cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bosna i Hercegovina u Gotskom kraljevstvu
Arheologija iz kasnoantičkog perioda
Nakon nastanka Ostrogotskog kraljevstva Goti su se smjestili u garnizone (gdje su zamijenili vojsku Rimljana), kao i u naselja u kojima su postojale državne institucije koje nisu mijenjane (Zenica, Travnik, Sarajevsko polje, Potoci, Japra). Postoji i veliki broj toponima sa prostora Bosne i Hercegovine (Delegošta, Vogošća, Vareš, Mile, Moštre, Gudinoge, Gudelji, Konogovo, Godomilje, Gačani, Otolež, Gacko, Hrgud, Orgošta, Otilovci, Kotez) koji su derivati iz gotskog jezika i koji govore o posebnoj vrsti ostrogotskih naselja. Na području općine Visokog postoji na desetine toponima. U bosanskom jeziku ne postoje riječi koje vode porijeklo iz gotskog jezika.
Na teritoriji Bosne i Hercegovine su brojna arheološka nalazišta iz ovog perioda, među kojima su i bazilike iz 5. i 6. vijeka. Goti, kao revnosni arijanski kršćani, forsirali su njihovu izgradnju. Razlikuju se po mjestu gradnje, pa je uočljiva razlika između bazilika iz doline rijeke Bosne i onih iz doline Vrbasa i Une. Bazilike imaju nekoliko zajedničkih karakteristika: relativno su male, gotovo kvadratnog oblika, imaju veći broj pomoćnih prostorija, prostor za vjernike je vrlo malen.
Nije rijedak slučaj postojanja dvojnih bazilika (Založje kod Bihaća, Skelani na Drini), gdje se na rastojanju od 100 metara nalaze po dvije građevine iz tog vremena. Sjeverna strana ovih građevina je složenija, sa više prostorija, dok je južna strana uvijek jednostavna dvorana sa apsidom i predvorjem. Raspored i odnos dviju kultnih građevina govori o postojanju dviju crkvenih organizacija u jednom mjestu. Jedna je pripadala domaćem stanovništvu koji su bili pripadnici nikejskog pravovjernog kršćanstva, a druga istočnogotskim arijancima.
1930. godine otkrivena je još jedna građevina u Brezi koja upućuje na Ostrogote kao graditelje. Ima predvorje i lađu s apsidom potkovičastog oblika koja je sa vanjske strane bila ukrašena protomima veprova i ovnova. Istočni portal sličan je pročelju Teodorihove palate u Raveni. Na jednom manjem stubu urezani su znaci germanskog, runskog alfabeta, futharka. Uz građevinu se nalazilo prostrano dvorište, a na njegovom kraju stajala je poveća zgrada slična hospiciju. Zbog toga se pretpostavlja da je kompleks u Brezi predstavljao rezidenciju višeg ostrogotskog upravnog službenika.
Rakovčani kod Prijedora su najveće arheološko nalazište vezano za Gote. Tu su grobovi poredani u redove i predstavljaju ranu pojavu organizovanja grobova u redove. Ova pojava će se održati do duboko u srednji vijek i kod etnički sasvim različitih naroda. Na tom lokalitetu u grobovima se prvi put pojavljuju zaštitne drvene ploče (Totenbrett), ali i izdubljena stabla (Totenbaum). Nađene su i sjekire, mali noževi i neobične strelice. Od ukrasnih predmeta pronađene su ogrlice od perli različitog oblika od ćilibara i staklene paste, pločaste fibule, par zlatnih naušnica sa jednostavnom kockom i veliki broj kopči različitog tipa, uglavnom od bronze, željeza i srebra. Tu su i primjerci ukosnica u vidu bronzanih i srebrnih stilusa sa istaknutom i perforiranom glavom.
I nekropola sa Gradine u Koritima kod Tomislavgrada pripada ovom vremenu. Grobovi su ograđeni kamenom, a u nekoliko slučajeva i sa nepravilno otesanim pločama. U njima su nađeni ukrasni ili upotrebni dijelovi nošnje (fibule, kopče, prstenovi, narukvice, naušnice).
U Gornjem Turbetu kod Travnika nađena je zlatna ogrlica koja sadrži osamnaest kružnih medaljona. Na jednima je predstava jagnjeta, a na drugim predstava anđela.
Skupocjeni nakit je otkriven u Potocima kod Mostara. U jednom grobu pronađen je zlatni lanac koji predstavlja rijetkost među nakitom tog vremena na čitavom evropskom području. Izvjesnu sličnost pokazuje sa dva nalaza (jedan u Mađarskoj, drugi u Italiji) koja pripadaju Ostrogotima. U drugom je pronađen par srebrnih pozlaćenih lučnih fibula, par zlatnih naušnica i dio zlatnog lančića. Ova zbirka zlatnog nakita također pripada luksuznom ostrogotskom nakitu s početka 6. vijeka.
Značajan nalaz je i par srebrnih i pozlaćenih lučnih fibula, par srebrnih naušnica i krupna perla od kalcedona iz Gornjih Pećina kod Travnika. mini|desno|200p|Arheološko nalazište Mogorjelo. Par srebrnih i pozlaćenih lučnih fibula nađen je i u Mihaljevićima kod Sarajeva, a uz fibule pronađen je kristalni bikonični pršljen i bronzani prsten. U nizu kopči koje su otkrivene u nekropoli u Mihaljevićima izdvaja se tip vizantijske kopče s okovom izvedenim u tehnici proboja. Na jednoj od njih pojavljuje se motiv krsta, uz polumjesec.
Fibule iz Potoka, Gornjih Pećina i Mihaljevića pripadaju istočnogotskim tipovima ovih ukrasnih predmeta jer se javljaju u svim oblastima u kojima su boravili Istočni Goti, od Ukrajine do Italije. Potekle su iz čuvenih gotskih zlatarskih radionica na Krimu, u Podunavlju, Sirmijumu, Akvileji i drugih.
Postoji još nalazišta čiji se nalazi vezuju za period Gota: Mogorjelo (Čapljina), Rotimlje (Stolac), Maslum (Gacko), Cimeše (Bosanski Petrovac).
Uz navedene materijalne nalaze pronađen je i veliki broj numizmatičkog materijala. Proađen je novac iz perioda bizantskih careva (Zenon, Anastazije I, Justinijan I i Mavrikije), ali posebnu vrijednost ima novčić gotskih vladara. Srebrni novčići Athalariha (526-534) pronađeni su u Vinici kod Duvna i srebrni novac Theodahada (534-536) u okolini Bihaća, uz više nedefiniranih komada u mnogim zbirkama. Svi ovi nalazi potvrđuju opticaj istočnogotskog novca u Bosni i Hercegovini u vrijeme njihovog kraljevstva.
