cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gilgameš
mini|desno|200px|Statua Gilgameša u krugu Univerziteta u Sidneju Gilgameš (akadski znakovi: 𒄑𒂆𒈦 [𒄑𒂆𒈦) bio je heroj u drevnoj mezopotamskoj mitologiji. Kao peti kralj Uruka, iz prve dinastije Uruka, sin boga Lugalbanda, vladao je oko 2700. p. n. e. Također je i centralni lik u Epu o Gilgamešu, u kojem stoji da mu je majka bila Rišat (ili Rišat Ninlil), svećenica boginje Ninsun, žene Lugalbandove. U tom djelu Gilgameš je opisan kao dvije trećine bog, a jednu trećinu čovjek.
Za Gilgameša se vjeruje da je živio izuzetno dug život (Sumerska lista kraljeva bilježi dužinu njegove vladavine na 126 godina) i da je posjedovao nadljudsku snagu. Historijski dokazi za postojanje Gilgameša nalaze se u natpisima na glinenim pločicama koje mu daju u zaslugu da je izgradio velike zidove oko grada Uruka (današnji grad Warka, Irak). U priči zapisanoj na glinenim pločama Gilgameš je prvi put pisao o njegovim velikim djelima i njegovoj potrazi za smislom zivota.
Windows XP
Microsoft Windows XP je operativni sistem za računare (PC) kojeg proizvodi i usavršava kompanija Microsoft. Slova XP stoje iza engleske riječi eXPerience što znači iskustvo. Operativni sistem je pušten u proizvodnju 24. augusta 2001. godine te je 25. oktobra 2001. godine pušten u maloprodaju.
Razvoj sistema XP počeo je pri kraju 1990-ih pod imenom "Neptune", operativni sistem koji je bio baziran na Windows NT jezgru koji je bio specifično namjenjen za široku potrošnju od strane kućnih korisnika dok je planirano da se ažurirana verzija sistema Windows 2000 koristi za preduzeća, odnosno u poslovne svrhe. U januaru 2000. godine, oba projekta su odložena kako bi radili na jednom operativnom sistemu, kodnog imena "Whistler", koji bi služio i potrošačima a i preduzećima. Windows XP je bio veliki napredak u odnosnu na verzije Windowsa koje su se ranije bazirali na MS-DOS platformi u pogledu sigurnosti, stabilnosti i efikasnosti zato što je koristio Windows NT jezgro. Uveo je značajno poboljšani grafički korisnički interfejs i bio je prva verzija Windowsa da koristi aktivaciju proizvoda u svrhu smanjivanja piratstva.
Nakon njegovog objavljivanja, Windows XP je primio općenito dobre recenzije, te su kritičari naglasili povećane performanse (pogotovo u usporedbi sa sistemom Windows ME), intuitivniji korisnički interfejs, bolju hardversku podršku i poboljšane multimedijske mogućnosti. Uprkos prvobitne zabrinosti o novom modelu licenciranja i sistemu aktivacije proizvoda, Windows XP je eventualno postao popularan i u širokoj upotrebi. Procijenjuje se da je međunarodno prodano više od 400 miliona kopija u prvih pet godina dostupnosti i bar milijarda kopija do mjeseca aprila 2014. godine.
Windows XP je ostao popularan čak nakon objavljivanja novih verzija, naročitno zbog svog loše primljenog nasljednika Windows Viste. Vistin nasljednik iz 2009. godine Windows 7 je prestigao XP tek pred kraj 2011. godine u ukupnom udjelu na tržištu.
Prodaja licenci za Windows za proizvođače originalne opreme (još poznati kao OEM) je prestala 30. juna 2008. godine, ali je nastavila za netbook računare sve do oktobra 2010. Produžena podrška za Windows XP se prestala pružati 8. aprila 2014. godine, što znači da je tada proizvod prestao dobijati sigurnosna ažuriranja za većinu korisnika.
Glavna izdanja
Dva glavna izdanja Windowsa XP jesu Home Edition, za kućne korisnike i izdanje Proffesional, namijenjeno za poslovne korisnike. Professional nudi neke opcije koje Home Edition nema, kao što su Remote Desktop (podrška za upravljanje drugim Windows XP računalom u LAN mreži, podrška za više procesora, itd.).
Windows XP Starter Edition
Windows XP Starter Edition je jeftinija verzija Windowsa XP dostupna u Tajlandu, Turskoj, Maleziji, Indoneziji, Rusiji, Indiji, Brazilu, i španska verzija za Južnu Ameriku (Argentina, Čile, Meksiko, Ekvador, Urugvaj i Venecuela). Vrlo je sličan Windows XP Home operativnom sistemu, ali bez nekih mogućnosti.
Korisnički interfejs
Windows XP ima grafički korisnički interfejs nazvano Luna. Start meni i sistem traženja redizajnirani su. Dodane su i nove vidljive grafičke promjene kao što su: <ul> <li>Poluprozirni plavi kvadrat koji se pojavljuje pri označavanju datoteka u Windows Exploreru <li>Grafika kao vodeni žig koja se pojavljuje u mapama Windows Explorera ukazujući na sadržaj mape <li>Sjene ispod ikona na radnoj površini <li>Traka na lijevoj strani Windows Explorera <li>Grupiranje istih prozora na taskbaru <li>Mogućnost zaključavanja taskbara <li>Označavanje novoinstaliranih programa u Start meniju <li>Sjene ispod menija </ul>
Sistemski zahtjevi
Sistematski zahtjevi Windows XP Home and Professional izdanja su sledeći:
Servisni paketi
Microsoft s vremenom izdaje service packove za svoje Windows operativne sisteme da bi popravio probleme i dodao nove mogućnosti.
Service Pack 2
Service Pack 2 (SP2) jeste izdan kako bi povećao općenitu sigurnost sistema inkorporiranjem novih proaktivnih metoda zaštite, kao i dodao interfejsnu podršku za novije sklopove. Danas je većina programa kompatibilna sa SP2. Dodana je podrška za Wi-Fi, pop-up bloker za Internet Explorer i Bluetooth podrška. Od programa dodani su Windows Security Center, Windows Update i novi Windows Firewall, te Windows Movie Maker 2.
Service Pack 3
Windows XP Service Pack 3 (SP3) izdan je za proizvodnju 21. aprila 2008, a za javnost 6. maja 2008 putem Microsoftova centra za preuzimanje i Windows Update-a.
IC 2252
IC 2252 je zvijezda i nalazi se u sazviježđu Rak. Prvo otkriće je napravio Charles Joseph Etienne Wolf 9. januara 1901. godine.
Jörg Haider
Jörg Haider (26. januar 1950 – 11. oktobar 2008) bio je austrijski političar, pripadnik 2005. osnovane partije Savez za budućnost Austrije (BZÖ), jedne frakcije Slobodarske partije Austrije (FPÖ) kojoj je do tada pripadao. Haider je od 1979. bio član parlamenta Austrije a od 1986. predsjedavajući Slobodarske partije Austrije. 1989. ga je koruški parlament, po prvi put izabrao za guvernera gdje je ostao do 1991. godine. 1999. kao i 2004. godine je ponovo postao guverner iste austrijske pokrajine.
