cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Volvoks
Razmnožavanje
Aseksualna kolonija uključuje i somatske (vegetativne) ćelije, koje se ne razmnožavaju i velike, nepokretne gonide u unutrašnjosti, koje ponavljajućom podjelom stvaraju nove kolonije. U spolnoj reprodukciji proizvode se dve vrste gameta. Vrste volvoksa mogu biti jednodomne ili dvodomne. Muške kolonije oslobađaju brojne pakete sperme, dok se u ženskim pojedinačne ćelije povećavaju i postaju oogamete ili jaja.
Kirk & Kirk pokazali su da stvaranje feromona koji izaziva seks može biti pokrenuto u somatskim ćelijama kratkim toplotnim šokom koji se daje nespolno rastućim organizmima. Indukcija spola toplotnim šokom posreduje oksidativni stres koji vjerovatno također uzrokuje oksidativno oštećenje DNK. Sugerira se da je prelazak na seksualni put ključ preživljavanja stresova u okolini koji uključuju vrućinu i sušu. U skladu s ovom idejom, indukcija seksa uključuje transdukciju signala, puta koji je također induciran i ranjavanjem.
Inverzija kolonije
Inverzija kolonija je posebna karakteristika tokom razvoja u redu Volvocaceae, koja rezultira novim kolonijama čiji bičevi gledaju prema van. Tokom ovog procesa aseksualne reproduktivne ćelije (gonidije) prvo prolaze kroz uzastopne diobe da bi stvorile konkavni embrion ili ploču u obliku čaše sastavljene od jednog ćelijskog sloja. Odmah nakon toga, ćelijski sloj je unutra uvija u odnosu na konfiguraciju odraslih – apikalni krajevi embrionskih protoplasta od kojih se formiraju bičevi, orijentirani su prema unutrašnjosti plake. Tada se embrion podvrgava inverziji, tiokom koje se ćelijski sloj okreće u obliku sferoidne kćerke kolonije s vršnim krajevima i bičevima kćerinskih protoplasta smještenih vani. Ovaj postupak omogućava odgovarajuće kretanje sferoidnih kolonija Volvocaceae. Mehanizam inverzije opsežno je istražen na ćelijskom i molekulskom nivou, koristeći modelnu vrstu, Volvox carteri.
Staništa
Volvox  je rod slatkovodnih algi koje se nalaze u barama i jarcima, čak i u plitkim lokvama. Prema Charlesu Josephu Chamberlainu, "“Najpovoljnije mjesto za traženje je u dubljim ribnjacima, lagunama i jarcima koji obiluju kišnicom. Rečeno je da tamo gdje možete pronaći vrste roda Lemna, vjerojatno ćete pronaći Volvox; i istina je da je takva voda povoljna, ali zasjenjenje je nepovoljno. Pogledajte gdje ćete naći Sphagnum,  Vaucheria , Alisma, Equisetum fluviatile, Utricularia, Typha i Chara. Dr. Nieuwland izvještava da se Pandorina, Eudorina i Gonium obično nalaze kao sastojci zelenog pokrova na vrletnim poljima na kojima se drže svinje. Bičaste Euglena, često su povezane s ovim oblicima.“"
Gornji Hrastovac
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Gornji Hrastovac je imalo 427 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Kazein
mini|250px|Kiselo mlijeko pod mikroskopom sa globulama masti i zgrušanom masom kazeina  (tamno) mini|250px| Precipitirani mliječni kazein
Sastav
Kazein sadrži prilično veliki broj prolinskih ostataka, koji ne komuniciraju. Tu su i nedisulfidni mostovi. Kao rezultat toga, ima relativno malo tercijarnih struktura. Relativno je hidrofoban, pa je slabo topiv u vodi. Nalazi se u mlijeku, kao suspenzija čestica pod nazivom "kazeinske  micele", koje  pokazuju samo ograničenu sličnost sa tipskim surfaktantima  jer su  im hidrofilni  dijelovu na površini i  sferni su. Međutim, u oštrom kontrastu sa surfaktanim micelama, unutrašnjost  kazeinskih micela je izuzetno hidrirana. Micele kazeina se drže zajedno putem iona kalcija i hidrofobne interakcije.
Svjetsko prvenstvo u biatlonu 2017 – potjera (muškarci)
Utrka u disciplini potjera na 12,5 km na Svjetskom prvenstvu u biatlonu 2017. u muškoj konkurenciji održala se 12. februara 2017. u austrijskom gradu Hochfilzenu. Pravo nastupa imalo je 60 prvoplasiranih biatlonaca sa utrke u sprintu.
Rezultati
Početak utrke je bio u 15:00. <BR>( Sva vremena početka utrka su po lokalnom vremenu (UTC+2) )
Crna Gora na Zimskim olimpijskim igrama 2014.
Crnu Goru na zimskim olimpijskim igrama 2014. u Sočiju, koje će se održati od 7. februara do 23. februara 2014. će predstavljati dva takmičara u alpskom skijanju, koji su u protekloj sezoni ostvarili kvotu za učestvovanje.
Sportisti iz Crne Gore učestvuju po dugi put na Zimskim olimpijskim igrama. Na svečanom otvaranju zastavu Crne Gore nosio je alpski skijaš Tarik Hadžić.
30p Alpsko skijanje
Na temelju rang lista Međunarodne skijaške federacije od 30. decembra 2013. sportaši iz Crne Gore obezbjedili su dva mjesta za sudjelovanje na olimpijskim igrama.
Kazein
Sastav
Kao primjer, u narednoj tabeli se navode komponente kravljeg kazeina.
Crna Gora na Zimskim olimpijskim igrama 2014.
Napomene
<references group="N"/>
Kazein
Sastav
Za razliku od kravljeg mlijeka, u  ljudskom majčinom  mlijeku, glavni  proteini su  β- i κ-kazein. U sljedećoj tabeli su detalji o kazeinu u majčinom  mlijeku.
Bilo je nekoliko molekulskih modela koji bi mogli objasniti posebnu konformaciju kazeina u micelama. Jedna od njih predlaže da njihovo jezgro formira nekoliko submicela, a periferija  se sastoji  od κ-kazeina. Drugi model sugerira da jezgro formira kazeinom povezana vlakna. Konačno, najnoviji model predlaže dvostruku vezu među kazeina u odvijaju pretvaranje u žele. Sva tri modela vide micele kao koloidne čestice formirane od kazeinskih  agregata umotane u topive molekule κ-kazeina. Izoelektrična tačka kazeina je 4.6. Pri pH mlijeka od 6,6, kazein ima negativni naboj. Prečišćeni protein je netopiv u vodi. Iako se rastvara u rastvuru neutralnih soli, lahko dispergira  u razblaženom rastvoru baza soli, kao što su natrij oksalat i  natrij acetat. Enzim tripsin  možepokrenuti akciju hidrolize  fosfata u kojoj su sadržani peptoni. Koristi se za sprav vrstaljanju organskih ljepila.