Literatura
Ne postoje nikakvi domaći pisani izvori o događajima iz vremena Gota u Bosni i Hercegovini. O njima se doznaje od rimskih, tačnije bizantskih pisaca 5-7. og vijeka i savremenih zabiljeških o ovim burnim vremenima. Među te izvore, koje koriste savremeni historičari, spadaju Prokopije (Bellum Gothicum), Jordanes (De origine actibusque Getarum), Isidor Hispalski (Historia Gothorim) i Pavle Đakon (Historia Langobardorum).
Vanjski linkovi
http://bosnaplemenita.blogger.ba/
Donja Barska
Donja Barska je naseljeno mjesto u gradu Cazinu, Bosna i Hercegovina.
Puškovac
Puškovac je naseljeno mjesto u općini Lopare, Bosna i Hercegovina.
Savez za bolju budućnost Bosne i Hercegovine
Savez za bolju budućnost Bosne i Hercegovine (SBB BiH) jest politička stranka u Bosni i Hercegovini. Deklariše se uglavnom kao umjereno desna stranka centra. Stranka je osnovana u oktobru 2009. godine. Trenutni predsjednik i osnivač stranke je Fahrudin Radončić, vlasnik i osnivač novina Dnevnog avaza.
SBB je, zahvaljujući uspjehu na Općim izborima u Bosni i Hercegovini 2018. godine postao parlamentarna stranka i ima jednog poslanika u Predstavničkom domu Parlamentarne skupštine BiH i 8 u Predstavničkom domu Parlamenta Federacije BiH. Predsjednik Saveza za bolju budućnost BiH, Fahrudin Radončić, zauzeo je drugo mjesto na izborima za bošnjačkog člana Predsjedništva BiH, iza Bakira Izetbegovića a ispred Harisa Silajdžića. Po izbornim rezultatima, Savez za bolju budućnost BiH je treća stranka po broju osvojenih glasova iz Federacije BiH, više glasova osvojili su Socijaldemokratska partija Bosne i Hercegovine (SDP) i Stranka demokratske akcije (SDA).
Studeno (Postojna)
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazilo se u sastavu stare općine Postojna.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Studeno je imalo 298 stanovnika.
NGC 810
NGC 810 se može odnositi na jedan od sljedećih NGC/IC objekata:
Dajla
Dajla (ital. Daila) je naseljeno mjesto u sastavu grada Novigrada, Istarska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Buje.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Dajla je imala 396 stanovnika.
Napomena: ''U 1857., 1869. i 1921. podaci su sadržani u naselju Novigrad, kao i dio podataka u 1880. i 1890. U 2001. smanjeno izdvajanjem naselja Mareda za koje sadrži dio podataka do 1991.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Dajla je imalo 307 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Marmon-Herrington CTLS
Marmon-Herrington CTLS je naziv za seriju američkih laki tenkova koji su se proizvodili za potrebe izvoza od početka drugog svjetskog rata.
Ovi tenkovi su korišteni tokom japanske invazije Holandske Istočne Indije (Indonezija). Sredinom 1942. holandski tenkovi su prebačeni u Australiju gdje su se koristili za obuku. Nakon napada na Pearl Harbor nekoliko tenkova je koristila američka vojska Aljaskoj.
Dobravica pri Velikem Gabru
Dobravica pri Velikem Gabru (njem. Dobrauischdorf) je naseljeno mjesto u sastavu općine Trebnje, regija Jugoistočna Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Trebnje.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Dobravica pri Velikem Gabru je imala 21 stanovnika.
Napomena: ''Do 1953. iskazivano pod imenom Dobravica.''
Antolovec
Antolovec je naseljeno mjesto u sastavu općine Legrad, Koprivničko-križevačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Koprivnica.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Antolovec je imao 75 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Antolovec je imalo 123 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Sam Brownback
Samuel Dale "Sam" Brownback (rođen 12. septembra 1956) američki je političar i bivši guverner savezne države Kansas. Član je Republikanske stranke, bio je zastupnik u Predstavničkom domu Kongresa SAD-a od 1995. do 1996. godine ispred 2. kongresnog distrikta Kansasa, da bi zatim bio izabran u Senat SAD-a kao predstavnik Kansasa od 1996. do 2011. godine. Učestvovao je u utrci za predsjedničkog kandidata 2008. godine ispred svoje stranke, ali je povukao kandidaturu prije preliminarnih stranačkih izbora te podržao kasnijeg predsjedničkog kandidata Johna McCaina. Izabran je kao 46. guverner Kansasa 2010. godine, a na dužnost je stupio u januaru 2011. godine.
Ram (tenk)
Ram je naziv za kanadski brzi tenk koji je nastao na osnovu američkog M3 Lee tenka. Zbog standardizacije oklopnih jedinica sa M4 Sherman tenkom, ovaj tenk je korišten isključivo za obuku, a ne u borbene svrhe.
Razvoj
Nakon britanskog poraza u Francuskoj 1940. godine, britancima je bilo jasno da njihova namjenska industrija ne može zadovoljiti potrebe vojske za tenkovima pa je bio neophodan uvoz iz SAD-a. Shodno tome Kanada je morala pokrenuti vlastitu proizvodnju tenkova. Kompanija Montreal Locomotive Works je proizvodila lake pješadijske tenkove Valentine, ali oni nisu bili dovoljni za opremanju novoformiranih kanadskih oklopnih jedinica. Odluka o preoizvodnji novog tenka pala je 1940. s naglaskom na tenk američkog dizajna, a ne britanskogzbog uzimanja dijelova iz SAD-a.
Odluka je pala da se kopira američki M3 Lee tenk, umjesto američkog topa kalibra 75 mm, odlučeno je da se koristi britanski top 57 mm koji je imao izuzetno dobre protivoklopne sposobnosti. Prvi prototip je dovršen 1941. godine kada je počela serijska proizvodnja tenka koja je trajala do 1943. Ukupno je proizvedeno oko 2.000 primjeraka.
Androsteron
Androsteron ili 3α-hidroksi-5α-androstan-17-on je endogeni steroidni hormon, neurosteroid i navodni feromon. To je slabi androgen sa potencijom koja je približno 1/7 testosteronske. Androsteron je metabolit testosterona i dihidrotestosterona (DHT). Pored toga, može se pretvoriti natrag u DHT putem 3α-hidroksisteroidna dehidrogenaza i 17β-hidroksisteroidna dehidrogenaza, zaobilazeći konvencijske međuprodukte kao što su androstenedion i testosteron, a kao takav može se posmatrati kao metabolički međuprodukt sam po sebi.
