cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tujia
Jezik
Danas ima najviše 70 hiljada ljudi koji govore Tujia jezik, od kojih svi žive u sjevernom dijelu Autonomnoj prefekturi Xiangxi Tujia i Miao na sjeverozapadu provincije Hunan. Tujia je član Sino-tibetanski jezici jezičke grupe; mnogi ga smatraju izolovanim članom grupe. Mali dio govori Sjevernim tujia jezikom. Većina Tujia se služi kineskim; manji broj govori Miao. Ima vrlo malo monolingvalnih Tujia ; skoro svima je kineski drugi jezik. Djeca se od malena uče kineskom i mnogi mladi Tujie ga više vole u svakodnevnom životu. Pretpostavlja se da će jezik izumrijeti do 22. vijeka. Među onima koji još govore Tujia, kineske posuđenice, pa čak i gramatika, su česte.
Nico Rosberg
Nico Rosberg bivši je njemački vozač Formule 1. Postao je svjetski prvak u Formuli 1 2016, ponovivši uspjeh svog oca Kekea, koji je 1982. također bio svjetski prvak u F1. 2. decembra 2016. najavio je da se povlači iz Formule 1.
Potpuni spisak rezultata u Formuli 1
(Legenda)(Utrke u boldu označavaju najbolju startnu poziciju.) (Utrke u italicu označuju najbrži krug utrke.) † Pola boda za utrke koje su prekinute prije prelaska 75% dužine utrke.
NGC 2008
NGC 2008 (također poznat kao ESO 204-20, IRAS 05338-5059 i PGC 17480) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 474 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Slikarski stalak. Najveći prečnik je 1,40 (193 hiljade sg) a najmanji 0,7 uglovnih minuta (96 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 27. decembra 1834. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Alkmeon
Alkmeon iz Krotona (grč. Ἀλκμαίων, sredina 5. vijeka p.n.e.) bio je antički grčki filozof, teoretičar medicine i Pitagorin učenik.
Premda je većinom pisao o temama iz medicine, čini se da ipak nije bio ljekar, nego prvenstveno teoretičar koji se bavio filozofijom nauke. Najznačajniji je zbog svojih istraživanja na polju ljudske anatomije, u okviru kojih je bio začetnik disekcije, a neki ga ispitivači smatraju prvim koji je identificirao Eustahijevu trubu i optički nerv. Također je prvi ukazao na mozak kao centralni organ čula. Alkemon je prvi razmatrao unutrašnje uzroke bolesti i postavio tezu da zdravlje predstavlja stanje ravnoteže između suprotstavljenih temperamenata, te da bolesti nastaju zbog problema u čovjekovom okruženju, nepravilne ishrane i životnih navika. Alkmeon smatra da je bolest analogna monarhiji, jer u čovjekovom tijelu remeti ravnotežu između suprotstavljenih elemenata koji ga čine. Ovu teoriju o suprotstavljenim elementima možda je pruzeo od pitagorejaca, ali nju nalazimo već kod Anaksimandra.
Alkmeon je napisao jedno prozno djelo, koje se tradicionalno naziva O prirodi (Περὶ φύσεως), u kome obrazlaže razlike između Bogova i ljudi: samo oni prvi posjeduju sigurno znanje, dok ljudi mogu samo nagađati i pretpostavljati. Za čovjeka je znanje prelaz sa onog što je vidljivo na ono što nije, a pošto taj prijelaz ne mora uvijek biti uspješan, čovjek nema nikakvih garancija za uspjeh. Za božanstva, međutim, nema razlike između onoga što je vidljivo i što nije. Prema Alkmeonu, čovjek se od životinja razlikuje po tome što ne posjeduje samo osjećaje, nego i razumijevanje koje usklađuje, obrađuje i povezuje obavještenja koja dobija čulima.
Alkmeon se bavio i astrologijom i meteorologijom. U Krotonu je u Alkmeonovu čast bio podignut spomenik, u obliku jedra, na kome je bio predstavljen zajedno sa svojim učiteljem Pitagorom.
IC 1901
IC 1901 (također poznat kao MCG 6-8-8 i PGC 12136) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 243 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Perzej. Najveći prečnik je 0,80 (56 hiljada sg) a najmanji 0,2 uglovnih minuta (14 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio Stephane Javelle 18. januara 1898. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Teritorijalne životinje
mini|Mužjak južnokineskog [[tigar|tigra svoju teritoriju obilježava urinom]] mini|Svoju teritoriju, lemuri prstenastog repa obilježavaju visokim podizanjem distinktivnih repova uvis. Također izlučuju i smrdljive odbrambene tvari u borbi sa suparničkim mužjacima. mini|Antebrahijalne mirisne žlijezde na podlaktici mužjaka prstenastog lemura mini|Poze dvije domaće [[mačke tokom ritualne agresije na teritoriju]] mini|Mužjak vivka odbija zapadnog zečara u sezoni gniježđenja na tlu U etologiji, sociobiologiji i ekologiji ponašanja, izraz teritorija se odnosi na sociografsko područje koje jedna životinja ili neka vrsta konsekventno brani od životinja iste i druge vrste. Životinje koje brane teritorije se u ovom slučaju nazivaju teritorijalne, a sama ova pojava se označava kao teritorijalnost.
Teritorijalnost je osobena samo za mali broj vrsta. Češće je pojava ja individue ili njihove grupe imaju površinu na kojoj žive i koja se obično koristi, ali ne nužno i brani. To se zove zavičajnost (home range). Rasponi odomaćenosti različitih grupa životinja često se preklapaju, ali će u područjima preklapanja grupe imaju tendenciju da se izbjegnu jedne druge, a ne žele da protjeraju. U sklopu staništa, u rasponu obitavanje može postojati uže sržno područje, koje nijedna druga grupa individua ne koristi, ali, opet, ovo je prije rezultat izbjegavanja nego obrane.
Krajnji funkcija naseljavanja i odbrane teritorije je životinja koji žive i brane teritoriju je da se poveća pojedinačni fitnes ili uključujuća sposobnost životinja da izražavanjem odgovarajućim ponašanjem ostvare osnovne životne potrebe i reprodukciju. Ukratko, u biološkom smislu, fitnes se odnosi se na sposobnost životinja da opstanu i podignu mlade. Neposredni funkcije u odbrani teritorije se uveliko razlikuju. Za neke životinje, razlog za takvo zaštitno ponašanje je sticanje i zašta izvora hrane, uvjeta za gnježđenje, parenje ili privlačenje partnera.
Tipovi i veličina teritorije
thumb|250px| Izrazito teritorijalni, [[tajlandski mravi – radnici (Oecophylla smaragdina) pravie gnijezdo]] Teritorije su klasificirane u šest osnovnih tipova Podaci o veličini teritorija mogu biti vrlo zbunjujući, ako se ne poznaju razlike između zavičajnosti i branjene teritorije. Veličina i oblik teritorija mogu varirati prema svojoj svrsi, sezoni, količini i kvalitetu raspoloživih resursa ili geomorfoloških prilika. Obično je kompromis između potreba za resursima, „cijene“ odbrane, pritiska predatora i reprodukcijskih potreba potreba.
