cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Anne Boleyn
Konferencija u Calaisu
Annina je rodbina također izvukla korist iz njenog odnosa sa kraljem. Njen je otac, već vikont Rochford, postao grof od Wiltshira i grof od Ormonda, ali je njegova titule ipak ostala niža od Annine markiške titule. Na veličanstvenom banketu povodom uzdizanja Thomasa Boleyna na nivo grofa Anne je imala prednost nad vojvodama i vojvotkinjama, te je sjedila na počasnom mjestu pored kralja, koje je obično bilo rezervisano za kraljicu. Zahvaljujući Anninom uplitanju, njena sestra Mary, sada već udovica, počela je primati godišnju penziju od 100 funti, a Maryin je sin, za kojeg pojedini današnji historičari kažu da je bio jedan od dva Henrikova vanbračna sina, dobio besplatno školovanje u prestižnom cistercitskom manstiru.
Konferencija u Calaisu bila je politički trijumf, budući da je francuska vlada konačno dala podršku Henriku u ostvarenju njegovih ciljeva. Odmah po povratku u Englesku, Henrik je tajno oženio Anne. Anne je ubrzo zanijela, pa je vjenčanje ponovljeno 25. januara 1533. Kako je Anne nosila sina i prijestolonasljednika (što je Henrik tada mislio), javno vjenčanje se moralo održati, i to brzo.
Brak
Thomas Cranmer, novi nadbiskup od Canterburyia, objavljuje da novoosnovana Crkva Engleske priznaje samo suverena, tada Henrika VIII, za svog vrhovnog poglavara, čime se prekida Papin autoritet u Engleskoj. Ovaj događaj obilježio je trajni raskid sa Rimokatoličkom Crkvom. Brak Henrika i Katarine je proglašen nevažećim 23. maja, a samo pet dana poslije, 28. maja, ozakonjen je brak Henrika i Anne.
U međuvremenu Dom naroda je zabranio kontakt sa Rimom. Papa Klement VII je tada preduzeo drastičnu mjeru - ekskomunicirao je Henrika VIII i Thomasa Cranmera, čime je formalno katolicima bio zabranjen kontakt sa njima, i istovremeno je brak Henrika i Anne proglasio nezakonitim i nepostojećim. Henrik je odgovorio protjerivanjem papinog izaslanika iz Engleske i prekidanjem svih odnosa sa Rimom. Anne, Cranmer i Cromwell bili su oduševljeni tokom situacije. Vijesti o početku reformacije u Engleskoj proširile su se Evropom brzo, a Anne je bila slavljena kao protestantska junakinja. Neki smatraju da je čak i Martin Luther njenu krunidbu vidio kao dobar znak.
Krunidba
U četvrtak, 29. maja, engleski plemići zakleli su se na vjernost novoj kraljici. Veličanstvenoj ceremoniji krunidbe nove kraljice prethodila je parada ulicama Londona; Anne, obučena u hermelinsko krzno i duge, crne kose puštene kao što je običaj pri krunidbi kraljice, ulicama je nošena na otvorenom, bogato ukrašenom nosilu.
Anne je okrunjena i pomazana za kraljicu Engleske u nedjelju, 1. juna 1533, u Vestminsterskoj opatiji. Anninu krunu nosio je vojvoda od Suffolka, suprug Henrikove sestre, a njena dva žezla nosila su dvojica grofova. Stara vojvotkinja od Norfolka čuvala je kraljičinu dugačku haljinu od skupog hermelinskog krzna. Anne je na glavi nosila vijenac ispunjen biserima i dragim kamenjem. Za Annom je išlo deset dama, a iza njih sve njene dvorjanke obučene u haljine od bijelog baltičkog krzna. Okrunili su je i pomazali nadbiskup od Canterburyja i nadbiskup od Yorka, nakon čega su joj grofovi predali žezla. Kao i njena prethodnica, Anne je bila pomazana dva puta: prvi put po glavi, a zatim po grudima. Nakon krunidbe, prilikom koje su isticani simboli i ikone Djevice Marije, održana je misa.
Za razliku od svih ostalih supruga kraljeva, Anne je okrunjena krunom Edvarda Ispovjednika, koja je inače bila rezervisana za monarhe. Izvori iz 16. stoljeća ne spominju ovu činjenicu kao anomaliju, iako je Anne bila prva žena okrunjena najsvetijim predmetom kraljevske regalije. Prema jednoj teoriji, Anne je okrunjena krunom Edvarda Ispovjednika zato što je njena trudnoća bila vidljiva, a ona je nosila budućeg monarha.
Na dan Annine krunidbe, Katarini je i zvanično oduzeta titula kraljice, a na isti dan njena kćerka Marija je proglašena vanbračnom i izbačena iz nasljednog niza. Bez obzira na to, Katarina je sebe nastavila smatrati kraljicom i Henrikovom jedinom zakonitom ženom, a svoju kćerku je potajno ohrabrivala da sebe naziva engleskom princezom i nasljednicom. Nijedna od njih nije nikada priznala Anne za svoju kraljicu.
Nova engleska kraljica
Anne je uživala u svojoj ulozi kraljice mnogo više nego Katarina, što je oslikavao njen moto "Najsretnija" (en. "The Most Happy"), koji je predstavljao kontrast prema Katarininom "Ponizna i odana" (en. "Humble and Loyal"). Imala je i mnogo više sluga od bivše kraljice: preko 250 ljudi ispunjavalo je njene lične potrebe, šezdeset dama pratilo ju je na javnim događajima, i nekoliko kapelana za njene vjerske potrebe. mini|200px|lijevo|Annin rukopis Kao kraljica predsjedala je veličanstvenim dvorom, trošila velike sume novca na skupe haljine, nakit, šešire, jahaću opremu i najbolji namještaj koji se proizvodio u svijetu. Mnogobrojne palače su renovirane da bi udovoljile njenom ukusu. Katarinin simbol, šipak koji je predstavljao njeno porijeklo sa Mediterana, zamijenjen je Anninim simbolom sokola. Anne je posjedovala i knjigu sa ilustracijom sokola koji kljuca šipak.
Bila je duboko potresena kad je uhvatila muža u očijukanju sa dvorskom damom, što je uzrokovalo prvu ozbiljnu svađu kraljevskog para. Henrik se potrudio da smiri Annu jer nije želio da išta ugrozi njenu trudnoću. Henrik je, ustvari, bio vrlo vjeran muž u usporedbi sa ostalim kraljevima, ali Anne je bila isto toliko ljubomorna i na svaki Henrikov flert odgovarala je burno.
