cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tomislav I Trpimirović
Vladavina
Naglo jačanje Hrvatske nije odgovaralo bugarskom caru Simeonu, pa je on 926. godine poslao jaku vojsku, koju je kralj Tomislav dočekao i porazio. Poraz bugarske vojske, u to doba jedne od najjačih u Evropi, najbolji govori o vojnoj snazi Tomislavovih trupa.
Kralj Tomislav u hrvatskoj nacionalnoj ideologiji igra veliku ulogu: on je osigurao narodni i državni opstanak, učvrstio je i ojačao razvitak trgovine i privrede, te je snažno privukao dalmatinske gradove i ostrva, koji su na taj način dobili na hrvatsko-slavenskom identitetu. Tomislav je organizirao i sredio unutrašnje probleme, stavši iza donesenih zaključaka o jedinstvenoj crkvenoj jurisdikciji.
Kralja Tomislava naslijedio je 928. godine njegov mlađi brat Trpimir II.
Hrvatsko vijeće odbrane
Hrvatsko vijeće odbrane (hrvatski: Hrvatsko vijeće obrane, skraćeno HVO) bila je paravojna organizacija u BiH koju je osnovao HDZ, a kontrolisao i finansirao vojno-politički vrh Republike Hrvatske. Početkom rata u BiH, HVO u nekim područjima BiH se stavio u odbranu Republike Bosne i Hercegovine, ali nakon dogovora u Grazu između Mate Bobana i Radovana Karadžića, veći dio HVO-a se okrenuo protiv RBiH. Nakon što se general HOS-a, Blaž Kraljević stavio pod zapovjedništvo Predsjedništva RBiH upozoravajući na dogovor o podjeli BiH, HVO je 9. augusta 1992. likvidirao generala Kraljevića, s gotovo kompletnom zapovijednom strukturom. Nedugo nakon toga HOS u kojem su se zajedno borili Hrvati i Bošnjaci, protiv srpskog agresora se raspao. U isto vrijeme Tomislav Dretar je spojio jedinice bihaćkog HVO-a sa snagama Općinskog štaba TO Bihać što je kasnije preraslo u Peti korpus Armije RBiH.
Osnivanje
Nakon početka ratnih sukoba u Hrvatskoj 1991. godine, većina hrvatskog naroda na teritoriju RBIH se odlučuje na osnivanje Hrvatske zajednice Herceg-Bosne 18. novembra 1991. Već u oktobru 1991. godine snage JNA su uništile selo Ravno koje se nalazilo u blizini Dubrovačkog ratišta. Hrvatsko vodstvo u Bosni i hercegovini 8. aprila 1992. godine osniva Hrvatsko vijeće odbrane kao oružanu formaciju bosanskih Hrvata, na isti dan kada je formirana Teritorijalna odbrana Bosne i Hercegovine koja je tada bila jedina legitimna vojna sila u BiH koju većina bosanskih Hrvata nije priznavala.
1992.
Među prvim vojnim sukobima HVO-a ubrajaju se borbe za Kupres 10. aprila kada su srpske snage zauzele ovaj grad. Od 13. do 23. aprila snage HVO-a su uspješno odbranile Livno, te 23. aprila zautele kasarnu u Čapljini. U junu 1992. godine kreće operacija HVO, HV i HOS pod nazivom "Lipanjske zore" koja je rezultirala zauzimanjem doline Neretve, te su srpske snage odbačene na planinu Velež. Nakon uspješnih zajedničkih borbi sa snagama Armije RBIH u Bosanskoj Posavini, snage HV-a i dijelovi HVO-a se povlače pod direktivom iz Zagreba sa ovog područja, te snage VRS-a u operaciji "Koridor" zauzimaju gradove Bosanski Šamac, Brčko, Derventu, Modriču, Odžak i Bosanski Brod. 9. augusta 1992. godine snage HVO-a su ubile u zasjedi komadanta HOS-a Blaža Kraljevića nakon njegovog sastanka sa vojnim vrhom HZ HB, Blaž Kraljević je ubijen zbog neslaganja sa Matom Bobanom i tadašnjim vodstvom HZ HB koji su nakon dogovora u Grazu sa Karadžićem imali u planu izdaju RBIH.
Baton Breučki
Baton Breučki je bio jedan od vođa velikog ilirskog ustanka protiv rimljana od 6. - 9. god. pne. Pripadao je panonskom plemenu Breucima koji su naseljavali područja današnje sjeveroistočne Bosne i Hercegovine i dijelove istočne Slavonije u Hrvatskoj. Od 12. godine pne. Breuci su bili pod rimskom vlašću u okviru rimske provincije Ilirik, sa statusom civitas peregrini (naziv za slobodno stanovništvo koje je imalo određenu administrativnu i teritorijalnu autonomiju ali bez statusa građana Rima).
Ime Baton (Bato, o Βαvτων) bilo je rašireno među Ilirima, a od historijskih ličnosti nosili su ga dardanski kralj Bato, i vođe ustanka Baton Breučki i Baton Dezitijaski. Baton se spominje kod antičkih pisaca koji su pisali o borbama rimljana sa ustanicima: [[Strabon, Ovidije, Velej Paterkul, Svetonije i Kasije Dion.
Hrvatsko vijeće odbrane
1993.
Krajem 1992. i početkom 1993. godine dolazi do većih sukoba Bošnjaka i Hrvata na područjima Hercegovine: Mostar, Jablanica, Prozor-Rama, Konjic, u dolini rijeke Lašve: Travnik, Novi Travnik, Vitez, Busovača, u dolini gornjeg toka rijeke Vrbas: Gornji Vakuf-Uskoplje, Bugojno, u dolini rijeke Lepenice: Kreševo, Kiseljak, Fojnica, na područjima Bosne: Kakan j, Vareš, Maglaj, Zenica, Zavidovići i Žepče.U to vrijeme u Travniku je HVO zahtjevao da se bosanska armija razoruža i raspusti, pozivajući se na Vens-Ovenovom plan, prema kome je Travnik stavljen u "hrvatsku pokrajinu". HVO je zahtjevao povlačenje svih nehrvatskih snaga iz te pokrajine.Vojna strategija Trećeg korpusa bila je da isijeće jedan trougao teritorije u srednjoj Bosni koji bi se prostirao od Tuzle na sjeveroistoku do Sarajeva na jugoistoku i Mostara na jugozapadu. Problem je bio što bosanska vlada nije kontrolisala to područje. U stvari, teritorija pod kontrolom vlade Republike Bosne i Hercegovine bila je svedena na grupu izolovanih enklava oko Travnika, Zenice, Tuzle, Bihaća, Sarajeva i enklava u istočnoj Bosni. Nijedna od ovih enklava nije mogla da se održi bez stalne međunarodne pomoći, prije svega u doturanju humanitarne pomoći, pošto su pristup u i iz svake od njih presjecale srpske ili hrvatske snage koje su ih opsjedale.
