cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Policistna bubrežna bolest
Autosomno dominantna
Genetičke mutacije u bilo kojem od tri gena: PKD1, PKD2 i PKD3 imaju slične fenotipske prezentacije.
Autosomno recesivna
Autosomno recesivna policistna bolest bubrega (ARPKD) (263200) rjeđa je od dva tipa PKD-a, s incidencijom 1/20.000 živorođenih i obično se identificira u prvih nekoliko sedmicaa nakon rođenja. Nažalost, bubrezi su često nerazvijeni što rezultira sa oko 30% smrtnosti kod novorođenčadi s ARPKD. PKHD1 je uključen.
Mehanizam
I autosomno dominantna i autosomno recesivna policistna bolest bubrega formirana je u vezi sa abnormalnim cilijama posredovanom signalizacijom. Izgleda da su proteini policistin-1 i policistin-2 uključeni i u autosomno dominantnu i u recesivnu policistnu bolest bubrega zbog oštećenja oba proteina. Oba proteina komuniciraju s proteinima kalcijevih kanala i uzrokuju smanjenje oporavljenog (unutarćelijskog) kalcija i skladištenje kalcija u endoplazmatskom retikulumu.
Bolest je karakterizirana fenomenom „drugog pogotka“, u kojem se mutirani dominantni alel nasljeđuje od roditelja, a formiranje cista nastaje tek nakon što normalni gen divljeg tipa podrži sljedeći drugi genetički „pogodak“, što rezultira bubrežnim tubularnim formiranjem cista i napredovanjem bolesti.
PKD je posljedica oštećenja primarnih cilija, nepokretne ćelijske organele nalik dtreplji koje se nalaze na površini većine ćelija u tijelu, a baznim tijelom usidrene u ćelijsko tijelo. Utvrđeno je da su u bubregu primarne cilije prisutne na većini nefronskih ćelija, izlazeći iz apikalne površine bubrežnog epitela u lumen tubula. Vjerovalo se da se treplje savijaju u protoku urina, što dovodi do promjena u signalizaciji,ali od tada se pokazalo da je ovo eksperimentalna pogreška (savijanje treplji bio je artefakt kompenzacije žarišne ravni, a također stvarni učinak na mješavinu ozbiljnih hipertenzija i srčanih zastoja) i da savijanje trepljia ne doprinosi promjenama u Ca fluksu. Iako nije poznato kako defekti u primarnoj ciliji dovode do razvoja cista, smatra se da je možda povezan s poremećajem jednog od mnogih signalnih puteva, reguliranih primarnim cilijama, uključujući unutarćelijski kalcijski, Wnt/β-katenin, ciklični adenozin-monofosfatni (cAMP) ili polarnost planarnih ćelija (PCP). Funkcija primarne cilije je oštećena, što rezultira poremećajem niza unutarćelijskih signalnih kaskada, koje proizvode diferencijaciju cistastog epitela, povećanu diobu ćelija, povećanu učestalost apoptoza i gubitak resorpcijske sposobnosti.
Dijagnoza
Policistna bolest bubrega može se utvrditi putem CT-snimka abdomena, kao i MRI i ultrazvuka istog područja. Fizički pregled/test može otkriti uvećanu jetru, srčani šum i povišen krvni pritisak
Prirodna historija
Većina slučajeva u odrasloj dobi prelazi u obostrane bolesti.
Liječenje
Ne postoji tretman odobren kod FDA. Međutim, nedavna istraživanja pokazuju da blaga do umjerena ograničenja u ishrani usporavaju napredovanje autosomno dominantnu policistnu bolest bubrega (ADPKD) kod miševa.
Ako i kada bolest u određenom slučaju dovoljno napreduje, nefrolog ili drugi lkekar i pacijent morat će odlučiti za oblik bubrežne nadomjesne terapije u liječenju završne faze bolesti bubrega (zatajenje bubrega, tipski stadij 4 ili 5 hronične bubrežne bolesti).
To će biti ili neki oblik dijaliza, koji se može učiniti na najmanje dva različita, u različitim frekvencijama i trajanjima (da li se to radi kod kuće ili u klinici, ovisi o metodu i o stabilnosti i treningu pacijenta) i na kraju, ako ispunjavaju uvjete zbog prirode i težine njihovog stanja i ako se pronađe odgovarajuće podudaranje, jednostrana ili obostrana transplantacija bubrega.
Studija Cochrane Reviewa o autosomno dominantnoj policistnnoj bolesti bubrega zabilježila je činjenicu da je važno u svakom periodi, uz izbjegavanje rezistencija na antibiotike, kontrolirati infekcije cista u bubrezima i, ako je zahvaćena, jetru, kada je potrebno određeno vrijeme za borbu protiv infekcije, upotrebom "bakteriostatskih i bakteriocidnih lijekova".
Prognoza
Pogođeni ADPKD-om mogu imati normalan život; obrnuto, ARPKD može uzrokovati disfunkciju bubrega i može dovesti do otkazivanja bubrega do 40–60 godina. ADPKD1 i ADPKD2 se vrlo razlikuju po tome što je ADPKD2 mnogo blaži.
Još uvijek nema dokazanih efikasnih terapija za sprečavanje napredovanja ADPKD.
Epidemiologija
PKD je jedna od najčešćih nasljednih bolesti u Sjedinjenim Državama, a pogađa više od 600.000 ljudi. Uzrok je gotovo 10% svih završnih stadija bubrežne bolesti. Jednako utiče na muškarce, žene i sve rase. PKD occurs in some animals as well as humans.
Košarkaška reprezentacija Poljske
Košarkaška reprezentacija Poljske (poljski: Reprezentacja Polski w koszykówce) predstavlja Poljsku na međunarodnim košarkaškim takmičenjima i njom upravlja Košarkaški savez Poljske. Poljska je trenutno na 13. mjestu na FIBA svjetskom poretku.
Poljska se kvalifikovala na Evropsko prvenstvo u košarci u 28 navrata, a najbolji rezultat na turniru im je bio 1963. godine (na domaćem terenu) osvojivši srebrnu medalju. Također šest puta su se takmičili na Olimpijskim igrama, a njihov najbolji rezultat je bilo četvrto mjesto na prvom izdanju takmičenja 1936. Poljska je imala dva nastupa na FIBA Svjetskom prvenstvu, a prvi put plasirala se u 1967., a drugi plasman se dogodio 52 godine kasnije 2019.
Trenutna ekipa
Sastav za EuroBasket 2022.