Rođenje djeteta i odnos sa Marijom
Nakon krunidbe, Anne se povukla u Henrikovu najdražu palaču Greenwichu i počela pripremati za rođenje svog prvog djeteta. Prema običaju, jedan mjesec trudnoće provela je u jednoj sobi.
mini|lijevo|Palača Placentia, u kojoj je Anne rodila buduću Elizabetu I
Prvo dijete kraljevskog para rođeno je nešto ranije nego što je bilo očekivano, 7. septembra 1553 između tri i četiri sata poslijepodne. Bila je to djevojčica, princeza Elizabeta, imenovana po Henrikovoj majci, Elizabeti od Yorka. Henrik nije štedio novca za novorđenčetovo krštenje; Elizabeta je sada bil prva u nasljednom nizu, iako se on nadao da to neće ostati tako zadugo.
Anne se ipak bojala da će Marija, njena pastorka, predstavljati prijetnju Elizabetinoj poziciji nasljednice. Henrik je zato otpustio sve sluge ledi Marije i poslao je u zamak Hatfield, gdje je zajedno sa ostalom poslugom dvorila svoju dvadeset godina mlađu polusestru. Anne je bila brižna majka koja je često posjećivala svoju kćerku i pritom se redovito sukobljavala sa pastorkom. Marija joj se obraćala sa "očeva kurvo", dok je Anne nju zvala "prokleto kopile". Marija je bila ustrajna u odbijanju da prizna svoju maćehu za kraljicu i svog oca za vrhovnog vjerskog poglavara.
Anne jeste pokušala popraviti svoj odnos sa Marijom, pod uslovom da je ona prizna za kraljicu, što je Marija odlučno odbijala. Anne je gurala svoju kćerku Elizabetu ispred Marije kada god je to bilo moguće i tiho je ohrabrivala Henrika da favorizira Elizabetu, jer je to bio jedini način da se ona sama održi na dvoru. Nekoliko kasnijih trudnoća završilo je ili pobačajem ili rođenjem mrtvorođenih sinova, što je Henrika podsjetilo na njegov neuspjeli brak sa Katarinom. Anne nije uspjela u jedinom zadatku koji je imala kao kraljeva supruga; nije rodila zdravog sina, što je ubrzo baca u Henrikovu nemilost.
Pad u Henrikovim očima
mini|desno|Jane Seymour, Henrikova supruga nakon Anne Boleyn, umrla je godinu dana nakon njihovog vjenčanja, ali je uspjela roditi sina.
Kralj i kraljica su u početku uživali sretan brak, ali kasnije je njihov odnos postao hladniji. Henriku se, između ostalog, nije sviđala Annina navika da se zauzme za sebe i da mu odgovara prilikom svađe.
Na dan Katarinine sahrane, 29. januara 1536, Anne je saznala za muževu nesreću prilikom jahanja: Henrik je pao sa konja i bio teško ozlijeđen, Anne je od posljedica stresa izazvanog ovom nesrećom pobacila šest mjeseci star fetus čiji se spol mogao prepoznati - bio je to sin. Ovaj gubitak smatra se početkom kraja Henrikovog drugog braka, a ono što je uslijedilo je jedan od najkontroverznijih perioda u engleskoj historiji. Sama Anne je izjavila da je "pobacila svog spasioca". Između Elizabete i pobačenog sina Anne je bila trudna dva puta; jedna trudnoća je završila rođenjem mrtvorođenčeta, a druga ili pobačajem ili također rođenjem mrtvorođenčeta.
Dok se Anne oporavljala od pobačaja, Henrik je uvjerio sebe da je Bog prokleo njihov brak. Henrik je sada počeo tražiti način da prekine brak sa Annom i da pokuša dobiti sina sa drugom ženom. Jane Seymour, Henrikova nova ljubavnica, uskoro se uselila u Annine odaje. Henrik je mogao jednostavno proglasiti njihov brak prokletim i poništiti ga, kao što je učinio sa Katarinom. Međutim, poništavanje braka sa Katarinom dovelo je u neugodnu situaciju mnoštvo ljudi, budući da su u isto doba dvije žene tvrdile da su kraljice Engleske, dvije kraljeve kćerke smatrane nasljednicama, a cijela katolička Evropa bila na strani prve žene. Henrik nije želio da Anne ugrozi legitimitet njegovog sljedećeg braka, pa je zato tražio izravniji način da se riješi Anne.
Suđenje
mini|lijevo|200px|Anne sa sestrom u Toweru, večer pred pogubljenje Krajem aprila, flandrijski muzičar po imenu Mark Smeaton koji je radio za Anne uhapšen je i mučen sve dok nije izjavio da je bio u ljubavnoj vezi sa kraljicom. Dana 1. maja uhapšen je još jedan dvorjanin, Henry Norris, koji nije mogao biti mučen pošto je bio aristokratskog porijekla. On je porekao svoju krivicu i tvrdio da je Anne također nevina. Francis Weston je uhapšen dva dana kasnije po istoj optužnici. William Brereton, jedan od Henrikovih dvorjana, također rje optužen i uhapšen. Na kraju je za dvanaestomjesečno seksualnu vezu sa kraljicom optužen i njen vlastiti brat, George Boleyn. Dana 2. maja, za vrijeme ručka, uhapšena je i Anne, te odvedena u Tower of London. Tu je doživjela nervni slom tražeći da joj se kaže za šta je okrivljena. Norrisu, Smeatonu, Breretonu, i Westonu je suđeno 12. maja, i samo je jedan, Smeaton, priznao krivicu nakon mučenja. Georgeu i Anni Boleyn suđeno je odvojeno 15. maja. Anne je bila optužena za preljub, incest, vještičarenje i urotu protiv kralja.
Iako su dokazi protiv njih bili neuvjerljivi, petorica optuženih muškaraca osuđena su na smrt od strane plemića, među kojima je bio Annin i Georgeov dajdža, vojvoda od Norfolka, i pogubljeni 17. maja. Lord i ledi Kingston, čuvari Towera, izjavili su da se Anne činila sretnom i spremnom da se suoči sa svojim smrću. Henrik je odlučio da Anne neće biti spaljena na lomači, kao što je bila uobičajena smrtna kazna za žene u to vrijeme, već da će joj biti odrubljena glava. Kada ju je lord Kingston obavijestio da je kralj odredio smrtnu kaznu odrubljivanja glave mačem umjesto običnom sjekirom, Anne je navodno rekla kako "egzekutor neće imati problema s njom, jer ona ima tanak vrat".