Boje
Likovni umjetnici veoma često upotrebljavaju kazeinske boje zato što su  rastvorljive u vodi i brzo se suše. Utvrđeno je da se ovakve boje  koriste  od davnih egipatskih vremena kao oblik tempera boja, a u širokoj upotrebi za komercijalne ilustracije  kao odabrani materijal do kasnih 1960-ih kada je, sa pojavom akrilnih boja, kazein jpostao manje popularan. Međutim, i dalje je u širokoj upotrebi kod scenskih slikara impresionista, iako je akril napravio prodor u toj oblasti.
Sir
Sir se sastoji od proteina i masti iz mlijeka, obično m krava, bivola, koza ili ovaca. To je u produkt koagulacije kazeina. Tipično, mlijeko se zakiseli, a onda stegla dodavanjem sirila, koje sadrži proteolitičke enzime, a obično  se dobija  iz želudaca teladi. Pritiskom se zgrušane materije odvoje i formiraju u konačni oblik. Za razliku od mnogih proteina, kazein se ne  steže toplotom. U procesu zgrušavanja mlijeka djeluje proteaza na topivi dio kazein, κ-kazein, čime se podstiče nestabilno micelarno stanje koje rezultira formiranjem ugruška. Kada stegne djelovanjem himozina, kazein se ponekad naziva i 'parakazein. Himozin (EC 3.4.23.4) je asparaginska proteaza koja  posebno hidrolizira peptidne veze u Phe105-Met106 κ-kazeina i smatra se da je najefikasnija proteaze za industrijsko spravljanje sira.
Plastika i vlakna
Neke od najranijih plastika su na bazi kazeina. Konkretno, galalit je dobro poznat  za prevljenje tipki. Vlakna mogu biti od ekstrudiranog kazeina. Tkanine lanital, koje izrađene od kazeina vlakana, poznate su  kao aralac u Sjedinjenim Američkim Državama  bile  je posebno popularne  u Italiji,  tokom 1930-ih. Nedavne inovacije kao što su QMilch nude rafiniraniranija vlakna za moderne tkanine.
Suplemenat proteina
Atraktivno svojstvo molekula kazeina molekula je njegova sposobnost da se u želucu formira u  gelnu masu ili ugruške, što ga čini vrlo efikasnomhranljivom materijom. Ugrušak je sposoban da  sporo  otpušta  aminokiseline u krvotok, ponekad i tokom  nekoliko sati. Često je kazeina dostupan kao hidrolizirani kazein, pri čemu je hidroliziran putem proteaza kao što je tripsin. Hidrolizatna forma je  gorka i takve dodatke često odbijaju  dojenčad i laboratorijske životinje u korist netaknutoh  kazeina.
Koprivnik (Žiri)
Koprivnik je naseljeno mjesto u sastavu općine Žiri, regija Gorenjska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Škofja Loka.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Koprivnik je imao 99 stanovnika.
Malo Globoko
Malo Globoko je naseljeno mjesto u sastavu općine Ivančna Gorica, regija Srednja Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazilo se u sastavu stare općine Grosuplje.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Malo Globoko je imalo 52 stanovnika.
Slatka voda
Slatka voda je voda koja se prirodno javlja na površini Zemlje u ledenom pokrivaču, ledenim poljima, ledenjacima, santama leda, močvarama, lagunama, jeterima, rijekaama, potocima ispod površine kao podzemna voda, u vodonosnicima, podzemnim vodenjm tokovima i u distributivnoj mreži pijaće vode koju su izgradili ljudi. Slatku vodu obično karakterizira niska koncentracija otopljenih soli i niska ukupna otopljena čvrsta supstanca. Pojam posebno isključuje morsku vodu i slankaste, iako uključuje vode bogate mineralima, kao što su izvori mineralne vode. Termin "slatka voda" nastao je iz opisa vode za razliku od slane vode.
Numerička
Svježa ili slatka voda može se definirati kao voda sa manje od 500 dijelova na milion (ppm) rastvorenih soli.
Drugi izvori daju veće gornje granice slanosti slatke vode, npr. 1000 ppm. ili 3000 ppm.
Sistemi
Slatkovodna staništa klasificirana su kao lentski sistemi, što su mirne vode, uključujući ribnjake, jezera, močvare i glibišta, koji su sistemi tekuće vode ili podzemne vode koje teku u stijenama i vodonosnicima. Pored toga, postoji zona koja premošćuje podzemne vode i lotičke sisteme, a to je hipoheična zona, koja leži u osnovi mnogih većih rijeka i može sadržavati znatno više vode nego što se vidi na otvorenom toku. Također može biti u direktnom kontaktu sa podzemnom vodom.
Većina slatke vode na Zemlji nalazi se u ledenim kapama.
Izvori
Izvor gotovo sve slatke vode su padavine iz atmosfere, u obliku magle, kiše i snijega i ostalih fotmi. Svježa voda koja pada kao magla, kiša ili snijeg sadrži materijale rastvorene iz atmosfere i materijale iz mora i kopna preko kojih su putovali oblaci s kišom. U industrijalizovanim područjima, kiša je obično kisela zbog rastvorenih oksida sumpora i dušika, nastalih izgaranjem fosilnih goriva u automobilima, fabrikama, vozovima i avionima i iz atmosferske ndustrijske emisije. U nekim slučajevima ova kisela kiša rezultira zagađenjem jezera i rijeka.
U priobalnim područjima, slatka voda može sadržavati značajne koncentracije soli dobivenih iz mora ako su vjetroviti uslovi podigli kapljice morske vode u kišne oblake. To može dovesti do povišenih koncentracija natrija, hlora, magnezija i sulfata, kao i mnogih drugih spojeva u manjim koncentracijama.
U pustinjskim područjima ili područjima sa siromašnim ili prašnjavim zemljištima, kišni vjetrovi mogu pokupiti pijesak i prašinu, a oni se mogu odložiti drugdje u padavinama i uzrokovati protok slatke vode onečišćene i netopivim čvrstim supstancama, ali i rastvorljivim komponentama tih tala. Značajne količine gvožđa mogu se prenijeti na ovaj način, uključujući dobro dokumentovani prenos kiša bogatih gvožđem koje padaju u Brazilu, a nastale su usljed pješčanih oluja u Sahari i u Sjevernoj Americi. other compounds in smaller concentrations.