Selektori kroz historiju
• Józef Pachla i Mieczysław Piotrowski (1946)
•  Józef Pachla (1947–1948)
• / Walenty Kłyszejko i Jerzy Patrzykont (1949)
•  Tadeusz Ulatowski (1950)
•  Władysław Maleszewski (1950–1953)
•  Tadeusz Ulatowski i Jan Rudelski (1953)
•  Andrzej Kulesza i Romuald Markowski (1954)
•  Władysław Maleszewski i Jerzy Patrzykont (1955)
•  Zygmunt Olesiewicz (1956)
•  Jan Rudelski (1957)
•  Jan Rudelski i Jerzy Patrzykont (1958)
•  Zygmunt Olesiewicz i Jerzy Lelonkiewicz (1959)
•  Zygmunt Olesiewicz (1960)
•  Jerzy Lelonkiewicz (1961)
•  Zygmunt Olesiewicz (1961)
•  Witold Zagórski (1961–1975)
•  Jerzy Świątek (1977–1979)
•  Stefan Majer (1980)
•  Jerzy Świątek (1981–1983)
•  Andrzej Kuchar (1984–1987)
•  Arkadiusz Koniecki (1987–1992)
•  Tadeusz Aleksandrowicz (1993)
•  Eugeniusz Kijewski (1993–1998)
•  Piotr Langosz (1998–2000)
•  Dariusz Szczubiał (2000–2003)
•  Andrzej Kowalczyk (2003–2004)
•  Veselin Matić (2004–2006)
•  Andrej Urlep (2006–2008)
•  Muli Katzurin (2008–2010)
• / Igor Griszczuk (2010–2011)
•  Aleš Pipan (2011–2013)
•  Dirk Bauermann (2013–2014)
•  Mike Taylor (2014–2021)
•  Igor Miličić (2021–)
Kostanjevac
Hrvatska:
Prva nogometna liga Federacije Bosne i Hercegovine 2005/2006.
Prva nogometna liga Federacije Bosne i Hercegovine 2005/2006. je bila šesta sezona Prve nogometne liga Federacije Bosne i Hercegovine. U ligi se takmičilo 16 klubova.
Pobjednik ove sezone je bio Velež iz Mostara, te tako ostvario plasman u Premijer ligu. Drugoplasirani je bio Rudar Kakanj sa četrnaest bodova zaostatka. Iz lige su Vitez, Iskra Bugojno, Podgrmeč, Olimpik Sarajevo i Sloga Ljubuški.
Vladimirovac (Gradina)
Vladimirovac (mađ. Aladár) je naseljeno mjesto u sastavu općine Gradina, Virovitičko-podravska županija, Republika Hrvatska.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Vladimirovac je imao 62 stanovnika.
Napomena: ''Iskazuje se od 1869. Do 1921. iskazivano kao dio naselja pod imenom Vladimirovac, a od 1931.do 1991. pod imenom Sokolac Podravski.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Vladimirovac je imalo 166 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Svjetsko prvenstvo u biatlonu 2013.
Svjetsko prvenstvo u biatlonu 2013. bilo je prvenstvo koje je održano, zajedno za muškarce i za žene od 7. do 17. februara 2013. u češkom Nové Město na Moravě. U muškoj konkurenciji ovo je bilo 46. po redu, a u ženskoj 28. prvenstvo. Ukupno je održano pet utrka za koju se dodjeljene medalje: pojedinačne utrke u obje konkurencije, sprint,  utrke štafeta 4 × 6 km u ženskoj i 4 × 7,5 km u muškoj konkurenciji, utrke u potjeri u muškoj konkurenciji na 12,5 km, i u ženskoj na 10 km, utrka u masovnom startu na 15 km za muškarce i 12,5 km za žene. Ove godine je održano po deveti put takmičenje u mješovitoj štafeti na 2x6 km/2x7,5 km.
Vanjski linkovi
* Svi rezultati Svjetskih prvenstava u biatlonu
Lokula
Lokula ili lokulus (latinski: malo mjesto) je mala šupljina ili odjeljak unutar organa ili dijela organizma (životinja, biljaka ili gljiva).
Kod angiospermi (cvjetnica), pojam "lokula" obično se odnosi na komoru unutar jajnika (ginecij ili karpela) cvijeta i plodova. Ovisno o broju lokula u jajniku, plodovi se mogu svrstati u jednolokulske (monolokulske), dvolokulske, trlokulske ili višelokulske. Broj lokula u ginoeciju može biti jednak ili manji od broja karpela. Lokule sadrže ovule ili sjemenke.
Hans Jakob Christoffel von Grimmelshausen
Hans Jakob Christoffel von Grimmelshausen (1621 - 22 - 17. augusta 1676) bio je njemački autor. Najpoznatiji je po satiričnom pikarskom romanu Simplicius Simplicissimus iz 1669. (njemački: Der abenteuerliche Simplicissimus) i pratećoj seriji Simplician Scriptures.
Lokula
Termin se također može odnositi i na komore unutar prašnica koje sadrže polen.
Kod gljiva Ascomycete, lokule su komore u  himeniju, u kojima se razvija  periteka.
Hans Jakob Christoffel von Grimmelshausen
Rani život
Grimmelshausen je rođen u Gelnhausenu. U desetoj godini života oteli su ga hesijski vojnici i među njima je iskusio vojnički život u Tridesetogodišnjem ratu. Godine 1639. postao je redovni vojnik carske vojske. Najkasnije do 1644. godine radio je kao pisac u kancelariji puka, a od te godine postoje dokumenti Hansa Jakoba Christoffela. Na kraju rata Grimmelshausen je stupio u službu Franza Egona von Fürstenberga, biskupa u Strasbourgu. Godine 1665. postavljen je za suca (njemački: Schultheiß) u Renchenu u Badenu. Dobivši ovo imenovanje, posvetio se književnosti.