Pogubljenje
mini|200px|desno|Mjesto na kojem je stala skela na kojoj je Anne Boleyn pogubljena Egzekutori su došli po Anne u jutro 19. maja i odveli je u Tower Green, gdje joj je trebala imati privatno i dostojanstveno pogubljenje. Anne je, u pratnji nekoliko dvorjanki, krenula prema mjestu pogubljenja, izgledajući "neuplašeno kao da ne ide umrijeti". Održala je kratak govor:
Kleknula je na francuski način, uzdignute glave i molila se do kraja, dok su joj sluškinje skidale maramu sa glave i stavljale povez preko očiju. Njena posljednja molitva sastojala se od riječi: "Gospodinu Isusu povjeravam dušu svoju, Gospodine Isuse primi dušu moju". Egzekutor je navodno bio toliko očaran Anninom hrabrošću da je teško mogao uraditi svoj posao. Prema legendi, upitao je da mu daju mač (koji je već držao u rukama) i onda joj odrubio glavu kako Anne ne bi očekivala udarac. Pogubljenje je izvršeno samo jednim zamahom mača.
Sa druge strane Temze Thomas Cranmer je, šetajući obalom i čuvši top koji je označio Anninu smrt, sjeo na klupu i zaplakao. Cranmer je podržao Henrikovu namjeru da pogubi Anne, ali ga je njena smrt ipak pogodila zbog bliskosti sa Anne i njenom porodicom. Samo nekoliko sati prije pogubljena, Cranmer je Anni oduzeo titulu kraljice, njen brak sa Henrikom poništio, a njenu kćer proglasio vanbračnom i nepodobnom za nasljeđivanje engleske krune.
Događaji koji su uslijedili
Deset dana nakon Anninog pogubljenja Henrik je oženio Jane Seymour. Jane je ubrzo po vjenčanju zanijela, rodila sina i umrla po porodu, a Henrik se ponovo oženio. Njegova peta supruga bila je Katherine Howard, Annina prva rodica, koja je također pogubljena, ali, za razliku od Anne, na osonovu istinitih optužbi. Sa njom je pogubljena i njena dvorjanka, Jane Boleyn, udovica Anninog brata.
Henrik se nije potrudio pronaći prikladan sanduk za Annino tijelo, te su njeno tijelo i glava sahranjeni jedno pored drugog u neoznačenom grobu u kapeli St Peter ad Vincula. Prilikom renovacije kapele u 19. vijeku za Anne je sagrađen mramorni grob u kojem Anne Boleyn, svojevremeno kraljica Engleske, počiva i danas.
NGC 7592
NGC 7592 (također poznat kao IRAS 23157-0441, MCG -1-59-17 i PGC 70999) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 337 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Vodolija. Najveći prečnik je 1,10 (108 hiljada sg) a najmanji 0,9 uglovnih minuta (88 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 20. septembra 1784. godine.
Anne Boleyn
Izgled i osobine
Boleyn nije smatrana izuzetno lijepom za doba u kojem je živjela. Jedan historičar je zaključio:
"Ona nikada nije bila opisivana kao velika ljepotica, ali čak i oni koji su je ismijavali priznavali su da je posjedovala dramatičnu privlačnost. Njena maslinasta put i ravna crna kosa davale su joj dašak egzotike u kulturi koja je mliječno-bijelu kožu smatrala neophodnom za ljepotu. Njene oči su bile posebne upadljive: 'crne i lijepe', napisao je jedan njen savremenik, dok je drugi zapazio da su bile 'uvijek najatraktivnije', i da ih je 'znala efektivno koristiti'." mini|200px|desno|Skica Annina lika Čini se da su ljudi prije svega bili zadivljeni Anninom harizmom:
NGC 7592
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Anne Boleyn
Izgled i osobine
"Annin šarm nije počivao toliko na njenom fizičkom izgledu kao što jeste na njenoj živahnoj ličnosti, rječitosti, inteligenciji i eleganciji. Bila je niske i naizgled ranjive figure. Iskazivala se u pjevanju, sviranju, plesanju, i razgovoru. Ne iznenađuje što su se mladići na dvoru rojili oko nje."
Ostavila je dobar dojam svojim modnim ukusom, inspirušući mnoge engleske dame da isprobaju nove stilove u odijevanju. Budući da je bila renesansni humanista, Anne je često davala novac i odjeću u dobrotvorne svrhe. U mladosti su je opisivali kao "slatku i veselu" a govorili su da je uživala u kockanju, vinu i tračanju. Njeni su je simaptizeri opisivali kao "hrabru i osjećajnu", a oni koji je nisu voljeli govorili su da je znala biti živčana i osvetoljubljiva:
"Činila nam se nepredvidivom - religiozna, a opet agresivna, proračunata, ali osjećajna, sa nježnošću dvorjanke i čvrstom rukom političara... Samostalna i svojeglava žena u svijetu muškaraca; žena koja je iskoristila svoje obrazovanje, stil i samu svoju pojavu kako bi nadjačala nedostatke svoga spola; iako samo skromnog izgleda, prohujala je dvorom poput oluje do samoga kralja. Možda, na kraju, zaključak Thomasa Cromwella govori najbolje: inteligencija, duh, i hrabrost."
Naslijeđe i popularna kultura
Po dolasku Annine kćerke, Elizabete I, na engleski tron, Anne je slavljena kao mučenica i junakinja engleskog protestantizma. John Foxe (1517 – 1587) je propvijedao da je Anne spasila Englesku od "zla rimokatoličanstva", te da je Bog podario dokaz njene nevinosti tako što je osigurao da njena kćerka kasnije postane engleski monarh.
Anne Boleyn je inspirisala ili barem bila spomenuta u velikom broju umjetničkih djela. Anne je tradicionalno bila prikazivana romantična figura; lijepa žena jake volje koja padne kao žrtva svog tiranskog muža. Današnji historičari, poput Alison Weir, imaju kritičniji pogled na Anne Boleyn.
Sevlid Hurtić
Karijera
Rođen je u Doboju 1970, gdje je završio osnovnu i srednju školu. Diplomski studij ekonomije završio je 2015, a doktorirao 2019.
Dana 11. marta 2021. izabran je za predsjednika Gradskog vijeća Doboja, kao član koalicije "Doboj u srcu". Koaliciju su činili Nezavisna lista Doboj - Sevlid Hurtić (sada BH Zeleni), DF, SBB, te nekoliko nezavisnih kandidata.
Stranke SNSD i SDP predložile su ga 11. januara 2023. za mjesto ministra za ljudska prava i izbjeglice.
Vlasnik je firme Nam d.o.o.
Bočni lanac
Bočni lanac – u organska hemija i biohemiji – je hemijska grupa koja se veže  na sržni dio molekule zvane  glavni lanac  okosnica. Bočni lanac je također poznat i kao lanac privjesak,  ali  bočna grupa  ima različitu definiciju.
Konvencije
Oznaka mjesta R se često koristi kao generička oznaka za alkil (zasićeni ugljikovodik) grupu bočnih lanaca u dijagramima hemijske strukture. Za označavanje drugih ne-ugljikovih grupa u dijagramima strukture, često se upotrebljavaju oznake X, Y ili Z.