Windows XP
Service Pack 3
On je automatski pušten Automatic Update korisnicima 10. jula 2008. Funkcionalan pregled novih detalja čije osobine su dostupne odvojeno kao samostalni dodaci na sistem Windows XP, kao i backported osobine iz sistema Windows Vista koja je objavljena od strane Microsofta. Ukupno 1174 ispravke su uključene u SP3. Service Pack 3 može biti instaliran na sistem sa Internet Explorer verzije 6 ili 7 i Windows Media Player verzije 9 i više. Internet Explorer 7 se ne uključuje kao dio SP3.
Rukomet na Olimpijskim igrama 1988.
Rukomet na Olimpijskim igrama u Seulu 1988. uključivao je takmičenja i u muškoj i u ženskoj konkurenciji.
Jörg Haider
Poginuo je u saobraćajnoj nesreći 11. oktobra 2008. u blizini mjesta Köttmannsdorf na jugu Austrije.
Porijeklo i školovanje
Porijeklom iz porodice roditelja različitog socijalnog statusa, Jörg Haider odrasta u porodici sa nacionalsocijalstičkim predznakom. Otac Robert, bio je zanatlija, majka kći primarijusa, ginekologa opće klinike u Linzu, bili su ubjeđeni nacionalsocijalsta za vrijeme vladavine nacista u Austriji. Već u 30-tim godinama prošlog stoljeća ,otac Robert pristupa ilegalnoj grani njemačke NSDAP partije, te je član austrijske legije. Sudjeluje u neuspjelom pokušaju državnog udara 1934. godine. U drugom svjetskom ratu biva na zapadnom u istočnom frontu više puta ranjen, te se iz rata vraća kao poručnik (njemački:Leutnant). Majka je bila članica i vođa Saveza njemačkih djevojaka Bund Deutscher Mädel. Nakon 1945. godine bivaju obilježeni kao neumjereni nacisti, ali otac učestvuje u prinudnom radu prilikom iskopavanja masovnih grobnica za pobijene logoraše u koncentracionom logoru Ebensee. Nakon rata otac nalazi posao u tvornici cipela, te kasnije postaje sekretar Slobodarske partije (FPÖ) za okrug Gmunden. Ti događaji gotovo da određuju Haiderovo desno političko opredjeljenje.
Politička karijera
U vremenu djelovanja Jörga Haidera unutar FPÖ, on biva na raznim pozicijama, te je ukupno četrnaest godina šef partije. Pod njegovim vođstvom, desno orijentirana partija, nastala od oficira bivše njemačke vojske, kao i članova drugih nacionalsocijalistickih partija i organizacija, doseže na parlamenatrnim izborima 1999. godine 26,9 % glasova, što je do tada rekordan rezultat tzv. trećeg lagera u Austriji. Političkim angažmanom u Koruškoj, postiže sa FPÖ većinu na pokrajinskim izborima u Koruškoj, koju godinama drži naspram Socijalističke partije Austrije (SPÖ). U politički labilnoj Koruškoj, usljed nesuglasica sa slovenskom manjinom i organizacija tzv. Koruškog domovinskog saveza, Haider koristi osjetljivu nacionalnu problematiku i stvara političko nepovjerenje prema slovenskoj manjini i ignoriranjem Državnog sporazuma iz 1955. godine, koji garantira korištenje slovenskog jezika u javnim ustanovama Koruške, privlači k sebi pripadnike desno orijentiranih snaga, kao i mnogobrojne neonaciste iz čitave Austrije. Međutim pod njegovim vodstvom partija gubi na slijedećim parlamentarnim izborima, te se rezultat FPÖ na parlamentarnim izborima 2002. godine smatra najvećim porazom jedne partije u historiji austrijskih parlamentarnih izbora. Partija naime gubi dvije trećine ukupnih glasova i dolazi na 10.01 %.
Političku karijeru počinje osvajanjem prve nagrade na takmičenju njemačko-nacionalnih saveza u Innsbrucku 1966. godine, pišući prilog pod naslovom "Da li smo mi Austrijanci, zapravo Nijemci?". „Sind wir Österreicher Deutsche?“. Tendencija nekih slojeva društva u Austriji da negiraju postojanje austrijske nacije, krije se obično u raznim savezima, udruženjima, koji pod krinkama sporta, studentskih udruženja, političkih saveza, negiraju austrijsku državnost, te se vraćaju idejama njemačko-austrijskog zajedništva. Ta težnja danas polako gubi na značaju jačanjem Evropske ekonomske zajednice i prebacivanjem težišta politički desno orijentiranih partija na problematiku useljavanja stranaca, negativnom stavu prema islamu, kao i političkom populizmu. Od 1971-75. predsjednik je omladinskog ogranka Slobodarske partije Ring Freiheitlicher Jugend Österreich. 1979. godine kao najmlađi poslanik austrijskog parlamenta zastupa FPÖ. Gubitkom apsolutne većine Socijalističke partije Austrije 1983. godine i ulaskom iste u koaliciju sa FPÖ, Haider se vidi na mjestu ministra za socijalnu skrb, mada ne uspijeva u toj težnji. Stalnim kritiziranjem tadašnjeg šefa FPÖ konzervativnog Norberta Stegera, njihov sukob završava 13. septembra 1986. godine, izborom Jörg Haidera na čelo FPÖ. Glavne političke teme se svode na razgradnju političkih privilegija, te kritiku političkih odnosa u Austriji, vladavinu i podjelu vlasti takozvane velike koalicije, saveza Socijalističke i Narodne partije Austrije (ÖVP), kao i kritiziranje postojanosti austrijske nacije izjavom za austrijsku televiziju (ORF) :
"...To znate, jednako tako kao i ja, da je austrijska nacija jedna ideološka deformacija..."
1989. godine podrškom Narodne partije, postaje predsjednik austrijske pokrajine Koruške i sve do 1991. godine vrši tu političku dužnost, kada oduzimanjem povjerenja od strane OVP i SPÖ gubi mjesto predsjednika zbog izjave u jednoj diskusiji o problemu nezaposlenosti, o politici zapošljavanja u nacistickoj Njemačkoj:
"...Da, toga u Trećem Rajhu nije bilo, jer u Trećem Rajhu je bila bolje organizirana politika zapošljavanja, nego što ikada jedna vlada u Beču može uspjeti...To se mora jednom otvoreno reći..."
