cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Koordinatna mjerna mašina
Novi sistemi sondi
Sljedeća generacija ispitivanja, poznata kao beskontaktno ispitivanje uključuje visokobrzinske laserske triangulacije u jednoj tački, lasersko linijsko ispitivanje, i skeniranje sa bijelim svjetlom, napreduje veoma brzo. Ova metoda koristi ili lasersko svjetlo ili bijelo svjetlo koje se projicira nasuprot površine predmeta. Više hiljada tački može biti uzeto i iskorišteno ne samo da se provjeri veličina i pozicija, nego i da se kreira 3D slika dijela također. Ovi "tačkasti-oblak podaci" mogu biti premješteni u CAD softver da kreiraju radni 3D model dijela. Ovi optički ispitivači/skeneri često se koriste na mehkim ili delikatnim dijelovima, ili da olakšaju reverzno inženjerstvo.
Mikrometrološke sonde
Sistemi sondi za mikroskopsku metrologiju su slijedeće područje napredovanja. Postoji nekoliko komercijalno dostupnih koordinatnih mjernih mašina (CMM) koje imaju mikrosondu integrisanu u sistem, nekoliko specijalnih sistema u laboratorijama vlade, a i na nemalom broju univerziteta je ugrađena metrološka platforma za mikroskopsku metrologiju.
Tehnologije za dobijanje mikroskopskih sondi uključuje umanjenu verziju klasičnih CMM sondi, optičkih sondi i talasnih stojećih sondi između ostalih. Ipak, trenutne optičke tehnologije ne mogu biti umanjene dovoljno da mjere duboke, uske karakteristike, te je optička rezolucija ograničena talasnom dužinom svjetlosti. X-zračno snimanje omogućava sliku osobine, ali ne i sljedivu metrološku informaciju.
Fizikalni principi
Optičke i/ili laserske sonde mogu biti upotrebljavane (po mogućnosti i u kombinaciji), što mijenja CMM iz mjernog mikroskopa u multisenzorski mjerni uređaj. Projekcija rubnih sistema, theodolite triangualcioni sistem ili laserski udaljen i triangulacioni sistem se ne nazivaju mjernim mašinama, ali mjerni rezultat je isti - prostorna tačka. Laserske sonde se koriste za određivanje udaljenosti između površine i referentne tačke na kraju kinematskog lanca (npr. kraj Z-pomične komponente). One mogu koristiti interferometrijsku metodu, fokusnu varijaciju, svjetlosni otklon ili princip sjenčenja snopa.
Prijenosne koordinatne mjerne mašine
Prijenosne (portabilne) koordinatne mjerne mašine su različite od "tradicionalnih CMM mašina" u tome da su najčešće oblika zglobnih ruku. Ove ruke imaju šest ili sedam rotacionih osa sa rotacionim koderima umjesto linerarnih osa. Portabilne ruke su lahke (obično teške do 9 kg /20 pounds/) i mogu biti pomjerane i korištene skoro svugdje. Sastavni dogovori za prijenosni CMM su ručni rad (uvijek zahtjeva operatera za korištenje), a ukupna preciznost je nešto manja nego kod mostnog tipa CMM. Određene neponavljajuće aplikacije kao što su inverzno inženjerstvo, brza izrada prototipova i velikoobimna inspekcija niskozapreminskih dijelova su idealni za prijenosne CMM mašine.
Višesenzorske mjerne mašine
Tradicionalna CMM tehnologija koja koristi dodirne sonde je danas često kombinirana sa ostalim mjernim tehnologijama. Ovo uključuje laser, video ili bijelu svjetlost da omogući ono što je poznato kao višesenzorsko (multisenzorsko) mjerenje.
Bregana Pisarovinska
Bregana Pisarovinska je naseljeno mjesto u sastavu općine Pisarovina, Zagrebačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Jastrebarsko.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Bregana Pisarovinska je imala 243 stanovnika.
Napomena: ''Iskazivano pod imenom Bregana od 1857. do 1900. i Hasan-Breg od 1910. do 1961.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Bregana Pisarovinska je imalo 220 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Gornja Bačuga
Gornja Bačuga je naseljeno mjesto u sastavu grada Petrinje, Sisačko-moslavačka županija, Republika Hrvatska.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Gornja Bačuga je imala 79 stanovnika.
Napomena: ''Naselja Donja Bačuga i Gornja Bačuga iskazuju se s odvojenim podacima u 1890., 1900., 1921. i od 1948. nadalje. Od 1857. do 188., u 1910. i 1931. iskazivano je naselje Bačuga. Za to bivše naselje podaci su sadržani u naselju Donja Bačuga. Sadrži i podatke za bivše naselje Dolčani koje je do 1948. iskazivano kao samostalno naselje, a dalje kao dio naselja.''
Popis 1910.
Za sastav stanovništva na popisu 1910. godine, pogledati pod: Donja Bačuga.
Grupa kultivara
thumb|250px|Brassica oleracea L. Grupa Cymosa. Grupa kultivara – ranije kultivar-grupa – je formalna kategorija uzgojnih biljaka koje imaju definirane zajedničke osobine u skladu sa Kodeksom kultiviranih biljaka: U 2004. godini Kodeks je počeo koristiti naziv "Grupa" (uvijek pisan sa velikim početnim "G") umjesto "kultivar".
Grupa je obično objedinjena posebnim zajedničkaim svojstvima, a često objedinjuje članove više od jedne vrste unutar roda. Naprimjer, rani cvjetajući kultivar u rodu perunika (Iris) formirao je "Iris holandsku Grupu". Biljna vrsta koja gubi taksonomski status u botanici, ali i dalje ima znaćenje za poljoprivredu ili hortikulturu, te ispunjava kriterije za grupu i njene bivše botaničke nazive, može se koristiti kao ime grupe. Naprimjer, Hosta fortunei obično više nije priznata kao vrsta, a Kod navodi da se epitet 'fortunei' može koristiti za formiranje Hosta Fortunei Grupe.
Ortografija
Svaka riječ u ime grupe piše se velikim slovom, osim ako je u sukobu sa jezičkim pravilima. Naprimjer, mala slova se koriste za veznike i priloge, osim u prvoj riječ imena grupe i završava sa "Grupa", naprimjer:  Lilium  Darkest Red Grupa,  Neofinetia falcata Hariba Grupa.
YIF1A
Protein YIF1A je protein koji je kod ljudi kodiran genom YIF1A.
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 293  aminokiseline, a molekulska težina 32.011 Da. .
Opća svojstva
YIF1A (homolog Yip1 interakcijskog faktora A) poznat je i kao YIF1, YIF1P, FinGER7 i 54TM. Kod ljudi, ima 4.591 parova baza s osam egzona, a nalazi se na minus lancu hromosoma 11,sekvenca 11q13,2.