Historija
Simbol R je uveo francuski  hemičar Charles Frédéric Gerhardt, u 19. stoljeću. On se zalagao za  njegovo usvajanje na osnovu toga  da bi bio  široko prepoznatljiv i razumljiv s obzirom na korespondenciju na više evropskih jezika;  početno slovo jedne ili više riječi već se  koristilo u oznakama koncepta i značenja  "root" (=korijen) ili residue (=ostatak), sa istim početnim slovom (R) i na latinskom, francuskom, njemačkom, kao i  i na nekim drugim jezicima.
Organska hemija
U nauci o polimerima, bočni lanac oligomernog ili polimerrnog izdanka se proteže od okosničkog lanca polimera. Bočni lanci imaju važan utjecaj na svojstva polimera, uglavnom na kristalnost i gustinu. Oligomerna grana se može nazvati ogrankom kratkog lanca, a polimerna grana se je ogranak dugog lanca. Bočne grupe se razlikuju od bočnih lanaca; one nisu ni oligomeri niti polimeri.
Biohemija
U proteinima, koji se sastoje od aminokiselinskih ostataka, bočni lanci su u prilogu na alfa-ugljikovo atomu u amidnoj okosnici. Bočni lanac koji je povezan sa alfa-ugljikom je specifična za svaku aminokiselinu i odgovoran je za utvrđivanje punjenja i polarnosti aminokiseline. Aminokiselinski bočni lanci su odgovorni za mnoge interakcije koje dovode do pravilnog proteinskog savijanja i funkcije.
Serie A 2010/2011.
Serie A 2010-2011 je 79. prvenstvo Italije u nogometu. Prvenstvo je počelo 28. augusta 2010, a završava u 22. maju 2011.
Sudjeluju ekipe
desno|mini|float=right|230px|Karta Italije sa ekipama Serie A u sezoni 2010/11. godine
Tabela
'' Ažurirano: 22. maj 2011. ''
Legenda:
Najbolji strijelaci
'' Ažurirano: 22. maj 2011. ''
Standardni marokanski berberski jezik
Standardni marokanski berberski (Amazigh ili Tamazight) je standardizirana nacionalna vrsta berberskog koji se govori u Maroku. Uspostavljen je u skladu s člankom 5. izmjena i dopuna Ustava Maroka iz 2011. godine.
NGC 37
NGC 37 (također poznat kao ESO 149-22 i PGC 801) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 449 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Feniks. Najveći prečnik je 1,10 (144 hiljade sg) a najmanji 0,7 uglovnih minuta (91 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 2. oktobra 1836. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Bruto domaći proizvod
Bruto domaći proizvod (BDP, engleski gross domestic product, GDP) je makroekonomski indikator koji pokazuje vrijednost finalnih dobara i usluga proizvedenih u zemlji tokom dane godine, izraženo u novčanim jedinicama.
BDP se izražava kao tok proizvodnje (BDP = C + I + G + X, gdje je C = osobna potrošnja, I = investicije, G = državna potrošnja i X = razlika izvoza i uvoza) ili kao tok prihoda odnosno troškova (BDP = w + i + R + Pf + Dp + T, gdje je w = najamnine, i = kamate, R = renta, Pf = Profit, Dp = Amortizacija, T = indirektni porezi)
BDP ne obuhvata vrijednost intermedijarnih dobara (dobra koja se koriste kao sirovine ili poluproizvodi za proizvodnju drugih dobara) kao ni transferna plaćanja (npr. socijalna pomoć).
Bruto nacionalni proizvod (BNP, engleski Gross national product, GNP) razlikuje se od BDP-a po tome što uzima u obzir vrijednost finalnih dobara i usluga koje su proizveli svi državljani neke države, bez obzira na mjesto stvaranja tih dobara i usluga. Danas se koristi manje od bruto domaćeg proizvoda.
Hronostratigrafija
Hronostratigrafija je oblast stratigrafije koja proučava starost  stratuma  stijena,  u odnosu na  vrijeme nastanka.
NGC 1657
NGC 1657 (također poznat kao MCG 0-13-4, PGC 15958 i UGC 3156) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 198 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Eridan. Najveći prečnik je 1,20 (69 hiljada sg) a najmanji 0,8 uglovnih minuta (46 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Jean Marie Edouard Stephan 21. decembra 1881. godine.
Hronostratigrafija
Glavni cilj hronostratigrafije jest urediti  znanja o redoslijedu depozita i vremenu taloženja svih stijena unutar geoloških regija, a na kraju i cjelokupnih geoloških otkrića o Zemlji.
Porfirija cutanea tarda
Porfirija kutanea tarda je najčešći podtip porfirija.<ref name="pmid17360334"> Bolest je dobila ime jer se radi o porfiriji koja se često manifestira kožnim posljedicama kasnije u životu. Poremećaj je rezultat niskog nivoa enzima odgovornog za peti korak u proizvodnji hema. Hem je vitalna molekula za sve organe u tijelu. To je komponenta hemoglobina, molekule koja prenosi kisik u krvi.
NGC 1657
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Hronostratigrafija
Standardna stratigrafska nomenklatura je hronostratigrafski sistem, koji je zasnovan na paleontološkim vremenskim intervalima, definiranim prepoznatljivim fosilnim sklopovima (biostratigrafija). Cilj hronostratigrafije je otkriti značenje starosniog datiranja ovim intervalima i skupovima fosilnih sučelja.
Porfirija cutanea tarda
Hepatoeritropoetska porfirija je opisana kao homozigotni oblik porfirije cutanea tarda,<ref name="Dorlands"> iako se može pojaviti i ako se dvije različite mutacije jave na istom lokusu.
Hronostratigrafija
Metodi
Hronostratigrafija se u velikoj mjeri oslanja na izotopsku geologiju i geohronologiju, da bi se odredila teška datiranja poznatih i dobro definiranih stijenskih jedinica, koje sadrže specifične fosilne sklopove definirane stratigrafskim sistemom. Kako je praktično vrlo teško izotopski datirati većinu fosila i sedimentnih stijena, moraju se podaci interferirt, kako bi se dostigao datum starosti koja odražava početak intervala.
Porfirija cutanea tarda
Simptomi
Porfirija cutanea tarda (PCT) je prepoznata kao najrašireniji podtip porfirijskih bolesti.
Hronostratigrafija
Metodi
Metodi koji se koriste tom prilikom, zasnivaju se na  pravilu/zakonu superpozicije (najjstariji sloj je najdublji, najmlađi na vrhu profila) i principima unakrsnih odnosa.
Skijaški skokovi na Zimskim olimpijskim igrama 2014 – velika skakaonica
100p|desno
Hronostratigrafija
Metodi
Budući da se magnetske stijene pojavljuju u određenim vremenskim intervalima i u osnovi su trenutne na geološkoj vremenskoj skali, zbog čega sadrže mineralne sklopove koji se mogu preciznije i  poudanije  datirati izotopskim metodima, rekonstrukcija  hronostratigrafskog stuba se uveliko oslanja na intruzivne i ekstruzivne magnetske stijene.
