cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
633.
Godina 633. (DCXXXIII) bila je redovna godina koja počinje u petak u julijanskom kalendaru. Oznaka 633. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
302.
Godina 302. (CCCII) bila je redovna godina koja počinje u četvrtak u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao Godina konzulstva Konstancija i Valerija (ili, rjeđe, godina 1055. Ab urbe condita). Oznaka 302. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
301.
Godina 301. (CCCI) bila je redovna godina koja počinje u srijedu u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao Godina konzulstva Postumija i Nepotijana (ili, rjeđe, godina 1054. Ab urbe condita). Oznaka 301. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
Araliaceae
Araliaceae je porodica cvjetnica iz reda Apiales (Umbeliferae), koja je imenovana po tipskom rodu Aralia, u kojem su 74 priznate trajnice, polugrmovi, grmovi i stablašice. Obuhvata ukupno 40 rodova, sa oko 1400 do 1500 vrsta.
Ostali značajni predstavnici su rodovi Hedera (bršljan), Panax, Pseudopanax, Tetrapanax, Eleutherococcus, Fatsia, Kalopanax, Neopanax, Oplopanax.
U ovoj porodici znatan je broj ugroženih vrsta, a najviše u rodu Schefflera, čak 22, dok je Schefflera actinophylla njena jedina invazijskaa vrsta. Ova stablašica raste u tropskim područjima Australije, Nove Gvineje i Jave, a poznato je pod eng. nazivom Queensland umbrella tree i drvo-oktopus. Biljke ove porodice imaju krupne, najčešće naizmjenične listove, petokrakaste cvjetove raspoređene u grozdovima i bobicama.
Aralija ili brestanj često se uzgaja kao kućna i parkovna ukrasna biljka.
Pregled
Porodica je porijeklom iz tropskog područja, a prisutna je i u hladnijim klimama. Njeni predstavnici nalaze se se na otocima Amerike, Evroazije, Afrike, Australije, Novog Zelanda, Nove Kaledonije i Pacifika. Araliaceae nose esencijalna ulja ili bez esencijalnih ulja mogu biti smolasti i heterofilni. Predstavlja mnogo oblika, uključujući neka stabla i bršljane kao angeliku (đavolski štap,Aralia spinosa), đavolov klub Oplopanax horridus, Hedera spp., uključujući i Hedera helix  i biljke kao što je ginseng Panax  spp., porijeklom iz Koreje koji se koristi kao ljekovito bilje. Listovi su jednostavni ili složeni, ponekad lauroidni (nalikuju onima u rodu Laurus) ili pelatni ili nepelatni; kada su spojeni, onda su ternatni, perasti ili palmatni (vidi list).
Sistematika Araliaceae se proučava, a mogu se očekivati taksonomske promjene i novine. Endemske se nalaze u pluvijalnoj planinskim šumama, veoma vlažnim montanim i vlažnim nizijkim riječnim šumskim predjelima. Prisutne su i u lovorovoj šumi, mračnim šumama i toplim, vlažnim staništima.
Porodica je usko povezana s Apiaceae i Pittosporaceae, a granice između tih porodica i ostalih članova Apiales još uvijek nisu određene. Neki noviji sistemi uključuju Araliaceae u proširenu Apiaceae, ali to se nije često slijedilo. Molekularna filogenija sugerira da su barem neki rodovi koji su tradicijski uključeni u Apiaceae kao potporodica Hydrocotyloideae bliže povezan sa Araliaceae, a preporučuje se uključivanje Hydrocotyle i Trachymene u Araliaceae.
Klasifikacija rodovske razine za Araliaceae bila je nestabilna; posebno su brojni rodovi sinonimirani pod  Schefflera. Rezultati nedavne molekularne filogenije pokazali su da je ovaj veliki pantropski rod polifiletski i neki smatraju da ga treba opet podijeliti u nekoliko rodova, mada ti vjerojatno ne bi odgovarali prethodno priznatim rodovima.
Potporodice i rodovi
Potporodica Aralioideae
Potporodica Hydrocotyloideae
Također pogledajte
Cvjetnica
634.
Godina 634. (DCXXXIV) bila je redovna godina koja počinje u subotu u julijanskom kalendaru. Oznaka 634. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
Perzijski jezik
Perzijski jezik ili farsi ( fārsī) je indo-evropski jezik, kojim se govori u Iranu, Tadžikistanu, Uzbekistanu, Afganistanu, te u nekim drugim dijelovima Kavkaza i Srednje Azije. Pripada porodici indoevropskih jezika, koja se dijeli na ukupno dvanaest grupa: indijska (arijska), armenska, grčka, albanska, italska, keltska, germanska, slovenska, baltička, tokarska, hetitska i iranska. Historija grupe iranskih jezika započinje još u sedmom vijeku prije nove ere. Perzijski je najznačajniji u grupi iranskih jezika i jedini za koga je, na osnovu pismenih spomenika, dokazano da je postojao kao stari, jezik srednjeg doba i savremeni jezik. Kao indo-evropski jezik, perzijski ima određenih sličnosti sa ostalim jezicima iz indo-evropske porodice, a naročito sa engleskim i francuskim. Sa francuskim ga vezuje način naglašavanja, posebno kod posljednjeg sloga, a sa engleskim nejasno izgovaranje samoglasnika, kao i određeni drugi elementi.
Perzijski jezik je u svom razvoju imao tri glavna perioda, stari perzijski jezik (jezik Aveste i Darijevih napisa), srednji perzijski jezik (pahlavi) i novi perzijski jezik, ili samo, perzijski. On datira od momenta prihvaćanja arapskog alfabeta oko 650. godine n. e., kada je, u vrijeme otpočinjanja islamskog uticaja, poprimio veliki broj arapskih riječi, prerastajući u jedan izvanredno bogat jezik. Perzijski jezik je pretrpio tako male promjene u toku čitavog zadnjeg milenijuma, da obrazovani Iranac može čitati rukopise sačinjene vjekovima unazad bez posebnih teškoća.
