cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
AMX-30
Izvoz
Grčka je 1969. naručila ukupno 190 tenkova AMX-30 i 14 AMX-30D, čime je postala prva zemlja u koju je izvezen francuski tenk. Kroz 1960-te, Španija je razmatrala oba, AMX-30 i Leopard 1 koje bi uklopila u postojeće snage koje su se sastojale od američkih M47 i M48 Pattona. Naposljetku Španija se odlučila za AMX-30 iz više razloga, uključujući i Britansku nespremnost na prodaju L7 tenkovski top fašističkom režimu, a i Francuzi su kao mogućnost ponudili proizvodnju tenka AMX-30 u Španiji. Španija je naručila 19 tenkova 1970., a kasnije je dogovorena proizvodnja još 180 tenkova u Španiji. Godine 1979. Španija je započela proizvodnju druge serije od 100 tenkova, predavši ukupno 299 AMX-30 španskoj vojsci. Službena oznaka za ove AMX-eve proizvedene u Španiji je bila AMX-30E. Dodatno je kupila 10 AMX-30D i 18 AMX-30R. Kako je proizvodnja AMX-30E tenkova završila 1979, španska vojska je počela tražiti rješenja za modernizaciju kako bi poboljšala mobilnost tenka. Godine 1987. je započela šestogodišnji program modernizacije kojim je 150 tenkova dovedeno na standard AMX-30EM2 i poboljšala ostalih 149 tenkova na AMX-30EM1 standard. AMX-30EM2 je imao kompletnu nadogradnju. Poboljšana je tenkova pokretljivost ugradnjom novog motora i mjenjača. Vatrena moć je povećana uvođenjem novog kinetičkog penetratora u streljivo tenka zajedno s ugradnjom mnogo kompliciranijeg i učinkovitijeg sistema za upravljanje paljbom za topnika i još neke sitnice. AMX-30EM1 je nazvan „rekonstrukcijom“ i ovim standardom su samo poboljšana vozna svojstva. Ugrađena je nova transmisija i zamijenjeni mnogi istrošeni dijelovi poput kočnica, kontrola i pokazivača. Ti rekonstruirani AMX-30EM1 su vrlo brzo zamijenjeni s američkim M60 Pattonima ranih 1990-ih.
mini|desno|200px|Pogled na kupolu AMX-30 tenka
Venezuela je u prvobitnom planu naručila 142 tenka 1972. godine, iako je kasnije taj broj smanjen na 81 tenk AMX-30 i četiri AMX-30D. Sredinom 1980-ih, Venecuela je prihvatila plan modernizacije svojih AMX-30 tenkova promijenivši originalni motor s novim dizelskim Continental AVDS-1790-5A snage 908 KS (677 kW) i zamijenivši staru transmisiju s Allison CD-850-6A. Venecuela je u svoje tenkove ugradila i nove tenkove benzina čime je povećala cestovni domet tenka na 720 km. Vatrenu moć je poboljšala zamjenom starog sistema za upravljanje paljbom za moderniji. Francuska i Katar su 1977. potpisali sporazum čime je Francuska garantirala prodaju 24 tenka AMX-30, čiji se ukupan broj kasnije povećao na 52 jer je Katar naručio još 30 AMX-30B2 tenkova 1987. godine. Ujedinjeni Arapski Emirati su 1977. naručili 64 tenka i jedno oklopno vozilo za popravak, kako bi tim tenkovima popunili jednu oklopnu brigadu 1977. godine. Tokom političkih sporova oko Čilea i Argentine, tokom kojih je Čile naručio 46 tenka, ali je taj broj smanjen na 21 zato što je ugovor poništen od strane francuske vlade 1981. godine. Kipar je 1982. kupio ukupno 16 AMX-30B2 tenkova i jedan AMX-30D, a kasnije je naručio još 36 tenka AMX-30B2. Ukupna brojka proizvedenih AMX-30 tenkova i njegovih verzija je 3.571 vozilo.
Kasnije su mnoga korištena vozila prodana drugim državama. Kipar je 2005. kupio 52 AMX-30 od Grčke i 102 AMX-30B2. Bosna i Hercegovina je dobila kao donaciju 52 tenka AMX-30 1998. godine od UAE. Broj tenkova u francuskoj vojsci je smanjen na oko 250 AMX-30B2 tenkova.
Borbena upotreba
Katarski AMX-30 tenkovi su korišteni tokom Zaljevskog rata u "Bitci za Khafji", gdje su 30. januara 1991. učestvovali u katarskom protivnapadu s ciljem da ponovno preuzmu kontrolu nad gradom Khafji kojeg su noć prije okupirale iračke snage. Tokom te akcije, katarski tenkovi AMX-30 su uništili tri iračka T-55 i zarobila četiri. Najmanje jedan katarski AMX-30 je izgubljen tokom bitke.
mini|desno|250px|Jedan od šest tenkova AMX 30 Demin mini|desno|250px|Francuski AMX-30B2 u Saudijskoj Arabiji dopremljen za vrijeme Zaljevskog rata
Francusko učešće u Zaljevskom ratu, kodnog imena Opération Daguet, tokom koje je transportirana "6. Laka oklopna brigada" (fran. 6e Division Légère Blindée), u čijem sastavu su se najvećim djelom nalazila vozila AMX-10RC brzog izviđačkog puka, ali i teže oklopne snage u sastavu "4. puka" (fran. 4e Régiment de Dragons) su poslane u regiju s 44 AMX-30B2 tenka. Eksperimentalno se uvela nova pukovnijska organizacijska struktura sa 3 divizije po 13 tenkova, komandnim tenkom i šest vozila u rezervi, umjesto normalne organizacije snaga od 52 vozila zajedno. Dopremljeno je i šest starijih AMX-30B, opremljenih sa sovjetskim valjkom za razminiranje koje je francuskoj dala Njemačka iz zaliha Istočne Njemačke. Tih šest tenkova opremljenih s valjkom za razminiranje su nazvani AMX 30 Demin. Vozilima su upravljale profesionalne i dobro obučene posade bez regruta. „Daguet Division“ je bila pozicionirana istočno od koalicijskih snaga i imala je zadaću štiti desni bok američkog 18. padobranskog korpusa (eng. XVIII Airborne Corps). Ovakav razmještaj je dao francuskim zapovjednicima veću samostalnost a i smanjena je mogućnost nailaska na iračke T-72, koji su bili superiorni nad AMX-10RC i AMX-30B2 vozilima. S početkom kopnene ofanzive 24. februara 1991. francuske snage su krenule u napad na svoju prvu metu, "Objective Rochambeau", kojeg je branila iračke 45. pješačka divizija. Prodori helikoptera Gazelle pokrili su put za napad "4. puka" (fran. 4e Régiment de Dragons). Demoralizirana zbog koalicijskog teškog bombardiranja iračka odbrana se vrlo brzo predala. Sljedeći dan, "4. puk" je krenuo na drugi zadatak, "Chambord", gdje su izjavili da su uništili 20 tenkova, tri BMP-a, petnaest kamiona i pet minobacača uz asistenciju USAF-ovih A-10 Thunderbolta II i zarobili dosta vojnika. Zadnji cilj je bila AS-Salman zračna baza ("Objective White") koja je osvojena do 18:15 nakon napada iz više smjerova, s "4. pukom" koji je napadao s juga. Sve u svemu, tenkovi AMX-30 su ispalili 270 tenkovskih granata.
