cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nemila (Zenica)
Stari grad Vranduk
Oko 5 kilometara južno od Nemile nalazi se stari grad Vranduk. Ime Vranduk se prvi put spominje 1410., a ovo područje je uvijek bilo od geostrateškog značaja. Zbog dominantnog položaja (nalazi se na samom vrhu nepristupačne strme litice) uloga Vranduka je bila da kontrolira saobraćaj iz pravca Panonske nizije (Mađarska i Austrija) preko rijeke Bosne, pa do Jadrana. Vranduk je jedan od mnogih srednjovjekovnih bosanskih gradova, koji se nalaze u ovom regionu i predstavljao je područje sa vrlo bogatim političkim, ekonomskim i kulturnim životom. Stari grad je dobro očuvan i sastoji se od citadele sa glavnim tornjem i ostacima zidina, koje su opasavale središte srednjovjekovnog grada. Vrlo blizu tornja je sagrađena džamija sultana Mehmeda II. Prema nekim podacima, ona je sagrađena na ostacima srednjovjekovne crkve. Danas postoji i tunel, sagrađen u Drugom svjetskom ratu, koji se nalazi ispod Vranduka.
Najviša kota tvrđave Vranduk je Kula hadži Muhameda koja je bila sagrađena na 2 sprata, a u njenom sklopu su bile i dvije velike magaze (jedna je korištena za zatvor, a druga kao konjušnica). Kula se dijelila na 2 dijela: muški (selamluk) i ženski (haremluk). Imala je veliku prostranu avliju u kojoj su bili smješteni ahari za vojsku i goste, zatim klanica (staja), odunluci, bunar, česma... Avlija i kule bile su opasane bedemima od kamenih i hrastovih greda sa puškarnicama. Na spratu, u muškom dijelu kule, nalazila se odaja zvana mehkema-hućumet (sudnica), u kojoj su redovno obavljana vjenčanja i suđenja. Nažalost, u toku Prvog i Drugog svjetskog rata uništena je cijela biblioteka i kadijski sidžili-tefteri. Ostao je samo rukom napisan Kur'an, koji predstavlja rijetki primjerak izuzetne vrijednosti. Dolaskom Austro-Ugarske vlasti 1878. godine, nova vlast srušila je oko kule sve što je imalo vojnu svrhu. Ostala je samo kula i u njoj je hadži Muhamed-begu bilo dozvoljeno da i dalje obavlja kadijske dužnosti, što je on i činio sve do svoje smrti, u prvoj deceniji 20. stoljeća.
Prema nekim historijskim predajama prijestolnica ilirskog vođe Batona je bio stari grad Vranduk (Arduba). Kada su Rimljani nakon više bezuspješnih pokušaja napokon ušli u Vranduk vidjeli su prizore od kojih im se (prema legendi) krv ledila u žilama. Žene su se sa malom djecom bacale sa zidina starog grada da ne bi pale u ropstvo, a preostali muškarci su izvršavali samoubistvo iz istih razloga. Ipak Baton biva uhapšen i doveden u Rim. Zbog njegove hrabrosti i borbenosti (prema predaji) je pošteđen od pogubljenja. Stoljećima su se usmenom predajom prenosile priče o njegovom junaštvu i mnogi su poslije dugo davali djeci njegovo ime u znak sjećanja.
Nepuna 2 kilometra nizvodno od starog grada Vranduka, na lokalitetu Varošište, nalaze se ostaci - temelji srednjovjekovne crkve. Tu su prema historijskim izvorima franjevci utemeljili samostan i sagradili Crkvu sv. Marije na koju se odnose dokumenti iz 1449., 1461. i 1462. godine.
Zbog svoje ljepote i historijskog značaja graditeljska cjelina – Stari grad Vranduk proglašen se nacionalnim spomenikom Bosne i Hercegovine.
Nogometni klub "Nemila"
U Nemili je od 1948. godine pa do danas aktivan NK Nemila, koji je do 1992. nosio naziv N.K. "Bistričak" Nemila. Kroz klub su prošle brojne generacije nogometaša, kako iz Nemile, tako iz okolnih mjesta koja gravitiraju Nemili (Topčić Polje, Vranduk, Orahovica, Begov Han). Kroz Klub su prošli i brojni fudbaleri iz Zenice i Žepča.
N.K "Nemila" već duže vrijeme nastupa u kantonalnoj ligi (Fudbalska liga Zeničko-dobojskog kantona), u konkurenciji klubova iz drugih općinskih centara.
Izviđači Nemile
Izviđači Nemile bili su sudionici svih smotri Saveza izviđača Bosne i Hercegovine.
Osnivač ove izviđačke organizacije bio je Safet Ribić, ugledni prosvjetni i društveno-politički radnik, pedagog i intelektualac iz Nemile. U znak sjećanja na njegov doprinos u osnivanju i radu odreda izviđača, nakon obnoviteljske supštine održane u januaru 2010. Odred izviđača u Nemili dobio je ime po svome preminulom utemeljitelju: Odred izviđača "Safet Ribić" Nemila.
Grubine
Grubine su naseljeno mjesto u sastavu općine Podbablje, Splitsko-dalmatinska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazile su se u sastavu stare općine Imotski.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2021. godine, Grubine su imale 803 stanovnika.
Napomena: ''Od 1857. do 1921. podaci su sadržani u naselju Podbablje Gornje.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Grubine je imalo 1.143 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Proljećnjaci
Plecoptera (grč. πλέκειν – plekein = pleteno + πτέρυξ - pteriks = krila; pleteničasta krila) je red razreda Insecta, općenito poznate kao kamenjarke ili proljećnjaci. Također je uobičajeno da ih nestručnjeci, skupa sa ostalim vodenim larvama bez kućice, nazivaju vodene stonoge, iako su samo daleki srodnici kopnenih stonoga (u koljenu Arthropoda).
Širom svijeta opisano je nešto oko 3.500 vrsta, s novim vrstama koje se još uvijek otkrivaju. Zbirke kamenjarku nalaze se širom svijeta, osim na Antarktiku. Smatra se da su jedna od najprimitivnijih grupa Neoptera, s bliskim srodnicima identificiranim iz geoloških perioda karbona i donjeg perma, dok su pravi oblici poznati iz fosila koji su tek nešto mlađi. Njihova moderna raznolikost, međutim, očigledno je mezozojskog porijekla.