Književna djela
Na Grimmelshausenovo djelo uvelike je bila utjecajem prethodna utopijska i putopisna literatura, a serija Simplicissimus postigla je čitalačku publiku veću od bilo kojeg drugog romana iz 17. vijeka. Prije mu je pripisivan Der fliegende Wandersmann nach dem Mond, prijevod iz knjige L'Homme dans la Lune Jeana Baudoina, koji je i sam prijevod Francisa Godwina The Man in the Moone, ali današnji naučnici to osporavaju; on je, međutim, napisao dodatak izdanju tog prijevoda iz 1667. godine, osnovu za to udruživanje. Der fliegende Wandersman bio je uvršten u njegova sabrana djela, iako bez dodatka. thumb|150px|lijevo|Abenteuerlicher Simplicissimus, naslovna stranica ranog izdanja Godine 1668. Grimmelshausen je objavio Der abenteuerliche Simplicissimus, koji je nazvan najvećim njemačkim romanom 17. vijeka. Za ovo djelo uzeo je za uzor pikarske romanse iz Španije, već donekle poznate u Njemačkoj. Simplicissimus je protumačen kao autorska biografija njegovog autora, a započinje s djetinjstvom svog junaka i opisuje njegove pustolovine usred uzbudljivih scena iz Tridesetogodišnjeg rata. Seoski detalji s kojima su predstavljene ove slike čine knjigu dragocjenim dokumentom svog vremena. Za neke književne kritičare, međutim, u kasnijim dijelovima knjige pretjeruje se u alegoriji i konačno postaju priča o Robinsonu Crusoeu.
Historičar Robert Ergang oslanja se na djelo Quellen und Forschungen zur Lebensgeschichte Grimmelshausens Gustava Könneckea kako bi ustvrdio da "događaji povezani u romanu Simplicissimus teško mogu biti autobiografski pošto je Grimmelshausen mirno živio u mirnim gradovima i selima na rubu Schwarzwalda. i da materijal koji je ugradio u svoj rad nije preuzet iz stvarnog iskustva, već je posuđen iz prošlosti, prikupljen iz druge ruke ili je stvoren živom maštom. "
Među ostalim Grimmelshausenovim radovima su takozvani Simplicianische Schriften:
Također je objavio satire, poput Der teutsche Michel (1673), i galantne romane, poput Dietwald und Amelinde (1670).
Baština
Umro je u Renchenu 1676. godine, gdje mu je postavljen spomenik 1879. godine.
Grimmelshausenovo djelo Landstörtzerin Courasche bilo je inspiracija za dramu Bertolta Brechta Majka Hrabrost i njena djeca (njemački: Mutter Courage und ihre Kinder).
Der abenteuerliche Simplicissimus posudio je svoje ime Simplicissimusu, satiričnom njemačkom sedmičnom časopisu koji je izlazio od 1894. do 1944. i od 1954. do 1967. godine.
IC 4831
IC 4831 (također poznat kao ESO 141-38, IRAS 19101-6221 i PGC 62951) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 200 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Paun. Najveći prečnik je 3,50 (203 hiljade sg) a najmanji 0,9 uglovnih minuta (52 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio DeLisle Stewart 13. augusta 1901. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Košarkaška reprezentacija Portugala
Košarkaška reprezentacija Portugala predstavlja Portugal na međunarodnim košarkaškim takmičenjima i njom upravlja Košarkaški savez Portugala. Portugal je trenutno na 54. mjestu na FIBA svjetskom poretku.
Portugal nema mnogo historije na međunarodnoj sceni, ali su se tri puta kvalifikovali za EuroBasket (1951, 2007, 2011). Iako je Portugal imao više nastupa na kontinentalnom nivou, oni nastavljaju svoju potragu za plasman na FIBA Svjetsko prvenstvo.
Trenutna ekipa
Sastav za utakmice kvalifikacija za FIBA Svjetsko prvenstvo 2023. koje su se igrale 1. i 4. jula 2022. protiv Mađarske i Crne Gore.
Selektori kroz historiju
• Valentin Melničuk (2000–2007)
• Moncho Lopez (2008–2010)
• Mário Palma (2011–2013)
• Ricardo Vasconcelos (2014)
• Mário Palma (2015–2016)
• Mário Gomes (2016–)
Poznati igrači
• Tó Ferreira
• João Gomes
• Carlos Lisboa
• Nuno Marçal
• Pedro Nuno
• Rui Pinheiro
• Sérgio Ramos
• Steve Rocha
Proizvođač
2012: Reebok
2020–: Dhika
Sponzor
2012: Montepio
Mujinci
Mujinci su naseljeno mjesto u općini Prnjavor, Bosna i Hercegovina.
Novakovec (Podturen)
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Čakovec.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Novakovec je imao 800 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Novakovec je imalo 1.068 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Socijalno-zdravstveno vijeće Jugoslavije
Socijalno-zdravstveno vijeće je bilo jedan od pet domova Savezne skupštine SFRJ od 1963. do 1974, kao vijeće delegata radnih ljudi u radnim zajednicama. Postojalo je i na razini socijalističkih republika. Ostala vijeća bila su: Savezno vijeće, Prosvjetno-kulturno vijeće, Privredno vijeće i Organizacijsko-političko vijeće.
Vijeće je imalo 120 zastupnika, a birale su ih općinske skupštine. Poslaničke kandidate su predlagali radni ljudi u radnim zajednicama odgovarajuće oblasti rada. Pravo da bude biran za člana Socijalno-zdravstvenog vijeća imao je svaki radni čovjek ili član organa upravljanja radne organizacije odnosno radne zajednice u odgovarajućoj oblasti rada, član organa upravljanja udruženja radnih organizacija i funkcioner sindikata, u odgovarajućoj oblasti rada. Poslanik je postajao kandidat koji je zakonom određenom većinom izabran u općinskoj skupštini odnosno u općinskim skupštinama.
Sve nadležnosti koje je imala Savezna skupština SFRJ, vršilo je Savezno vijeće, kao vijeće delegata građana u općinama i republikama, zajedno s drugim nadležnim vijećem, kao vijećem delegata radnih ljudi u radnim zajednicama. Savezno vijeće je ravnopravno sa Socijalno-zdravstvenim vijećem: pretresalo pitanja od interesa za radne zajednice iz oblasti zdravstva, socijalnog osiguranja i drugih oblasti socijalne politike, kao i druga pitanja iz tih područja; donosilo zakone i druge akte u tim područjima.
Naseobina Babanovci
Naseobina Babanovci je naseljeno mjesto u općini Prnjavor, Bosna i Hercegovina.
Erich von Tschermak
Erich Tschermak, Edler von Seysenegg (15. novembra 1871. – 11. oktobra 1962.) bio je austrijski agronom koji je razvio nekoliko novih usjeva otpornih na bolesti, uključujući hibride pšenice i raži. Bio je sin mineraloga rođenog u Moravskoj, Gustava Tschermaka von Seysenegga. Njegov djed po majci bio je poznati botaničar, Eduard Fenzl, koji je predavao botaniku Gregora Mendela tokom studentskih dana u Beču.
