cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vrbanja (Banja Luka)
Vrbanja je gradsko naseljeno mjesto i mjesna zajednica u općini Banjaluka, od čijeg centra je udaljena oko 6 km jugoistočno. Mjesna zajednica obuhvata ulice: Veljka Petrovića, Marka Cara, Jove Popovića, Mis Adeline Irbi, Rastka Petrovića, Joakima Vujića, Cara Konstantina Velikog, Rade Radića, Majora Gavrilovića, Tome Maksimovića, Siniše Mijatovića, Miloša Pocerca, Jovana Kršića, Bogdana M. Krajišnika, Sestara Uzelac, Avalska, Vladislava Sarića, Bulevar vojvode Stepe Stepanovića (od skretanja za Veseli brijeg do kraja), Ponirska, Tuzlanska, Veljka Mlađenovića, Veseli brijeg, Vida Nježića, Peti prigradski put, Braće Kavić, Braće Kukrika, Dujke Komljenovića, Miloša Dujića, Koste Jarića, Ivana Milutinovića, Sarajevska, Sestara Levi, Vjenceslava Novaka, Prvog krajiškog proleterskog bataljona, Četvrtog krajiškog partizanskog odreda, Braće i sestara Oljača, Carigradska, Arčibalda Rajsa, Tešana Podrugovića, Stanka Božića-Kobre; pripadajuća naselja: Bijeli Potok, Ponir, Presnače, Česma, Gornja Česma, Medeno Polje, Rebrovac i Ada. Do popisa 1971. bila posebno naseljeno mjesto. Zatim je u sastavu naseljenog mjesta Banja Luka - danas grada Banja Luka.
Naselje Vrbanja, značajnim dijelom pripada industrijskoj zoni grada Banje Luke. Najpoznatiji industrijski objekti u Vrbanji su pogoni “Incela”, “Žitoprodukta” i “Petrola”. Pored istoimene rijeke, prirodna bogatstva ovog Banjolučkog naselja su i okolna brda koja su poznata po brojnim prirodnim izvorima pitke vode.
Historija
Po toponimima koji etimološki potiču iz vremena srednjovjekovne Bosne i ranijeg perioda, može se zaključiti da je na ovom području postojalo srednjovjekovno naselje. Ono je bilo smješteno oko 500 metara sjeverno od današnjeg. Tradicija i predanje koje se sačuvalo među današnjim stanovništvom, ukazuju na to da je nekadašnje naselje bilo organizovano po principu seoske zadruge.
Iako na periferiji urbanog centra (Banja Luka), Vrbanja je imala značajnu ulogu i u pozadini bošnjačkih snaga u Banjalučkom boju protiv Austro-Ugarske.
Za vrijeme Prvog, a osobito Drugog svjetskog rata, Vrbanja je bila tranzitna lokacija mnogih (neprijateljskihi i oslobodilačkih) jedinica i polazište partizanskih snaga u Prvoj i Drugoj banjalučkoj operaciji NOVJ, sa "kotorvaroške ceste", prema Rebrovcu. Iz toga smjera je napadala 14. srednjobosanska udarna brigada.
Iva Despić-Simonović
mini| Iva Despić-Simonović u svom ateljeu 1926. Ivana Despić-Simonović (Hrastovica, 15. august 1891 – 12. juli 1961) bila je jugoslavenska kiparica. Rođena u Hrvatskoj, Iva se školovala u Zagrebu, Parizu i Münchenu. Od 1920. do svoje smrti živjela je uglavnom u Sarajevu, ali je bila i dvorski kipar u Beogradu. Bila je prva kiparica u današnjoj Bosni i Hercegovini i jedina u međuratnom periodu, ali je nakon Drugog svjetskog rata manje stvarala.
Vrbanja (Banja Luka)
Historija
Osnovna djelatnost stanovništva Vrbanje u prošlosti je bila poljoprivreda. Od polovine dvadesetog vijeka mnogi stanovnici su se zaposlili u banjolučkoj industriji ali je poljoprivreda i dalje ostala osnovna djelatnost. Tokom 1990-ih lokalno (pretežno bošnjačko) stanovništvo doživjelo je sudbinu svih bošnjačkih naselja u dolini Vrbanje, od Kruševa Brda do Banjaluke. Ubijano je i protjerano, a imanja su zaposjeli lokalni i novopridošli Srbi. Međutim, povratak Bošnjaka u Vrbanju je jedan od uspješnijih projekata repatrijacije u Bosanskoj Krajini.
Iva Despić-Simonović
Privatni život
Iva Despić-Simonović rođena je u Hrastovici kod Petrinje u Kraljevini Hrvatskoj i Slavoniji, Austrougarska, 15. augusta 1891. Porodica Simonović bila je bogata. Njen otac, general u austrougarskoj vojsci, prepoznao je njen talent i omogućio joj umjetničko obrazovanje. Obučavali su je kipari Robert Frangeš-Mihanović i Rudolf Valdec. Njena prva izložba, dio samostalne izložbe njenog vršnjaka Ljube Babića, održala se dok je još bila studentica. Ljubo Babić se romantično zainteresovao za nju i naslikao je njen portret. Iva je nastavile školovanje u Parizu i Münchenu, usavršavajući se kao umjetnica za izradu plaketa i medalja, a imala je izložbu u Parizu 1914.
Iva Despić-Simonović bila je dva puta udata. Njen prvi brak, sa Aleksandrom Zarevskim, bio je poništen. Aleksandra "Acu" Despića upoznala je u Zagrebu pred kraj Prvog svjetskog rata, nakon čega je uslijedilo stvaranje Jugoslavije. Par se vjenčao 1920. godine, a Despić-Simonović se preselila u mužev rodni grad Sarajevo. Imali su kćerku Gospavu "Cicu" i sina Batu. Njena porodica Despić, bili su ugledni i bogati trgovci i osjećala se potisnuta zbog njihovog patrijarhalnog stava. To se odrazilo na autoportret pod imenom Ograničen, koja se sada nalazi u Umjetničkoj galeriji Bosne i Hercegovine. Iva čeznula je za vlastitom slobodom. Do 1931. godine potražnja za njenim umjetničkim djelima toliko je narasla da si je mogla priuštiti da sebi izgradi ljetnikovac u Vasinom Hanu kod Sarajeva. Uselivši se prerano, u još vlažnu zgradu, oboljela je od hronične bolesti koja ju je mučila godinama.
Karijera
Iva Despić-Simonović imala je dvije samostalne izložbe, u London u i Beograd u 1927. godine, našivši na povoljne kritike. Učestvovala je na kolektivnim izložbama u Londonu, Beogradu, Barceloni, Zagrebu, Ljubljani, Pragu, Brnu i Bratislavi. Njen međunarodni uspjeh donio joj je slavu i u Jugoslaviji, do te mjere da ju je kontaktirao kralj Aleksandar. Imala je lični atelje na kraljevskom dvoru u Beogradu, gdje je predstavljala visoke ljude. Iva se prisjetila da je o njenoj vještini nastala priča na sudu kada je kralj Petar, tada malo dijete, ušao u njen atelje i prepoznao bistu na kojoj je radila kao da prikazuje generala Stevana Hadžića. Postala je dvorski kipar, kao i instruktor kiparstva kraljice Marije, s kojom se posebno zbližila.