Promotori
Četiri su predviđena promotora za YIIF1A. Predviđena regija promotora s najvećim povjerenjem je GXP_50494 i duga 1.252 parova baza; proteže se od prvog egzona YIF1A. Ovaj promotor se nalazi na minus lancu hromosoma 11.
Faktori transkripcije
Promotorska varijanta 1 transkripta YIF1A sadrži brojna mjesta vezanja transkripcijskog faktora. Transkripcijski faktori za koje se predviđa da će se vezati za promotorsku regiju uključuju sljedeće.
Ekspresija
Ekspresija YIF1A je najjača u duodenumu i jetri. Također se eksprimirs u umjerenim količinama i u tkivima, uključujući debelo crijevo,jajnike, gušteraču, slezenu i jednjak, a izražava se u nižim razinama u raznim drugim tkivima. NCBI GeoProfile data provide the tissue expression graph for YIF1A in humans; it also indicates that YIF1A is expressed at moderately to moderately low across all other tissues.
iRNK
YIF1A ima izoforme 1 i 2, s egzonima 8 i 7. Dva transkripta podvrgavaju se alternativnoj preradi i prevode se u proteine s 293, odnosno 241 aminokiselinom.
RNK-vezujući proteini
5'neprevedena regija ima mjesta vezanja za RBXM, EIF4B i FUS. 3 'neprevedena regija predviđa mjesta vezivanja za ELAVL1, koji je elementima bogatim AU i regulira stabilnost iRNK.
Opća svojstva
Najduža proteinska izoforma YIF1A ima 293 aminokiseline. Ima molekulsku težinu od približno 32,0 kDa, s predviđenom izoelektričnom tačkom od približno 8,98.
Kompozicija
YIF1 je vrlo normalan protein u smislu količine aminokiselina koje sadrži. Sastav svakog aminokiselinskog ostatka sličan je njegovom prosječnom relativnom sastavu među ljudskim proteinima. Nema grupa naboja, pokretljivosti ili obrazaca. Postoji ponavljajuća struktura na [201-204 i 288-291] TFHL.
Domeni i motivi
YIF1A ima jedan konzervirani domen, pfam03878 (AA 57 →287). Unutar domena postoji pet transmembranskih domena, po tri necitosolna  i citosolna domena. Pretpostavljeno je da postoji moguća uloga u transportu između endoplazmatskog retikuluma i Golgijevog parata.
Struktura
Struktura YIF1A sastoji se od približno 59% alfa-heliksa, s TM spiralom i neuređenim regijama koje čine ostatak strukture; nije predviđen beta-lanac.
Posttranslacijske modifikacije
YIF1A prolazi kroz cijepanje metionina i N-terminalnu acetilaciju, što je jedna od najčešćih posttranslacijskih modifikacija eukariotskih proteina. Također se fosforilira neodređenim kinazama na nekoliko mjesta. Three glycation site is predicted in lysine residue(lys 104,161, and 211). YIF1A se podvrgava modifikaciji O-ß-GlcNAc na pet lokacija, od kojih je jedno mjesto Yin-Yang.
Interaktivni proteini
Na osnovu fluorescentne mikroskopije, potvrđena dva hibrida i anti-tag koimunoprecipitacije, a proteini koji će najvjerojatnije stupiti u interakciju s YIF1A su GPR37, SEC23IP, REEP2 i YIPF5. Studije pokazuju da interakcija između VAPB -a i YIF1A kontrolira isporuku membrane u dendrite. Također učestvuje u ER-proteinu razvijenog odgovora (UPR), indukcijom ERN1/IRE1. Osim toga, protein YIF1A stupa u interakciju s proteinom M SARS-Cov-2.
Homologija
YIF1A ima jedan paralog pod nazivom YIF1B, koji se nalazi na ljudskom kromosomu 19. YIF1A ima 238 identificiranih ortologa. Ortolog sadrže kičmenjaci poput sisara, vodozemci i gmizavci. Također imaju i beskičmenjaci kao što su Insecta, Anthozoa i Ascidiacea. Nije pronađen ortolog kod protista, bakterija ili arheja.
Sljedeća tabela daje obrasce ortologa YIF1A.
IC 3109
IC 3109 (također poznat kao MCG 2-31-81 i PGC 39451) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 592 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Djevica. Najveći prečnik je 0,50 (86 hiljada sg) a najmanji 0,5 uglovnih minuta (86 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Royal Harwood Frost 7. maja 1904. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Na lijepom plavom Dunavu (Strauss)
thumb|200px|desno|Omot notnog teksta "Na lijepom plavom Dunavu". Na lijepom plavom Dunavu op. 314, je naziv za valcer austrijskog kompozitora Johanna Straussa mlađeg, komponiran 1866. godine. Premijerno je bio izveden 15. februara 1867. na koncertu Bečkog muškog pjevačkog saveza (njem. Wiener Männergesangsverein), i jedan je od najzastupljenijih muzičkih djela u klasičnom repertoaru. Njegova premijerna izvedba bila je smatrana samo blagim uspjehom.
Nakon što je napisana originalna muzika, riječi je dodao pjesnik Horskog udruženja, Joseph Weyl. Strauss je kasnije dodao još muzike, a Weyl je morao promijeniti neke od riječi u svom tekstu. Strauss je malo kasnije prilagodio ovaj valcer u čisto orkestralnu verziju za Svjetski sajam u Parizu 1867. godine, gdje je postao veliki uspjeh u ovom obliku. Instrumentalna verzija je daleko najčešće izvođena danas. Alternativni tekst pod nazivom "Donau so blau" je napisao Franz von Gernerth. Valcer "Na lijepom plavom Dunavu" bio premijerno izveden u Sjedinjenim Američkim Državama u svojoj instrumentalnoj verziji 1. jula 1867. u New York City-u, a u Velikoj Britaniji u njenoj horskoj verziji 21. septembra 1867. u Londonu na koncertima u Covent Gardenu.
Muzička instrumentacija
Valzer "Na lijepom plavom Dunavu" je komponiran za sljedeći orkestar:
2 oboe
2 flaute (dubliranje sa pikolom)
2 klarineta u C-duru
2 fagota
4 rogovi u F-duru
2 trube u F-duru
bass trombon
tuba thumb|400px|desno|Notni zapis prvih nekoliko [[Takt (muzika)|taktova valzera "Na lijepom plavom Dunavu", koji je svojeručno potpisao kompozitor.]]
timpani
bas-bubanj
triangl
doboš
harfa
violine I, II
viole
violončela
kontrabasi
Zauvijek susjedi
Zauvijek susjedi je prva dnevna humoristična serija koja je s emitiranjem krenula 24. septembra 2007. na programu Nova TV. 30. maja 2008. prikazana je posljednja epizoda i direktor programa Nove TV, Siniša Svilan, je u medijima potvrdio kako se druga sezona serije neće snimati.