Glavni prioritet Trećeg korpusa je bio obezbjeđivanje linija komunikacije između raštrkanih teritorija. Gusto naseljen džep Viteza, gde je živjelo oko 60.000 Hrvata, bio je prevelik zalogaj. Zato je bosanska armija krenula u napad na hrvatska sela u brdima iznad doline u kojoj se nalazi Vitez. Do početka ljeta, Armija RBiH je obezbijedila neku vrstu puta, koji je zaobilazio džep Viteza straga i povezivao Travnik sa Zenicom i dalje sa Tuzlom. S druge strane ni "Herceg-Bosna" nije mirovala. U Gornjem Vakufu je došao kraj tromjesečnog primirja, nakon do tada najveće ofanzive hrvatskih snaga na gradsko jezgro i okolna sela. Napadi su započeli jula 1993, pa do februara 1994. Na obje strane su počinjeni ratni zločini, pljačke i paljenje imovine.
Baton Breučki
Baton Breučki je bio iskusni vojni i politički prvak koji je već jednom za vrijeme Tiberijeve panonske kampanje 12 - 9. god. p. n. e. predvodio breučki otpor Rimljanima. Drugi breučki vođa, Pines, u unutrašnjem uređenju, političkim odnosima  i hijerarhiji  Breuka imao je i veću ulogu od one  koju  je  imao  Baton  Breučki. Batonovo vojno iskustvo utjecalo je da se on postavi za vrhovnog vojvodu i za predvodnika panonskog segmenta ustanka.
Hrvatsko vijeće odbrane
1993.
Kako je rat bjesnio vlada Sjedinjenih Američkih Država počela je da vrši pritisak na Zagreb. Klinton je imenovao svog izaslanika Carls Redmana koji je imao zadatak da uvjeri Tuđmana da zaboravi na pretenzije prema Bosni. Amerikanci su iznijeli stav da ukoliko se to ne desi, Hrvatska će izgubiti podršku za oslobađanje trećine svoje teritorije pod srpskom kontrolom. Inicijativu o prestanku sukoba je podržala i Njemačka ranije naklonjena Hrvatskoj. Vijeće sigurnosti je 3. februara 1994. postavilo Hrvatskoj rok od dvije sedmice da izvuče trupe svoje regularne vojske iz Bosne ili da se suoči sa posljedicama. Hrvatskoj je zapriječeno da će proći kao i Srbija pod sankcijama ukoliko ne ispoštuje ultimatum. Pritisak je urodio plodom. U narednih nekoliko dana bosanska i hrvatska delegacija su dovučene u Vašington. Sporazum o bošnjačko-hrvatskoj federaciji je bio potpisan, a Hrvatskoj je zauzvrat obećana vojna i ekonomska pomoć.
1994.
Nakon potpisivanja Washingtonskog sporazum a HVO je zajedno sa Hrvatskom vojskom, a u nekim akcijama i sa Armijom Republike Bosne i Hercegovine počeo nizati ratne pobjede protiv srpskog neprijatelja.
Baton Breučki
Pripreme za ustanak Panona
Ustanak je počeo iz nekoliko razloga:
Podstaknuti ustankom u Dalmaciji, Breuci u Panoniji su krenuli u ustanak, pod vodstvom svojih prvaka Pinesa i Batona Breučkog.
Hrvatsko vijeće odbrane
1994.
U Operaciji Cincar, prvoj koordiniranoj akciji HVO-a i Armije BiH, koja je trajala od 1. do 3. novembra 1994. godine, oslobođeno je područje ukupne površine 200 četvornih kilometara, a vojska bosanskih Srba je odbačena dalje od planine Cincar. Otvorena je cesta Bugojno - Livno te je oslobođen veći dio strateški važnog Kupreškog polja i sam gradić Kupres i okolna sela.
Operacija Zima '94. odvijala se u razdoblju od 29. novembra do 24. decembra 1994. godine na području Livanjskog polja i planine Dinare. U toj akciji postrojbe HV-a i HVO-a su oslobodili područje od 200 četvornih kilometara. Srpske snage su poražene na Dinari i veći dio Livanjskog polja našao se pod nadzorom HV-a i HVO-a, a posredno je spašena Bihaćka enklava. mini|351x351px|Oslobađanje zapadne Bosne
1995.
Operacija Ljeto '95. bila je uveritira u Oluju. Zauzeto je područje ukupne površine 1600 četvornih kilometara uključujući gradove Bosansko Grahovo i Glamoč. Zauzimanjem Bosanskog Grahova hrvatske snage izbile su na prilaze Kninu i presjekle jedinu komunikaciju koja iz Knina preko Drvara vodi prema Banji Luci. Vojska Republike Srpske odbačena je dublje u Bosnu, a Knin i cjelokupno područje Dalmacije pod okupacijom srpskih odmetnika gubi najvažniju prometnicu i dolazi u poluokruženje. Istovremeno, inženjerija Srpske vojske Krajine otpočinje danonoćnim radovima na osposobljavanju jedine preostale prometnice koja izvodi prema Bosni (Knin-Otrić-Srb-Gornji Lapac).
U Maestralu, prvoj značajnijoj operaciji združenih snaga HV-a, HVO-a i Armije BiH u zapadnoj Bosni, zauzeti su veći prostori zapadne Bosne uključujući gradiće Drvar, Šipovo, Jajce, Bosanski Petrovac, Bosanska Krupa i Ključ. Trajala je od 8. septembra do 17. septembra 1995. godine, a taj hrvatsko-bošnjački udar je Republici Srpskoj odlomio komad po komad teritorija i donio na tisuće izbjeglica koje su se u kolonama slijevale prema Prijedoru i Banjoj Luci. Maestralom moral Srba je znatno oslabljen, diljem RS-a zavladala je panika.
Operacija Južni potez je bila posljednja operacija HV-a i HVO-a tokom pobjedonosnog niza operacija nakon kojih je u potpunosti izmijenjena strateška situacija na prostorima Hrvatske i BiH. Bila je logički nastavak mjesec dana ranije izvedene operacije Maestral. Počela je 8. oktobra 1995. godine. Tokom operacije Južni potez zauzeto je područje ukupne površine 800 kvadratnih kilometara uključujući Podrašničko polje, selo Čađavicu, hidroelektranu Bočac i dijelove planine Manjače. Crta obrane postavljena je na planini Manjači, 23 kilometra od grada Banje Luke, što je bilo u dosegu hrvatskog dalekometnog topništva. Srpske snage su razbijene i u kaosu se povlače prema Banjoj Luci, a zajedno sa njima i nova kolona srpskih izbjeglica. Srpski vrh je u panici - eventualni pad Banje Luke psihološki bi odjeknuo poput pada Knina - padom Banje Luke praktički bi pala i cijela Republika Srpska jer bi vrlo brzo cijeli srpski teritorij zapadno od Brčkog vjerojatno pao u ruke hrvatskih ili bošnjačkih snaga. Akcija Južni potez, prekinuta je na zahtjev međunarodne zajednice 15. listopada 1995.