Također je poznato da je androsteron inhibitor androstanskog neurosteroida, djelujući kao pozitivni alosterini modulator GABAA receptora, i ima antikonvulzivne efekte. Neprirodni enantiomer androsterona snažniji je kao pozitivni alosterni modulator GABAA receptora i kao antikonvulziv prirodnog oblika. Androsteronski 3β-izomer je epiandrosteron, a njegov 5β-epimer je etioholanolon.3β,5β-izomer je epietioholanolon.
Biološka funkcija
Općenito se smatra da je androsteron neaktivni metabolit testosterona, koji kada je konjugiran glukuronidacijom i sulfacijom omogućava uklanjanje testosterona iz tijela, ali je slab neurosteroid koji može preći u mozak i mogao bi imati efekte na njegovu funkciju.
Izgleda da je, međutim, ranije stajalište o androsteronu općenito od malog značaja, jer ga je potrebno pregledati u svjetlu istraživanja 21. stoljeća, koja sugeriraju da androsteron značajno utiče na maskulinizaciju kod fetusa sisara. Maskulinizacija spoljašnjih genitalija kod ljudi podložna je dihidrotestosteronu (DHT) izvedenom prepoznatljivim androgenim putem, a također i putem androgenog puta stažnjih vrata. Stoga se androstanediol može koristiti kao marker zakulisnog puta sinteze DHT. Spektrometrijske studije identificiraju androsteron kao glavni android u pozadini muškog fetusa. Razine cirkulacije ovise o spolu, a DHT-a u osnovi nema u ženki, kod kojih su titri intermedijara iz stražnjeg ulaza također vrlo niski.
Kod muškaraca, intermedijari u pozadini pojavljuju se uglavnom u jetri i nadbubrežnoj žlijezdi fetusa i u posteljici – teško u testisu. Umjesto toga, u posteljici progesteron je glavni supstrat pozadine za sintezu androgena. To je također u skladu s zapažanjem da je insuficijencija posteljice povezana s poremećajima u razvoju fetusih genitalija.
Feromon
Androsteron se nalazi u ljudskim pazusima i koži, kao i u urinu. Može ga lučiti i ljudska lojna žlijezda. Opisana je kao da ima mošusni miris, sličan onom kod androstenola. Utvrđeno je da androsteron utiče na ljudsko ponašanje kad se osjeti miris.
Metabolizam
Androsteron je sulfatiran u androsteron-sulfat i glukuronidiran u androsteron-glukuronid i ovi konjugati se izlučuju se u mokraći.
Izvori
Dokazano je da se androsteron prirodno pojavljuje u borovom polenu i dobro je poznat u mnogim životinjskim vrstama.
Historija
Androsteron su prvi put izolirali Adolf Friedrich Johann Butenandt i Kurt Tscherning, 1931. Destilirali su preko 17.000 litara muškog urina, iz kojeg su dobili 50 mg kristalnog androsterona, što je bilo dovoljno da se utvrdi da je hemijska formula vrlo slična estronu
Lahki tenkovi Ujedinjenog Kraljevstva
Laki tenkovi Ujedinjenog Kraljevstva su laki tenkovi od oznaka Mk I do Mk V. Ovo je bila serija sličnih britanskih malih tenkova proizvedenih između dva rata. Korišteni su za obuku, a učestvovali su u vrlo malom broju okršaja u britanskim jedinicama, kao na primjer u kampanji u Abesiniji 1941. godine od strane južnoafričkih trupa.
Svi su bili teški oko pet tona i sposobni da razviju brzinu od oko 50 km/h na putevima i oko 30 km/čhvan puteva. Naoružanje je bilo isključivo mitraljesko - Vikers mitraljezi kalibra .303 ili .50 inča. Koristili su Horstman vešanje. Sve do modela Mk V, imali su dvočlanu posadu - vozač/komandir i nišandžija. Mk V je imao tročlanu posadu-vozača, nišandžiju i komandira koji je pomagao i oko mitraljeza.
Light Tank Mk I
thumb|lijevo|Light tank AA Mk I Ovaj laki tenk je bio naoružan Vickers mitraljezom kalibra .303 Britsh. Oklop tenka je maksimalno iznosio 13 mm, brzina mu je iznosila 30 km/h. Ovjes je bio sličan ovjesu na Carden Loyd tanketi. Postoji i protivavionska verzija naoružana s 4 Vickers mitraljeza.
Light Tank Mk II
thumb|lijevo|Light Tank Mk II
Light Tank Mk III
thumb|lijevo|Light Tank Mk III Serijska proizvodnja ovog tenka kreće 1934. godine. Tenk je bio pokretan Henry Meadows 6-cilindarskim benzinskim motorom snage 88 KS.
Light Tank Mk IV
thumb|Light Tank Mk IV
Light Tank Mk V
thumb|lijevo|Light Tank Mk V
Kup kralja Fahda 1995.
Kup kralja Fahda 1995. (arapski: كأس الملك فهد) je bio drugi turnir takve vrste pod pokroviteljstvom FIFA-e koji će kasnije biti poznat kao FIFA Kup konfederacija. Domaćin turnira je bila Saudijska Arabija u januaru 1995. godine. Na turniru je nastupilo šest ekipa, dvije više nego na prethodnom kupu kralja Fahda: Saudijska Arabija kao organizator turnira, Japan kao pobjednik Azijskog kupa 1992. godine, Meksiko kao pobjednik CONCACAF Gold kupa 1993. godine, Argentina kao pobijednik Copa Américe 1993. godine, Nigerija kao osvajač Afričkog kupa nacija 1994. godine i Danska kao pobjednik Evropskog prvenstva 1992. godine. Danska je pobjedom u finalu nad Argentinom osvojila drugi FIFA Kup konfederacija odnosno Kup kralja Fahda. Treće mjesto na turniru osvojila je Nigerija. Na turniru je odigrano osam utakmica te postignuto 19 golova. Najbolji strijelac kupa kralja Fahda 1995. je bio Luis García Postigo sa tri postignuta gola.
Reprezentacije učesnice
300px|thumb|Reprezentacije učesnice Kupa kralja Fahda 1995.
Stadion
Sve utakmice na turniru su igrane na stadionu kralja Fahda (arapski: أستاد الملك فهد الدولي) u Rijadu, Saudijska Arabija. Kapacitet stadiona je tada iznosio oko 67 000 gledaoca.