Neke sličnosti između savremenog bosanskog i perzijskog jezika
Kada se govori o riječima orijentalnog porijekla prisutnima u bosanskom jeziku, pritom se najčešće misli na turcizme. U rječniku stranih riječi dr. B. Klaića uz ovaj pojam stoji sljedeće objašnjenje: "Turcizam: riječ ili izraz turskog porijekla". Međutim, treba dodati da su turcizmi zajednički naziv za sve riječi orijentalnog, dakle turskog, perzijskog i arapskog porijekla, koje su putem turskog jezika počele prodirati u slavenske jezike. Sistematsko širenje turcizama započelo je dolaskom Osmanlija na Balkan i trajalo je tokom više vijekaova. Na taj su se način i mnoge riječi izvorno perzijskog porijekla ukorijenile kao turcizmi u bosanskom jeziku. Ovaj se članak neće baviti turcizmima perzijskog porijekla u bosanskom jeziku iz više razloga. Prije svega, o tucizmima općenito već postoji mnogo ozbiljnih studija, a osim toga, nas zanimaju mogući uticaji staroperzijskog jezika na bosanski koji su započeli mnogo ranije, u razdoblju prije dolaska Osmanlija. Ako se prihvati hipoteza da su stanovnici naših krajeva prije dolaska na slavenski Jug naseljavali područje današnjeg Irana, onda se sasvim prirodno nameće i pitanje jezika kojim su tada govorili. Seobom na zapad, u krajeve u kojima danas obitavaju, sa sobom su ponijeli i svoj jezik - to najosobnije kulturno obilježje jednog naroda, istovremeno podložno brojnim mijenama. Pa ipak, usprkos brojnim izmjenama i stranim uticajima koje je bosanski jezik pretrpio tokom dugog niza godina, uspio je zadržati i neke riječi i oblike koji komparativnom analizom sa savremenim perzijskim i staroperzijskim upućuju na moguću srodnost ovih dvaju jezika. Riječi koje su obrađene u članku samo su neki od primjera na koje smo mogli naići služeći se nama dostupnom literaturom. Naime, treba istaknuti da se ove riječi ne nalaze izdvojene na ovaj način i etimološki obrađene niti u kojem rječniku ili bilo kojoj stručnoj knjizi.
Glagoli
-ati, -anti, pehlevijski glagolski korijeni biti, perz. budan – konjugacija:
književni 			govorni sam, jesam 	perz. hastam 			hasam si, jesi	perz. hasti			hasi je		perz. hast ili ast		-e smo, jesmo	perz. hastim			hasim ste, jeste	perz. hastid			hasid su, jesu	perz. hastand			hasand
hoć(u) 		perz. xāh(am) hoć(eš) 	perz. xāh(i) hoć(e)		perz. xāh(ad) hoć(emo)	perz. xāh(im) hoć(ete) 	perz. xāh(id) hoć(e) 		perz. xāh(and)
Brojevi
bosanski    perzijski	sanskrt	avestijski
jedan, 		jek		< eka 		< aeva dva, 		do 		< dva 		< dva tri, 		se 		< tri 		< thri četiri, 	čahar 		< čatvar 	< čathwar pet, 		panđ 		< panča 	< panča šest, 		šeš 		< šaš 		< xšvaš sedam, 		haft 		< sapta 	< hapta osam, 		hašt 		< ašta 		< ašta devet, 		noh 		< nava 	< nava deset, 		dah 		< dasa 		< dasa
Perzijska abeceda
Abeceda perzijskog jezika ima 32 znaka i još 3 posebna znaka koja to zapravno i nisu, nego su različiti pravopisni oblici za slova, i u slučaju lām alefa, ligatura.
NGC 523
NGC 523 (također poznat kao Arp 158, IRAS 01225+3345, MCG 6-4-18, NGC 537, PGC 5268 i UGC 979) je galaksija koja je udaljena oko 219 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Andromeda. Najveći prečnik je 2,50 (159 hiljada sg) a najmanji 0,7 uglovnih minuta (45 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Heinrich Louis d'Arrest 23. augusta 1862. godine.
NGC 5203
NGC 5203 (također poznat kao MCG -1-35-1 i PGC 47610) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 309 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Djevica. Najveći prečnik je 1,80 (162 hiljade sg) a najmanji 1,1 uglovnih minuta (99 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 4. februara 1786. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Epistema
mini|Personifikacija Episteme u [[Celsova biblioteka|Celsovoj biblioteci u Efesu, Turska.]] Epistema je riječ koja vodi porijeklo iz grčke riječi ἐπιστήμη, što znači znanje ili nauka.
Time (grupa)
Time je nekadašnja zagrebačka i jugoslavenska progresivna rok grupa osnovana 1971. godine. Osnivači su bili Adolf Dado Topić i Vladimir Mihaljek. Tokom svog šestogodišnjeg aktivnog muzičkog djelovanja snimili su tri antologijska studijska albuma uz brojne koncertne nastupe. Svojim kvalitetnim muziciranjem spadaju po značaju u rang rok sastava poput: Indexi, Korni grupa, Smak. Njihov debitanski album objavljen 1972. imao je utjecaj na mlađe generacije rok muzičara s područja bivše Jugoslavije.
Članovi grupe
Bivši članovi grupe TIME
NGC 3703
NGC 3703 (također poznat kao PGC 170146) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 518 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Pehar. Najveći prečnik je 0,80 (121 hiljada sg) a najmanji 0,4 uglovnih minuta (60 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Ormond Stone 31. decembra 1885. godine.
Alibi (drama)
Alibi je drama Michaela Mortona iz 1928 zasnovana na djelu Ubistvo Rogera Ackroyda, romanu britanske književnice kriminalističkih priča Agathae Christie.
NGC 3703
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Alibi (drama)
Premijerno je izvedena u Prince of Wales Theatre u Zapadnom Londonu, 15. maja 1928, a glavnu ulogu je odigrao Charles Laughton kao Hercule Poirot. Smatrala se upješnom i igrano je 250 predstava, a zadnja je odigrana 7. decembra 1928. To je bio prvi rad Agathae Christie koji je predstavljen na sceni i prva adaptacija ikada jednog od njenih radova u bilo koji oblik izvan njene knjige.
Pozadina
Drama se odvija u dvije postavke – dvorani u Fernley Parku i u radnoj sobi Poirota u njegovoj kući u selu. Radna soba Sir Rogera je smještena sa zadnje strane centra pozornice postavke dvorane sa dvoja vrata koja su otvorena na različitim djelovima u predstavi da bi se otrio leš za svojim stolom i zatvorena su u drugim prilikama kada prestava nalaže da ne trebaju biti otvorena.
Edin Džeko
Edin Džeko bosanskohercegovački je nogometaš i kapiten bosanskohercegovačke reprezentacije. Trenutno je član turskog Fenerbahçea. Igra na poziciji napadača. Poznat je i po nadimku "Bosanski dijamant".
Početak
Karijeru je počeo 1996. u omladinskom pogonu FK Željezničara iz Sarajeva. Godine 2003. potpisao je profesionalni ugovor sa Željezničarom, gdje je igrao do 2005. U tom periodu igrao je na poziciji veznog igrača.
Teplice
S 18 godina odlazi u češki klub Teplice za 25.000 eura. U svojoj prvoj sezoni za Teplice na novoj poziciji napadača postiže 17 golova u 43 utakmice. Na kraju sezone proglašen je za najboljeg stranog igrača u češkoj ligi. Godine 2005. odlazi na posudbu u Ústí nad Labem, gdje postiže šest golova u 15 utakmica. Nakon toga se ponovo vraća u Teplice, gdje igra sve do 2007. Njegove odlične igre zapazio je njemački stručnjak Felix Magath i Džeko 2007. napušta Teplice i odlazi u njemački Wolfsburg.
