. Njen glavni grad također nosi ime Rize. Pokrajina ima 320.000 stanovnika (podaci iz 2010.).
Geografija
Rize je smještena između planina Pontic i Crnog mora. Smatra se za "najvlažniji" dio Turske države, a poznata je i kao glavni region za proizvodnju čaja. Osim čaja jedna od glavnih poljoprivrednih kultura predstavlja i voće kivi. Pokrajina je uglavnom ruralnog pejzaža u kom se smjenjuju planinske doline i travnate visoravni.
Planine
Veće planine:
Rijeke
Najveće rijeke
Historija
Prema Pliniju Starijem, od 670 godine p. n. e. nadalje, Aegeani, antička grčka zajednica, je uspostavila mrežu trgovačkih puteva duž obala Crnog mora, a jedna od njenih stanica je bila i Rize. Tokom većeg dijela Srednjeg vijeka region je bio pod kontrolom Bizantije, i uglavnom naseljen Grcima. Nakon dugog odolijevanja 1470. godine je pao pod Otomansku vlast.
U Prvom svjetskom ratu su ga okupirale ruske snage (period 1916-1918. godine), da bi Brest-Litovskim sporazumom bio vraćen Turskoj. Od 1924. je sastavni dio Republike Turske kao jedna od njenih provincija.
Distrikti
Pokrajina je podijeljena u sljedećih 12 distrikta:
NGC 409
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Ivan Lendrić
Ivan Lendrić (rođen 8. augusta 1991.) je hrvatski nogometaš.
Karijera
Lendrić je u Zrinjski došao u ljeto 2010. godine iz Hajduka. U prvoj sezoni u Premijer ligi postigao je 16 golova, te još 3 u kupu, te postao najbolji strijelac lige. Debitovao je i za mladu reprezentaciju Hrvatske, protiv Slovenije, 17. novembra 2010. i pritom odmah postigao gol.