Sistem takmičenja
Šest reprezentacija učesnica bile su raspoređene u dvije grupe gdje je svaka grupa sačinjavala tri reprezentacije. Pobjednici grupa igrali su finale dok su drugoplasirane ekipe grupe A i grupe B igrale utakmicu za treće mjesto. U slučaju da bi dvije ekipe imale isti broj bodova u grupnoj fazi odlučivali bi bolji međusobni dueli te bolja golovna razlika. Ako i u tom primjeru nebi bio odlučen pobjednik grupe igrala bi se dva produžetka po 15 minuta. U slučaju neriješenog ishoda i nakon produžetaka pristupilo bi se izvođenjem jedanaesteraca. Ovakav primjer smo imali u grupi A gdje su zbog istog broja bodova, iste golovne razlike i neriješenog međusobnog ishoda Danska i Meksiko pobjednika grupe odlučili izvođenjem jedanaesteraca. Pravila takmičenja su važila i u nokaut fazi. Meksiko je izvođenjem jedanaesterca u utakmici za treće mjesto bio bolji od Nigerije.
Takmičenje po grupama
{{legend|#00FF7F|Kvalificirali se u finale|border=#000000}} {{legend|#FFD4FF|Kvalificirali se u polufinale|border=#000000}}
NGC 826
NGC 826 se može odnositi na jedan od sljedećih NGC/IC objekata:
NGC 94
NGC 94 se može odnositi na jedan od sljedećih NGC/IC objekata:
NGC 858
NGC 858 se može odnositi na jedan od sljedećih NGC/IC objekata:
Suhorje
Suhorje je naseljeno mjesto u sastavu općine Pivka, regija Primorsko-notranjska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazilo se u sastavu stare općine Postojna.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Suhorje je imalo 61 stanovnika.
Hasta Mañana
Produkcija
U početku su se članovi grupe ABBA bojali da bi pjesma "Waterloo" mogla biti previše rizična za ulazak na Eurosong 1974. godine. Umjesto toga, razmišljali su o izvođenju balade "Hasta Mañana", jer su smatrali da je više u stilu sa prethodnim pjesmama koje su pobijedile na Evroviziji. Na kraju su se ipak odlučili za pjesmu "Waterloo", prvenstveno zato što su u njoj Agnetha Fältskog i Anni-Frid Lyngstad dijelile vodeće pjevanje, dok je u pjesmi "Hasta Mañana" Agneta Fältskog bila pjevačka solistica. Grupa ABBA je vjerovala da će to kod publike ostaviti pogrešan dojam o njima.
Pjesma je i dalje bila poznata pod originalnim radnim naslovom "Who's Gonna Love You?" kada je snimljena prateća pjesma za singl ploču. Stihove je kasnije napisao Stig Anderson tokom božićnih praznika na Kanarskim ostrvima i diktirao ih telefonom.
Dok se pjesma snimala, odlučili su u jednom trenutku odustati od nje, jer je nijedan od članova grupe ABBA nije mogao otpjevati kako treba. Agnetha je bila sama u studiju i odlučila se otpjevati ovu pjesmu. Osjećala je da bi mogla pjevati u stilu pjevačice Connie Francis, što je na kraju i uspjela. U Australiji je pjesma "Hasta Mañana" bila korištena kao B-strana na singl ploči "So Long" (koji nikada nije uvršten u Evropi). Nakon što je predstavljena u popularnom filmu The Best of ABBA TV Special, emitiranom u martu 1976. godine, pjesma je ponovo objavljena i postala Top 20 hit u Australiji i Top 10 hit na Novom Zelandu. Ova pjesma dospela je na drugo mjesto na ljestvicama popularnosti u Južnoafričkoj Republici u novembru 1974. godine.
Donja Koprivna
Donja Koprivna je naseljeno mjesto u gradu Cazinu, Bosna i Hercegovina.
Ratkovići (Lopare)
Ratkovići su naseljeno mjesto u općini Lopare, Bosna i Hercegovina.
Mihailo Apostolski
Mihailo Apostolski, Novo Selo, kod Štipa, 8. novembar 1906 — Dojran, 7. august 1987) bio je učesnik Aprilskog rata i Narodnooslobodilačke borbe, društveno-politički radnik SFRJ i SR Makedonije, general-pukovnik JNA, historičar i narodni heroj Jugoslavije.
Biografija
Rođen je 8. novembra 1906. godine u Novom Selu, kod Štipa, kao Mihailo Mitić, od oca Apostola.
Obrazovanje
Vojnu akademiju upisao je 1924. godine kao pitomac 57. klase. Školovanje je završio 1927. godine i unaprijeđen je u čin potporučnika. Višu vojnu akademiju je završio 1933. godine kao pripadnik 35. klase slušalaca, a 1938. i Generalštabnu akademiju Kraljevine Jugoslavije. Kao generalštabni major Jugoslavenske vojske, postavljen je za pomoćnika načelnika Štaba Drinske divizije u Ljubljani.
Nagrade
Nosilac je Partizanske spomenice 1941. i drugih jugoslovenskih odlikovanja, među kojima su — Orden ratne zastave, Orden partizanske zvijezde prvog reda, Orden Republike prvog reda, Orden zasluga za narod prvog reda, Orden bratstva i jedinstva prvog reda, Orden narodne armije prvog reda i Orden za hrabrost. Nosilac je i sovjetskih Ordena Suvorova drugog stepena i Ordena Aleksandra Nevskog. Ordenom narodnog heroja odlikovan je 9. oktobra 1953. godine.
Hercegovačka lazarkinja
Hercegovačka lazarkinja (lat. Asperula hercegovina,Degen), sinonimi: A. hexaphylla,Beck, non  All.,  A.  capitata,  Kit.,  bivša Schultes subsp. hercegovina (Degen) Hayek je bosanskohercegovački endem iz porodice Rubiaceae (broćevi).
Opis
Ovaj endem je višegodišnja biljka koja bude visoka oko 10–20 cm. Može biti gola ili dlakava.
Listovi se javljaju u prividnim pršljenovima, dugi  (prema nekoma) od 13  do 25 cm, a široki oko 1,5-2 (rijetko 3) mm široki  1-1,2 mm. Linearno su lancetasti,  goli   iii dlakavi, sa   hrapavim rubovima, a duži su  od  internodija. Imaju 6-12 involukralnih listića koji su dugi 4–5 mm, a široki 2–4 mm. Oblik im je  jajasto-lancetast do jajast.
