cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Predsjednik Austrije
Ured predsjednika uspostavljen je 1920. nakon raspada Austro-Ugarske i Habsburške monarhije 1918. Kao šef države, predsjednik je naslijedio predsjedavajućeg Ustavotvorne skupštine, postmonarhijskog privremenog zakonodavnog tijela. Prvobitno namijenjen da ga austrijski narod bira direktno putem općeg biračkog prava svakih šest godina, predsjednika je umjesto toga imenovala zakonodavna Savezna skupština sve do 1951, kada je Theodor Körner postao prvi narodom izabrani predsjednik. Od institucije narodnog glasanja, samo kandidati Socijaldemokratske partije i Narodne stranke bili su izabrani u predsjedništvo, s izuzetkom aktuelnog predsjednika Alexandra Van der Bellena kojeg su podržavali Zeleni.
Predsjednik imenuje kancelara, vicekancelara, ministre, državne sekretare i sudije Vrhovnih sudova. Predsjednik također može smijeniti kancelara i kabinet u bilo koje vrijeme. Osim toga, predsjednik potpisuje zakone i ima ovlaštenje da raspusti Nacionalno vijeće i zakonodavna tijela država, potpisuje ugovore sa stranim državama, vlada dekretom o vanrednim situacijama i komanduje Oružanim snagama. Međutim, većina ovih predsjedničkih ovlaštenja nikada nije primijenjena. Nadalje, predsjednik je na prvom mjestu po redu prvenstva Austrije, ispred predsjedništva Nacionalnog vijeća i kancelara.
Glavna rezidencija i radno mjesto predsjednika je Leopoldinsko krilo carske palače Hofburg, smješteno u Beču.
Pozadina
lijevo|mini| "Proglas o abdikaciji" cara Karla I. Prije raspada višenacionalne Austro-Ugarske pred kraj Prvog svjetskog rata, današnja Republika Austrija bila je dio monarhije s carem kao šefom države i glavnim izvršnim direktorom. Carstvo je uočljivo počelo da se raspada krajem 1917. i očigledno se raspalo na nekoliko nezavisnih krnje država tokom sljedeće godine.
Dana 11. novembra, car Karlo I raspustio je Carski kabinet i zvanično se odrekao svakog učešća u vladinim poslovima, ali nije abdicirao, videći ovaj potez samo kao privremeni prekid svoje vladavine. Međutim, sljedećeg dana Narodna skupština je proglasila Republiku Njemačko-Austriju, čime je faktički okončana monarhija. Državno vijeće je tog dana preuzeo preostale carske ovlasti i odgovornosti, dok su tri predsjednika skupština – kao predsjedavajući Državnog vijeća – postali kolektivni šef države.
IC 51
IC 51 (također poznat kao Arp 230, IRAS 00438-1342, MCG -2-3-11 i PGC 2710) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 79 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Kit. Najveći prečnik je 1,40 (32 hiljade sg) a najmanji 1,3 uglovnih minuta (30 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Stephane Javelle 30. augusta 1892. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Predsjednik Austrije
Uspostavljanje
Narodna skupština je 1. oktobra ratifikovala Savezni ustavni zakon, središnji dio novog Ustava, a 10. novembra je stupio na snagu, čime je Seitz postao predsjednik Austrije samo po imenu. Novim Ustavom utvrđeno je da predsjednika bira Savezna skupština, na zajedničkoj sjednici oba doma sada dvodomnog parlamenta. Savezna skupština je 9. decembra 1920. izabrala Michaela Hainisch-a za prvog predsjednika Austrije.
Tinka Milinović
Tinka Milinović (27. novembar 1973, Sarajevo), bosanskohercegovačka pjevačica.
Predsjednik Austrije
Ovlaštenja i dužnosti
Predsjednik, kao i njegova ovlaštenja i dužnosti utvrđeni su Saveznim ustavnim zakonom, dok se određena dodatna ovlaštenja mogu stvoriti statutom, sudskim tumačenjem, konvencijom ili presedanom.
Tinka Milinović
Biografija
Tinka Milinović rođena je u Sarajevu, gdje stiče osnovno muzičko obrazovanje na odsjeku za flautu. 1991. godine odlazi u SAD, a 1992. godine upisuje studij solo pjevanja u klasi prof. Dr. Loryn E. Frey na Louisiana College. Diplomirala je 1996. godine sa počastima, i odmah nastavlja postdiplomski studij kao asistent i stipendista u Školi muzike na University of Louisiana, klasa prof. Margaret Daniel, gdje 1998. godine postaje Magistar nauke opere, solo pjevanja i pedagogije (University of Louisiana). Dodatno usavršava glas sa Martinom Arroyo, primadonom Metropolitan Opere u New Yorku.
Predsjednik Austrije
Imunitet
Predsjednik uživa puni suvereni imunitet od bilo koje vrste službenog gonjenja, uključujući građansku tužbu i krivično gonjenje. Predsjednik može biti krivično gonjen samo uz izričitu saglasnost Savezne skupštine. Ako državni organ namjerava krivično goniti predsjednika, mora podnijeti zahtjev za izručenje Nacionalnom vijeću. Ako Nacionalno vijeće odobri, kancelar mora sazvati Saveznu skupštinu, koja će potom odlučiti o zahtjevu za izručenje.
Tinka Milinović
Biografija
Ostvaruje veliki broj uloga u operama, mjuziklima i operskim scenama. Pored operskog repertoara uspješno interpretira i koncertni repertoar uz saradnju sa Acadiana Symphony Orchestra i Sarajevskom Filharmonijom. Radila je kao pedagog solo pjevanja i kao lični asistent dirigenta Jonathana Sheffera u New Yorku.
Predsjednik Austrije
Ured predsjednika
Ured predsjednika (Präsidentschaftskanzlei) izvršna je agencija koja djeluje pod direktnim ovlaštenjem predsjednika. Savjetuje predsjednika o vršenju predsjedničkih ovlasti i dužnosti, upravlja domaćom i diplomatskom komunikacijom s predsjednikom i upravlja svim ostalim svakodnevnim administrativnim poslovima povezanim s predsjedništvom. Agenciju čine različiti činovnici, politički savjetnici, pravni savjetnici, glasnogovornici kao i predsjednički ađutant, vojna kancelarija koja je formalno zadužena za sigurnost predsjednika. Ured predsjednika se nalazi u Leopoldinskom krilu carske palate Hofburg.
Tinka Milinović
Eurosong
Tinka se takmičila u finalima BH Eurosonga s pjesmama "Sve što imaš ti" (2002), "I'm never gonna fall" (2003), i "Sometimes I wish I were a child again"(2005).
Na Eurovision Song Contest 2002 u Tallinn odlazi kao prateći vokal i plesačica bosanskohercegovačke predstavnice te godine, Maje Tatić.
2005. godine, Tinka se takmičila s pjesmom kompozitora ESC Ralph Siegla.