Sudske presude za ratne zločine
Haški sud (MKSJ) je utvrdio: "''Počev od 18. novembra 1991. godine ili prije tog datuma pa do približno aprila 1994. i nakon toga, više osoba je pokrenulo i učestvovalo u udruženom zločinačkom poduhvatu političkog i vojnog podjarmljivanja, trajnog uklanjanja i etničkog čišćenja bosanskih Muslimana i drugih nehrvata koji su živjeli na onim dijelovima teritorije Republike Bosne i Hercegovine za koje se tvrdilo da pripadaju Hrvatskoj Zajednici (a kasnije Republici) Herceg-Bosni, te pripajanja tih teritorija kao dijela 'Velike Hrvatske', u kratkom roku ili tokom dužeg perioda, kako bi one postale dio Republike Hrvatske ili bile blisko povezane s njom, i to upotrebom sile, zastrašivanja ili prijetnje silom, progona, zatvaranja i zatočenja, prisilnog premještanja i deportacije, oduzimanje i uništavanje imovine i drugih sredstava koja predstavljaju ili obuhvataju činjenje zločinja kažnjivih po članovima 2,3 i 5 Statuta Međunarodnog suda. Teritorijalni cilj udruženog zločinačkog poduhvata bio je uspostavljanje hrvatske teritorije u granicama Hrvatske banovine, teritorijalnog entiteta koji je postojao od 1939. do 1941. godine. Udruženi zločinački poduhvat obuhvatao je i kreiranje političke i nacionalne mape tih područja tako da njima dominiraju Hrvati, kako u poličitkom tako i u demografskom smislu''." Osim toga, Sud je dokazao da je više osoba učestvovalo u udruženom zločinačkom poduhvatu na Bosnu i Hercegovinu, a to su: Franju Tuđman, Gojka Šušak, Janko Bobetko, Mate Boban, Jadranki Prlić, Bruni Stojić, Slobodan Praljak, Milivoj Petković, Valentin Ćorić, Berislav Pušić, Dario Kordić, Tihomir Blaškić i Mladen Naletilić.
Jadranko Prlić, Bruno Stojić, Slobodan Praljak, Milivoj Petković, Valentin Ćorić i Berislav Pušić su 2008. godine pred Međunarodnim krivičnim sudom za bivšu Jugoslaviju optuženi za zločine protiv čovječnosti, teške povrede Ženevskih konvencija i kršenja zakona ili običaja ratovanja. Godine 2013. Jadranko Prlić je osuđen na zatvorsku kaznu u trajanju od 25 godina, dok su Bruno Stojić, Slobodan Praljak, Milivoj Petković osuđeni na zatvorsku kaznu u od 20 godina. Valentin Ćorić je osuđen na 16 godina, a Berislav Pušić je osuđen na 10 godina zatvorske kazne.
Limun
Limun (lat. Citrus x limon) je drvo iz roda Citrus (porodica Rutaceae) i njegov plod. Rezultat je davnog križanja po svoj prilici pomela i citrone, ali već stoljećima uspijeva kao samostalno drvo koje se razmnožava reznicama ili cijepljenjem. U Bosni i Hercegovini usjeva u Trebinju, Neumu i dijelovima uz rijeku Neretvu.
Varijacije
lijevo|mini|200p|Plodovi limuna Limun se širom svijeta uzgaja u nebrojenim varijacijama koje, navodno, više niti botaničari ne registriraju. Razlike između novih varijacija su samo u vanjskom izgledu, dok njihova prehrambena svojstva i privredni značaj ostaju nepromijenjeni. Naime, limun se vrlo rijetko koristi kao svježe voće, tako da manje promjene okusa nisu previše važne. Za industrijsku upotrebu je dobra bilo koja varijacija osim, možda, onih koje nisu dovoljno trajne, pa ih se mora vrlo brzo nakon branja iskoristiti. Takve su, na primjer, gotovo nepoznate varijacije crvenih i slatkih limuna čiji su plodovi doduše kiseli, ali su istovremeno i slatki, pa ih uzgajivači koriste kao svježe voće. Njihov plod, kad se ubere, mora se potrošiti u dva-tri dana, pa je zbog toga gotovo nepoznat.
Limune uglavnom dijelimo na žute i zelene, ali to je samo komercijalna podjela, jer rastu na istom drvetu. Zeleni limun se razvija iz proljetnog cvijeta drveta umjetno, namjerno izazvanom sušom koja mora trajati četrdeset dana između juna i jula. Tako dobijen proljetni plod ima tanku, zelenu koru i vrlo sočno "meso". Takav plod podnosi duga putovanja i uskladištenje pa je moguć izvoz po cijelom svijetu. Uobičajeni žuti plodovi, koji su uobičajeni na tržištu, rastu na istom drvetu, samo što dozrijevaju zimi. Ovaj način korištenja drveta značajno skraćuje njegov životni vijek, ali kako je vrlo isplativ, vrlo često se koristi.
Baton Breučki
Ustanak
Prvi pokret Breuka i drugih panonskih zajednica koje su im se pridružile, nakon što su se podigli na oružje, bio je usmjeren na Sirmium sa ciljem da se brzo dočepaju ovog bitnog urbanog i strateškog središta na Savi. Sirmijum je predstavljao isto ono što Salona za dinarske Ilire. Rimljani stacionirani u gradu su uspjeli da odbiju napad i Breuci nisu uspjeli zauzeti Sirmijum i ostvariti svoju osnovnu stratešku zamisao. I pored naglog širenja ustanka koje je poprimalo masovan karakter i eliminiranja čitavog niza rimskih pozicija u unutrašnjosti što su bili nesumnjivi uspjesi, ustanici već u samom početku oružanog nastupa nisu ostvarili svoj najvažniji strateški cilj, zauzimanje gradova i najvažnijih uporišta kao što su Salona, Sirmijum i Siscija. Nakon toga ustanici počinju da primjenjuju gerilsko-partizanski  način  ratovanja, koji se zasnivao na poznavanju terena, lakoći svoje opreme,  podrške  lokalnog  stanovništva  i  upornosti. U brojna nekadašnja gradinska naselja sklonjeno je stanovništvo.
Limun
Opis
mini|lijevo|200p|Drvo limuna Limun je manje drvo, visoko od 3 do 6 metara. Mladi izboji i cvjetni listići su ljubičasti. Plod je žute boje, unutrašnjost mu je bezbojna, ovalnog do gotovo okruglog oblika, obično uz peteljku malo udubljen sa šiljastim završetkom na suprotnom kraju. Kora može biti lagano hrapava ili glatka, a s unutrašnje strane obložen je bijelom spužvastom ovojnicom koja se zove albedo i nije jestiva. Biljka se ponekad uzgaja kao ukras, ali općenito nasadi se uzgajaju radi dobijanja plodova.
Baton Breučki
Savez
Sam ustanak je izbio spontano, bez dogovora. Kasnije će doći do formiranja zajedničkog savez. Dezitijati i Breuci su bili pokretači pobune i njen najbolje ustrojeni i najspremniji element, pa su ustaničke vrhovne vojvode došle iz njihovih redova. Baton Dezitijatski je morao i da poštuje i starost i iskustvo Batona Breučkog i to je sigurno moglo da utiče na odluku o podjeli vrhovnog zapovjedništva među dvojicom vojvoda (excelsissimos duces).