VfL Wolfsburg
U prvih 11 utakmica postigao je pet golova te biva proglašen najboljim napadačem prvog dijela sezone 2007/08. od magazina Sportal. U njegovoj prvoj sezoni Wolfsburg završava na petoj poziciji u Bundesligi i kvalifikuje se za UEFA kup za narednu sezonu. Džeko sezonu završava s osam golova u 17 započetih utakmica.
U narednoj sezoni Džeki se u Wolfsburgu pridružuje reprezentativni kolega i vezni igrač Zvjezdan Misimović, s kojim Džeko čini jedan od najboljih tandema u Bundesligi. U sezoni 2008/09. Džeko osvaja Bundesligu s Wolfsburgom, s dva boda više od Bayerna. To je bila prva titula prvaka Bundeslige u historiji ovog kluba. Sezonu Džeko kruniše s 26 golova te je bio drugi strijelac lige. Prvi strijelac lige bio je njegov timski kolega Grafite, te su njih dvojica proglašeni najefikasnijim napadačkim duom u historiji Bundeslige. U kupu Njemačke Džeko postiže šest golova u dvije utakmice, a u Kupu UEFA četiri gola i dvije asistencije u osam utakmica. Zbog ovih rezultata biva proglašen najboljim igračem Bundeslige. Uprkos interesovanju mnogih klubova za njegove usluge, a ponajviše AC Milana, odlučuje produžiti ugovor s Wolfsburgom do juna 2013.
Prvi gol u Ligi prvaka postigao je u septembru 2009. protiv slavnog Manchester Uniteda u porazu 2–1 na Old Traffordu. U sezoni 2009/10, Džeko je bio najbolji strijelac s 22 gola.
U augustu 2010. godine, Džeko postaje najbolji strijelac Wolfsburga u klupskoj historiji sa 59 golova na 96 odigranih utakmica, preskočivši Diega Klimowicza koji je postigao 59 golova na 149 utakmica. U prvom dijelu sezone 2010/11, Džeko postiže 8 golova na 17 utakmica.
Manchester City
mini|lijevo|175px|Džeko sa [[Manchester City FC|Manchester Cityem 2011.]]
Nakon mnogo medijskih špekulacija, 3. januara 2011. godine za 32 miliona eura, Džeko prelazi iz Wolfsburga u engleski klub Manchester City. Ovo je bio šesti najskuplji transfer u historiji Engleske Premier League, te najskuplji transfer jednog igrača porijeklom iz Bosne i Hercegovine. Debi u dresu Manchester Cityja upisao je 15. januara u pobjedi 4–3 protiv Wolverhamptona, a bio je asistent za treći gol. Svoj prvi gol u Premier ligi postigao je 25. aprila 2011. u gostujućoj pobjedi 0–1 protiv Blackburna. U maju 2011. godine, Džeko osvaja svoj prvi trofej sa Manchester Cityjem, pobjedom u finalu FA kupa protiv Stoke Cityja rezultatom 1–0.
Na početku sezone 2011/2012. postiže 4 gola protiv Tottenhama u pobjedi svoje ekipe od 1–5, te tako postaje jedini igrač u historiji Manchester Cityja koji je dao 4 gola na jednoj prvenstvenoj utakmici. U mjesecu augustu 2011. godine, Džeko postiže 6 golova u 3 utakmice i osvaja nagradu za najboljeg igrača mjeseca engleske Premier League. Na samom kraju sezone, Džeko postiže izjednačujući gol u 92. minuti protiv ekipe QPR-a u pobjedi rezultatom 3–2, što Cityju donosi prvu titulu u Premier League nakon 44 godine čekanja.
U sezoni 2012/13, Džeko postiže nekoliko veoma važnih golova za City u raznim takmičenjima, poput izjednačujućeg gola u pobjedi protiv Southamptona rezultatom 3–2, te gol u Ligi prvaka protiv Real Madrida u meču koji City pobjeđuje. U novembru 2012. godine, Džeko postiže gol odmah po ulasku u igru na samom kraju utakmice protiv Tottenhama koji Cityju donosi pobjedu i 3 važna boda u ligi. Također, u decembru iste godine, Džeko postiže 2 gola protiv Norwich City u pobjedi od 4–3 za City. Sezonu završava sa 14 postignutih golova u Premier League.
U sezoni 2013/14, Džeko postiže svoj 50. gol u Premier League protiv ekipe Crystal Palace u decembru 2013. godine. U martu 2014. godine, Džeko uspijeva dati dva gola u pobjedi Cityja 3–0 protiv gradskog rivala Manchester Uniteda. Njegov prvi gol na toj utakmici dolazi u 43. sekundi, što predstavlja najbrži postignuti gol na Old Traffordu u historiji Premier League. Protiv ekipe Evertona u maju 2014. godine, Džeko postiže gol u pobjedi 3–2, što Cityju donosi prvo mjesto na tabeli u ligi. U utakmici protiv Aston VIlle, Džeko daje dva gola u pobjedi od 4–0, što Cityju jedno kolo prije kraja prvenstva donosi novu titulu u Premier League.
U svojoj posljednjoj sezoni za Manchester City, Džeko postiže dva gola u pobjedi 7–0 protiv ekipe Sheffield Wednesday u trećoj rundi Liga kupa. A prve golove u Premier League u novoj sezoni postiže protiv ekipe Hull Cityja. U februaru 2015. godine, Džeko okončava niz od 15 utakmica bez postignutog gola, kada postiže gol protiv Newcastle Uniteda u pobjedi Cityja 5–0.
AS Roma
mini|desno|200px|Džeko sa [[AS Roma|Romom 2018.]]
2015/16
Dana 12. augusta 2015. godine, Džeko je zvanično potpisao ugovor sa italijanskom Romom. Po ugovoru Džeko je posuđen Romi za četiri miliona eura, a Roma je obavezna da otkupi njegov ugovor za 11 miliona eura na kraju sezone, nakon ispunjenih uvjeta u pogledu broja nastupa i golova Džeke u toj sezoni. Džeko te uvjete ispunjava već u oktobru 2015. te njegov prelazak u Romu postaje kompletan.
Svoj debi za ekipu Rome bilježi protiv ekipe Hellas Verone u remiju 1–1. A u svom drugom nastupu za Romu u augustu 2015. postiže svoj prvi gol za pobjedu protiv aktuelnog prvaka Italije, Juventusa, rezultatom 2–1. U februaru 2016. postiže dva gola za Romu u pobjedi protiv Palerma rezultatom 5–0. U debitantskoj sezoni u Seriji A i ekipi Rome, uprkos nekoliko sitnih povreda, sakupio je 39 nastupa, postigavši deset golova, uz šest asistencija.