Tinka predstavlja Švicarsku na Eurovision Song Contest-u u Atini u maju 2006, nastupajući u grupi solista "Six4One" s pjesmom Ralph Siegla. Ona je prvi bosanskohercegovački umjetnik u historiji kojem je pripala čast da bude direktno pozvana da predstavlja drugu državu na Eurosongu.
Ostali uspjesi
U sarajevskoj Operi igra naslovnu ulogu Sylve Varescu u opereti "Kneginja Čardaša" i priprema ulogu Adelle u operi "Šišmiš". U Americi i BiH istovremeno nastupa kao cabaret, jazz i pop pjevačica, a bilježi i brojne nastupe sa repertoarom klasične muzike.
Dvije godine je vodila talk-show emisiju na državnom BH Radiju 1, "Tinka Show-Bez uvrede".
Tokom ljeta 2006, Tinka je nastupila na festivalima “Sunčane Skale” u Herceg Novom (Crna Gora), i na festivalu “Stari Grad” u Novom Pazaru (Srbija). S grupom solista Six4One, Tinka je objavila album s 17 pjesama na engleskom jeziku za inostrano tržište pod nazivom “If We All Give A Little” (2006 CHIPS RECORDS, EDEL, PHONAG).
Tinkin solo album 'T.I.N.K.A' izašao je 28. decembra, 2006.
Diskografija
Tinka je snimila slijedeće albume:
Međunarodna standardna klasifikacija zanimanja
Međunarodna standardna klasifikacija zanimanja ( ISCO ) je klasifikacijska struktura Međunarodne organizacije rada (ILO) za organizovanje informacija o radu i poslovima. To je dio međunarodne porodice ekonomskih i društvenih klasifikacija Ujedinjenih nacija. Trenutna verzija, poznata kao ISCO-08, objavljena je 2008. godine i četvrta je iteracija, nakon ISCO-58, ISCO-68 i ISCO-88.
ILO opisuje svrhu ISCO klasifikacije kao: "alat za organizovanje poslova u jasno definisan skup grupa prema zadacima i dužnostima koje se obavljaju na poslu. Namijenjen je za upotrebu u statističkim aplikacijama i u različitim klijentskim aplikacijama. Prijave orijentirane na klijente uključuju usklađivanje tražitelja posla sa slobodnim radnim mjestima, upravljanje kratkoročnim ili dugoročnim migracijama radnika između zemalja i razvoj programa stručne obuke i usmjeravanja."ISCO je osnova za mnoge nacionalne klasifikacije zanimanja, kao i primjene u specifičnim domenima kao što su izvještavanje o nastavnim, poljoprivrednim i zdravstvenim informacijama o radnoj snazi. Očekuje se da će revizija ISCO-08 biti standard za informacije o radu širom svijeta u narednoj deceniji, na primjer kada se primjenjuje na dolazne podatke iz Globalnog kruga nacionalnih popisa stanovništva 2010. godine.
Struktura ISCO-08
ISCO-08 dijeli poslove u 10 glavnih grupa:
Svaka veća grupa je dalje organizovana u podglavne, manje i jedinične grupe. Osnovni kriterijumi koji se koriste za definisanje sistema su nivo vještina i specijalizacija potrebni za kompetentno obavljanje zadataka i dužnosti u zanimanjima.
Glavna grupa 1
Menadžeri:
Glavna grupa 2
Stručnjaci:
Glavna grupa 3
Tehničari i stručni saradnici:
Glavna grupa 4
Činovnički pomoćni radnici:
Glavna grupa 5
Servisni i prodajni radnici:
Glavna grupa 6
Kvalificirani radnici u poljoprivredi, šumarstvu i ribarstvu:
Uporište (šah)
Uporište je polje na 5, 6. ili 7. redu koje je branjeno pješakom i koje protivnički pješak ne može napasti. Takvo polje predstavlja "rupu" za protivnika (Hooper i Whyld 1992). Na dijagramu desno uporište je polje c4, koje zauzima bijeli skakač. Protivnikovi pješaci ne mogu ga napasti - na d-liniji nema pješaka, a crni b-pješak već je previše napredovao.
Međunarodna standardna klasifikacija zanimanja
Glavna grupa 7
Zanatski i srodni radnici:
Glavna grupa 8
Rukovaoci postrojenja i mašina i montažeri:
Glavna grupa 9
Osnovna zanimanja:
Uporište (šah)
Skakači su najdjelotvorniji kad se nalaze blizu protivnikovog uporišta. To je tako zbog njihovog kratkog dometa, što nije slučaj sa damom, topom ili lovcem. Također su djelotvorniji u centru table nego kad su na ivici. Stoga je cilj kojem treba težiti uporište za skakača na nekoj od centralnih linija (c, d, e ili f), i to na protivnikovoj polovini table (npr, na 6. redu). Poznavanje uporišta i njihove efektivnosti ključno je za iskorištavanje situacija s izoliranim daminim pješakom.
Međunarodna standardna klasifikacija zanimanja
Glavna grupa 10
Oružane snage:
Uporište (šah)
S druge strane, Nimzowitsch je sugerirao da je idealna figura za iskorištavanje uporišta na nekoj od bočnih linija (a, b, g ili h) top. To je zbog toga što top može izvršiti pritisak na sva polja na dotičnom redu.
NGC 3761
NGC 3761 (također poznat kao PGC 35933) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 324 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Lav. Najveći prečnik je 0,90 (85 hiljada sg) a najmanji 0,8 uglovnih minuta (75 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Jean Marie Edouard Stephan 11. aprila 1882. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Turhan Emin-begova džamija
Turhan Emin-begova džamija je najstarija džamija u Bosni i Hercegovini koja se nalazi u Ustikolini kod Goražda.
Historija
desno|mini|350x350piksel|Ustikolina 1939. godine Džamija se nalazi u središtu Ustikoline. Objekat je kvadratnog oblika sa vanjskim dimenzijama 13,30 m x 14,5 m. Nije poznato ko je osnivač ove džamije kao ni godina gradnje. Prema narodnom predanju, džamiju je sagradio Turhan Emin beg oko 1448. godine koji je ukopan u groblju na Presjeci kod Ustikoline. Na nišanu nalazi se sljedeći natpis na arapskom jeziku u prozi i ispisan sulus-pismom: Preselio je pokojni T(urhan …be)''g sin…hercegovački sandžak-beg. Neka bog (oprosti grijehe) njemu, njegovim roditeljima i svim vjernicima, (devet stotina) šezdeset i devete''. mini|497x497piksel|Nišan Turhan Emin-bega u Ustikolini (umro 1561-62 godine) Prema mišljenju Mehmed Mujezinovića godina smrti pokojnika nije nikako mogla biti 869. po islamskom kalendaru (1465), kako neki izvori navode, nego 969 (1561/62). Njegov nišan predstavlja tipičan primjer nišana iz 16. stoljeća, kao i jezik i stil pisanja natpisa. Osnivač džamije sigurno nije bio Turhan Emin-beg jer je on umro 1561/62. godine. Turhanovo ime je vremenom potisnulo u zaborav ime pravog osnivača džamije. Pored džamije nalazi se groblje od oko 50 nišana. U dvorištu džamije nekada se nalazio mekteb i jedna česma koju je sagradio Salihaga Tataragić. U Drugom svjetskom ratu džamija je uništena, ali je ubrzo obnovljena. Osmanski putopisac Evlija Čelebija prolazeći ovim krajevima 1664. godine spominje u Ustikolini, između ostalog, jednu džamiju, mesdžid i tekiju.