Skugrić Gornji
Skugrić Gornji je naseljeno mjesto u općini Modriča, Bosna i Hercegovina.
Buskerud
Buskerud (norv.: Buskerud fylke) je jedan od 19 okruga Norveške. Nalazi se u južnom dijelu države i graniči s sljedećim okruzima: Akershus, Oslo, Oppland, Sogn og Fjordane, Hordaland, Telemark i Vestfold.
Prostire se na površini od 14.908 km2 i 12. je po veličini okrug države. Čini oko 4,53% ukupne teritorije Norveške.
Glavni grad je Drammen.
Tiffani Thiessen
Tiffani-Amber Thiessen američka je glumica. Najpoznatija je po ulozi Kelly Kapowski u NBC-jevoj seriji za omladinu Zvono kao spas (1989–93), kao i ulozi Valerie Malone u Foxovom TV-hitu iz 1990tih Beverly Hills, 90210 (1994-1998). Također je glumila u drugim televizijskim serijama kao što su Foxov Fastlane (2002-2003), zatim ABC-ov Šta sa Brianom (2007) i serija Zločinci u odijelima emitirana na mreži USA Network (2009-2014). Osim u serijama, glumila je i u brojnim filmovima poput Son in Law (1993), Shriek If You Know What I Did Last Friday the Thirteenth (2000), Hollywood Ending (2002) i Cyborg Soldier (2008).
Buskerud
Općine
300px|mini|lijevo|Općine okruga Buskerud Okrug se sastoji od 21 općine. Spisak općina sa osnovnim podacima o površini i broju stanovnika dat je u sljedećoj tabeli.
Tiffani Thiessen
Privatni život
Početkom 1992. počela je vezu sa Brianom Austinom Greenom, koga je upoznala preko zajedničkog prijatelja Davida Faustina. Sa Brianom je živjela do jula 1994, a naredne godine su prekinuli vezu. Godine 1999. prošla je kroz vrlo težak period privatnog života, kada je David Strickland, također glumac s kojim se počela viđati, počinio samoubistvo. Od 2001. do proljeća 2003, bila je vjerena sa glumcem Richardom Ruccolom, s kojim se upoznala na snimanju serije Two Guys and a Girl. Udala se za glumca Bradyja Smitha 9. jula 2005, te su dobili dvoje djece: kćer Harper (2010) i sina Holta (2015).
Vrtlinska
mini|280px|Vrtlinska, padine Moslavačke gore Vrtlinska je naseljeno mjesto u sastavu grada Čazme, Bjelovarsko-bilogorska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Čazma.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Vrtlinska je imala 164 stanovnika.
Napomena: ''U 1857. i 1869. sadrži podatke i za naselje Pavličani.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Vrtlinska je imalo 214 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Jelićka
Jelićka je naseljeno mjesto u gradu Prijedoru, Bosna i Hercegovina.
Historija
Naselje Jelićka se do 1963. nalazilo u sastavu općine Omarska.
Jelendol (Tržič)
mini|280px|Jelendol, planinska koliba na planini Šiji Jelendol je naseljeno mjesto u sastavu općine Tržič, regija Gorenjska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Tržič.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Jelendol je imao 136 stanovnika.
Napomena: ''Do 1955. iskazivano pod imenom Puterhof.''
Dubrava kod Šibenika
Dubrava kod Šibenika je naseljeno mjesto u sastavu grada Šibenika, Šibensko-kninska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Šibenik.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2021. godine, Dubrava kod Šibenika je imala 1.117 stanovnika.
Napomena: ''Do 1961. iskazivano pod imenom Dubrava.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Dubrava kod Šibenika je imalo 1.231 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Kovor
mini|280px|Kovor, rimokatolička crkva "Sv. Janez Krstnik" Kovor je naseljeno mjesto u sastavu općine Tržič, regija Gorenjska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Tržič.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Kovor je imao 788 stanovnika.
Napomena: ''U 1988. smanjeno za dio naselja koji je priključen naselju Zvirče.''
Ladešići
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare općine Duga Resa.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Ladešići su imali 28 stanovnika.
Napomena: ''Do 1900. iskazivano pod imenom Ladešić Draga.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Ladešići je imalo 34 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Jagnjić Dol
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare zagrebačke prigradske općine Samobor.
Stanovništvo
Napomena: ''Ime naselja Jagnić-Dol spominje se već 1857. Iskazivano pod imenom Dol u 1890. i 1900., Jagnić Dol od 1910. do 1953. i Jagnjić-Dol u 1961. i 1971. Od 1857. do 1880. podaci su sadržani u naselju Svetonedeljski Breg.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Jagnjić Dol je imalo 296 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Kajtazovića nišani
Kajtazovića nišani se nalaze u naselju Donja Lučka, općina Cazin. Grobljanska cjelina se od marta 2006. godine nalazi na listi nacionalnih spomenika Bosne i Hercegovine. Svi nišani postavljeni su od 1913. do 1950. godine članovima porodice Kajtezović, čiji korijeni datiraju još prije dolaska Osmanlija na ove prostore.
Postojanje ovakvih grupacija nišana nije rijetkost u ovome dijelu Bosne i Hercegovine. U Bosanskoj Krajini ih nazivaju nišanima krajputašima. Ovi spomenici su podizani najčešće uz glavne prometnice, o čemu govori samo njihovo ime. Kod ovakvih memorijalnih mjesta pokojnici su nerijetko sahranjivani na nekom drugome mjestu.
Kalinovica
Kalinovica je naseljeno mjesto u sastavu grada Svete Nedelje, Zagrebačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare zagrebačke prigradske općine Samobor.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Kalinovica je imala 385 stanovnika.
Napomena: ''Od 1948. do 1961. sadrži podatke za bivše naselje Kalinovica–zavod koje je tih godina bilo odvojeno iskazano.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Kalinovica je imalo 326 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
8-Oksoguanin
8-Oksoguanin (8-hidroksiguanin, 8-okso-Gua, ili OH8Gua) je jedna od najčešćih lezija DNK uzrokovanih reaktivnim vrstama kisika modificirajući guanin, što može dovesti do neusklađenog uparivanja sa adeninom izazivajuči supstitucije G na T i C na A u genomu. Kod ljudi se prvenstveno popravlja pomoću DNK-glikozilaze OGG1. Može biti uzrokovano ionizirajućim zraćenjem, u vezi s oksidativnim metabolizmom.