2016/17
Sezonu 2016/17, Džeko otvara svojim prvim pogotkom u sezoni protiv ekipe Udinesea krajem augusta 2016. godine, a Roma pobjeđuje rezultatom 4–0. U toj sezoni Džeko je postigao najviše golova u italijanskoj ligi, a Roma je zauzela drugo mjesto u prvenstvu. Također Džeko je 12. marta je postao četvrti igrač Rome da stigne brojku od 30 golova u svim takmičenjima u jednoj sezoni. Nakon toga 1. aprila 2017, je Džeko postao prvi igrač Rome koji je postigao 33 gola u sezoni u svim takmičenjima, srušeći prošli rekord od 32 gola koji su držali Rodolfo Volk i Francesco Totti. Završio je sezonu sa ukupno 39 golova.
2017/18
Džeko je započeo svoju treću sezonu za Romu sa šest golova u prvih pet utakmica u ligi. Svoj prvi gol u sezoni je postigao protiv Intera 26. augusta 2017.
9. oktobra je Džeko bio među jednim od 30 nominiranih igrača za Zlatnu loptu.
Nakon toga je Džeko postigao dva gola protiv Chelsija na Stamford Bridgu u Ligi prvaka. Također je pomogao Romi da stigne do četvrtfinala Lige prvaka postižući gol protiv Shakhtar Donetska. Postigao je gol na obe utakmice četvrtfinala protiv Barcelone protiv koje je Roma pobijedila na gostujućim pogodcima. U polufinalu je Džeko postigao gol na obe utakmice protiv Liverpoola, ali to nije bilo dovoljno jer je Roma izgubila.
Džeko je završio sezonu sa 24 gola od kojih je 16 postigao u Serie A. Također je postigao 8 golova u Ligi prvaka što je značilo da je peti najbolji strijelac te sezone u takmičenju.
2018/19
Džeko je započeo svoju četvrtu sezonu sa Romom postižući gol protiv Torina 19. augusta. Nakon toga je postigao svoj prvi hat-trick u Ligi prvaka 2. oktobra protiv Viktorie Plzeň. Postao je prvi bosanski igrač koji je postigao hat-trick u Ligi prvaka.
2019/20
U svojoj 5. sezoni u timu iz Rima, Džeko je upisao svoj jubilarni 200. nastup za Romu 15 decembra 2019. godine u ligaškoj pobjedi protiv SPAL-a.
Reprezentacija
mini|desno|Džeko u dresu [[Nogometna reprezentacija Bosne i Hercegovine|reprezentacije Bosne i Hercegovine 31. marta 2015.]]
Prije bosanskohercegovačke A-selekcije igrao je za bosanskohercegovačku U-19 i U-21 reprezentaciju. U A-selekciji debitirao je 2. juna 2007. godine protiv reprezentacije Turske, kada je postigao i svoj prvi gol. U martu 2009. godine, bosanski sportski komentator, Marijan Mijajlović, tokom prenosa utakmice protiv Belgije, Džeki daje nadimak Bosanski dijamant, a Džeko u toj utakmici postiže jedan od najljepših golova u svojoj karijeri.
U kvalifikacijama za Svjetsko prvenstvo u Južnoafričkoj Republici 2010. postigao je 9 golova i tako postao drugi najbolji strijelac kvalifikacija. U septembru 2012. godine, u pobjedi 8–1 protiv Lihtenštajna, Džeko postiže svoj prvi hat-trick u dresu reprezentacije, te u isto vrijeme postaje najbolji strijelac reprezentacije sa 24 postignuta gola. Rekord je prije njega držao, Elvir Bolić, sa 22 postignuta gola.
Kvalifikacije za FIFA Svjetsko prvenstvo 2014, Džeko okončava kao drugi strijelac kvalifikacija sa ukupno 10 postignutih golova, a BiH se po prvi put u svojoj historiji uspijeva kvalifikovati na jedno veliko fudbalsko takmičenje.
U junu 2014. godine, Džeko dobija pozivnicu da nastupi za BiH na Svjetskom prvenstvu u Brazilu. Prve dvije utakmice grupne faze takmičenja, BiH gubi protiv Argentine 2–1 i Nigerije 1–0, a Džeko ne uspijeva postići niti jedan gol. Međutim, u trećoj utakmici grupne faze, Džeko postiže prvi gol u pobjedi protiv selekcije Irana. Međutim, BiH sa dva poraza i jednom pobjedom u svojoj grupi završava na trećem mjestu i ne uspijeva se plasirati u daljni tok takmičenja.
U augustu 2014. godine, Džeko nasljeđuje kapitensku traku od Emira Spahića, koji najavljuje svoje povlačenje iz reprezentacije BiH. U martu 2015. godine, Džeko postiže svoj drugi hat-trick za BiH protiv selekcije Andore u sklopu kvalifikacija za UEFA EURO 2016.
Nastupi
''Ažurirano: 17. juni 2023.''
Golovi
Edin Džeko je dao 64 gola za reprezentaciju Bosne i Hercegovine na 128 nastupa i trenutni je rekorder nacionalnog tima po broju nastupa i datih golova. Ispod je tabelarni prikaz svih golova Edina Džeke za seniorsku reprezentaciju Bosne i Hercegovine počevši od juna 2007. godine i njegovog debija za seniorski tim:
Uspjesi, nagrade i priznanja
desno|mini|Džeko s osvojenim peharom [[FA Cupa.]]
UNICEF-ov ambasador
U novembru 2009. Džeko je postao prvi UNICEF-ov ambasador dobre volje iz Bosne i Hercegovine. U sklopu ovog projekta posjetio je nekoliko škola i domova za nezbrinutu djecu u Bosni i Hercegovini.
Ambasador Omladinske škole FK Željezničar
Nakon što je Edin imenovan za ambasadora UEFA Lige mladih, 6. oktobra 2017. je postao i ambasador Omladinske škole FK Željezničar. Nakon obavljenog treninga reprezentacije dobio je prigodne poklone od čelnih ljudi Željezničara.
Stadion "Blatuša"
Stadion Blatuša je bio stadion na kojem je, od početka 50tih, pa do 1972. godine, svoje prvenstvene utakmice igrao NK Čelik Zenica. Stadion se nalazio u zeničkom istoimenom naselju, okružen željezničkom prugom, s jedne strane i starim željezarskim kasinama sa druge strane.
Historija
Na stadionu Blatuša odigrale su se mnoge značajne utakmice za NK Čelik Zenica, a vrhunac se desio 1966. godine, kada je zenički klub, po prvi put, ušao u Prvu saveznu ligu bivše Jugoslavije. Ovaj stadion je veoma brzo postao jedan od simbola grada Zenice. Krajem 60tih i početkom 70tih, stadion Blatuša je postao premali da primi sve navijače zeničkog kluba. Tada su opštinske vlasti donijele odluku o gradnji novog modernog stadiona - Bilino polje.
Stadion u Blatuši je srušen i danas se na njegovom mjestu nalaze stambene zgrade.