Tokom svog boravka u Beogradu, Iva je portretirala kralja, kraljicu, generale i druge visoke ljude, uključujući rumunskog kralja Ferdinanda i bugarskog princa Kirila. Ostala poznata djela uključuju skulpture Djeca u snijegu (1923), Dobri prijatelji (1923) i Bato se igra (1925), kao i ploču Utjeha (1927). Iva je u ranoj karijeri bila pod utjecajem ideala rane renesanse, ali je kasnije usvojila impresionistički pristup.
Iva je bila prva kiparka u današnjoj Bosni i Hercegovini, i ostala je jedina u međuratnom periodu. Bosanke su u to vrijeme bile uglavnom nepismene i nisu učestvovale u javnom životu, ali Ivina karijera je cvjetala i bila je poznata u društvu. U intervjuu iz 1937. žalila se na postupanje prema ženama umjetnicama, rekavši: "Imam utisak da umjetnici ne cijene umjetnički rad žena. Lako im je. Kad je dijete umjetnika muško, nastavlja raditi svoj posao. Kad je moja kći imala tifus, nisam marila za kiparstvom ". Iva je bila nadahnuta majčinstvom i često je prikazivala svoju djecu. Posebno je željela napraviti spomenik majkama, sličan Grobnici nepoznatog vojnika, koja je postajala široko rasprostranjena u cijelom svijetu. Njena ideja nije podržana, te da je kopirana i kasnije realizirana u Sjedinjenim Američkim Državama.
Kasniji život
Tokom Drugog svjetskog rata Iva je boravila na svom imanju u blizini Sarajeva. Nedostatak stvari u ratu natjerao ju je da kupi kravu za izdržavanje porodice. Prema njenoj kćeri, porodica je morala sakriti kravu od vojnika u svom ateljeu, a uznemirena životinja oštetila je brojne skulpture.
Smrt
Iva Despić-Simonović umrla je 12. jula 1961. godine u svom ateljeu u Vasinom Hanu. Planovi za zaštitu njenog doma i pretvaranje u umjetničku koloniju pojavili su se nekoliko godina nakon njene smrti, ali nikada nisu ostvareni. Kuću je 2005. obnovio novi vlasnik, a u to vrijeme iza skrivenih vrata podruma pronađeno je nekoliko dosada nepoznatih gipsanih bista.
Napomene
<references group="lower-alpha" />
Škocjan (Domžale)
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Domžale.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Škocjan je imao 92 stanovnika.
IC 3187
IC 3187 (također poznat kao PGC 39871) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 949 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Djevica. Najveći prečnik je 0,60 (166 hiljada sg) a najmanji 0,3 uglovnih minuta (83 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio Royal Harwood Frost 7. maja 1904. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Zatrnik
Zatrnik je naseljeno mjesto u sastavu općine Gorje, regija Gorenjska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Radovljica. Kao samostalno naseljeno mjesto Zatrnik postoji od 2020. godine. Nastalo je izdvajanjem dijela iz naselja Krnica.
Stanovništvo
1. januara 2021. Zatrnik je imao 44 stanovnika.
SMIM20
Mali integralni membranski protein (SMIM) 20 jest protein koji je kod ljudi kodiran genom SMIM20 sa hromosoma 4. SMIM20 djeluje kao prohormon na peptidni hormon feniksin koji je prvi put otkriven 2013. godine u senzornim ganglijama glodara.
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 67 aminokiselina, а molekulska težina  7.702 Da.
Svjetsko prvenstvo u rukometu 2015.
Svjetsko prvenstvo u rukometu 2015. je 24. izdanje Svjetskog prvenstva u rukometu, u organizaciji Međunarodnog rukometnog saveza (IHF). Završnica prvenstva se po prvi put održala u Kataru, od 15. januara do 1. febrauara 2015. Kandidatura Katara je izabrana pored Norveške, Poljske i Francuske nakon glasanja vijeća IHF-a, 27. januara 2011, u Malmöu, Švedska. Ovo je drugi put da je Svjetsko prvenstvo održano na Srednjem istoku, nakon Egipta 1999.
Francuska je pobjedila u finalu protiv Katara, rezultatom 25–22 i tako je osvojila svoju petu titulu. Poljska je osvojila bronzanu medalju, pobjedivši Španiju rezultatom 29–28 nakon produžetaka.
Dvorane
Utakmice prvenstva će se igrati u Dohi i u novonastalom gradu Lusailu.
Za ovo prvenstvo će se izgraditi tri nove dvorane:
Kvalifikacije
Dvadeset četiri ekipe će učestvovati na završnici prvenstva. Katar, kao domaćin, i Španija, kao svjetski prvak, su se automatski kvalifikovali, što ostavlja 22 mjesta na raspolaganju za najbolje ekipe kvalifikacionog turnira svakog kontinenta i pobjednicima dodatnih evropskih kvalifikcaija.
Šentvid pri Lukovici
mini|280px|Šentvid pri Lukovici, rimokatolička crkva "Sv. Vid" Šentvid pri Lukovici je naseljeno mjesto u sastavu općine Lukovica, regija Srednja Slovenija, Slovenija.
Svjetsko prvenstvo u rukometu 2015.
Kvalifikacije
Odlukom Međunarodnog rukometnog saveza, 8. jula 2014 nacije iz Okeanije su odstranjene iz takmičenja na osnovu toga što Okeanija nema kontinentalnu konfederaciju. Reprezentacija koja se kvalifikovala za ovo prvenstvo kroz Okeanijsko prvenstvo u rukometu 2014 je bila Australija. Mjesto na prvenstvu je predato kao wildcard najviše plasiranoj naciji na prethodnom svjetskom prvenstvu koja se nije kvalifikovala za prvenstvo u Kataru. Ta nacija je bila Njemačka. Bahrein i Ujedinjeni Arapski Emirati su odustali 7. novembra 2014. Island i Saudijska Arabija su izabrani kao zamjene.
Šentvid pri Lukovici
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Domžale.
Svjetsko prvenstvo u rukometu 2015.
Žrijeb
Žrijebanje je održano 20. jula 2014 u 21:30 po lokalnom vremenu u Dohi, Katar.
Šentvid pri Lukovici
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Šentvid pri Lukovici je imao 242 stanovnika.
Svjetsko prvenstvo u rukometu 2015.
Nosioci
Nosioci su objavljeni 11. jula 2014.
Sastavi
Svaka ekipa bira 16 igrača za prvenstvo.
Sudije
Za ovo prvenstvo izabrano je 18 sudijskih parova:
Preliminarna runda
Sva vremena su lokalna (UTC+3).