Sinopsis
U jednoj zagrebačkoj zgradi žive dinamični susjedi koji uvijek upadnu u nevolje, a naprave ih upravo najbolji prijatelji. To su Ferdo, usamljeni čovjek kojeg je ostavila žena i otišla s krotiteljem životinja, te Jura, koji ima ženu Lili koja ga neprestano gnjavi, koja je neugledna i bez ukusa, no brine se za svog muža iako to uvijek pokazuje agresivno i glasno. Jozo Bubalo kojeg svi zovu Grof također živi u istoj zgradi. Ima puno smisla za biznis, stoga umišlja da je najveći biznismen na svijetu. On je poznat i kao veliki ženskaroš. To je i Grofov batler zvan Koma, stari umirovljenik koji se boji Grofa, te Sanja, Ferdina kćer iz njegova braka s bivšom ženom, koja je jako inteligentna, ali živi s dvije ne baš bistre djevojke, Anđom i Viki. Anđa je zavidna svakome tko u životu prolazi bolje od nje, a Viki je lijepa, samo što nije previše pametna. Tu je još i Babićka, čije lice nikad nije prikazano. Opisana je kao stara dama koja se zanima za Komu. Ferdo, Jura i ostali se često okupljaju u obližnjem kafiću, gdje je prikazano skoro 40% događaja.
Greks (hortikultura)
thumb|× Lycamerlycaste Hera gx je greks orhidejskih hibrida u notorodu × Lycamerlycaste J.M.H.Shaw. Nastao je od hibrida između predstavnika greksa (× Lycamerlycaste Brugensis gx) i vrste ([[Lycaste cruenta Lindl.).]] Greks (množina, greksovi, skraćenica gx), termin koji potiče iz latinske imenice grex, gregis = 'jato' ili 'stado', uveden je da proširi botaničku nomenklaturu za opis hibrida orhideja, koji se temelji isključivo na njihovom roditeljstvu. Naziv greksa je jedan od tri kategorije imena biljaka po Međunarodnom kodeksu nomenklature gajenih biljaka; unutar gresa mogu se koristiti kategorija grupe koja se odnosi na biljke koje imaju zajedničke karakteristike (a ne njihovo roditeljstva), a pojedinačne biljke orhideja mogu biti selekcionirane (i razmnožavanje) i imenovane kao kultivari.
Kada je prvi put utvrđen naziv grek, bio jr potreban opis da se specificiraju dva posenna roditelja, gdje je naveden svaki roditelj, kao vrsta (ili notospecijes) ili kao greks. Ime greksa tada se odnosi na sve hibride između ta dva roditelja. Tu je dopuštena iznimka ako je puno ime jednog od roditelja poznato, ali s druge strane poznato je samo do razine roda ili notoroda.
Nova imena greksa su sada utvrđuje „Kraljevsko društvo za hortikulturu“ (Royal Horticultural Society), koje prima zahtjeve od hibridizatora orhideja.
Botanička nomenklatura hibrida
Hortikulturna nomenklatura greksova postoji u okviru botaničke nomenklature hibridnih biljaka. U prirodi se javljaju hibridi među vrstama, a tretiraju se u skladu sa Međunarodnim kodeksom za nomenklaturu algi gljiva i biljaka kao notospeciese, ('noto' ukazuje na hibrid). Oni mogu po izboru dati Linneovsku binominalnu oznaku sa znakom množenja ("x") ispred epiteta vrsta, naprimjer Crataegus × media. Potomak notospecijesa, bilo sa notospecijesom ili roditeljskom vrstom kao drugim roditeljem, ima isto notospecifično ime. Notospecijska binomna nomenklatura je dvojnik predačkih vrsta, ako i da li je porijeklo precizno poznato ili ne.
Naprimjer:
Raniji termin notomorf bio je za podređene taksone notovrste. Od Međunarodnog botaničkog kongresa 1982. godine, takvi podređeni taksoni smatraju se varijetetima (notovarima).
Tretman greksova u hortikulturi
Zbog mnogih interspecijskih (pa čak i međurodovskih) barijera hibridizacije u Orchidaceae koje se održavaju u prirodi samo putem oprašivača, to je lahko proizvesti sjemenke složenih međuvrsnih, pa čak i međurodovski hibrida orhideja: sve to je motiviralo ljude da iskoriste čačkalicu (za oprašivanje) i obezbijede pravilnu njegu za biljke majke koje razvijaju sjeme. Klijanje sjemena i postizanje rasta je, međutim, mnogo teže.
Kada uspije ukrštanje hibrida, smatra se da sve sadnice koje su izrasla iz rezultirajućeg sjemena, pripadaju istom greksu. Sve dodatne biljke proizvedene iz hibridizacije dva ista roditelja (pripadnika iste vrste ili greksova kao originalnih roditelja) također pripadaju tom greksu. Potomci uzajamnih ukrštanja su uključeni u isti greks. Ako dva člana istog greksa proizvedu potomstvo, ono dobija isto ime greksa kao i roditelji.
Ako roditelj greksa postane sinonim, nikakva imena greksova koji su ustanovljeni specifičnim sinonimom nisu nužno za odbaciti; koristi se ime greksa koji je prvi objavljen (princip prioriteta).
Svi članovi određenog greksa može se slobodno smatrati "sestrinskim biljkama", a baš kao i braća i sestre bilo koje porodice, mogu dijeliti mnoge osobine ili izgledaju sasvim drugačije jedan od drugog. To je zbog randomizacije gena koji se prenose na potomstvo tokom spolnog razmnožavanja. Hbridizer koji je stvorio novi greks normalno bira registriraciju sa registracijom autorstva, čime se stvara novo ime greksa, ali nema potrebe da se to radi sa pojedinačnim biljakama.
Pojedinačnim biljkama može se dati ime kultivara da bi se razlikovale od braće i sestara u njihovom greksu. Imena kultivara obično se daje superiornim biljkama sa očekivanjem njihovog propagiranja (razmnožavanja); sve genetički identične kopije biljke, bez obzira na način razmnožavanja (podjela ili klonovi), dijele ime kultivara. Ime greksa razlikuje se od imena vrste tako da se skupni dio naziva piše velikim slovom, neitalizirano, a može se sastojati od više od jedne riječi (ograničeno na 30 znakova ukupno, osim međuprostora).