Alpha Monocerotis
Alpha Monocerotis (α Monocerotis, α Mon) je najsjajnija zvijezda u sazviježđe Jednorog. Udaljena je 144 sg od Sunca. Ubraja se u narandžaste divove spektralne klase K0. Ima prividan sjaj od 3.93. Dva puta je teža a radijus je 10 puta veći od Sunčevog. Njena starost se procjenjuje na oko 1.4 milijarde godina. Količina metala je oko 20% manja nego kod Sunca. Kao i naše Sunce α Mon će se pretvoriti u bijelog patuljka.
CRISPLD1
Cisteinom bogati sekretorni protein sa domenom LCCL 1 je protein koji je kod ljudi kodiran genom CRISPLD1.
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 500 aminokiselina, а molekulska težina  56.888 Da. .
Pandemonij (roman)
Pandemonium (Pandemonij) je distopijski roman za omladinu koji je napisala američka spisateljica Lauren Oliver, objavljen 28. februara 2012. godine. Pandemonij predstavlja drugi nastavak iz trilogije Delirij. Roman prati život mlade djevojke Lene Haloway nakon njenog bjekstva iz Portlanda u Divljinu, iz strogo kontroliranog društva u kojem se ljubav smatra opasnom bolešću.
Radnja
Radnja knjige se naslanja na događaje opisane u Deliriju. Lena je sada na slobodi, u Divljini. Na njenu žalost, uviđa da Divljina i nije tako lijepa i skladna kao što je zamišljala. Iako je slobodna i oslobođena od procedure, ona i njeni prijatelji Invalidi (tj. pobunjenici, osobe koje nisu dobile lijek protiv ljubavi) nastoje da pomognu drugim ljudima, da spasu od procedure što je moguće više osoba, te se zalažu povratku društvenog uređenja na prijašnje stanje. Međutim, to je mnogo lakše reći nego uraditi, te Leni i njenoj grupi predstoji duga i mukotrpna borba na tom putu. Radnja paralelno slijedi Lenu i njen život sa druga dva lika iz Divljine u New Yorku. Oni kao dio otpora se pretvaraju da su izliječeni te su se uklopili među stanovništvo. Lena se priključuje DFA organizaciji (Delirium Free America) koja se bori iskorijeniti delirij iz SAD. Tokom jedne parade, Lenu kindapiraju pripadnici druge grupe Invalida zvanih Sakupljači, te je zatvaraju u podzemni labirint. Drže je zatvorenom zajedno sa Julianom Finemanom, vođom omladinske organizacije DFA i sinom predsjednika DFA. Uz stalne misli i sjećanje na Alexovu žrtvu, Lena pronalazi spas i bježi iz pritvora zajedno sa Julianom, pridobijajući ga na stranu pobunjenika, te se polahko protiv svoje volje zaljubljuje u njega. Na samom kraju romana, Lena i Julian se priključuju grupi pobunjenika i planiraju pobjeći iz New Yorka. Lena saznaje da je Alex živ i da je na slobodi.
Svjetsko prvenstvo u košarci 2014 - grupa D
Grupa D Svjetskog prvenstva u košarci 2014. predstavlja grupnu fazu Svjetskog prvenstva u košarci 2014. za reprezentacije Litvanije, Angole, Južne Koreje, Slovenije, Meksika i Australije. Svaka ekipa će igrati jednom sa svakom ekipom iz grupe, što je ukupno pet utakmica po ekipi, a sve utakmice će se igrati u Gran Canaria Arena, Las Palmas. Nakon što se sve utakmice odigraju, četiri ekipe sa najboljim postignutim rezultatom će se kvalifikovati za završnicu prvenstva.
Tabela
Sva vremena su lokalna UTC+1.
Angola - Južna Koreja
Ovo je treći susret između Angole i Južne Koreje na Svjetskom prvenstvu. Ekpie su podijelile svoje prethodne utakmice tako što je Koreja pobjedila 1994, a Angola je pobjedila na Svjetsko prvenstvo u košarci 1990. U posljednjoj zvaničnoj utakmici Angola je pobjedila i to na Olimpijskim igrama 1996.
Australija - Slovenija
Ovo je drugi susret između Australje i Slovenije na Svjetskom prvenstvu. Slovenija je pobjedila u prvoj utakmicu na Svjetskom prvenstvu u košarci 2010.
Meksiko - Litvanija
Ovo je prva zvanična utakmica između Meksika i Litvanije
Jervellov i Lange-Nielsenov sindrom
Jervellov i Lange-Nielsenov sindrom (JLNS) je rijedak tip sindroma dugog QT-a udružen sa ozbiljnim, bilateralnim senzorinervnog gubitka sluha. Oni sa JLNS rizikuju se od abnormalnih srčanih ritmova koji se nazivaju aritmije, što može dovesti do nesvjestica, napadaja ili iznenadne smrti. JLNS, kao i drugi oblici sindroma dugog QT, uzrokuje da srčanom mišiću treba duže nego obično da bi se napunio između otkucaja. To je uzrokovano genetičkim varijantama odgovornim za proizvodnju ionskih kanala koji za transport kalija iz ćelija. Stanje se obično dijagnosticira pomoću elektrokardiograma, ali se može koristiti i genetičko testiranje. Tretman uključuje prilagodbe životnog stila, beta-blokatore i, u nekim slučajevima, implantaciju defibrilator. Prvi su ga opisali Anton Jervell i Fred Lange-Nielsen 1957.
Simptomi i znakovi
Jervell i Lange-Nielsen sindrom uzrokuju ozbiljan senzorinervni gubitak sluha od rođenja, zahvatajući oba uha. Oboljeli na [b b[EKG|elektrokardiogramu]] imaju produženi QT interval i prijeti im rizik od abnormalnih srčanih ritmova (aritmija), što može uzrokovati vrtoglavicu, zatamnjenje ili napadaje. Općenito, JLNS utiče na srce teže od ostalih oblika sindroma dugog QT-a. Oko 90% onih s JLNS doživljava aritmije, a 50% postaje simptomatsko do 3. godine. U nekim slučajevima ove aritmije dovode do iznenadne smrti.
Genetika
Jervellov i Lange-Nielsenov sindrom uzrokuju mutacije u genima KCNE1 i KCNQ1 . Proteini proizvedeni kodiranjem ova dva gena rade zajedno kako bi stvorili kalijev kanal koji prenosi pozitivno nabijene kalijeve ione iz ćelije, što se naziva sporokašnjeća struja kalijevog ispravljača. Kretanje kalijevih iona kroz ove kanale presudno je za održavanje normalnih funkcija unutrašnjeg uha i srčanog mišića. JLNS je autosomno recesivni poremećaj što znači da su potrebne dvije kopije mutacije da bi se proizveo puni sindrom. Mutacije u istim genima mogu proizvesti blaže oblike Romano-Wardovog sindroma, sindroma dugog QT, ako je naslijeđena samo jedna kopija genske mutacije.