Skijaški skokovi na Zimskim olimpijskim igrama 2014 – velika skakaonica
Takmičenje na velikoj skakaonici u skijaškim skokovima na Zimskim olimpijskim igrama 2014. u Sočiju održalo se u skakačkom centru Ruskije gorki (RusSki Gorki) u Krasnoj Poljani. Takmičenja se odvijalo od 14. do 15. februara 2014.
Hronostratigrafija
Metodi
Metamorfizam, često povezan s greškama, može se koristiti i za redoslijed intervala deponiranja u hronostratigrafskom stupcu. Metamorfne stijene se povremeno mogu datirati, a to može dati neke granice dobi u kojoj je ležište moglo nastati. Naprimjer, ako sloj koji sadrži graptolite u nekom periodu prekriva kristalni sloj ispod njega, datiranje  tog  podkristalnog sloja dat će maksimalnu starost te fosilne grupe.
Skijaški skokovi na Zimskim olimpijskim igrama 2014 – velika skakaonica
Kvalifikacije
Za učestvovanje u finalu 15. februara, direktno su se plasirali 10 najboljih svjetskih skijaša-skakača, dok se ostalih 40 mjesta u kvalifikacijama takmičio 51 skakač.
Hronostratigrafija
Metodi
Ovaj postupak zahtijeva značajan stupanj napora i provjere odnosa na terenu i starosnog datiranja. Naprimjer, može proći više miliona godina između nastanka nekog ležišta i nasilnog urušavanja stijena  koji ga lome; procjena starosti mora nužno biti između najstarije ukrštajuće intruzivne stijene u fosilnom sastavu i najmlađe stijene na kojoj počiva grupa.
Porfirija cutanea tarda
Simptomi
PCT karakterizira oniholizu i stvaranje mjehura na koži u područjima koja su izložena višem nivou sunčeve svjetlosti. Primarni uzrok je nedostatak uroporfirinogen dekarboksilaze (UROD), citosolnog enzima koji je korak u enzimskom putu koji vodi do sinteze hema. Iza direktnog uzroka postoji niz genetičkih i okolinskih faktora rizika.
Hronostratigrafija
Jedinice
Hronostratigrafske jedinice, sa primerima i geohhronološkim paraleizmom:
Skijaški skokovi na Zimskim olimpijskim igrama 2014 – velika skakaonica
Finale
Finalno takmičenje je održano 15. februara u 21:30. Skakalo se dvije runde, a pravo nastupa u drugoj finalnoj rundi imali su prvih 30, nakon rezultata u prvoj rundi.
Hronostratigrafija
Razlike od geohronologije
Važno je ne brkati geohrološke i hronostratigrafske jedinice. Hronostratigrafske jedinice su geološki materijal, pa je tačno reći da su fosili vrste  Tyrannosaurus rex pronađeni u gornjoj krednoj seriji. Geohrološke jedinice su vremenski periodi i uzimaju isti naziv kao standardne stratigrafske jedinice, ali zamenjuju izraze gornji / donji sa kasnim / ranim. Stoga je tačno i reći da je „Tyrannosaurus rex“ živio u epohi kasne krede. Hronostratigrafija je važna grana stratigrafije jer su dobijene korelacijske veze ključne za kreiranje preciznih presjeka prostorne organizacije stijena i pripremu preciznih paleogeografskih rekonstrukcija.
Porfirija cutanea tarda
Simptomi
Pacijenti kojima je dijagnosticirana PCT obično traže liječenje nakon razvoja fotoosjetljivosti što uzrokuje plikove i erozije na izloženim dijelovima kože. Ovo se obično opaža na licu, šakama,podlakticama i potkoljenicama. Zacjeljivanje je sporo i ostavlja ožiljak. Iako su plikovi najčešće kožne manifestacije PCT-a, druge kožne promjene uključuju hiperpigmentaciju (slično preplanulosti) i hipertrihozu (uglavnom na obrazima).
PCT je hronično stanje, s vanjskim simptomima koji se često povlače i ponavljaju kao posljedica više faktora. Pored kožnih lezija, hronična bolest jetre je vrlo česta kod pacijenata sa sporadičnim PCT. Ovo uključuje fibrozu jetre (ožiljak na jetri) i upale. Međutim, problemi s jetrom su rjeđi kod pacijenata sa naslijeđenim oblikom bolesti. Osim toga, pacijenti često izmokravaju urin vinskocrvene boje s povećanom koncentracijom uroporfirina I, zbog njihovog enzimskog nedostatka..
Genetika
Naslijeđene mutacije u genu UROD uzrokuju oko 20% slučajeva (ostalih 80% slučajeva nema mutacija u UROD-u i klasifikovani su kao sporadični). UROD stvara enzim koji se zove uroporfirinogen III-dekarboksilaza, ključan za hemijski proces koji dovodi do proizvodnje hema. Aktivnost ovog enzima je obično smanjena za 50% u svim tkivima kod ljudi sa naslijeđenim oblikom bolesti.
Negenetički faktori kao što je višak gvožđa ili delimično genetički faktori kao što je poremećaj upotrebe alkohola i drugi gore navedeni mogu povećati potrebu za sintezom hema i enzima potrebnih za stvaranje hema. Kombinacija ove povećane potražnje i smanjene aktivnosti uroporfirinogen-dekarboksilaze ometa proizvodnju hema i omogućava nusproizvodima procesa da se akumuliraju u tijelu, pokrećući znakove i simptome porfirije cutanea tarda.
„HFE“ gen stvara protein koji pomaže ćelijama da regulišu apsorpciju gvožđa iz digestivnog trakta u ćelije. Određene mutacije u genu "HFE" uzrokuju hemohromatozu (poremećaj preopterećenja gvožđem). Ljudi koji imaju ove mutacije također su pod povećanim rizikom od razvoja porfirije cutanea tarda.
U oko 20% slučajeva kada je naslijeđena, nasljeđuje po autosomno dominantnom obrascu, što znači da je jedna kopija izmijenjenog gena dovoljna da smanji aktivnost enzima i izazove znakove i simptome poremećaja.
Patogeneza
Porfirija cutanea tarda prvenstveno je uzrokovana nedostatkom uroporfirinogen-dekarboksilaze (UROD). Uroporfirinogen-dekarboksilaza se u prirodi javlja kao homodimer dvije podjedinice. Učestvuje u petom koraku u putu sinteze hema i aktivna je u citosolu. Ova enzimska konverzija dovodi do koproporfirinogena III kao primarnog proizvoda. Ovo se postiže uklanjanjem u smjeru kazaljke na satu četiri karboksilne grupe prisutne u cikličkoj molekuli uroporfirinogena III. Stoga, nedostatak ovog enzima uzrokuje gore pomenuto nakupljanje uroporfirinogena i heptakarboksilnog porfirinogena, te u manjoj mjeri heksakarboksilnog porfirinogena i pentakarboksilnog porfirinogena u urinu, što može biti od pomoći u dijagnozi ovog poremećaja.