Panični poremećaj
Panični poremećaj je poremećaj u ponašanju koji se karakteriše periodičnim i iznenadnim paničnim napadima. Da bi se moglo govoriti o paničnom poremećaju potrebno je prisustvo najmanje jednog paničnog napada u jednom mjesecu, a napadi moraju biti prisutni više mjeseci uzastopno. Neki istraživači su mišljenja da jedan panični napad ne predstavlja prisustvo oboljenja, nego je tek pojava dva panična napada dovoljno za postavljanje dijagnoze. Panični poremećaj se karakteriše stalnim nemirom oko pojave novog napada, zatim nemira zbog mogućih posljedica uslijed napada ili promjenama koje dovode do uobičajenog ponašanja (izbjegavanje radnih ili školskih obaveza). Uz to, panični napadi ne smiju se javljati zbog zloupotrebe psihoaktivnih supstanci, lijekova ili zbog neke poznate organske bolesti (hipertiroidizam, vestibularna disfunkcija). Također, ovi napadi se ne mogu objasniti drugim mentalnim poremećajima (kao što je socijalna fobija za napade koji se javljaju samo u socijalnim situacijama).
Proljećnjaci
Plecoptera se nalazi i na Južnoj i Sjevernoj hemisferi, a populacije su prilično različite, iako evolucijski dokazi sugeriraju da su neke vrste mogle preći ekvator u više prilika, prije nego što su opet geografski izolirane.
Panični poremećaj
Simptomatika
Panični napad je poseban period intenzivnog straha ili uznemirenosti, a vrhunac se dostiže u toku 10-ak minuta, sa pojavom drhtanja, ubrzanog lupanja srca, boli u prsima, znojenja, osjećaja gušenja ili nedostatka zraka, uznemirenosti, vtoglavice, ošamućenosti ili nesvjestice, zatim mučnine, derealizacije (osjećaja da se okolina promijenila) ili depersonalizacije (osjećaja da se osoba promijenila, ili odvojena od same sebe), straha od gubitka kontrole ili osjećaja da će poludjeti, straha od smrti, parestezija (osjećaja umrtvljenosti ili bockanja), navale osjećaja hladnoće i toplote.
Proljećnjaci
Sve vrste Plecoptera netolerantne su na zagađenje vode, a njihova prisutnost u potoku ili mirnoj vodi obično je pokazatelj dobrog ili izvrsnog kvaliteta vode.
Opis i ekologija
left|thumb|[[Nimfa (biologija)|Nimfa zlatne kamenjarke, Plecoptera, Perlidae]] thumb|left| Odrasla [[Dinotoperla imago (Gripopterygidae: Dinotoperlinae)]] Plekoptere imaju generaliziranu anatomiju, s nekoliko specijaliziranih obilježja u usporedbi s drugim insektima. Imaju jednostavne organe insekata za žvakanje mandibulama, duge, više segmentirane antene, velike složene oči i dvije ili tri ocele. Noge su robusne, a svaki završava u dvije kandže. Abdomen je relativno mehak i može sadržavati ostatke nimfnih škrga čak i kod odrasle jedinke. I nimfe i odrasli imaju duge, uparene cerkne izbočine s vrha trbuha.
Panični poremećaj
Simptomatika
Za panični poremećaj potrebno je prisustvo najmanje četiri od gore nabrojanih simptoma. U klasičnim slučajevima tokom napada bolesnici glavom bez obzira jure u najbližu zdravstvenu ustanovu tražeći hitnu intervenciju.
Proljećnjaci
Opis i ekologija
Nekoliko beskrilnjh vrsta, kao što je "Capnia" lacustra  iz roda Capnia nije monofletsko i sumnja se da ova vrsta postoji na nekom drugom mjestu ili Baikaloperla, jedini su poznati insekti, možda s izuzetkom roda Halobates, koji su od rođenja do smrti isključivo vodeni. Neki pravi vodeni insekti (Nepomorpha) također mogu biti u potpunosti vodeni tokom celog života, ali vodu mogu ostaviti da putuju.
Panični poremećaj
Simptomatika
Bolest se u većini slučajeva javlja kod mlađih osoba. Tok bolesti je nepredvidiv, simptomi se vremenom pojačavaju ili slabe, a najbitnije je da osoba što prije potraži ljekarsku pomoć.
Proljećnjaci
Opis i ekologija
Nimfe (tehnički nazvane "najade") vodene su i žive u bentoskoj zoni dobro oksigeniziranih jezera i potoka. Nekoliko vrsta koje se nalaze na Novom Zelandu i na obližnjim otocima imaju kopnene nimfe, ali čak i ove naseljavaju samo vrlo vlažna okruženja. Nimfe fizički podsećaju na odrasle jedinke bez krila, ali često imaju spoljne škrge, koje se mogu nalaziti na gotovo bilo kojem dijelu tijela. Nimfe mogu uzimatii kisik difuzijom kroz egzoskelet ili na škrge, smještene iza glave, na grudima ili oko anusa. Zbog potrebe njihovih nimfi za dobro snabdjevanje kisikom, vrsta je vrlo osjetljiva na onečišćenje vode. To ih čini važnim pokazateljima (bioindikatorima) za kvalitet vode. Većina vrsta je biljojedna: kao nimfe, hrane se potopljenim lišćem i bentoskim algama, ali mnoge su lovci i na druge vodene člankonošce.
Panični poremećaj
Simptomatika
Terapija je mnogostruka i najčešće se prilagođava svakom pojedincu. Ona uključuje primjenu tricikličnih antidepresiva (npr. imipramin), inhibitore monoaminooksidanse (MAOI, npr. phenelzin), benzodiazepine jakog dejstva (npr. alprazolam) i SSRI (npr. fluvoxamin). Ovi tretmani jako su slični, iako postoji podatak da su SSRI najdjelotvorniji. Ova farmakološka terapija se može kombinovati sa psihoterapijom, npr. sa kognitivno-bihejvioralnom.
Proljećnjaci
Životni ciklus
Ženka može odložiti do hiljadu jaja. Leti iznad vode i u nju izbacuje jaja. Također se može objesiti na stijeni ili grani. Jaja su prekrivena ljepljivim premazom koji im omogućava da prjanjaju uz stijene tako da ih brze struje ne odnesu. Jajima trebaju obično dvije do tri sedmice do izlijeganja, ali neke vrste imaju djiapauzu, pri čemu jaja ostaju uspavana tokom sušne sezone i izlegu se samo onda kad su uvjeti prikladni. U nimfnom obliku, i ovi insekti ostaju jednu do četiri godine, ovisno o vrstama, a prođu od 12 do 36 presvlačenja prije nego što se pojave i postanu kopneni kao odrasli. Prije nego što postanu odrasli, nimfe će napustiti vodu, pričvrstiti se na fiksnu površinu i presvući se posljednji put. Odrasli opstaju samo nekoliko sedmica, a pojavljuju se samo u određeno doba godine kada su resursi optimalni. Neki se uopće ne hrane, ali oni koji to čine, su biljojedi. Odrasli nisu jaki letači i obično se zadržavaju u blizini potoka ili jezera iz kojeg su se izlegli.