Mada Haider i FPÖ podržavaju ulazak Austrije u Ekonomsku uniju i dalje se politički partija zalaže kao protivnik EU, te čak za preispitivanje članstva u Austrije u EU. 1999. godine Haider ponovo dolazi na vlast u Koruškoj, pobjedom na lokalnim izborima sa 42 % glasova. Iste godine FPÖ, kao drugoplasirana partija na parlamentarnim izborima, ulazi u koaliciju sa trećeplasiranom Narodnom partijom, što dovodi do protesta u Evropi i Austriji, kao i sankcija EU prema Austriji. Dogovorom Schüssel-Haider stvara se koalicija i vlada tzv. Schüssel I, koja zbog povezanosti Haidera sa ekstremno desnim partijama u Evropi i njegovih izjava o pozitivnim stranama u nacionalsocijalizmu, koncentracionim logorima i sl. nakog izbora pod kritikom Evrope i svih većih evropskih političara 2002. godine pada, što dovodi do novih izbora. Jörg Haider zbog kritike izvana, daje ostavku na mjesto šefa partije i povlači se kao obični član partije, mada u sjeni ostaje kao siva eminencija i zapravo onaj koji partijom i dalje upravlja. Nedugo nakon toga Haider se želi ponovo vratiti na vrh partije, ali zbog navodnih prijetnji atentatom na njega i njegovu porodicu povlači se iz političkog vrha FPÖ. Zbog svojih kontakta sa libijskim predsednikom Muammar al-Gaddafijem, te iračkim diktatorom Saddam Husseinom, Haider je kritiziran od strane međunarodnih nevladinih organizacija, kao i zbog političkih stavova tih državnika. 2002. godine sastaje se sa Saddam Husseinom u Bagdadu na neformalnom i gotovo poluprivatnom razgovoru. Porazom na parlamentarnim izborima 2002. godine zahtjevi za preuzimanje partije dolaze iz članstva, ali vrh preuzima njegova sestra Ursula Haubner.
Osnivanje „Bündnis Zukunft Österreich“ (2005)
mini|desno|100px|Jörg Haider na jednoj proklamaciji BZÖ (2006)
Nakon slabog rezultata na općinskim izborima 2005. godine u Donjoj Austriji 3,3 % od ukupnih glasova, dolazi do internih konflikata u FPÖ i nakon sastanka u Knittelfeldu, Haider osniva 4.aprila 2005 novu stranku pod nazivom Savez za budućnost Austrije (njemački:Bündnis Zukunft Österreich). Jedan dio političkog vrha opredjeljuje se za BZÖ, a dio ostaje u FPÖ na čije čelo dolazi Heinz-Christian Strache. Nakon nekoliko općinskih i pokrajinskih izbora, rezultati BZÖ se kreću u minimalnim granicama izmedu 1-3 %, te BZÖ postaje gotovo beznačajna partija. Tek na parlamentarnim izborima 2006. godine osvaja potrebnih 4% za ulazak u austrijski parlament sa sedam (od 182) predstavnika. Zalaže se za uvođenje Flat-tax poreskog sistema u Austriji i predstavlja BZÖ kao partiju malog čovjeka. Na vandrednim parlamentarnim izborima 2008. godine Haider u izbornoj kampanji vraća se na političke parole rasizma, negativnog izjašnjavanja o islamu, te ukazuje na potrebu pooštravanja zakona o strancima i ograničavanje useljavanja stranaca pogotovo iz Turske i zemalja istočne Evrope.
Političke kontroverze
Haiderova politika karijerija protkana je izjavama, stavovima i političkim odlukama koje ukazuju na njegovu usmjerenost prema nacionalsocijalizimu, fašizmu, nacionalnoj isključivosti, mržnji prema strancima i islamu. Povezanost sa drugim evropskim neonacističkim organizacijama u Evropi, drugim desno orijentiranim političkim partijama Evrope, dovela je do kritiziranja jednog dijela političkog vrha Austrije, ali i podrške te okupljanja desnice na strani FPÖ i kasnije BZÖ.
Problematika sa upotrebom slovenskog jezika u Koruškoj
Slovenački jezik je pored njemačkog i hrvatskog po austrijskom Ustavu jedan od službenih jezika u Austriji. U područjima Koruške, većinom nastanjenim Slovencima, postoji dvojezična obdaništa, osnovne i srednje škole, te časopisi i izdavačka društva. Zakonski je propisano, na osnovu Državnog sporazuma iz 1955. godine u kojim općinama su dvojezične saobraćajne table (sa njemačkim i slovenskim imenom ) npr. (Bleiburg-Pliberk), te druga državna obilježja. Zakon propisuje u zavisnosti od procentualnog učešća Slovenaca u jednoj općini, da li je na ulazu u izlazu iz naseljenog mjesta predviđena dvojezična tabla. Odlukama Vrhovnog suda je propisano u kojim općinama su obavezne table. Zbog pritiska i pokušaja asimilacije, broj Slovenaca, koji se tako izjašnjavaju je sve manji, te se neki od njih izjasnjavaju kao Windisch, što umnogome smanjuje procentualno učešće u popisu stanovništva. Ignorisanjem saveznih zakona i uz podršku lokalnih političara i Domovinskih saveza, problematika saobraćajnih tabli vuče svoje korijene u 70-tim godinama, kada su po noći vandalskim aktima table sa slovenskim imenima naselja nestajale, uništavane, te se stvarala politička napetost, čak i ideje angažovanja armije u zaštitu reda i mira u Koruškoj.
Smrt
Jörg Haider nastradao je 11.oktobra 2008. godine u saobraćajnoj nesreći u mjestu Köttmannsdorf. Nakon obdukcije pronađena je količina od 1.8 ‰ alkohola u krvi. Nakon proslave povodom obilježavanja izlaženja časopisa Haiderovog poznanika i nekoliko zaustavljanja u lokalima, prebrzom vožnjom u službenom autu VW Phaeton pri brzini od 142 km/h, udarom u betosku ogradu i prevrtanjem automobila dolazi do ozlijeda od kojih je tokom vožnje prema bolnici preminuo. Njegova smrt izazvala je razne reakcije u svijetu, te nagađanja o uzrocima udesa. Automobil, koji je bio relativno novi (procijenjena vrijednost oko 75.000 € ) je nedugo nakon nesrece ispitan od tehničara Volkswagena, ali nije ustanovljena pogreška. Nagađanja o umješanosti Mossada, rakiji u gulašu, drogi, te političkom atentatu, su više novinarske izmišljotine, pokušaji stvaranja mita koji odgavaraju političkoj strukturi BZÖ. Posljednji ispraćaj Jörga Haidera bio je 17. oktobra u Klagenfurtu u prisustvu visokih austrijskih političara, kao i desetina hiljada stanovnika Koruške. Trebao je biti kremiran, ali do sada razlozi otkazivanja nisu poznati. Smatra se da porodica zahtijeva novu obdukciju, radi razotkrivanja pozadine udesa.
NGC 6861A
NGC 6861A (također poznat kao ESO 233-25 i PGC 64086) je galaksija koja je udaljena oko 156 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Teleskop. Najveći prečnik je 1,30 (59 hiljada sg) a najmanji 0,6 uglovnih minuta (27 hiljada sg).
Spisak rasterskih grafičkih programa
Slijedi lista rasterskih grafičkih programa.