Cvjeta u julu i avgustu. Cvjetovi se nalaze u pseudoštitastim cvatovima, koji su inflorescencija sastavljena od 25-30 cvjetova. Krunica je četverodijelna, dužine 3–5 mm;  bijela je do ruzicasta. Cvijet ima ljevkast vjenčic s  jasno razvijenom, 3–4 mm  dugom cijevi, a obod mu je razdijeljen na 4 režnjića dužine 1,5-2,5 mm, koji  su  razvraćeni na  strane. Lapovi cvjetne čašice su slabo   razvijeni. Žig tučka je dvodijelan i  duži   od   krunice. Plod je dug oko 1,5 mm dug i go.
U okviru ove vrste je opisan je  i takson: A. h. var. prodani Degen, čiji su pripadnici uglavnom dlakavi: stabljika, listovi, brakteje i krunica.
Ekologija i rasprostranjenje
Bosanskohercegovački je je endem centrainih Dinarida: masiv  Bjelašnice) i planine hercegovačkog endemnog centra - Prenj,  Čvrsnica (sa  Plasom), Čabulja i Velež.
Locus classicus je Hercegovina: Prenj, Borašnica, oko 1.800  m  n/v. (Degen, A. 1890).
Spisak IC objekata
Spisak IC objekata:
Laniše
Slovenija:
Piauí
Piauí je jedna od 26 saveznih država Brazila, locirana u brazilskoj Sjevernoistočnoj regiji.
Prostire se na površini od 251.529,186 km2 km2 i 11. je po veličini država u Brazilu. Prema procjeni iz 2012. godine, u Ceari je živjelo 3.160.748 stanovnika, što je čini 18. saveznom državom po broju stanovnika. Gustoća naseljenosti iznosi 13 stanovnika/km2. Država Piauí dužinom od 66 km izlazi na obalu Atlantskog okeana i jedina je država sjeveroistočne regije čiji se glavni grad nalazi u unutrašnjosti. Razlog za to leži u činjenici da je ovo područje, za razliku od ostatka države, prvo kolonizirano iz unutrašnjosti da bi se vremenom naselja širila prema obali.
Na jugoistoku države nalazi se Nacionalni park Serra da Capivara, koji je uvršten na listu svjetske baštine UNESCO-a. Nacionalni park sadrži oko 400 arheoloških nalazišta i predstavlja najveću koncentraciju crteža na kamenu. Krajolik parka obiluje kanjonima i katangama.
Glavni i najveći grad države jest Teresina.
Geografija
Država Piauí graniči sa sljedećim saveznim državama: Maranhão na zapadu, Ceará, Pernambuco i Bahia na istoku i Tocantins na jugu. Na sjeveru izlazi na obalu Atlantskog okeana.
Rijeka Parnaíba cijelom dužinom formira granicu sa državom Maranhão. Država gotovo u potpunosti leži u slivu rijeke Parnaíba i njenih pritoka. Dio države uz atlantsku obalu i duž donjeg toka Parnaíbe je nizak i močvaran. Južni dio države postepeno prelazi u visoravan. Ovaj plato je ispresjecan brojnim pritokama Parnaíba od kojih su glavne: Poti, Longa, Canindé i Piauí.
Tetivska ćelija
Tetivske ćelije ili tenociti su ćelije tipa  izduženih fibroblasta. Široko su rasprostrane u tetivnom tkivu kičmenjaka i beskičmenjaka.
Kičmenjaci
Citoplazma tetivskih ćelija kičmenjaka je pritiješnjena između tetivnih kolagenskih vlakana. Imaju centralno ćelijsko jedro sa istaknutim jedarcetom. Ove ćelije imaju dobro razvijen hrapavi endoplazmatski retikulum i odgovorne su za sintezu i promet tetivnih vlakana i temeljne supstance.
Beskičmenjaci
Tetivne ćelije kod školjki i ostalih mehkušaca  nalaze se u vezujućem epitelnom sloju između  mišića. Kod gastropoda, naprimjer, retraktorni mišići   vežu  se preko tetivskih ćelija. Na kolagenski mišićno-tetivski prostor, mišićne ćelije su prikačene  preko  hemidezmosoma. Mišićno-tetivski prostor se zatim kači na bazu tetivnih ćelija, preko baznih hemidezmosoma, dok vršni hemidezmosomi, koji na vršnim  mikrovilima, imaju tetivne ćelije za tanki sloj kolagena. Ovo je opet vezano za ljušturu, preko organskih vlakana koja se kod bivalvija ubacuju između kapaka. Tetivne ćelije mehkušaca javljaju se u kolonijama i sadrže veliko bazno ćelijsko jedro. Citoplazma je ispunjena granulama endoplazmatskog retikuluma i rijetko Golgijevog aparata. Gusti snopovi mikrofilamenata idu  duž ćelije,  povezujući bazne i vršne  hemidezmosome.
Kutnjak (čvor)
Hrvatska:
PROTO (fuzijski reaktor)
PROTO je predloženi nuklearni fuzijski reaktor koji će se implementirati nakon 2050. godine, nasljednik projekata ITER i DEMO. To je dio dugoročne strategije Evropske komisije za istraživanje fuzijske energije. PROTO bi djelovao kao prototip elektrane, uzimajući sve tehnološke prefinjenosti iz ranijih projekata i demonstrirajući proizvodnju električne energije na komercijalnoj osnovi. To može biti ili ne mora biti drugi dio DEMO/PROTO eksperimenta.
Reference
<references group="" responsive="1">
Smiljevac (Lopare)
Smiljevac je naseljeno mjesto u općini Lopare, Bosna i Hercegovina.
Sentinel (tenk)
Sentinel je bio australski brzi tenk koji je nastao iz potrebe zbog drugog svjetskog rata u Evropi i potencijalne invazije Japana. To je bio prvi tenk koji je proizvodio u Australiji.
Pošto Australija nije imala iskustva s proizvodnjom tenkova ona je poslala tim u SAD da prouče tamošnje tenkove kako bi mogli razviti vlastiti. Trup tenka je bio izrađen iz jednog dijjela, primarno naoružanje je bio top kalibra 40 mm koji je kasnije zamijenjen topom kalibra 57 mm. Sekundarno naoružanje tenka su predstvaljala dva Vickers mitraljeza kalibra .303 British. Tenk je bio pogonjin sa 3 motora Cadillac V8.
Tenk je uveden u operativnu upotrebu 1941. godine. Proizvedeno je samo 65 komada ovog tenka.
Laniše (Kamnik)
mini|280px|Laniše, izvor rijeke Tunjščice Laniše su naseljeno mjesto u sastavu općine Kamnik, regija Srednja Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu stare općine Kamnik.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Laniše su imale 94 stanovnika.