U tjelesnim tečnostima
Utvrđeno je da su povećane koncentracije 8-oksoguanina u tjelesnim tekućinama povezane s povećanim rizikom od mutageneze i karcino geneze. Mora se voditi računa o ispitivanju 8-oksoguanina zbog lahkoće s kojom se može oksidirati tokom ekstrakcije i postupka analize.
Kancer, starenje, neplodnost
Uloga dezoksiribozidnog oblika 8-oksoguanina, 8-okso-2'-deoksiguanozina (skraćeno 8-okso-dG ili 8-OHdG) u raku i starenju takođe odnosi se na 8-oksoguanin. Oksoguanin glikozilaza se koristi za uklanjanje 8-oksoguanina iz DNK, postupkom popravka ekscizijom baza. Kao što je opisano u oksoguanin glikozilazama, manjkava ekspresija ovog enzima uzrokuje akumulaciju 8-oksoguanina u DNK. Ova akumulacija onda može dovesti od replikacije DNK do mutacija, uključujući neke koje doprinose karcinogenezi. 8-Oksoguanin obično nastaje interakcijom reaktivnih vrsta kisima (ROS) sa guaninskom bazom u DNK, u uslovima oksidativnog stresa; kao što je navedeno u članku o njima, takve vrste mogu imati ulogu u starenju i muškoj neplodnosti, a 8-oksoguanin se može koristiti za mjerenje takvog stresa.
Kreatin-kinaza
Kreatin-kinaza (CK), poznata i kao kreatin-fosfokinaza (CPK) ili fosfokreatin-kinaza, je enzim (EC: 2.7.3.2) u raznim tipovima tkiva i ćelija. CK katalizira konverziju kreatina i koristi adenozin-trifosfat (ATP) za stvaranje fosfokreatina (PCr) i adenozin-difosfat (ADP). Ova enzimska reakcija CK je reverzibilna i stoga se ATP može generirati iz PCr i ADP.
U tkivima i ćelijama koje brzo troše ATP, posebno skeletni mišići, ali i mozak, fotoreceptorska ćelija u mrežnjači, ćelija dlake unutrašnjeg uha, spermatozoidi i glatki mišići, gdje PCr služi kao rezervoar energije za brzo puferiranje i regeneraciju ATP in situ, kao i za unutarćelijski transport energije pomoću PCr šatla ili kruga. Stoga je kreatin-kinaza važan enzim u takvim tkivima.
Klinički se kreatin-kinaza ispituje u krvnim testovima kao marker oštećenja tkiva bogatog CK, kao što je infarkt miokarda (srčani udar), rabdomioliza (teška razgradnja mišića), mišićna distrofija, autoimuni miozitidi i akutna ozljeda bubrega.
Tipovi
U ćelijama se "citosolni" CK enzimi sastoje od dvije podjedinice, koje mogu biti ili B (tip mozga) ili M (tip mišića). Postoje, dakle, tri različita izoenzima: CK-MM, CK-BB i CK-MB. Geni za ove podjedinice nalaze se na različitim hromosomima: B: 14q32  i M: 19q13. Pored te tri  citosolne izoforme CK, postoje i dva mitohondrijka izoenzima kreatin-kinaza, sveprisutni i sarkomerni oblik. Funkcijska cjelina posljednje dvije mitohondrijske izoforme CK je oktamer koji se sastoji od po četiri dimera.
Dok je mitohondrijska kreatin-kinaza direktno uključena u stvaranje fosfo-kreatina iz mitohondrijskog ATP, citosolni CK regenerira ATP iz ADP, koristeći PCr. To se događa na unutarćelijskim mjestima gdje se ATP koristi u ćeliji, a CK djeluje kao in situ ATP regenerator.
Obrasci izoenzima razlikuju se u tkivima. Skeletni mišići izražavaju CK-MM (98%) i nizak nivo CK-MB (1%). Nasuprot tome, miokard (srčani mišić) ekspimira CK-MM 70% i CK-MB 25-30%. CK-BB se pretežno ispoljava u mozgu i glatkim mišićima, uključujući vaskularno i maternično tkivo.
Atomska struktura
Prva atomska struktura vlastite kreatin-kinaze, riješena je 1996., rendgenskom kristalografijom proteina, bila je ona oktamerna, sarkomerna mitohondrijska CK (s-mtCK) mišićnog tipa (s-mtCK), praćena strukturom sveprisutnog mitohondrijskog CK (u-mtCK) 2000. Both mt-CK isoforms form octameric structures (built of 4 banana-like dimers) with a four-fold symmetry and a central channel. Atomska struktura dimernog citosolnog tipa mozga BB-CK, u obliku banane, riješena je 1999., u rezoluciji 1,4 Å. Cytosolic BB-CK, as well as muscle-type MM-CK are both forming banana-shaped symmetric dimers, with one catalytic active site in each subunit.
Laboratorijsko testiranje
CK se često utvrđuje rutinski u medicinskoj laboratoriji. Nekada se to posebno određivalo kod pacijenata sa boli u prsima, ali ovaj test zamijenjen je troponinom. Normalne vrijednosti u stanju mirovanja su obično između 60 i 400 IU/L, gdje je jedna jedinica aktivnost enzima, tačnije količina enzima koji će katalizirati 1 μmol supstrata u minuti, pod određenim uslovima (temperatura, pH, koncentracij supstrata i aktivatori. ) Ovaj test nije specifičan za tip CK koji je povišen.
Kreatin-kinaze u krvi može biti puno i kod zdravih i kod bolesnih. Vježba povećava odliv kreatin-kinaze u krvotok do sedmicu dana, a to je najčešći uzrok visokog CK u krvi. Nadalje, visoki CK u krvi može biti povezan sa visokim unutarćelijskim CK, kao što je kod osoba afričkog porijekla.
Konačno, visoka CK u krvi može biti pokazatelj oštećenja tkiva bogatog CK, kao što su u poremećajima zvanim rabdomioliza, infarkt miokarda, miozitis i miokarditis. To znači da kreatin-kinaza u krvi može biti povišena u širokom rasponu kliničkih stanja, uključujući upotrebu lijekova, kao što su statini; endokrini poremećaji poput hipotireoza; i bolesti i poremećaji skeletnih mišića uključujući maligna hipertermijamalignu hipertermiju, i neurolepsijski maligni sindrom.