Najbolji strijelci
Izvor: IHF.info
Najbolji golmani
Izvor: IHF.info
Najbolja ekipa prvenstva
All-Star ekipa prvenstva:
Raketne topovnjače klase Končar
Klasa Končar (401) klasa je od šest raketnih topovnjača izgrađenih za nekadašnju jugoslavensku ratnu mornaricu.
Razvoj
Početkom sedamdesetih godina u SFRJ započeo je razvoj raketne topovnjače tipa 401 (projekt "Vrbas"), broda prvenstveno namijenjenog za protivzračnu i protivbrodsku zaštitu raketnih čamaca. Prvi brod u klasi porinut je 15. oktobra 1976. godine, a u flotnu listu uveden je 14. februara 1977. godine. U brodogradilištu Kraljevica do 1983. godine izgrađeno je još pet brodova ove klase.
Opis
Trup raketne topovnjače izrađen je od čelika debljine 3 do 12 mm, ima poludeplasmansku formu i podijeljen je na 11 vodonepropusnih odjeljenja. Brod zadržava plovnost u slučaju plavljenja bilo koja dva susjedna odjeljenja. Nadgrađe je izrađeno od aluminija debljine 2 do 10 mm.
Kombinovana pogonska grupa (CODAG) sastoji se od dvije plinske turbine "Proteus" snage po 3310 kW i dva dizel motora MTU 20 V 538 TB92 snage po 2648 kW. Snaga se prenosi na četiri propelera. Dizel motori predstavljaju glavni pogon i koriste se za plovidbu u normalnim uvjetima, dok su plinske turbine namijenjene za postizanje većih brzina u borbi. S pogonom samo na dizel motore brod ima maksimalnu brzinu 25 čvorova, samo s plinskim turbinama 28 čvorova, a maksimalna brzina je 40 čvorova.
Naoružanje raketne topovnjače sastoji se od dva lansera za protivbrodske rakete P-20 (NATO oznaka SS-N-2 Styx), dva univerzalna topa Bofors Mk.1 (YU SAK L/70) kalibra 57 mm, lansera IC i radarskih mamaca "Barricade" i četiri dvocijevna lansera osvjetljavajućih raketa "Svitac" kalibra 128 mm. Na dva zadnja broda u klasi (RTOP-405 i 406) umjesto dva lansera raketa "Svitac" postavljeni su lanseri radarskih mamaca 57 mm Bofors. Nakon modernizacije jedan brod iz klase je umjesto krmenog topa 57 mm naoružan šestocijevnim rotirajućim topom 30 mm AK-630M.
Nakon zarobljavanja RTOP-21 Šibenik (ranije RTOP-402 Vladimir Ćetković), umjesto dva P-20 Styx projektila, postavljena su 2 (+2) RBS-15.
Zagrađe (Rudo)
Zagrađe je naseljeno mjesto u općini Rudo, Bosna i Hercegovina.
Hash tabela
U najboljem slučaju, heš funkcija preslikava svaki mogući ključ u zaseban indeks, ali je to u praksi skoro nemoguće. Većina implementacija heš tabela podrazumijeva da su heš kolizije - parovi različitih ključeva s istim heš vrijednostima - obična pojava, i na neki način se brine da se ovaj problem savlada.
U dobro dimenzioniranoj heš tabeli, prosječna cijena (broj računarskih naredbi) svakog pronalaženja ne zavisi o broja elemenata koji se nalaze u tabeli. Mnoge implementacije heš tabela također omogućuju proizvoljna unošenja i brisanja parova ključeva i vrijednosti uz konstantnu prosječnu (amortiziranu) cijenu po operaciji. U mnogim okolnostima, hash tabele se pokazuju učinkovitijim od stabala pretrage ili drugih tabličnih struktura. Zato su hash tabele u širokoj upotrebi u svim vrstama računarskog softvera.
Prednosti upotrebe heš tabela
Glavna prednost heš tabele nad drugim tabličnim strukturama podataka je njena brzina. Ova je prednost uočljivija kada je broj podataka u tabeli velik (hiljadu ili više). Heš tabele su posebno učinkovite kada se maksimalna količina podataka može predvidjeti unaprijed, tako da se veličina strukture može unaprijed alocirati tako da bude optimalna, i ne mora se kasnije mijenjati.
Ako su svi parovi ključeva-vrijednosti fiksirani i poznati unaprijed (pa dodavanja i brisanja nisu dopuštena), prosječna cijena pretrage može se smanjiti pažljivim izborom heš funkcije, veličine tablice i unutrašnjih struktura podataka. Štoviše, tada je moguće napraviti heš funkciju koja ne stvara kolizije. U ovom slučaju ključeve nije potrebno čuvati u tabeli.
Neka je T[i], 0 ≤ i ≤ n-1, heš tabela sa n ulaza i neka ključevi pripadaju nekom skupu mogućih vrijednosti S, tako da K ∈ S. Broj mogućih vrijednosti ključa je tipično veći ili čak mnogo veći od broja ulaza u tabeli. Neka je h heš funkcija koja vrši mapiranje ključeva u adresni prostor tabele. Ovo je ilustrovano slikom 1.1. Tada funckija primijenjena na neki ključ K daje matičnu adresu ključa K, tako da je i = h(K). centre|thumb|360x360px|Slika 1.1.
Heš funkcija
Funkcija koja vrši mapiranje ključa u opseg indeksa (adresa) u nizu naziva se heš funkcija. Ponekad se ovaj metod heširanja naziva još i tehnikom rasutog adresiranja ili tehnikom direktnog adresiranja. Heš funkcija je funkcija za identificiranje podataka. Takav sažetak naziva se heš vrijednost ili jednostavno heš (hash), a proces izračunavanja te vrijednosti naziva se heširanje (eng. hashing).
Heš funkcije koje su injekcija i sirjekcija, a time i bijekcija nazivaju se randomizirajuće funkcije. Domena heš funkcija u većini slučajeva veća je od kodomene, pa nisu bijekcija. Heš funkcija sabija proizvoljnu poruku na fiksnu veličinu. Najčešće se podrazumijeva da je heš funkcija javna i ne sadrži ključ.
Kolizija
Pošto dva ključa ne mogu biti smještena na istom mjestu u tabeli, ovaj slučaj predstavlja problem koji se naziva kolizijom. Ključevi Ki  i Kj koji se mapiraju na istu matičnu adresu u tabeli se nazivaju sinonimima, a skup sinonima se naziva klasa ekvivalencije. Kolizije je praktično nemoguće izbjeći ukoliko ključevi nisu unaprijed poznati. Zato je neophodno predvidijeti način razrješavanja problema kolizije. U ovom slučaju kolizija se javlja pri umetanju ključa Kj, jer je njegovu matičnu adresu već zauzeo ključ Ki. Tada se ključu Kj mora naći drugo mjesto, ali na takav način da se, pri kasnijem pretraživanju na ključ Kj, pošto se ne nalazi na matičnoj adresi, on može nedvosmisleno locirati. Na Slici 1.1. se vidi da kolizija nastaje za ključeve K1 i K4.