NGC 3891
NGC 3891 (također poznat kao MCG 5-28-31, PGC 36832 i UGC 6772) je galaksija koja je udaljena oko 290 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Veliki medvjed. Najveći prečnik je 2,00 (169 hiljada sg) a najmanji 1,7 uglovnih minuta (143 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 3. februara 1788. godine.
Bitmap grafički programi
Bitmap ili rasterski grafički program je računarski program koji korisniku omogućuje da slika ili uređuje sliku pomoću računara i monitora, te da ih snimi u neki rasterski format kao što su JPEG, PNG, GIF ili TIFF.
Također postoje i pregledači rasterskih slika koji isto tako uključuju neke osnovne opcije uređivanja ili pretvaranja između raznih rasterskih formata, ali glavna svrha im je pregledanje. Primjer takvog programa je IrfanView.
NGC 2451
NGC 2451 (također poznat kao ESO 311-SC8) je otvoreno zvjezdano jato i nalazi se u sazviježđu Krma. Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 1. februara 1835. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Gradež
mini|280px|Gradež, seoske kuće Gradež je naseljeno mjesto u sastavu općine Velike Lašče, regija Srednja Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu grada Ljubljane, odn. stare općine Vič–Rudnik.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Gradež je imao 205 stanovnika.
Napomena: ''U 1997. povećano za dio naselja Laporje.''
Matovi u otvaranju
U šahu, matovi u otvaranju jesu primjeri kad igrač bude matiran tokom nekoliko prvih poteza u partiji (tj. u otvaranju). Neke uobičajene ili poznate matne sheme imaju vlastite nazive. U takve spadaju Budalin mat, Školski mat, prigušeni mat, mat na posljednjem redu, Bodenov mat, epoleta-mat i Légalov mat.
Brzi matovi
Neke zamke u otvaranju uključuju rani mat:
Gradišče
Slovenija:
Glodari
Glodari jesu najveći red sisara koje karakteriziraju po dva stalno rastuća sjekutića u gornjoj i donjoj vilici koja se konstantno troše.
U svijetu postoji približno 2.277 vrsta glodara, što čini gotovo 40% svih vrsta sisara, a nastanjuju sve kontinente osim Antarktika. Glodari posjeduju oštre sjekutiće pomoću kojih sitne hranu, drvo ili grizu predatore. Većina glodara jede sjemenke ili biljke. Veličina tijela razlikuje se od vrste do vrste od približno 5 cm velikog afričkog patuljastog miša do približno 130 cm velikog vodenprasca, no većina vrsta velika je između 8 i 35 cm. Većina glodara noćne su životinje ili su aktivne u sumrak, ali se mogu sresti i po danu.
Vrste mogu da budu arborealne, fosorijalne (rijuće), ili semiakvatične. Neki od dobro poznatih glodara su: miševi, pacovi, vjeverice, dabrovi, hrčci, morsko prase i činčile. Druge životinje kao što su kunići, zečevi, i pikovi, čiji sjekutići isto tako konstantno rastu, su se nekada smatrali glodarima, ali se u današnje vrijeme smatraju zasebnim redom, Lagomorpha. Bez obzira na to, Rodentia i Lagomorpha su sestrinjske grupe, koje imaju najbližeg drevnog zajedničkog pretka i formiraju kladus Glires.
Većina glodara su male životinje sa robusnim tijelom, kratkim udovima i dugim repom. Oni koriste svoje oštre sjekutiće da glođu hranu, iskopavaju jazbine, i za samoodbranu. Većina glodara jede sjemenje ili drugi biljni materijal, dok neki od njih imaju raznovrsniju ishranu. Oni imaju tendenciju da budu društvene životinje i mnoge vrste žive u društvima sa kompleksnim vidovima međusobne komunikacije. Parenje između glodara može da varira od monogamije, do poliginije, do promiskuiteta. Mnogi imaju legla sa nerazvijenim mladuncima, dok su mladunci drugih predruštveni (relativno dobro razvijeni) pri rođenju.
Glodarski fosilni zapisi datiraju iz Paleocena na superkontinentu Laurazija. Raznovrsnost glodara je znatno porasla tokom Eocena, s njihovim širenjem po kontinentima, ponekad čak i prelazeći okeane. Glodari su dosegli Južnu Ameriku i Madagaskar iz Afrike, i oni su jedini kopneni placentalni sisari koji su dospjeli do i kolonizovali Australiju.
Glodari su korišteni kao hrana, za izradu odijela, kao kućni ljubimci, i kao laboratorijske životinje u istraživanjima. Neke vrste, a posebno smeđi pacov, crni pacov, i kućni miš, se smatraju štetočinama, koje jedu i upropaštavaju uskladištenu hranu, i šire bolesti. Slučajno uvedene vrste glodara se često smatraju invazivnim, i izazvale su izumiranje brojnih drugih vrsta, kao što su ostrvske ptice, prethodno izolovane od kopnenih predatora.
Karakteristike
thumb|desno|Crtež tipičnog sistema zuba glodara: Prednja površina sjekutića je tvrda zubna caklina, dok je stražnja mekši dentin. Čin žvakanja troši dentin, ostavljajući oštru ivicu poput dlijeta. thumb|Primjetna dijastema u lobanji glodara Prepoznatljiva karakteristika glodara su njihovi parovi sjekutića s otvorenim korijenom koji neprestano rastu. Ovi sjekutići imaju debele slojeve cakline na prednjoj strani i malo cakline na stražnjoj strani. Budući da ne prestaju da rastu, životinja ih mora i dalje istrošiti kako ne bi dosegnule i probile lubanju. Kako se sjekutići bruse jedan o drugi, mekši dentin na stražnjoj strani zuba se troši, ostavljajući oštru ivicu cakline u obliku oštrice dlijeta. Većina vrsta ima do 22 zuba bez očnjaka ili prednjih pretkutnjaka. Razmak ili dijastema se javlja između sjekutića i obraznih zuba kod većine vrsta. Ovo omogućava glodavcima da usisavaju svoje obraze ili usne kako bi zaštitili svoja usta i grlo od strugotine i drugog nejestivog materijala, odbacujući ovaj otpad sa strane usta.