Naperimjer: vještači proizvedeni hibrid između Cattleya warscewiczii i C. dowiana (ili C. aurea, koji je RHS, međun arodno registriranog autorstva orhideja, podrazumijeva da je sinoniman sa C. dowiana, nazvan je C. Hardyana gx. Vještački proizvedeni klijanci koji nastaju oprašivanjem C. Hardyana gx sa drugim C. Hardyana gx također je C. Hardyana gx. Međutim hibrid između Cattleya Hardyana gx i C. dowiana nije C. Hardyana gx, nego C. Prince John gx. Zaključak:
Greksovi unutar notovrsta
Greks i notospecijes mogu imati isto roditeljstvo, ali nisu ekvivalentni jer notospecijes uključuje povratno ukrštanje, a greks ne. They can even have the same epithet (distinguished by typography), although since January 2010 it is not permitted to publish such grex names if the nothospecies name already exists.
Hibridi između greksa i vrste/notovrste imenuju se kao greksovi, ali to nije dozvoljeno ako notospecijski roditelj ima isto roditeljstvo kao i greks roditelj. Ta situacija je povratno ukrštanje, a ime notovrste se primjenjuje i na potomstvo.
Filozofski fakultet u Zenici
Filozofski fakultet u Zenici je jedan od fakulteta Univerziteta u Zenici. Ova viskokoškolska institucija je osnovana 1994. godine, odlukom Predsjedništva RBiH, pod prvobitnim nazivom Pedagoška akademija u Zenici. Trenutni dekan fakulteta je v.prof.dr Memnuna Hasanica.
Historija
Usljed ratnih dešavanja i osjetnog nedostatka kadrova u osnovnim školama a na inicijativu Skupštine općine Zenica, Odlukom Predsjedništva RBiH, 10.03.1994. godine formirana je Pedagoška akademija u Zenici. Naime, usljed ratnih dešavanja i naglog odliva nastavnog kadra u osnovnim školama, obrazovni sistem se, bar što se tiče Zenice i njene šire regije, suočavao sa problemom manjka učitelja i nastavnika te time prijetio smanjenju kvaliteta osnovnoškolskog obrazovnog procesa. Na osnovu iskazane potrebe, Kolegij Univerziteta u Sarajevu je 09.12.1993. godine, prihvatanjem inicijative o društvenoj opravdanosti osnivanja Pedagoške akademije u Zenici, trasirao put za osnivanje ove visokoškolske institucije. Pedagoška akademija je formirana 1994. godine i postala je sastavni dio Univerziteta u Sarajevu. Prvobitno je na akademiji uspostavljen samo odsjek za razrednu nastavu a u akademskoj 2000/2001. godini, upisani su i prvi studenti na novoosnovani odsjek, Matematika i informatika. Nastava na ovom odsjeku je realizovana u saradnji sa Prirodno-matematičkim fakultetom u Sarajevu.
Organizacionim jačanjem i uvođenjem novih odsjeka, akademija 2002. godine, odlukom Zeničko-dobojskog kantona a uz saglasnost Univerziteta u Sarajevu, prerasta u Pedagoški fakultet u Zenici. U međuvremenu, formiranjem Univerziteta u Zenici, fakultet automatski postaje članica ove institucije. Pedagoški fakultet 2013. godine mijenja naziv u Filozofski fakultet u Zenici.
Odsjeci
Na fakultetu trenutno postoje sljedeći odsjeci:
UEFA Kup pobjednika kupova 1992/1993.
Takmičenje u 33. izdanju UEFA Kupa pobjednika kupova igrano je od 19. augusta 1992. do 12. maja 1993. godine. Parma je u finalu rezultatom 3–1 bila uspješnija od Royal Antwerpena te osvojila prvi put UEFA Kup pobjednika kupova u historiji. Golove u finalu postigli su Lorenzo Minotti u 9, Alessandro Melli u 30. i Stefano Cuoghi u 84. minuti utakmice za Parmu, te Francis Severeyns u 11. minuti utakmice za Royal Antwerp. Finalna utakmica odigrana je na stadionu Wembley u Londonu. Glavni sudija finalne utakmice bio je Karl-Josef Assenmacher. Najbolji strijelac sa sedam postignutih golova u cjelokupnoj sezoni bio je nogometaš Royal Antwerpena Alexandre Czerniatynski.
Spisak azerbejdžanskih pisaca
Ovo je spisak značajnih azerbejdžanskih pisaca:
DPF2
Protein cinkovog prsta ubi-d4 je protein koji je kosd ljudi koodiran genom DPF2.
Protein kodiran ovim genom član je porodice domena d4, karakteriziran strukturnim motivom sličnim cinkovim prstima. Ovaj protein funkcionira kao transkripcijski faktor koji je neophodan za apoptotski odgovor nakon uskraćivanja faktora preživljavanja. Vjerojatno ima regulatornu ulogu u brzom hematopoetskim rastu i čelijskom prometu. Ovaj gen se smatra kandidatskim genom za multiplu endokrinu neoplaziju tip I, nasljedni kancerski sindrom koji uključuje višestruke paratiroidne, enteropankreasne i hipofizne tumore.
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 391 aminokiselina, a  molekulska težina   44.155 Da.
Hematopoetske matične ćelije
Hematopoetske matične ćelije (HSC) su matične ćelije čijom do diferencijacijom nastaju ostale krvne ćelije. Ovaj proces se naziva hematopoeza. Kod kičmenjaka, prvi definitivni HSC nastaju iz ventralnog endotelnog zida embrionske aorte unutar regije aorta–gonade–mezonefros, u procesu poznatom kao endotelno-hematopoetska tranzicija. Kod odraslih, hematopoeza javlja se u crvenoj koštanoj srži, u jezgu većine kostiju. Crvena koštana srž je izvedena iz embrionskog sloja koji se zove mezoderm.
Hematopoeza je proces kojim se proizvode sva zrela krvna zrnca. Mora uravnotežiti ogromne proizvodne potrebe (prosječna osoba proizvodi više od 500 milijardi krvnih ćelija svaki dan) sa potrebom da se regulira broj svakog tipa krvnih ćelija u cirkulaciji. Kod kičmenjaka, velika većina hematopoeze se javlja u koštanoj srži i potiče od ograničenog broja hematopoetskih matičnih ćelija koje su multipotentne i sposobne za ekstenzivnu samoobnavljanje.
HSC transplantacije koriste se u liječenju karcinoma i drugih poremećaja imunskog sistema.
Struktura
Hematopoetske matične ćelije su okrugle, nevezane, sa zaobljenim jedrom i niskim omjerom citoplazme i jedra. Po obliku, hematopoetske matične ćelije podsećaju na limfocite.