Dermatološki simptomi PCT-a koji uključuju plikove i lezije na područjima kože izloženim suncu, uzrokovani su nakupljanjem spojeva porfirina (posebno uroporfirinogena) blizu površine kože koje su oksidirale slobodni radikali ili sunčeva svjetlost. Oksidirani porfirini iniciraju degranulaciju derminih mastocita. koji oslobađaju proteaze katabolizirajući okolne proteine. Ovo započinje ćelijski posredovanu pozitivnu povratnu petlju koja odgovara opisu reakcija odložene preosjetljivosti tipa 4. Nastali plikovi se, dakle, ne pojavljuju odmah, već počinju se javljati 2-3 dana nakon izlaganja suncu. Zbog visoko konjugirane strukture porfirina koja uključuje naizmjenične jednostruke i dvostruke ugljične veze, ovi spojevi imaju tamnoljubičastu boju, što rezultira promjenom kože. Prekomjerni unos alkohola smanjuje proizvodnju hepcidina što dovodi do povećane apsorpcije gvožđa iz crijeva i povećanja oksidativnog stresa. Ovaj stres zatim dovodi do inhibicije uroporfirinogen-dekarboksilaze, stvarajući višak uroporfirinogena III koji se oksidira iz relativno bezopasnih porfirinogena u njihov oksidirani oblik porfirina.
Prekomjerna upotreba alkohola često je povezana s oba induciranja PCT-a i pogoršanjem postojeće dijagnoze poremećaja. Smatra se da to čini tako što uzrokuje oksidativno oštećenje stanica jetre, što rezultira oksidiranim vrstama uroporfirinogena koji inhibiraju aktivnost jetrenog UROD-a. Također se osjeća da povećava apsorpciju gvožđa u ćelijama jetre, što dovodi do dalje oksidacije uroporfirinogena, oslobađanjem raktiviranih vrsta kisika. Dodatno, izloženost hloriranim cikličkim ugljikovodicima može dovesti do nedostatka aktivnosti uroporfirinogen-dekarboksilaze, uzrokujući nakupljanje viška uroporfirinogena. Osim toga, pokazalo se da alkohol povećava aktivnost sintetaze delta-aminolevulinske kiseline (ALA sintetaze), enzimskog koraka koji ograničava brzinu u sintezi hema u mitohondrijama, kod pacova.
Dijagnoza
Iako je najčešći simptom PCT pojava lezija  kože i mjehura, njihov izgled nije konačan. Laboratorijski testovi obično otkrivaju visoke razine uroporfirinogena u mokraći, što se klinički naziva uroporfirinogenurija. Dodatno, preporučuje se testiranje na uobičajene faktore rizika kao što su hepatitis C i hemohromatoza, jer njihova visoka prevalencija kod pacijenata sa PCT može zahtijevati dodatno liječenje. Ako je prisutan klinički izgled PCT-a, ali su laboratorijski nalazik negativni, treba ozbiljno razmotriti dijagnozu pseudoporfirije.
Klasifikacija
Neki izvori dijele PCT na dva tipa: sporadične i porodične, Drugi izvori uključuju treći tip, ali ovo je manje uobičajeno.
Jedna studija je koristila 74% kao graničnu vrijednost za aktivnost UROD-a, pri čemu su pacijenti ispod tog broja klasifikovani kao tip II, a oni iznad klasifikovani kao tip III, ako je postojala porodična anamneza, a tip I ako nije. Kod PCT pacijenata uočene su genetičke varijante povezane sa hemohromatozom, što može pomoći da se objasni naslijeđeni PCT koji nije povezan s UROD.
Liječenje
Mogu se koristiti i male doze antimalarika. Oralno unesen hlorokin se potpuno apsorbuje u crijevima i prvenstveno se koncentrira u jetri, slezeni i bubrezima. Djeluju tako što uklanjaju višak porfirina iz jetre, povećanjem brzine izlučivanja, formiranjem koordinacionog kompleksa sa centrom porfirinskog gvožđa, kao i unutarmolekulaskom vodikovom vezom između propionatnog bočnog lanca porfirina i protoniranog kinuklidinskog atoma dušika bilo kojeg od alkaloida. Zbog prisustvo atoma hlora, cio kompleks je rastvorljiviji u vodi pa ga prvrnstveno bubrezi uklone iz krvotoka i izbace mokrenjem. Liječenje hlorokinom može izazvati napade porfirije u prvih nekoliko mjeseci liječenja, zbog masovne mobilizacije porfirina iz jetre u krvotok. Potpuna remisija može se vidjeti u roku od 6–12 mjeseci, jer svaka doza antimalarika može ukloniti samo ograničenu količinu porfirina i općenito postoje decenije akumulacije koje treba ukloniti. Prvobitno su se za liječenje ovog stanja koristile veće doze, ali se više ne preporučuju, zbog toksičnosti za jetru. Konačno, zbog jake povezanosti između PCT-a i hepatitisa C, liječenje hepatitisa C (ako postoji) je od vitalnog značaja za djelotvoran tretman PCT-a. U strategiji upravljanja, obično se koriste hlorokin, hidroksihlorokin i venesekcija.
Epidemiologija
Prevalencija PCT procjenjuje se na 1/10.000. Procjenjuje se da je 80% slučajeva porfirije cutanea tarda sporadično. Tačna učestalost nije jasna jer mnogi ljudi s ovim stanjem nikada ne iskuse simptome, a onima koji ih imaju često se pogrešno dijagnosticira bilo šta u rasponu od idiopatskog fotodermatitisa i sezonskih alergija do koprivnjača.
NGC 3178
NGC 3178 (također poznat kao MCG -3-26-34 i PGC 29980) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 160 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Vodena zmija. Najveći prečnik je 1,40 (65 hiljada sg) a najmanji 0,7 uglovnih minuta (33 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 16. marta 1836. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Statička neodređenost
U statici, struktura je statički neodređena kada jednačine statičke ravnoteže nisu dovoljne, kako bi se odredile sile, koje djeluju na to tijelo, kao ni sile reakcija tog istog tijela.