Kod mnogih vrsta, kutnjaci su relativno veliki i izbočeni. Kutnjaci glodara su dobro opremljeni za mljevenje hrane. Muskulatura vilice je jaka. Donja vilica se gura naprijed tokom griženja i povlači se unazad tokom žvakanja. Za griženje se koriste sjekutići, a za žvakanje kutnjaci, međutim, zbog kranijalne anatomije glodara ove metode hranjenja se ne mogu koristiti istovremeno i smatraju se međusobno isključivim. Grupe glodara razlikuju se po rasporedu mišića čeljusti i povezanih struktura lobanje, kako od drugih sisara tako i međusobno. Sciuromorpha, kao što je istočna siva vjeverica, ima velik dubok masterični mišić, što je čini efikasnom u griženju sjekutićima. Myomorpha, kao što je smeđi štakor, ima uvećane sljepoočne i žvačne mišiće, što ih čini sposobnim da snažno žvaću svojim kutnjacima. Kod glodara, žvačni mišići se postavljaju iza očiju i doprinose pokretanju očiju koje se javlja tokom griženja, gdje brza kontrakcija i opuštanje mišića uzrokuje pomicanje očnih jabučica gore-dolje. Hystricomorpha, kao što je zamorac, ima veće površne mišiće za žvakanje i manje duboke mišiće za žvakanje od štakora ili vjeverica, što ih možda čini manje efikasnim u griženju sjekutićima, ali njihovi uvećani unutrašnji pterygoidni mišići mogu im omogućiti da pomjeraju vilicu dalje u stranu. Obrazna vrećica je specifična morfološka karakteristika koja se koristi za skladištenje hrane i evidentna je u određenim podgrupama glodara kao što su kengur pacovi, hrčci, vjeverice i gofovi koji imaju dvije vrećice koje se kreću od usta do prednjeg dijela ramena. Pravi miševi i pacovi nemaju ovu strukturu, ali su njihovi obrazi elastični zbog visokog stepena muskulature i inervacije u regiji.
Dok najveća vrsta, kapibara, može težiti čak 66 kg, većina glodara teži manje od 100 g. Glodavci obično imaju čučnjasta tijela i kratke udove. Prednji udovi obično imaju pet prstiju, uključujući suprotan palac, dok zadnji udovi imaju tri do pet prstiju. Lakat daje podlakticama veliku fleksibilnost. Većina vrsta je plantigradna, hodaju na dlanovima i tabanima i imaju nokte poput kandži. Nokti vrsta koje se ukopaju imaju tendenciju da budu dugi i jaki, dok glodari drveća imaju kraće i oštrije nokte. Različite vrste glodara koriste širok spektar metoda kretanja uključujući četveronožno hodanje, trčanje, kopanje, penjanje, dvonožno skakanje (klokani pacovi i miševi skakuću), plivanje, pa čak i klizanje. Ljuskaste vjeverice i leteće vjeverice, iako nisu u bliskom srodstvu, mogu kliziti s drveta na drvo koristeći membrane poput padobrana koje se protežu od prednjih do zadnjih udova. Aguti ima brza stopala i nalik antilopi i nokte poput kopita. Većina glodara ima repove, koji mogu biti različitih oblika i veličina. Neki repovi služe kao hvataljke, npr. u evroazijskog žetvenog miša, a krzno na repovima može varirati od žbunastog do potpuno ćelavog. Rep se ponekad koristi za komunikaciju, kao kada dabrovi lupnu repom od površinu vode ili kućni miševi zveckaju repom da oglase uzbunu. Neke vrste imaju tek tragove repa ili ih uopšte nemaju. Kod nekih vrsta, rep je sposoban za regeneraciju ako se dio otkine.
thumb|desno|upright|Volumenski prikaz lobanje miša (snimak CT-a). Glodari uglavnom imaju dobro razvijena čula mirisa, sluha i vida. Noćne vrste često imaju uvećane oči, a neke su osjetljive na ultraljubičasto svjetlo. Mnoge vrste imaju dugačke, osjetljive brkove ili vibrize za dodir ili osjećaj vibracija iz okoline. Radnju brkova uglavnom pokreće moždano stablo, koje je samo provocirano korteksom. Međutim, Legg et al. 1989. pronalaze alternativni krug između korteksa i brkova kroz cerebelarne krugove, a Hemelt & Keller 2008. superiorni kolikulus. Neki glodari imaju vrećice za obraze, koje mogu biti obložene krznom. One se mogu okrenuti naopačke radi čišćenja. Kod mnogih vrsta, jezik ne može doprijeti do sjekutića. Glodari imaju efikasan sistem za varenje, apsorbujući skoro 80% unesene energije. Kada jedete celulozu, hrana se omekšava u želucu i prenosi do cekuma, gdje je bakterije reduciraju na ugljikohidratne elemente. Glodavac tada prakticira koprofagiju, jedući vlastite fekalne pelete, tako da crijeva mogu apsorbirati hranjive tvari. Glodavci stoga često proizvode tvrdu i suhu fekalnu kuglicu. Horn et al. 2013. navodi da glodari nemaju sposobnost povraćanja. Kod mnogih vrsta penis sadrži kost, baculum; testisi mogu biti locirani ili abdominalno ili na preponama.
Spolni dimorfizam se javlja kod mnogih vrsta glodara. Kod nekih glodara mužjaci su veći od ženki, dok je kod drugih obrnuto. Seksualni dimorfizam pristranosti mužjaka tipičan je za vjeverice, kengure, i usamljene krtice; osobina koja se vjerovatno razvila zbog seksualne selekcije. Spolni dimorfizam pristranosti ženki postoji i među vjevericama i miševima koji skaču. Nije razumljivo zašto se ovaj obrazac pojavljuje, ali u slučaju nekih vrsta vjeverica, mužjaci su možda odabrali veće ženke zbog njihovog većeg reproduktivnog uspjeha. Kod nekih vrsta, kao što su voluharice, polni dimorfizam može varirati od populacije do populacije. Kod voluharica, ženke su tipično veće od mužjaka, ali seksualni dimorfizam u odnosu na mužjake javlja se u alpskim populacijama, vjerovatno zbog nedostatka predatora i veće konkurencije između mužjaka.
Rasprostranjenost i stanište
thumb|lijevo|Smeđi pacov u kutiji za cvijeće: Neki glodari uspijevaju u ljudskim staništima. Kao jedna od najrasprostranjenijih grupa sisara, glodari se mogu naći na svim kontinentima osim na Antarktiku. Oni su jedini kopneni placentarni sisari koji su kolonizirali Australiju i Novu Gvineju bez ljudske intervencije. Ljudi su također omogućili ovim životinjama da se šire na mnoga udaljena okeanska ostrva (npr. polinezijski pacov). Glodari su se prilagodili gotovo svakom kopnenom staništu, od hladne tundre (gdje mogu živjeti pod snijegom) do vrućih pustinja.
Neke vrste kao što su vjeverice na drvetu i dikobrazi Novog svijeta su arborealne, dok neke, poput gofova, tuco-tucosa i krtica, žive gotovo potpuno pod zemljom, gdje grade složene sisteme jazbina. Drugi žive na površini zemlje, ali mogu imati rupu u koju se mogu povući. Dabrovi i muskrati su poznati po tome što su poluvodeni, ali glodavac koji je najbolje prilagođen za život u vodi je vjerovatno vodeni pacov bez ušiju iz Nove Gvineje. Glodari su također uspjeli živjeti u okolinama koje je stvorio čovjek, kao što su poljoprivredna i urbana područja.
Iako su neke vrste uobičajene štetočine za ljude, glodari također igraju važnu ekološku ulogu. Neki glodari se smatraju ključnim vrstama i inženjerima ekosistema u svojim staništima. U Velikim ravnicama Sjeverne Amerike, aktivnosti kopanja prerijskih pasa igraju važnu ulogu u aeraciji tla i preraspodjeli hranjivih tvari, podižući organski sadržaj tla i povećavajući apsorpciju vode. Oni održavaju ova staništa, a neki veliki biljojedi kao što su bizon i vilorog radije pasu u blizini kolonija prerijskih pasa zbog povećane nutritivne kvalitete stočne hrane.