Mujezinović je dao detaljan arhitektonski opis džamije: "“Od same džamije prije konzervacije postojala je dobro sačuvana munara i obimni zidovi skoro kvadratne osnove (vanjske dimenzije 13,80X14,5 m). Inače munara ove džamije pretstavlja savršen kamenorezački rad. Upotrebljeni kamen je sitnozrnata miljevina. Tesani kvaderi zidani su u slojevima koji odgovaraju visinama stepenica, koje idu do vanjskog zida munare i na taj način u obliku spirale povezuju cijelu konstrukciju u jednu čvrstu cjelinu. Spojnice rezanog kamena skoro su nevidljive, a upotrebljeni malter je velike tvrdoće i nije identičan sa običnim krečnim malterom obimnih zidova. Portal džamije je također savršeni kamenorezački rad koji je jače oštećen kao i minber koji je potpuno oštećen. Zidovi džamije zidani su kamenom lomljencom u krečnom malteru i upadljivo odudaraju od načina zidanja munare. Šatorasti krov, musandara, ćurs 1 stupovi vanjskih sofa bili su od drveta. Do Prvog svjetskog rata pokrov džamije bio je olovni, koji je zatim zamijenjen katranastim papirom i konačno crijepom. Džamija je nekada bila pod kupolom."Džamija je ponovo uništena početkom rata u Bosni i Hercegovini 1992, a obnovljena je 2007. godine.
NGC 5266A
NGC 5266A (također poznat kao ESO 220-30, IRAS 13375-4805 i PGC 48390) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 132 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Kentaur. Najveći prečnik je 3,10 (119 hiljada sg) a najmanji 2,5 uglovnih minuta (96 hiljada sg).
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Zajelše
Zajelše su naseljeno mjesto u sastavu općine Dol pri Ljubljani, regija Srednja Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu grada Ljubljane, odn. stare općine Bežigrad.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Zajelše su imale 268 stanovnika.
Asimilacija
Asimilacija, u antropologiji i sociologiji je društveni proces u kojem se pojedinci ili grupe različitih etničkih baština stapaju u preovladavajuću kulturu jednog društva. Ovaj proces asimilacije uključuje preuzimanje osobina preovladavajuće kulture u tolikoj mjeri da se asimilirana grupa prestaje društveno razlikovati od ostalih članova društva. Drugim riječima, gubi svoj lični identitet i prepoznatljivost ili potpuno nestaje. Kao takva, asimilacija je najekstremniji oblik akulturacije. Iako asimilacije može biti ostvarena putem sile ili dobrovoljno, veoma je rijetko da manjinske grupe u potpunosti zamijene svoju prethodnu kulturnu praksu. Religija, izbor ishrane, proksemika (bliskost ili fizička udaljenost između ljudi u datoj društvenoj situaciji), i estetika su među osobinama koje se obično najteže mijenjaju. Asimilacija ne označava "rasno" ili biološko stapanje, iako može doći i do toga.
U svjetskoj historiji bilo je čestih pokušaja da se prisilom asimiliraju manjinske grupe. Prisilna asimilacija autohtonih naroda bila je posebno česta pojava za vrijeme evropskih kolonijalnih carstava u 18., 19., i 20. vijeku. U Sjevernoj i Južnoj Americi, Australiji, Africi i Aziji, kolonijalnom politikom prema starosjedilačkim narodima često je dolazilo do prisilne promjene njihove vjere, uklanjanje djece od roditelja, podjela imovine zajednice koja se kasnije prodavala pojedincima koji postaju vlasnici parcela zemljišta, podrivanje lokalnih ekonomija i uloge spolova putem prebacivanja odgovornosti za uzgoj ili druge oblike proizvodnje sa žena na muškarce i ukidanje pristupa domaćim prehrambenim proizvodima. Nasilne asimilacije su rijetko uspješne, a uglavnom imaju trajno negativne posljedice za primaoca druge kulture.
Dobrovoljne asimilacije, iako obično vršene pod pritiskom preovladavajuće kulture, su također bile rasprostranjene tokom historije. Jedan takav slučaj potječe iz vremena španske inkvizicije iz kasnog 14. i 15. vijeka kada su mnogi Muslimani i Jevreji odgovorili na vjerske progone dobrovoljnim prelaskom na katoličanstvo. Bili su poznati pod nazivima "Moriscos" i "Marranos" i tajno su nastavili da obavljaju svoje religijske rituale.
Drugi primjer dobrovoljne asimilacije se desio tokom 18. i 19. vijeka, kada su se milioni Evropljana preselili u Sjedinjene Države. Iako se smatra da je došlo do potpunog uklapanja imigranata evropskog porijekla kao članova preovladavajuće anglo-protestantske kulture, naučnim istraživanjima s kraja 20. i početkom 21. vijeka. zastupa se uravnoteženiji i pluralistički pogled na historijske promjene kultura među američkim etničkim grupama. Pojam asimilacija može da označava kulturalni, jezički, psihološki i prirodni proces.
Louis Néel
Louis Néel (Louis Eugène Félix Néel) bio je francuski fizičar.
Doprinos
Dobitnik je Nobelove nagrade za fiziku 1970. za pionirski rad na istraživanju magnetskih svojstava čvrstih tijela. Nobelovu nagradu je podijelio sa švedskim astrofizičarom Hannesom Alfvénom.
Njegov rad doživio je praktičnu upotrebu, naročito u unapređenju memorijskih komponenti računara.
Također je dao objašnjenje o slaboj namagnetisanosti nekih stijena, čime je omogućio istraživanje historije Zemljinog magnetnog polja.
U čast Néel istraživački laboratorij Institut Néel u Grenoblu, Francuska nazvan je po njemu.
Balkanturist
Balkanturist jest najstariji postojeći bugarski turoperator, osnovan 6. januara 1948. kao državni monopol u tadašnjoj Narodnoj Republici Bugarskoj. Privatizovana 1995. godine, nastavila je da postoji u uslovima tržišne privrede posle 1989. godine.