Limun
Opis
U odgovarajućem podneblju limunovo drvo rodi dva put godišnje. Proljetna cvatnja iz koje izrastaju nabolji plodovi traje najmanje dva mjeseca. Isto toliko dugo zreli plodovi mogu čekati branje na grani, što dozvoljava neprekidno branje tokom cijele zime, od novembra pa do aprila ili maja. Druga cvatnja, koja se u komercijalnim nasadima izaziva prisilno, traje u augustu i septembru, a plodovi se počinju brati u maju, odmah nakon što se poberu zadnji zimski plodovi.
Baton Breučki
Razlaz među vođama
Vremenom su rimljani preuzimali inicijativu, a pozicije ustanika lošije. Poslije poraza na rijeci Bosni, Baton Breučki je odlučio prekinuti borbu. Pines se nije mogao nagovoriti da pređe na stranu Rimljana niti da s njima sklopi separatni sporazum i Baton ga je izručio Rimljanima. Nakon toga je sklopio mir i unutar breučke zajednice preuzeo sve funkcije koje su pripadale Pinesu i postao suveren i vrhovni vojvoda.
Da bi očuvao jedinstvo ustanka, Baton Desidijatski je uhvatio Batona Breučkog zbog kršenja sporazuma i sklapanja separtnog mira sa Rimljanima. Predao ga je na vojni sud, gdje je osuđen na smrt.
Limun
Opis
Jedan limun ima oko 57% jestive tvari, na koru otpada 40% a na sjemenke oko 3%. Naravno, pri tome se mora uzeti u obzir da su to prosječne vrijednosti i da razni varijeteti mogu značajno odstupati od navedenog. Iz toga proizlazi da se limun ne koristi samo za dobijanje soka i limunske kiseline. Od kore se radi kandirano voće i dobijaju esencije i pektin. Od sjemenki se dobija ulje, a ostatak se prerađuje za životinjsku hranu. Jedno odraslo drvo u povoljnim klimatskim uvjetima daje 600 do 800 plodova godišnje.
Baton Breučki
Razlaz među vođama
U septembru 6. god, okružen rimskim trupama, predao se i Baton Desidijatski, čime je ustanak ugušen.
Limun
Sok i esencija
mini|200p|Cvijet i plod Plod limuna sadrži od 40 do 50% soka. Boja soka je žuta do blijedo zelena, a okus kiseo. Sadrži do 8% citronske kiseline, manje količine drugih organskih kiselina, oko 3% šećera i puno vitamina, prije svega C-vitamin. Prije upotrebe se pasterizira ili koncentrira. Pasterizirani sok koji je i bez konzervansa trajan najmanje jednu godinu, koristi se kao dodatak jelima i pićima. Koncentrirani sok se obično koristi za daljnju industrijsku preradu za gotova jela i pića.
Limunsko eterično ulje je žuta tekućina s izrazitim mirisom na limun, i potpuno je topljivo u alkoholu. Sastoji se pretežno (oko 90%) od limunina. Industrijski ga deterpeniraju vakuumskom destilacijom ili uz pomoć otapala. Tako pročišćeno ulje koristi se prije svega u prehrambenoj industriji (likeri, kolači) i za izradu parfema. Industrija sredstava za čišćenje i deterdženata koristi ulje prije deterpenacije i čak ga razrjeđuje s jeftinijim proizvodima, primjerice s parafinskim uljem.
Medicina
mini|desno|200p|Cvjetovi Još puno prije moderne faramakologije se limun koristio kao lijek. Kad se još nije znalo za vitamine i koliko su korisni za zdravlje, limun je kotišten kao lijek. Prije svega, smatralo ga se učinkovitim sredstvom protiv krvarenja otvorenih rana i za čišćenje zagnojenih rana. Limun je nezamjenjiv kod liječenja skorbuta što su znali još antički mornari koji su na svako daleko putovanje uzimali sa sobom velike zalihe limuna.
Na Siciliji, koja je imala velike probleme sa snabdijevanjem pitkom vodom se oduvjek u sve zalihe pitke vode stavljalo svježe polovine limuna. Ljudi su iz iskustva znali, da limun dezinficira vodu, a moderna nauka je to potvrdila.
100 g limuna tako pokriva 71% dnevne potrebe vitamina C za odraslu osobu i 7% dnevne potrebe kalija, 1% kalcija i 9%  magnezija.
Hidrološki ciklus
thumb|upright=2| Globalni hidrološki ciklus
NGC 412
NGC 412 je nepostojeći astronomski objekat naveden u Novom općem katalogu koji je opisan da se nalazi u sazviježđu Kit. Ovaj objekat je zapisao Francis Preserved Leavenworth 15. oktobra 1885. godine.
Hidrološki ciklus
Hidrološki ciklus, također poznat i kao kruženje vode u prirodi, jest biogeohemijski ciklus koji opisuje kontinuirano kretanje vode na, iznad ili ispod površine Zemlje. Masa vode na Zemlji ostaje poprilično konstanta tokom vremena, ali je podjela vode na glavne rezervoare leda, slatke vode, slane vode i atmosferske vode promjenjiva ovisno o širokom rasponu klimatskih varijabli. Voda se kreće iz jednog rezervoara u drugi, kao na primjer iz rijeka u okeane ili iz okeana u atmosferu, fizikalnim procesima isparavanja, kondenzacije, padavina, infiltracije, površinskog oticanja i podzemnog toka. Pri tome voda prolazi kroz različite oblike: tečno stanje, črvsto stanje (led) i para.
Božo Peričić
Biografija
Božo Peričić rođen je u Sukošanu, kao jedno od šestero djece farmera Tome i majke Luce, rodom iz Mravinca.
NGC 412
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Hidrološki ciklus
Faza isparavanja pročišćava vodu koja zatim dopunjuje zemljište slatkom vodom. Tok tekuće vode i leda transportuje minerale širom svijeta. Taj tok je također uključen u preoblikovanje geoloških karakteristika Zemlje, kroz procese kao što su erozija ili sedimentacija. Hidrološki ciklus je također nepohodan za održavanje većine života i ekosistema na planeti.
Božo Peričić
Biografija
Očev brat Josip, po zanimanju profesor, bio je jedan od prvih školovanih ljudi u Sukošanu, studirao je klasičnu i slavensku filologiju u Beču. Božo je osnovnu školu završio u Splitu. Gimnaziju je započeo u Dubrovniku, gdje mu je stric bio gimnazijski profesor, a završio u Zadru, s odličnim uspjehom ("con distinzione") 1883. godine u talijanskoj gimnaziji, jer u Zadru nije bilo hrvatske gimnazije. Cijelog života, kao student, posvetio se učenju jezika i čitanju klasika, što će ga kasnije potaknuti da prevodi Shakespearea s jedne strane i starije klasike s druge strane.