U mnogim umjerenim regijama, dabrovi igraju bitnu hidrološku ulogu. Kada grade svoje brane i kuće, dabrovi mijenjaju puteve potoka i rijeka i omogućavaju stvaranje velikih močvarnih staništa. Jedna studija je pokazala da inženjering dabrova dovodi do 33 posto povećanja broja zeljastih biljnih vrsta u priobalnim područjima. Druga studija je pokazala da dabrovi povećavaju populaciju divljeg lososa.
Ishrana
thumb|lijevo|Istočna vjeverica nosi hranu u vrećicama za obraze. Većina glodara su biljojedi, hrane se isključivo biljnim materijalom kao što su sjemenke, stabljike, lišće, cvijeće i korijenje. Neki su svaštojedi, a neki su grabežljivci. Poljska voluharica je tipičan biljojed glodar i hrani se travama, biljem, korijenskim gomoljima, mahovinom i drugim rastinjem, a zimi grize koru. Povremeno jede beskičmenjake kao što su larve insekata. Ravnični džepni goper jede biljni materijal pronađen pod zemljom tokom kopanja tunela, a također sakuplja travu, korijenje i gomolje u svojim obraznim vrećicama i čuva ih u podzemnim ostavima. Afrički pacov s vrećicom hrani se na površini, skupljajući sve što bi moglo biti jestivo u svoje prostrane obrazne vrećice dok mu lice ne izboči postrance. Zatim se vraća u svoju jazbinu kako bi sortirao materijal koji je prikupio i jede hranjive namirnice.
Agouti vrste su jedna od rijetkih grupa životinja koje mogu razbiti velike kapsule ploda brazilskog oraha. Unutra je previše sjemenki da bi se konzumiralo u jednom obroku, tako da agouti nešto odnese i spremi, što pomaže u raspršivanju sjemena. Ostala stabla koja rađaju orašaste plodove imaju tendenciju da obilato rađaju u jesen. Plodovi im budu previše brojni da bi se pojeli u jednom obroku, a vjeverice skupljaju i pohranjuju višak u pukotinama i šupljim stablima. Mnogo toga sjemenja kasnije proklija i izraste. U pustinjskim regijama sjeme je često dostupno samo na kratko. Kengur pacov skuplja sve što može pronaći i skladišti u svojoj jazbini.
Iako se glodari tradicionalno smatraju biljojedima, većina malih glodavaca oportunistički uključuje insekte, crve, gljive, ribu ili meso u svoju prehranu, a neki su postali specijalizirani za ishranu životinjskog porijekla. Funkcionalno-morfološka studija sistema zuba glodara podržava ideju da su primitivni glodari bili svaštojedi, a ne biljojedi. Proučavanja literature pokazuju da su brojni pripadnici Sciuromorpha i Myomorpha, kao i nekoliko pripadnika Hystricomorpha, ili uključili životinjsku hranu u svoju prehranu ili su bili spremni da jedu takvu hranu kada se ponudi u zatočeništvu. Pregled sadržaja želuca sjevernoameričkog bijelonog miša, koji se inače smatra biljojedim, pokazao je 34% životinjske tvari.
Specijaliziraniji mesožderi uključuju rovčice na Filipinima, koji se hrane insektima i beskičmenjacima mekog tijela, i australskog vodenog štakora, koji proždire vodene insekte, ribe, rakove, dagnje, puževe, žabe, ptičja jaja i vodene ptice. Miš skakavac iz sušnih krajeva Sjeverne Amerike hrani se insektima, škorpionima i drugim malim miševima, a samo mali dio njegove ishrane je biljni materijal. Ima zdepasto tijelo sa kratkim nogama i repom, ali je okretan i lako može savladati plijen veliki poput njega samog.
Društveno ponašanje
thumb|lijevo|"Grad" prerijskog psa. Prerijski psi su izuzetno društveni. Glodari pokazuju širok raspon društvenih ponašanja od kastinskog sistema sisara golog krtičnjaka, opsežnog "grada" kolonijalnog prerijskog psa , preko porodičnih grupa do nezavisnog, usamljenog života puha. Odrasli puhovi mogu imati preklapajući raspon hranjenja, ali žive u pojedinačnim gnijezdima i hrane se odvojeno, okupljajući se nakratko u sezoni parenja. Džepni gof je također usamljena životinja izvan sezone parenja, svaka jedinka kopa složen sistem tunela i održava teritoriju.
Veći glodari obično žive u porodičnim jedinicama u kojima roditelji i njihovi potomci žive zajedno dok se mladi ne raziđu. Dabrovi žive u proširenim porodičnim jedinicama obično sa parom odraslih, ovogodišnjim i prošlogodišnjim potomcima, a ponekad i starijim mladima. Smeđi štakori obično žive u malim kolonijama sa do šest ženki koje dijele jazbinu i jednim mužjakom koji brani teritoriju oko jazbine. Pri velikoj gustini naseljenosti, ovaj sistem se raspada i mužjaci pokazuju hijerarhijski sistem dominacije sa preklapajućim rasponima. Žensko potomstvo ostaje u koloniji dok se muški mladi raspršuju. Prerijska voluharica je monogamna i stvara doživotnu parnu vezu. Izvan sezone parenja, prerijske voluharice žive s drugima u malim kolonijama. Mužjak nije agresivan prema drugim mužjacima dok se ne pari, ali nakon parenja brani teritoriju, ženku i gnijezdo od drugih mužjaka. Par se okuplja, njeguje jedno drugo i dijeli odgovornosti za gniježđenje i uzgoj mladih.
Među najdruštvenijim glodarima su vjeverice, koje obično formiraju kolonije zasnovane na ženskom srodstvu, a mužjaci se raspršuju nakon odbijanja i postaju nomadski kao odrasli. Saradnja kod vjeverica varira među vrstama i obično uključuje alarmiranje, odbranu teritorije, dijeljenje hrane, zaštitu područja gniježđenja i sprječavanje čedomorstva. Crnorepi prerijski pas formira velike gradove koji mogu pokrivati mnogo hektara. Jame nisu međusobno povezane, već su iskopane i zauzete od strane teritorijalnih porodičnih grupa poznatih kao koterije. Koteriju često čine odrasli mužjak, tri ili četiri odrasle ženke, nekoliko jednogodišnjaka koji se ne razmnožavaju i potomci tekuće godine. Pojedinci unutar koterija su prijateljski nastrojeni jedni prema drugima, ali neprijateljski prema strancima.