Oko 90% slučajeva Jervellovog i Lange-Nielsenovog sindroma uzrokuju mutacije gena KCNQ1, što dovodi do sindroma tipa 1 (JLNS1). Mutacije KCNE1 odgovorne su za preostalih 10% slučajeva, uzrokujući Jervellov i Lange-Nielsenov sindrom tipa 2 (JLNS2). Mutacije u ovim genima mijenjaju uobičajenu strukturu i funkciju kalijevih kanala ili sprečavaju stvaranje normalnih kanala. Te promjene remete protok kalijevih iona u unutrašnjem uhu i srčanom mišiću, što dovodi do gubitka sluha i nepravilnog srčanog ritma, karakterističnog za Jervellov i Lange-Nielsenov sindrom.
Dijagnoza
Senzorinervni gubitak sluha kod Jervellovog i Lange-Nielsenovog sindroma prisutan je od rođenja i može se dijagnosticirati pomoću audiometrije ili fiziološkim testovima sluha. Srčane karakteristike JLNS mogu se dijagnosticirati mjerenjem QT intervala korigovanog za otkucaje srca (QTc) na elektrokardiogramu sa 12 olovskim (EKG). QTc je manji od 450 ms kod 95% normalnih muškaraca i manje od 460 ms kod 95% normalnih žena. Kod onih s Jervellovim i Lange-Nielsenovim sindromom QTc je obično veći od 500 ms.
Pri utvrđivanju dijagnoze trebaju se uzeti u obzir i drugi faktori izvan QT intervala, od kojih su neki ugrađeni u bodovanje kao što je Schwartzov rezultat. Ovi faktori uključuju historiju karakterističnih abnormalnih srčanih ritmova (Torsades de Pointes), neobjašnjiva zatamnjenja (sinkopa) i porodičnu historiju potvrđenog LQT sindroma. Također se mogu koristiti genetička ispitivanja za identifikaciju varijanti u genima KCNQ1 ili KCNE1.
Liječenje
Može se koristiti implantabilni defibrilator, mali uređaj koji nadgleda srčani ritam i može automatski isporučiti električni udar za ponovno pokretanje srca. Ovi uređaji se preporučuju onima s JLNS koji su doživjeli srčani zastoj ili zatamnjenje dok su uzimali beta blokatore. Due to the higher risk of arrhythmias associated with JLNS than other forms of long QT syndrome, a defibrillator may be considered even in those without any symptoms.
Kod onih koji imaju ponavljajuće aritmije, uprkos medicinskoj terapiji, hirurški postupak nazvan simpatička denervacija može se koristiti za prekidanje živaca koji stimuliraju srce.
Prognoza
Rizik od aritmija veći je za one s Jervellovim i Lange-Nielsenovim sindromom od ostalih oblika sindroma dugog QT intervala. Although this risk is dependent on the underlying genetic defect and degree of QT prolongation, without treatment more than 50% of those affected will die before the age of 15. Međutim, liječenje beta-blokatorima značajno smanjuje rizik od smrti, kao i, u odabranim slučajevima, implantacija defibrilatora.
Golo oko
Gledanje golim okom (otkrivenimm okomili nepomičnim okom), praksa je uključivanja u vizuelnu percepciju bez pomoći uvećanja ili sakupljanje svjetlosti optičkim instrumentima, kao što su teleskop ili mikroskop. Vid korigiran na normalnu oštrinu pomoću korektivnih leća i dalje se smatra "golim".
U astronomiji, golim okom se mogu koristiti za posmatranje nebeskig događaja i objekata vidljivi bez opreme, kao što je konjunkcij, prolazećih kometa, meteorskih pljuskova i najsvjetlijih asteroida, uključujući 4 Vesta. Znanje o nebu i različiti testovi pokazuju impresivnu raznolikost fenomena vidljivih prostim okom.
Osnovna svojstva
Neka osnovna svojstva ljudskog oka su:
Vizuelna percepcija omogućava osobi da stekne mnogo informacija o svojoj okolini:
U astronomiji
Na vidljivost astronomskih objekata snažno utiče svjetlosno zagađenje. Čak i nekoliko stotina kilometara udaljeno od gradskog područja, gdje nebo može izgledati vrlo mračno, zaostalo svjetlosno zagađenje i dalje postavlja granicu vidljivosti slabosvjetlečih predmeta. Za većinu ljudi ovo će vjerovatno biti najbolji promatrački uslovi koji su im nadohvat ruke. U takvim "tipskim" uvjetima tamnog neba, golim okom se mogu vidjeti zvijezde prividne veličine do +6m. Pod savršenim uvjetima tamnog neba, gdje nema nikakvog svjetlosnog zagađenja, zvijezde slabe od +8m mogu biti vidljive.
Ugaona rezolucija golim okom je oko 1&prim;; međutim, neki ljudi imaju oštriji vid od toga. Postoje anegdotski dokazi da su ljudi imali viđenja Galilejskih Jupiterovih mjeseca prije nego što su izumljeni teleskopi. Uran i Vesta najvjerovatnije su viđeni, ali nisu mogli biti prepoznati kao planete, jer izgledaju tako slabe čak i pri maksimalnoj svjetlini; Uranova veličina varira od +5,3 m do +5,9m, a Vesta od +5,2m do +8,5 m (tako da je vidljiv samo u blizini suprotnog datuma). Kada je Uran otkriven, 1781. godine, prva je planeta otkrivena upotrebom tehnologija (teleskop), umjesto golim okom.
Teorijski, na tipskom tamnom nebu, tami prilagođeno ljudsko oko vidjelo bi oko 5.600 zvijezda sjajnijih od +6m dok bi u savršenim uvjetima tamnog neba moglo biti vidljivo oko 45.000 zvijezda sjajnijih od +8m. U praksi, atmosfersko izumiranje i prašina donekle smanjuju ovaj broj. U središtu grada, gdje granična veličina viđenja golim okom zbog ekstremnih količina svjetlosnog zagađenja može biti i do 2m, vidljivo je tek 50 zvijezda. Mogu se vidjeti boje, ali to je ograničeno činjenicom da oko koristi štzapiće umjesto čepića za gledanje blijedih zvijezda.