Taksonomija
Arktoperlarije su, međutim, podijeljene na dva infrareda, Euholognatha (ili Filipalpia) i Systellognatha (zvanim i Setipalpia ili Subulipalpia). To odgovara filogeniji, sa jednim izuzetkom: Scopuridae mora se smatrati baznom porodicom u Arctoperlaria, a ne može se pripisati nijednom od infraredova. Alternativno, Scopuridae su smještene u neograničeni kladus "Holognatha" zajedno s Euholognatha (znači otprilike "napredni Holognatha"), ali Scopuridae se ne čine značajno bliže Euholognatha nego Systellognatha. Osim toga, neprihvatanje kladusa Antarctoperlaria i Holognatha omogućava sistemski izgled Plecoptera koji adekvatno reproducira filogeniju, zadržavajući tradicionalno rangirane taksone. thumb|right|Odrasli iz porodice [[Taeniopterygidae (Euholognatha)]] thumb|right|Odrasli porodice [[Perlidae (Systellognatha)]] Bazna loza Antarctoperlaria
Podred Arctoperlaria
Predsjedništvo Republike Bosne i Hercegovine
Predsjedništvo Republike Bosne i Hercegovine je bilo najviši izvršni organ Republike Bosne i Hercegovine od proglašenja njene nezavisnosti do Dejtonskog sporazuma. Predsjedništvo se sastojalo iz sedam članova, po dva člana iz bošnjačkog, srpskog i hrvatskog naroda, te jednog člana iz reda ostalih. Predsjedništvo RBiH je bilo vrhovni komandant oružanih snaga RBiH, što je uključivalo Armiju RBiH, MUP RBiH, te HOS i TO BiH u početku rata.
Za vrijeme rata u BiH, Predsjedništvo je bilo institucija, priznata od međunarodne zajednice, koja je predstavljala Republiku Bosnu i Hercegovinu u svijetu.
Izbor predsjedništva i mandat
Prema Ustavu Predsjedništvo RBiH biraju građani Republike i to tajnim glasanjem. Predsjedništvo se sastoji od sedam članova izabranih na mandat u trajanju od četiri godine, sa mogućnosti obnašanja još jednog uzastopnog mandata. Predsjednika Predsjedništva biraju članovi Predsjedništva iz reda svojih članova, na period od jedne godine i mogućnosti obnavljanja mandata još jedanput. U slučaju ratnog stanja ili vanredne situacije trenutnom sazivu Predsjedništva može se produžiti mandat do trenutka kada su stvoreni uslovi za izbor novog ppredsjedništva.
1990.
Na Predsjedničkim izborima 18. novembra 1990. godine za članove Predsjedništva Socijalističke republike Bosne i Hercegovine izabrani su: Fikret Abdić, Alija Izetbegović, Ejup Ganić, Biljana Plavšić, Nikola Koljević, Stjepan Kljujić i Franjo Boras. Internom odlukom u SDA, utvrđeno je da će Predsjednik Predsjedništva Socijalističke Republike Bosne i Hercegovine postati Alija Izetbegović, a ne Fikret Abdić, koji je na izborima osvojio najveći broj glasova.
1992.
Početkom rata u Bosni i Hercegovini, tadašnji srpski članovi Biljana Plavšić i Nikola Koljević i hrvatski član Franjo Boras su napustili Predsjedništvo, ali su zamijenjeni u skladu sa izbornim rezultatima sljedećim kandidatima prema broju dobijenih glasova. Na upražnjena mjesta članova Predsjedništva imenovani su Nenad Kecmanović, Mirko Pejanović i Ivo Komšić. Nenad Kecmanović, je ubrzo napustio Predsjedništvo Republike Bosne i Hercegovine, a na njegovo mjesto imenovana je Tatjana Ljujić-Mijatović. Nakon što je proglasio secesiju na dijelu općine Velika Kladuša, Fikret Abdić je smijenjen zbog protivustavnih aktivnosti, a kasnije je također pred sudovima Hrvatske pravomoćno osuđen za ratne zločine. Na njegovo mjesto je imenovan Nijaz Duraković
1996.
Nakon potpisivanja Dejtonskog sporazuma, naziv Republika Bosna i Hercegovina je zamijenjen s nazivom Bosna i Hercegovina. U skladu s novim nazivom, Predsjedništvo Republike Bosne i Hercegovine je postalo Predsjedništvo Bosne i Hercegovine, nastavljajući kontinuitet ranijeg predsjedništva, ali s promijenjenom strukturom. Prema Dejtonskom sporazumu Predsjedništvo Bosne i Hercegovine se sastoji iz tri člana, po jednog člana iz bošnjačkog, hrvatskog i srpskog naroda.
X-vezano recesivno nasljeđivanje
X-vezano recesivno nasljeđivanje je način nasljeđivanja u kojem mutacija u gena na X hromosomu uzrokuje fenotip uvijek biti eksprimiran kod muškaraca (koji su nužno homozigotni za mutaciju gena jer imaju po jedan X i jedan Y hromosom) i kod žena koje su homozigotne za mutaciju gena, vidi zigotnost. Ženke sa jednom kopijom mutiranog gena su nositelji.
X-vezano nasljeđivanje znači da se gen koji uzrokuje osobinu ili poremećaj nalazi na hromosomu X. Žene imaju dva X hromosoma, dok muškarci imaju po jedan X i Y hromosom. Ženke nositeljice koje imaju samo jednu kopiju mutacije obično ne eksprimiraju fenotip, iako razlike u inaktivacija X-hromosoma (poznata kao iskrivljena X-inaktivacija) može dovesti do različitih stupnjeva kliničke ekspresije kod nositeljki, budući da će neke ćelije izraziti jedan X alel, a neke drugi. Sadašnja procjena sekvenciranih X-vezanih gena je 499, a ukupno, uključujući nejasno definirane osobine, je 983.
Upitnost terminologije recesivnost/dominantnost
Nekoliko naučnika je predložilo da se prestane sa upotrebom izraza "dominantno" i "recesivno" kada se govori o X-vezanom nasljeđivanju. Prisustvo dva X hromosoma kod žena dovodi do problema s dozom koji se ublažavaju X-inaktivacijom. Navodeći da je vrlo varijabilna penetrabilnost X-vezanih osobina kod žena rezultat mehanizama kao što su iskrivljena X-inaktivacija ili somatski mozaicizam teško pomiriti sa standardnim definicijama dominacije i recesivnosti, naučnici su predložili označavajući osobine na X hromozomu jednostavno kao X-vezani.
Najčešći
Najčešći X-vezani recesivni poremećaji jesu:
Manje uobičajeni poremećaji
Teorijski, mutacija u bilo kojem od gena na hromozomu X može uzrokovati bolest, ali u nastavku su neke značajne, sa kratkim opisom simptoma:
Vanjski linkovi
[Ženski X-vezani poremećaji]
NGC 1900
NGC 1900 (također poznat kao ESO 85-SC68) je otvoreno zvjezdano jato i nalazi se u sazviježđu Zlatna riba. Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 30. novembra 1834. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Skokovi u vodu na Olimpijskim igrama 2016.