Neke vrste vjeverica mogu pokriti čak 10 hektara teritorije. Za evropskog jazavca, u dobrom ruralnom staništu, dom može imati raspon i 30 hektara, ali i do 300 hektara u siromašnim staništima. U prosjeku, teritorija može biti oko 50 hektara, s glavnim krugom od obično najmanje 500 metra. U području loših staništa, teritorija ne mora biti velika kao 300 hektara. U urbanim područjima, može biti i mala – oko hektara, ako jazavci mogu naći dovoljno hrane oko naselja i od ostataka hrane ili vještačkih hranilišta u prigradskim vrtovima. Pjegava hijena (Crocuta crocuta) ima široko promjenljivu veličinu teritorije, od najmanje 4.000 hektara u Ngorongoro Crateru do preko 100.000 hektara u pustinji Kalahari. Kod ptica, zlatni orlovi ( Aquila chrysaetos ) imaju teritorija od 9.000 hektara, muharica (' 'Empidonax minimus' ') oko 600 kvadratnih metara, a galebovi imaju teritoriju od samo nekoliko kvadratnih centimetara u neposrednoj blizini gnijezda.
Teritorija može biti linearna. Ptice Sanderling ( Calidris alba ) za prehranu imaju plaže i ravne pješcane obale. Kada su na plažama, hrane se ili u jatima ili pojedinačno, a teritorija im je 10-120 metara obale. Vrijeme razvoja teritorija varira između životinja. Kod reptila morske iguane ( Amblyrhynchus cris tatus ) muškarci počinju uspostavu malih teritorija dva mjeseca uoči sezone parenja, a teritorija se uspostavlja do uparivanja partnera.
Ševa (Alauda arvensis), susjedima i strancima, reproducira pjesme dragi neprijatelj u tri perioda sezone parenja, pokazujući da su neprijatelji u sredini sezone, kada je teritorija stabilna, ali ne i na početku sezone parenja, tokom formiranja naselja i parenja, niti na kraju.Tada se povećava gustoća naselja ptica zbog prisustva mladih koje postaju nezavisne. Dakle, ovaj vid teritorijalnosti nije fiksni obrazac, već fleksibilan i vjerovatno se razvija u skladu sa socijalnim i ekološkim okolnostima
Historija proučavanja teritorijalnosti
Ideju o životinjskim teritorijama je prvi put predstavio ornitolog Eliot Howard u knjizi izdatoj 1920. Nju je široko popularizirao Robert Ardrey u knjizi Teritorijalni imperativ, a popularnost te knjige je vodila ka pretjeranom viđenju važnosti teritorija u socijalnoj etologiji. Zapravo, samo manji dio vrsta održava teritorije sa dobro definisanim granicama, u kojim oni žive i nalaze sve potrebne resurse.
Klasične teritorije
Najočigledniji primjeri "klasične" teritorije su ptice i ribe, često jasno obojene vrste. Ove životinje brane teritorije u kojim se nalaze njihova gnijezda i hrana. Odbrana rijetko uzima oblik očite borbe: obično se nalazi očevidan indikator ili znak, koji može biti vizuelan (npr. jarke šare na tijelu ribe), zvučan (kao kod ptičje pjesme, ili dozivi ili mirisni organi, kroz koje životinje ostavljaju mirisne znakove. Mnogi teritorijalni sisari koriste mirisne oznake kako bi signalirali granice svojih teritorija. Oznake mogu biti u vidu mokrenja, ostavljanja izmeta ili češanjem tijela o određene objekte. Naprimjer, psi koriste mirisne znakove, dok mačke češu svoja lica i leđa o razne objekte.
Podlasko vojvodstvo
Podlasko vojvodstvo (polj. Województwo podlaskie) je vojvodstvo u Poljskoj. Nalazi se na sjeveroistoku zemlje na granici sa Bjelorusijom i Litvanijom. Ime vojvodstva dolazi od historijske regije Podlasje.
Orašje
Orašje je grad i naseljeno mjesto na sjeveroistoku Bosne i Hercegovine, na rijeci Savi. Grad je 1991. brojao oko 3.400 stanovnika, a, općina je imala 28.367 stanovnika.
Podlasko vojvodstvo
Uspostavljeno je 1. januara 1999. godine. Središte vojvodstva je Białystok (295.401 (2014)). Ostali veći gradovi su Suwałki (69.234), Łomża (63.572), Augustów (30.054) i Bielsk Podlaski (26.876).
IC 211
IC 211 (također poznat kao IRAS 02085+0337, MCG 1-6-53, PGC 8360 i UGC 1678) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 150 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Kit. Najveći prečnik je 2,30 (100 hiljada sg) a najmanji 1,8 uglovnih minuta (78 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Stephane Javelle 5. decembra 1893. godine.
Orašje
Most Županja-Orašje preko Save spaja Bosnu i Hercegovinu sa Hrvatskom. Gradnja mosta je završena 1998. godine. Prijašnji most na identičnoj lokaciji je bio srušen od strane Hrvatske vojske u 1991. godini zbog moguće agresije JNA i neodređenosti političkog vrha SDA po pitanju nezavisnosti. U međuvremenu, riječna skela je bila jedini način prelaska sa desne na lijevu stranu Save.
IC 211
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Orašje
U 1995. godini pripadnici Vojske Sjedinjenih Američkih Država (US Army) grade pontonski most s ciljem prevoženja osoblja i opreme preko Save do baze u Tuzli.
Historija
Orašje je nastalo u 19. vijeku od prognanih muslimana iz Srbije nakon raspada Osmanlijskog carstva i progona Turaka koji naseljavaju u Bosnu i za njih se podižu dva nova naselja - Gornja i Donja Azizija, odnosno Bosanski Šamac i Orašje. Historija Orašja i okoline seže još od 13. vijeka kada je osnovano prvo naselje Terra Tolis na području današnje Tolise hrvatskim stanovništvom. Hrvatska sela oko Orašja su godinama imala kmetovski status pogotovo u doba turske vladavine kada je Trgovište preimenovano su u Donju Mahalu.
Geografija
mini|desno|285px|Geografski položaj općine Orašje. Grad je naslonjen na desnu obalu rijeke Save i uglavnom je ravnog terena. Umjetni nasipi (koji se nastavljaju iz pravca Bosanskog Šamca) štite grad od poplava u proljeće kada Sava nabuja.
Hladne zime s puno snijega i topla ljeta karakteriziraju područje grada i cijele općine.
Stanovništvo
Po popisu stanovništva iz 1991. godine, općina Orašje imala je 28.367 stanovnika, raspoređenih u 16 naselja. Poslije potpisivanja Dejtonskog sporazuma, veći dio općine Orašje ušao je u sastav Federacije Bosne i Hercegovine. U sastav Republike Srpske ušla su naseljena mjesta: Čović Polje, Donji Žabar i Lončari, te dijelovi naseljenih mjesta: Lepnica, Jenjić i Oštra Luka. Od ovog područja formirana je općina Donji Žabar.