Hidrološki ciklus
Opis
Sunce, koje pokreće hidrološki ciklus, zagrijava vodu u okeanima i morima. Voda isparava kao vodena para u zrak. Nešto leda i snijega sublimira direktno u vodenu paru. Evapotranspiracija je voda transpirirana iz biljaka i isparena iz tla. Molekula vode ima manju molekulsku masu od glavnih komponenti atmosfere, azota  i kisika, i stoga ima manju gustoću. Zbog značajne razlike u gustoći, potisak podiže vlažni zrak. Kako se visina povećava, zračni pritisak se smanjuje i temperatura opada (pogledati plinski zakoni). Niža temperatura uzrokuje kondenzaciju vodene pare u sitne kapljice tekuće vode koje su teže od zraka i koje padaju osim ako ih ne pridržava uzlazni tok. Ogromna koncentracija ovih kapljica na velikom području u atmosferi postaje vidljiva u formi oblaka, dok se kondenzacija blizu tla naziva maglom.
Božo Peričić
Biografija
Krajem 19. i početkom 20. stoljeća u Hrvatskoj nije postojao medicinski fakultet, pa su se takvi studiji pohađali u Grazu, Beču, Pragu ili drugdje. Godine 1894. Božo Peričić odlazi na studije medicine u Beč, gdje studira medicinu. Radio na bolesti šuga (koja se manifestuje kao sifilis).
Hidrološki ciklus
Opis
Atmosferska cirkulaija pokreće vodenu paru širom svijeta; čestice oblaka se sudaraju, rastu i ispadaju iz gornjih atmosferskih slojeva u vidu padavina. Neke padavine se ostvaruju u obliku snijega, grada ili susnježice, te se mogu akumulirati u ledenim kapama i lednicima, koji mogu skladištiti zaleđenu vodu hiljadama godina. Većina vode pada kao kiša nazad u okean ili na kopno, gdje voda teče preko tla u formi površinskog oticanja. Dio ovog oticanja ulazi u rijeke, gdje vodeni tok pomijera vodu ka okeanima. Oticanja i voda koja izvire iz zemlje (podzemna voda) mogu se skladištiti kao slatka voda u jezerima. Ne idu sva oticanja u rijeke; tlo upija veći dio u vidu inflitracije. Dio vode se infiltrira duboko u zemlju i nadopunjuje akvifere, koji mogu skladištiti slatku vodu na duže vremenske periode. Dio infiltracije ostaje blizu površine zemlje i može se vratiti u površinske vode (i okeane) kao ispuštanje podzemnih voda. Neke podzemne vode pronalaze otvore na površini zemlje i pojavljuju se kao izvori slatke vode. U riječnim dolinama i poplavnim ravnicama, često postoji kontinuirana izmjena vode između površinskih i podzemnih voda u hiporheičnoj zoni. Vremenom se voda vraća u okeane, kako bi nastavila hidrološki ciklus.
Božo Peričić
Publikacije
Nadalje bavio se problematikom ' ehinokokove bolesti.
Izbor radova
U početku medicinske karijere osam godina proveo je u Šibeniku gdje je značajna pomoć koji je dao dr. Nikoli Laliću u utemeljenju Odjela kirurgije Šibenske bolnice, godine 1891/1892.
Bio je začetnik prave škole na polju interne i kirurgije te učitelj mnogih učenika što u Šibeniku što u Parizu, kao dr. Ivana Huge Botterija.
Kao dermatolog
Tijekom pedeset godina rada u području medicine, dermatolog je objavio 30 radova vezanih uz dermatovenerologiju (8 radova iz područja sifilologije, 13 radova iz područja hidatologije, 9 radova iz područja dermatologije, uglavnom u šibenskom razdoblju god. život). Svaki Peričićev period bio je specifičan i različit od ostalih.
Zadarsko razdoblje
Od 1897. do 1921. radio je u Zadru. Nastavio je proučavati problem ehinokoka i otkrio da je to uobičajena bolest koja se javlja u Dalmaciji. Pisao je članke kao pionir na polju engleskih internista. Zadarski period je bio kruna njegovog rada, tada je napisao i objavio sljedeće knjige:
"Upute za klinički pregled bolesnika" (prevod dr. A. Stumpella iz Erlangena) tiskano u Zadru
"Njega bolesnika" tiskana u Zadru 1914. godine.
"Zarazne bolesti" tiskane u Zadru 1916. godine.
Splitsko razdoblje
Splitsko razdoblje (1921 – 1947.) obilježava kao utemeljitelj interne medicine u Splitu, međutim zbog ratnih okolnosti i podjele rada na uže specijalizirane grane nije se mogao kao svestrani liječnik baviti i toliko željenom kirurgijom.
Jezikoslovni i prevoditeljski rad
Bio je među prvima koji je preveo Hamleta.
Božo Peričić nominiran je za Vrhovni zdravstveni savjet u Beču, a izdao je hrvatsko-njemački medicinski rječnik.
Hidrološki ciklus
Efekti na klimu
Hidrološki ciklus pokreće solarna energija. 86% globalnog isparavanja dolazi iz okeana, smanjujući njihovu temperaturu procesom hlađenja isparavnjem. Bez hlađenja, efekt isparavanja na efekt staklenika bi doveo do mnogo više površinske temperature od 67 °C i toplije planete.
Povlačenje ili prekoračenje akvifera i crpljenje fosilne vode povećavaju ukupnu količinu vode u hidrosferi, a pretpostavlja se da to doprinosi porastu nivoa mora.
Kozarac
Kozarac je naseljeno mjesto u gradu Prijedoru, Bosna i Hercegovina.
Historija
mini|desno|250p|Mutnik džamija Kozarac se prvi put spominje u pisanim dokumentima 1334. godine, pod imenom Kozara (Cazara, Kotzura). Već 1360. godine postaje slobodni kraljevski grad. Cijelim pomenutim razdobljem Kozarac je bio središte Sanske župe.
Vrijeme višestoljetne osmanske vladavine završava 6. septembra 1878. godine kada su austro-ugarske trupe zaposjele Kozarac i susjedni Prijedor. Tokom vladavine Austro-Ugarske monarhije Kozarac je polako počeo da gubi značaj koji je imao za vrijeme osmanske vladavine Bosnom i Hercegovinom.
U 16. vijeku, Kozarac je bio zanatsko mjesto i urbani centar u ovoj regiji sjevero-zapadnog dijela BiH. U decembru 1910. u Kozarcu je otvorena prva ženska škola koju je pohađalo preko 30 učenica.
Aprila i maja 1992. Kozarac je opkoljen od JNA i jedinica Srpske Republike Bosne i Hercegovine, a 24. maja 1992. i napadnut. Nakon pada 26. maja preživjelo stanovništvo Kozarca deportovano je u logore Omarska, Keraterm i Trnopolje. Juna 1992. Kozarac je opljačkan i popaljen, a njegovi stanovnici koji su preživjeli logorske torture, protjerani. Preko 1800 Kozarčana se vodi kao nestali ili ubijeni u toku rata u Bosni i Hercegovini.