Grizzly I
Grizzly I je bila kanadska verzija američkog M4 Sherman tenka s pojedinim izmjenama.
Nakon pada Francuske 1940. godine Kanada je započela vlastitu proizvodnju tenkova Ram koje proizvodila kompanija Montreal Locomotive Works. S ciljem veće proizvodnje odlučeno je da se M4 Sherman proizvodi i u Kanadi pod licencom. Grizzly se proizvodio u periodu od 1943. do 1944. kada je shvaćeno da je američka proizvodnja Shermana dovoljna.
Kasnije je razvijena i verzija samohodne haubice pod nazivom Sexton. Tenk je ostao u upotrebi sve do 1980. godine u službi portugalske vojske.
Predražići
Predražići su naseljeno mjesto u općini Zavidovići, Bosna i Hercegovina.
Vuča (Rožaje)
Vuča (ćir. Вуча) je naseljeno mjesto u sastavu općine Rožaje, Crna Gora.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Crnoj Gori nalazila se u sastavu stare općine Rožaje.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine Vuča je imala 418 stanovnika.
Napomena: Ranije povećano za naselja Crnča, Malindubrava i Pripeč koja su ukinuta.
Popis 2011.
Napomena: Oznaka Z predstavlja zaštićen podatak.
Kutnjak (Legrad)
Kutnjak je naseljeno mjesto u sastavu općine Legrad, Koprivničko-križevačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Koprivnica.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Kutnjak je imao 278 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Kutnjak je imalo 416 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
IC 3760
IC 3760 (također poznat kao MCG 2-33-14 i PGC 43076) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 618 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Djevica. Najveći prečnik je 0,30 (54 hiljade sg) a najmanji 0,2 uglovnih minuta (36 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Royal Harwood Frost 10. maja 1904. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Šmihel pod Nanosom
mini|280px|Šmihel pod Nanosom, rimokatolička crkva "Sv. Mihael" Šmihel pod Nanosom je naseljeno mjesto u sastavu općine Postojna, regija Primorsko-notranjska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Postojna.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Šmihel pod Nanosom je imao 190 stanovnika.
Dobrnič
mini|280px|Dobrnič, rimokatolička crkva "Sv. Jurij" Dobrnič (njem. Döbernigg) je naseljeno mjesto u sastavu općine Trebnje, regija Jugoistočna Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Trebnje.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Dobrnič je imao 97 stanovnika.
David Malo
David Malo (Davida Malo; Keauhou, o. 1793 — Maui, 25. oktobar 1853) bio je havajski historičar i kršćanski propovjednik; sin Aoʻaoa i njegove supruge Heone. Odrastao je u vrijeme kad je Kamehameha I ujedinio sva havajska ostrva u Kraljevinu Havaji te je bio prijatelj poglavice Kuakinija. Maloove supruge bile su Aʻalailoa (1790? – 1822), Bathsheba Pahia (1796 – 1845) i Rebecca Lepeka (1810 – 1853), koja mu je rodila kćerku, Emmu Aʻalailou Malo Kapenu.
Kraljica Kaʻahumanu preminula je 1832. te je Malo napisao pjesmu u njenu čast. Budući da je znao engleski, Malo je pomogao prevesti Bibliju na havajski. Poslije je napisao vlastitu knjigu, u kojoj je opisao historiju, kulturu i religiju drevnih Havajaca.
Uz Samuela Kamakaua, Malo ostaje zapamćen kao jedan od najvećih havajskih historičara.
Light Tank Mk VI
Light Tank Mk VI je bio britanski lahki tenk iz Drugog svjetskog rata.
Light Tank Mk VI je šesti tenk iz serije lahkih tenkova Vickers-Armstrongs. Proizvodnja ovog tenka je počela 1936. godine, a završena 1940. do kada je proizvedeno 1682 primjerka.
Mareda
Mareda (ital. Mareda) je naseljeno mjesto u sastavu grada Novigrada, Istarska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Buje. Kao samostalno naseljeno mjesto, Mareda postoji od popisa 2001. godine. Nastalo je izdvajanjem dijelova naselja Dajla i Murine.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Mareda je imala 239 stanovnika. Za narodnosni sastav 1991. godine pogledati pod Dajla.
Napomena: ''U 2001. nastalo izdvajanjem iz naselja Dajla te naselja Murine (grad Umag). Do 1991. podaci su sadržani u naseljima Dajla i Murine (grad Umag).''
Laseno
mini|280px|Laseno, ulaz u naselje Laseno je naseljeno mjesto u sastavu općine Kamnik, regija Srednja Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazilo se u sastavu stare općine Kamnik.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Laseno je imalo 18 stanovnika.
Multipla epifizna displazija
Fairbankova bolest ili multipla epifizna displazija (MED) je rijedak genetički poremećaj (dominantni oblik: 1/10.000 rođenih) koji pogađa rastuće krajeve kostiju. Duge kosti se obično izdužuju širenjem hrskavice na ploči za rast (epifizna ploča) blizu njihovih krajeva. Kako se širi prema van od ploče za rast, hrskavica mineralizira i očvršćava da postane kost (okoštavanje). U MED-u je ovaj postupak neispravan.
Znaci i simptomi
Djeca s autosomno dominantnim MED-om imaju bol u zglobovima i umor nakon vježbanja. Njihovi rendgenski snimci pokazuju male i nepravilne centre za okoštavanje, najočitije u kukovima i koljenima. Postoje vrlo mali kapitalni femoralni epifizni i hipoplazijskii, loše oblikovani acetabulumski krovovi. Može se razviti nespretan hod. Koljena imaju metafizna proširenja i nepravilnosti, dok su šake sa brahidaktilijom (kratkoprste) i proksimalno metakarpusno zaokružene. Ravna stopala su vrlo česta. kičma je normalan, ali može imati nekoliko nepravilnosti, kao što je skolioza.
Do odrasle dobi, ljudi sa MED niskog su rasta ili su u niskom rasponu normale i imaju kratke udove u odnosu na trup. Često se kretanje ograničava na glavnim zglobovima, posebno na laktovima i kukovima. Međutim, mogu se pojaviti opušteni zglobovi koljena i prstiju. Znakovi osteoartritisa obično počinju u ranoj odrasloj dobi.