Kultura
"Dani općine Orašje" održavaju se krajem oktobra svake godine. 2005. godine, od 19. do 24. oktobra u gradu i okolnim mjestima program uključuje izložbe, predstave, nogometne turnire, folklor i mnoge druge aktivnosti.
U Orašju se održava godišnja motorijada "Internacionalni susret motorista", sa područja Posavine i drugih dijelova BiH, Hrvatske, Srbije i Crne Gore, Slovenije. Motorijada se održava svake godine prvog vikenda u mjesecu maju.
U Orašju je osnovana "Filmsko pozorišno udruženje Lipa", koja okuplja amaterske glumce. Do sada su izveli dvije predstave od kojih je posljednja u saradnji s "Pozorišnom grupom Jozo Ivakić" iz Vinkovaca.
Svake godine u jesen u Orašju se održava tradicionalna manifestacija "Dani hrvatskog filma". Na ovoj manifestaciji se prikazuju filmovi s Pulskog festivala. Ponekad se u okviru manifestacije prikazuje i jedan bosanskohercegovački film. Manifestaciju su organizovali Ivo Gregurević, porijeklom iz Donje Mahale kod Orašja i Iljo Benković, predsjednik FKU Lipa Orašje.
BMW E46
250p|desno|mini|Rani E46 320i E46 je platforma na kojoj je njemački proizvođač automobila BMW proizvodio treću generaciju serije 3.
Aga od Kiša
Aga se u Sumerskom spisku kraljeva navodi kao posljednji kralj Prve dinastije Kiša.
Orašje
Nacionalni spomenici
Na listi nacionalnih spomenika Bosne i Hercegovine za općinu Orašje se nalazi sljedeći spomenik:
Aga od Kiša
Aga se također spominje u Epu o Gilgamešu kao vladar koji je opsjeo Uruk. I ep, i Popis i Tummalska hronika navode da je bio sin En-me-barage-sija, kralja čije postojanje potvrđuju arheološki nalazi, što je dovelo do teorija kako bi i Gilgameš mogao biti historijska ličnost.
Orašje
Privreda
Grad je sjedište sljedećih nositelja razvitka:
Školstvo
U gradu se nalazi jedna osnovna škola, jedna srednja škola, kao i vrtić za predškolsko obrazovanje:
Zdravlje
U gradu su kantonalna bolnica "Orašje" kao i Dom zdravlja "Orašje" sa ukupno oko 150 zaposlenih. U bolnici postoje sljedeće usluge: pedijatrija, ginekologija, odjel za zaštitu zdravlja zaposlenih osoba, higijenska epidemiologija, hitna pomoć, stomatološki odjel, mikrobiologija i biohemija interni odjel te hirurgija. U Domu zdravlja nalaze se neuro-psihijatrija, ginekologija, pedijatrija, interna medicina, oftalmologija, psihologija i stomatološki odjel.
Mediji
"Hrvatski Radio Orašje" je jedina radio stanica na području općine. "Posavski Glasnik" su bile lokalne dvosedmične novine, koje su pokrivale područje cijelog Posavskog kantona. U Orašju je instaliran i Informativno-tehnički centar Federalne televizije.
Takelot II
Hedjkheperre Setepenre Takelot II Si-Ese bio je faraon Dvadeset treće dinastije drevnog Egipta, koji je vladao Srednjim i Gornjim Egiptom (840 – 815. p. n. e.). Identificiran je kao Visoki svećenik Amuna Takelot F, sin Visokog Amunovog svećenika Nimlota C u Teba te, kao takav unuk faraona Osorkona II.
Takelot II je bio prvi vladar XXIII dinastije, koja je predstavljala manje posebnu novu dinastiju, a više ogranak već postojeće XXII dinastije čija vlast se svela na Donji Egipat.
Takelotovu vladavinu su obilježili nemiri u Tebi i borba s pretendentom po imenu Pedubastis I.
Spisak djedova Crkve bosanske
Prva Batalova lista djedova
Napomena: u zagradama se nalazi pretpostavljeno vrijeme upravljanja crkvom.
Druga Batalova lista djedova
Napomena: u zagradama se nalazi pretpostavljeno vrijeme upravljanja crkvom.
Treća lista djedova poznata iz savremenih izvora
Napomena: u zagradama se nalazi pretpostavljeno vrijeme upravljanja crkvom.
Topaz (1969)
Topaz je film Alfreda Hitchcocka iz 1969. godine. To je njegov 51. film, a nastao je po istoimenom romanu Leona Urisa (scenarist je bio Samuel A. Taylor. Priča je smještena u razdoblje Kubanske raketne krize, a pretežno opisuje doživljaje francuskog špijuna koji se upušta u istraživanje hladnoratovske političke zavjere.
Radnja
Kad sovjetski obavještajac krene na Zapad s porukom o tajnom sovjetsko-kubanskom paktu i postojanju "krtice" unutar redova francuske obavještajne agencije, CIA-in agent Michael Nordstrom (John Forsythe) traži pomoć agenta Andréa Devereauxa (Frederick Stafford) i nagovara ga da ide sa svojom kćerkom Michèle (Claude Jade) na medeni mjesec s novinarom Françoisom Picardom (Michel Subor). André prihvaća, ali njegova supruga Nicole (Dany Robin) brine se za njega.
Nicole, nakon što ju je suprug varao na Kubi, vara njega s vođom špijunske grupe "Topaz", Jacquesom Granvilleom (Michel Piccoli), koga poznaje još iz Pokreta otpora. François ide saznati ko je "Topaz" tako što ispituje NATO-vog službenika Henrija Jarra (Philippe Noiret). Michèle ubrzo nađe mrtvog Jarra, a François je nestao. François se kasnije vraća sa crtežom Jarrea, koga Nicole prepozna. Ona tada kaže Andréu da je Granville vođa "Topaza".
Originalni kraj trebao je biti dvoboj Andréa i Jacquesa, no publici se taj kraj nije sviđao. Hitchcock je snimio novu verziju kraja u kojoj Jacques bježi, no ni taj kraj nije dobro prihvaćen od strane publike.
Reakcije
Film nije baš dobro prihvaćen od strane publike i kritičara za Hitchcockov standard. Hitchcock je mijenjao scenario malo prije početka snimanja, a distributer Universal Pictures zahtijevao je drugačiji kraj nego onaj koji je želio Hitchcock. Za ovaj film Hitchcock je angažirao francuski 19-ogodišnju glumicu Claude Jade iz Truffautovog filma Ukradeni poljubac. Ona i Dany Robin filmu bi trebale dati glamur.
Hitchcock je o Jade kasnije rekao:
Hitchcockov kameo
Kao i u svakom od svojih filmova, Hitchcock ima barem jedan kameo nastup. U ovom filmu može se vidjeti na aerodromu kako sjedi u invalidskim kolicima koja gura medicinska sestra.