Metod dijeljenja
Metod dijeljenja je jedan od najjednostavnijih, ali ipak najčešće korištenih tehnika. Rezultat heš funkcije je ostatak pri dijeljenju cjelobrojnog ključa nekim brojem n koji je manji ili jednak veličini heš tabele.
h( K ) = K mod n
Performanse ovog metoda u smislu smanjenja vjerovatnoće kolizija veoma zavise od pravilnog odabira djelioca n. Pokazuje se da neke vrijednosti djelioca svakako treba izbjegavati. To su:
Metod množenja
Metod je zasnovan na množenju ključa sa pogodno odabranom realnom konstantom čija je vrijednost između 0 i 1. Zatim se od proizvoda uzme samo dio iza decimalne tačke, što bi trebalo da predstavlja slučajan broj, koji zavisi od svh cirafa ključa. Na kraju se dobijeni broj pomnoži sa veličinom tabele i dobije pozicija ulaza u tabelu. Pokazuje se da izbog n nije mnogo kritičan, pa se lako izračunavanje može uzeti da je n = 2p.
Metod sredine kvadrata
U metodi sredine kvadrata numerička reprezentacija ključa se pomnoži sama sa sobom, pa se sa fiksnih pozicija iz sredine kvadrata uzme onoliko cifara koliko je potrebno za adresiranje tabele. Opravdanje za ovakav metod se nalazi u činjenici da obično cifre u sredini kvadrata zavise od svih cifara u ključevima.
Metod konverzije osnove
Ako je ključ dat u brojnom sistemu sa osnovom q, metod konverzije osnove ( radix transformation ) tretira ključ kao broj u osnovi q ( q > p ).
Ako ključ ima vrijednost 6154 u dekadnom brojnom sistemu ( p = 10 ), interpretacijom u sistemu sa osnovom q = 13, dobija se:
pa se izdvoji potreban broj cifara. Da bi se smanjila vjerovatnoća kolizije, q se odabire tako da bude uzajamno prosto sa p, baš kao i u ovom primjeru.
Metod algebarskog kodovanja
Algebarsko kodovanje se zasniva na aritmetici po modulu 2 sa polinomima i predložen je za hardversku implementaciju. Tako se, ključ čija je binarna predstava sa r bitova
( kr-1, ... ,k0 )  tretira kao polinom K(x) = kr-1 x r-1 + ... + k0. Ako je veličina tabele n = 2m, onda se izabere polinom reda m, ''P(x) = xm + pm-1xm-1 + ... + p0'', pa se izračuna
Koeficjenti dobijenog polinoma predstavljaju rezultat heš funkcije u binarnom obliku ( hm-1,...,h0 ). Pokazuje se da sa odabirom pogodnog polinoma smanjuje vjerovatnoća kolizije.
== Heš funkcije zavisne od raspodjele ključeva == Kada je skup ključeva unaprijed poznat, onda je moguće naći efikasnu heš funkciju koja će smanjiti broj kolizija. Jedna od heurističkih metoda koja se koristi se zasniva na principu ekstrakcija koja se naziva analiza cifara. Prvo se analizira skup numeričkih reprezentacija vrijednosti svih ključeva, pa se napravi tabela koja za svaku poziciju ključa daje broj pojavljivanja pojedinih cifara na toj poziciji u svim ključevima. Zatim se selektuje onoliko pozicija koliko je cifara potrebno da se adresira heš tabela tako što se odaberu kolone tabele koje pokazuju najmanje varijacije pojavljivanja različitih cifara.
U nekim slučajevima je za skup ključeva S poznata raspodijela vrijednosti, pa je moguće pronaći heš funkciju koja ključeve iz S mapira u ulaze tabele  (0..n-1) uniformno. Ova funkcija se nalazi preko diskretne kumulativne funkcije raspodijele Fz(x) koja se definira kao:
za za 0 ≤ i ≤ m, pa je,  , ... ,
Pošto je cilj da h(K) bude uniformna u opsegu tabele: za 0 ≤ i ≤ n-1, onda se ona može dobiti kao:
Razriješavanje kolizija
Koriste se dva načina:
Ulančavanje
Tehnike otvorenog adresiranja imaju dva nedostatka. Prvi problem nastaje u primjenama gdje ima dosta brisanja, jer se zauzete lokacije ne oslobađaju, a premještanje može biti vrlo složeno. Drugi problem je neefikasno pretraživanje kod tabele sa većom popunjenošću, jer se u ispitnom nizu mogu naći i adrese zauzete ključevima koji nisu sinonimi traženog ključa. Ovi problemi se rješavaju korištenjem tehnike ulančavanja.
Suština ove tehnike je da se sinonimi ulančavaju u liste čija se zaglavlja nalaze na matičnim adresama. U ovom slučaju zauzeti ulaz heš tabele sadrži samo pokazivač na listu sinonima koji odgovaraju toj matičnoj adresi, dok se sama lista nalazi u dinamičkoj oblasti memorije. Pošto svaka lista odgovara samo jednoj klasi ekvivalencije, ova varijanta ulančavanja se naziva odvojeno ulančavanje ( separate chaining ). Operacije sa ključevima kod tehnike ulančavanja su jednostavnije nego kod otvorenog adresiranja. Pretraživanje na zadati ključ se vrši prolaskom kroz ulančanu listu čije se zaglavlje nalazi na matičnoj adresi. Ako se cijela lista prođe, a ključ se ne pronađe, pretraživanje je neuspješno. Umetanje novog ključa može da se vrši na početak liste, ako se zna da ključ nije u tabeli, ili na kraj liste ako treba prvo provjeriti da li je ključ unesen, jer se tu završava neuspješno pretraživanje. U cilju poboljšanja efikasnosti neuspješnog pretraživanja i umetanja, ulančana lista sinonima može da se drži i uređenom po vrijednosti ključa, tako da se pri umetanju ključ mora postaviti na mjesto koje mu po poretku odgovara. Za razliku od otvorenog adresiranja, operacija brisanja je mnogo jednostavnija jer se svodi na jednostavno povezivanje liste. Zbog brisanja je pogodno da lista bude dvostruko povezana. Može se očekivati da prosječna dužina liste bude mala, pa su operacije sa heš tabelom brze. Kad bi liste bile duge, onda bi bilo efikasnije da se umjesto liste koristi binarno stablo pretraživanja.
Oleanan
Oleanan je prirodni triterpenoid, koji se bično se nalazi u drvenastim angiospermima i kao rezultat toga se često koristi kao pokazatelj prisustva ovih biljaka u evidenciji fosila. Član je oleanoidne serije koja se sastoji od pentacikličkih triterpenoida (poput beta - amirina i takserola) kod kojih su svi prstenovi šesteročlani.