Doktorirao je na Univerzitetu u Halleu u Njemačkoj 1896. godine. Tschermak je prihvatio nastavničko mjesto na Univerzitetu poljoprivrednih nauka u Beču 1901. godine, a tamo je postao profesor pet godina kasnije, 1900. godine. Von Tschermak je jedan od četvorice muškaraca - pored Hugo de Vries-a, Carl Correns-a i William Jasper Spillman-a - koji su neovisno ponovo otkrili rad Gregora Mendela na genetici. Von Tschermak je svoja otkrića objavio u junu 1900. godine. Na njegova djela iz genetike uglavnom je uticao njegov brat Armin von Tschermak-Seysenegg.
Kostanjevac (Žumberak)
Kostanjevac je naseljeno mjesto i sjedište općine Žumberak, Zagrebačka županija, Republika Hrvatska.
Ana Brnabić
Ana Brnabić (rođena 28. septembra 1975) jest srbijanska političarka koja trenutno obnaša dužnost premijerke Srbije.
Biografija
Brnabić je rođena u Beogradu. Njezin djed po ocu Anton Brnabić, Hrvat po nacionalnosti rođen je u Staroj Baški na hrvatskom ostrvu Krku te služio kao vojni oficir. Borio se s jugoslovenskim partizanima tokom Drugog svjetskog rata, a nakon rata bio je potpukovnik. Njena baka po ocu Mica rođena je u Gorobilju kod Požege (u Srbiji). Majke i djedovi su joj iz Babušnice, jugoistočne Srbije. Njen otac Zoran rođen je 1950. u Užicu, a studij je završio u Beogradu, gdje je porodica živjela.
Kostanjevac (Žumberak)
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Jastrebarsko.
Ana Brnabić
Biografija
Završila je Petu beogradsku gimnaziju 1994. godine. Na Univerzitetu Northwood u Michiganu završila je studij poslovnog upravljanja 1998, nakon čega je stekla diplomu MBA iz marketinga na Univerzitetu Hull  u Ujedinjenom Kraljevstvu.
Kostanjevac (Žumberak)
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Kostanjevac je imao 121 stanovnika.
IC 3204
IC 3204 (također poznat kao PGC 89593) je spiralna galaksija i nalazi se u sazviježđu Berenikina kosa. Prvo otkriće je napravio Charles Joseph Etienne Wolf 23. marta 1903. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Kostanjevac (Žumberak)
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Kostanjevac je imalo 136 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Ana Brnabić
Biografija
Krajem 2001. vraća se u Srbiju, gdje je radila za različite američke konzultantske tvrtke na projektima razvoja lokalne samouprave, a koje je financirao USAID. Od 2002. do 2011. radi u USAID-u, a kao najznačajniju inicijativu u tom razdoblju, u službenoj biografiji navodi osnivanje Nacionalne alijanse za lokalni ekonomski razvoj (NALED) 2006. godine. Od 2011. radi u američkoj kompaniji za razvoj vjetroelektrana "Continental Wind Serbia", a od januara 2013. je i njen direktor. U isto vrijeme potpredsjednica je Upravnog odbora NALED-a od 2013, a od aprila 2016. je i predsjednica UO ove javno-privatne alijanse koja okuplja lokalne samouprave, privatna poduzeća i nevladine organizacije.
Dana 29. juna 2017. postaje nova premijerka Srbije. Prva je žena i javno deklarirana gej osoba na ovoj poziciji.
Himenij
thumb| Presjek lamelske ploče himenija dvospornog šampinjona, crtež iz 19. stoljeća. h – himenijski sloj bas – bazidija sp – [[spore]] Himenij ili himenijski sloj (lat. hymenium, od grčkog ὑμένιον – himenion = tanka opna) je mikroskopski tanki sloj plodnog tijela gljiva u koljenima Basidiomycota i Ascomycota  koji sadrži spore (rasplodne elemente): bazidije ili askuse
Majkovac (čvor)
Srbija:
Himenij
Kod nekih vrsta sve ćelije himenija se razviju u bazidiju ili askus, a kod drugih se u sterilne ćelije, cistide ili parafize. Cistide su često važne za identifikaciju pod mikroskopom. Podhimenij se sastoji od hifa iz kojih nastaju himenijske spore.
Ševarlije (Kozarska Dubica)
Ševarlije su naseljeno mjesto u općini Kozarska Dubica, Bosna i Hercegovina.
Zavrh pri Trojanah
mini|280px|Zavrh pri Trojanah, seoske kuće Zavrh pri Trojanah je naseljeno mjesto u sastavu općine Lukovica, regija Srednja Slovenija, Slovenija.
Zgornja Dobrava (Moravče)
Zgornja Dobrava je naseljeno mjesto u sastavu općine Moravče, regija Srednja Slovenija, Slovenija.
Zavrh pri Trojanah
Stanovništvo
Napomena: ''Do 1953. iskazivano pod imenom Zavrh. U 2014. izvršena je manja razmjena teritorija između naselja Učak i Zavrh pri Trojanah.''
Zgornja Dobrava (Moravče)
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Domžale.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Zgornja Dobrava je imala 52 stanovnika.
Kapitulacija
mini|GFM [[Wilhelm Keitel pri potpisu kapitulacije tokom noći s 8. na 9. maja 1945. u Berlinu.]] Kapitulacija (od latinskog capitulare, dogovoriti uvjete) je sporazum, odnosno čin kojim tokom rata ili sličnog oružanog sukoba država ili veća vojna formacija pristaje na prestanak oružanog otpora, odnosno predaju teritorije, ljudstva ili opreme neprijateljskoj državi, vojsci ili paravojnoj formaciji.
Za stranu koja se odlučila na kapitulaciju kaže se da je kapitulirala. Taj se izraz u prenesenom značenju koristi i u drugim djelatnostima. Tako se za investitore koji su se trajno ili u potpunosti povukli s finansijskog tržišta govori da su "potpisali kapitulaciju".
Naseobina Hrvaćani
Naseobina Hrvaćani je naseljeno mjesto u općini Prnjavor, Bosna i Hercegovina.
Anžuova ostrva
mini|202x202piksel|Karta Anžuovih ostrva mini|Karta Novosibirskih ostrva Anžuova ostrva (jakutski: Анжу арыылара) jesu podgrupa Novosibirskih ostrva. Smještena su između Laptevskog i Istočnosibirskog mora u ruskom dijelu Arktika.
Geografija
Površina ostrva iznosi približno 29.000 km².
Praktički su nenaseljena i administrativno pripadaju Republiki Sahi unutar Ruske Federacije.