Privreda
Zbog povoljnog geografskog položaja, klimatskih uslova, kao i velikog prometa ljudi u turističkoj sezoni, Kozarac i okolina su plodno tlo za turizam, trgovinu, poljoprivredu, ugostiteljstvo, šumarstvo i drvopreradu, ribolov i lovni turizam. Ovome uveliko doprinose povoljne geografsko-klimatske odlike kao što su plodno zemljište u potkozarskoj dolini (takozvana "kozaračka Posavina"), velike šumske površine na Kozari, ribnjak "Saničani" (površine 20 kvadratnih kilometara), veliki broj sunčanih dana u godini, učestale padavine i blage zimske temperature. Jake saobraćajne veze (magistralni put, obližnja željeznička stanica, najbliži aerodrom udaljen 50 km) kao i blizina Hrvatske i Slovenije, čine ovo mjesto pogodnim za otvaranje proizvodnih pogona i proizvodnju robe namijenjenu za izvoz. Navedene prednosti, kao i niski troškovi proizvodnje doveli su već dvije inostrane firme u Kozarac (hrvatska "Nova Ivančica" (2007.) i austrijski "Austronet" (2008.)).
Stanovništvo
Do 1963. Kozarac je bio centar istoimene općine koja biva pridružena općini Prijedor.
IC 327
IC 327 (također poznat kao MCG -3-9-50 i PGC 13057) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 429 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Eridan. Najveći prečnik je 0,70 (87 hiljada sg) a najmanji 0,4 uglovnih minuta (50 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Stephane Javelle 12. decembra 1892. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
NGC 3596
NGC 3596 (također poznat kao MCG 3-29-13, PGC 34298 i UGC 6277) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 55 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Lav. Najveći prečnik je 4,00 (64 hiljade sg) a najmanji 3,8 uglovnih minuta (61 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 8. aprila 1784. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Lokalni izbori u Bosni i Hercegovini 2008 (Istočni Mostar)
Općinski izbori za izbor Načelnika općine i za jedanaest članova Općinskog vijeća općine Istočni Mostar održani su 5. oktobra 2008. godine. Izbori su održani na jednom biračkih mjesta. a pravo glasa imala su 74 glasača. Glasati se moglo izlaskom na biračko mjesto, mobilnim putom i poštom.
Načelnik općine
Na izborima za Načelnika općine izašlo je ukupno 47 glasača (63,51% od ukupnog broja), a od toga je 47 (100%) glasova bilo važećih. Sa ukupno 47 glasova (100%) za Načelnika općine izabran je Radovan Palavestra, član Srpske demokratske stranke (SDS).
Općinsko vijeće
Na izborima za Općinsko vijeće izašlo je ukupno 47 glasača (63,51% od ukupnog broja), a od toga je 47 (100%) glasova bilo važećih. Birano je ukupno 11 članova Vijeća, te su oni izabrani po broju osvojenih glasova po listama, dok je odabir predstavnika iz pojedine partije, vršen po najvećem broju glasova. Najviše glasova dobila je SDS 47 (100% od ukupnog broja važećih glasova) čime joj je dodijeljeno 9 mjesta.
NGC 6545
NGC 6545 (također poznat kao ESO 103-6 i PGC 61551) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 197 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Paun. Najveći prečnik je 1,10 (63 hiljade sg) a najmanji 0,9 uglovnih minuta (52 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 20. juna 1835. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Adolf von Baeyer
Johann Friedrich Wilhelm Adolf von Baeyer (Berlin, 31. oktobar 1835. - Starnberg, 20. august 1917.), njemački hemičar.
Dobitnik je Nobelove nagrade za hemiju 1905. godine. Rođen je u Berlinu 31. oktobra 1835., gdje je studirao matematiku i fiziku. Prelazi u Heidelberg i studira hemiju kod Roberta Bunsena. Uglavnom je radio u laboratoriji Friedricha Kekuléa. Doktorirao je 1858. Bio je profesor u Strasbourgu 1871, a 1875. postaje profesor hemije na Univerzitetu u Münchenu.
Krok
Krok je bio legendarni vladar Čeha, njegov prethodnik na ovom mjestu bio je Čeh. Prvi put se spominje u Hronici Kuzme Praškog, koja je bila napisana početkom 12.vijeka. Tamo je predstavljen, ne samo kao Čehov nasljednik, već i kao utemeljitelj monarhije i tvorac prvog skupa zakona.
Po legendi, poslije smrti Čeha, posjed njegovih zemalja ponuđen je njegovom bratu Lehu, ali on se odrekao vladavine u korist Kroka, koji je bio glava jednog od klanova. Krok je prihvatio prijedlog i prešao u Budeč.
Krok je bio čarobnjak i znao je govoriti sa bogovima. Kada je tražio bezopasno mjesto za osnivanje grada, počeo je moliti bogove i uskoro je našao to mjesto na desnoj strani rijeke Vltave u gustoj šumi. Tamo, na visokoj stijeni on je osnovao grad i tvrđavu Vyšehrad.
Biatlon na Zimskim olimpijskim igrama 2018 – potjera (muškarci)
Utrka u biatlonu u potjeri na 12,5 km na ZOI 2018. održana je 12. februara 2018. u biatlonskom kompleksu Alpensia u skijaškom centru - km udaljenom od Pjongčanga.
Krok
Krok se može smatrati jednim od "osnivača zakonika" koji imaju i drugi Slavenski narodi: Poljaci Krak, Rusi Kij, Srbi Klukas.
Biatlon na Zimskim olimpijskim igrama 2018 – potjera (muškarci)
Pravila takmičenja
Potjera je disciplina u biatlonu, koja se za muškarce održava na kružnoj stazi od 12,5 kilometara. Trči se 5 krugova po 2,5 km. Takmičari počinju trku pojedinačno u vremenskim razmacima, koje su postigli u trci u sprintu, održanoj 10. septembra. U toku trke gađa se četiri puta: poslije prvog i drugog kruga iz ležećeg, a poslije trećeg i četvrtog iz stojećeg položaja, ukupno 20 meta. Svaki promašaj donosi kazneni krug trčanja od 150 metara.
Rezultati
Start utrke bio je u 21:00.
Adolf von Baeyer
Njegovi glavni uspjesi su sinteza i opis indiga, otkriće ftaleinskih boja i istraživanje poliacetilena, oksonijumskih soli i nitroznih mješavina. Prvi je predložio 1869. ispravnu formulu indola. Doprinos teorijskoj hemiji uključuje teoriju istezanja trostrukih veza i teoriju istezanja za karbonske prstenove. Tokom 1872. eksperimentirao je fenolima i formaldehidom. Nobelovu nagradu za hemiju je dobio zbog "priznanja za njegov doprinos napretku organske hemije i hemijske industrije kroz rad na organskim bojama i hidroaromatskim jedinjenjima".
NASDAQ
NASDAQ (čitaj: "nesdek", akronim za National Association of Securities Dealers Automated Quotations) je američka elektronska berza dionica sa sjedištem u New Yorku. Vlasnik i operator je The Nasdaq Stock Market, Inc. čije se dionice prodaju na vlastitoj berzi pod znakom NDAQ, s početkom u 2002. NASDAQ je najveća elektronska berza u Sjedinjenim Američkim Državama. Sa otprilike 3.300 kompanija, u prosjeku izmjenjuje više dionica po danu nego druge američke berze. Glavni direktor je Robert Greifeld.