Nadalje, određivanje izoenzima široko se koristi kao indikacija za oštećenje miokarda u srčanim udarima. Mjerenje troponina je uglavnom zamijenilo ovo u mnogim bolnicama, iako se neki centri i dalje oslanjaju na CK-MB.
thumb|550px|left|[[Referentni rasponi krvnih pretraga, upoređujući sadržaj kreatin-kinaze u krvi u (prikazano žuto blizu centra) sa ostalim sastojcima.]]
FANC-proteini
FANC proteini su grupa proteina povezanih sa Fanconijevom anemijom.
Komponente uključuju:
Slavensko paganstvo
thumb|upright=1.2|right|[[Zbručski idol, X vijek]] Slavensko paganstvo se pojavljuje samostalno i razvija se u prvom tisućljeću naše ere, kao dio drevne indoevropske religije predstavljene u drevnoindijskim, drevnoiranskim, drevnogrčkim i drevnorimskim spisima. Slavensko paganstvo, može se posmatrati, ne samo kao historijska faza Praslavena u periodu do prihvatanja kršćanstva, već i kao i tipični posebni kulturni model, čije su forme, mehanizmi i semantičke kategorije produžavale postojati i poslije prihvatanja kršćanstva.
IC 3989
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Slavensko paganstvo
Opis
O religiji drevnih Slavena skoro ništa nije poznato: prvi kratki pismeni izvještaji o slavenskoj kulturi javljaju se poslije njihovih selidbi prema granicama Vizantijske imperije u 6. vijeku.
Ubjedljivo, jedinim općeslavenskim bogom, javlja se Perun (Perunъ), bog groma i munje. Po svemu sudeći, upravo njega je imao u vidu Prokopij, kao tvorcem munje, vladarem nad svime. To božanstvo najviše se sačuvalo kod Istočnih Slavena, a osim ovih crta koje su navedene, još su dodane i crte boga-pokrovitelja kneza i ljudi.
Kako je pokazao u svom istraživanju Leszek Moszyński, kod drevnih Slavena javljaju se takvi pojmovi kao duh, duša, nav (mrtvac), raj (drugi svijet), vukodlak, vampir, prinošenje žrtve treba. Takvo shvatanje duše ne treba miješati s kršćanskim. Duša nije bila apstraktna i nematerijalna, s dušom je bila sama ličnost čovjeka, koja je poslije smrti prelazila u mrtvaca, a odatle u drugi svijet (raj). Nakon pokrštavanja, kako bilježi O. N. Trubačov, kod Evropejaca koji su primili kršćanstvo, jedino kod Slavena postojao je pojam raja, a pojam pakla je posuđen.
Trubačov je pokušao postaviti neke više apstraktne pojmove shvatanja drevnoslavenske religije, nalazeći njima latinske paralele. Naprimjer: i  post, tišina, pokornost;  i  duhovi umrlih, priviđenja;  i  lijep, dobar odnosnogrub/nitkov i  božiji zakon, grijeh.
Općenito, naučnici sasvim malo raspolažu informacijama o mitologiji drevnih Slavena, naročito se to odnosi na vrijeme općeslavenskog jedinstva. To se objašnjava mnogim faktorima, a prije svega odsustvom sopstvene pismenosti i udaljenosti od osnovnih centara gradske latinske ili grčke pismene kulture. Jedan od prvih pismenih opisa drevnoslavenske religije je opis vizantijskog historičara Prokopija Cezarinskog:
"Plemenima, Slavenima i Antima, ne upravlja jedan čovjek, ali oni odavno žive u narodnoj jednakosti (demokratiji), i zato se kod njih sreća ili nesreća u životu shvata kao opće djelo cijele zajednice. I u svemu ostalom kod oba ta barbarska plemena sav život i svi zakoni su jednaki za sve. Oni smatraju da jedan od bogova tvorac munje, je vladar nad svime i njemu prinose kao žrtvu bikove i vrše druge svete obrede. Sudbinu oni ne priznaju i to da ona na ljude ima neku silu, kada im prijeti smrt, kada su bolesni ili ako su u bitci u opasnoj situaciji, tada oni daju obećanja, da će ako se spasu, odmah prinijeti bogu žrtvu za svoju dušu koju su obećali: izbjegnuvši smrt oni prinose na žrtvu to što su obećali i misle da je njihovo spasenje kupljeno tom žrtvom. Oni obožavaju rijeke, nimfe i sva druga božanstva, prinose im žrtve i pri pomoći tih žrtvi vrše gatanja."
Formiranje slavenske religije
Slavenska religija formirala se u toku dugog perioda u procesu odvajanja drevnih Slavena iz indoevropskog društva naroda u vremenu od 2. do 1. tisućljeća do n. e. i u miješanju s mitologijom i religijom susjednih naroda. Zato je prirodno da u slavenskoj religiji značajan uticaj ima praindoevropska religija. Pretpostavlja se da se to odnosi na lik boga oluje i bitaka (Perun), bog domaćih životinja i drugog svijeta (Veles), elementi likova božanstva blizanaca (Jarilo i Jariliha, Ivan i Marija) i božanstva Oca Neba (Stribog). Također kod indoevropejaca se javljaju sličnosti kao Majak Sira-Zemlja: kao boginja predenja i tkanja (Mokoš), božanstvo Sunca (Dažbog), i neki drugi.
U prvoj polovini 1. tisućljeća n. e. na mitologiju i religiju drevnih Slavena značajan uticaj imali su Kelti i stepsko iranojezični narodi (Skiti, Sarmati i Alani). Po jednoj iz verzija pod uticajem Kelta nalazilo se paganstvo zapadnih (lužičkih) slavena, a formirala se i arhitektura kultnih građevina. Poneki istraživači postavljaju paralele između keltskih i slaveneskih bogova Dagda i Dažbog, a također Maha i Mokoša. Od iranojezičnih naroda, Slaveni su vjerovatno preuzeli riječ bog (koje je samo imalo semantiku dio, [bog]atstvo, u[bog]ij), smijenio je općeindoevropsku oznaku za božanstvo divъ. Također isto tako je moguće što se riječ bog javlja izvornim slavenskim razvićem доля, koje je nastalo kroz semantički iranski uticaj. U Panteonu istočno slavenskih božanstava, bogovi su vjerovatno iranskog porijekla – Hors, Semargl i drugi. Podaci o češkim paganskim bogovima također su veoma oskudni i male vjerodostojnosti. Postoje dokazi o postojanju Peruna i Velesa, kao i postojanje toponimskih fakata (naprimjer: Koji se odnose na Mokoš. Slična situacija je karakteristična i u južnoslavenskim zemljama. Zbog nedostatka prvih izvora su (prije svega u toponomastici) tragovi imena Peruna i Velesa i njihovog kulta, a također nekih drugih mitoloških likova (Mokoš, Dažbog, Trojan). Kod podjele praslavenskih zajednica počeli su se formirati i plemenska vjerovanja Slavena koja su imala značajne regionalne razlike. Posebno se religija Zapadnih Slavena, pod silom historijskih zbivanja, pred početkom pokrštavanja značajno razlikovala od svih ostalih.