Takmičenja u skokovima u vodu na OI 2016. u Rio de Janeiru održana su od 7. do 20. augusta, a sastojala su se od 8 disciplina.
Učestvovalo je 136 takmičara. Svi takmičari morali su napuniti najmanje 14 godina do 31. decembra 2016.
9. augusta voda u bazenu za skokove u vodu postala je tamnozelena. Prvobitno se mislilo da se to desilo zbog vrućine i nedostatka vjetra na borilištu. Međutim, u trenutku kad je CNN-ov fotograf snimio fotografiju voda u susjednom bazenu nije bila zelena. Službenici su kasnije potvrdili da je do promjene boje došlo usljed toga što je tokom čišćenja bazena u njega greškom usuto 160 litara vodik-peroksida.
Kvalifikacije
250px|mini|desno|Bazen za skokove u vodu u [[Akvapark "Maria Lenk"|Akvaparku "Maria Lenk" tokom OI 2016.]] mini|250px|desno|Voda u bazenu za skokove u vodu postala je zelena Nijedna zemlja učesnica nije mogla imati više od 16 kvalificiranih takmičara (do 8 muškaraca i 8 žena), a svaka je mogla prijaviti najviše 2 takmičara u pojedinačnim disciplinama i 1 par u sinhroniziranim disciplinama.
Za pojedinačne discipline kvalificirali su se:
Za sinhronizirane discipline kvalificirali su se:
Napomena: Kvalifikacijska mjesta dodjeljuju se zemlji učesnici – ona se ne odnose na pojedinačne takmičare koji su ostvarili određeni plasman na kvalifikacijskom takmičenju. Međutim, pojedinačni takmičar može zaraditi samo jedno mjesto za svoju zemlju.
Raspored takmičenja
Sva vremena su po Brazilijskom vremenu (UTC-3).
Mario Petreković
Mario Petreković (rođen 1972) jest hrvatski radijski i TV-voditelj, komičar i glumac.
Rođen je u Bjelovaru. Završio je srednju školu za autoelektričara. Jedno vrijeme živio je u Švedskoj i Engleskoj. Bavio se mnogobrojnim aktivnostima poput body buildinga, prodaje poker aparata, čuvanja djece, treniranja taekwondoa. Nakon jednog treninga, ozlijedio je koljeno. Operirao ga je pet puta. Počeo je raditi na Bjelovarsko-bilogorskom radiju od 1994. godine, u zabavnoj emisiji Shock show. Kasnije se ta emisija prikazivala na lokalnoj televiziji NeT, a nastala je i istoimena kazališna predstava. Vodio je i muzičke emisije na Bjelovarsko-bilogorskom radiju. Učestvovao je u RTL-ovoj emisiji Prijatelji na kvadrat (2005). Dvije godine kasnije, postao je voditelj u zabavnoj emisiji HTV-a Shpitza te u emisiji Ljeto nam se vratilo. Godine 2016. glumio je u filmu ZG80.
NGC 3391
NGC 3391 (također poznat kao IRAS 10462+1429, MCG 2-28-14, PGC 32347 i UGC 5920) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 136 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Lav. Najveći prečnik je 1,00 (39 hiljada sg) a najmanji 0,7 uglovnih minuta (28 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Albert Marth 1. aprila 1864. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Jurek Becker
Jurek Becker (30. septembar 1937, Łódź, Poljska – 14. mart 1997, Sieseby, Njemačka), njemački književnik
1028.
Godina 1028. (MXXVIII) bila je redovna godina koja počinje u ponedjeljak u julijanskom kalendaru.
Lijepa naša domovino
Lijepa naša domovino (ili kraće "Lijepa naša") je hrvatska državna himna.
Autor riječi - Antun Mihanović
Antun Mihanović (1796-1861), jedan od pjesnika ilirskog preporoda, napisao je pjesmu "Horvatska domovina", koja je objavljena 1835. godine u desetom broju književnog lista Danica, koji je tada bio nosilac književnog preporoda. Pjesma ima ukupno 14 kitica i cijela se može naći ovdje: Horvatska domovina
Autor napjeva - Josip Runjanin
Popijevka "Lijepa naša domovino" nastala je krajem 1840-ih. Ne zna se tačna godina njenog nastanka, ali obično se uzima 1848. Nije posve sigurno ni ko je autor, ali se u drugoj polovini 19. vijeka uvriježilo mišljenje da je to Josip Runjanin (1821-1878). Runjanin nije imao formalno muzičko obrazovanje, a 1848. je bio kadet u graničarskoj pješačkoj pukovniji br. 10 u Glini. Zato se smatra da je popijevka komponovana u Glini.
Runjanin je napravio samo dvije kitice Mihanovićeve pjesme, pa je popijevka zapravo dvodijelna pjesma sa 16 taktova (a a1 b a1). Običaj je da se pjevaju samo četiri kitice: prva i druga, te pretposljednja i posljednja (vidi riječi gore).
Muzičke prerade i naslov
Ne zna se kako je izgledao izvorni napjev. Prvi poznati zapis potiče od Vatroslava Lichteneggera, pjevačkog pedagoga, iz 1861. godine. Slušao je kako pjevaju njegovi učenici (učiteljski pripravnici) i zabilježio note, "ukajdiv melodiju onako kako su mu pripravnici pjevali" (F.Ks.Kuhač). Lichtenegger je priredio kompoziciju za muški četveropjev. Godine 1862. njegova verzija je objavljena u "Sbirci različitih četveropjevah mužkoga zbora" (svezak II, broj 9) Narodnog zemaljskog muzičkog zavoda u Zagrebu.
U godinama koje su slijedile, popijevka se pojavljivala u raznim zbirkama pod naslovom "Hrvatska Domovina", a pod imenom "Liepa naša” nalazi se prvi put 1864. godine u zbirci "raznih četveropjev(h) što ih izdalo Glasbeno društvo duh(ovne) mlad(eži) Zag(rebačke)". Ta dva naslova su se izmjenjivala do 1890-ih godina, kada se kao naslov ustali prvi stih, "Lijepa naša domovino".
Bilo je i drugih muzičkih varijanti nakon Lichteneggera. Popijevka se uređivala za različite horove pritom mijenjala, a današnja varijanta potiče od Franje Dugana starijeg (1919).
I danas postoje mnoge muzičke verzije ove pjesme: za muške, ženske, dječje i mješovite horove, tamburaške i puhačke sastave, orgulje, klavir, te simfonijski orkestar.
Službeni notni zapis himne je konačno utvrđen 1990. godine u članu 17. Zakona o grbu, zastavi i himni Republike Hrvatske.
Tekstualne prerade
Današnji tekst himne nije posve isti kao Mihanovićev original. Osim što je bilo nužnih promjena zbog moderniziranja jezika, uvedeno je i par značenjskih promjena.
Promjene značenja koje su ostale u današnjoj verziji:
Službeni tekst himne je konačno utvrđen 1990. godine u članu 16. Zakona o grbu, zastavi i himni Republike Hrvatske.