NGC 6439
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
NGC 3492-2
NGC 3492-2 (također poznat kao MCG 2-28-45, PGC 83429 i UGC 6094) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 479 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Lav. Najveći prečnik je 0,50 (70 hiljada sg) a najmanji 0,5 uglovnih minuta (70 hiljada sg).
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Diomed
mini|Diomed, [[rimska kopija iz 3. vijeka p. n. e. grčkog izvornika iz 5. vijeka p. n. e.]]
Diomed (grč. Δıομήδης, Diomḗdēs) junak je u grčkoj mitologiji:
Bugojno
Bugojno je naseljeno mjesto i središte istoimene općine u centralnom dijelu Bosne i Hercegovine, na putu sa sjeveroistoka ka jugozapadu i Jadranskom moru.
Diomed
1. Sin kalidonskoga junaka Tideja i žene mu Deipile; kralj Arga. Najuspješniji i najhrabriji ahejski vojskovođa pod Trojom. Njegovim junačkim djelima Homer je posvetio peto pjevanje Ilijade. Odselio se u Italiju i ondje osnovao grad Argiripu. Na kraju života spoznao je uzaludnost ratovanja.
Bugojno
Geografija
Bugojno se nalazi u Srednjoj Bosni, u Srednjobosanskom kantonu u području gornjeg toka rijeke Vrbas u dolini koja se zove Skopaljska dolina između općina Gornji Vakuf-Uskoplje i Donji Vakuf. Površina općine Bugojno je 361 km2.
Diomed
2. Sin Aresov, kralj u Trakiji. Svojim bijesnim konjima bacao je za hranu strance koje bi oluja bacila u njegovu zemlju. Svladao ga je Heraklo, a pri pokušaju da ga u tome spriječi, Diomed je poginuo.
Bugojno
Obrazovanje
mini|desno|260px|Gimnazija u Bugojnu
Diomed
Etimologija
Diomedovo grčko ime zapravo je složenica koja znači "božanski lukav".
Bugojno
Zanimljivosti
U Bugojnu na lokalitetu Pod nađen je trenutno najstariji pisani spomenik na području Bosne i Hercegovine. Datira iz 6. vijeka p. n. e. i riječ je o "jednoj keramičkoj posudi, nesumnjivo domaće izrade, na kojoj je urezan natpis od tridesetak znakova. Sadržaj tog natpisa nije još pouzdano dešifrovan, ali Radmila Šalabalić, koja se tim bavila, utvrdila je da taj natpis po svojim karakteristikama pripada etrursko-umbrijskom kulturnom krugu. Po njenom mišljenju, u pitanju je prepis s jedne metalne vaze, a sadržaj bi bio posveta jednog trgovca bogovima Janu i Juturni."
Diomed
Mitologija
mini|lijevo|150p|Diomed, [[rimska kopija grčkog originala, 5. vijek p. n. e., München]]
Bugojno
Turističke atrakcije
Crkva Svetog Ante u Bugojnu, poznata je kao jedna od najvećih crkava u Bosni i Hercegovini.
Diomed
Prije Trojanskog rata
Prije Trojanskog rata, Diomed je bio jedan od Epigona (Epigonoi), sinova palih ratnika (usp. Eshil: Sedmorica protiv Tebe) koji su se borili protiv Tebe. Organizirali su vojni pohod koji je trebao osvetiti smrt svojih očeva.
Bugojno
Turističke atrakcije
Ajvatovica je poznato dovište muslimana u Pruscu, jednom od najstarijih gradova u Evropi za koji se veže legenda o Ajvaz-dedi. Stari Rimljani pišu o tom gradiću koji se nekad zvao "kastel bianco". U doba Tvrtka Kotromanića Prusac se zvao Biograd.
Diomed
Prije Trojanskog rata
Nakon smrti svog oca Tideja, Diomed je oženio argivsku ženu Egijalu i ondje se skućio. Međutim, čak i kao punopravni građanin Arga, Diomed je potajno špijunirao i kovao zavjere da bi svrgnuo kralja. Naposljetku je preuzeo kraljevstvo, ubio sve izdajice osim Terzita koji je uspio pobjeći te vratio svog djeda Eneja na prijestolje.
Bugojno
Sport
U Bugojnu se od 1978. do 1986. održavao šahovski turnir, na kome su učestvovali poznati svjetski velemajstori.
Diomed
Prije Trojanskog rata
Poslije je Enej predao kraljevstvo svom zetu Andemonu koji je krenuo u Arg k Diomedu, ali ga je na putu ubio Terzit. Diomed nije mogao pronaći ubicu te je osnovao grad nazvan u čast njegovog djeda na mjestu gdje je pokopan. Poslije je, u Trojanskom ratu, Terzita ubio Ahilej nakon što mu se rugao kad je plakao za Pentezilijinim mrtvim tijelom.
Diomed je također bio jedan od Heleninih prosaca te je stoga položio zakletvu Menelaju da će mu priskočiti u pomoć kad bude bilo potrebno.
Trojanski rat
mini|Diomed razmjenjuje oružje s Glaukom, [[5. vijek p. n. e.]]
Prema Homerovoj Ilijadi, Diomed je u rat krenuo s flotom od osamdeset brodova, po veličini odmah nakon Agamemnonove od sto brodova. Diomed je bio moćan vojnik, nikad ohol, borac, odan i hrabar. Prema mnogim, smatran je drugim najboljim ahejskim junakom, odmah nakon Ahileja. Na Patroklovim pogrebnim igrama zajedno s Ajantom osvojio je prvo mjesto u šakanju. Također je bio i mudar, a to su mu potvrdili Agamemnon i Nestor.
Poslije je, u ratu, Odisej zarobio Prijamovog sina, proroka Helena koji im je rekao da Troja ne može biti osvojena, ako ne otmu paladij (Palladium) koji je štitio grad. Odisej i Diomed krenuli su po nj. Prema nekim verzijama mita, Diomed je na Odisejevim ramenima ušao u grad i nije pustio Odiseja. Poslije je Odisej, kad se Diomed vratio s plijenom, bio bijesan. Htio ga je ubiti i sebi pripisati zaslugu, potegao je mač, ali je Diomed vidio odraz u mjesečini te se okrenuo i razoružao ga. Potom su se vratili u tabor. Druga verzija mita govori da su zajedno ušli u grad i obavili zadatak. Prema nekim verzijama mita, Odisej je sam potajno ušao u grad prerušen u prosjaka odjevenog u krvave krpe. Niko ga nije prepoznao osim Helene i Hekabe, tako da se s plijenom vratio neozlijeđen u grčke tabore.
mini|[[Atina (mitologija)|Atina savjetuje Diomeda prije bitke, Berlin]]
U petom pjevanju Ilijade posebno se ističe Diomedovo junaštvo, koji tokom Ahilejeve odsutnosti, postaje najmoćniji ahejski vojnik. Diomed se borio, ubio brojne Trojance. Opazili su ga Eneja, Afroditin sin i strijelac Pandar koji su ga potom i napali. Premda je bio ozlijeđen, nastavio se jednako boriti. Potom je ubio Pandara svojim kopljem, a na Eneju bacio veliku stijenu te ga teško ozlijedio. Afrodita se umiješala da spasi život svog sina te ga je zgrabila i s njim pobjegla. Diomed ju je napao i ozlijedio, a ona je zaplakala, ispustila Eneju i odjurila na Olimp žaliti se Zeusu. Istovremeno je Apolon uzeo onesviješteno Enejino tijelo i pokušao otići. Diomed ga je ugledao i napao ga tri puta, ali je potom odustao sjetivši se Atinine upute da smije napasti Afroditu, ali nijednog drugog Olimpljana.