Lokacija
Prve hematopoetske matične ćelije tokom (mišjeg i ljudskog) embrionaskog razvoja nalaze se u regiji aorta–gonade–mezonefros i vitelusne i pupčane arterije. Nešto kasnije, HSC se također nalaze u posteljici, žumančanoj vrećici, glavi embriona i fetusoj jetri.
Okavango
S obzirom da se ulijeva u endoreički bazen, Okavango nema izlaz na more. Umjesto toga, rijeka se ulijeva u močvaru u pustinji Kalahari, poznatu pod nazivom Delta Okavangoa. Tokom ljeta i kišne sezone, usljed većeg priliva vode, pojavi se rijeka Boteti, koji se onda ulijeva u Makgadikgadi Pans, pri čemu se formira ekspanzivno močvarno područje, gdje se tokom ljeta skuplja na desetine hiljada flaningosa. Dio toka rijeke ispunjava jezero Ngami. U području rijeke Okavango, nalaze se staništa mnogih vrsta divljih životinja zbog čega je formiran Rezervat Moremi Game. Tokom hladnijih perioda u historiji Zemlje, dio pustinje Kalahari bilo je masivno jezero, poznato pod nazivom Jezero Makgadikgadi. Za to vrijeme, rijeka Okavango je bila jedna od njegovih najvećih pritoka.
Hematopoetske matične ćelije
Lokacija
Matične i progenitorne ćelije mogu se uzeti iz karlice, na grebenu ilijačne kosti, pomoću igle i šprice.
Okavango
Konflikti oko vodnih resursa
S obziro da se i Namibija i Bocvana, države kroz koje protječe Okavango, nalaze se u sušnim područjima, vode Okavangoa im služe da ublaže posljedice suše. Upravo zbog načina iskorištenja voda rijeke došlo je do zabrinutosti o mogućem sukobu između navedenih država. Namibija je izgradila vodeni kanal dužine oko 300 km, a predložen je i projekat izgradnje cjevovoda dužine 250 km kojim bi se preusmjerila vode iz rijeke za ublažavanje posljedica suša.
Jajačka Banovina
Jajačka Banovina je bila administrativna i vojna jedinica na teritoriji današnje države Bosne i Hercegovine. Pripadala je Hrvatsko-ugarskoj personalnoj uniji. U izvorima na mađarskom jeziku označavana je kao Jajcei bánság, a na njemačkom Banschaft von Jajce. Kao i u ostalim banovinama njome je vlada ban.
Hematopoetske matične ćelije
Podtipovi
Jedinica koja formira kolonije je podtip HSC. Ovaj smisao termina razlikuje se od jedinica koja formira kolonije mikroba, što je jedinica brojanja ćelija. Postoje različiti tipovi jedinica koje formiraju kolonije HSC :
Jajačka Banovina
Mnogi od njih bili su utvrđeni.
Granice ove banovine, prije Mohačke bitke, 1526. su bile: sjeverne - rijeka Sava, neposredno  do grada Šamca (ne uključujući ga). Granica se zatim pružana duž rijeke Usore, obuhvativši i grad Dobor. Nakon toga se savijala prema jugozapadu sve do gornjeg toka rijeke Vrbanje. Istim pravcem je bila sve do gornjeg toka Vrbasa (iznad Bočca uključujuči i ovu utvrdu). Uzvodno, uz Vrbas se pružala sve do Jajca, koje je bilo centar Banovine. Jajačka tvrđava je bilo usamljena, kao mostobran sa suprotne, jugoistočne strane pritoke Plive i Vrbasa. Granica je zaobilazila Jajce s juga, uz rijeku Ugar, a grad Vinčac su, u međuvremenu, okupirale Osmanlije. Zatim je i skretala prema zapadu, do Jezera (koje su Osmanlije također već bile okupirale). Potom je granica išla prema sjeverozapadu, na Prijedor ili Pridor kod Sanine pritoke Gomjenice, uključujući i njen sliv.
Banovi Jajačke banovine bili su:
Hematopoetske matične ćelije
Podtipovi
Gore navedeni CFU-i zasnovani su na ćelijskim linijama. Još jedan CFU, jedinica za formiranje kolonije – slezenska (CFU-S), bila je osnova formiranja klonskih kolonija in vivo, koja ovisi o sposobnosti infuzijskih ćelija koštane srži da dovedu do klonova zrelih hematopoetskih ćelija u slezeni ozračenih miševa nakon 8 do 12 dana. Korišten je u velikoj meri u ranim studijama, ali se sada smatra da mjeri zrelije progenitorne ili ćelije koje pojačavaju tranzit, a ne matične ćelije.
Okavango
Konflikti oko vodnih resursa
Bocvana međutim, koristi Deltu Okavangoa i za turizma i kao izvor vode. Odjeljenje za vodne resurse Bocvane tvrdi da je 97% vode u rijeci izgubljeno isparavanjem, tako da zemlja ne može priuštiti dodatni gubitak voda. Namibija je pak, tvrdila da će preusmjeriti samo polovinu količine vode i da ima pravo na vodu bilo koje rijeke koja teče njenom teritorijom. Za rješavanje takvih pitanja, u septembru 1994. godine, Angola, Namibija i Bocvana potpisale su sporazum o formiranju stalne komisije za vode rijeke Okavango (OKACOM), kako bi se pružili savjeti za sve tri zemlje o najboljim načinima razmjene vodnih resursa rijeke Okavango.
Poplava
Svake godine, tokom kišne sezone, područje u Angoli dobije triput veću količinu padavina u odnosu na Bocvanu, usljed čega višak voda iz rijeke Okavango potopi sušna područja oko rijeke. Tako se sušna područja uz rijeku pretvore u ogromna vlažna područja. Iako ljetne kiše u Angoli padaju tokom januara, s obzirom na dužinu rijeke i filtriranje vode kroz biljke i brojne kanale, posljedica kišnog perioda u Bocvani se osjeti tek u periodu između juna i augusta, kada u Bocvani vlada zima i sušni period. Delta rijeke postane do triput veća, privlačeći životinje sa područja udaljenih kilometrima dalje i stvarajući jednu od najvećih koncentracija divljih životinja u Africi. Na najširem dijelu, tokom sezona poplava, sezonska močvara se proteže područjem širine od 150 kilometara. Jedan od faktora koji dovodi do promenljive prirode delte je činjenica da je područje ravničarsko. Visinska razlika između dvije tačke koje se nalaze na udaljenosti od 150 km iznosi samo 2 metra tako da mali nanosi pijeska mogu izazvati velike promjene u delti.
Batkovići (Čajniče)
Batkovići su naseljeno mjesto u općini Čajniče, Bosna i Hercegovina.