Historija
Balkanturist je osnovan kao samostalno preduzeće, u sastavu Ministarstva željeznica, za vreme vlade Georgija Dimitrova. Sa početnim kapitalom od 300 miliona leva, njegova početna usluga bila je da nadoknadi čehoslovačka preduzeća u Bugarskoj koja su nacionalizovana nakon bugarskog državnog udara 1944. tako što je čehoslovačkim građanima ponudila odmor na bugarskoj obali Crnog mora. Kako je ratna odšteta nametnuta Bugarskoj nakon Drugog svjetskog rata učinila da zemlja nije u mogućnosti da finansijski nadoknadi Čehoslovačku, čehoslovački lider Klement Gottwald predložio je tu ideju.
U narednim decenijama Balkanturist je postepeno proširio svoje poslovanje na planinski i kulturni turizam u Bugarskoj, kao i uslužne turiste iz drugih zemalja istočnog bloka osim Čehoslovačke: Sovjetskog Saveza, Istočne Njemačke, Poljske, Mađarske, Rumunije. Balkanturist je odigrao veliku ulogu u uspostavljanju planiranih primorskih ljetovališta kao što su Zlatni pijesci i Sunčani breg, a bugarska politika međunarodnog turizma kao profitabilne branše inspirisala je druge socijalističke zemlje poput Jugoslavije i Rumunije da razviju vlastita ljetovališta.
Nakon demokratskih promjena 1989. godine, Balkanturist je 1995. godine privatizovan od strane Bugarskog turističkog holdinga. Od 2008. godine nudi odmor u Bugarskoj i na više od 35 destinacija u inostranstvu. Kompanija poseduje Grand Hotel Varna, hotel Lebed, Rubin, Delfin, Delfin Marina, Paradise Beach i internacionalne hotele na obali Crnog mora, Hotel Rila u Borovcu, Arbanasi Palace i Grand Hotel Bugarska u Sofiji.
Zmija
Zmije (grč. Ophidia, lat. Serpentes) su podred unutar reda gmizavaca čije je hladno i suho tijelo prekriveno ljuskama. Vode porijeklo od predaka koji su ličili na guštere, ali jako im se izdužilo tijelo, a noge su im reducirane pa se kreću vijugajući. Velike vrste (pitoni i anakonde) narastu do 8 m, u rijetkim slučajevima i do 10 m.
Uvod
Životinje otrovnice posjeduju posebne sisteme u kojima se otrovi proizvode i kojima otrove mogu unijeti u tijelo žrtve. Ovakve se životinje nazivaju fanerotoksičnim životinjama. Pošto zmije posjeduju zube kojima unose otrov u tijelo žrtve, onda one nisu otrovne zmije, nego zmije otrovnice. Na prostorima Balkana živi više vrsta zmija otrovnica, kao što su šarka (Vipera berus), planinska šarka (Vipera ursinii macrops) i poskok (Vipera ammodytes). Sve ove otrovnice pripadaju porodici ljutica (Viperidae).
Ljutice žive u Evropi, Aziji, Africi, Sjevernoj i Južnoj Americi, a u Australiji ih nema. Nema ih niti na Antarktiku, gdje je za gmizavce prehladno. Porodica ljutica obuhvata oko 230 vrsta, a dijeli se na četiri podporodice, od kojih su najpoznatije dvije: prave ljutice (Viperinae) i jamičarke (Crotalinae). U prave ljutice pripadaju evropske, azijske i afričke ljutice, a glavni predstavnici jamičarki su čegrtuše, kopljoglavke, mokasine te arborealne jamičarke južne i jugoistočne Azije te srednje i južne Amerike. Sve zmije porodice ljutica prilično su zdepaste i kratkoga repa. Glava se jasno izdvaja od ostalog dijela tijela i srcolikog je ili trokutastog oblika. Prekrivena je uglavnom sitnim ljuskicama. Oči svih ljutica imaju okomitu zjenicu, što znači da su prilagođene za gledanje u tami. Gotovo sve zmije ove porodice rađaju žive mladunce. Mladunci se rađaju u tankoj prozirnoj membrani, koju odmah po izlijeganju probijaju i izlaze iz nje. Otrovni su od rođenja.
Za sve ljutice važan je sastav njihovih otrovnih žlijezda i zubi. Zubi im izgledaju kao injekcijske igle. U njihovoj unutrašnjosti se nalazi kanal, a na vrhu je mali procjep kroz koji izlazi otrov. Smješteni su na prednjem dijelu gornje čeljusti. Kada nisu u upotrebi, savijeni su prema natrag i smješteni u specijalnom naboru sluznice. Kada zmija napada, zubi se uspravljaju, zabadaju u tijelo žrtve i iz njih tada poteče otrov. Otrovni zubi se troše, pa ih zmija povremeno odbacuje i odmah ih zamjenjuje novim otrovnim zubima. To znači da se ljutice ne mogu trajno onesposobiti vađenjem otrovnih zubi. Veličina tih zuba ovisi o veličini zmije odnosno o veličini njene glave. Najveće otrovne zube ima gabonska ljutica (Bitis gabonica) koja živi u Africi. Zubi velikih primjeraka ove zmije mogu biti i do pet centimetara dugi. mini|lijevo|Anatomija zmije:: 1 [[Jednjak 2 Dušnik 3 Trahealna pluća 4 Rudimentarno lijevo krilo pluća 5 Desno krilo pluća 6 Srce 7 Jetra 8 Želudac 9 Zračna vrećica 10 Žučni mjehur 11 Gušterača 12 Slezena, 13 Crijevo 14 Mošnja 15 Bubrezi]]
Zmije otrovnice
Poskok (Vipera ammodytes) je ujedno i najveća evropska otrovnica. Glava mu je srcolikog izgleda, s karakterističnim roščićem na vrhu nosa. Boja tijela varira u zavisnosti od prebivališta i ide od svijetlo sive do crvenkasto smeđe. Vijugava leđna šara je kontinuirana i jasno izražena. Ženke narastu oko 60 cm, a mužjaci mogu narasti i do 100 cm. Poskok se sreće u svim krajevima BiH od 2000 m/nv.
Šarka ( Vipera berus) se nalazi u cijeloj Evropi. Duga je oko 60 do 80 cm, te također ima "cik-cak" liniju uzduž tijela i znatno je manja od poskoka. Glava joj je šira i oblija, sa velikim okom crvenog odsjaja i karakterističnom bjelom prugom uz rub gornje čeljusti. Šarka naseljava surovije predjele i može se sresti i iznad 2000 m/nv. Za razliku od poskoka ulazi i u vodu. Kod nas se javlja više podvrsta šarke:
Odnosi Bosne i Hercegovine i Albanije
Bosna i Hercegovina i Albanija su geografski smještene u Jugoistočnoj Evropi, na Zapadnom Balkanu. Bosna i Hercegovina je po površini i broju stanovnika veća od Albanije. Površina Bosne i Hercegovine iznosi 51.129 km², a Albanije 28.750 km². Prema zadnjem popisu, Bosna i Hercegovina ima 3.281.000 stanovnika, dok Albanija ima 2.838.000.