Osnovne crte
Osnovne crte slavenskog paganstva kao pogleda na svijet je produhovljavanje prirode (animatizam i animizam), kult predaka i nadnaravne sile, ubjeđenje u njihovo postojanje i učešće u životu ljudi, zatim, razvijena je miža mitologija, vjera u mogućnost djelovanja na položaj stvari u svijetu sredstvima primitivne magije. Zbog odsustva originalnih mitologijskih tekstova, suditi o paganstvu Slavena kao o općeslavenskoj kulturi, moguće je samo po sporednim izvorima, arheološkim i pisanim izvorima (ljetopisi, hronike itd.), stranim svjedočanstvima, crkvenim učenjima protiv paganstva (Autri: N. M. Galjkovski, J. V. Aničkov, V. I. Mansikka, D. K. Zelenin, Lubor Niederle, Henryk Łowmiański, Aleksander Gieysztor, Stanisław Urbańczyk, Veselin Čajkanovič i dr.), a također na osnovi uporedbe slavenskih podataka s podacima drugih indoevropskih (baltičkih, iranskih, germanskih i dr.) kulturnih tradicija (pogledati prije svega radove Vječeslava Ivanova i Vladimira Nikolajeviča Topolova). Najbolje pouzdanim i bogatim izvorima izučavanja slavenskog paganstva, kao kulturnog modela i rekonstrukcije drevnoslavenskih prikaza ostaju "savremena" (koja se odnose na 19–20. vijek), jezička, etnografska i folklorna svjedočanstva slavenske tradicije.
Kult božanstva
desno|mini|Rekonstrukcija slavenskog paganskog hrama Radonim Podaci, kako arheoloških, tako i pismenih izvora svjedoče o tome, da je kod Slavena postojalo skulpturno predstavljanje bogova (idoli). Oni su mogli biti izrađeni od drveta ili kamena. Idole Istočnih Slavena odlikuje prosta i gruba izrada, a za razliku od toga, kod Zapadnih Slavena bili su izrađeni složenije i profinjenije. Osim toga zapadnoslavenski idoli odlikuju se polikefalijom (mnogoglavost). O izgledu slavenskih idola može se suditi po poznatom idolu Zbručskom idolu.
Slaveni su se idolima klanjali u otvorenim svetištima, (hramovima). Najčešće kao hram služila je šuma. Hramovi su obično bili izgrađeni od drveta, za razliku od hramova Zapadnih Slavena. U hramovima su se provodili obredi klanjanja idolima. Mogli su biti ograđeni ili jednostavno, kao hram mogla je poslužiti obična logorska vatra, koja je gorila stalno ili povremeno. Knez Vladimir je izgradio hram za svoj panteon, iako do danas arheolozi nisu pronašli nikakve tragove. Tu pretpostavku, B. A. Ribakova, podržavali su arheolozi P. P. Toločko i Jaroslav Borovskij, koji su navodno otkrili hram, a pretpostavka se u posljednje vrijeme osporava. Sudeći po podacima ljetopisa, hram Peruna je bio u Novgorodu, na Perini. Njega je navodno je pronašao sovjetski arheolog  Valentin Sedov, a i njegova rekonstrukcija u današnje vrijeme izaziva velike sumnje. Od slavenskih svetilišta koje su arheolozi pronašli, naglasak je na nalazištu Zbručski kultni centar U posljednje vrijeme, pretpostavlja se da su kao ulogu svetilišta na sjeverozapadu Rusije mogli ispunjavati Novgorodski brežuljci – sakralni spomenici u vidu nasipa iznad sahranjene osobe. Po krajnjoj mjeri, sam nasip, prije svega imao je veću funkciju, nego pogrebnu. Upravo takvi ostaci mogu biti pronađeni na Perini Pored slavenskih idola (kao i njihovi susjedi – Balti i Ugro-finska plemena), Slaveni su se klanjali još i svetom kamenju-stijenama.
U pismu, mitropolit Makarij, 1534. saopćava Ivanu Groznom o tome što ''loše molitve idolske sačuvale su se do carstva velikog kneza Vasilija, u molitvama se koristi šuma i kamenje i rijeke i blato, izvori i gore i brda, sunce i mjesec i zvijezde i jezera.
Sveštenstvo
thumb|220px|[[Svjatovita, crtež na svetom kamenu u Arkoni Ostrvo Rigen u njemačkoj pokrajini Mecklenburg]] Kako smatra V. V. Sedov, vođa, tj. (knez), kod drevnih Slavena imao je administrativnu, vojnu i religioznu funkciju, što je karakteristično za period vojne demokratije.
Kult predaka
Kult predaka našao je svoj odraz u slavenskom pogrebnom obredu. Povijest starih godina ovako opisuje taj obred kod Vjatiča:
"I ako neko umre, nad njim vrše triznu. Poslije nje pripremaju veliku pogrebnu lomaču, stavljaju na nju mrtvaca i pale ga. Poslije toga sakupivši kosti spremaju ih u malu posudu i stavljaju na stubove pored puta. Tako rade Vjatiči i sada. Takav običaj je i kod Kriviča i ostalih slavenskih pagana."
Podaci o pogrebnom obredu mogu se skupiti iz ljetopisnog teksta o tome kako je Olga sahranjivala svog supruga kneza Igora, kojeg su ubili Drevljani:
"Olga je poručila Drevljanima: Evo ja idem k vama. Skuhajte mnogo medovine u gradu gdje ste ubili mog supruga kako bih ja mogla isplakati se nad mogilom njegovom i svršiti triznu u čast svojemu suprugu. Oni, čuvši sve to, sakupiše mnogo meda i skuhaše ga. Olga sa malom pratnjom dođe kod mogile Igorove i plakaše za svojim suprugom. Zatim naredi ljudima da nad mogilom Igora nasipaju veliki nasip i kada nasuše nasip, Olga završil triznu. Zatim Drevljani sjedoše piti i Olga slugama svojim, naredi da ih služe."
Iz ovoga vidimo da je trizna uključivala pijenje medovine, da su se nad mogilom gradili nasipi (očigledno, njihova veličina je zavisila od stausa pokojnika) i da je postojao običaj plakanja. Svi ti detalji potvrđeni su etnografskim zapisima, a nasipe je potvrdila arheologija. Osim ovih običaja spominje se još jedan element pogrebnih obreda, bdijenja boravljenje zajedno sa pokojnikom u toku noći, gdje se, sudeći po svemu okupljalo mnogi ljudi i gdje se pripovijedalo, pjevalo i igralo.