Status himne
Tokom 19. vijeka "Lijepa naša" se pjevala u svečanim nacionalnim prilikama kao i razne druge popjevke. Bila je samo jedna od mnogih narodnih himna, koje je zapisao F.Ks. Kuhač 1889. godine (Bože živi, Još Hrvatska ni propala, Mi smo, braćo ilirskog itd.). Godine 1891., prilikom izložbe Hrvatsko-slavonskog privrednog društva u Zagrebu, prvi put je navedena kao "hrvatska himna" i pjevala se pod naslovom "Lijepa naša".
Savez hrvatskih pjevačkih društava obratio se Hrvatskom saboru 1907. godine u vezi ozakonjenja, odnosno službenog proglašenja pjesme Lijepa naša domovino hrvatskom himnom. Iako sabor nije reagirao, "Lijepa naša" je postala neslužbena hrvatska himna, a u svečanim prilikama se izvodila odmah iza Carevke. Kad je Hrvatska 29. oktobra 1918. stekla (kratkotrajnu) nezavisnost, sabor je pjevao "Lijepu našu".
Također se neslužbeno pjevala između dva rata. Za vrijeme 2. svjetskog rata pjevali su je i ustaše i partizani. Poslije rata nije ugušena, nego se u svečanim prilikama svirala odmah nakon jugoslavenske himne. Prvi put u historiji je službeno proglašena državnom himnom u prvom ustavnom amandmanu (tačka 4.) dana 29. oktobra 1972. godine. U tački je pisalo da je "Himna Socijalističke Republike Hrvatske (...) Lijepa naša domovino", što je uneseno u Ustav SR Hrvatske 1974. godine. Ustav Republike Hrvatske iz 1990. godine navodi da "Lijepa naša domovino" ima status i funkciju hrvatske državne himne, a Zakon o grbu, zastavi i himni Republike Hrvatske navodi njen službeni tekst i notni zapis, koji su time postali obavezni.
Ruben Dalibaltayan
mini|Ruben Dalibaltayan (2022) Ruben Dalibaltayan, pijanista i pedagog.
Pijanist Ruben Dalibaltayan je rođen u 1973 u Erevanu, glavnom gradu Armenije. U desetoj godini izveo je svoj prvi solistički koncert, a sa samo dvanaest godina izvodi Beethovenov Drugi klavirski koncert u pratnji Armenskog Nacionalnog Simfonijskog Orkestra i osvoja drugo mjesto na Prvom nacionalnom Babadžanyan klavirskom takmičenju.
Nakon stečene diplome i visokih rezultata na Specijalnoj muzičkoj školi za talentiranu djecu, ovaj pijanist edukaciju nastavlja na studiju klavira pohađajući Državni konzervatorij Komitas u Erevanu unutar klase prof. Anahit Shachbazian. Osvojivši potom dvije nagrade na nacionalnim klavirskim natjecanjima Ruben Dalibaltayan odlazi u Moskvu na rusku Muzičku akademiju Gnesin gdje diplomira u klasi prof. Arthura Berngarta. Postdiplomski studij upisuje 1997. kod prof. Valeryja Kastelskyog na Moskovskom državnom konzervatoriju gdje obavlja dužnosti asistenta i magistrira sa zapaženim uspjehom.
Ruben Dalibaltayan osvojio je brojne međunarodne nagrade. Prve nagrade na Citta di Pinerolo Internacionalnom klavirskom takmičenju, te nagrada na Marsala, Calabria, Monopoli, Sulmona, Trani (Italija) i 2. Međunarodnom kineskom klavirskom takmičenju (Peking). Na klavirskom takmičenju Naslijeđe Armenije, koje je održano 2001. u sklopu proslave 1700 godina kršćanstva u Armeniji, dobio je Zlatnu medalju. Dvije godine kasnije osvaja Treću nagradu i Specijalnu nagradu za najbolju izvedbu obveznog muzičkog djela na Khachaturian Internacionalnom pijanističkom takmičenju (Armenija). Iste godine osvaja Drugu nagradu stručnog žirija i Specijalnu nagradu publike na 2.EPTA Međunarodnom klavirskom takmičenju Svetislav Stančić u Zagrebu (Hrvatska).
Važnu tačku u Dalibaltayanovu razvoju svakako predstavlja i pohađanje tečajeva pijanista Alexisa Weissenberga u Engelbergu, Švicarska. Dodijelio mu je Internacionalnu nagradu Alexis Weissenberg.
Kao pijanistu Rubena Dalibaltayana okarakterizirala su mnoga imena: Lazar Berman, Eliso Virsaladze, Valery Kastelsky, Alexis Weissenberg, Vladimir Krainev, Vladimir Krpan, Radomir Melmuka... Ruben Dalibaltayan je docent za klavir na Muzičkoj akademiju u Sarajevu i područnom odjeljenju Muzičke akademije iz Zagreba na Rijeci.
Lummi
mini|desno Lummi (U ranijem spelovanju i Há-lum-mi, Nuh-lum-mi, Qtlumi), jeste Salishan pleme sa Bellingham Baya i oko ušća Nooksack Rivera u Washingtonu, regija Whatcom, danas na rezervatu Lummi Reseervation.Tamo su smješteni ugovorom potpisanim 1855. u Point Elliottu. Rana Lummi populacija bila je oko 1,000 (1780.), Moonyjeva je procjena iz 1928. Stern (1934.) navodi pet njihovih sela, to su: Elek i Hwetlkiem kod Bellingham Baya; Kwakas i Momli na Nooksack Riveru; i Skalisan sjeverno od Point Francisa,  nasuprot Lummi Islanda. Pleme je posjedovalo i nekoliko ribarskih stanica {Ribolov (losos) i sakupljanje školjkaša} Hoholos (Orcas Island), Hwitcosang (na Upright Channel južno od Shaw Islanda). Hwtcihom ili Bee Station, sjeverno od Sandy Pointa), Skalekushan ili  Village Point (Lummi Island), Skolete (na Lopez Islandu, nasuprot Lopeza), Tceltenem (na Point Robertsu), i Tlkwoloks (na Orcas Islandu).
Lummi govore jezikom koji pripada grupi Straits Salisha.
Ovaj narod u ovom kraju živi oko 12.000 godina. Obala i obližnje planine pružali su im izvore hrane. Lovio se losos, iskapali su korijenje-camasa i sakupljali bobice koje su sušili na suncu. Različiti resursi prehrane, koje je nudila priroda, morali su dovoditi do sezonskih pokreta plemena, nakon čega bi se vraćali u svoja stalna naselja sastavljenih od velikih drvenih kuća.
Njihova kultura koja pripada plemenima Sjeverozapadne obale poznavala je i drvorezbarstvo (maske i razne drvene predmete), drvene kuće, potlatch i kanue. Sa bijelcima Lummi dolaze u kontakt 1788. (Mears), a pokrstio ih je 1850 Rev. (časni) Eugene Casimir Chirouse. Pet godina kasnije po ugovoru Treaty of Point Elliot odlaze na rezervat Lummi.