Obje zemlje su punopravne članice Ujedinjenih nacija (UN), Vijeća Evrope, Svjetske zdravstvene organizacije (WHO), Međunarodnog monetarnog fonda (IMF), Međunarodne organizacije za migracije (IOM), Međunarodne organizacije rada (ILO), Međunarodne agencije za atomsku energiju (IAEA), UNESCO, UNHCR i drugih.
Zmija
Zmije otrovnice
Crna šarka (Vipera berus prester), je potpuno crna zmija. I ona ima vijugavu šaru koja se vidi pri određenom lomu svjetla. Naseljava planinska područja, ali nešto niže nadmorske visine. Može se naći na Velikom i Malom polju na planini Igman.
Bosanski šargan (Vipera berus bosniensis), je žuto smeđe boje sa isprekidanom leđnom šarom koja je najčešće u vidu tamnih poprečnih pruga. Rijetko naraste iznad 40-tak cm. Hrani se skakavcima. Naseljava planinske rudine i čest je na Bjelašnici.
Planinska šarka (Vipera ursinii macrops), je najmanja evropska ljutica. Prosječna dužina je 45 cm. Živi u planinskim područjima, iznad 1500m n/m južnim područjima BiH. Glava joj je malena i na njuški zaobljena, a oči su relativno velike temeljna boja joj je siva ili žućkasto-siva, ljuskice na grlu i usnama imaju crne rubove. Leđna cik-cak pruga je vrlo varijabilna i u dosta primjeraka razbijena u nepravilne mrlje i/ili poprečne pruge. Trbuh joj je svjetlo smeđ, tamno smeđ ili siv. Po temeljnoj boji vrlo je slična šarki.
Odnosi Bosne i Hercegovine i Albanije
Diplomatski odnosi
Republika Albanija priznala je Bosnu i Hercegovinu 21. aprila 1992, a diplomatski odnosi između dvije države uspostavljeni su 28. decembra 1992. Ambasada Bosne i Hercegovine u Republici Albaniji bila je u funkciji od 1993. do 1998, a ambasada Republike Albanije u Bosni i Hercegovini bila je otvorena od 2010. do 2014. godine. Nerezidentni ambasador Bosne i Hercegovine u Republici Albaniji je Nusret Čančar. U Albaniji, u Draču, postoji Počasni konzulat Bosne i Hercegovine, a počasni konzul je Fiqiri Kllari. Ambasada Albanije u Hrvatskoj je odgovorna za teritorij Bosne i Hercegovine, a ambasador je Riza Poda. U Bosni i Hercegovini postoji Generalni počasni konzulat Albanije, a počasni konzul je Muharrem Zejnullahu.
Zmija
Neotrovne zmije
Naše neotrovne zmije su obuhvaćene porodicom smukova (Colubridae). Od vrsta su zastupljene:
Bjelouška (Natrix natrix), naraste do 1,5 m. Tijelo je odozgo tamno maslinasto sa crnim tačkicama i upadljivim bijelim mrljama iza glave, dok je odozdo žućkasto bijela. Prilagođena je za život u blizini vode i odlično pliva. Hrani se tritonima, punoglavcima i insektima.
Odnosi Bosne i Hercegovine i Albanije
Diplomatski odnosi
== Sporazumi ==
Zmija
Neotrovne zmije
Smuk (Zamenis longissimus) je naša najveća zmija. Može narasti i preko 2 m. Boja tijela je jednolična, sivkasto smeđa bez jasnih šara. Stanište koja uglavnom zauzima su livade i šumski proplanci do 1500 m/nv.
Odnosi Bosne i Hercegovine i Albanije
Demografija
Prema popisu iz 1991, u Bosni i Hercegovini živjelo oko 5000 Albanaca, a procjenjuje se da je taj broj danas nešto veći (od 8000 do 12000). Broj Bošnjaka koji žive u Albaniji je oko 10000. Stanovništvo Bosne i Hercegovine, koje prethodnih godina emigriralo u Albaniju pretežno čine etnički Bošnjaci, a 2017. godine albanski parlament je usvojio zakon kojim su Bošnjaci zajedno sa Aškalijama priznati kao manjina. Bosanski jezik je priznat kao jezik nacionalne manjine, dok je albanski jezik u Bosni i Hercegovini također jezik nacionale manjine.
Kultura
Na osnovu historijskih zapisa, u periodu od 1719. do 1820. godine, u Albaniji su djelovali bosanski franjevci. Oni su među albanskim katolicima djelovali kao misionari, prosvjetni i kulturni radnici. Najznačajnija imena bosanskih franjevaca u Albaniji su: Petar Pinotić, koji je 1821. godine imenovan za generalnog delegata za Albaniju, Gabriel Barišić, koji je od 1826. do 1839. bio biskup katoličke crkve u Albaniji, fra Paškal Vujčić, koji je nešto kasnije također bio biskup. Padom komunizma u Albaniji, došlo je do slobode vjeroispovijesti i Bosna Srebrena poslala je trojicu svojih svećenika, među kojima je bio i fra Lovro Gavran.
Zmija
Zanimljivosti
Iako je Bosna i Hercegovina veoma bogata zmijama, statistički podaci govore da su rijetki slučajevi ugriza. To je najviše zbog toga što se zmije plaše čovjeka i bježe od njega ako su u mogućnosti. Ljudi najčešće stradaju berući ljekovito bilje, gljive i šumske plodove ili jednostavno sjedanjem na travu, a da nisu prije toga provjerili ima li koga u njoj iako je dovoljno samo običnim prutom provršljati po travi ili grmu i spriječiti neželjeni susret. Vikanje neće pomoći jer su zmije potpuno gluhe životinje i osjete jedino podrhtavanje tla i vibracije. Ako se ipak desi da zmija nekoga ugrize treba mu ukazati prvu pomoć koja se sastoji u podvezivanju ujedenog mjesta, isisavanju otrova i hitnom transportu do ljekara. Zmijske otrove ugrubo možemo podijeliti na hemotoksične i neurotoksične otrove. Hemotoksični otrovi djeluju na krv, ubrzavaju ili sprječavaju grušanje krvi i/ili direktno razaraju različita tkiva. Neurotoksični otrovi uglavnom ne razaraju tkivo, već djeluju na nervni sistem i zaustavljaju gutanje, disanje i kucanje srca. Svaka zmija posjeduje oba otrova, ali nekog više od drugog, zavisno od vrste. Otrov naših zmija je hemotoksičan (krvni otrov) i smrt ne nastupa trenutno već za nekoliko sati. Ovde treba napomenuti da ne mora nužno doći do otrovanja, jer zmija često i ne ubrizgava otrov kada ujeda zbog upozorenja.