Prunus
thumb|240px|Cvjetovi [[Prunus domestica]]
Slavensko paganstvo
Kult predaka
Interesatni su podaci o pogrebnom obredu iz ljetopisnog teksta o smrti Vladimira Svjatoslaviča:
Prunus
Prunus je rod  drvenastih predstavnika porodice  Rosaceae,  koji  uključuje nekoliko vrsta kuiltiviranih voćki, kao što su Prunus domestica (šljiva), trešnje,  breskva ili kajsija,  marelica ili  badem. Od oko 700   opisanih  taksona,  priznato je oko 100 važećih.
Vegetativna obilježja
mini |250px| Ilustracija [[badema (Prunus dulcis)]] Vrste roda Prunus su listopadno, rijetko zimzelen (sekcija  Laurocerasus ) drveće i grmovi, koje,  ovisno o vrsti i okolinskim uvjetima, dosežu visinu od oko 0,3 do 30 metara. Neke od vrsta imaju bodljikave trnove.
Slavensko paganstvo
Kult predaka
"Noću su srušili pregradu između dvije sobe, umotali ga (Vladimira) u ćilim i spustili pomoću konopaca na zemllu; zatim su ga položili na saonice, odvezli i postavili u crkva svete Bogorodice, koju je on nekada sagradio. Saznavši o tom, došlo je bezbroj ljudi i plakali su." U navedenom može se vidjeti drevni obred, koji se sačuvao i u drevnoj Rusiji – da bi iznijeli pokojnika iz kuće, trebao se srušiti zid. Vjerovatno to se radilo s tim ciljem kako se pokojnik, iznesen neobičnim putem, ne bi mogao vratiti i uznemiravati žive. Drugi drevni obred koji je opisan u datom odlomku – to je korištenje saonica za prevoz pokojnika, bez obzira o kojem se godišnjem dobu radilo. Saonice su se koristile za sahrane kao častan, miran i siguran prevoz.
Prunus
Vegetativna obilježja
Listovi su alternativni i uvijenui, ponekad zajedno u buketu, raspoređeni uglavnom na granama; podijeljeni su na peteljke i liske (plojke). Na gornjem kraju peteljke često se nalazi upadljivo žljezdano ispupčenje koje služi ko vanlisna nektarija. Jednostavne, ravne listne plojke su različito oblikovane, u zavisnosti od vrste, sa perastom ili   mrežastob nervaturom. Uglavnom su zeljasti, rijetko kožasti. Obod lista  je obično nazubljen, rijetko gladak ili režnjevit. U nekih vrsta miris lišća je  aromatičan, naprimjer, kod gorkih badema. Površine lista obično nisu dlakava. Dva zaliska su podložna promjenama ili ih nema, nisu međusobno spojeni, kao ni sa peteljkom.
Generativna obilježja
Cvetovi su pojedinačni ili uglavnom po nekoliko može biti u vršnom dijelu izdanka ili su bočni, jednostavani ili u grozdovima cvjetonosnne grančice, a pojavljuju se  prije ili istovremeno sa listanjem Nemaju brakteja. Cvijetne grančice su duge, vrlo kratke ili odsutne.
Slavensko paganstvo
Kult predaka
Postoji još jedan običaj koji je karakterističan za sve Istočne Slavene, a to je obred zajedničkog jela, za sve prisutne kod obreda sahranjivanja. Skoro svi istočnoslavenski praznici koji su povezani sa kultom umrlih predaka i koji su se spominjali u određenim trenucima u godini su Božić, Veliki četvrtak i Radonjica, Semik, Dimitrijev dan. U dane spomena pokojnika pripremali su banje, palili vatre (kako bi se oni ugrijali), ostavljali za njih hranu na prazničnom stolu. Cilj svih ovih radnji bilo je pridobivanje umrlih predaka koji su mogli blagosloviti porodicu, a mogli su i pričiniti zlo – strašiti ih, pojavljivati se u snu, mučiti i čak i ubiti one koji nisu zadovoljili njihove potrebe.
Prunus
Generativna obilježja
mini|300px|Peterozračni cvjetovi [[Prunus tomentosa Dobro se vidi pet pričvršćenih latica (kruničnih listića)]]
Dvospolni cvjetovi su radijalne simetrije, sa peteročlanim dvostrukim cvijetnim omotačem (ocvijećem). Cvjetna čašica (hipantij) je drugačije oblikovana. Sadrži pet ispruženih, zelenih ili smeđih  listića koji formiraju čašicu, u kojoj pada nektar nakon cvjetanja i  normalno se rasprostire. Krunični vijenac sadrži pet bijelih do ružičastih, rijeđe crvenih, slobodnih latica. One su eliptične do kružne, pričvršćene  i oni otpadaju  prije uvenuća. Tučaj je dostupan. Oko 10 do 100 plodnih prašnika se međusobno značajno razlikuju, slobodni su i nisu spojeni  sa laticama. Pojedinačni (plodni listići) karpeli slobodno stoje  u hipantiju, zaštitni, čašastocjevaste strukture na vanjskom  rubu gdje naliježu na  lapove i latice. Svaki jajnik sadrži 1-2 viseće, anatropne ovule. Dvostruko ocvijeće može biti sa dva ili tri plodna lista. Gotovo terminalni tučak je ravna i završava u glavi (njuški, žigu) ili  štitastom vrhu. Oprašivanje je putem insekata, najčešće reda Hymenoptera (entomofilija). Kod prunusa su plodni listovi (karpele) uključene u plodove. Zid jajnika, kao perikarp, diferencira se  u tri različite zone tkiva: drvenasti i kamenasti  endokarp okružuju  stvarnu sjemenku. Mezokarp je od celuloze, a egzokarp stvara konačni epiderm  kože ploda. Ova struktura je tipska za koštunice, koje se često jestiva pulpa koja se  koristi u poljoprivredi. Kada dozriju, plodovi su žuti do narandžasti, crveni do ljubičasti ili gotovo crni. Mogu biti dlakavi. Sjemena mogu biti različitog okusa i može uključivati neke vrste alkaloida, kao što je amigdalin, npr. Distribucijska jedinica (dijaspora) je plod koji pada pred narednu sezonu  i preko mnogih životinjskih vrsta (zoohorija), posebno ptica  se širi i na velike udaljenosti.
Sastojci i broj hromosoma
Sjemenke često sadrže  cijanogene glikozide (uglavnom amigdalin) koji su otrovni. U mladicama i korijenu obično dolazi prunasin, a u većim količinama se formira sorbitol.
U hromosomskoj garnituri, osnovni broj  je n = 8, što daje slijedeće ploidnosti: 2, 3, 4, 6  ili 7 (di-, tri- do heptaploidije).