Na vidljivost difuznih objekata kao što su zvjezdani skup i galaksija, svjetlosno zagađenje utiče mnogo jače nego na planete i zvijezde. U tipskim mračnim uvjetima vidljivo je samo nekoliko takvih objekata. Tu spadaju Plejade, h/χ Persei, galaksija Andromeda, maglina Carina, maglina Orion, Omega Kentauri, 47 Tukane, jato Ptolomeja Messier 7 blizu repa Scorpiusa i globularnog jata M13 u  Hercules. Galaksija trokuta (M33) teško je vidljiv objekt i uopće je vidljiv samo ako je na nebu viša od 50°. Globularna jata M 3 u Canes Venatici i  M 92 u Hercules-u su takođe vidljiva golim okom u takvim uslovima. Međutim, u uslovima tamnog neba, M33 je lahko uočljiv, čak i u direktnom vidu. Mnogi drugi Messierovi objekti također su vidljivi u takvim uvjetima. Najdalji objekti koji su vidljivi golim okom su obližnje svijetle galaksije poput Centaurus A, Najdalji objekti koje je golim okom vidio su obližnje svijetle galaksije poput Centaurus A, Bodeova galaksija, Skulptor galaksija, i Messier 83.
Pet planeta mogu se prepoznati kao planete sa Zemlje golim okom: Merkur, Venera, Mars, Jupiter i Saturn. U tiskim uvjetima tamnog neba, Uran (magnitude +5,8) može se vidjeti i sa spriječenim vidom, kao i asteroid Vesta u svojim svjetlijim opozicijama. Sunce i Mjesec – preostali primjetni objekti Sunčevog sistema golim okom – ponekad se dodaju kako bi se stvorilo sedam "planeta". Danju su samo Mjesec i Sunce očigledni objekti golim okom, ali u mnogim slučajevima i Venera se mže uočiti na dnevnom svjetlu i u rjeđim slučajevima Jupiter. Blizu zalaska i izlaska sunca, sjajne zvijezde poput Siriusa ili čak Canopusa mogu se uočiti golim okom sve dok se zna tačan položaj u kojem treba tražiti. Historijski gledano, zenit astronomije golim okom bio je djelo Tychoa Brahea (1546–1601). Izgradio je opsežnu opservatoriju za precizna mjerenja nebesa bez ikakvih instrumenata za uvećanje. U 1610., Galileo Galilei je usmerio teleskop prema nebu. Odmah je otkrio Jupiterove mjesece i faze Venere, između ostalog.
Pljuskove meteora bolje je promatrati golim okom nego dvogledom. Takvi pljuskovi uključuju Perzeidi (10. – 12. Avgusta) i decembarske Geminide. Ostali popularni objekti vidljivi golim okom su nekih 100 satelita po noći, Međunarodna svemirska stanica i Mliječni put.
U geodeziji i navigaciji
Mnogo drugih objekata može se procijeniti bez instrumenta. Ako je ruka ispružena, raspon ruke odgovara uglu od 18 do 20 °. Udaljenost osobe, samo prikrivena ispruženom sličicom, iznosi oko 100 metara. Vertikala se može procijeniti na oko 2°, a na sjevernoj hemisferi, promatranje Polarne zvijezde i korištenje uglomjera može dati posmatraču geografska širina, do 1 stepen tačnosti.
Maje, drervni Egipćani, drevni Indijanci i  kineski astronomi izmjerili su sve osnove svog odgovarajućeg sistema  vremena i kalendara, golim okom:
Na sličan način mogu se posmatrati zvijezde okultacije s Mjeseca. Korištenjem digitalnog sata moguća je tačnost od 0,2 sekunde. To predstavlja samo 200 metara na mjesečevoj udaljenosti od 385.000 km.
Mali objekti i mape
Promatrajući obližnji mali objekt bez lupe ili mikroskopa, veličina predmeta ovisi o udaljenosti gledanja. U normalnim uvjetima osvjetljenja (izvor svjetlosti ~1.000 lumena na visini 600–700 mm, ugao gledanja ~35 stepeni), ugaona veličina prepoznata golim okom biće oko 1 lučne minute = 1/60 stepeni = 0,0003 radijana. Na udaljenosti gledanja od 16 "= ~ 400 mm, koja se u SAD-u smatra normalnom udaljenostom čitanja, najmanja razlučivost predmeta bit će ~ 0,116 mm. U svrhu inspekcije, laboratorije koriste udaljenost gledanja od 200-250 mm, koji daje najmanju veličinu predmeta prepoznatljivog golim okom od ~ 0,058- 0,072 mm (~55-75 mikrometara). Tačnost mjerenja kreće se od 0,1 do 0,3 mm i ovisi o iskustvu promatrača, a posljednja je brojka uobičajena tačnost položaja slabih detalja na kartama i tehničkim planovima.
Zagađenje okoline
Čistu atmosferu ukazuje činjenica da je Mliječni put vidljiv. Usporedba zenita s horizontom pokazuje kako se "plavi kvalitet" pogoršava ovisno o količini zagađenja zraka i prašine. Svjetlucanje zvijezde pokazatelj je turbulencije zraka. Ovo je važno u meteorologiji i za "posmatranje u astronomiji.
Svjetlosno zagađenje značajan je problem za astronome amatere, ali postaje manje kasno u noć kada se mnoga svjetla isključe. Zračna prašina se vidi čak i daleko od grada po njegovoj "svjetlosnoj kupoli".
Sredoje Lukić
Sredoje Lukić (Rujišta, Višegrad, 5. april 1961) jest bivši policajac i ratni zločinac koji je učestvovao u Ratu u Bosni i Hercegovini na prostoru Višegrada. Međunarodni krivični sud za bivšu Jugoslaviju u Haagu ga je osudio na 35 godina zatvora zbog zločina protiv čovječnosti i kršenja običaja ratovanja.
Biografija
Rođen je 5. aprila 1961. godine u selu Rujišta kod Višegrada, od oca Đorđa Lukića. U srodstvu je sa generalom policije Sretenom Lukićem, kao i Milanom Lukićem.
Prije i za vrijeme rata u BiH, Lukić je radio kao policajac u Višegradu. Nakon početka rata pridružio se grupi paravojnih formacija svog rođaka Milana Lukića poznatim pod imenom Beli orlovi. U julu 2009. godine, nakon što mu je suđeno sa rođakom, Međunarodni krivični sud za bivšu Jugoslaviju (ICTY) proglasio ga je krivim za zločine protiv čovječnosti i kršenja ratnih običaja počinjene u općini Višegrad u Bosni i Hercegovini tokom rata u BiH.