Odnosi Bosne i Hercegovine i Albanije
Kultura
Prvi Albanci u Bosnu i Hercegovinu su došli za vrijeme osmanske vladavine, i veoma brzo su se asimilirali sa ostalim stanovništvom. Vremenom, broj albanskog stanovništva se povećavao i postajali su akademski i ugledni građani Bosne i Hercegovine. Najpoznatiji Albanac koji je živio i školovao se u Bosni i Hercegovini je fra Gjergj Fishta, najutjecajniji albanski književnik prve polovine 20. vijeka te prvi albanski kandidat za Nobelovu nagradu. Profesori albanskog porijekla su prof. dr. Hamid Dolarević, prof. dr. Ibrahim Ahmetaj, dr. Ilirjana Hadžibećiri (prva kardiohirurginja u BiH), kompozitor Halim Koši te novinar i pjesnik Alirizah Gaši.
Zmija
Simptomi ujeda
Glavni simptomi trovanja otrovom ljutice je oticanje koje se brzo širi od mjesta ugriza i može zahvatiti veće dijelove tijela, pri tom se mogu javiti i drugi simptomi kao što su mučnina, povraćanje, grčevi, proljev, nesvjestica, može doći djelomičnog ili potpunog otkazivanja bubrega. Krv može da prestane da se gruša. Za razvoj simptoma vrlo je važno mjesto ugriza. Najopasniji ugrizi su u glavu ili vrat, te ako je zmija ubrizgala otrov direktno u krvnu žilu. Inače, ujed je jako bolan, ujedeno mjesto otiče i modri i stvaraju se krvni podlivi. Javljaju se vrtoglavica, žeđ i hladan znoj. Podvezivanje treba izvršiti iznad ujedenog mjesta prema srcu i svakih 30 minuta ga popuštati i pomijerati naviše. Ozlijeđeni treba da miruje kako bi se usporilo širenje otrova po tijelu. Isisavanje otrova je veoma korisno ali izvršilac ne smije imati ranice u ustima. Danas se mogu kupiti praktične vakuum pumpice koje služe za isisavanje otrova. Ljekar bi trebao najprije utvrditi osjetljivost na serum jer ima ljudi koji ne bi smjeli da ga prime. Kod iole težih simptoma trovanja treba dati najmanje 3 ampule seruma. Uz serum se uvijek daju i antibiotici i antitetanus.
Odnosi Bosne i Hercegovine i Albanije
Kultura
U Bosni i Hercegovini djeluju četiri udruženja Albanaca:
Bošnjaci u Albaniji su 1995. osnovali Udruženje „Zambak“, koje se bavi očuvanjem tradicije, običaja kulture i jezika.
Ravan (tvrđava)
Tvrđava Ravan ili Ravanski grad u Polimlju pripadala je rodu Kosače. Pripadala je župi Breznici koja je obuhvatala pljevaljski kraj. Dugo vremena ova tvrđava nije bila precizno ubicirana jer na pljevaljskom području egzistira više neubiciranih tvrđava. Ranije pretpostavke Mihaila Dinića zasnovane na tumačenju arhivske građe potvrdio je Dušan Spasić na terenu. Arheološka istraživanja i dalje nisu izvršena. Tvrđava Ravan nalazila 20 km sjeverno od Pljevlja u toku rijeke Sutjeske, pritoke Ustibarske Reke. Smještena je na lokalitetu Gradina, iznad sela Zagradina i blizu sela Ravan u području Hercegovačka Goleša. U blizini je zaselak Kula. Gradina (tvrđava Ravan) je na 927m nadmorske visine. Zapadna strana je nepristupačna, sjeverna i sjeveroistočna su strme i teško pristupačne, tako da je prilaz tvrđavi moguć jedino sa južne strane iz sela Zagradina. Osnova tvrđave bila je prostrana četvrtasta kula sa vanjskim bedemima i unutrašnjim zidom koji je činio zasebno dvorište uz kulu. Tvrđava je imala cisternu. Primjetno je da tvrđava nije dograđivana niti da je imala funkciju u osmansko doba. Tvrđava se spominje u poveljama za Stjepana Vukčića Kosaču (od Alfonsa III Aragonskog 1444: Ravanscha Vbrisinio castello con contato; od Fridriha III Habzburškog 1448: castrum Rabenzky). Pretpostavka je da je tvrđava imala svoje podgrađe, tj. da su moderna sela Zagradina i Ravan postojala kao naselja i u srednjem vijeku kao karavanske stanice. Uporište za ovu konstataciju nalazi se u jednom arhivskom podatku iz Državnog arhiva u Dubrovniku. Krajem marta 1407. godine cilj jednog karavana koji je prevozio robu iz Dubrovnika bili su Bukovica i Ravan. Vlasi braća Milić i Radul Perutinić, Vitas Veseoković, Pribinja Brajanović i Bratolj Grgurović obavezali su se Mikoju Ratkoviću i Tomku Obradoviću da će prevesti 27 tovara tkanina i druge robe u Bukovicu i u Ravan (in Bochouiza et in Rauano). Cijena za prijevoz do Bukovice je 6,5 perpera po tovaru, a do Ravana pet perpera i tri dubrovačka dinara.
NGC 6732-2
NGC 6732-2 (također poznat kao MCG 9-31-11, PGC 2413402 i UGC 11381) je kompaktna galaksija koja je udaljena oko 372 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Zmaj. Najveći prečnik je 0,10 (11 hiljada sg) a najmanji 0,1 uglovnih minuta (11 hiljada sg).
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Navlačenje (šah)
U šahu, navlačenje je taktika hvatanja figure (obično kralja ili dame) u zamku prisiljavajući je da dođe na "otrovno" polje žrtvom na tom polju.
Primjer
Dijagram desno, s crnim na potezu, ilustrira 2 odvojena navlačenja. Prvo se bijela dama navlači na c4 za dvostruki napad skakačem: '''1...Txc4! 2. Dxc4'''. Zatim se taj dvostruki napad izvodi uklanjanjem jedinog branioca polja a3: '''2...Dxb2!+ 3. Txb2 Sa3+ 4. Kc1'''. Konačno, međupotez navlači kralja na b2: 4...Lxb2+. Nakon 5.Kxb2 Sxc4+ 6.Kc3 Txe4 ili 5.Kd1 Sxc4 crni ostaje sa 2 pješaka više i trebao bi pobijediti bez većih problema.
Možda najpoznatija partija s ovom temom jeste partija Petrosjan - Pachman, odigrana u Bledu 1961, u kojoj je Petrosjan žrtvovao i damu.
Mejmuna bint Haris
Njena polusestra, Esma bint Umejs i Selma bint Umejs su bile udate za Ebu Bekra i Hamzu, njene sestre su bile još i Umul Fadl Lubaba I Izza.
630. godine je se udala za Muhameda. Oboje su imali 60 godina. Poslanikova prijašnja supruga koja je ranije umrla, Zejneb bint Huzejme je bila njena polusestra također.
Sa Poslanikom je živjela 3 godine, do njegove smrti. Ona je umrla u osamdesetoj godini života.