Struktura
Oleanan je pentaciklički triterpenoid, klasa molekula sastavljena od šest povezanih jedinica izoprena. Imenovanje i prstenastih struktura i pojedinačnih atoma ugljika u oleananu je isto kao u steroid ima. Kao takav, sastoji se od A, B, C, D i E prstena, a svi su šesteročlani.
Struktura oleanana sadrži brojne različite metilne skupine koje variraju orijentacijom između različitih oleanana. Naprimjer, u 18-alfa-oleananu, metilna grupa okrenuta je prema dolje za 18. atom ugljika, dok 18-beta-oleanan sadrži metilnu skupinu okrenuću prema gore na istoj poziciji.
Važno je napomenuti da je činjenica da su A i B prstenovi oleanane strukture identični onima hod hopana. Kao rezultat, obje molekule proizvode fragment m / z 191. Budući da se ovaj fragment često koristi za identifikaciju hopana, oleanan se može pogrešno identificirati u analizi hopana.
Sinteza
Kao i drugi triterpenoidi, nastaju iz šest kombiniranih izoprenskih jedinica. Ove jedinice izoprena mogu se kombinirati na više različitih načina. Kod eukariota (uključujući biljke) taj je put mevalonat (MVA). Za stvaranje steroida i drugih triterpenoida, izoprenoidi se kombiniruju u prekursor poznat kao skvalen, koji se zatim podvrgava enzimskoj ciklizaciji za proizvodnju različitih triterpenoida, uključujući oleanane.
Jednom kada se oleanani pređu u stijene ili sedimente, bit će podvrgnuti dodatnim izmjenama prije nego što se izmjere.
Merenje u uzorcima stijena
Oleanani se mogu identificirati u ekstraktima iz uzoraka stijena (ili biljaka) pomoću GC/MS. GC/MS je gasni hromatograf spojen sa masenim spektrometrom. Uzorak se prvo ubrizgava u sistem, a zatim prolazi kroz romatografsku kolonu. Koliko brzo se materijal kreće kroz hromatografski stuac ovisi o tome koliko dugo provede u svakoj od dvije faze tamo. Spojevi koji više razdvajaju u pokretnu fazu kretat će se brže za razliku od spojeva koji je više dijele u stacionarnu fazu. Rezultat toga je odvajanje različitih organskih molekula na osnovu njihovog vremena zadržavanja u GC.
Nakon odvajanja od GC, spojevi se zatim mogu analizirati masenim spektrometrom. Svaki spoj će sadržavati karakteristični maseni spektar, na osnovu fragmenata na koji se dijeli tokom ionizacije u masenom spektrometru. To znači da GC ne može samo da odvaja različite vrste molekula, već ih može i prepoznati.
Kao što je gore spomenuto, oni imaju karakteristični fragment mase na m / z = 191, pa će se pojaviti u istom odabranom ionskom hromatografu (SIC) kao hopani. Ovo može pomoći da se identificiraju u GC / MS skupovima podataka.
Upotreba kao kao biomarkera
Oleanane je identifikovan kao spoj u modernim angiospermima.
Zbog toga je njegovu prisustvo u fosilima, korišteno je za praćenje angiosperma kroz fosilne zapise. Na +primjer, otkriveno je da je omjer 18-alfa-oleanana + 18-beta-oleanane: 17-alfa-hopan u ekstraktima stijena (i pridruženi petroleji / ulja) u korelaciji (barem široko) s prisutnošću angiosperma u fosilnim zapisima. U ovom istraživanju, kombinacija alfa i beta-oleanana korištena je kao indikator za prisustvo angiospermi. Normalizirani su u hopanima, koji su široko prisutni u gotovo svim ekstraktima stijena koji dolaze iz nafte. Nadalje, pretpostavlja se da će, zbog strukturne sličnosti hopana i oleanana, slično djelovati na različite vremenske procese koji degradiraju prisutne biomarkere. Kao takav, omjer hopana i oleanana trebao bi biti sličan početnom omjeru, a na njega ne utiču procesi koji se javljaju u stijeni nakon fosilizacije.
Došlo je do određenog kašnjenja u prihvaćenim povećanjima taksonomske diverzifikacije angiospermija (koja su se dogodila sredinom krednogperioda) i povećanju koncentracija oleanana u fosilnom zapisu (što se dogodilo u kasnoj kredi ili čak i poslije). To bi moglo biti posljedica niza faktora, od kojih je jedan da su rane krhke angiosperme bile više zeljaste nego drvenaste i da su se drvenaste angiosperme pojavile tek nakon daljnje taksonomske diverzifikacije.
Konačno, studija je uvela ideju o „oleananskom parametru“, koji bi se mogao koristiti u procjeni unosa angiospermi u naftne izvore. To sa svoje strane daje neku predodžbu o starosti određenih naftnih izvora.
U skladu s tim, prisustvo angiospermi možda nije jedino što utječe na sadržaj oleanana u sedimentima, ekstraktima stijena i nafte. Naprimjer, postoje dokazi da kontakt s morskom vodom tokom procesa ranog taloženja može povećati koncentraciju oleanana u zrelom sedimentu. Ovaj dokaz proizlazi iz činjenice da su različiti pokazatelji utjecaja na more (omjeri stena C27 / C29, promjene elementarnog sastava u smjeru nizvodno koje su indikativne za infiltraciju vode u sustav i homofanski indeks). Uprkos tome, još uvijek nije jasno kako uticaj mora pojačava ekspresiju oleanana (na taj način povećava uočenu koncentraciju). Neke ideje uključuju promjene u pH, Eh i mikrobnom okruženju koje dolaze s interakcijom s morskom vodom.
Rembrandtovi autoportreti
Rembrandtovi autoportreti čine važan dio opusa ovog holandskog slikara. On je naslikao gotovo 100 autoportreta, uključujući približno 50 slika, 32 bakropisa i 7 crteža. Ovi autoportreti predstavljaju Rembrandtov vizualni dnevnik u rasponu od oko 40 godina.
La Liga 1979/1980.
La Liga 1979/80. je bila 49. sezona nogometnog nacionalnog prvenstva Španije. Sezona je počela 8. septembra 1979. a završila 18. maja 1980. U sezoni je učestvovalo 18 ekipa. Nakon završenog prvenstva Real Madrid je 20. put u svojoj historiji osvojio prvenstvo sa jednim poenom više od drugoplasiranog Real Sociedada. Rayo Vallecano, Burgos i CD Málaga su na kraju sezone ispali iz lige. U cjelokupnoj sezoni je ukupno odigrano 306 utakmica te postignuto 769 golova što je iznosilo 2.51 datih golova po utakmici. Najefikasnija ekipa lige je bio Real Madrid. Quini, nogometaš Sporting de Gijóna je bio najbolji strijelac lige sa 24 postignuta gola.