Od njihovog broja od svega nekoliko stotina ljudi (631, 1937.), broj im se dosta umnožio, pa ih prema IHS-u, 2003 ima ih 3,519.
Metalurgija
mini|200px|Rad u željezari Metalurgija je domena nauke o materijalima koja proučava fizička i hemijska ponašanja metalnih elemenata, njihovih međusobnih spojeva i mješavina, koje se nazivaju legurama.
Metalurgija obuhvata i nauku i tehnologiju metala; odnosno način na koji se nauka primenjuje na proizvodnju metala i inženjering metalnih komponenti koje se koriste u proizvodima za potrošače i za proizvođače. Metalurgija se razlikuje od zanata za obradu metala. Obrada metala se oslanja na metalurgiju na sličan način kao što se medicina oslanja na medicinsku nauku za tehnički napredak. Specijalista metalurgije poznat je kao metalurg.
Proizvodnja metala baziranih na željezu sačinjava 95% svjetske produkcije metala.
Nauka o metalurgiji je dalje podijeljena u dvije široke kategorije: hemijska metalurgija i fizička metalurgija. Hemijska metalurgija se uglavnom bavi redukcijom i oksidacijom metala, te hemijskim performansama metala. Predmeti izučavanja hemijske metalurgije uključuju preradu minerala, ekstrakciju metala, termodinamiku, elektrohemiju i hemijsku degradaciju (korozija). Nasuprot tome, fizička metalurgija se fokusira na mehanička svojstva metala, fizička svojstva metala i fizičke performanse metala. Teme koje se proučavaju u fizičkoj metalurgiji uključuju kristalografiju, karakterizaciju materijala, mehaničku metalurgiju, fazne transformacije i mehanizme kvara.
Historijski gledano, metalurgija se pretežno fokusirala na proizvodnju metala. Proizvodnja metala počinje preradom ruda za ekstrakciju metala i uključuje mješavinu metala za pravljenje legura. Metalne legure često su mješavina najmanje dva različita metalna elementa. Međutim, nemetalni elementi se često dodaju legurama kako bi se postigla svojstva prikladna za primjenu. Proučavanje proizvodnje metala je podijeljeno na crnu metalurgiju (također poznatu kao crna metalurgija) i obojenu metalurgiju (također poznatu kao obojena metalurgija). Crna metalurgija uključuje procese i legure na bazi željeza, dok obojena metalurgija uključuje procese i legure na bazi drugih metala. Proizvodnja crnih metala čini 95% svjetske proizvodnje metala.
Historija
Čini se da je najraniji zabilježeni metal koji su ljudi koristili zlato, koje se može naći bez kopanja i "lokalno". Male količine prirodnog zlata pronađene su u španskim pećinama koje datiraju iz perioda kasnog paleolita, 40.000 pne. Srebro, bakar, kalaj i meteorsko gvožđe se također mogu naći u prirodnom obliku, dozvoljavajući ograničenu količinu obrade metala u ranim kulturama. Određeni metali, posebno kalaj, olovo, a na višoj temperaturi, bakar, mogu se dobiti iz njihovih ruda jednostavnim zagrijavanjem stijena u vatri ili visokoj peći, proces poznat kao topljenje. Prvi dokazi o ovoj ekstraktivnoj metalurgiji, koji datiraju iz 5. i 6. milenijuma pre nove ere, pronađeni su na arheološkim nalazištima u Majdanpeku, Jarmovcu i Pločniku, u današnjoj Srbiji. Do danas, najraniji dokazi topljenja bakra pronađeni su na lokalitetu Belovode kod Pločnika. Na ovom lokalitetu je proizvedena bakarna sjekira iz 5.500 godina prije nove ere, koja pripada vinčanskoj kulturi.
Najranija upotreba olova dokumentovana je iz kasnoneolitskih naselja Yarim Tepe i Arpachiyah u Iraku. Artefakti sugeriraju da je topljenje olova prethodilo topljenju bakra.
Topljenje bakra je takođe dokumentovano na ovom lokalitetu u približno istom vremenskom periodu (ubrzo nakon 6.000 godina pne), iako se čini da upotreba olova prethodi topljenju bakra. Rana metalurgija je dokumentovana i na obližnjem lokalitetu Tell Maghzaliyah, za koje se čini da je datirano čak i ranije, i potpuno mu nedostaje ta grnčarija. Balkan je bio mjesto velikih neolitskih kultura, uključujući Butmir, Vinču, Varnu, Karanovo, i Hamangia.
1029.
Godina 1029. (MXXIX) bila je redovna godina koja počinje u srijedu u julijanskom kalendaru.
Zračne odbrambeno-oružane snage Japana
Naoružanje
ZOOSJ održava integrisane mreže radarskih instalacija i protuzračne odbrane koji su povezani u centru za Bazno Protuzračno Kopneno Okruženje. U kasnim 1980-im sistem je modernizovan i proširen sa E-2C Hawkeye avionom sa integrisanim radarom za rano upozorenje. Zračne snage se oslanjaju na borbene avione lovce-presretače i protuzračne sisteme sa projektilima zemlja-zrak čija je uloga presretanje neprijateljskih aviona. Modernizacija ovih sistema je krenula od 1980. godine. Zastarjeli avioni su zamjenjeni do 1990. godine sa sofisticiranijim modelima i Nike-J projektili su zamjenjeni modernijim Patriot PAC-2 sistemom. ZOOSJ također pruža podršku u kopnenim i pomorskim operacijama drugim komponentama Oružanih snaga Japana i pruža protuzračnu odbranu svim oružanim snagama. Iako su se eskadrile borbenih aviona za podršku počele modernizovati 1989. godine, još uvijek im je nedostajalo precizno-vođeno oružje koje bi se upotrebljavalo za podršku u kopnenim operacijama i u scenarijima napada na neprijatlejske ratne brodove a piloti ZOOSJ su dobijali malo sati letenja preko okeana u pripremama za pomorske operacije. Protuzračna odbrana je modernizovana u kasnim 1980-im sa raketama zemlja-zrak, protuzračnim topovima i novim statičnim i pokretnim avionskim skloništima. ZOOSJ nije dozvoljeno da posjeduju strateške bombardere jer bi to odstupalo od odbrambene politike Japana.
Nobelova nagrada
mini|Alfred Nobel, osnivač fonda Nobelova nagrada je međunarodna nagrada koja se dodjeljuje svake godine pojedincima ili grupama čiji su uspjesi iznimni. To uključuje izvanredna istraživanja, nove tehnike i tehnologije ili izniman doprinos društvu. Pri samom spomenu Nobelove nagrade većina ljudi vidi sliku univerzalnih genijalaca i briljantnih pojedinaca koji su je dobili.