Historija
Kad je počela s radom 8. februara 1971. bila je prva svjetska elektronska berza dionica. Dana 17. jula 1995. NASDAQ index je po prvi put zatvorio dan iznad 1000. Svoju najveću razinu je dosegnuo 10. marta 2000. kada se popeo na 5132,52 kada je označio početak kraja dot-com balona. U jednoj godini index je pao ispod polovine i još uvijek je ispod polovine svoje najveće vrijednosti.
Lujdor
mini|250px|Kovanica lujdora iz prve serije, izdane 1640. godine.
Louis ili Louis d'or (francuski: doslovno "Louis od zlata"), na prostoru bivše Jugoslavije navođen kao lujdor, je naziv za kovanice, odnosno zlatnike koji su služili kao valuta u Kraljevini Francuskoj u 17. i 18. vijeku. Prvi put su uvedeni 1640. za vrijeme vladavine kralja Luja XIII po kome su i dobili ime. Izdavao se u apoenima od pola, jednog, dva, četiri i osam louisa. Kasniji zlatnici su se (s obzirom da su se svi kasniji monarsi zvali "louis") također nazivali "lujdor", a samo su izdavani u apoenima od pola jednog ili dva louisa. Vrijednost im se mijenjala sve do 1726. godine, kada je postignuta određena finansijska stabilizacija.
Lujdor je kao valuta ukinut nakon rušenja monarhije u Francuskoj revoluciji i zamijenjen je francuskim frankom, a potom napoleondorom.
HNK Cibalia Vinkovci
HNK Cibalia Vinkovci je nogometni klub iz Vinkovaca, Hrvatska.
Stadion
Stadion na kojem igra HNK Cibalia sagrađen je 1966. godine. Do 1992. godine stadion je nosio ime Stadion Mladosti, kada je ime promjenjeno i do danas stadion nosi naziv stadion HNK Cibalia Vinkovci. Stadion je obnavljan 1982, 2003, 2008. i 2010. godine. Ukupni kapacitet stadiona iznosi 10.000 mjesta.
Navijači
Ultrasi su navijačka grupa nogometnog kluba Cibalia iz Vinkovaca. Osnovani su 1982. godine, koja je možda i najznačajnija godina u historiji HNK Cibalia, kada se Cibalia (tadašnji Dinamo) izborila za ulazak u prvu jugoslavensku ligu. Tradicionalno su smješeni na istočnoj tribini stadiona HNK Cibalia.
Kup maršala Tita
1947
Centar za zavisnost i mentalno zdravlje
Centar za zavisnost i mentalno zdravlje (Centre for Addiction and Mental Health) je psihijatrijska bolnica u  Torontu u  Ontariju. Za bolnicu se koristi i naziv Mjesto u ulici College (College Street Site). Veći dio rada bolnice je fokusiran na forenzičku psihilogiju, zavisnost o seksu, zavisnost o drogama i istraživanje.
Bolnica se originalno zvala Institut za psihologiju Clarke (Clarke Institute os Psychiatry) po Charles-u Kirk-u Clarke-u, pioniru u oblasti mentalnog zdravlja u Kanadi. 1998. se spojio sa nekoliko drugih institucija u Ontariju i formirao Centar za zavisnost i mentalno zdravlje (CAMH) i ustanova se danas zove CAMH College Street Site.
Smješten je u ulici College.
Splitska deklaracija
Splitska deklaracija ili Splitski dogovor je sporazum kojeg je potpisalo hrvatsko i bosanskohercegovačko rukovodstvo 22. jula 1995. u Splitu. Sporazum je potpisao predsjednik Predsjedništva Republike Bosne i Hercegovine Alija Izetbegović  i predsjednik Hrvatske, Franjo Tuđman. Najznačajnija odluka koja je donesena na ovom sporazumu je bila dozvola Oružanim snagama Republike Hrvatske da koriste teritoriju Bosne i Hercegovine s ciljem zajedničke borbe protiv Vojske Republike Srpske. Puni je naziv potpisanog sporazuma je:  „Deklaracija o o provođenju Sporazuma iz Washingtona, zajedničkoj odbrani od srpske agresije i postizanje političkog rješenja sukladno naporima međunarodne zajednice“.
Hasan Brkić
Hasan Brkić rođen je u Livnu 1913. Osnovnu školu je završio u Livnu, a gimnaziju je pohađao u Bihaću, Banjoj Luci i Sarajevu. Potom je studirao na Pravnom fakultetu u Beogradu, gde je diplomirao 1937. godine. Kao predstavnik Beogradskog univerziteta, učestvovao je 1936. godine u Pragu, zajedno sa Ivom Lolom Ribarom i Veljkom Vlahovićem, na kongresu Svetske federacije studenata. Bio je advokatski pripravnik.
Splitska deklaracija
Dogovoreno je zajedničko i koordinirano djelovanje hrvatskih snaga i snaga Armije RBiH. Posredovao je, uz blagoslov Washingtona, tadašnji turski predsjednik Süleyman Demirel. Pored predsjednika dvije države ugovor su potpisali još Krešimir Zubak - predsjednik Federacije BiH i Haris Silajdžić - Predsjednik Vlade RBiH
Hasan Brkić
Godine. 1943. postao je sekretar ZAVNOBiH-a do oslobođenja. Za narodnog heroja proglašen 27. novembra 1953.
Kao ministar u Vladi NRBiH naročito se angažovao u izradi konačne kompozicije državnog grba Narodne republike Bosne i Hercegovine.
Bavio se problematikom ekonomske politike i iz te oblasti je objavio više članaka u časopisima „Naša stvarnost“, „Pogled“ i dr. Godine 1967. izašla je knjiga „U matici života“, sa izborom njegovih radova.
Unac
Unac je rijeka koja cijelim tokom teče kroz zapadni dio Bosne i Hercegovine, desna pritoka rijeke Une. Ističe kao Mlinski potok iz Šatorskog jezera na planini Šator, teče kroz klisuru Pojila, četiri kotline i tri daljnje klisure, da bi se u Unu ulila kod Martin Broda na nadmorskoj visini 323 m. Od Drvara do ušća teče najužom klisurom, dubine i do 350 metara. Unac ima dužinu od 66 km, a površina njegovog sliva iznosi 650 km2.
Osobine rijeke
Ovo je rijeka brzog toka, šljunkovitog korita i obraslih obala; ujedno i prohodna skoro cijelim tokom. Dubine je od 0,5 m do 4 metra, a temperatura vode oko 5-7°C. Voda iz rijeke je potpuno pitka. Unac se svojim tokom puni vodom iz desetak raznih pritoka i vrela. Ljeti zna u jednom dijelu presušiti, zbog smanjenog dotoka vode iz okolnih šumskih potoka, ostavljajući iza sebe mala jezera sa toplom vodom punim ribe. Taj dio puta Unac teče kao ponornica, izvirući zadnji put iz Crnog vrela, oko 3 kilometra prije ušća u Unu. Iz Crnog vrela izlazi i voda sa područja Petrovačkog polja.
Turizam
U rijeci Unac žive autohtone vrste lipljana i potočne pastrmke, što privlači sportske ribolovce, koji najčešće ulove kalifornijsku pastrmku i potočnu pastrmku, a u kanjonskom dijelu love lipljan.