Klasifikacija
Prunus je nekada smatran samo rodom potporodice koštičavog voća (Amygdaloideae). Nakon molekulskogenetičkih istraživanja, dokazano je da je ovo tribus Amygdaleae u potfamiliji Spiraeoideae.
Za taksonomski rang roda postoje različite klasifikacije. Neke od vrsta su podijeljene u nekoliko klasa, ali to nije podržano dokazima molekulske genetike. Nedavni rodovi Padus, Padellus, Cerasus, Amygdalus, Persica, Armeniaca i Laurocerasus su integrirani u  Prunus i  smatraju se sinonimima. Analize molekulske genetike djelimično podržavaju klasičnu podjela na pet podrodova, ali je nedostajala klasifikacija da je samo monofiletski takson. Prema novijoj klasifikaciji Wena i suradnika (2008), sada je u ovaj rod uključeno  90 vrsta bivšeg roda Pygeum i pet vrsta iz roda Maddenia. Rod pritom sadrži oko vrsta.
Kao sinonimi za Prunus, još uvijek se navode: Amygdalopersica, Amygdalophora, Amygdalopsis, Amygdalus, Armeniaca, Cerapadus, Ceraseidos, Cerasus', Emplectocladus, Lauro-cerasus, Laurocerasus, Maddenia, Padellus, Padus'' , Persica, Pygeum Djelimični rang sekcije sada imaju:
mini|[[Prunus avium]]
mini|[[Prunus cerasus]] mini|[[Prunus domestica]] mini|[[Prunus dulcis]] mini|[[Prunus laurocerasus]] mini|[[Prunus lusitanica]] mini|[[Prunus mahaleb]] mini|[[Prunus padus]] mini|[[Prunus persica]] mini|[[Prunus serotina]] mini|[[Prunus spinosa]] mini|[[Prunus tenella]] mini|[[Prunus triloba]] mini|[[Prunus fasciculata]]
Podredovi, sekcije i pripadajuće vrste, prikazani su kako slijedi:
Kalajevo (Prijedor)
Kalajevo je naseljeno mjesto u gradu Prijedoru, Bosna i Hercegovina.
Historija
Naselje Kalajevo se do 1963. nalazilo u sastavu općine Ljubija.
Lončar Brdo
Lončar Brdo je naseljeno mjesto u sastavu općine Netretić, Karlovačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazilo se u sastavu stare općine Duga Resa.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Lončar Brdo je imalo 5 stanovnika.
Napomena: ''Do 1971. iskazivano pod imenom Lončar–Brdo.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Lončar Brdo je imalo 45 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
EC broj enzima
mini|desno|300px|Kristali dezoksiribonukleaznog proteina Komisijski broj enzima (EC: Enzyme Commision Number) je oznaka svakog enzima u pregledu  njihove klasifikacije, na osnovu hemijske reakcije koju kataliziraju. Ova sistemska nomenklatura enzima, svaki EC broj je povezuje s preporučenim imenom za odgovarajući enzim.
Strogo govoreći, EC brojevi ne preciziraju enzim, već enzim katalizirane reakcije. Ako različiti enzimi (naprimjer, iz različitih organizama) kataliziraju istu reakciju, onda oni dobiju isti EC broj. Osim toga, usljed konvergentne evolucije, potpuno drugačiji proteinski oblici mogu katalizirati identičnu reakcija i stoga će im biti dodijeljen identičan broj EC. Ovi se označavaju kao nehomologni izofunkcijski enzimi, ili NISE). Za razliku od toga, UniProt identifikatori jedinstveno određuju proteinsku sekvencu po aminokiselinama.
Format broja
Oznaka svakog od enzima sastoji se od slova "EC", a zatim četiri broja odvojena razmacima. Ti brojevi predstavljaju progresivno finiju klasifikaciju enzima. Postoje i preliminarni EC brojevi koji imaju oznaku n u sklopu četvrtog (serijskog) broja (npr. EC 3.5.1.n3). Primjerice, tripeptid aminopeptidaza ima kod "EC 3.4.11.4", čije komponente ukazuju na sljedeće skupine enzima:
Sličnost reakcije
Sličnost između enzimskih reakcija (EC) može se izračunati pomoću promjene veza, reakcijskih centara ili podkonstrukcije metrike (tj. EC-BLAST).
Kamičani
Kamičani su naseljeno mjesto u gradu Prijedoru, Bosna i Hercegovina.
Historija
Naselje Kamičani su do 1963. bili u sastavu općine Kozarac.
Križe (Tržič)
mini|280px|Križe, rimokatolička crkva "Sv. Križ" Križe su naseljeno mjesto u sastavu općine Tržič, regija Gorenjska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu stare općine Tržič.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Križe su imale 898 stanovnika.
Leše (Tržič)
mini|280px|Leše, seoski detalj; u pozadini rimokatolička crkva "Sv. Jakob" Leše su naseljeno mjesto u sastavu općine Tržič, regija Gorenjska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu stare općine Tržič.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Leše su imale 212 stanovnika.
Vranjak (Modriča)
Vranjak je naseljeno mjesto u općini Modriča, Bosna i Hercegovina.
Loka (Tržič)
mini|280px|Loka, raskršće Loka je naseljeno mjesto u sastavu općine Tržič, regija Gorenjska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Tržič.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Loka je imala 354 stanovnika.
Smailbegovići
Smailbegovići su naseljeno mjesto u općini Breza, Bosna i Hercegovina.
Botajica
Botajica je naseljeno mjesto u općini Modriča, Bosna i Hercegovina.
Lonjgari
Lonjgari su naseljeno mjesto u sastavu općine Netretić, Karlovačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare općine Duga Resa.
Karboksi-lijaza
Ovi enzimi kataliziraju dekarboksilaciju aminokiselina, beta-keto kiselina i alfa-keto kiselina.
Lonjgari
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Lonjgari su imali 2 stanovnika.
Karboksi-lijaza
Klasifikacija i nomenklatura
Karboksi-lijaze are su kategorirane u EC enzimski broj.4.1.1. Obično su imenovane prema supstratu kojeg dekarboksiliraju. Naprimjer, piruvat dekarboksilaza ckatalizira dekarboksilaciju piruvata.
Lonjgari
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Lonjgari je imalo 18 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Kevljani
Kevljani su naseljeno mjesto u gradu Prijedoru, Bosna i Hercegovina.
Historija
Naselje Kevljani se do 1963. nalazilo u sastavu općine Omarska.
Emirates Cup
Emirates Cup je pred-sezonsko nogometno takmičenje na kojem je domaćin engleski nogometni klub Arsenal. Utakmice se igraju na Emirates Stadionu u Londonu. Takmičenje je osnovano 2007. godine po istoimenom glavnom Arsenalovom sponzoru Emirates.