Glavna ostrva jesu:
ARHGAP21
Rho GTPazni aktivirakići protein 21 jest protein koji je kod ljudi kodiran genom ARHGAP21.
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 1.957 aminokiselina, а molekulska težina  217.331 Da.
Funkcija
ARHGAP21 prvenstveno funkcionira kao protein koji aktivira GTPazu (GAP) za CDC42 (MIM 116952) i regulira kompleks Arp2/3 kompleks ARP2/3 (MIM 604221) i dinamiku F-aktina u Golgijevom aparatu, kontrolom aktivnosti CDC42 (Dubois et al., 2005 15793564). Postoji malo znanstvene literature o ARHGAP21, ali nedavni pregledi ističu da on ima važnu ulogu u citoskeletnim procesima kod raka, transportu tvari unutar ćelije i lučenju insulina
Kupčina Žumberačka
Kupčina Žumberačka je naseljeno mjesto u sastavu općine Žumberak, Zagrebačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Jastrebarsko.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Kupčina Žumberačka je imala 39 stanovnika.
Napomena: ''Do 1948. iskazivano pod imenom Kupčina.''
Sivica
Sivica (mađ. Muraszilvágy) je naseljeno mjesto u sastavu općine Podturen, Međimurska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Čakovec.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Sivica je imala 681 stanovnika.
Napomena: ''U 2001. smanjeno izdvajanjem nenaseljenog dijela naselja koji je pripojen naselju Celine.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Sivica je imalo 987 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Vlahinička
Hrvatska:
Zgornja Javoršica
Zgornja Javoršica je naseljeno mjesto u sastavu općine Moravče, regija Srednja Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Domžale.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Zgornja Javoršica je imala 87 stanovnika.
SMARCA1
Vjerovatni globalni transcripcijski  aktivator SNF2L1 jest protein koji je kod ljudi kodiran genom SMARCA1.
Protein koji je kodiran ovim genom član je porodice proteina SWI/SNF. Članovi ove porodice imaju helikazne i ATPaznu aktivnost i smatra se da reguliraju transkripciju određenih gena mijenjajući strukturu hromatina oko njih. Za ovaj gen pronađene su dvije varijante transkripta koje kodiraju različite izoforme.
Donja Vlahinička
Donja Vlahinička je naseljeno mjesto u sastavu grada Popovače, Sisačko-moslavačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Kutina.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Donja Vlahinička je imala 551 stanovnika.
Napomena: ''Do 1991. iskazivano pod imenom Donja Vlahinićka.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Donja Vlahinička je imalo 469 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
SLITRK2
SLIT i NTRK-oliki protein 2 je protein koji je kod ljudi kodiran genom SLITRK2.
Funkcija
Članovi porodice SLITRK, kao što je SLITRK2, integralni su membranski proteini sa dva N-krajnja domena ponovljnj bogata leucinom (LRR), sličnim domenima SLIT-proteina. ( vidi SLIT1; MIM 603742). Većina SLITRK-a, uključujući SLITRK2, takođe imaju C-krajeve regije koje imaju homologiju sa neurotrofinskim receptorima (vidi NTRK1; MIM 191315). SLITRK se pretežno eksprimiraju u neuronskim tkivima i imaju neuritsko-modulacijsku aktivnost.
Žlebina
Žlebina je naseljeno mjesto u sastavu općine Gradina, Virovitičko-podravska županija, Republika Hrvatska.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Žlebina je imala 315 stanovnika.
Napomena: ''Do 1921. iskazivano kao dio naselja. U 2001. povećano za područje naselja Majkovac Podravski koje je prestalo postojati. Od 1869. do 1991. sadrži podatke za to bivše naselje.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Žlebina je imalo 177 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Popis 1910.
Napomena: Podaci za bivše naselje Majkovac Podravski iskazani su u tom bivšem naselju.
Hugo de Vries
Hugo Marie de Vries (16. februara 1848 – 21. maja 1935) bio je holandski botaničar i jedan od prvih genetičara. Poznat je uglavnom po sugeriranju koncepta gena, ponovnom otkrivanju zakona nasljeđa 1890-ih, dok očito nije bio svjestan djela Gregora Mendela, po uvođenju izraza "mutacija" i po razvoju evolucijske teorije mutacija.
Definicija gena
1889. De Vries objavio je svoju knjigu Intracelularna pangeneza u kojoj je, na osnovu modifikovane verzije teorije Pangenesisa Charlesa Darwina iz 1868. godine, pretpostavio da različiti karakteri imaju različite nasljedne nosioce. Izričito je pretpostavio da nasljeđivanje određenih osobina u organizmima dolazi u česticama. Te je jedinice nazvao pangenes, termin koji je 20 godina kasnije Wilhelm Johannsen skratio na gene.
Da bi podržao svoju teoriju pangena, koja u to vrijeme nije bila široko primijećena, De Vries je izveo niz eksperimenata hibridizirajući sorte više biljnih vrsta u 1890-ima. Ne znajući za Mendelov rad, De Vries je koristio zakone dominacije i recesivnosti, segregacije i neovisnog asortimana kako bi objasnio odnos fenotipa 3: 1 u drugoj generaciji. Njegova zapažanja također su potvrdila njegovu hipotezu da nasljeđivanje određenih osobina u organizmima dolazi u česticama. mini| Hugo de Vries pri umirovljenju ( Thérèse Schwartze, 1918) Povukao se 1918. sa Univerziteta u Amsterdamu na svoje imanje "De Boeckhorst" u Lunterenu, gdje je imao velike eksperimentalne vrtove. Nastavio je studije sa novim oblicima sve do svoje smrti 1935.
Knjige
Njegova najpoznatija djela su:
Tuključani
Tuključani su naseljeno mjesto u općini Kozarska Dubica, Bosna i Hercegovina.
Tajmir
mini|226x226piksel|Položaj poluostrva Tajmir Poluostrvo Tajmir je poluostrvo u Rusiji na krajnom sjeveru Sibira i ujedno najsjeverniji dio kontinentalne Azije. Na zapadu graniči sa Jenisejskim zalivom i na istoku sa zalivom Katanga. Administrativno pripada Krasnojarskom kraju. Poluostrvo obuhvata oko 400.000 km².
Flora i fauna
Na sjeveru Sibira biljni i životinjski svijet ima samo dva mjeseca pogodna za reprodukciju. Irvasi migriraju u ovaj kraj i mješaju se sa polarnim medvjedima i fokama. mini|Poluostrvo Tajmir Migracijske ptice iz Evrope, Afrike i Azije na Tajmiru formiraju najveće stanište divljih ptica na svijetu. Vegetaciju čine trave, mahovine i lišaji.