Čulom mirisa
thumb|desno|Vrste poput kućnih miševa se oslanjaju na urin, izmet i izlučevine žlijezda kako bi prepoznale svoje srodnike. Glodari koriste označavanje mirisa u mnogim društvenim kontekstima uključujući komunikaciju među i unutar vrsta, obilježavanje staza i uspostavljanje teritorija. Njihov urin pruža genetske informacije o pojedincima, uključujući vrstu, spol i individualni identitet, te metaboličke informacije o dominaciji, reproduktivnom statusu i zdravlju. Jedinjenja izvedena iz glavnog kompleksa histokompatibilnosti (MHC) vezana su za nekoliko proteina u urinu. Miris grabežljivca smanjuje učestalost označavanja mirisa.[45]
Glodari su u stanju prepoznati bliske srodnike po mirisu i to im omogućava da pokažu preferencijalno ponašanje prema svojim njima i izbjegavaju parenje između bližih srodnika. Ovo srodničko prepoznavanje se odvija pomoću mirisnih znakova iz urina, fecesa i sekreta žlijezda. Glavna procjena može uključivati MHC, gdje je stepen srodstva dvije osobe u korelaciji sa MHC genima koji su im zajednički. U komunikaciji bez srodstva, gdje su potrebni trajniji markeri mirisa, kao na teritorijalnim granicama, tada se mogu koristiti i nepromjenjivi glavni urinarni proteini (MUP), koji funkcionišu kao transporteri feromona. MUP-ovi također mogu signalizirati individualni identitet, pri čemu svaki mužjak kućnog miša (Mus musculus) izlučuje urin koji sadrži desetak genetski kodiranih MUP-ova.
Kućni miševi talože urin, koji sadrži feromone, za teritorijalno obilježavanje, individualno i grupno prepoznavanje i društvenu organizaciju. Teritorijalni dabrovi i crvene vjeverice istražuju i upoznaju se s mirisima svojih susjeda i manje agresivno reagiraju na njihove upade nego na one koje čine neteritorijalne "skitnice" ili stranci. Ovo je poznato kao "efekat dragog neprijatelja".
Slušna
thumb|lijevo|Obični degui imaju složen vokalni repertoar. Mnoge vrste glodara, posebno oni koji su dnevni i društveni, imaju širok spektar poziva alarma koji se emituju kada primijete prijetnje. Postoje i direktne i indirektne koristi od ovoga. Potencijalni grabežljivac se može zaustaviti kada zna da je otkriven, ili poziv alarma može omogućiti bližnjima da preduzmu akciju izbjegavanja. Nekoliko vrsta, na primjer prerijski psi, imaju složene alarmne sisteme protiv predatora. Ove vrste mogu imati različite pozive za različite grabežljivce (npr. zračne grabežljivce ili grabežljivce na zemlji) i svaki poziv sadrži precizne informacije o prirodi prijetnje. Hitnost prijetnje također se prenosi akustičnim svojstvima poziva.
Društveni glodari imaju širi raspon vokalizacije od usamljenih vrsta. Petnaest različitih tipova poziva je prepoznato kod odraslih kataba krtica i četiri kod juvenila. Slično tome, obični degu, još jedan društveni glodar koji buši, pokazuje široku lepezu komunikacijskih metoda i ima razrađen vokalni repertoar koji se sastoji od petnaest različitih kategorija zvuka. Ultrazvučni pozivi igraju ulogu u društvenoj komunikaciji između puhova i koriste se kada su jedinke van vidokruga jedni drugih.
Kućni miševi koriste i zvučne i ultrazvučne pozive u različitim kontekstima. Zvučne vokalizacije se često mogu čuti tokom agonističkih ili agresivnih susreta, dok se ultrazvuk koristi u seksualnoj komunikaciji, kao i kod mladih kada ispadnu iz gnijezda.
Vizuelna
Glodari, kao i svi placentni sisari osim primata, imaju samo dva tipa čunjića koji primaju svjetlost u svojoj mrežnjači, kratkotalasnu "plavo-UV" tip i srednje talasne dužine "zeleni" tip. Stoga su klasifikovani kao dihromati; međutim, oni su vizualno osjetljivi na ultraljubičasti (UV) spektar i stoga mogu vidjeti svjetlost koju ljudi ne mogu. Funkcije ove UV osjetljivosti nisu uvijek jasne. Kod degua, na primjer, trbuh reflektira više UV svjetla nego leđa. Stoga, kada degu ustane na stražnje noge, što čini kada je uzbunjen, izlaže svoj trbuh drugim deguima i ultraljubičasti vid može poslužiti u komunikaciji alarma. Kada stoji na sve četiri, njegova niska UV refleksija leđa bi mogla pomoći da degu bude manje vidljiv grabežljivcima. Ultraljubičastog svjetla ima u izobilju tokom dana, ali ne i noću. Postoji veliki porast omjera ultraljubičastog i vidljivog svjetla u jutarnjim i večernjim satima sumraka. Mnogi glodari su aktivni tokom sumraka (krepuskularna aktivnost), a UV osjetljivost bi bila korisna u tim vremenima. Ultraljubičasta refleksija je sumnjive vrijednosti za noćne glodare.
Urin mnogih glodara (npr. voluharice, degui, miševi, pacovi) snažno reflektuje UV svjetlo i to se može koristiti u komunikaciji ostavljajući vidljive, ali i mirisne oznake. Međutim, količina UV koja se reflektuje opada s vremenom, što u nekim okolnostima može biti nepovoljno; vjetruška može razlikovati stare i svježe staze glodara i ima veći uspjeh u lovu na nedavno označenim rutama.
Dodirna
thumb|desno|Bliskoistočno slijepo kuče koristi seizmičku komunikaciju. Vibracije mogu dati naznake bližnjima o specifičnim ponašanjima, upozorenju i izbjegavanju predatora, održavanju stada ili grupe i udvaranju. Bliskoistočno slijepo kuče bilo je prvi sisavac za kojeg je dokumentirana seizmička komunikacija. Ovi glodari udaraju glavom o zidove svojih tunela. Ovo ponašanje je u početku tumačeno kao dio njihovog ponašanja u izgradnji tunela, ali se na kraju shvatilo da oni generiraju vremenski uzorkovane seizmičke signale za komunikaciju na daljinu sa susjednim krticama.
Bubnjanje se naširoko koristi kao upozorenje predatora ili odbrambena akcija. Koriste ga prvenstveno fosorni ili polufosorni glodari. Klokanski štakor proizvodi nekoliko složenih obrazaca bubnjanja stopala u brojnim različitim kontekstima, od kojih je jedan kada naiđe na zmiju. Bubanj može upozoriti mladunce, ali najvjerovatnije govori da je pacov previše oprezan za uspješan napad, čime se sprječava zmijska grabežljiva potjera. Nekoliko studija je ukazalo na namjernu upotrebu vibracija tla kao sredstva intraspecifične komunikacije tokom udvaranja među krticama Cape. Prijavljeno je da je bubnjanje uključeno u muško-muško takmičenje; dominantni mužjak pokazuje svoj potencijal zaštite teritorije bubnjanjem, čime se minimizira fizički kontakt sa potencijalnim rivalima.