Nobelova nagrada nosi ime po Alfredu Nobelu, švedskom industrijalcu i izumitelju dinamita. On je 27. decembra 1895. u švedsko – norveškom klubu u Parizu objavio ideju o osnivanju fonda iz kojeg bi se dodjeljivale nagrade najzaslužnijima. Nobel je bio zaprepašten i šokiran načinom na koji je svijet upotrebljavao njegov izum – dinamit. To je bio razlog njegove odluke da se nagrade dodjeljuju onima koji svojim sposobnostima najviše doprinose čovječanstvu.
Prva svečanost dodjele Nobelovih nagrada za književnost, fiziku, hemiju i medicinu je održana na Kraljevskoj Muzičkoj Akademiji u Stockholmu, 1901. godine. Od 1902. godine nagrade formalno dodjeljuje kralj Švedske. Kralj Oscar II nije u početku bio zadovoljan s činjenicom da se nagrade dodjeljuju strancima, ali svoje je mišljenje promijenio nakon što je shvatio da dodjela ove nagrade u Švedskoj predstavlja dobru ‘reklamu’ za samu Kraljevinu.
Nagrade se dodjeljuju jednom godišnje na svečanosti koja se obično održava 10. decembra – na dan kada je preminuo Alfred Nobel. Imena dobitnika (laureata) nagrada se u pravilu objavljuju već u septembru. Dužnost objave imaju različite ustanove povezane sa Švedskom Akademijom.
Po svojoj prirodi, Nobelova nagrada je finansijski utemeljena. Iznos je nešto veći od milion eura. Ideja koja je opravdavala dodjelu nagrade je bila ta da se s dobivenim finansijskim sredstvima nastave istraživanja i razvoj. Ali, realnost je nešto drugačija… Mnogi dobitnici nagrade su po njenom primitku već bili u mirovini, a nekima taj novac baš i nije poslužio za daljnja istraživanja. Nobelova nagrada je još uvijek najprestižnija nagrada i poticaj da se bude od koristi čovječanstvu inspirišući mnoge primaoce u njihovoj težnji da iskoriste svoj ​​potencijal nudeći svoje najbolje radove za dobrobit svih.
Kontroverze
Godine 1915. Thomas Edison i Nikola Tesla su bili spominjani kao mogući dobitnici ove nagrade, iako se vjeruje da je zbog njihove međusobne netrpeljivosti nijedan nije dobio nagradu bez obzira na ogromni naučni doprinos svakog od njih. Postoje neke naznake da svaki od njih tražio načina da minimizira dostignuća drugog, i da bi odbili da ikada prihvate nagradu ako bi je onaj drugi dobio prvi, i da su odbacivali bilo kakvu mogućnost dijeljenja nagrade-kao što su glasine u novinama prenosile u to vrijeme. Tesla je imao veće finansijske potrebe za nagradu od Edisona. Godine 1916. Tesla podnosi zahtjev za stečajem.
Peter Bichsel
Biografija
Nakon završene učiteljske škole, radio je kao učitelj u osnovnoj školi u Lomisvilu i Zuhvilu od 1955-1968. Godine 1968 počinje da piše kolumne za razne švicarske časopise, a pisao je i u kulturnoj rubrici časopisa Weltwoche. Živi i radi kao slobodni umjetnik u Solothurnu.
Hršćevani
Hršćevani su naseljeno mjesto u sastavu općine Podbablje, Splitsko-dalmatinska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare općine Imotski.
Pontiac Montana
mini|desno Montana je veliki minivan dosad proizveden u dvije generacije, a od 1997. ga isključivo na sjevernoameričkom tržištu prodaje General Motorsa marka Pontiac.
Hršćevani
Stanovništvo
Napomena: ''Iskazuje se od 1991. kao samostalno naselje nastalo izdvajanjem dijela područja naselja Zmijavci (općina Zmijavci), gdje su i sadržani podaci od 1857. do 1961., osim u 1869. i 1921. kad su podaci sadržani u naselju Runović (općina Runovići).''
Pontiac Montana
Prva generacija je dijelila izgled i platformu sa ostalim koncernovim velikim minivanovima Chevrolet Venture, Oldsmobile Silhouette i Opel Sintra, a u početku se prodavala pod nazivom Trans Sport, kojeg je nosio i njen prethodnik, dok je Montana bio samo naziv nivoa opreme. Međutim, 1999. to ime se počelo koristiti kao naziv modela.
Hršćevani
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Hršćevani je imalo 523 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Pontiac Montana
Montana druge generacije uvedena je na tržište 2005., a izgled i platformu dijeli sa modelima Buick Terraza, Chevrolet Uplander i Saturn Relay. Opremljena je 3,5-litarskim motorom sa šest cilindara i 200 KS, a proizvodi se u okolini Atlante u saveznoj državi Georgiji.
Nagrada Gottfried Keller
Nagrada Gottfried Keller ili Prix Gottfried Keller je jedna od najstarijih literarnih nagrada Švicarske. Osnivač je Martin Bodmer i dobila je ime po švicarskom piscu Gottfriedu Kelleru.
Atletski Super Grand Prix Katara 2010.
Atletski Super Grand Prix Katara 2010. bio je 14. izdanje godišnjeg atletskog mitinga u Dohi i prva stanica Dijamantne lige 2010.
Muškarci
v = prejak vjetar u leđa
NGC 4911A
NGC 4911A (također poznat kao PGC 83751) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 384 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Berenikina kosa. Najveći prečnik je 0,40 (45 hiljada sg) a najmanji 0,2 uglovnih minuta (22 hiljade sg).
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Tvoje lice zvuči poznato
Tvoje lice zvuči poznato je hrvatska plesno-pjevački show baziran na originalnoj holandskoj verziji Your face sounds familiar. Prva sezona započinje s emitiranjem 5. oktobra
2014. na hrvatskom televizijskom kanalu Nova TV. U junu 2018. godine završeno je emitiranje trenutno posljednje, pete sezone showa Tvoje lice zvuči poznato. Od 2019. godine prava na emitiranja emisije preuzela je komercijalna televizija s nacionalnom koncesijom RTL Televizija.
Prva sezona
Pobjednik prve sezone je Mario Petreković.
Druga sezona
Pobjednik druge sezone je Saša Lozar.
Treća sezona
Pobjednik treće sezone je Damir Kedžo.
Četvrta sezona - 2017.
Pobjednica četvrte sezone je Nives Celzijus.
Peta sezona - 2018.
Pobjednica pete sezone je Maja Bajamić.
1030.
Godina 1030. (MXXX) bila je redovna godina koja počinje u četvrtak u julijanskom kalendaru.