Karakteristike
Stadion je posjedovao šljakastu atletsku stazu, koja je dijelila teren od drvenih tribina, koje su imale kapacitet oko 10.000 gledalaca.
Phyllanthaceae
Phyllanthaceae je porodica filantusa, red Malpighiales. Uključuje preko 2.000 vrsta iz 58 rodova,  čiji su predstavnici široko  rasprostranjeni po svim kontinentima. Ime je dobila po tipskom rodu rodu Phyllanthus. .
Filantusi su rod zimzelenih grmova i stablašica, koji je nekada bio klasificiran u  porodicu Euphorbiaceae  (mlječike).
Phyllanthaceae su najbrojnije u tropima, od kojih su mnoge u južnoj umjerenoj zoni, a neke se kreću sve do sjevera kao do sredine sjeverna umjerene zone. Neke vrste rodova Andrachne, Antidesma, Margaritaria i  Phyllanthus  su kultivirane. Nekoliko vrsta rodova Antidesma, Baccaurea, Phyllanthus i Uapaca imaju  jestive plodove.
Opis
Obično se pominje opis koji je dala Hoffmann,, izuzev nekoliko dodataka prema Websteru i Hutchinsonu Phyllanthaceae je neobično raznolika porodica, umjerene veličine. Prepoznati ga može samo kombinacija likova, jer postoji nekoliko izuzetaka gotovo svega što se na porodicu općenito odnosi. Najistaknutije je po dvije ovule u lokulama  jajniku, osobina koja ga jasno razlikuje od Euphorbiaceae.
Phyllanthaceae su skoro sve sukulente, grmovi ili zeljaste biljke. Nekolicina je loza. Za razliku od mnogih Euphorbiaceae, nijedna ne sadrži lateks, a samo vrlo mali broj njih proizvodi smolni eksudat. Bilo koje dlake, ako postoje, gotovo su uvijek jednostavne. Rijetko su razgranate ili tome slično. Trnje i drugačk, a ostalo “naoružanje” je  rijetkost. Phyllanthus fluitans je vodena biljka.
Stipule kod svih ima  svaki list, ali kod nekih one opadaju prije nego što je list potpuno zreo. Listovi su prisutni, osim nekoliko vrsta roda Phyllanthus  koje imaju spljoštene lisne peteljke lišća zvane kladode, koje na svojim ivicama nose cvjetove. Listovi su složeni kod  Bischofia , ali u ostalih su jednostavni i obično naizmjenični. Rijetki su nasuprotni, u fasciklimas ili u navojima oko stabljike. Obod lišća je gotovo uvijek cjelovit, rijetko je nazubljen. Peteljka je gotovo uvijek prisutna, često sa proširenjem u dnu. Osim četiri vrste roda Aporosa, cvjetovi su jednospolni, biljke su ilijednodome ili dvodome. Oblik cvjetova je aktinomorfni. Čašica ima tri do osam u listića, obično međusobno odvojenih. Krunica može biti odsutna ili prisutna. Ako je ima, obično ima četiri do šest latica, a njihova boja je žuta do zelena ili, rijetko, ružičasta ili bordo. Često je prisutan disk nektarija. Može biti u obliku prstena ili podijeljen na segmente. Prašnika imaju tri do deset ili rijetko više slobodnih ili različito spojenih. jajnik je nadrastao (gornji). Broj lokula u  jajniku  je vrlo promjenljiv, obično od dva do pet, ali ponekad i do petnaest. Placentacija je apikalna (vršna), s parom ovula koji visi s vrha svake lokule. Često će se samo jedna ovula razviti u sjeme. Pojedini, masivni omotač može pokriti mikropile u obje ovule ili svaka ovula može imati vlastiti tanki opturator. Žig tučka obično je dvoglav ili  bifidan, ponekad cijelovit ili rijetko višefidni. Plod je shizokarp, drupa ili bobica. U nekima se shizokarp, pri izbacivanju sjemenki, eksplozivno raspada.
Taksonomija
thumb|250px|[[Flueggea virosa]] thumb|250px|[[Baccaurea brevipes]] thumb|250px|Leaves of [[Breynia disticha]] thumb|250px|[[Securinega suffruticosa]] thumb|250px|[[Richeria grandis]] thumb|250px|[[Cleistanthus collinus]] thumb|250px|[[Phyllanthus acidus plant with fruit]]
NGC 6671
NGC 6671 (također poznat kao IRAS 18354+2622, MCG 4-44-6, PGC 62148 i UGC 11299) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 148 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Lira. Najveći prečnik je 1,50 (64 hiljade sg) a najmanji 1,3 uglovnih minuta (56 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Albert Marth 6. juna 1864. godine.
Phyllanthaceae
Taksonomija
U prošlosti su rodovi Centroplacus, Paradrypetes i Phyllanoa bili smješteni u Phyllanthaceae, ali oni su sada isključeni iz ove porodice. Centroplacus je sada u porodici Centroplacaceae, a Paradrypetes je u Rhizophoraceae. Phyllanoa poznat je samo iz jednog primjerka, 1996.; nakon dodatnog ispitivanja, otkriveno je da je to rod Rinorea (Violaceae).
NGC 6671
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Phyllanthaceae
Taksonomija
Porodica Phyllanthaceae dijeli se na dvije ptporodice: Antidesmatoideae i Phyllanthoideae. Antidesmatoideae je podijeljena u šest plemena, a Phyllanthoideae u četiri. Pleme Antidesmateae iz Antidesmatoideae i plemena Bridelieae i  Wielandieae iz Phyllanthoideae dalje se dijele na podtribuse. Sljedeća tablica klasifikacije je iz revizije Phyllanthaceae iz 2006. godine.
Incertae sedis: Chonocentrum
Potporodica Antidesmatoideae 6 plemna Potporodica Phyllanthoideae 4 plemena
Filogenija
Revizija Phyllanthaceae Hoffmannove i koautora temeljila se na dvije molekularnofilogenetičke studije koje su objavljene 2005. godine. Od revizije na nekim plemenima provedene su filogenetske studije.
Filogenetsko stablo prikazano u nastavku temelji se na rezultatima nekoliko studija. Predstavljen je pedeset i jedan rod. Chonocentrum (Phyllanthaceae, incertae sedis) i tri člana plemena Scepeae (Ashtonia, Distichirrhops i Nothobaccaurea) još nisu uzorkovani za DNK; Chonocentrum poznat je iz samo jednog primjerka prikupljenog 1850-ih. Sve grane prikazane u nastavku imaju podršku za maksimalnu vjerovatnoćo od najmanje 70%.
Nemetal
Zajedno sa metalima i polumetalima, nemetali su karakterisani prema sposobnosti ionizacije i hemijskog vezanja. Nemetali imaju veliku elektronegativnost tj. lakše primaju valentne elektrone nego što ih daju. Nemetali grade kisele okside, čijim rastvaranjem u vodi nastaju kiseline.