Privreda
Ruska rudarska kompanija Noriljski nikelj se u ovom području bavi eksploatacijom rude nikla i njenom preradom u gradu Noriljsk. Nikl se dalje transportuje do luke Dudinka na rijeci Jenisej, a odatle brodovima do Murmanska i drugih luka.
Organizacijsko-političko vijeće Jugoslavije
Organizacijsko-političko vijeće je bilo jedan od pet domova Savezne skupštine SFRJ od 1963. do 1968., kao vijeće delegata radnih ljudi u radnim zajednicama. Postojalo je i na nivou socijalističkih republika. Ostala vijeća bila su: Savezno vijeće, Prosvjetno-kulturno vijeće, Socijalno-zdravstveno vijeće i Privredno vijeće.
Vijeće je imalo 120 zastupnika, a birale su ih općinske skupštine. Poslaničke kandidate su predlagali radni ljudi u radnim zajednicama odgovarajuće oblasti rada. Pravo da bude biran za člana Organizaciono-političkog vijeća imao je svaki član organa upravljanja radne organizacije odnosno radne zajednice, član organa upravljanja udruženja radnih organizacija, kao i funkcioner društveno-političke organizacije ili udruge čija se djelatnost odnosila na pitanja iz područja društveno-političkog sustava. Poslanik je postajao kandidat koji je zakonom određenom većinom izabran u općinskoj skupštini odnosno u općinskim skupštinama.
Sve nadležnosti koje je imala Savezna skupština SFRJ, vršilo je Savezno vijeće, kao vijeće delegata građana u općinama i republikama, zajedno s drugim nadležnim vijećem, kao vijećem delegata radnih ljudi u radnim zajednicama. Savezno vijeće je ravnopravno sa Organizacijsko-političkim vijećem: pretresalo pitanja iz područja društveno-političkog sustava i iz drugih područja iz nadležnosti Savezne skupštine, osim pitanja koja su spadala u ravnopravni djelokrug drugih vijeća ili u samostalni djelokrug kojeg drugog vijeća; donosilo zakone i druge akte ukoliko to nije spadalo u ravnopravni djelokrug drugih vijeća ili samostalni djelokrug  Saveznog vijeća; donosilo savezni proračun i završni račun.
Naseobina Lišnja
Naseobina Lišnja je naseljeno mjesto u općini Prnjavor, Bosna i Hercegovina.
Majkovac Podravski
Majkovac Podravski je bivše naseljeno mjesto u sastavu općine Gradina, Virovitičko-podravska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Virovitica. Na popisu stanovništva 2001. godine, naselje je ukinuto i pripojeno naselju Žlebina.
Stanovništvo
Napomena: ''Iskazuje se od 1869., i to do 1921. kao dio naselja, a od 1931. kao naselje. Do 1921. iskazivano pod imenom Majkovac. U 2001. pripojeno naselju Žlebina. Vidi napomenu pod Žlebina.''
Novo Selo (Prnjavor)
Novo Selo je naseljeno mjesto u općini Prnjavor, Bosna i Hercegovina.
Lepa Mlađenović
Lepa Mlađenović je feministkinja i antiratna aktivistkinja koja je poznata kao jedna od pionirki drugog talasa feminističkog pokreta u Srbiji. Ona je feministička savjetnica za žene preživjele muško nasilje ili lezbofobiju, facilitatorka radionica, spisateljica, predavačica i aktivna članica nekoliko internacionalnih odbora i mreža vezanih za lezbejska prava i nasilje nad ženama. Lepa Mlađenović predstavlja simbol ženskog aktivizma u bivšoj SFR Jugoslaviji. Rođena je u Beogradu, u Jugoslaviji. Svoje djetinjstvo i ljetne praznike je provodila u Sarajevu i na Jadranskome moru. Živi u Beogradu.
Feministički i antiratni aktivizam
Feministički aktivizam Lepe Mlađenović počeo je 1978. kada je učestvovala na prvoj međunarodnoj ženskoj konferenciji "DRUG-ca Žena", organizovanoj od strane feministkinja Jugoslavije i održanoj u Studentskom Kulturnom Centru u Beogradu. Skup je bio prekretnica za feministkinje i historiju civilnog društva u tadašnjoj Jugoslaviji. 1982. godine Lepa Mlađenović je zajedno sa Sonjom Drljević, Sofijom Trivunac, Linom Vuškovič, Verom Smiljanić, Nadeždom Ćetković, Ljiljanom Gaković, Žaranom Papić, Radom Iveković, Borkom Pavićević i Jasminom Tešanović u Beogradu osnovala feminističku grupu "Žena i društvo". 1986. godine je Lepa Mlađenović organizovala feminističku grupu samo za žene u sklopu feminističke grupe "Žena i društvo" koja se bazirala na modelu samosvjesnosti.
Lepa Mlađenović je bila jedna od učesnica prvog jugoslovenskog feminističkog susreta u Ljubljani 1987. koji su organizovale feministička organizacija LILIT i lezbejska organizacija LILIT LL iz Slovenije. Skup je podstakao sestrinstvo, razmjenu, podršku za ženski aktivizam, diskusiju o nasilju nad ženama, žensko reproduktivno zdravlje, žensku umjetnost i kulturu te su se javile i prve inicijative o lezbejskom organizovanju. 1990. godine Lepa Mlađenović je u Beogradu zajedno s drugim feministkinjama iz feminističke grupe "Žena i društvo" osnovala SOS telefon za žene i djecu žrtve nasilja gdje je radila kao koordinatorica i savjetnica ženama koje su preživjele muško nasilje, a poslije je također radila i sa ženama žrtvama rata.
Staša Zajović i još nekoliko žena koje su bile feministkinje i antiratne aktivistkinje 1991. su osnovale Žene u crnom. Lepa Mlađenović im se također pridružila prvoga dana. Žene u crnom kao antiratna i feministička organizacija iz Beograda su se svake sedmice stajanjima na ulicama Beograda suprotstavljale srpskom režimu i poslije su postale dio internacionalne mreže Žena u crnom. Prvo stajanje Žena u crnom se desilo 9. oktobra 1991.