Tabela
1 Valencia se plasirala u Kup kupova kao aktuelni prvak iz prethodne sezone. 2 Utakmica CD Málaga 0-3 Salamanca je poništena jer ju je UD Salamanca kupila. 3 ''CD Málaga je kažnjena oduzimanjem 3 pooena u utakmici protiv Almerije. Utakmica je upisana 0-1 za Almeríju.''
Lista strijelaca
thumb|desno|180px| [[Enrique Castro González|Quini, najbolji strijelac lige sa 24 postignuta gola. ]]
Kopjevići
alt=|mini|Štit Kopjevića iz 15. stoljeća Kopjevići su naselje u Živinicama Gornjim, općini Živinice, Bosna i Hercegovina.
Historija
Danas ovo prezime ne postoji, ali postoji i dan danas naselje Kopjevići u Živinicama Gornjim.
Nadgrobni spomenici iz Osmanlijskog perioda
mini|Jedan od nišana iz Osmanlijskog perioda u Kopjevićima Na području Prisada u Kopjevićima krajem 20. stoljeća pronađeno je mezarje. Procjenjuje se da nišani datiraju iz 16. stoljeća, međutim izvori i dokazi koji to potkrepljuju ne postoje. Podsjećamo da je Bosna i Hercegovina u tom periodu bila pod upravom Osmanlija.
Infrastruktura
alt=|mini|"Prva" osvijetljena i zablistana noć u Kopjevićima - maj 2013. Cesta je na ovom području asfalitrana u kasnim 70-tim godinama. Rasvjeta u Kopjevićima izgrađena je 09.05.2013. godine. U.G. korisnika vodovoda Kopjevići već duži niz godina uspješno snabdjeva naselje vodom.
Camp Nou
Camp Nou je nogometni stadion koji se nalazi u Barceloni, Španija. Na njemu domaće utakmice igra nogometni klub Barcelona. Kapacitet stadiona je 99.354 sjedećih mjesta, što ga čini najvećim stadionom u Evropi.
Historija
Izgradnja stadiona je počela 28. marta 1954. godine kako bi zamijenio tadašnji stadion Barcelone Camp de Les Corts. Arhitekti stadiona su bili Francesc Miró i Josep Soteras. Službeni naziv stadiona do 2000. godine je bio Estadi del Barcelona, da bi se iste godine usvojio naziv Camp Nou, što na katalonskom znači novo igralište.
Stadion je otvoren 24. septembra 1957. utakmicom u kojoj su igrali Barselona i Legia iz Varšave. Utakmica je završila 4-2 u korist Barcelone. Prvi gol na utakmici ,a ujedno i prvi gol na Camp Nou je postigao Eulogio Martínez.
Zarbovina
Zarbovina je naseljeno mjesto u općini Rudo, Bosna i Hercegovina.
Škrjančevo
Škrjančevo je naseljeno mjesto u sastavu općine Domžale, regija Srednja Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazilo se u sastavu stare općine Domžale.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Škrjančevo je imalo 246 stanovnika.
Topole
Slovenija:
THYN1
Timocitni jedarni protein 1 je protein koji je kod ljudi kodiran genom THYN1.
Ovaj gen kodira protein koji je visoko konzerviran među kičmenjacima i biljnim vrstama i može biti uključen u indukciju apoptoze. Opisane su alternativno prerađene varijante transkripta koje kodiraju različite izoforme.
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 225 aminokiselina, а molekulska težina 25.697 Da.
FreeSync
FreeSync je tehnologija adaptivne sinhronizacije za LCD monitore koji podržavaju promjenjivu brzinu osvježavanja čiji je zadatak izbjegavanje cijepanja slike i smanjenja zastajkivanja u scenama  koje je rezultat neusklađenosti brzine osvježavanja monitora i broja sličica sadržaja.
FreeSync je također implementiran u HDMI 1.2 i novijim standardima.
U januaru 2017. AMD je objavio drugu generaciju FreeSynca u kojoj su uklonjeni zahtjevi o minimalnoj brzini osvježavanja. Omogućena je podrška za HDR sposobne monitore.
Nogometni savez Tuzlanskog kantona
Nogometni savez Tuzlanskog kantona je najviše nogometno tijelo u Tuzlanskom kantonu, Bosna i Hercegovina. Sjedište nogometnog saveza je u Tuzli. Pobjednik Prve kantonalne lige TK ostvaruje plasman u Drugu ligu FBiH - Sjever.
Nogometni savez TK organizira takmičenja:
Nogometni savez Posavskog kantona
Nogometni savez Posavskog kantona je najviše nogometno tijelo u Posavskom kantonu, Bosna i Hercegovina. Sjedište nogometnog saveza je u Orašju. Pobjednik Prve kantonalne lige PK ostvaruje plasman u Drugu ligu FBiH - Zapad.
Nogometni savez PK organizira takmičenja:
Nektar
thumb|Nektar kamelije thumb|Jedan australijski [[leptir koji se hrani cvijetnim nektarom]] Nektar je šećerom bogata tekućina proizvedena u biljnim žlijezdama zvanim nektarije ili mednice, bilo u cvijetu kojim privlači životinjske oprašivače ili u vancvijetnim nektarijama. Izvor su nutrijenata za životinje mutualiste, što zauzvrat pružaju biljkama indirektnu odbranu od herbivora, tj. antiherbivornu zaštitu. Općenito, dugotrajni nektarski oprašivači uključuju pčele, leptire i moljce, kolibrije i voćno-cvijetne šišmiše. Netar ima važnu ulogu u ekonomiji prikupljane hrane i ukupne evolucije nektarojedih vrsta. Na primjer, nektar i njegova svojstva su odgovorni za diferencijalnu evoluciju afričke medonosne pčele Apis m. scutellata  i zapadne pčele.
Nektar je ekološki važan izvor šećera za med. Također je koristan i u poljoprivredi i hortikulturi, jer se odrasli nekih predatorskih insekata hrane nektarom. Na primjer, vrste socijalne ose (Apoica flavissima) preferiraju nektar kao primarni izvor hrane. S druge strane, ova osa onda lovi insekte, poljoprivredne štetočine, kao hranu za svoje mlade. Primjer su ose (roda Ammophila (porodica Sphecidae). Također love i za usjeve destruktivne gusjenice.
Nektarski sekret povećava izglede cvijeta za posjetu oprašivača. Nakon oprašivanja, nektar se u biljci često reapsorbira.
Etimologija
Nektar je izveden iz latinske riječi nectar  – favorizirano piće bogova, što je latinizirana verzija izgrčkog: νέκταρ - nektar = nektar. Pretpostavlja se da je krugu korijena:
Cvijetne nektarije
Cvjetne nektarije se obično nalaze na podnožju cvijetnog omotača, tako da su oprašivači prilagođeni za doticanje reproduktivnih struktura cvijeta, tj. antera i tučak oprašivačima omogućuju pristup nektaru.