Prema drugom Newtonovom zakonu, jednačine za dvodimenzionalno tijelo glase:
mini|300p|desno|[[Dijagram slobodnog tijela statički neodređene grede.]] Na gredi desno postoje četiri nepoznate sile: VA, VB, VC i HA. Jednačine ravnoteže su sljedeće:
Σ H = 0:
Stille Hilfe
Organizacija Stille Hilfe für Kriegsgefangene und Internierte  je 1951. godine osnovana njemačka humanitarna organizacija od strane Helene Elisabeth Prinzessin von Isenburg (1900–1974), koja je kritikovana zbog podrške bivšim članovima nacionalsocijalističkih organizacija, kao i pomoći ratnim zločincima iz Drugog svjetskog rata.
Osnivanje
Organizacija je osnovana na osnivačkoj konferenciji 7. oktobra 1951. godine u Münchenu, a 15. novembra iste godine, upisana je u registar u gornjobajerskom gradu Wolfratshausenu. Za prvu predsjednicu izabrana je Helene Elisabeth Prinzessin von Isenburg, koja je imala dobre kontakte sa njemačkim plemstvom, te konzervativnim građanskim krugovima, kao i sa crkvenim krugovima. Organizacionom komitetu pripadali su i umirovljeni evangelistički biskup Theophil Wurm, koji je imao dobre kontakte sa tzv. Ispovjednom Crkvom, te rimokatolički pomoćni biskup Johannes Neuhäusler, koji je kao član njemačkog pokreta otpora bio zatvoren u koncentracionom logogu u Dachauu. Osim njih komitetu su pripadali i visoki funkcioneri Trećeg rajha, bivši SS-Standartenführer Wilhelm Spengler i bivši SS-Obersturmbannführer Heinrich Malz, koji je bio osobni referent Ernsta Kaltenbrunnera
<!--== Zielsetzung und Tätigkeit bis Mitte der 50er Jahre ==
Helene Elisabeth von Isenburg erklärte ihre Zielsetzung so: „Bei Beginn ihres Wirkens nahm sich die ‚Stille Hilfe‘ vor allem der Not der Kriegsgefangenen und der völlig rechtlosen Internierten an. Später galt ihre Fürsorge den im Rahmen der Kriegsfolgeprozesse Angeklagten und Inhaftierten, sei es in den Gefängnissen der Sieger oder in deutschen Justizvollzugsanstalten.“
In Pressekampagnen, persönlichen Schreiben, Petitionen, Vorsprachen, offenen Briefen u. v. m. wurden die NS-Verbrecher in der Regel als schuldlose Opfer, reine Befehlsempfänger und untadelige und oftmals auch tief gläubige Menschen dargestellt, die bitteres Unrecht durch die „Siegerjustiz“ erleiden müssten.
Weil sich Helene Elisabeth von Isenburg vor allem für die im alliierten Kriegsverbrechergefängnis Landsberg einsitzenden zum Tode verurteilten NS-Täter einsetzte, wurde sie als „Mutter der Landsberger“ nicht nur tituliert, sondern sie bezeichnete sich auch selbst so, um damit die „Stille Hilfe“ in erster Linie als karitativen Verein erscheinen zu lassen.
Die juristische Hilfe für inhaftierte NS-Täter organisierte in der Anfangszeit vor allem der Rechtsanwalt Rudolf Aschenauer (1913–1983), der auch Gnadengesuche und Revisionen formulierte und einreichte. Der Verein zahlte darüber hinaus Urlaubs-, Entlassungs- und Weihnachtsgeld an die Gefangenen und unterstützte auch deren Familien. Die Tätigkeit der „Stillen Hilfe“ verfolgte auch eine vergangenheitsideologische und revisionistische Zielsetzung.
Prinzessin Isenburg gelang es, konservative Kreise einzubeziehen und hochrangige Kirchenvertreter als moralische Autoritäten für sich zu gewinnen: Theophil Wurm und Johannes Neuhäusler (1888–1973). Besonders Neuhäusler, der unter den Nazis nicht nur Gestapohaft erleiden musste, sondern auch im KZ Dachau als Sonderhäftling eingesperrt war, war für die „Stille Hilfe“ von größtem öffentlichkeitswirksamem Wert. Die Motive der Bischöfe lagen wohl weniger in einer bewussten ideologischen Identifikation mit den NS-Tätern, sondern eher im Bemühen um die Aussöhnung mit der Vergangenheit und um den Neuanfang der Nachkriegsgesellschaft in Deutschland. Neuhäusler z. B. erklärte, er wolle „Schlechtes mit Gutem vergelten“.
Die weiteren Verbindungen der Prinzessin Isenburg und des Rechtsanwalts Aschenauer gingen vor allem zu SS-Ehemaligenorganisationen und zum Gauleiterkreis um Werner Naumann, die sich teilweise bereits in den alliierten Kriegsgefangenenlagern bilden konnten. Prinzessin Isenburg schaltete für ihre Aktionen eine ganze Reihe von Organisationen und Vereinigungen ein wie z. B. die „Arbeitsgemeinschaft zur Rettung der Landsberger Häftlinge“, die im Wesentlichen von den Kirchen finanziert wurden.
Tätigkeit bis heute
Nachdem sich die Kirchen mit dem Ende der großen Kriegsverbrecherprozesse und der Entlassung des letzten in Landsberg einsitzenden NS-Täters im Jahr 1958 weitgehend aus der „Stillen Hilfe“ zurückgezogen hatten, orientierte sich die Organisation fast ausschließlich an der „altrechten“ Szene.
In den folgenden Jahrzehnten wirkte die Stille Hilfe eher im Verborgenen in einem engen Netz mit revisionistischen Organisationen und prominenten Protagonisten der „Auschwitz-Lüge“ wie Thies Christophersen und Manfred Roeder und arbeitete mit einschlägigen Organisationen und Persönlichkeiten (z. B. Florentine Rost van Tonningen, Leon Degrelle) im Ausland zusammen.
Durch eine nicht geringe Zahl an Erbschaften und durch regelmäßige Spenden verfügt der Verein seit Gründung und bis heute über beträchtliche Geldmittel. Da der Verein seine Jahresabschlüsse nicht veröffentlicht, kann man den Geldzufluss nur schätzen: Allein an Spenden (ohne Erbschaften) dürften zumindest bis Ende der 90er Jahre jährlich 60.000 bis 80.000 € eingegangen sein.
Die „Stille Hilfe“ unterstützte die Verurteilten im Düsseldorfer Majdanek-Prozess, z. B. die ehemalige KZ-Wächterin Hildegard Lächert („blutige Brigitte“) und später z. B. Klaus Barbie, Erich Priebke und Josef Schwammberger, von 1942 bis 1944 Kommandant der deutschen Arbeitslager in Polen Przemysl und Rozwadow. Ob die Stille Hilfe an der Befreiung Herbert Kapplers aus einem Gefängnis in Rom im Jahr 1977 beteiligt war, ist nicht geklärt.