U periodu od 1992. do 2012. Lepa Mlađenović je radila kao edukatorica za žensko savjetovanje u radu sa ženama koje su preživjele muško nasilje u Bosni i Hercegovini, Hrvatskoj i Mađarskoj. Lepa Mlađenović je skupa sa drugim feministkinjama volonterkama SOS telefona 1993. godine osnovala Autonomni ženski centar u kome je do 2011. godine djelovala kao psihološka savjetnica i koordinatorica savjetodavnog tima te članica koordinacijskog odbora. Lepa Mlađenović je od 2000. do danas bila učesnica i facilitatorka nekoliko desetina radionica za žene i grupa podrške za žene preživjele muško nasilje. Također je facilitatorka radionica o iskustvima za emocionalnu pismenost aktivista i aktivistkinja a naročito lezbejki na Balkanu.
Lezbejski aktivizam
Lepa Mlađenović je bila jedna od dvije učesnice iz Jugoslavije na ILIS (Internacionalni lezbejski informacijski servis) konferenciji koja se održala 1986. godine u Ženevi. Druga učesnica iz Jugoslavije bila je Suzana Tratnik. Lepa Mlađenović, Dejan Nebrigić i još nekoliko aktivista i aktivistkinja su 1990- godine osnovali/e prvu gej i lezbejsku organizaciju Arkadija - gej i lezbejski lobi koja je bila aktivna do 1997. godine. Lepa Mlađenović je prva osoba koja se javno deklarisala kao lezbejka na nacionalnom TV servisu 1994. godine kada je predstavljala lezbejsku i gej organizaciju Arkadija. 1995. Lepa Mlađenović je zajedno sa nekoliko lezbejskih aktivistkinja iz gej i lezbejske organizacije Arkadija osnovala lezbejsku organizaciju Labris. Lepa Mlađenović je 2001. godine o iskustvu i svome radu rekla:
''Napisala bih pismo solidarnosti i poslala ga u paketu nepoznatoj ženi u Sarajevu znajući da je pod opsadom i mecima svakodnevno i brinula bih o tome da li bi je bilo sramota da jednog dana vidi lezbejku koja joj je pisala pismo pred svojim vratima? Zašto je uvijek bilo teško reći da je pojedina humanitarna pomoć stizala od lezbejki?''
Lepa Mlađenović je ispred Labrisa bila jedna od organizatorki i učesnica Prve lezbejske nedjelje održane u Sloveniji 1997. u organizaciji feminističke lezbejske grupe Kasandra iz Slovenije. Učestvovalo je ukupno 45 osoba iz Novog Sada, Beograda, Maribora, Skopja, Zagreba, Prištine, Splita i Ljubljane. Ovaj događaj je bio prekretnica i početak kontinuirane regionalne feminističke saradnje. Lezbejska nedjelja je okupila lezbejske aktivistkinje i lezbejke oko zajedničkih tema značajnih za lezbejsko postojanje. Druga lezbejska nedjelja održala se u Somboru, u Vojvodini 2000. u organizaciji Labrisa. Treća lezbejska nedjelja je bila u Novom Sadu 2004. godine također u organizaciji Labrisa, i četvrta lezbejska nedjelja je bila organizovana 2011.
Lepa Mlađenović je bila jedna od organizatorki prve Povorke ponosa u Beogradu 2001. godine.
2012. godine Lepa Mlađenović je zajedno sa nekoliko savjetnica za lezbejke pokrenula SOS telefon za lezbejke gdje radi kao facilitatorka radionica i psihološka savjetnica.
Nagrade i priznanja
Lepa Mlađenović je dobitnica međunarodne nagrade Felipa de Souza koju joj je 1994. dodijelila organizacija OutRight Action International za njen doprinos i aktivistički rad u polju LGBT ljudskih prava. Nagrada joj je uručena 1994. godine na obilježavanju prajda (Pride Celebration) u New Yorku. Na ceremoniji dodjele Lepa je rekla: Mjesto iz kojeg sam došla, nije nacija u kojoj sam rođena, već izgubljena lezbejska zemlja koju nikada nisam imala - ali uspjet ću da je stvorim, nekako. 2011. godine novosadska lezbejska organizacija (NLO) otvorila je lezbejsku, feminističku i radikalnu antifašističku čitaonicu koja je dobila naziv "Lepa Mlađenović". Lezbejsku čitaonicu pokrenule/i su feministkinja, aktivistkinja i profesorica Isabel Markus iz Sjedinjenih Američkih Država i aktivisti i aktivistkinje novosadske lezbejske organizacije (NLO) želeći time odati priznanje Lepoj Mlađenović za njen doprinos i rad u lezbejskoj i feminističkoj zajednici u Novom sadu i šire.
Lepa Mlađenović je 2013. dobila Nagradu za žene - Anne Klein , koju joj je uručila Fondacija Heinrich Böll. Dodjela nagrada održana je iste godine u Berlinu, što je Lepa iskoristila i kao priliku da organizuje lezbejsku studijsku posjetu došavši u Berlin sa 22 lezbejke i aktivistkinje iz cijelog regiona.
Rad i publikacije
Od 1992. do 2012. godine Lepa Mlađenović aktivna članica i predavačica u Centru za ženske studije u Beogradu. Autorka je nekoliko eseja o ratnim silovanjima, nasilju nad ženama, lezbejskim pravima, lezbejkama u ratu, femicidu, feminističkom pristupu tranzicijskoj pravdi, ženskoj solidarnosti i emocionalnoj pismenosti.
U svome kratkom manifestu "Politika ženske solidarnosti", ona kaže:
''Ženska solidarnost je početak defašizacije svake od nas. Zbog toga što biramo razumijevanje a ne osuđivanje, mi biramo empatiju a ne mržnju. Biramo da budemo odgovorne za svoja djela, emocije i misli, umjesto da uzimamo uloge žrtvi. Ženska solidarnost je politika antifašizma zbog toga što biramo da nas zanima ona Druga, drukčija od mene. Kada posmatramo djecu očima solidarnosti onda naša djeca nisu nužno bolja niti ljepša od djece drugih.''
UCHL1
Ubikvitin karboksil-terminalna hidrolaza L1 ili ubikvitin C-terminalna hidrolaza, UCH-L1 (E C3.1.2.15, jest enzim koji je kod deubikvitinirajuči ljudi kodiran genom   sa hromosoma 4.
Lejla Kalamujić
Lejla Kalamujić je nagrađivana kvir spisateljica iz Bosne i Hercegovine. Rođena je u Sarajevu 1980. Diplomirala je na Odsjeku za psihologiju i sociologiju na Filozofskom fakultetu u Sarajevu. Lejla piše prozu, eseje i kritike. Centralne teme kojima se bavi u svojim radovima jesu: seksualnost, ludilo i smrt.