Pripadnike ove formacije je uhapsila Teritorijalna odbrana BiH između 7. i 9. aprila 1992. godine. Tokom perioda u zarobljeništvu, Lukić je mučen i ponižavan, a gašeni su mu opušci od cigareta po tijelu. Pušten je 14. ili 15. aprila 1992. godine.
Sredoje Lukić se 14. septembra 2005. godine, dobrovoljno predao Ministarstvu unutrašnjih poslova Republike Srpske u Banjoj Luci.
Suđenje
Utvrđeno je da je značajno doprinio smrti 59 ljudi zarobljenih u požaru u Pionirskoj ulici. Bio je prisutan u kući Jusufa Memića i nosio je oružje, dok su se pljačkaBio je prisutan i prilikom premještanja žrtava u kuću Adema Omeragića. Pretresno vijeće MKSJ-a zaključilo je da nema pouzdanih dokaza da je zapalio kuću ili pucao u prozore dok su ljudi pokušavali pobjeći. Ipak, iako nije sam zapalio kuću Adema Omeragića, znao je šta će se dogoditi sa grupom žrtava. Uz suprotno mišljenje sudije Patricka Robinsona, Pretresno vijeće je zaključilo da je Sredoje Lukić svojim prisustvom i naoružanjem značajno doprinio smrti 59 ljudi zarobljenih u kući te da je pomagao i podržavao okrutno postupanje i nehumana djela počinjena protiv svih članovi grupe.
U odnosu na koncetracijski logor Uzamnica, dokazi su pokazali da su Milan Lukić i Sredoje Lukić bili oportunistički posjetioci logora koji je Sredoje posjećivao rjeđe od Milana. Oboje su žestoko i uporno udarali i tukli zatočenike pesnicama, pendrecima, palicama i kundacima. Kao oportunistički posjetioci logora, došli su samo iz razloga da nanesu nasilje zatočenicima. Izuzetna brutalnost s kojom su se ponašali prema zatočenicima nanijela im je ozbiljnu i trajnu štetu. Pretresno vijeće MKSJ -a primijetilo je da je požar u Pionirskoj ulici primjer najgorih nečovječnih djela koje je osoba bila sposobna nanijeti drugima i "visoko rangirana u dugoj, tužnoj i bijednoj istoriji čovjekove nečovječnosti prema čovjeku".
Odbrambeni tim Sredoja Lukića podnio je najavu žalbe i njen žalbeni podnesak. Tužilaštvo je također podnijelo žalbeni podnesak i žalbene podneske, tražeći da se Lukiću preispita i produži kazna. Žalbeno veće je 4. decembra 2012. godine, umanjilo Sredoju Lukiću kaznu na 27 godina zatvora.
Zatvorsku kaznu izdržava u zatvoru u Norveškoj, gde je prebačen 21. augusta 2013. godine.
Kovski Vrh
Kovski Vrh je naseljeno mjesto u sastavu općine Škofja Loka, regija Gorenjska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Škofja Loka.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Kovski Vrh je imao 35 stanovnika.
Jastrebci
Jastrebci su naseljeno mjesto u sastavu općine Ormož, regija Podravska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazili su se u sastavu stare općine Ormož.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Jastrebci su imali 149 stanovnika.
Malo Hudo
Malo Hudo je naseljeno mjesto u sastavu općine Ivančna Gorica, regija Srednja Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazilo se u sastavu stare općine Grosuplje.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Malo Hudo je imalo 166 stanovnika.
Napomena: ''Do 1953. iskazivano pod imenom Hudo.''
Stentor
Stentor je rod, protozoa iz reda Heterotrichida, porodica Stentoridae, čiji se predstavnici ponekad nazivaju trubasta životinjice. To su heterotrofni trepljari, koji se hrane se filtriranjem. Obično su u obliku roga i dosežu dužinu od dva milimetra; kao takvi, oni su među najvećim poznatim postojećim jednoćelijskim organizmima. Aseksualno se razmnožavaju putem binarna diobe.
Opis
Tijelo, ili korteks, uglavnom je u obliku roga, pa otuda i povezanost sa saimenom stentor (grčki = glasni k) i nekadašnji naziv "trubasta životinjca". Prsten istaknutih treplji oko prednjeg "zvona" privlači hranu i pomaže u plivanju. Neki dosežu nekoliko milimetara dužine, što ih svrstava među najveće jednoćelijske organizme. Stentor može biti u različitim bojama: naprimjer, S. coeruleus može biti plav, zbog prisustva stentorina, prirodnog pigmenta. Kao i u mnogim slatkovodnim praživotinjama,  Stentor  ima kontraktilnu vakuolu. Budući da je koncentracija soli unutar ćelije i u okolnoj slatkoj vodi različita, stentor mora skladištiti vodu koja ulazi u njega osmozom, a zatim je ispuštati iz vakuole. Mogu se regenerirati, a mali fragmenti mogu prerasti u pune organizme. Svaka ćelija ima jedan (često izduženi) makronukleus i nekoliko mikronukleusa.
Ekologija
Ovi protisti uobičajeni su u slatkovodnim jezerima i potocima širom svijeta; samo  S. multiformis zabilježen je u morskim, slatkovodnim, pa čak i kopnenim biotopima. Obično su vezani za niti algi ili detritus. Neke vrste roda, kao što je S. polymorphus, mogu simbiotski živjeti s određenim vrstama zelenih algi (Chlorella). Nakon unosa alge žive, a njihov domaćin apsorbira proizvedene hranjive sastojke, dok alge zauzvrat apsorbiraju i hrane se metaboličkim otpadom. Vrste stentora reagiraju na vanjske smetnje skupljanjem u loptu. Kod nekoliko vrsta, poznato je da u mirovanju formiraju  ciste.
Sistematika
Rod sadrži preko dvadeset opisanih vrsta (vidi listu u okviru.  Rod Stentor imenovao je njemački  biolog Lorenz Oken (1779–1851), 1815.
Geološka vremenska skala
thumb|300px|Sat koji predstavlja neke od glavnih jedinica geološkog vremena i definitivnih događaja u Zemljinoj historiji. Hadeanski eon predstavlja vrijeme prije fosilnih otkrića života na Zemlji. Smatra se da je njegova  gornja granica na prije oko 1,000.000.000 milijardi godina. Ostale podjele odražavaju evoluciju života; arhean i proterozoik su eoni, paleozoik, mezozoik i kenozoik su ere u eonu fanerozoik. Kvartarni period od tri miliona godina, vrijeme prepoznatljivo po ljudima,  premalen je da bi bio  vidljiv na ovoj skali. Geološka vremenska skala (GTS) je sistem hronološkog datiranja koji  određuje odnose geoloških slojeva (stratigrafija) sa vremenom i koristi u geologiji, paleontologiji i drugim naukama o Zemlji, da opiše vremena i odnose događaja koji su se dogodili u historiji Zemlje. Tabela raspona geoloških vremena, koja je ovdje predstavljena, slaže se sa nomenklaturom, datiranju i standardnim bojama kodova, koje je utvrdila Međunarodna komisija za stratigrafiju.