Nemetali su halogeni elementi, plemeniti plinovi i ovi elementi poredani po atomskom broju:
Angioedem
Angioedem (sinonimi: Quinckeov edem, angioneurotski edem) se karakteriše pojavom otoka kože, sluzokože gastrointestinalnog trakta, jezika, glotisa i larinksa koji se javljaju povremeno i u nepravilnim razmacima. Mogu se javiti zajedno sa urtikarijom, kod koje je prisutna reakcija samo površinskog derma ili kao samostalan oblik kod koga se promjene nalaze pored derma i u potkožnom tkivu.
U zavisnosti od mehanizma nastanka angioedema razlikuje se više oblika:
Referentne laboratorijske vrijednosti inhibitora C1-esteraze kreću se između 0,2-0,34 g/L, a funkcionalna aktivnost određuje se fotometrijskim metodama.
Angioedem predstavlja urgentno stanje u medicini, jer može dovesti do ugušenja zbog otoka larinksa i glotisa sužavanjem njihovog lumena.
Klinički se ispoljava kao poremećaj gutanja, promjena glasa sve do promuklosti, stridorozno otežano čujno disanje, osjećaj nedostatka zraka uz znake prenadraženosti nervnog sistema, glavobolja, vrtoglavica. Edemi kože i sluzokože daju osjećaj napetosti. Simptomi i znaci od strane gastrointestinalnog trakta se ispoljavaju mučninom, povraćanjem, prolivima, ileusom (zbog edema sluznice zatvara se lumen crijeva) i kolikama koje mogu dati sliku akutnog abdomena.
Terapija angioedema zavisi od stadijuma u kome se pacijent nalazi i uzroka koji ga je izazvao. Ako je prisutna obstrukcija disajnih puteva pristupa se endotrahealnoj intubaciji, a ako se ona ne može izvjesti zbog edema onda se vrši koniotomija (presjecanje Ligamentum conicum-cricothyreoideum - ligament koji sprijeda povezuje štitastu hrskavicu Cartilago thyroidea i luk prstenaste hrskavice - Arcus cartilaginis cricoideae grkljana) uvlačenjem tubusa omjera 5-7 mm u dušnik dužine oko 5 cm.
U slučajevima edema uzrokovanog dejstvom histamina apliciraju se antihistaminici, kortikosteroidi, po potrebi adrenalin i nadoknađuju se tečnosti. Količina kisika koja se daje iznosi 4-8 litara.
635.
Godina 635. (DCXXXV) bila je redovna godina koja počinje u nedjelju u julijanskom kalendaru. Oznaka 635. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
Turski jezik
Postoji veliki stepen međusobne razumljivosti između turskog i drugih ouških jezika, poput azerbejdžanskog, turkmenskog i kaškajskog. Ako bi se ovi pribrojili "turskom," broj domaćih govornika bi bio 100 miliona, dok bi ukupan broj, uključujući govornike drugog jezika, bio 250 miliona.
Klasifikacija
Truski pripada turkijskoj porodici jezika, među kojima su turski jezik balkanskih Gagauza, gagauški i horasanski turski, uz dodatak osmanlijskog turskog. Porodica turskih jezika je podgrupa ouških jezika, koja je opet podgrupa turkijskih jezika, za koje većina lingvista vjeruje da pripadaju porodici altajskih jezika.
Zvanični status
Turski je zvanični jezik u Turskoj i jedan je od zvaničnih jezika na Kipru. Turski je također jedan od zvaničnih ili nacionalnih jezika u Bugarskoj.
Dijalekti
Među dijalektima turskog jezika su dunavski, eskišehirski (koji se govori u Provinciji Eskişehir), razgradski, dinlerski, rumelski, karamanlijski (koji se govori u provinciji Karaman), jedrenski (u Provinciji Edirne), gaziantepski (govoren u Provinciji Gaziantep), urfanski (govoren u Provinciji Şanlıurfa [Urfa]) i gojnučki (u selu Goynuk, grad Bolu).
Pismo
Turski se piše koristeći modifikovano latinično pismo, koje je Mustafa Kemal Atatürk uveo 1928. kao dio pokušaja da osavremeni Tursku. Do 1928, turski se pisao modifikovanim arapskim pismom (v. Osmanlijski turski jezik), nakon čega je upotreba arapskog pisma zakonom zabranjena.
Izgovor
U turskom jeziku svakom slovu odgovara tačno jedan glas.
Naglašavanje sloga
U turskom jeziku se naglašava posljednji slog uz iznimke, kad su u pitanju riječi stranog porijekla ili kombinacije riječi i pojednih nastavaka.
Imenice
Imenice u turskom jeziku imaju kategoriju broja i padeža, ali ne i roda. Sistematizacijom je turski jezik sveden na 6 padeža: nominativ, genitiv, akuzativ, dativ, lokativ i ablativ. Množina imenica tvori se dodavanjem nastavka –ler/-la na nominativ jednine.
Zamjenice
Deklinacija ličnih zamjenica je prikazana u tabeli:
Lokativ ličnih zamjenica se koristi da bi se izrazio vlasnički odnos. Npr.: Turski jezik ima i specijalnu ličnu zamjenicu kendi, koja se koristi u kombinaciji sa drugim ličnim zamjenicama i poštuje njihove padežne nastavke, npr. ben kendim (samo ja), sen kendin (samo ti). Pokazne zamjenice su: bu, şu i o. Dekliniraju se po uzoru na lične zamjenice, ukoliko stoje pred imenicom imaju ulogu pridjeva. Upitne zamjenice su: Upitne zamjenice se dekliniraju također po uzoru na lične zamjenice.
Prilozi
Turski jezik razlikuje priloge mjesta, vremena, načina, količine, mjere te potvrđivanja i poricanja. yakın (blizu), uzak (daleko), solda (lijevo), sağda (desno), dışarı (vani), geri (pozadi), ileri (naprijed) i sl. (rano), ozaman (sada), dün (jučer), bugün (danas), yarın (sutra), eskiden (kada god), ara sıra (često) itd. (napamet), yavaşça (polako), başbaşa (u četiri oka) i sl. fazla (više), iki misli (dvokratno), hayli (dosta) i sl. gene (ponovno), sahi (stvarno), ok (ne) i sl.
Brojevi
Brojevi u turskom jeziku su promjenjiva vrsta riječi. Glavni brojevi: Kod razlomaka se prvo čita broj u nazivniku u formi lokativa, pa onda brojnik u formi nominativa.
'O sole mio
mini|Naslovnica prvog izdanja pjesme iz 1898. godine 'O sole mio  je veoma poznata napolitanska pjesma. Objavljena je 1898. godine. "'O sole mio" je napolitanska pjesma iz 1898. godine, za koju je tekst napisao Giovanni Capurro, a muziku Eduardo di Capua. Globalnu popularnost je stekla kada je godine 1916. u SAD poznati operni pjevač Enrico Caruso snimio gramofonsku verziju. Otada su je obradili brojni izvođači, bilo da je riječ o uglednim opernim umjetnicima kao Mario Lanza i Luciano Pavarotti, bilo da je riječ o rokerima kao što je Elvis Presley (čija je verzija poznata pod nazivom It's Now or Never).