Poslije se Diomed borio s Hektorom i vidio da se Ares, bog rata, bori na strani Trojanaca. Diomed se sjetio Atininih uputa te zapovjedio vojsci da se polahko povuče. Atina ga je, međutim, ohrabrila da se vrati u bitku. Potom je probo Aresa kopljem, a on se, ranjen, vratio na Olimp, prisilivši Trojance da se povuku.
Jedna verzija mita govori da je Diomed s Odisejem išao po ranjenog Filokteta koji je imao Heraklov luk bez kojeg se nije mogla svladati Troja. U drugoj verziji mita umjesto Diomeda s Odisejem je bio Neoptolem, Ahilejev sin.
Poslije Trojanskog rata
Afrodita nikad nije Diomedu oprostila napad u Trojanskom ratu. Kad je stigao u svoje kraljevstvo u Argu, Afrodita je već bila uvjerila njegovu ženu Egijalu da se uda za drugog muškarca i njega postavi na prijestolje. Diomed joj nije želio ništa nažao učiniti, a nije htio ni ostati ondje te je otišao u Italiju gdje je osnovao gradove Brindizij i Arpus Hippium.
U Vergilijevoj Eneidi Diomed je ponovno susreo starog neprijatelja Eneju. Stanovnici Lacija posjetili su njegovu kraljevsku palaču da ga uvjere da vodi njihovu vojsku protiv Enejine. Diomed je to odbio rekavši da je ubio previše Trojanaca u svom životu te da je njegova svrha živjeti mirno u Italiji.
Poslijehomerskim mitovi donose da je Atina Diomedu dala besmrtnost koja je nekad bila namijenjena njegovom ocu Tideju. Potom je postao bog koji je štovan pod raznim imenima u Italiji.
Nemam ništa protiv / Bit će bolje
"Nemam ništa protiv / Bit' će bolje" jest četvrta singl-ploča sarajevske rok-grupe Divlje jagode. Snimljen je u ljubljanskom Studiju Akademik, a objavila ga je zagrebačka izdavačka kuća Jugoton 1979. u okviru serije singl-ploča snimljenih prije njihovog debitantskog LP albuma. Muziku i aranžman za obje pjesme napisao je Sead Lipovača, a tekst beogradski tekstopisac Marina Tucaković. Na A-strani singla je pjesma "Nemam ništa protiv" koja predstavlja zaokret ka čvrščem hard rok zvuku s rifovima na električnoj gitari po uzoru na britansku heavy metal grupu Judas Priest. Posebno se istakao gitarist Sead Lipovača uz upotrebu dvije električne gitare prilikom sviranja solo dionica u sredini i pred kraj pjesme, kao i pjevač Anto Janković sa agresivnijim pjevanjem u odnosu na njihove ranije pjesme. Na B-strani je rok balada "Bit' će bolje" u kojoj su izvedbu Divljih jagoda pratile violine i predstavlja nastavak serije uspješnih balada "Jedina moja" i "Patkica". Ovoj antologijskoj pjesmi poseban pečat dao je pjevač Janković svojom kvalitetnom izvedbom. Dizajn za omot urađen je u Ateljeu Jasnik, a producent je bio Sead Lipovača.
Kalpain-7
Kalpain-7 (PALB, homolog Aspergillus nidulans, PALBH) jest protein koji je kod ljudi kodiran genom CAPN7 sa p kraka hromosoma 3, sekvenca p25.1. Genomske koordinate su u rasponu : 3:15,206,246-15,252,916. (prema NCBI). Kalpain je unutarćelijska, nelizosomna cisteinska proteaza čija je aktivnost regulisana kalcijem. Mikro- i milikanalni bolovi (CAPN1, 114220 i CAPN2, 114230), koji se razlikuju po potrebi za kalcijem za aktivnost proteaze, su sveprisutno izraženi. Ostali kalpaini su eksprimirani u specifičnim tkivima, kao što su CAPN3 (114240) i CAPN9 (606401), koji su dominantni u skeletnim mišićima i gastrointestinalnom tkivu (Huang i Wang, 2001).
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 813 aminokiselina, a molekulska težina 92.652 Da.
Funkcija
Pretraživanjem baze podataka EST za homologe atipskog Aspergillus-ovog kalpaina Palb, praćenog RACE, Futai et al. (2001) su dobili cDNK koji kodiraju mišji i ljudski CAPN7, koji su nazvali PALBH. Izvedeni ljudski protein od 814 aminokiselina sadrži domen cisteinske proteaze sličan kalpainu i C-terminalni PBH domen. Northern blot analiza je otkrila široku ekspresiju 3,8-kb CAPN7 transkripta. Ekspresija je bila jaka u pankreasu, umjerena u skeletnim mišićima, jetri i placenti, a slaba u bubrezima, plućima, mozgu i srcu. Western blot analiza otkrila je ekspresiju proteina od 92 kD. Imunofluorescentna mikroskopija pokazala je jedarnu ekspresiju CAPN7, za razliku od drugih kalpaina. Funkcionalna analiza nije mogla pokazati komplementaciju u mutantnom kvascu ili aktivnost protiv konvencijskih supstrata kalpaina.
Spisak norveških kraljeva
Oko 860. godine oformljena je Kraljevina Norveška. U više navrata je bila u personalnoj uniji s Danskom ili Švedskom.
Niz nasljednika norveške krune
mini|Prestolonasljednik [[Haakon, krunski princ od Norveške|Haakon će, ukoliko naslijedi krunu, vladati kao Haakon VIII.]] Norveška od 1990. godine koristi apsolutnu primogenituru. Monarha nasljeđuje najstarije zakonito dijete bez obzira na spol, s tim da će trenutnog kralja naslijedi mlađe dijete jer promjena zakona o nasljeđivanju nije bila retroaktivna. Trenutni niz nasljednika je:
Klostripain
Klostripain, klostridiopeptidaza B, proteinaza B clostridium histolyticum , alfa-klostridipain, klostridiopeptidaza, ndoproteinaza Arg-C) je proteinaza koja cijepa proteine na karboksilnoj peptidnoj vezi arginina.  Izolovan je iz Clostridium histolyticum. Izoelektrična tačka enzima je 4,8-4,9 (na 8 °C), a optimalni pH je 7,4~7,8 (u odnosu na α-benzoil-arginin etil ester). Sastav enzima je naznačen da se sastoji od dva lanca relativne molekulske mase 45.000 i 12.500.