Mrnjići (Trebinje)
Mrnjići su naseljeno mjesto u gradu Trebinju, Bosna i Hercegovina.
NGC 599
NGC 599 (također poznat kao MCG -2-5-5 i PGC 5778) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 254 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Kit. Najveći prečnik je 1,40 (104 hiljade sg) a najmanji 1,3 uglovnih minuta (96 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 27. novembra 1785. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
IC 2093
IC 2093 je zvijezda i nalazi se u sazviježđu Orion. Prvo otkriće je napravio Guillaume Bigourdan 20. decembra 1897. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
NGC 2299
NGC 2299 (također poznat kao NGC 2302) je otvoreno zvjezdano jato i nalazi se u sazviježđu Jednorog. Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 19. januara 1828. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Naučna fantastika
Naučna fantastika je umjetnički žanr, oblik spekulativne fikcije koji se prvenstveno bavi maštovitim i futurističkim konceptima izmišljene napredne nauke i/ili tehnologije i njihovog uticaja na društvo ili pojedince, istraživanje svemira, putovanja kroz vrijeme, paralelne svemire i vanzemaljski život. Naučna fantastika može pratiti svoje korijene do drevne mitologije. Pojam naučne fantastike vezuje se prije svega za književna, televizijska i filmska djela, ali naučna fantastika utiče i na likovnu i muzičku umjetnost.
Naučna fantastika često istražuje potencijalne posljedice naučnih, društvenih i tehnoloških inovacija, ponekad služi kao način za podržavanje budućih naučnih i tehnoloških inovacija. Osim što pruža zabavu, može također kritikovati današnje društvo i istraživati alternative. Također se često kaže da inspiriše "osećaj čuda".
Granice žanra nisu jasno definirane. Mnoga naučnofantastička djela sadrže karakteristike drugih umjetničkih žanrova, poput kriminalističkih romana, romana strave i užasa, historijskih romana i, naročito, fantastike. Naučna fantastika sadrži mnoge podžanrove. Mnoga naučnofantastična djela imaju i značajne elemente psihološke i filozofske književnosti.
Roman Frankenstein objavljen 1918. g., engleske književnice Mary Shelly smatra se izvorištem naučne fantastike kao žanra.
Žanr naučne fantastike često se označava skraćenicama NF te SF ili sci-fi (prema engleskom izvorniku). U ovom se članku koristi bosanska kratica NF.
Teme i motivi naučne fantastike
Sasvim je pogrešno identificirati naučnu fantastiku isključivo sa svemirskim istraživanjima ili vanzemaljcima. Ovdje je napisan spisak samo nekih tema i motiva NF-a, zajedno s primjerima. Važno je napomenuti da velika većina naučnofantastičkih djela (uključivo i ova navedena kao tipična za neki motiv) sadrže više spomenutih motiva.
Prvi Kontakt – prvi susret ljudi i vanzemaljaca. To je jedan od najstarijih motiva naučne fantastike. U romanu Sastanak s Ramom, A. C. Clarke opisuje prolazak golemog vanzemaljskog svemirskog broda kroz Sunčev sistem. Ljudi ga istražuju, ali njegova prava namjena ostaje obavijena tajnom. Film Bliski susreti treće vrste je klasik filmskih ostvarenja tematike Prvog Kontakta. Roman Kontakt Carla Sagana te istoimeni film predstavljaju najpoznatije realizacije motiva Prvog Kontakta u tvrdoj NF. Taj motiv javlja se u mnoštvu naučnofantastičkih djela, čak i tamo gdje ne predstavlja glavnu temu.
Katastrofa - društvo je pogođeno prirodnom katastrofom, nuklearnim ratom, epidemijom ili nekom drugom nesrećom velikih razmjera, ili mu tako nešto prijeti. U romanu Božiji Čekić A. C. Clarkea i Gentryja Leeja Zemlji prijeti udar asteroida. U romanima Hvalospjev Leibowitzu Waltera M. Millera i Rat Miru Vernora Vingeja te serijalu računalnih igara Fallout opisano je društvo poslije nuklearnog rata. Film Dr. Strangelove Stanleyja Kubricka prikazuje poremećenog pojedinca čije akcije dovode do nuklearnog uništenja.
Vanzemaljska invazija – Zemlja ili ljudska civilizacija je u ratu s vanzemaljcima ili su je vanzemaljci osvojili. Konstruktor tog motiva je Herbert George Wells s klasikom Rat svjetova. Motiv se pojavio puno puta u naučnoj fantastici, u najrazličitijim obradama, od čistog kopiranja Wellsa pa do vrlo originalnih izvedenica, te od humorističnih do onih koje spadaju u tvrdu NF. U ponekim obradama, npr. roman Kraj djetinjstva A. C. Clarkea, vanzemaljci ne osvajaju Zemlju i čovječanstvo nasilno, nego ih mirnim putem pokoravaju svojoj vlasti.
Budućnost čovječanstva – taj se motiv pojavljuje u znatnom broju NF djela, u različitim obradama, utopističkim, distopijskim ili u njihovoj kombinaciji. Klasik je roman Grad i zvijezde A. C. Clarkea gdje je opisana ljudska civilizacija za milijardu godina, utjelovljena u dvije zajednice na Zemlji. Najpoznatija distopijska djela su 1984. Georgea Orwella, gdje je opisana totalitarna država i tehnike kojima drži ljude u pokornosti, te Vrli novi svijet Aldousa Huxleya gdje totalitarna država uzgaja poslušne podanike ispranog mozga podijeljene u biološke kaste. Robert Heinlein u romanu Luna je okrutna ljubavnica opisuje socijalne aspekte ljudskog naseljavanja Mjeseca, poput razvoja poliandrije. Film Loganov bijeg opisuje antiutopijsku sliku civilizacije u kojoj žive samo mladi ljudi. Iain M. Banks je u serijalu o Kulturi stvorio potpuno utopijsku civilizaciju daleke budućnosti gdje sukobi ipak postoje, a ljudi imaju poticaj za istraživanjem novog i nepoznatog. Larry Niven u romanima Integralna stabla i Dimni prsten opisuje društvo kojeg su utemeljili odmetnici u plinskom torusu u orbiti oko neutronske zvijezde. Roman Milana Šufflaya Na Pacifiku god. 2255. (1924.) također spada u ovu kategoriju, kao i distopijski roman Branka Belana Utov dnevnik (1982.).