Emirates Cup se održao svakog ljeta, osim 2012. zbog Olimpijskih igara, 2016. zbog Evropskog Prvenstva, 2018. zbog renoviranja stadiona te 2020 i 2021 zbog COVID-19 pandemije.
Arsenal je trenutni prvak i najuspješniji klub sa 7 titula.
Lom pod Storžičem
Lom pod Storžičem je naseljeno mjesto u sastavu općine Tržič, regija Gorenjska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Tržič.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Lom pod Storžičem je imao 346 stanovnika.
Napomena: ''Do 1953. iskazivano pod imenom Lom.''
Novake (Tržič)
Novake su naseljeno mjesto u sastavu općine Tržič, regija Gorenjska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu stare općine Tržič.
Smrekovica
Smrekovica je naseljeno mjesto u općini Breza, Bosna i Hercegovina.
Vučani
Vučani su naseljeno mjesto u sastavu grada Čazme, Bjelovarsko-bilogorska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare općine Čazma.
Stanovništvo
Napomena: ''Od 1857. do 1880. podaci su sadržani u naselju Grabovnica.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Vučani je imalo 92 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Kerestinec
Kerestinec je naseljeno mjesto u sastavu grada Svete Nedelje, Zagrebačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare zagrebačke prigradske općine Samobor.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Kerestinec je imao 1.433 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Kerestinec je imalo 1.055 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Zdenčec
Zdenčec je naseljeno mjesto u sastavu grada Čazme, Bjelovarsko-bilogorska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Čazma.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Zdenčec je imao 103 stanovnika.
Napomena: ''U 1869. podaci su sadržani u naselju Sišćani.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Zdenčec je imalo 144 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Maletići
Maletići su naseljeno mjesto u sastavu općine Netretić, Karlovačka županija, Republika Hrvatska.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Maletići su imali 144 stanovnika.
Napomena: ''Do 1991. iskazivano pod imenom Maletić.''
Slatke male lažljivice (TV serija)
Slatke male lažljivice je američka tinejdžerska dramska TV serija nastala prema seriji knjiga istoimenog naziva Sare Shepard. Premijera serije je bila 8. juna 2010. na TV postaji ABC Family.
Sinopsis
Serija prikazuje živote četiriju tinejdžerki: Arie Montgomery, Emily Fields, Hanne Marin, i Spencer Hastings, koje se prestanu družiti nakon smrti njihove "predvodnice", Alison DiLaurentis. Godinu dana kasnije, kada pronađu tijelo nesretne Ali, počinju primati SMS poruke anonimnog izvora, "A", koji otkriva njihove tajne - uključujući one koje su dugo skrivale, za koje su mislile da samo Alison zna.
Kozaruša
Kozaruša je naseljeno mjesto u gradu Prijedoru, Bosna i Hercegovina.
Historija
Naselje Kozaruša je do 1963. pripadalo u sastavu općine Kozarac.
Sutješćica
Sutješćica je naseljeno mjesto u općini Breza, Bosna i Hercegovina.
M1924 (puška)
mini|desno|230px|Puška M1924 Jugoslavenske kraljevske vojske. Puška M1924 ili u zapadnoj literaturi često nazvana mauzer M1924 ili jugoslavenski mauzer je puška repetirka, kalibra 7,92×57 mm. Bila je osnovno oružje vojske Kraljevine SHS, odnosno Kraljevine Jugoslavije. Po konstrukciji je slična čehoslovačkom modelu 24 (vz. 24). Razvijena je za potrebe jugoslavenske vojske u (franc. Fabrique Nationale de Herstal) u Belgiji na bazi brzometnih pušaka „Mauzerovog” sistema Gew 98 ili M98 (1898-1935). Za pušku M1924 konstruisan je i bajonet M24. Puška M1924 se odlikuje boljim nišanima i kraćom dužinom u odnosu na mauzerove modele što je čini lakšom i kompaktnijom za upotrebu. Prvih 100.000 primjeraka je proizvedeno u Belgiji, a od 1928-41 VTZ Kragujevac je proizveo još 680.000 komada.
M1924 je prva moderna puška proizvedena na Balkanu, a u vrijeme uvođenja bila je jedna od najmodernijih i najboljih pušaka tog doba. Jedan broj kragujevačkih pušaka je prije rata izvezen u Tursku.
Opis
M1924 je robustno i pouzdano oružje, izrađeno od kvalitetnih materijala, zasnovano na provjerenom mauzerovom konceptu obrtno - čepnog zatvarača, ali mada se najčešće naziva „jugoslavenskim mauzerom”, nema nikakve direktne tehnološke veze sa fabrikom „Mauzer”. Razvijena je u FN Herstal, prema tehničko - taktičkim zahtjevima Ministarstva vojske i mornarice Kraljevine SHS.
Puška je dobro balansirana i precizna. Nije sklona zastojima i kvarovima. Sastoji se od cijevi sa sandukom, mehanizma za okidanje, zatvarača i drvenog kundaka sa potkundakom. Ručica zatvarača je ravna. Prednji nišan nema zaštitu mušice, a zadnji je tangencijalni sa podjelom od 1 do 20, gdje svaka oznaka predstavlja stotinu metara. Puni se sa pet metaka, pojedinačno ili pomoću okvira za punjenje. Praktična brzina dejstva je oko trideset metaka u minuti, a praktična nišanska daljina sa mehaničkim nišanom je oko petsto metara. Krajnji domet je oko dvije hiljade metara.
Označena je državnim grbom i natpisom „MODEL 1924” na glavi sanduka, kao i natpisima „КРАЉЕВИНА СХС” i „АРТ ТЕХ. ЗАВОД КРАГУЈЕВАЦ” sa lijeve strane. Nakon 1929. signatura je promijenjena u „КРАЉЕВИНА ЈУГОСЛАВИЈА”, a nakon 1931. u „ВОЈНОТЕХ. ЗАВОД КРАГУЈЕВАЦ”. Belgijski kontingent je nosio oznaku „FAB.NAT. D'ARMES de GUERRE / HERSTAL - BELGIQUE”
Razlike između belgijske i jugoslavenske verzije su neznatne.
FA kup
The Football Association Challenge Cup, poznatiji kao FA kup, nacionalni je nogometni kup Engleske i najstarije nogometno takmičenje na svijetu. Prvi put je održan 1871. Te godine nastupilo je 15 klubova, a prve četiri utakmice su odigrane 11. novembra. Prvi pogodak u takmičenju postigao je Jarvis Kenrick u utakmici između Upton Parka i Clapham Roversa.
Najuspješniji tim u ovom takmičenju je Arsenal sa 14 titula. Jedini neengleski klub koji je uspio osvojiti FA kup jest velški Cardiff City 1927.