Sitz war seit 1976 Bremen-Osterholz, seit 1989 Rotenburg (Wümme), seit 1992 Wuppertal. 1993/1994 kam es zu einer politischen Debatte im Bundestag über die Gemeinnützigkeit des revisionistischen rechtsradikalen Vereins und zu einer Prüfung durch die Finanzbehörden. Erst im November 1999 entschied der Bundesfinanzhof, dass der „Stillen Hilfe“ die „Gemeinnützigkeit“ abzuerkennen ist.
Seit Jahren hat die „Stille Hilfe“ ein prominentes Aushängeschild: Gudrun Burwitz, die Tochter Heinrich Himmlers ist ein Idol der „Stillen Hilfe“ und in deren Umkreis. Bei einschlägigen Versammlungen wie dem Ulrichsbergtreffen in Österreich trat sie als Star und Autorität zugleich auf. Gudrun Burwitz, geboren am 8. August 1929, engagierte sich in den letzten Jahren intensiv für NS-Täter.
Das zeigte sich besonders im Fall Anton Malloth. Malloth, der rund 40 Jahre in Meran unbehelligt gelebt hatte, wurde 1988 von Italien nach Deutschland ausgewiesen, jedoch für seine Taten als Aufseher in der Kleinen Festung Theresienstadt erst im Jahr 2001 vom Landgericht München zu lebenslänglicher Haft verurteilt. Zuvor hatte die Staatsanwaltschaft München das Verfahren von der Staatsanwaltschaft Dortmund übernommen, die das Verfahren jahrelang verschleppt hatte. In der Zeit von 1988 bis 2000 lebte Malloth in Pullach am Südrand Münchens. Gudrun Burwitz hatte ihm dort im Auftrag der „Stillen Hilfe“ ein Zimmer in einem Seniorenheim mit gehobenem Niveau besorgt, das auf einem Grundstück erbaut ist, das zur NS-Zeit dem „Stellvertreter des Führers“, Rudolf Heß, gehört hatte. Als Ende der 90er Jahre publik wurde, dass die Sozialhilfeverwaltung (und damit die deutschen Steuerzahler) zu einem großen Teil die beträchtlichen laufenden Kosten für den Seniorenheimaufenthalt Malloths übernommen hatte, gab es in der Medienöffentlichkeit erhebliche Kritik – auch an der Beteiligung der Himmler-Tochter Gudrun Burwitz.
Literatur
-->
Kompozitor
mini|desno|Grčki kompozitor [[Vangelis]] Kompozitor (latinski com+ponere, doslovno "onaj koji stavlja zajedno") je osoba koja piše muziku. Izraz se uglavnom odnosi na nekoga ko piše muziku nekom vrstom muzičke notacije, koja omogućava ostalima da tu muziku izvode. Ovo razdvaja kompozitora od muzičara koji improvizuje. Međutim, neko može biti kompozitor i bez stvaranja muzike u pisanom obliku, jer svi muzički pravci nemaju pisanu notaciju. U ovom kontekstu, kompozitor je onaj koji piše muziku, i obično je njen prvi izvođač. Kasniji izvođači ponavljaju muzičku kompoziciju koju su čuli.
NGC 864
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Integracija korištenjem parametarskih derivacija
U matematici, integracija korištenjem parametarskih derivacija je metod integracije određenih funkcija.
Pretpostavimo da želimo izračunati integral
Ovaj integral se može riješiti tako što počnemo sa integralom:
Sada znamo da je:
Pretpostavimo da sada tražimo drugu derivaciju po t, a ne po x (to znači da ćemo x i dx smatrati konstantama):
Sada uočite da ovo rješenje ima isti oblik kao i zadana funkcija, čiji integral tražimo. U originalnom problemu, t = 3. Zamjenom toga u naše rješenje dobija se:
Tamburica
mini|100p|Bisernica, vrsta tamburice Tamburica je poznati instrument. Broj žica varira od 2-6. Unesena je na prostore Balkana za vrijeme prodora Turaka. Postoje slike tamburica iz čak 3. vijeka p. n. e. U Grčkoj su je zvali "pandora". Bisernica ima 5 žica, od toga dvije najtanje žice sviraju se zajedno.
Ramazanski bajram
Ramazanski bajram (Eid al-Fitr) islamski je blagdan koji se obilježava nakon ramazana.
Ramazan je jedan od posebnih mjeseci u islamu. Jedna od pet temeljnih dužnosti svakog muslimana jest i post koji se provodi u ovom mjesecu. Tokom svih dana ramazana muslimani se moraju uzdržavati od hrane, pića i spolnog odnosa sa svojim suprugama, i to od zore, pa do zalaska Sunca. Po isteku ovog mjeseca slijedi mjesec ševval i prva tri dana tog mjeseca je jedan od dva praznika u islamu, Ramazanski bajram. Njime se obilježava kraj posta. Prvi dani (oba) Bajrama su dani kad post nije dozvoljen.
IC 1439
IC 1439 (također poznat kao ESO 602-2, MCG -4-52-30 i PGC 68476) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 439 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Vodolija. Najveći prečnik je 1,30 (166 hiljada sg) a najmanji 0,9 uglovnih minuta (115 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Stephane Javelle 20. jula 1892. godine.
Ramazanski bajram
Adabi (bonton)
Na dan oba bajrama preporučene su izvjesne stvari, a koje doprinose obilježavanju posebnosti ovih dana kao praznika. Lijepo je:
Također pogledajte
mini|Ramazanski Bajram namaz u Skenderiji 2014.
Integracija trigonometrijskih proizvoda kao kompleksnih eksponencijala
Funkcije koje sadrže sinus ili kosinus mogu se izraziti kao kompleksni eksponencijali korištenjem Eulerove formule. Primjer: Pretpostavimo da želimo integrisati:
Tada kosinusna funkcija može biti izražena u svom Eulerovom obliku:
Ova funkcija je mnogo lakša za integrisanje.
Alternativno, možemo razmatrati realni i imaginarni dio kompleksnih brojeva
Kosinus je realni dio kompleksnog broja napisanog u obliku cos x + i sin x
Arezzo
Arezzo (latinski: Arretium) je stari grad u centralnoj Italiji.
Arezzo je i glavni grad istoimene italijanske provincije istog imena, smještene u Toskani. Smješten je na oko 80 km jugoistočno od Firence, na visini od 296 m iznad nivoa mora.
Prema podacima iz 2001. godine broj stanovnika iznosio je 91 600 osoba.
Simón Bolívar
Simón José Antonio de la Santísima Trinidad Bolívar y Palacios Ponte Blanco, poznatiji samo kao Simón Bolívar (24. juli 1783 – 17. decembar 1830) bio je južnoamerički vođa i revolucionar koji je imao ključnu ulogu u uspostavljanju Venecuele, Ekvadora, Bolivije, Perua i Kolumbije kao nezavisnih država od španske vladavine.