Septumske nektarije
Septumska mednica je struktura za proizvodnju nektara. Ovo tkivo se nalazi u zidu jajnika biljaka. Biljke koje se oslanjaju na insekte, ptice ili šišmiše za oprašivanje često imaju septumske nektarije. Osim privlačenja oprašivača, poznato je da ove nektarije također privlače i "zaštitnike biljaka". Neke biljke, kao što je Ruellia radicans, imaju nektarije koje i dalje izlučuju polen, čak i nakon što je s latica potrošen. Ovo privlači mrave koji će zauzvrat zaštititi razvoj voćnih biljaka od uništavanja sjemena od predatora i biljojeda, u zamjenu za nektar.
Vancvijetne nektarije
Ekstracvijetne nektarije (također poznate i kao ekstranupcijske nektarije) su biljne žlijezde koje se razvijaju izvan cvijeta i nisu uključene u oprašivanje. Vrlo su raznolike, po obliku, lokaciji, veličini i mehanizmu. Opisane su u gotovo svim nadzemnim biljnim organima, uključujući lišće (u tom slučaju, poznate su kao lisne nektarije), peteljčice, sporedni listići, kotiledoni, plodovi i biljni izdanci, između ostag. Kreću se od jednoćelijskih trihoma do kompleksnih struktura koje s mogu ili ne pojaviti, kao što je provodno tkivo. thumb|250px|Vancvijetne nektarije na [[peteljčica|petioli divlje trešnje]] mini|250px| Vancvijetne nektarije na listu Prunus africana 250px|mini|desno| [[Mravi na vancvijetnim nektarijama na donjoj površini mlade Drynaria quercifolia]]
Za razliku od cvjetnih nektarija, nektar proizveden izvan cvijeta općenito ima odbrambenu funkciju. Nektar privlači predatorske insekate koji jedu i nektar i štetočine. Biljojedni insekti tako funkcioniraju kao "telohranitelji". Grabljivi insekti pokazuju sklonost ka biljkama sa ekstracvijetnim nektarijama, posebno neke vrste mrava i osa, koje ne brane direktno biljke. Među ljubiteljima cvjetova, na primjer, ekstracvijetne nektarije indirektno sprečavaju biljojede privlačenjem mrava i odvraćanjem dviju vrsta leptira za polaganje jaja. U mnogim mesoždernim biljkama, ekstracvijetne nektarije se koriste za privlačenje insekata (plijena)
Vancvijetne nektarije ima više od 3.941 vrsta vaskularnih biljaka iz 745 rodova i 108 porodica; 99,7% od toga pripadaju cvjetnicama, koje čine 1,0-1,8% svih poznatih vrsta. Najčešće su među eudikotilama, u 3.642 vrsta (od 654 rodova i 89 porodica), posebno među ružama koje čine više od polovine poznatih pojava. Porodice u kojima su najčešće zabilježene ekstracvijetne nektarija su Fabaceae, sa 1.069 vrsta, Passifloraceae, sa 438 vrsta i Malvaceae, sa 301 vrstom. Rodovi sa najviše ove pojave su Passiflora (322 vrste, Passifloraceae), Inga (294 vrste, Fabaceae), i Acacia (204 vrste, Fabaceae). Ostali rodovi sa vancvijetnim nektarijama uključuju Salix (Salicaceae), Prunus (ruže: Rosaceae) i Gossypium (Malvaceae).
Lisne nektarije su također uočene u 39 vrsta paprati, koje pripadaju u sedam rodova i četiri porodice Cyatheales i Polypodiales. Nema ih, međutim, kod mahovina, golosjemenjača, dijelom angiosperme magnolija i članova reda Apiales, među eudikotiledonama. Filogenetičke studije i široka distribucija ekstracvijetnih nektarija među vaskularnim biljakama ukazuju na više nezavisnih evolucija te pojve. Pretpostavla se da različito porijeklo ekstracvijetnih nektarija ima najmanje 457 nezavisnih loza.
Prirodne komponente
Iako je njihov glavni sastojak prirodni šećer u količini od oko 55% saharoze, 24% glukoze i 21% fruktoze, nektar je napitak sa mnogo kemijskih spojeva. Na primjer, Nicotiana attenuata, biljka duhana koja je nativna u američkoj saveznoj državi Utah, ima nekoliko isparljivih aromatskih sastojaka za privlačenje oprašivača – ptica i moljaca. Najjaču aroma je benzil aceton, ali biljka također dodaje gorak nikotin, koji je manje aromatičan, tako da ga ptice mogu otkriti tek nakon uzimanja. Istraživači nagađaju svrhu ovog dodatka koji navodi ptice da samo nakon jednog gutljaja posjećuju i druge biljke i utole glad. Neurotoksini kao što su aesculin su također prisutni u nekim nektarima, kao što je kod jedne kalifornijke vrste iz porodice kestena. Sve, od 20 normalnih aminokiselina, koje se nalaze u proteinima su identificirane u različitim nektarima, a najčešči su alanin, arginin, serin, prolin, glicin, izoleucin, treonin i valin.
Topole (Mengeš)
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu stare općine Domžale.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Topole su imale 209 stanovnika.
Type 4 Ka-Tsu
Type 4 Ka-Tsu je bio japanski amfibijski tenk iz perioda drugog svjetskog rata.
Japansko iskustvo iz borbi na Solomonskim Ostrvima je otkrilo niz poteškoća prilikom iskrcavanja snaga na kopno što je potaknulo razvoj novog tenka. Type 4 Ka-Tsu je primarno bio razvijen da zaštiti posadu od pješadijskog oružja i zamišljen kao vozilo koje će se lansirati sa podmornica. Osnovno naoružanje tenka predstavljala su dva torpeda namijenjena za protivbrodsku borbu.
Japanci su zamislili da koriste Type 4 Ka-Tsu tenkove u operaciji Yu-Go protiv američkih nosača aviona kod Majuro atola, međutim od plana se odustaje zbog poteškoća s amfibijskim karakteristikama tenka. Trebalo je oko 20 minuta da se tenk samo pokrene, a prilikom plovidbe tenk bi se napunio vodom.
THRSP
Tiroidnim hormonom inducibilni jetreni protein je protein koji je kod ljudi kodiran genom THRSP.
Protein kodiran ovim genom sličan je genskom proizvodu S14, pacovskog gena, čija je ekspresija ograničena na jetru i masno tkivo i kontrolirana je nutritivnim i hormonskim faktorima.
Pokazalo se da se ovaj gen eksprimira u jetri i adipocitima, posebno u lipomskim modulima. Također je utvrđeno da se eksprimira u lipogenom raku dojke, što ukazuje na ulogu u tumorskoj kontroli metabolizma lipida.
Ranije je THRSP bio među identificiranim reguliranim genima u prefrontalnom korteksu spontano hipertenzivnih pacova (SHR/NCrl) i Wistar-Kyoto (WKY/NCrl) pacova koji su pokazivali ponašanje nepažnje. Nakon toga, prekomjerna ekspresija THRSP-a izazvala je nepažnju, ali ne i hiperaktivno i impulzivno ponašanje miševa, što ukazuje na to da ovaj gen ima ulogu u fenotipu obilježenom nepažnjom ADHD -a.