Alfred North Whitehead
Alfred North Whitehead (fon. Alfred Nort Vajthed; Ramsgate, Kent, Velika Britanija. 15. februar 1861 - Cambridge, MA 30. decembar 1947), bio je britansko - američki filozof, fizičar i matematičar.
Radio je na polju logičke, matematičke i filozofske nauke, te metafizike. Najpoznatiji je po svom radu na Principa Matematica koju je napisao u saradnji sa Bertrandom Russellom. Matematikom se pretežno bavio tokom boravka u Cambridgeu, a nakon što 1924. odlazi na Harvard započeo je sa razvojem procesne filozofije. Godine 1927. održao je niz predavanja na Edinburškom univerzitetu iz kojih je nastalo njegovo djelo "Proces i Stvarnost" (Process and Reality). Uprkos tome što je djelovao na mnogim naučnim poljima i u njima ostavio svoj trag, Whitehead je vjerovatno jedan od najzanemarivanijih mislilaca dvadesetog vijeka.
Jelena Nelipčić
Jelena Nelipčić (ili Nelipić; umrla 1422) je bila splitska vojvotkinja kao supruga vojvode Hrvoja Vukčića Hrvatinića, te kasnije bosanska kraljica kao treća od tri supruge kralja Stjepana Ostoje.
Porijeklo
Jelena je rođena u uticajnoj plemićkoj porodici Nelip(č)ića, koji su bili gospodari cetinske županije. Bila je kćerka kneza Ivana II Nelipčića i njegove supruge Margarete, koja je vodila porijeklo od splitske plemićke porodice Merini, te tako sestra cetinskog kneza Ivaniša Nelipčića.
Ne može se utvrditi tačan datum njenog rođenja, kao što se ne može ni utvrditi datum sklapanja braka njenih roditelja. Ipak, može se pretpostaviti da je u trenutku smrti svoga oca 1379. godine bila još sasvim mlada.
Splitska vojvotkinja
Prvi brak je sklopila s vojvodom Hrvojem Vukčićem Hrvatinićem. Ovaj brak je sklopljen 1401. godine. Jelena je tokom svog prvog braka igrala značajnu ulogu u upravljanju muževim posjedima. Kao splitska vojvotkinja, Jelena je naredila izrađivanje rake svetog Dujma.
Bosanska kraljica
Iste godine kada je izgubila prvoga muža, Jelena se udala za kralja Ostoju koji se upravo bio razveo od svoje druge supruge, Kujave Radenović. Jelena se kao supruga kralja Ostoje i kraljica Bosne spominje prvi put u jednom dubrovačkom pismu upućenom ugarskom kralju Sigismundu. Ostoja je oženio Jelenu kako bi došao do vlasti nad posjedima koje je Jeleni ostavio njen prvi suprug. Između ostalog, Jelena je u brak s Ostojom donijela Plivsku i Lučku župu s Jajcem.
Jelenin drugi brak trajao je mnogo kraće od prvog, samo dvije godine, budući da 1418. godine ostaje udovica po drugi put. O životu koji je vodila kao udovica bosanskog kralja izvještavaju samo dubrovačke vijesti. Naime, kraljica Jelena je u Dubrovniku imala kuću koju je 1412. godine dobila na poklon od svog prvog supruga. Bosansku krunu je naslijedio njen posinak, Stjepan Ostojić, čime je Jelena izgubila svoj položaj, a do moći i uticaja je ponovo došla njegova osvetoljubiva majka Kujava. Iako se moglo očekivati suprotno, Jelena nije napustila Bosnu, već je prihvatila borbu; između kraljica su neprekidno bjesnili sukobi koji su slabili državu iznutra i izazivali uplitanje Osmanlija. Ti sukobi su okončani u ljeto 1419. godine kada je Jelena, usamljena i bez podrške, završila zatvorena. Njen posinak je konfiscirao kuću u Dubrovniku i ostale posjede koje je bila naslijedila od prvog muža. Tri godine kasnije kraljica Jelena je umrla u zatvoru, ubijena po naređenju kraljeve majke Kujave.
Potomstvo
Stariji izvori Jelenu Nelipčić smatraju majkom Balše Hercegovića, sina Jeleninog prvog muža Hrvoja. Noviji izvori to osporavaju, a Dubravko Lovrenović tom pitanju posvećuje posebnu pažnju.
Sotosov sindrom
Iako se većina slučajeva Sotosovog sindroma javlja sporadično, zabilježeni su i porodični slučajevi. Sličan je Weaverovom sindromu.
Znakovi i simptomi
Ovaj sindrom karakterizira pretjerani rast i poodmaklo koštano doba. Pogođene osobe imaju dismorfne karakteristike, sa makrodolihocefalijom, spuštenim palpebralnim fisurama i šiljatom bradom. Izgled lica je najizraženiji u ranom djetinjstvu. Pogođena novorođenčad i djeca imaju tendenciju brzog rasta; znatno su viši od svoje braće i sestara i vršnjaka i imaju neobično veliku lobanju i veliku glavu. Visina odrasle osobe je obično u normalnom rasponu, iako Broc Brown ima to stanje i proglašen je najvišim tinejdžerom na svijetu. Krajem 2016. imao je visinu 7'8" i još uvijek raste.
Osobe sa Sotosovim sindromom često imaju intelektualno oštećenje, a većina također pokazuje autistične crte. Česta oštećenja ponašanja uključuju poremećaj pažnje i hiperaktivnost (ADHD), fobije, opsesivno kompulzivni poremećaj, napade bijesa i impulsivno ponašanje (poremećaj kontrole impulsa). Problemi sa govorom i jezikom su takođe česti. Pogođene osobe često mogu imati mucanje, poteškoće s proizvodnjom zvuka ili monoton glas. Osim toga, slab mišićni tonus (hipotonija) može odgoditi druge aspekte ranog razvoja, posebno motorne vještine kao što su sjedenje i puzanje.
Ostali znakovi uključuju skoliozu, napade, defekte srca ili bubrega, gubitak sluha i probleme s vidom. Neke bebe sa ovim poremećajem imaju žuticu i loše hranjenje. Mali broj pacijenata sa Sotosovim sindromom razvio je rak, najčešće u djetinjstvu, ali nijedan oblik raka nije povezan s ovim stanjem. Ostaje neizvjesno da li Sotosov sindrom povećava rizik od određenih tipova raka. Ako osobe s ovim poremećajem imaju bilo kakav povećan rizik od raka, njihov rizik je samo nešto veći nego kod opće populacije.
Genetika
Sotosov sindrom uzrokuju mutacije gena NSD1. NSD1 gen daje upute za stvaranje proteina (histon metiltransferaze) koji je uključen u normalan rast i razvoj. Međutim, funkcija ovog proteina je nepoznata. U japanskoj populaciji, najčešća genetička promjena koja dovodi do Sotosovog sindroma deletira genetički materijal iz regije hromosoma 5 koji sadrži gen NSD1. U drugim populacijama češće se javljaju male mutacije unutar gena NSD1. Genetičke promjene koje uključuju gen NSD1 sprječavaju da jedna kopija gena proizvodi bilo koji funkcionalni protein. Nejasno je kako smanjena količina ovog proteina tokom razvoja dovodi do poteškoća u učenju, prekomjernog rasta i drugih karakteristika Sotosovog sindroma.