Turski jezik
Glagoli
Većinom glagoli, glavni izuzetak je glagol biti, su pravilni glagoli, konjugiraju se po istim pravilima, sa uvažavanjem glasovne harmonije. Glagolsku osnovu, čijim modificiranjem nastaju ostali glagolski oblici, predstavlja oblik imperativ drugog lica jednine. Infinitiv se tvori dodavanjem nastavaka -mek tj. -mak pri glasovnoj harmonizaciji. Infinitiv može poprimiti sve nastavke kao imenica, tj. ifinitiv se deklinira. Ukoliko je radnja osporena, na gore navedene oblike se dodaje nastavak -şim. Ukoliko je radnja osporena ili neizvjesna, prezent glagola piti izgleda ovako: Ukoliko radnja jeste upitna tj. osporena sa možda, mislim i sl. tada pluskvamperfekt glagola piti izgleda ovako: Svojom funkcijom preteritu, je i sličan glagolski oblik imperfekt. Imperfekt glagola piti, ukoliko radnja nije osporena, niti upitna ima sljedeći oblik: Imperativ u turskom jeziku se tvori na sljedeći način (pažnja na harmonizaciju glasova kod drugih primjera) - primjer glagol piti:
'O sole mio
Na Olimpijadi 1920. godine u Antwerpenu se O Sole Mio izvodila nakon italijanskih pobjeda, zato što organizatori nisu mogli pronaći partiture italijanske nacionalne himne.
Turski jezik
Red riječi u rečenici
Tipična turska rečenica počinje subjektom a završava predikatom, taj poredak može da bude narušen naprimjer u poeziji ili prozi.
Glasovna harmonija
Specifičnost turskog jezika je tzv. glasovna harmonija. Samoglasnici u riječi se podređuju tipu samoglasnika u prvom slogu. Ako je prvi samoglasnik npr. zadnji/ prednji/ onda su i svi ostali samoglasnici zadnji/ prednji. Velarna/palatalna harmonija je nadređena labilnoj harmoniji.
Tvorba novih riječi
Turski jezik obimno koristi aglutinaciju za formiranje novih riječi od imenica i glagola, tj. njihovih korijena.
'O sole mio
Napolitanski jezik
Che bella cosa e' na jurnata 'e sole n'aria serena doppo na tempesta! Pe' ll'aria fresca pare già na festa Che bella cosa e' na jurnata 'e sole
Turski jezik
Tvorba novih riječi
Primjer riječi izvedene od imenskog korjena:
'O sole mio
Napolitanski jezik
Ma n'atu sole, cchiù bello, oje ne' 'O sole mio sta 'nfronte a te! 'O sole, 'o sole mio sta 'nfronte a te! sta 'nfronte a te!
Turski jezik
Tvorba novih riječi
Primjer tvorbe riječi na glagolskoj osnovi:
'O sole mio
Napolitanski jezik
Quanno fa notte e 'o sole se ne scenne, me vene quase 'na malincunia; sotto 'a fenesta toia restarria quanno fa notte e 'o sole se ne scenne.
Turski jezik
Tvorba novih riječi
Nove riječi mogu nastati također spajanjem više postojećih riječi:
'O sole mio
Bosanski jezik
Tekst pjesme na bosanskom jeziku:
Kakva lijepa stvar je sunčani dan spokojan vazduh nakon oluje! zbog svježeg vazduha izgleda već kao fešta Kakva lijepa stvar je sunčani dan
Ali drugo sunce još ljepše, moje sunce je ispred tebe! sunce, moje sunce je ispred tebe! je ispred tebe!
Kad stiže noć i sunce silazi skoro mi dođe melankolija; ostao bih ispod tvog prozora kad stiže noć i sunce silazi.
303.
Godina 303. (CCCIII) bila je redovna godina koja počinje u petak u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao Godina konzulstva Valerija i Valerija (ili, rjeđe, godina 1056. Ab urbe condita). Oznaka 303. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
Tužna je muzika / Pružam ti ruke
Tužna je muzika / Pružam ti ruke je druga po redu singl ploča sarajevskog kantautora Kemala Montena. Objavila ga je 1971. godine nekadašnja izdavačka kuċa Jugoton iz Zagreba. Za naslovnu pjesmu "Tužna je muzika" muziku je komponirao Kemal Monteno, koji je ujedno i pisac teksta, a muzički aranžman uradio je Pero Gotovac. Pjevanje Kemala Montena prati Zabavni orkestar pod dirigentskom palicom Pere Gotovca. Naziv prve pjesme opisuje cjelokupnu muzičku atmosferu, koja je odsvirana u laganijem adagio tempu uz pratnju violina i orkestra. Zanimljiva je i diskretna pratnja klavira, koji i završava pjesmu sa melodijom s njenog početka. Na B strani singl ploče je pjesma pod nazivom "Pružam ti ruke" za koju je muziku i tekst napisao Kemal Monteno, a muzički aranžman Đorđe Novković, koji je i dirigovao pratećom pop grupom Pro Arte. Muzički gledano, ova živahna i jednostavna dvominutna ljubavna pjesma suprotnost je u odnosu na naslovnu pjesmu sa ove singl ploče. Započinje živahnim izvođenjem početne melodije zviždanjem, koje je odraz tadašnjeg muzičkog entuzijazma u Sarajevu iz 1960-ih i 1970-ih. Kemal Monteno je zahvaljujući svom prepoznatljivom glasu i pjevanju u stilu francuske šansone, te laganijem pop i šlager stilu, nastavio muzički pravac koji će slijediti tokom cijele njegove muzičke karijere. Dizajn za omot singl ploče "Tužna je muzika / Pružam ti ruke" uradio je Mario Lozić, a fotografiju Esad Džaferagić.
NGC 2228
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Grebci
Grebci su naseljeno mjesto u općini Ravno, Bosna i Hercegovina.
636.
Godina 636. (DCXXXVI) bila je prijestupna godina koja počinje u ponedjeljak u julijanskom kalendaru. Oznaka 636. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
Crkva svetog Nikole u Višnjici
mini|desno|Crkva svetog Nikole u [[Višnjica (Beograd)|Višnici, Beograd]] mini|desno|[[Ikonostas]] Crkva Svetog Nikole u Višnjici, na teritoriji gradske općine Zvezdara, podignuta je 1842. godine. Predstavlja nepokretno kulturno dobro kao spomenik kulture Republike Srbije. Pripada beogradsko-karlovačkoj arhiepiskopiji Srpske pravoslavne crkve. Nalazi se u blizini Dunava s lijepim pogledom na rijeku.