EVC2
Limbin (LBN) jest protein koji je kod ljudi kodiran genom EvC2 sa hromosoma 4. Toje protein koji je dio EvC kompleksa koji se sastoji od gena EvC i EvC2, čija je aktivnost ključna za formiranje kostiju i razvoj skeleta. Kompleks pozitivno regulira trepljasti ježevu (Hh) signalizaciju zbog cilijske lokalizacije.
Funkcija
Mutacije u ovim genima povezane su sa Ellis-van Creveldovim sindromom (EvC). EvC ili na drugi način, poznat kao hondroestodermna displazija, je poremećaj naslijeđen kod potomaka nositelja mutiranog recesivnog i nemutiranog dominantnog gena, koji dovodi do ekspresije hondrodisplazije i patuljastosti. Rast kosti nastaje zbog kontinuirane proliferacije i diferencijacije hondrocita, zajedno sa endohondrodromnom osifikacijom na oba kraja duge kosti. Mutacije u LBN uzrokuju prijevremeni prekid kodiranih proteina što rezultira skraćivanjem dugih kostiju.
Ostale karakteristike koje su sugerirane za mutaciju u LBN uključuju otežano disanje zbog kratkih rebara, skraćenje jezika, displazijski nokti i postaksijalna polidaktilija.
Kvantna informacija
To je interdisciplinarno polje koje uključuje kvantnu mehaniku, informatiku, teoriju informacija, filozofiju i kriptografiju između ostalih polja. Njegovo proučavanje je također relevantno za discipline kao što su kognitivna nauka, psihologija i neuronauka. Njegov glavni fokus je u izdvajanju informacija iz materije na mikroskopskom nivou. Posmatranje u nauci je jedan od najvažnijih načina sticanja informacija, a mjerenje je potrebno da bi se kvantifikovala opservacija, što ovo čini ključnim za naučnu metodu. U kvantnoj mehanici, zbog principa neizvjesnosti, ne-komutirajući opservabli ne mogu se precizno mjeriti istovremeno, jer vlastito stanje u jednoj bazi nije svojstveno stanje u drugoj bazi. Kako obje varijable nisu istovremeno dobro definisane, kvantno stanje nikada ne može sadržavati konačne informacije o obje varijable.
Informacija je nešto fizičko što je kodirano u stanju kvantnog sistema. Dok se kvantna mehanika bavi ispitivanjem svojstava materije na mikroskopskom nivou,  kvantna informaciona nauka fokusira se na izvlačenje informacija iz tih svojstava,  a kvantno računanje manipuliše i obrađuje informacije – izvodi logičke operacije – koristeći tehnike kvantne obrade informacija.
Kvantne informacije, kao i klasične informacije, mogu se obraditi pomoću digitalnih kompjutera, prenositi s jedne lokacije na drugu, manipulirati algoritmima i analizirati pomoću računarstva i matematike. Baš kao što je osnovna jedinica klasične informacije bit, kvantna informacija se bavi kubitima. Kvantne informacije mogu se izmjeriti korištenjem Von Neumannove entropije.
Nedavno je oblast kvantnog računarstva postala aktivna istraživačka oblast zbog mogućnosti da poremeti moderno računarstvo, komunikaciju i kriptografiju.
Historija kvantne teorije informacija započela je na prijelazu iz 20. stoljeća kada je klasična fizika revolucionirana u kvantnu fiziku. Teorije klasične fizike predviđale su apsurde kao što je ultraljubičasta katastrofa ili spirala elektrona u jezgro. U početku su ovi problemi odbačeni dodavanjem ad hoc hipoteza klasičnoj fizici. Ubrzo je postalo očigledno da se mora stvoriti nova teorija kako bi se shvatili ovi apsurdi, i nastala je teorija kvantne mehanike.
Kvantnu mehaniku je formulisao Schrödinger koristeći mehaniku talasa, a Heisenberg koristeći matričnu mehaniku. Ekvivalencija ovih metoda je kasnije dokazana. Njihove formulacije su opisivale dinamiku mikroskopskih sistema, ali su imale nekoliko nezadovoljavajućih aspekata u opisivanju procesa mjerenja. Von Neumann je formulisao kvantnu teoriju koristeći algebru operatora na način da opisuje mjerenje kao i dinamiku. Ove studije su naglasile filozofske aspekte mjerenja, a ne kvantitativni pristup izdvajanju informacija putem mjerenja.
Entropija i informacija
Entropija mjeri nesigurnost u stanju fizičkog sistema. Entropija se može proučavati sa stanovišta i klasične i kvantne teorije informacija.
Klasična teorija informacija
Klasične informacije su zasnovane na konceptima informacija koje je izložio Claude Shannon. Klasične informacije, u principu, mogu se pohraniti u malo binarnih nizova. Svaki sistem koji ima dva stanja je sposoban bit.
Časopisi
Mnogi časopisi objavljuju istraživanja u kvantnoj informacijskoj nauci, iako je samo nekoliko posvećeno ovoj oblasti. Među njima su:
Križovec
Križovec (mađ. Muraszentkereszt) je naseljeno mjesto u sastavu grada Murskog Središća, Međimurska županija, Republika Hrvatska.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Križovec je imao 631 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Križovec je imalo 750 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Gazimestan
thumb|250px|right|Spomenik na Gazimestanu. thumb|250px|Posjetioci iz Beograda obilaze Gazimestan 2014.
Gazimestan je uzvišenje na sjeveroistoku Prištine (626 m), pet kilometara od grada, kraj magistrale za Kosovsku Mitrovicu. Na njemu je vođena Kosovska bitka 28. juna 1389. godine.
CAAX
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 113 aminokiselina, а molekulska težina  13.171 Da.
Gazimestan
Na uzvisini je Spomenik kosovskim junacima, koji je podigla Narodna Republika Srbija 1953. godine. Nedaleko, kilometar prema selu Lazarevu se nalazi Muratovo turbe (grob ubijenog sultana Murata), a na jugu, na 500 m, Barjaktarevo turbe.
1989. godine je postavljena i ploča od bijelog mermera (gdje je nekad i bio Mramorni stub) na kojoj je ispisan natpis despota Stefana Lazarevića. Na Gazimestanu je, na Vidovdan, 1989. godine održana proslava 600. godišnjice Kosovske bitke kojoj je prisustvovalo oko milion ljudi. Neki historičari i bivši jugoslovenski političari smatraju da je tada Slobodan Milošević u svom govoru najavio raspad SFR Jugoslavije.
Kompleks Gazimestana sa spomenicima i božurima je bio pod zaštitom države do 1999. godine. Sada ga čuvaju međunarodne snage. U blizini spomenika je privatna ergela konja i konjički klub koji terene Gazimestana koristi kao hipodrom.