Dokazi prema  radiometrijskom datiranju ukazuju da je Zemlja stara oko  4,54  milijarde godina.
Geologija ili duboko vrijeme  Zemljine prošlosti je podijeljena u različite jedinice, prema događajima koji su se desili u svakom periodu. Različiti rasponi vremena na GTS obično su obilježeni promjenama u sastavu slojeva koji im odgovaraju i ukazuju na velike geološke ili paleontološke događaje, kao što je masovno izumiranje. Naprimjer, granica između perioda krede i paleogena definirana je kreda-paleogen izumiranjem, koje je označilo propast ne-ptičjih dinosaura i mnogih drugih grupa životinja. Stariji vremenski razmaci, koji su datirani pouzdanim fosilnim zapisom (prije eona proterozoik), definirani su njihovom apsolutnom starošću.
Terminologija
Geologija kvalificira ove jedinice kao "rane", "srednje" i "kasne" kada se odnose na vrijeme, a "niže", "srednje" i "gornje" - kada se odnose na odgovarajuće stijene. Naprimjer, serija donje jure u hronostratigrafiji odgovara epohi rane jure u geohronologiji. Geološke jedinice iz istog vremena, ali iz različitih dijelova svijeta često izgledaju drugačije i sadrže različite fosile, pa su u istom periodu historijski data različita imena u različitim zemljama. Naprimjer, u Sjevernoj Americi donji kambrij zove se serija Waucoban koja je podijeljena u zone, na osnovu sukcesije trilobita. U Istočnoj Aziji i Sibiru, ista jedinica je podijeljena u faze aleksij, atdabanij i botomij. Ključni aspekt rada Međunarodne komisije za stratigrafiju je pomirenje ovih konfliktnih terminologija i definiranje univerzalnih horizonata koji se mogu koristiti širom svijeta. Termin antropocen koristi se neformalno u popularnoj kulturi, a sve veći broj naučnika i u opisu  epohe u kojoj živimo. Termin su uveli Paul Crutzen i Eugene Stoermer 2000. da opišu sadašnje vrijeme, u kojem ljudi imaju ogroman uticaj na životnu sredinu. To je evoluiralo u opisivanje kao "epohe", počevši od nekog vremena u prošlosti i u cjelini da definira antropogenu emisiju ugljika i proizvodnji i potrošnji plastičnih proizvoda koji su ostali u tlu.
Protivnici ovog pojma tvrde da ga ne treba koristiti, jer je vrlo teško, ako ne i gotovo nemoguće, da se definira određeno vrijeme kada su ljudi počeli uticati na slojeve stijena koje definiraju početak jedne takve epohe. Drugi misle da ljudi nisu ni počeli da otklanjaju svoj najveći uticaj na Zemlji i stoga antropocen još nije ni počeo. U svakom slučaju, ICS još nije službeno odobrio termin, bar do kraja 2016.
Formiranje geološke vremenske skale
Prvi ozbiljni pokušaji da se formuliras geološka skala vremena, koja bi se mogla primijeniti bilo gdje na Zemlji potiče iz kraja 18. stoljeća. Najuticajniji rani pokušaji (zagovarao i  Abraham Werner, između ostalih) dijele stijene Zemljine kore u četiri vrste: primarne, sekundarne, tercijarne i kvartarne. Svaka vrsta stijena, prema teoriji, formira se u određenom periodu u historiji Zemlje. Bilo je tako moguće govoriti o "tercijarnom periodu", kao i "tercijarnim stijenama". Zaista, termin "tercijarne" (sadaju u paleogen i neogen) ostao je u upotrebi kao ime geoloških perioda u 20. stoljeću, a "kvartar" ostaje u formalnoj upotrebi kao naziv tekućeg perioda. Identifikaciju slojeva premsa fosilima koje sadrže,  pionirski su počelo William Smith, Georges Cuvier, Jean d'Omalius d ' Halloy i Alexandre Brogniart,  u početku 19. stoljeća, omogućivši geolozima da preciznije podijeliti historiju Zemlje. To im je omogućio da se povežu slojeve preko nacionalnim (ili čak i kontinentalnim) granicama. Ako dva sloja (ipak udaljeni u prostoru ili drugačiji u sastavu) sadrže iste fosile, šanse su dobre da se utvrde u isto vrijeme. Detaljne studije slojeva i fosila Evrope između 1820. i 1850. proizvele su niz geoloških perioda koji se i danas koristi.
Karaman (pokrajina)
Pokrajina Karaman (turski: Karaman ili) je pokrajina koja se nalazi u južnom dijelu Turske. Prostire se na površini od 9.163 km2 a prema podacima iz 2010. godine u ovoj pokrajini je živjelo 232.633 stanovnika. Vrlo rijetko je naseljena sa svega 25 stanovnika/km2.
Geološka vremenska skala
Imenovanje geoloških perioda, era i epoha
Proces je bio obilježen dominaciom britanskih geologa i imena perioda. "Kambrij", (klasični naziv za Vels), "ordovicij" i "silur", nazvani su  po drevnim velškim plemenima, jer su periodi definirani pomoću stratigrafske sekvence iz Velsa. "Devon" je imenovan po engleskoj  županiji Devon, a ime "karbona" ili krede je jednostavno adaptacija "mjerae uglja", pojam starog britanskog geologa za isti skup slojeva. "Perm" je dobio ime po Permu, Rusija, jer ga je pomoću slojeva u toj regiji definirao škotski geolog Roderick Murchison. Međutim, neke periode definirali su geolozi iz drugih zemalja. "Trijas" je 1834. imenovao njemački geolog Friedrich Von Alberti iz tri različita sloja (latinski trias što znači trijada). U ležištima  krede, zatim crnih škriljaca, zvanim trijas,  koji se nalaze u cijeloj Njemačkoj i Sjeverozapadnoj  Europi. Juru je imenovao francuski geolog Alexandre Brogniart za široke morske krečnjake  u  planinama Jura. "Kredu" (od latinskog creta = kreda) kao poseban period je prvi put definirao belgijski geolog Jean d'Omalius d'Halloy 1822., proučavajući slojeve u pariskom bazenu. i imenovana za široka ležišta krede (kalcij-karbonat deponovan od ljuštura morskih beskičmenjaka). Britanski geolozi su također odgovorni za grupiranje perioda u ere i podjelu perioda tercijara i kvartara u epohe. John Phillips je 1841. objavio prvu globalnu geološku vremensku skalu na osnovu vrste fosila koji su nađeni u svakoj eri. Phillipsova skala pomogla je standardiziranje upotrebe termina kao što jsu paleozoik ("stari život") koji je proširen da pokrije veći period nego što je bio prethodni i ''mezozoik' ' ("srednji život"), koji je izumio.