Djeca s recesivnim MED osjećaju bolove u zglobovima, posebno kukovima i koljenima, i često imaju deformacije šaka, stopala, koljena ili kičmenih pršljenova i stuba (poput skolioze). Otprilike 50% oboljele djece ima abnormalne nalaze prilikom rođenja (kao što su ravna stopala ili iskrivljene metatarzusne kosti, rascjep nepca, savijeni prsti prema unutrašnjosti. zbog nerazvijenih kostiju i brahidaktilije ili otok uha uzrokovan povredom tokom rođenja). Prije puberteta, visina je u normalnom rasponu. Kao odrasle osobe, ljudi s recesivnim MED-om samo su nešto slabijeg rasta, ali u granicama normale. Bočna radiografija koljena može pokazati višeslojne patele.
Genetika
Višestruka epifizna displazija (MED) obuhvata spektar koštanih poremećaja, od kojih je većina naslijeđena u autosomno dominantnom obliku. Međutim, postoji i autosomno recesivni oblik.
Asocirani geni uključuju COL9A1, COL9A2, COL9A3, COMP, and MATN3.
Tipovi su:
U dominantnom obliku mutacije u pet gena su uzročnici: COMP (hromosom 19), COL9A1 (hromosom 6), COL9A2 (hromosom 1), COL9A3 (hromosom 20 i MATN3 (hromosom 2). Međutim, u približno 10% –20% analiziranih uzoraka, mutacija se ne može identificirati ni u jednom od pet gore navedenih gena, što upućuje na zaključak da su mutacije drugih, zasad neidentificiranih, gena uključene u patogenezu dominantnog MED.
Gen COMP mutiran je u 70% molekulski potvrđenih MED pacijenata. Mutacije su u egzonima koji kodiraju ponavljanja tipa III (egzoni 8-14) i C-terminalnom domenu (egzoni 15-19). Najčešće mutacije u COL9A1 su u egzonima 8-10, u COL9A2 u egzonima 2-4 i u COL9A3 u egzonima 2-4. Sve ove mutacije pokrivaju 10% pacijenata. Ostalih 20% pogođenih ljudi ima mutacije u genu MATN3, sve pronađene unutar egzona 2. Evropska mreža skeletne displazije preporučils je sljedeći režim testiranja: Svi ti geni su uključeni u proizvodnju vanćelijskog matriksa (ECM). Uloga gena COMP ostaje nejasna. To je nekolageni protein ECM-a. Mutacije u ovom genu mogu izazvati pseudoahondroplaziju (PSACH). Trebao bi imati ulogu u strukturnom integritetu hrskavice, svojom interakcijom s drugim proteinima vanćelijskog matriksa i može biti dio interakcije hondrocita s matriksom, a također je i snažni supresor apoptoze u hondrocitima. Druga uloga je održavanje kontraktilnih vaskularnih glatkih mišićnih ćelija pod fiziološkim ili patološkim podražajima.
Od 2003. godine, Evropska mreža skeletne displazije koristi mrežni sistem za dijagnosticiranje slučajeva, upućenih na mrežu prije analize mutacija za proučavanje onih koje uzrokuju PSACH ili MED.
COL9A1, COL9A2, COL9A3 su geni koji kodiraju kolagen tip IX, komponentu hijalinske hrskavice. Protein MATN3 može imati ulogu u formiranju vanćelijskigh nitastih mreža te u razvoju i homeostazi hrskavice i kostiju.
U recesivnom obliku, gen DTDST, poznat i kao SLC26A2, a mutiran je u gotovo 90% pacijenata, što uzrokuje distrofijsku displaziju. To je sulfatni transporter, transmembranski glikoprotein, koji je umiješan u nekoliko hondrodisplazija. Važan je za sulfaciju proteoglikana i organizaciju matriksa.
Dijagnoza
Dijagnoza se treba temeljiti na kliničkim i radiografskim nalazima i može se procijeniti genetičkom analizom.
Tobut
Tobut je naseljeno mjesto u općini Lopare, Bosna i Hercegovina.
Multipla epifizna displazija
Liječenje
Simptomatske osobe bi trebale posjetiti ortopeda, kako bi se procijenila mogućnost liječenja (fizioterapija za jačanje mišića, oprezna upotreba analgetskih lijekova, kao što su nesteroidni protivupalni lijekovi). Iako ne postoji lijek, ponekad se koristi operacija za ublažavanje simptoma. Operacija može biti potrebna za liječenje neusklađenosti kuka (osteotomija karlice ili collum femoris) i, u nekim slučajevima, malformacija (npr. genu varum ili genu valgum). U nekim slučajevima može biti potrebna potpuna zamjena kuka. Međutim, operacija nije uvijek potrebna niti prikladna.
Treba izbjegavati sportove koji uključuju preopterećenje zglobova, dok se preporučuje plivanje ili vožnja biciklom. Biciklizam se mora izbjegavati kod ljudi koji imaju labavost ligamenata.
Predlaže se kontrola težine.
Upotreba štaka, drugih pomagala za deambulaciju ili invalidskih kolica korisna je za sprečavanje bolova u kukovima. Bol u ruci tokom pisanja može se izbjeći korištenjem olovke širokog hvata.
Historija
Višestruku epifiznu displaziju odvojeno su opisali Seved Ribbing i Harold Arthur Thomas Fairbank 1930-ih.
U 1994., grupa Ralpha Oehlmanna mapirala je MED na pericentromerni region hromosoma 19, koristeći analizu genetičke povezanosti. Grupa Michaela Briggsa mapirala je PSACH na isto područje. COMP gen je prvo povezan sa MED-om i PSACH-om 1995. U 1995., grupa koju je vodio Knowlton uradila je "genetičko i fizičko mapiranje multiple epifizne displazije i pseudoahondroplazijske mutacije na hromosomu 19p13.1-p12".
Istraživanje na COMP-u dovelo je do mišjih modela patologije MED-a. Svenssonova grupa je 2002. godine stvorila COMP-nul miša da proučava COMP protein in vivo. Ti miševi nisu pokazivali anatomske, histološke ili čak ultrastrukturne abnormalnosti i niti jedan klinički znak PSACH-a ili MED-a. Nedostatak COMP-a nije nadoknađen bilo kojim drugim proteinima u porodici trombospondina. Ova studija je potvrdila da bolest nije uzrokovana smanjenom ekspresijom COMP-a.