Izdanja
Lejla Kalamujić je 2008. godine izdala prvu zbirku priča Anatomija osmijeha, u izdanju Naklade Zoro iz Sarajeva. Njezina druga zbirka kratkih priča Zovite me Esteban je izašla 2015 godine, u izdanju Dobre knjige iz Sarajeva. Zbirka Zovite me Esteban je poslije objavljena u još tri zemlje od strane sljedećih izdavačkih kuća: izdavačka kuća Red Box iz Beograda (Srbija) 2016., izdavačka kuća Sandorf iz Zagreba (Hrvatska) 2017. i izdavačka kuća Blesok iz Skopja (Makedonija) također 2017. godine prevedena na makedonski jezik - Викајте mе Естебан. Prevod je radio Goko Zdraveski. Lejla Kalamujić inspiraciju za pisanje pronalazi u ličnom iskustvu, društvenom okruženju i ženama autorkama koje su dio cijele historije književnosti:
UCHL1
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 223 aminokiseline, а molekulska težina 24.824 Da.
Struktura proteina
Ljudski UCH-L1 i blisko srodni protein UCHL3; imaju jednu od najkomplikovanijih struktura (čvora) do sada otkrivenih za protein, sa pet ukrštanja čvorova. Nagađa se da struktura čvorova može povećati otpornost proteina na razgradnju u proteasomu.
ARID5B
AT-bogati interaktivni protein 5B sa domenom, alternativno zvani faktor prepoznavanja modulatora 23, jest protein koji je kod ljudi kodiran genom ARID5B.
UCHL1
Struktura proteina
Konformacija UCH-L1 proteina također može biti važan pokazatelj neuroprotekcije ili patologije. Naprimjer, pokazalo se da dimer UCH-L1 ispoljava potencijalno patogenu aktivnost ligaze i može dovesti do gore spomenutog povećanja agregacije α-sinukleina. Za S18Y polimorfizam UCH-L1 pokazalo se da je manje sklon dimerizaciji.
Lejla Kalamujić
Izdanja
''Gla­so­vi že­na su u tra­di­ci­ji na­ših knji­že­vnos­ti (a sto­lje­ći­ma i na mno­go ši­rem pla­nu), naj­bla­že re­če­no, pri­gu­še­ni. Na­ma su da­nas po­sve ja­sni ti ra­zlo­zi. Svje­sni smo što je pa­tri­jar­hat i kao sis­tem vri­je­dnos­ti i kao na­čin ži­vo­ta, do­nio. Ja ne že­lim da ka­žem da to zna­či da sve vri­je­dnos­ti pro­is­te­kle iz ta­kvih knji­že­vnih tra­di­ci­ja tre­ba anu­li­ra­ti. To bi bi­lo smi­je­šno. Ali mi­slim da mo­ra­mo bi­ti svje­sni ko­li­ko je mi­zo­gi­ni­je u njih upi­sa­no. I sad kad ne­ko že­li pres­ko­či­ti taj ar­gu­ment čes­to se spo­ti­če o te „uni­ver­zal­ne vri­je­dnos­ti", ili poj­mo­ve ka­kvi su „čo­vjek" ili „čo­vje­čan­stvo". To je­dnos­ta­vno u pra­ksi ni­ka­da ni­je fun­kci­oni­ra­lo na taj na­čin. „Uni­ver­zal­nost" i „čo­vje­čnost" uvi­jek su bi­va­le mas­ke iza ko­jih su se skri­va­le (sve)mo­ći odra­slog mu­škar­ca (naj­češ­će bi­je­log mu­škar­ca). Ta­ko da, u tom kon­tek­stu, za me­ne je pri­ča žen­skog ro­da. I čak po­red to­ga, što se te­mat­ski tek­st ve­že za odnos kćer­ka-maj­ka, ja se i u knji­že­vnos­ti za­is­ta osje­ćam kćer­kom (što auto­mat­ski ne zna­či da ja tu ulo­gu do­bro no­sim) onih maj­ki, ko­ji­ma druš­tve­ni i eko­nom­ski po­re­ci ni­su do­zvo­lja­va­li afir­ma­ci­ju vlas­ti­tih po­eti­ka.''
ARID5B
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 1.188 aminokiselina, а molekulska težina 132.375 Da.
UCHL1
Funkcija
UCH-L1 je član porodice gena čiji proizvode i hidroliziraju male C-terminalne adukte ubikvitina kako bi se generirao ubikvitinski monomer. Ekspresija UCH-L1 je visoko specifična za neurone i ćelije difuznog neuroendokrinog sistema i njihove tumore. Obilno je prisutan u svim neuronima (obuhvata 1-2% ukupnih proteina mozga), eksprimiran je specifično u neuronima i testisima/jajnicima.
Lejla Kalamujić
Anatomija osmijeha
Anatomija osmijeha je zbirka kratkih priča u kojima Lejla piše o ljudskoj patnji i sreći. Ova zbirka kratkih priča je dobila nagradu književnog književnog konkursa Naklade Zoro za najbolju knjigu neobjavljenih priča u 2008. godini. Vladimir Arsenić je Anatomiju osmijeha opisao ovako:
UCHL1
Funkcija
Katalitska trijada UCH-L1 sadrži cistein na poziciji 90, aspartat na poziciji 176 i histidin na poziciji 161, koji su odgovorni za njegovu hidrolaznu aktivnost.
ARID5B
Genomika
Gen se nalazi na dugom kraku hromosoma 10 (10q21.2)]] na "plus" lancu. Proteže se na 195 261 parova baza. Kodira protein predviđene dužine i molekulske težine od 1.188 aminokiselina, odnosno 132.375 kD.
Lejla Kalamujić
Anatomija osmijeha
''Jedanaest priča iz zbirke pripoveda sudbine iz duševne bolnice u Sarajevu i sa seizmografskom preciznošću opisuje postratno bosansko društvo, njegove anomalije i zastranjivanja, oslikana kroz individualnu sudbinu osetljivih i nestabilnih. Kroz knjigu Lejle Kalamujić do glasa dolazi i druga potisnuta skupina kojoj balkanska društva ne daju pravo postojanja, a to su LBGT osobe. Slobodno iskazivanje seksualnih sklonosti i ljubavi jedne osobe trebalo bi da se podrazumeva, međutim, kako nam se pripoveda u Anatomiji osmijeha, osobe drugačije seksualne orijentacije nužno završavaju u ludnici ili izopštene iz društva.''