Karaman (pokrajina)
Glavni grad pokrajine je Karaman.
Distrikti
Pokrajina se sastoji od 6 distrikta:
Belajska Vinica
Belajska Vinica je naseljeno mjesto u sastavu grada Duge Rese, Karlovačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Duga Resa.
Stanovništvo
Napomena: ''Do 1900. iskazivano pod imenom Vinica.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Belajska Vinica je imalo 206 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Tominovac
Tominovac je naseljeno mjesto u sastavu grada Kutjeva, Požeško-slavonska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Požega.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Tominovac je imao 164 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Tominovac je imalo 195 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Kremenik
mini|280px|Kremenik, farma Planišek Kremenik je naseljeno mjesto u sastavu općine Gorenja vas–Poljane, regija Gorenjska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Škofja Loka.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Kremenik je imao 21 stanovnika.
Mlačevo
Slovenija:
IC 5072
IC 5072 (također poznat kao ESO 47-20 i PGC 65938) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 129 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Paun. Najveći prečnik je 0,80 (30 hiljada sg) a najmanji 0,4 uglovnih minuta (15 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio DeLisle Stewart 26. septembra 1900. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
IC 3443
IC 3443 (također poznat kao MCG 2-32-112 i PGC 41421) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 90 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Djevica. Najveći prečnik je 0,40 (11 hiljada sg) a najmanji 0,4 uglovnih minuta (11 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Royal Harwood Frost 10. maja 1904. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
NK Maribor
Nogometni klub Maribor, je profesionalni nogometni klub iz Maribora, Slovenija. Osnovan je 12. decembra 1960. godine, i jedan je od tri slovenska kluba koja nikada nisu ispadali iz prve slovenske nogometne lige koja je uspostavljena 1991. godine. Klub se smatra simbolom Slovenije u fudbalu, posebno u Štajerskoj, regiji u sjeveroistočnoj Sloveniji.
Maribor je najuspješniji klub u državi, 14 puta su osvajali prvenstvo Slovenije, 9 puta kup i 4 puta superkup. Najuspješniji period za klub je bio kasnih 90-ih i ranih 2000-ih, kada su pretežno dominirali domaćim nogometom, osvojivši sedam uzastopnih naslova prvaka i tri nacionalna kupa. Nakon sezone 2008-09., Maribor preuzima dominantnu ulogu u slovenskom nogometu po drugi put, nakon što je osvojio četiri titule. Darko Milanič je vodio klub do četiri naslova prvaka, tri kupa i dva naslova superkupa između 2008. i 2013. godine te tako postao prvi trener koji je sa Mariborom osvojio sva tri domaća trofeja. Prije nezavisnosti Slovenije klub je igrao u jugoslavenskoj nogometnoj ligi. Oni su jedan od samo tri slovenska kluba koja su nastupala u prvom rangu jugoslovenskog nogometa. Osim što su jednom osvojili Drugu saveznu jugoslavensku ligu i pet puta Treću ligu nisu imali značajnijeg uspjeha u Jugoslaviji. Najvećim uspjehom se može smatrati dolazak do polufinala kupa Jugoslavije u sezoni 1967-68. Maribor je jedni slovenski klub i jedan od samo četiri kluba iz zemalja bivše Jugoslavije koji je sudjelovao u grupnoj fazi UEFA Lige prvaka i UEFA Evropskoj ligi.
Najveće rivalstvo Maribor ima sa Olimpijom iz Ljubljane. Njihov duel se naziva Vječni derbi. Drugi veliki rival Maribora je Mura iz Murske Sobote. Maribor također ima veliku fan bazu, a klub ima najveću posjećenost u Sloveniji.
Domaće utakmice igraju na stadionu Ljudski vrt, čiji je kapacitet 12.994 sjedeća mjesta. Stadion je sagrađen 1952. godine, a 90-ih i 2000-ih su izvršene velike rekonstrukcije. Maribor ima akademiju za mlade igrače, koja je najbolja u zemlji. Nadimak Maribora je Vijoličasti i Violice, oba se odnose na njihovu primarnu ljubačastu boju. Moto kluba je Jedan klub jedna čast.
Počeci
Prvobitni klub je osnovan 28. juna 1919. godine pod imenom 1. SSK Maribor (1. slovenski sportski klub Maribor). Prvu utakmicu je odigrao protiv Herte i izgubio 1:4. Prvu pobjedu su ostvarili 7. septembra 1919. godine protiv SK Aero iz Maribora sa 7:5.
U periodu između dva rata osvojio je tri titule prvaka Slovenije 1931., 1933. i 1939. godine. Poslije Drugog svjetskog rata promenio je ime u FD Maribor (Fiskulturno društvo Maribor). Prvu utakmicu je odigrao sa FD Železničarom (0:0). Od 1949. godine FD Maribor igra pod imenom Branik. U sezoni 1953/54. Branik je igrao u Drugoj saveznoj ligi Jugoslavije. Zog afere sa trovanjem hranom klub se krajem sezone u ljeto 1960. godine morao rasformirati.
Novi klub
Od osnivanja Prve slovenske nogometne lige 1991. godine, Maribor je njen je stalni član, sa najvećim rezultatskim uspjehom od svih slovenskih klubova. Od tada do danas nekoliko puta je mijenjao imena:
1960.-1997. NK Maribor Branik
1997.-1999. NK Maribor Teatanik
1999.-2006. NK Maribor Pivovarna Laško
2006. NK Maribor
Malo Mlačevo
Malo Mlačevo je naseljeno mjesto u sastavu općine Grosuplje, regija Srednja Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazilo se u sastavu stare općine Grosuplje.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Malo Mlačevo je imalo 199 stanovnika.
Napomena: ''U 2017. izvršena je manja razmjena teritorija između naselja Brezje pri Grosupljem, Brvace, Cikava, Grosuplje, Hrastje pri Grosupljem, Malo Mlačevo i Ponova vas.''
ChGn
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 532 aminokiseline, а molekulska težina 61.294 Da.
Klinički značaj
Mutacije u ovom genu povezuju se s oblikom blage koštane displazije.