Vanjski linkovi
Unac rijeka
Red Bull RB1
Šasija je korišten za Toro Rosso STR1 u 2006.
Potpuni spisak rezultata u Formuli 1
(key) (Utrke u boldu označavaju najbolju startnu poziciju, dok utrke u italicu označavaju najbrži krug utrke)
Japanska aeronautička i svemirska istraživačka agencija
mini|desno|200px|Logo Japanske aeronautičke i svemirske istraživačke agencije. mini|desno|200px|Prvi japanski umjetni satelit Ohsumi, koji je lansiran 1970. 200px|mini|desno|Japanske rakete H-IIA & H-IIB. 200px|mini|desno|[[Hayabusa sonda.]] 250px|mini|desno|Svemirski centar Tanegashima.
Japanska aeronautička i svemirska istraživačka agencija ili JAXA jest osnovana 1. oktobra 2003, od sve tri do tada nezavisne institucije odgovorne za svemirska pitanja (ISAS, NASDA, NAL), ujedinjene su u novu jedinstvenu organizaciju. JAXA je do danas već lansirala nekoliko satelita i učestvuje u misijama poput istraživanja asteroida i planiranju misija na Mjesec. Za lansiranje tehnoloških, meteoroloških, navigacijskih, telekomunikacijskih i sličnih satelita JAXA koristi NASDA-inu "H-2A" raketu, dok za naučne misije (poput rendgenske astronomije) koristi ISAS-ovu "M-5" raketu na čvrsto gorivo. Osim toga, u kooperaciji s inostranim partnerima, JAXA razvija prvu svjetsku raketu (GX) pogonjenu tekućim prirodnim plinom.
Vidoši
Vidoši su naseljeno mjesto u gradu Livnu, Bosna i Hercegovina.
Japanska aeronautička i svemirska istraživačka agencija
Historija
Tokijski univerzitet je 1955. počeo izrađivati prve lagahne atmosferske rakete (Pencil, Baby) kako bi mogao učestvovati u Međunarodnoj geofizikalnoj godini (IGY), da bi potom nastavio s razvojem sve jačih takvih raketa (Kappa, Lambda), te 1962. osnovao svoj svemirski (lansirni) centar "Kagoshima". Međutim, razvoj lansirnih vozila unutar univerziteta ubrzo je postao vrlo kontroverzan. U pitanju su bila velika ulaganja i bilo je potrebno ostvariti poneke nenaučne aplikacije i finansijske povrate od svemirskih aktivnosti, dok je pitanje primjene u pravilu bilo daleko od kompetencije akademskog svijeta. Zbog toga je od samog početka bilo protivljenja od strane Agencije za nauku i tehnologiju (STA) i Ministarstva finansija.
Vidoši
Geografija
Naselje Vidoši se nalazi na istočnom dijelu Livanjskog polja u gornjem slivu rijeke Sturbe, okruženom tušničkim brdima. Naselje Vidoši su udaljeni od Livna oko 8 km. Kroz župu prolaze magistralne ceste Livno-Tomislavgrad i Livno-Kupres.
Japanska aeronautička i svemirska istraživačka agencija
Historija
To je 1964. dovelo do osnivanja Ureda za razvoj promocije svemira (preteča NASDA-e), i proširenja Nacionalne aeronautičke laboratorije (NAL), pod nadzorom Agencije za nauku i tehnologiju (STA). Sa druge strane, snažna naučna nastojanja dovela su do istovremenog osnivanja, pri Tokijskom univerzitetu, Instituta za svemirsku i astronautičku nauku (ISAS), koji je 1981. postao relativno autonomni dio Ministarstva obrazovanja. Međutim, autonomiji ISAS-a postavljena su jasna ograničenja, budući da mu je bilo zabranjeno razvijati lansirna vozila prečnika većeg od 1,4 metra.
U kontekstu snažnog ekonomskog rasta, Japan je bio vrlo zainteresiran prezentirati se kao potpuno ravnopravni i zreli član ekskluzivnog kluba visoko industrijaliziranih zemalja, a budući da su svemirske aktivnosti posebno simbolične u tom kontekstu je 1969. osnovao Nacionalnu svemirsku razvojnu agenciju (NASDA). Ta agencija je bila odgovorna za industrijske i tehnološke primjene. Istovremeno je osnovan i NASDA-in svemirski (lansirni) centar Tanegashima, kao i njeno sjedište, pomoćni centri i stanice za praćenje. Uz razvoj domaćeg know-how-a, poseban odnos sa SAD-om doveo je u isto vrijeme i do političkog sporazuma o tehnološkoj pomoći u razvoju lansirnih sistema.
Vidoši
Nacionalni spomenici
Historijska građevina – Župna crkva Bezgrešnog začeća u Vidošima, proglašena je za nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine Izgrađena je pri samom kraju osmanske uprave na teritoriji Bosne i Hercegovine, 1856. godine. Župna crkva ima veliku ambijentalnu vrijednost vezanu za područje koje čine brdo Tušnica i Malo Polje kod Livna. Posebnu likovni kvalitet crkvenog enterijera leži u glavnom oltaru isklesanom u kamenu koji je djelo lokalnog majstora Mate Randića Baje iz 1870. godine. Enterijer je ukrašen sa dvije slike Gabrijela Jurkića: ''Josef Drvodelja i Isus, te Sv. Klement'' obje iz 1957. godine.
Japanska aeronautička i svemirska istraživačka agencija
Umjetni satelit Ohsumi
ISAS-ova lansirna vozila bile su trostepenske ili četverostepenske rakete na čvrsto gorivo izgrađene u Nissanu, proizišle iz Kappa i Lambda suborbitalnih (sounding) raketa. ISAS-ovo lansirno vozilo "Lambda 4S-5" lansiralo je 1970. prvi japanski umjetni satelit (Ohsumi) u Zemljinu orbitu, čineći Japan četvrtom zemljom u historiji kojoj je to pošlo za rukom. Nakon toga, u službu su uvedena nova lansirna vozila "Mu" (M) serije, usavršavana sve do danas. Najnovije i najsnažnije lansirno vozilo koje je ISAS ikad razvila je raketa "M 5", koja je 1998. lansirala Nozomi Mars sondu.
NASDA je svoje prvo lansirno vozilo "N-1" razvila iz prvog stepena američke rakete Thor (građenog u Mitsubishiju, pod licencom McDonell-Douglasa), drugog stepena napravljenog u Japanu s jednim američkim motorom (također na tekuće gorivo), te trećim stepenom na čvrsto gorivo i trima pomoćnim boosterima, također baziranim na američkoj tehnologiji. U periodu od 1975. do 1982. uspješno je lansirano sedam satelita. Snažnija verzija "N-2", sa protegnutim drugim stepenom i devet pomoćnih boostera, uvedena je 1981. i do 1989. provela osam lansiranja.
Vidoši
Nacionalni spomenici
Arheološko područje – Prapovijesna Velika gradina, takođe proglašena je za nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine Plodno Livanjsko polje od davnina bilo je naseljeno. U bronzanom i željeznom dobu naseljavali su ga pripadnici ilirskog plemena Dalmati, koji su ostavili oko četrdesetak ilirskih gradina.