Oko 95% slučajeva Sotosovog sindroma javlja se spontanom mutacijom. Većina ovih slučajeva posljkedic a je novih mutacija koje uključuju gen NSD1. Opisano je nekoliko porodica sa više od jednog pogođenog člana porodice. Ovi nasljedni slučajevi omogućili su da se utvrdi da Sotosov sindrom ima autosomno dominantni obrazac nasljeđivanja.
Dijagnoza
Dijagnoza se zasniva na fizičkom pregledu, tražeći prekomjeran rast između ostalih simptoma. Ne postoje biohemijski markeri za bolest.
Liječenje
Liječenje je simptomsko. Ne postoji standardni tok liječenja Sotosovog sindroma.
Prognoza
Sotosov sindrom nije po život opasan poremećaj i pacijenti mogu imati normalan životni vijek. Kašnjenja u razvoju mogu se poboljšati u godinama školskog uzrasta; međutim, problemi s koordinacijom mogu potrajati iu odrasloj dobi, zajedno sa bilo kakvim poteškoćama u učenju i/ili drugim fizičkim ili mentalnim problemima.
Epidemiologija
Incidencija je otprilike 1/14.000 rođenih.
Električni provodnik
Električni provodnici su materijali u kojima postoje slobodni nosioci električnog naboja (elektroni), pa zbog toga dobro vode električnu struju.
Objašnjenje
U elektrotehnici se materijali razlikuju prema otporu koji pružaju protoku električne struje, pa osim vodiča postoje električni izolatori kod kojih je taj otpor vrlo velik, poluprovodnici kod kojih se otpor mijenja u velikom rasponu i supraprovodnici koji uopće nemaju otpora, ali samo na vrlo niskim temperaturama.
U provodnicima postoje slobodni nosoci električnog naboja koji se mogu kretati pod utjecajem električnog polja koje u provodniku nastaje kada se na njega dovede električni napon, a usmjereno kretanje tih nosioca je pojava koja se zove električna struja.
U primjeni su najčešći metalni provodnici, od kojih je najbolje srebro, a zatim bakar, koji je međutim znatno jeftiniji. Kada nije bitan volumen, već samo cijena i masa provodnika, kao npr. kod dalekovoda, koristi se aluminij. Kako su pored vodljivosti često važne i neke hemijske ili mehaničke osobine provodnika koriste se i mnogi drugi metali i njihove legure, npr. zlato, platina, cink, živa, mesing, bronza, čelik.
Od nemetala se često koristi ugljik u obliku uglja ili grafita, a u provodnike se također ubrajaju i elektroliti te plazma.
Opteretivost provodnika
Strujna opteretivost provodnika zavisi od njegovog otpora, jer od toga zavisi koliko će se električne energije pri protjecanju električne struje pretvoriti u toplotu, te s time povezanoj najvećoj dopuštenoj temperaturi, koja najčešće zavisi i od materijala kojim je provodnik izoliran. U praksi se obično iskazuje kao omjer jačine struje i površine poprečnog presjeka provodnika u A/mm².
Crkva Lazara Četvorodnevnog (Beč)
Hram svetog pravednog Lazara Četverorednog na Centralnom groblju (Kirche zum hl. Lazarus am Zentralfriedhof) je hram Bečke i Austrijske eparhije Ruske pravoslavne eparhije, koji se nalazi na ruskom dijelu Centralnog groblja u Beču.
Historija
Inicijativu za izgradnju ruskog hrama u Beču dao je protojerej Mihail Raevski, koji je od 1842. do 1884. godine bio župnik crkve bečke ambasade. Odobrenje za gradnju je dobio 1867. godine počeo s prikupljanjem priloga za izgradnju velike kamene, pravoslavne katedrale. Njegova smrt u maju 1884. godine, nije mu dozvolila dočekati ostvarenje njegove ideje. Novca nije mnogo prikupljeno — 22000 rublji, dovoljno samo za mali grobljanski hram.
Otvorenje hrama obavljeno je 8. septembra 1893. na mjestu Središnjeg bečkog groblja namijenjenog za pokop Rusa. Izgrađena je u ruskom stilu po projektu Mihaila Preobraženskog. Graditelj je bio mjesni arhitekta Wagner. Posvećenje hrama održalo se 27. aprila 1895. godine. Hram je bio dodijeljen Katedrali svetog Nikolaja u Beču. posvećenoj 1899. godine.
U toku mnogih desetaka godina hram nije restauriran i krajem 1990. godine bio je u ruševnom stanju, zbog čega su ga gradske vlasti zatvorile. Radovi na restauraciji počeli su u jesen 2004, а na inicijativu episkopa Bečkog i Austrijskog, Ilariona (Alfejeva) i trajali su dvije godine pod rukovodstvom Wolfganga Zechetnera, uz privatne donacije iz Rusije. 12. oktobra 2006 godine, mitropolit Smolenski i Kalinjingradski, Kiril (Gundajev), izvršio je veliko posvećenje hrama.
Jerej Radoslav Ristič, koji je 2008. imenovan nadstojnikom hrama, smatrao je ovu župu, u kojoj je svake subote slavio liturgiju, malim dijelom opće bečke župe. Ljeti, kada je u katedrali svetog Nikole bilo manje bogoslužja, vjernici su posebno bili pozvani na molitvu u Lazarevsku crkvu. Na Lazarovu subotu, na krsnu svetkovinu hrama, vrši se ophod oko hrama.
Arhitektura
Hram je kvadratni jednobrodni s cilindričnim zvonikom i lučnom kupolom, polukružnom apsidom i troslojnim kupolastim grebenima.
Zidine (Novo Goražde)
Zidine su naseljeno mjesto u općini Novo Goražde, Bosna i Hercegovina.
Biebrza
Biebrza je rijeka u sjeveroistočnoj Poljskoj, pritoka Narewa. Duga je 155 km i ima površinu sliva od 7.057 km2.
Jedan njen dio nalazi se u sklopu istoimenog nacionalnog parka.
Cibonin toranj
mini|desno|300px|Cibonin toranj Cibonin toranj je poslovni neboder smješten u Zagrebu, Hrvatskoj na adresi Trg Dražena Petrovića 3, u blizini križanja Kranjčevićeve ulice i Savske ceste.
Tehnički podaci
Treći je neboder po visini u Republici Hrvatskoj, 2,6m niži od Zagrepčanke. Visok je 92m i ima 25 spratova. Na krovu se nalazi radio jarbol čiji je vrh 105 metara iznad zemlje. Cibonin toranj je dio kompleksa koji se još sastoji od nižih poslovnih objekata, košarkaške dvorane i umjetničke instalacije. Fasada je izvedena u tamnom čeliku, potpuno reflektivnom staklu i crnom granitu. Prozori nisu fiksni.