Traheja (botanika)
right|thumb|300px|[[Skenirajući elektronski mikroskopa|SEM slika (gore) i slika pod transmisijskim mikroskopom (dno) elemenata provodnih sudova kod hrasta]] Traheja ili provodni elemet ili provodni član – u botanici – je jedna vrsta ćelija koje se nalaze u ksilemu, tkivu biljaka koje provodi vodu. Elementi suda (trakice) obično se nalaze u cvjetnica (angiospermi), ali su odsutni u većini gimnospermi poput četinara. Elementi suda su glavna karakteristika koja razlikuje "tvrdo drvo" angiospermi od "mekog drveta" četinara.
Morfologija
thumb|Obojeni ksilemski sudovi u red/orange (uvećanje x400) U sekundarnom ksilemu – ksilemu koji nastaje kako stabljika zadebljava, a ne kada se prvi put pojavi – traheja potiče iz vaskularnog kambija. Duga ćelija, usmjerena duž osi stabljike, nazvana "fuziformni inicijal", dijeli se uzduž svoje dužine tvoreći nove sudovne elemente. Ćelijski zid postaje snažno "lignificiran", tj. razvija ojačavajući materijal izgrađen od lignina. Bočni zidovi sudova imaju jamice: više ili manje kružna područja koja su u dodiru sa susjednim ćelijama. Traheide također imaju jamice, ali samo traheje imaju otvore na oba kraja, koji povezuju pojedine elemente suda čineċi time kontinuirani cjevasti provodni sud. Ovi krajnji otvori se nazivaju perforacije ili perforacijske ploče. Imaju različite oblike: najčešći su jednostavna perforacija (jednostavni otvor) i skalariformna perforacija (nekoliko izduženih ljestvičastih otvora). Ostale vrste objedinjavaju perforacijsku ploču foraminata (nekoliko okruglih otvora) i retikulatnu (mrežastu) perforiranu ploču (mrežasti obrazac, s mnogim otvorima).
U zrelosti protoplast (živi sadržaj ćelije) umire i nestaje, ali lignificirani ćelijski zidovi ostaju. Traheja je tada mrtva ćelija, ali ona i dalje vrši svoju ulogu, a još uvijek je zaštićena okolnim živim ćelijama.
266 Aline
266 Aline je relativno velik asteroid iz Glavnog asteroidnog pojasa.
To je tamni asteroid spektralne C klase, i vjerovatno je sastavljen od jednostavnih ugljičnih hondrita.
Otkrio ga je Johann Palisa 17. maja, 1887. godine u Beču, a najvjerovatnije je imenovan po kćerki astronoma E. Weissa.
IC 1759
IC 1759 (također poznat kao ESO 354-18, IC 1760, MCG -6-5-16 i PGC 7400) je galaksija koja je udaljena oko 179 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Hemijska peć. Najveći prečnik je 1,50 (78 hiljada sg) a najmanji 1,4 uglovnih minuta (73 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio Lewis Swift 29. septembra 1897. godine.
NGC 7831
NGC 7831 (također poznat kao IC 1530, IRAS 00047+3219, MCG 5-1-32, PGC 569 i UGC 60) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 233 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Andromeda. Najveći prečnik je 1,50 (102 hiljade sg) a najmanji 0,3 uglovnih minuta (20 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Lewis Swift 20. septembra 1885. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Kompajler
Kompajler (prevodilac, programski prevodilac, eng. compiler) jest računarski program koji čita program napisan u izvornom jeziku, te ga prevodi u  ciljani (najčešće mašinski) jezik.
Softver pisan za prve računare je dugo vremena pisan u asemblerskom jeziku (niži simbolički jezik namijenjen programiranju računara i prilagođen arhitekturi centralnog procesora, razlikovati od asemblera – asembler je pomoćni program koji prevodi asemblerski jezik u mašinski jezik datog računara). Viši programski jezici su stvoreni tek kada je korist od mogućnosti upotrebe softvera na više vrsta procesora postala veća od troškova pisanja kompajlera. Ograničene memorijske mogućnosti prvih računara su bile tehnička prepreka kod primjene kompajlera.
U svojim začecima, izgled kompajlera ovisio je od kompleksnosti procesiranja, iskustva autora i raspoloživih resursa. Kompajler koji piše jedan autor za neki relativno jednostavan jezik je jedan, monolitan, komad softvera. Složeniji jezici i zahtjevi za kvalitetom rezultiraju kompajlerima dizajniranim u nekoliko donekle samostalnih faza. Za svaku od faza može biti zadužen po jedan autor, odnosno, posao podijeljen između više saradnika. Rad po fazama omogućava kasniju lakšu zamjenu poboljšanim verzijama ili umetanje novih (optimizacija).
Formalna se definicija kompajlera zasniva na odnos između tri jezika: izvorni jezik, ciljni jezik i jezik izgradnje, te se kompajler prikazuje na slijedeći način:
gdje je MJ kompajler L_i je izvorni jezik, L_c je ciljni jezik, te L_g je jezik izgradnje.
Primjer:
Obično je kompajler i sam program, te je stoga i jezik izgradnje programski jezik kojim je ostvaren sam kompajler.
Osim tri spomenuta jezika, razvijaju se i posebni metajezici (jezici definiranja jezika) koji omogućuju jednostavan zapis pravila programskih jezika.
Dvije su osnovne faze rada kompajlera:
Tokom faze analize izvornog programa izvode se dva procesa prevođenja, jedan tokom leksičke analize, drugi tokom sintaksne analize i semantičke analize.
Leksička analiza grupira znakove izvornog programa u osnovne elemente jezika, koje se zovu leksičke jedinke (engl. token) ili leksemi. Leksemi su npr. varijable, ključne riječi, konstante, operatori i pravopisni znakovi. Leksička se jedinka formalno zadaje kao niz znakova. Leksička pravila određuju skup svih pravilno napisanih leksičkih jedinki (nizova) zadanog programskog jezika.
Dozvoljava se da je skup pravilno napisanih leksičkih jedinki beskonačan i u formalnom smislu taj skup definira jezik leksičkih jedinki. Formalni automat je osnovica leksičkog analizatora. Tokom leksičke analize, svaki se leksem zamijeni jedinstvenim znakom.
Leksički analizator također gradi strukturu podataka zvanu tablica znakova (ili tablica simbola) u koju se spremaju svi ostali podaci važni za varijable i konstante.
Tokom sintaksne analize izvodi se proces prihvaćanja nizova jedinstvenih znakova leksičkih jedinki, a tokom semantičke analize izvodi se proces generiranja višeg međukoda. Formalni automat je okosnica i sintaksnog analizatora.
Semantički analizator pokreće proces generiranja višeg međukoda. Semantička pravila su interpretacijska pravila koja povezuju izvođenje programa s ponašanjem računala. Semantika jezika određuje skup dozvoljenih značenja.
Nagrada Johann Peter Hebel
Johann Peter Hebel ili Johann Peter Hebel-Preis je njemačka nagrada za literaturu koja se dodjeljuje svake druge godine u pokrajini Baden-Württemberg. Nagrada je osnovana 1936. godine i dobila je ime po njemačkom piscu Johannu Peteru Hebelu