Cyberpunk – naziv za podžanr u kojem postoji globalna kompjutersko-komunikacijska mreža, tehnološka ili biološka usavršenja čovjeka, virtualna stvarnost i holografske simulacije, razvoj naprednih računala i umjetne inteligencije te okruženja između čovjeka i računara. Godine 1985. u "Interzoneu" br. 14 pojavio se članak "Nova naučna fantastika" koji je bio i prvi manifest "cyberpunk pokreta". Prije dobijanja svoga imena začet je 1970-ih godina u kojima je svoje anarhističke stavove dijelio s punk muzikom. Cyberpunkov propagandni list "Cheap Truth" dijeljen je besplatno i nikada nije bio zaštićen copyrightom. Članci su bili objavljivani pod pseudonimima radi izbjegavanja stvaranja kulta ličnosti ili grupa. Nakon tri godine i nakon što je sam cyberpunk prerastao u kult, list "Cheap Truth" je nestao sa scene. Radnje cyberpunka redovito se događaju na Zemlji u bliskoj budućnosti, a nastanak podžanra vjerovatno je potaknut i razočarenjem zbog stagnacije svemirskog programa. Budućnost opisana u cyberpunku često je distopijska i prepuna ekoloških katastrofa. Sam naziv cyberpunk stvorio je američki pisac Gardner Dozois, pokušavajući opisati rad Williama Gibsona, koji se smatra začetnikom žanra, a čiji je roman Neuromancer postigao veliki uspjeh osvojivši Huga, Nebulu i Philip K. Dick Award. Kao značajan primjer može se navesti i roman Potpuni raspad Neala Stephensona, Eon Grega Beara, te filmovi Blade Runner, Johnny Mnemonic (kojemu je predložak priča Williama Gibsona) i Matrix trilogija.
Alternativna historija – opisuje kako bi svijet izgledao da su se historijski događaji drukčije odvijali. Keith Roberts u romanu Pavane obrađuje alternativnu historiju u kojoj je španska Velika Armada 1588. godine vratila Englesku katoličanstvu. Philip K. Dick u romanu Čovjek u visokom dvorcu piše o svijetu u kojem su u Drugom svjetskom ratu pobijedile sile osovine.
Steampunk – podžanr s elementima alternativne historije i cyberpunka. Radnja se događa u prošlosti, često u počecima industrijske revolucije, gdje postoje neke tehnologije ili izumi koji su u stvarnosti otkriveni odnosno izumljeni kasnije. Prvim steampunkom smatra se novela Diferencijalni stroj Williama Gibsona i Brucea Sterlinga u kojoj lord Byron i Charles Babbage uspijevaju napraviti funkcionalni mehanički digitalni računar. Inspiracija za steampunk sigurno je došla od djela NF pisaca 19. vijeka, poput Julesa Vernea ili Mary Shelley.
Vojska – autori se bave prikazom vojnih tema u NF okružju. Ta su djela često metafore stvarnih ratnih ili političkih događanja. Najpoznatije jest Zvjezdani jurišnici Roberta Heinleina. Serijal o Milesu Vorkosiganu književnice Lois McMaster Bujold jedan je od uspješnijih primjera vojničkog NF-a.
Ljubav – ljubavne priče također se pojavljuju u sklopu naučne fantastike. Karakterističan je roman Vrata u ljeto Roberta Heinleina. Književnica Lois McMaster Bujold u sagama o Milesu Vorkosiganu (spomenutim pod primjerom vojničke NF) također koristi značajne elemente ljubavnog romana.
Erotika - već u prvim djelima NF-a nailazimo na primjese seksa i erotike. Seksualne arhetipove pronalazimo i kod Wellsa u Vremenskom stroju, u odnosima Eloa i Morlocka, zatim u djelima Ridera Haggarda, osobito u romanu Ona. Tek sredinom 20. vijeka erotika počinje značajnije prodirati u NF djela.
Istraživanje - istraživanje nepoznatog, kako svemira tako i drugih mjesta (poput Zemljinog podmorja), civilizacija, pojava i tehnologija vječna su tema naučne fantastike prisutna u većoj ili manjoj mjeri u svakom NF djelu. Televizijska serija Zvjezdane staze, sa svojim sloganom "to boldly go where no one has gone before" predstavlja arhetip istraživačkog motiva u NF. Među dojmljivijim književnim primjerima istraživačke NF jest roman Nepobjedivi Stanislawa Lema.
Vremeplov - prvo djelo objavljeno na temu putovanja kroz vrijeme bilo je "Vremenski stroj" (The Time Machine), H. G. Wellsa iz 1895. g.
Roboti i umjetna inteligencija - ovaj motiv je vrlo star i ima korijene u davnim legendama. Pisci raspravljaju o uticaju robota i razvoja umjetne inteligencije na ljudsko društvo. O robotima je u književnosti prvi raspravljao Karel Čapek. Klasik motiva robotike je Asimovljem roman Ja, robot koji je bio temelj za cijeli serijal romana o robotima gdje su postavljeni i poznati Zakoni robotike. Motiv robotike često se prikazuje u distopijskom okružju gdje roboti i umjetna inteligencija nastoje istisnuti ljude, npr. u filmu Terminator. Vedriji prikaz razvoja robota i umjetne inteligencije vidljiv je u Spielbergovu filmu A.I. te likovima Data i Doktora iz Zvjezdanih staza.
Razni pronalasci (uključivo nanotehnologiju i genetičko inženjerstvo)
Transhumanizam - transhumanistički motivi obuhvaćaju zamisli korištenja naučnih dostignuća i tehnologije u svrhu poboljšanja i daljnje evolucije čovjeka ili razvoja umjetne inteligencije. Transhumanistički motivi prisutni su u naučnoj fantastici u novije vrijeme, naročito u romanima Vatra nad Dubinom Vernora Vingeja te serijalu o Kulturi Iaina M. Banksa.
Svemirska opera
Humor - najtipičniji primjer humoristične obrade naučnofantastičkih tema jest roman Vodič kroz galaktiku za autostopere Douglasa Adamsa. Britanska televizijska serija Crveni patuljak stekla je kultni status u humorističnoj NF kombiniranjem sjajne glumačke ekipe, parodiranja naučnofantastičkih tema i klišeja te britkim humorom.
Tvrda NF
Tvrda NF je vrsta naučne fantastike koja opisuje svijet konzistentan s poznatim prirodnim zakonima. To znači da se u takvoj vrsti NF-a radnja događa u okružju gdje postoje razne pojave, čak i kontroverzne ili danas samo teorijske (nepotvrđene opažanjem ili eksperimentom), ali čiji opis može biti sukladan s poznatim fizikalnim zakonima. Drugim riječima, tvrda NF može obuhvaćati pojave i tehnologije koje ne postoje, ali spadaju u "granice mogućega". Može se i reći da tvrda NF opisuje svijet u kojemu postoje pojave i tehnologije koje nisu dokazano nemoguće. Pred tvrdu NF postavlja se i zahtjev realnog i konzistentnog oslikavanja zamišljenog društva, pojedinaca ili stvorenja.
U zamišljanju nekih ljudi, tvrda NF se često identificira sa naučnim djelima ili pretjeranim opisima nauke i tehnike. Takvo je razmišljanje sasvim pogrešno jer je svaka naučna fantastika, pa tako i tvrda, umjetnost u kojoj nema mjesta jednačinama ili popularnonaučnim člancima.