Srbi se svake godine na Vidovdan okupljaju kod Spomenika kosovskim junacima na Gazimestanu, a Srpska pravoslavna crkva održi spomen.
Benzinski motor
thumb|Benzinski motor W16 ([[Volkswagen) za Bugatti Veyron]] Benzinski motor je jedna vrsta motora sa unutrašnjim sagorijevanjem sa svjećicom za paljenje, dizajniran da radi na benzin ili slične isparljive tvari.
Teoretski Otto proces
mini|400px|Teoretski dijagram Otto procesa Na dijagramu je prikazan idealni p -V dijagram Otto procesa. U tačci 1 na dijagramu (klip u DMT) smjesa goriva i zraka se ubacuje u cilindar i tada počinje kompresija, kretanje klipa prema GMT. Smjesa se komprimira, raste joj pritisak i temperatura, a smanjuje se zapremina. Ovaj proces traje sve dok klip ne stigne u GMT i tačku 2 kada svjećica baca iskru i zapali smjesu. Smjesa trenutno sagorijeva povećavajući pritisak i temperaturu u cilindru, pri konstantnoj zapremini, sve do tačke 3 kada se završilo sagorijevanje i kada klip započinje svoje kretanje ka DMT u procesu ekspanzije. Ekspanzija traje do tačke 4 kada klip stiže u DMT. Tada nastupa izduvavanje, pritisak i temperatura u cilindru padaju sve do tačke 1. U tačci 1 započinje izmjena medija koja traje od 1 preko 1' te natrag do 1, kada počinje novi ciklus.
Tokom teoretskog procesa sagorijevanje i izmjena medija se dešava trenutno u mrtvim tačkama, a kompletan proces je zamišljen bez izmjene topline s okolinom, tj. adijabatskim procesom.
Trenutna
Benzinski motori danas imaju široku primjenu i koriste se kao pogonski agregati kod slijedećih mašina i uređaja:
Ranija upotreba
Prije nego što je dizel motor postao široko rasprostranjen i korišten, benzinski motori su se koristili za pogon autobusa, kamiona pa i željezničkih lokomotiva.
Batotići
Batotići su naseljeno mjesto u općini Čajniče, Bosna i Hercegovina.
Vakat je...
Vakat je... je prvi studijski album goraždanske rock-grupe Zona Isključenja. Album je simboličnog naziva i oslikava koliko je dugo trebalo do njegovog objavljivanja. Na albumu se nalazi 10 pjesama prilično izmiješanih žanrova. Tako se pojavljuju elementi hard rocka, ska, classic rocka te orijentalnog etna.
Cijeli materijal sniman je u tri različita studija u BiH i Njemačkoj u periodu od 6 godina. Bend je snimio video spot za pjesmu "Ljubav" kao najavni singl albuma, te po izdavanju i drugi video spot za pjesmu "Lijepa Moja". "Vakat je" je tako postao prvi studijski album nekog goraždanskog benda.
Višnjan
mini|260px|Višnjan, rimokatolička crkva "Sv. Kirik i Julita" Višnjan (ital. Visignano) je naseljeno mjesto i općina u Hrvatskoj, u Istarskoj županiji.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Poreč.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, općina Višnjan je imala 2.274 stanovnika, od čega u samom Višnjanu 694.
Općina Višnjan
Napomena: ''Nastala iz stare općine Poreč. Od 1857. do 1931. dio podataka sadržan je u općini Vižinada.''
Višnjan (naseljeno mjesto)
Napomena: ''U 1880. iskazano pod imenom Vižinijan. U 1857., 1869., 1921. i 1931. sadrži podatke za naselja Benčani, Farini, Kočići, Kolumbera, Korlevići, Legovići, Markovac, Milanezi, Radoši kod Višnjana, Srebrnići i Strpačići. Od 1857. do 1880., 1921. i 1931. sadrži podatke za naselje Deklevi, a u 1857., 1869., 1890., 1900., 1921. i 1931. dio podataka za naselje Bucalovići. U 1991. povećano pripajanjem dijela naselja Bucalovići.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Višnjan je imalo 621 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Stjepan Babonić
'''Stjepan IV. Babonić''' († o. 1320.) je bio hrvatski ban Slavonije iz loze Babonića. Sin je kneza Babonega II, a brat Ivana, Radoslava II i Ota.
Vrbica (Veliko Trojstvo)
Vrbica je naseljeno mjesto u sastavu općine Veliko Trojstvo, Bjelovarsko-bilogorska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Bjelovar.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Vrbica je imala 125 stanovnika.
Stjepan Babonić
Gubitak banske titule bio je trajao relativno kratko, jer je već 1309. godine ponovno imenovan banom čitave Slavonije.
Vrbica (Veliko Trojstvo)
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Vrbica je imalo 159 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Wnt-signalni put
Wnt signalni putevi su grupa puteva transdukcije signala koji počinju sa proteiniima koji propuštaju signale u ćeliju kroz površinski ćelijski receptor. Ime Wnt je spremišna kovanica, nastalo od imena Wingless i Int-1. Wnt signalizacijski putevi koriste ili obližnju ćelijsku komunikaciju (parakrinu) ili komunikaciju iste ćelije (autokrinu). Oni su visoko evolucijski konzervirani kod životinja, što znači da su slični među životinjskim vrstama, od roda Drosophila do ljudi.
Okarakterizirana su tri Wnt signalna puta: kanonski Wnt put, nekanonski planarni put ćelijske polarnosti i nekanonski Wnt/kalcijski put. Sva tri puta se aktiviraju vezivanjem liganda Wnt-proteina poodice uvojitih receptora, koji prenose biološki signal na neuređeni protein unutar ćelije. Kanonski Wnt put vodi do regulacije transkripcije gena, a smatra se da je djelomično negativno reguliran genom SPATS1. Nekanonski planarni put ćelijske polarnosti reguliše citoskelet koji je odgovoran za oblik ćelije. Nekanonski Wnt/kalcijski put reguliše kalcijska signalizacija unutar ćelije.
Wnt signalizacija je prvo identificirana zbog svoje uloge u karcinogenezi, zatim zbog njene funkcije u razvoju embriona. Razvojni procesi koje kontrolira uključuju praćenje tjelesne osovine, specifikaciju ćelijske sudbine, ćelijsku proliferaciju i ćelijske migracije. Ovi procesi su neophodni za pravilno formiranje važnih tkiva uključujući kosti, srce i mišiće. Njegova uloga u embrionskom razvoju otkrivena je kada su genetičke mutacije u proteinima Wnt puta proizvele abnormalne embrione Drosophila melanogaster. Kasnije istraživanje je pokazalo da su geni odgovorni za ove abnormalnosti također uticali na razvoj raka dojke kod miševa. Wnt signalizacija također kontrolira regeneraciju tkiva u koštanoj srži, koži i crijevima odraslih.