Historija
Namjeru da istovremeno sa školom, podignu hram u svom naselju, mještani Višnjice su ostvarili tek 1838. godine na starom crkvištu. Iako su se vršila bogosluženja, u to vrijeme nisu još bili završeni kompletni radovi, što vidimo iz pisma stanovnika sela iz 1842. godine, u kome se obraćaju molbom knezu Milošu Obrenoviću za dozvolu da mogu u Beogradu prikupljati priloge za dovršenje crkve i nabavku stvari za nju. U Ljetopisu hrama je zabilježeno da su višnjičku crkvu često posjećivali kralj Milan Obrenović i kraljica Natalija sa sinom kraljem Aleksandrom Obrenovićem, posebno o ljetnom sv. Nikoli. Zapisano je i da je kraljica Natalija bogato darivala crkvu, narod i školu u Višnjici.
Arhitektura
Crkva je posvećena svetom Nikoli, sagrađena kao jednobrodna građevina sa polukružnom apsidom, nešto užom od broda, i dvije polukružne pjevnice. Zidana je od kamena, sa punim konstruktivnim zidovima izvana obrađenim malterom. U obradi fasada, na kojima duž cijele površine teče friz slijepih arkada, jasno su uočljivi elementi srpske srednjovjekovne arhitekture. Zapadnim pročeljem, iznad glavnih ulaznih vrata, dominira dekorativno obrađen portal sa nišom u kojoj je smještena predstava patrona hrama (sv. Nikole), izvedena u tehnici mozaika. Unutrašnjost crkve se sastoji od oltarskog prostora i naosa sa sjevernom i južnom pjevnicom. Ikonostas je izrađen u novije vrijeme. Sjeverozapadno od crkve nalazi se dvospratni zvonik kvadratne osnove, izveden u opeci i pojačan kontraforima.
Zanimljivosti
Pošto je sveti Nikola u crkvenoj tradiciji zaštitnik putnika na vodama (moreplovaca i putnika na rijekama) mnoge srpske pravoslavne crkve pri moru i rijekama su posvećene ovom svecu. Tako su pravoslavne crkve svetog Nikole u Puli, Rijeci, Kotoru, Bigovu, Baru, Ulcinju... kao i u mjestima pri Dunavu: u Vukovaru, Novom Sadu, Krčedinu, Starom Slankamenu, Surduku, Belegišu, Starim Banovcima, Zemunu, Beogradu...
Josip Šentija
Josip Šentija (Brnaze, 15. mart 1931. – Zagreb, 29. novembr 2020.) hrvatski novinar, publicist i leksikograf.
Životopis
Izvjestitelj je Radio-televizije Zagreb iz Rima. Povratkom u Hrvatsku, kao sudionik Hrvatskoga proljeća, bio je član Izvršnog vijeća Sabora (1971. – 72.). Nakon gušenja pokreta smijenjen je, a od 1972. radio kao urednik u Leksikografskom zavodu; bio je glavni urednik Opće enciklopedije (1977. – 88.), zatim prvi ravnatelj HINA-e (1990. – 91.) te savjetnik Predsjednika Republike Franje Tuđmana od 1991. – 1992. godine.
Mainz
Mainz je grad u Njemačkoj, središte regije Porajnje-Falačka. Nalazi se na lijevoj obali Rajne, odmah prekoputa Wiesbadena, s kojim ga povezuje most Theodora Heussa. 2008. godine u gradu je živjelo 196.784 stanovnika. Grad su osnovali Rimljani 13. p. n. e.
638.
Godina 638. (DCXXXVIII) bila je redovna godina koja počinje u četvrtak u julijanskom kalendaru. Oznaka 638. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
637.
Godina 637. (DCXXXVII) bila je redovna godina koja počinje u srijedu u julijanskom kalendaru. Oznaka 637. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
IC 2038
IC 2038 (također poznat kao ESO 157-1 i PGC 14553) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 33 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Zlatna riba. Najveći prečnik je 1,80 (17 hiljada sg) a najmanji 0,4 uglovnih minuta (3 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio DeLisle Stewart 8. decembra 1899. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
640.
Godina 640. (DCXL) bila je prijestupna godina koja počinje u subotu u julijanskom kalendaru. Oznaka 640. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
641.
Godina 641. (DCXLI) bila je redovna godina koja počinje u ponedjeljak u julijanskom kalendaru. Oznaka 641. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
IC 462
IC 462 je dvostruka zvijezda i nalazi se u sazviježđu Ris. Prvo otkriće je napravio Hermann Albert Kobold 2. decembra 1893. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Hemijska serija
Hemijska serija je grupa hemijskih elemenata u periodnom sistemu elemenata, koji imaju slične fizičke i hemijske osobine.
Hemijske serije su:
Trenutno ima 118 poznatih hemijskih elemenata, od kojih veliki broj pokazuje različite fizičke i hemijske osobine. Među tom raznolikošću, naučnici su otkrili da je korisno imenovati različite grupe elemenata, koji pokazuju slične osobine.
Standardizaciju mnogih od ovih grupacija formalno je priznala Međunarodna unija za čistu i primijenjenu hemiju (IUPAC). Bilo koja Grupa periodnog sistema elemenata se može koristiti u tom smislu. Ponekad se za naziv grupe koristi broj, kao u grupi 14. grupa hemijskih elemenata, a ponekad se za naziv grupe koristi naziv prvog hemijskog elementa u grupi, kao što je slučaj sa ugljikovom grupom.
NGC 524
NGC 524 (također poznat kao IRAS 01221+0916, MCG 1-4-53, PGC 5222 i UGC 968) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 109 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Ribe. Najveći prečnik je 2,80 (89 hiljada sg) a najmanji 2,8 uglovnih minuta (89 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 4. septembra 1786. godine.
Konstantinopolj
desno|mini|180px|Opsada Konstantinopolja slika iz [[1499.]] Konstantinopol ili Carigrad (na grčkom, Κωνσταντινούπολις, Konstantinoupolis, "Konstantinov grad"; na latinskom, Nova Roma, "Novi Rim") bilo je prvobitno ime današnjeg Istanbula, u Turskoj. Sve do 1453, tj. u svojoj pred-osmanlijskoj historiji, Konstantinopolj je bio više od hiljadu godina prestonica, najprije Istočnog rimskog carstva, a onda Bizantijskog carstva. Počeci grada idu sve do 7. vijeka p. n. e, odnosno do osnivanja starogrčke naseobine i grada Bizantijuma. Konstantinopolj je bio strateški smješten između Zlatnog roga i Mramornog mora, na južnom ušću Bosfora u Mramorno more, na tački gdje Evropa susreće Aziju. Konstantinopolj je bio veoma značajan kao nasljednik starog Rima i kao najveći i najbogatiji grad u Evropi tokom cijelog Srednjeg vijeka. U danjašnjoj Grčkoj dešnjačke stranke, poput Zlatne zore, organiziraju demonstracije za sjećanje na pad grada.