Strategije parenja
thumb|lijevo|Kejpska vjeverica je primjer promiskuitetnog glodara. Neke vrste glodara su monogamne, a odrasli mužjak i ženka stvaraju trajnu vezu u paru. Monogamija može doći u dva oblika; obavezna i fakultativna. U obaveznoj monogamiji, oba roditelja brinu o potomstvu i igraju važnu ulogu u njihovom opstanku. Ovo se dešava kod vrsta kao što su kalifornijski miševi, oldfield miševi, malagaški divovski pacovi i dabrovi. Kod ovih vrsta mužjaci se obično pare samo sa svojim partnericama. Pored povećane brige o mladima, obavezna monogamija može biti korisna i odraslom mužjaku jer smanjuje šanse da nikada ne nađe partnera ili da se pari sa neplodnom ženkom. U fakultativnoj monogamiji, mužjaci ne pružaju direktnu roditeljsku brigu i ostaju s jednom ženkom jer ne mogu pristupiti drugima zbog prostorne disperzije. Čini se da su prerijske voluharice primjer ovog oblika monogamije, gdje mužjaci čuvaju i brane ženke u njihovoj blizini.
Kod poliginih vrsta, mužjaci će pokušati monopolizirati i pariti se s više ženki. Kao i kod monogamije, poliginija kod glodara može doći u dva oblika; odbrambena i neodbrambena. Odbrambena poliginija uključuje muškarce koji kontroliraju teritorije koje sadrže resurse koji privlače ženke. To se događa kod vjeverica poput žutoglavih svizaca, kalifornijskih vjeverica, kolumbijskih vjeverica i Richardsonovih vjeverica. Mužjaci sa teritorijama poznati su kao "rezidentni" mužjaci, a ženke koje žive unutar teritorija poznate su kao "rezidentne" ženke. U slučaju svizaca, čini se da domaći mužjaci nikada ne gube svoju teritoriju i uvijek pobjeđuju u susretima s invazivnim mužjacima. Poznato je i da neke vrste direktno brane svoje ženke i borbe koje se dešavaju mogu dovesti do teških ranjavanja. Kod vrsta sa poliginijom bez odbrane, mužjaci nisu teritorijalni i lutaju naširoko u potrazi za ženkama. Oni uspostavljaju hijerarhiju dominacije, pri čemu visokorangirani mužjaci imaju pristup većini ženki. Ovo se dešava kod vrsta kao što su Beldingove vjeverice i neke vrste vjeverica na drvetu.
thumb|desno|Dvije patagonske mare s mladima, primjer monogamije i zajedničkog gniježđenja. Majke glodari pružaju i direktnu roditeljsku brigu, kao što je dojenje, njegovanje, vraćanje i okupljanje, i indirektno roditeljstvo, kao što je čuvanje hrane, izgradnja gnijezda i zaštita njihovog potomstva. U mnogim društvenim vrstama, o mladima se mogu brinuti pojedinci koji nisu njihovi roditelji, što je praksa poznata kao aloparenting ili kooperativni uzgoj. Poznato je da se to događa kod crnorepih prerijskih pasa i Beldingovih kopnenih vjeverica, gdje majke imaju zajednička gnijezda i doje nesrodne mlade zajedno sa svojima. Postavlja se pitanje da li ove majke mogu razlikovati koji su njihovi mladi. U patagonskih mara, mladi se također stavljaju u zajedničke jame (gnijezda), ali majke ne dozvoljavaju da ih doje druga mladunčad osim njihovih.
Rađanje i roditeljstvo
thumb|lijevo|Mlade voluharice u gnijezdu ispod hrpe drveta. Glodari se mogu roditi ili altricijski (slijepi, bez dlake i relativno nerazvijeni) ili prekocijalni (uglavnom krzneni, otvorenih očiju i prilično razvijeni), u zavisnosti od vrste. Altricijalno stanje je tipično za vjeverice i miševe, dok se prekocijalno stanje obično javlja kod vrsta kao što su zamorci i dikobrazi. Ženke s altricijskim mladuncima obično grade složena gnijezda prije nego što se okote i održavaju ih dok se njihovo potomstvo ne osamostali. Ženka rađa sjedeći ili ležeći. Novorođenčad prvi put izađu iz gnijezda nekoliko dana nakon što su otvorili oči i u početku se redovno vraćaju. Kako su stariji i razvijeniji, rjeđe posjećuju gnijezdo i napuštaju ga za stalno obično kada se odbiju od dojenja.
Kod prekocijalnih vrsta, majke malo ulažu u izgradnju gnijezda, a neke uopće ne grade gnijezda. Ženka rađa stojeći. Majke ovih vrsta održavaju kontakt sa svojim visoko pokretnim mladuncima uz pomoć majčinih kontaktnih poziva. Iako su relativno nezavisni i odviknuti od dojenja u roku od nekoliko dana, ipak ih majke još neko vrijeme mogu nastaviti dojiti i njegovati. Veličine legla glodara također varira i ženke s manjim leglom provode više vremena u gnijezdu od onih s većim leglom.
Inteligencija
thumb|desno|Kengur štakor može locirati skladišta hrane pomoću prostorne memorije. Glodari imaju napredne kognitivne sposobnosti. Oni mogu brzo naučiti izbjegavati otrovane mamce, što ih čini teškim protivnicima prilikom borbe protiv štetočina.[Zamorci mogu naučiti i zapamtiti složene puteve do hrane. Vjeverice i kengur-pacovi su u stanju da lociraju zalihe hrane prostornom memorijom, a ne samo mirisom.
S obzirom da se laboratorijski miševi (kućni miševi) i pacovi (smeđi pacovi) naširoko koriste kao naučni modeli za dalje razumijevanje biologije, dostupna su mnoga saznanja o njihovim kognitivnim kapacitetima. Smeđi pacovi pokazuju kognitivnu pristrasnost, gdje je obrada informacija pristrasna ovisno o tome da li su u pozitivnom ili negativnom afektivnom stanju. Na primjer, laboratorijski štakori obučeni da reagiraju na određeni ton pritiskom na polugu za primanje nagrade i da pritisnu drugu polugu kao odgovor na drugačiji ton kako bi izbjegli strujni udar, vjerojatnije će odgovoriti na srednji ton odabirom poluge nagrađivanja ako su ih upravo golicali (nešto u čemu uživaju), što ukazuje na "vezu između direktno izmjerenog pozitivnog afektivnog stanja i donošenja odluka pod neizvjesnošću u životinjskom modelu."
Laboratorijski (smeđi) štakori mogu imati sposobnost metakognicije – da razmotre svoje vlastito učenje, a zatim donose odluke na osnovu onoga što znaju ili ne znaju, kao što pokazuju izbori koje donose, očigledno mijenjajući težinu zadataka i očekivane nagrade, čineći ih prve životinje osim primata za koje se zna da imaju ovaj kapacitet, ali ovi nalazi su sporni, budući da su pacovi možda slijedili jednostavne principe operantnog kondicioniranja, ili ekonomski model ponašanja. Smeđi pacovi koriste društveno učenje u širokom spektru situacija, ali možda posebno u sticanju preferencija u hrani.