Klinički značaj ovog puta dokazan je mutacijama koje dovode do različitih bolesti, uključujući dojki i prostate, glioblastom, dijabetes tipa II i druge. Posljednjih godina prijavlena je prva uspješna upotreba inhibitora Wnt puta u mišjim modelima bolesti.
Proteini
Wnt sadrži raznoliku porodicu lučenih lipid-modifikovanih signalnih glikoproteina, dužine 350-400 aminokiselina. Modifikacija lipida svih Wnt-ova je palmitoleoilacija jednog potpuno konzerviranog serinskog ostatka. Palmitoleoilacija je neophodna jer je potrebno da se Wnt veže za svoj proteinski nosač Wntless (WLS), kako bi se mogao transportovati do plazmamembrane radi izlučivanja i omogućava Wnt proteinu da veže svoj receptor za uvijenost. Wnt proteini također prolaze kroz glikozilaciju, koja vezuje ugljikohidrat, kako bi se osiguralo pravilno lučenje. U Wnt signalizaciji, ovi proteini djeluju kao ligandi da aktiviraju različite Wnt puteve preko parakrinih i autokrinih puteva.
Ovi proteini su visoko konzervirani među vrstama. Mogu se naći kod miševa, ljudi, oodu Xenopus, zebrica, kod Drosophila i mnogih drugih.
Gornja Mlinoga
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Petrinja.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Gornja Mlinoga je imala 33 stanovnika.
Napomena: ''Naselja Donja Mlinoga i Gornja Mlinoga iskazana su odvojeno u 1890. i 1900. te od 1948. nadalje. Od 1857. do 1880. i od 1910. do 1931. iskazivano je naselje Mlinoga. Za to bivše naselje podaci su sadržani u naselju Gornja Mlinoga.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Gornja Mlinoga je imalo 243 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Sarajevska ratna zbirka
Kritika
Za Sarajevsku ratnu zbirku pjesnik Izet Sarajliċ je rekao:
Popis stanovništva u Srbiji 2011 (Kovačica)
Starosna piramida
Od ukupnog broja stanovnika u općini Kovačica bilo je 12.650 (50,05%) muškaraca i 12.624 (49,95%) žena, što predstavlja omjer muškaraca i žena 1.002:1000. Prosječna starost stanovništva bila je 41,8 godina, muškaraca 40,3 godina, a žena 43,4 godina. Udio osoba starijih od 18 godina je 81,1% (20.509), kod muškaraca 80,4% (10.165), a kod žena 81,9% (10.344).
Bezujno
Bezujno je naseljeno mjesto u općini Čajniče, Bosna i Hercegovina.
Rizom
thumb|300px|Rizom vrsta roda Lotus ([[lopoči)]] thumb|300px|[[Mlječika Euphorbia antiquorum ima vanjske rizome]] thumb|right|300px|[[Gomoljasti rizom i začin koji se od njega spravlja]] thumb|right|300px|Stoloni rastu iz koljenacva stabjike biljki roda [[Crocosmia.]]
Rizom (grč. rizom = masivni korijen, od rhizóō) – u botanici i dendrologiji – je modificirana podzemna stabljika nekih biljaka, koja se obično nalazi pod zemljom, često ima korijene koje izrasta iz čvorova. Tako se nazivaju i puzajuće korijenste stabljike i podloge. Rizomi se razvijaju iz aksilarnih pupoljaka: dijageotropni su ili rastu okomito na silu gravitacije. Rizomi također imaju sposobnost koja omogućava da novi izdanci rastu prema gore. Ako je rizom izdijeljen na komade ili segmente, svaki dio može biti u mogućnosti da izraste u novu biljku. Osnovna uloga rizoma za skladištenje škroba, proteina i drugih hranjivih tvari. Ove tvari postaju korisne za biljke, kada se moraju formirati novi izdanci ili kada nadzemni dio biljke ugine pred zimu. Ovaj proces, poznat kao vegetativno razmnožavanje, koristi se u poljoprivredi i povrtlarstvu za propagiranje određene biljke. Ovo također omogućava lateralna širenja trava poput bambusa i busenova trava. Primjeri biljaka koje se razmnožavaju na ovaj način su hmelj, šparoga, đumbir, perunika, valerijana, kana i neke orhideje. Neki rizoma koji se koriste u kulinarstvu, kao što su đumbir, kurkuma, alangal, i fingerut. Pohranjeni rizomi su podložni bakterijskm i gljivičnim infekcijama što ih čini nepodobnim za presađivanje. Međutim, rizoma se može proizvoditi vještački iz kulture tkiva. Mogućnost lahkog uzgajanja rizoma iz kulture omogućava uspješnije presađivanje i veće prinose. Utvrđeno je da biljni hormoni etilen i jasmonska kiselina pospješuju izazvanje i regulaciju rasta rizoma, posebno u Rheum rabarbarum (rabarbara). Uočeno je da etilen koji je primijenjen spolja utiče na unutrašnjoj razini, čime se omogućuje laka manipulacije koncentracija etilena. [5] znanje o tome kako koristiti ove hormone da izazovu rast rizoma koji može pomoći poljoprivrednicima i biolozima da lakše proizvode i njeguju bolje biljke. Topole (vrste roda Populus) su primjer drveća koje se propagira pomoću rizoma. U Pando koloniji u Utahu je poznati primjerak, koji živi oko 80.000 godina. Rizomi kolonije topole su ključ za dugovječnost: biljke, insekti, gljivice i šumski požari mogu uništiti nadzemne dijelove stabla, ali je podzemni rizomi su donekle zaštićeni od tih prijetnji. Stolon je sličan rizomu, ali, za razliku od njega, koji je glavna stabljika biljke, stolonske klice iz postojeće stabljike, imaju duge internodije koji na krajevima stvaraju nove izdanke, kao što je to slučaj kod jagoda. U principu, rizomi imaju kratke internodije; puštaju korijene iz dna čvorova i novi izrastaju pucanjem vrha čvorova. Gomolj je zadebljali dio rizoma ili stolon koji je povećan kao skladišni organ. U principu, koren je bogat škrobom, kao, primjerice obični krompir, koji je modificirani stolon. Izraz gomolja se često koristi neprecizno, a ponekad se primjenjuje za biljke sa rizomima. hops, and Alstroemeria, and the weeds Johnson grass, bermuda grass, and purple nut sedge. Rhizomes generally form a single layer, but in Giant Horsetails, can be multi-tiered. Neke biljke imaju rizome koji rastu iznad tla ili da leže na površini, uključujući i neke vrste perunika (rod Iris) i paprati, koje se šire rizomima.