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 146 aminokiselina, а molekulska težina 16.561 Da. .
Aleksander Glück
Aleksander Glück (1884–1925) bio je poljski doktor.
Biografija
Rođen je 1884. kao sin Leopolda Glücka i Pauline Fink. Diplomirao je medicinu u Beču na Univerzitetu Rudolf. Po završetku fakulteta, prvo je živio u Krakovu, nakon čega se preselio u Wrocław gdje je započeo svoju medicinsku karijeru. Godine 1909. preselio se u rodno Sarajevo, gdje je preuzeo funkciju šefa Nacionalne bolnice, te je na taj način nastavio očevo istraživanje slučajeva sifilisa među stanovnicima Bosne. Godine 1925. na medicinskoj konferenciji u Hamburgu održao je predavanje u kojem je prvi put opisao endemske slučajeve ove bolesti.
Umro je od tuberkuloze 1925.
Njegova braća bili su Władysław i Henryk.
Kralj (šah)
Šahovski simbol kralja Kralj (♔, ♚) je najvažnija figura u šahu. Cilj igre jest zarobiti protivnikovog kralja tako da bijeg nije moguć (mat). Ako kralja napada neka figura, tj. ako mu prijeti uzimanjem, kaže se da je u šahu i igrač mora ukloniti tu prijetnju u idućem potezu. Ako se to ne može uraditi, kaže se da je kralj matiran. Iako je kralj najvažnija figura, obično je i najslabija u igri dok se ne dođe u završnicu. Oznaka kralja u algebarskoj notaciji je K.
Kretanje
Bijeli počinje s kraljem na 1. redu, desno od dame. Crni počinje s kraljem tačno nasuprot bijelog kralja. Kad su polja označena kao u algebarskoj notaciji, bijeli kralj na početku partije nalazi se na e1, a crni na e8.
Kralj se može kretati po 1 polje u svim pravcima osim ako dotično polje ne zauzima druga prijateljska figura ili ako bi se tim potezom kralj doveo u šah-poziciju. Rezultat ovoga je da suprotni kraljevi nikad ne mogu zauzeti polja odmah do onog drugog kralja (vidi članak opozicija), ali kralj može dati otkriveni šah kad se skloni s putanje lovcu, topu ili dami.
Rokada
mini|Rokada Kralj također može izvesti i specijalni potez zajedno s topom, koji se zove rokada. U ovom potezu kralj se pomjera 2 polja prema jednom od njegovih topova, a top "preskače" kralja i staje na polju do njega. Rokada je dozvoljena samo u slučaju da se ni kralj ni top nisu prethodno pomjerali, kad su polja između njih slobodna, kad kralj nije u šahu ili kad kralj ne mora preći preko "tučenih polja" ili završiti kretanje na tučenom polju (polje pod udarom protivnikove figure). U zavisnosti od toga na koju se stranu pravi rokada, razlikuju se velika i mala rokada.
Šah i mat
Kad igrač napadne protivnikovog kralja, kaže se da je taj kralj u šahu i napadnuti igrač mora odmah skloniti kralja iz opasnosti ili ga zaštititi drugom figurom. Postoje 3 načina da se kralj zaštiti od šaha: Ako nijedan od ova 3 načina nije moguć, kralj je doživio šah-mat i igrač čiji je to kralj izgubio je partiju.
Pat
Pat-pozicija za igrača koji je na potezu nastaje: Ako dođe do ove pozicije, kaže se da je kralj u patu i partija se završava remijem. Igrač koji ima vrlo malo (ili nimalo) šanse da pobijedi često će pokušati varkom namamiti protivnika da omaškom dovede njegovog kralja u pat-poziciju kako bi izbjegao poraz.
Uloga u igri
U otvaranju ili središnjici kralj će rijetko igrati aktivnu ulogu u razvijanju napadačkih ili odbrambenih pozicija. Igrač obično pokušava zaštititi kralja na ivici table, iza svojih pješaka. U završnici, međutim, kralj izlazi iz skrovišta i igra aktivnu ulogu kao napadačka figura i također se koristi da pomogne u promociji preostalih pješaka.
Unicode
Unicode definira 2 koda za kralja:
♔ U+2654 White Chess King (HTML &#9812;)
IC 4815
IC 4815 (također poznat kao ESO 141-26 i PGC 62778) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 382 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Paun. Najveći prečnik je 0,80 (89 hiljada sg) a najmanji 0,6 uglovnih minuta (67 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio DeLisle Stewart 13. augusta 1901. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Luis Enrique (nogometaš)
Luis Enrique Martínez García nekadašnji je španski nogometaš i današnji trener.
Uglavnom je igrao na poziciji ofanzivnog veznog, ali je igrao i na drugim pozicijama. S Real Madridom i Barcelonom osvajao je La Ligu, Kup kralja i Španski superkup. Odigrao je više od 500 zvaničnih utakmica i postigao više od 100 pogodaka. Za reprezentaciju Španije odigrao je 62 utakmice i postigao 12 golova. S Crvenom furijom igrao je na tri svjetska i jednom evropskom prvenstvu.
Karijera
Karijeru je počeo u ekipi Sporting de Gijón, za čiju je omladinsku školu igrao od 1971. do 1988. Za prvi tim potpisuje 1989. U Gijónu se zadržao dvije sezone da bi 1991. prešao u Real Madrid, gdje se zadržao pet sezona. Godine 1996. potpisuje za Barcelonu. U prve tri sezone za Barcelonu postiže 46 ligaških golova.
Nedelišće
mini|280px|Nedelišće, rimokatolička crkva "Presveto Trojstvo" Nedelišće (mađ. Drávavásárhely) je naseljeno mjesto i općina u Hrvatskoj, u Međimurskoj županiji.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazilo se u sastavu stare općine Čakovec.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, općina Nedelišće je imala 11.975 stanovnika, od čega u samom Nedelišću 4.320.
Općina Nedelišće
Napomena: ''Nastala iz stare općine Čakovec. U 1869. dio podataka sadržan je u općini Sveti Juraj na Bregu.''
Nedelišće (naseljeno mjesto)
Napomena: ''Od 1869. do 1890. sadrži podatke za naselja Dunjkovec i Pušćine.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Nedelišće je imalo 4.535 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
TIMM10
Podjedinica Tim 10 mitohondrijske importne unutrašnjo membranske translokaze je enzim koji je kod ljudi kodiran genom TIMM10.
Biosinteza karnitina
Biosinteza karnitina je proces za endogenu proizvodnju L-karnitina, molekule koji je bitna za energetski metabolizam. Kod ljudi i mnogih drugih životinja L-karnitin se dobija i iz hrane i biosinteze. Put biosinteze karnitina je visoko konzerviran među mnogim eukariotima i nekim prokariotima.