U 2007., Piròg-Garcijunova grupa generirala je još jedan model miša koji nosi mutaciju prethodno pronađenu u ljudskih pacijenta. Ovim novim modelom uspjeli su pokazati da su smanjena proliferacija ćelija i povećana apoptoza značajni patološki mehanizmi uključeni u MED i PSACH. U 2010, ovaj model miša omogućio je novi uvid u miopatiju i tendinopatiju, koje su često povezane s PSACH-om i MED-om. Ovi pacijenti pokazuju povećani stres skeletnih mišića, na što ukazuje povećanje miofibrila sa centralnim jedrima. Miopatija u mutiranog miša rezultat je osnovne tendinopatije, jer je prijenos sila promijenjen iz normalnog stanja. Veći je udio vlakana većeg promjera kolagena, ali površina poprečnog presjeka cijelih mutiranih tetiva također je bila znatno manja od površine tetiva divljeg tipa, što je uzrokovalo labavost i ukočenost zglobova, lahko zamaranje i slabost. Ova studija je važna jer se te bolesti često zamjenjuju za neurološke probleme, budući da ljekar može otkriti slabost mišića. To uključuje mnoge bolne i beskorisne kliničke neurološke preglede prije tačne dijagnoze. U ovom radu istraživači sugeriraju pedijatrijskom ljekaru da napravi rendgenske snimke prije početka neurološke procjene. kako bi se isključila displazija.
Mutacija COL91A otkrivena je 2001. godine.
Šilentabor
mini|280px|Šilentabor, pogled na arheološko nalazište i rimokatoličku crkvu "Sv. Martin" Šilentabor je naseljeno mjesto u sastavu općine Pivka, regija Primorsko-notranjska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Postojna.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Šilentabor je imao 9 stanovnika.
Napomena: ''Do 1955. iskazivano pod imenom Tabor, a od 1955. do 2000. pod imenom Tabor nad Knežakom.''
Donja Lučka
Donja Lučka je naseljeno mjesto u gradu Cazinu, Bosna i Hercegovina.
U naselju se nalazi grobljanska cjelina Kajtazovića nišani, na putu koji iz Pećigrada vodi prema Maloj Kladuši. Od marta 2006. godine nalazi na listi nacionalnih spomenika Bosne i Hercegovine. Svi nišani postavljeni su od 1913. do 1950.
Postojanje ovakvih grupacija nišana nije rijetkost u ovome dijelu Bosne i Hercegovine. U Bosanskoj Krajini ih nazivaju nišanima krajputašima. Ovi spomenici su podizani najčešće uz glavne prometnice, o čemu govori samo njihovo ime. Kod ovakvih memorijalnih mjesta pokojnici su nerijetko sahranjivani na nekom drugome mjestu.
Dol pri Trebnjem
Dol pri Trebnjem (njem. Thal) je naseljeno mjesto u sastavu općine Trebnje, regija Jugoistočna Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Trebnje.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Dol pri Trebnjem je imao 76 stanovnika.
Napomena: ''Do 1955. iskazivano pod imenom Dol.''
Mali Otok
Hrvatska:
Slovenija:
Zarastanje rana
Zarastanje rana ili zacjeljivanje rana je proces u kojem koža ili neko  drugo tjelesna tkivo obave samostalno iscjeljivanje nakon ozljede. U neoštećenoj koži, u epidermi (površinski sloj) i dermi (dublji sloj) formirana je  zaštitne  barijere protiv vanjskog okruženja. Kada se barijera ošteti ili ukloni, pokreće se orkestrirane kaskada biokemijskih događaja u popravci oštećenja. Ovaj proces je podijeljen u predvidljive faze:
Zgrušavanja krvi može se smatrati dijelom faze upale, umjesto posebnog stadija.
Proces zarastanja rana nije samo složen, nego i krhak, te je podložan prekidu ili neuspjehu koji vodi do formiranja neozdravljenih  hroničnih rana. Faktori koji doprinose nezarastanju hroničnih rana su dijabetes, venske ili arterijske bolesti, infekcija i metabolički dobni nedostaci.
Njega ranme pomaže  i brzinu zarastanje rana, putem  čišćenja i zaštite od ponovne ozljede ili infekcije. Ovisno o potrebama svakog pacijenta, to može biti u rasponu od najjednostavnije prvwe pomoći do  čitavog niza specijalni  postupaka, kao što ostomija,  kontinencija sestrinstva i spaljivanje centtra, sa izbledjelim intervalima obilježava značajne varijacije, ovisno uglavnom o veličini rane i uvjetima zarastanja, ali slika ne uključuje velika oštećenja koja uzrokuju hronične rane.
Pregled
Normalna ontogenetska promjenljivost čovjeka počiva na sposobnostima organizma da tokom prenatalnog i postnatalnog razvoja formira sve organske i funkcionalne sisteme  koji su karakteristični  za ljudsku  vrstu. Međutim, pošto ljudski život ne protiče u apsolutno bezbjednim i sterilnim uvjetima ("pod staklenim zvonom"), tako stvorene, prvoformirane – originalne tjelesne strukture trajno su izložene raznorodnim fizičkim, hemijskim i biološkim uticajima, koji mogu izazvati različite oblike i razmjere fizičkih oštećenja. Osim toga, i u normalnim Životnim aktivnostima, habaju se i troše određene ćelijske strukture, tkiva i organi. Zato su za održavanje organizacione i funkcionalne cjelovitosti i postojanosti organizma od izuzetnog značaja njegove sposobnosti održavanja postojećih  i obnavljanja  i nadomještanja izgubljenih dijelova i funkcija. Iako su te sposobnosti, u odnosu na neke životinjske vrste, veoma ograničene i neravnomjerno raspoređene po različitim tkivima i organima, bez njih ljudski organizam ne bi mogao opstati ni u redovnim uvjetima, ni u vanrednim okolnostima remećenja njegove cjelovitosti.
Pojave i procesi održavanja postojećih, te popravljanja oštećenih i obnavljanja  (nadomještanja) izgubljenih tjelesnih struktura vezane  su za različite oblike i razmjere  regeneracije (obnavljanja izgubljenih dijelova). Prema porijeklu i prirodi ostećenja i njihovom obimu, "popravljanje" i nadomještanje molekula, ćelija, tkiva i organa se svrstava u tri osnovna vida regeneracije:
Fiziološka regeneracija je posebno karakteristična za ćelijske strukture, ćelije i tkiva koja se relativno brzo troše i u normalnim životnim uvjetima (popravljanje oštećenih dijelova molekula DNK, obnavljanje pokožice, crijevnog i materničnog epitela, eritrocita itd.). Tako, npr., nakon ulaska u cirkulaciju iz koštane srži, u kojoj se stvaraju,  eritrociti žive prosječno oko 120 dana. Da bi se nadoknadio njihov prirodni  gubitak,  tj. njihov broj  u  jedinici zapremine  krvi održao  na normalnoj razini,  u redovnim okolnostima ljudski  organizam mjesečno proizvede oko 1.250 cm3  nove  krvi.