Obod nebodera drži 26 armirano-betonskih stubova koji ga čine otpornim na jake potrese (do 7 stepeni po Richteru) i na udarac manjeg aviona poput Cesne.
Historija
Gradnja je počela u aprilu 1986. godine, a završetak radova 1987. godine u povodu održavanja Univerzijade, u sklopu kompleksa "Sportsko poslovni kompleks CIBONA Zagreb". Na projektu su radili: Marijan Hržić, Borislav Šerbetić i Ivan Pitaša. Glavni izvođač radova je bilo poduzeće "Vladimir Gortan".
Cibonin toranj je predzadnji neboder izgrađen u Republici Hrvatskoj prije Domovinskog rata. Zadnji je Chromosov toranj izgrađen 1989. godine, a nakon rata, izgrađeni su HOTO business tower, Eurotower i Zagrebtower.
Podlasje
mini|250px|Položaj Podlasja unutar Državne zajednice Poljske i Litvanije Podlasje je historijska regija u istočnom dijelu Poljske i zapadnom dijelu Bjelorusije. Nalazi se između rijeke Biebrza na sjeveru i regije Polesija na jugu.
Anonym.OS LiveCD
Anonym.OS LiveCD je butabilni  Live CD baziran na OpenBSD-u koji pruža okaljeno radno okruženje pri čemu su svi prolazni prometi odbijeni, a sav izlazni promet je automatski i transparentno kodiran i / ili je anoniman.
NGC 5007
NGC 5007 (također poznat kao MCG 10-19-42, PGC 45605 i UGC 8240) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 384 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Veliki medvjed. Najveći prečnik je 0,90 (100 hiljada sg) a najmanji 0,6 uglovnih minuta (67 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 19. marta 1790. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
BMW Z8
250p|desno 250p|desno|BMW Z8 BMW Z8 je automobil koji je proizvodila njemačka firma BMW u periodu od 2000. do 2003. Koristi također BMW-ovu kodnu oznaku E52.
Z8 je tržišna varijanta modela Z7 iz 1997. godine, koji je urađen kao stilistička vježba u čast modela BMW 507 iz 1956-59. Z7 je izazvao senzaciju na izložbi automobila u Tokiju 1997, tako da su u BMW-u olučili pokrenuti proizvodnju uz blage izmjene na modelu. Model za prodaju je dobio naziv Z8, a proizveden je ograničen broj od 5 703, od čega je oko pola prodato na tržištu SAD-a.
Brzo klizanje na Zimskim olimpijskim igrama 2014.
Takmičenja u brzom klizanju na ZOI 2014. u Sočiju održana su od 8. do 22. februara u Adler-Areni.
Satnica takmičenja
Sva vremena su po moskovskom vremenu (UTC + 4).
Zemlje učesnice
Učestvovalo je 179 takmičara iz 23 zemlje. U zagradama je broj takmičara iz svake zemlje posebno. Debitant je bio Kineski Taipei.
Kvalifikacije
Svaki nacionalni olimpijski odbor mogao je prijaviti najviše po deset takmičara i deset takmičarki koji su ispunili kvalifikacijsku normu. Prijedlog Holandske klizačke asocijacije (KNSB) da se doda još jedan takmičar, naročito za ekipno takmičenje, odbijen je na kongresu ISU-a u Kuala Lumpuru u junu 2012.
Kvalifikacijske norme
Norme su objavljene u julu 2013. Norme za žene ostale su iste kao u Vancouveru, osim malo strožije norme za 3000 m, dok su sve norme za muškarce donekle ublažene.
Rezultati
Brzoklizačkim takmičenjima u Sočiju dominirala je Holandija, osvojivši 23 medalje, uključujući osam od 12 zlatnih. U čak četiri discipline holandski takmičari zauzeli su sva mjesta na pobjedničkom postolju, što je Holandiju učinilo prvom zemljom kojoj je to uspjelo u historiji Olimpijskih igara (i Ljetnih i Zimskih). Te discipline jesu 5000 m, 500 m i 10.000 m za muškarce i 1500 m za žene. U ovoj posljednjoj i četvrto mjesto osvojila je Holanđanka, što je prvi takav slučaj u historiji brzoklizačkih takmičenja na Olimpijskim igrama.
Muškarci
Razlika između Bródke i Verweija na 1500 m od tri hiljadinke nije prikazana na zvaničnom semaforu u areni nego je određena foto-finišem. Uzevši u obzir Verweijevu brzinu u cilju (49,4 km/h), razlika iznosi 4,1 cm.
Žene
Međunarodni olimpijski komitet diskvalificirao je 24. novembra 2017. Ruskinju Olgu Fatkuljinu zbog dopinga i oduzeo joj srebrnu medalju na 500 m.
Rade Mihaljčić
Rade Mihaljčić (21.1. 1937., Srednja Jurkovica, Bosanska Gradiška), historičar, akademik SANU i ANURS
R. Mihaljčić je završio osnovnu školu u Sisku i Kotor Varoši, a gimnaziju u Banjoj Luci. Studij historije završio je na Filozofskom fakultetu u Beogradu. Od 1962. radio je na istom fakultetu prošavši do penzionisanja sva zvanja. Magistrirao je (Selišta, prilog istoriji naselja u srednjovekovnoj srpskoj državi) 1965, a doktorirao (Kraj Srpskog carstva) 1971. Pokretač je serije Stari srpski arhiv koja pod tim nazivom obrađuje historijsku građu iz srednjovjekovne historije Srbije i Bosne i časopisa Građa o prošlosti Bosne gdje se objavljuje diplomatska građa srednjovjekovne Bosne).
Zagrepčanka
Tehnički podaci
Četvrti je neboder po visini u Republici Hrvatskoj. Visoka je 94,6m (310.36 stopa); Iznad zemlje su prizemlje i 26 spratova.
Na krovu se nalazi radio jarbol čiji je vrh 109 metara iznad zemlje. Ispod zemlje se nalazi nekoliko katova podruma koji služe parkiranju.
Dio je kompleksa koji se još sastoji od nižeg poslovnog objekta visine 3 sprata, umjetničke instalacije i fontane.
Neboder se sastoji od 3 dijela: srednji (najviši) dostiže 26. sprat, drugi po visini (zapadni) 21. sprat, a treći (istočni) ide do 19. sprata.
Fasada je izvedena u bijelom mramoru i reflektivnom staklu, od čega su fiksni prozori od svijetlo zelenog, a podne grede tamno zelenog stakla. Na 25. i 26. spratu se nalazi 23 trobridnih prizmastih izbočina. Središnje krilo nebodera na svakoj ploštini ima 24 nosive grede, a bočna krila 23. Bočna su krila hiperbolično zakrivljena po horizontali, i to svako krilo u svojem smjeru.
Površina nebodera je oko 50.000 m2.
Historija
Neboder je izgrađen 1976. godine. Arhitekti su Slavko Jelinek i Berislav Vinković.