cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Missouri
Željeznički
Jedina gradska i podzemna željeznica u Missouriju je MetroLink i nalazi se u Saint Louisu. Spaja grad sa predgrađima i okolnim mjestima u okrugu St. Louis kao i sa nekim naseljima u susjednom Illinoisu. To je jedan od najvećih željezničkih gradskih sistema u SAD (po dužini linija). Gradski tramvaj u centru Kansas Cityja treba početi saobraćati u proljeće 2016.
Višemodalni portalni saobraćajni centar u Saint Louisu je najveći aktivni višenamjenski transportni centar u državi. Nalazi se u centru St. Louisa u blizini kompleksa historijske stanice Union. Služi kao čvorište i stanica mreže MetroLink, kao i stanica regionalnog autobuskog saobraćaja MetroBus, Greyhound, Amtrak i taksi službe.
Autobuski
Većina gradova ima redovni autobuski sistem stalnih linija, dok mnogi seoski okruzi imaju mjesni javni prevoz. Nacionalne kompanije Greyhound, Trailways i Megabus pružaju međudržavne autobuske usluge u Missouriju.
Cestovni
Kroz Missouri prolazi nekoliko autoputeva.
Nakon donošenja amandmana 3 krajem 2004. Ministarstvo saobraćaja Missourija (MoDOT) počelo je program rekonstrukcije i osavremenjavanja puteva "Lakše, bezbjednije, brže", koji je imao za cilj dovesti 3.500 km autoputeva u bolje stanje. Program je završen u decembru 2007. U periodu od 2006. do 2014. smanjen je broj smrtnih slučajeva na putevima Missourija od 1.257 u 2005, preko 960 u 2008. do 766 u 2014. godini.
Samo dio autoputa Interstate 55 u Missouriju ima traku namijenjenu za saobraćaj vozila sa dva ili više putnika (HOV trake), i to od Ste. Genevieve do petlje sa Interstate 270-255 u okrugu Saint Louis. Te trake su označene i otvorene 10. februara 2013. HOV trake su također označene i na autoputu Interstate 70 u okrugu St. Charles do Interstate 270 u okrugu St. Louis, te na koridoru sjever-jug na autoputu Interstate 270 u centralnom dijelu okruga St. Louis.
Politika
Trenutni Ustav Missourija je četvrti po redu u historiji države, usvojen 1945. godine. Kao i većina ustava ostalih saveznih država, on također propisuje tri organa vlasti: zakonodavnu skupštinu, izvršnu i sudsku vlast. Zakonodavna vlast se sastoji iz dva doma: Zastupnički dom Missourija i Senat. Ova dva doma sačinjavaju Opću skupštinu Missourija.
Izvršna vlast na čelu ima guvernera Missourija a uključuje i pet drugih izbornih funkcija na nivou cijele savezne države. Sve osim jedne izvršne funkcije u državi vrše političari iz Demokratske stranke.
Harry S. Truman (1884–1972), 33. predsjednik SAD, rođen je u gradu Lamar. Bio je sudija u okrugu Jackson a nakon toga i senator u Senatu SAD tokom 10 godina, prije nego što je izabran kao potpredsjednik na izborima 1944. Nakon što se povukao iz politike živio je u Independenceu.
Missouri se u političkom smislu smatra državom "predvodnicom", a često se njeni građani na izborima odlučuju promijeniti stranku za koju glasaju. Država je u prošlosti mnogo puta podržavala predsjedničkog kandidata koji je na kraju u pobijedio, tako da je od 1904. do danas u Missouriju pobijedio kandidat koji je i postao američki predsjednik, osim u tri slučaja: na izborima 1956. Missouri je glasao za demokratskog guvernera iz susjednog Illinoisa Adlai Stevensona, a pobijedio je tadašnji predsjednik republikanac Dwight D. Eisenhower iz susjednog Kansasa, a na izborima 2008. i 2012. oba puta je glasao za republikanske kandidate John McCaina i Mitt Romneya kada je na izborima pobijedio senator (i kasnije predsjednik) Barack Obama. Na izborima 2012. Missouri je snažno skrenuo na stranu Republikanaca, kada je Romney pobijedio Obamu sa gotovo 10%-tnom razlikom.
Okruzi
Savezna država Missouri ima 114 okruga i jedan nezavisni grad (Saint Louis).
Najveći okruzi po površini su Texas (3053,59 km²) i Shannon (2600,35 km²). Najmanji po površini je okrug Worth (688,94 km²). Nezavisni grad St. Louis ima površinu od samo 160,58 km², ali je i najgušće naseljeno područje u Missouriju (1984,6 stanovnika na km²).
Okruzi sa najvećom populacijom (procjena iz 2012) su St. Louis (1.000.438 stanovnika), Jackson (677.377), St. Charles (368.666) i grad Saint Louis (318.172). Okrug Worth je najmanje naseljeni okrug sa 2.171 stanovnikom (po popisu 2010).
Najveći gradovi
Jefferson City je glavni grad Missourija. Pet najveći gradova u državi su Kansas City, St. Louis, Springfield, Independence i Columbia.
Saint Louis je najznačajniji grad i najveće metropolitansko područje u Missouriju, koje obuhvata prostor 17 okolnih okruga i jedan nezavisni grad, samo jezgro Saint Louisa. Osam od tih okruga je izvan Missourija i pripada državi Illinois. Prema podacima iz 2009. St. Louis je bio 18. najveće metropolitansko područje u SAD sa 2,83 miliona stanovnika. Ipak, ako se posmatra takozvano kombinirano statističko područje, onda je St. Louis sa 2,89 miliona stanovnika 15. po veličini u SAD. Neki od većih gradova u metropolitanskom području St. Louis su St. Charles, St. Peters, Florissant, Chesterfield, Creve Coeur, Wildwood, Maryland Heights, O'Fallon, Clayton, Ballwin i University City.
Kansas City je najveći grad u Missouriju po broju stanovnika i najznačajniji grad u istoimenom metropolitanskom statističkom području, koje obuhvata 15 okruga uključujući i šest okruga u državi Kansas. Prema podacima iz 2009, ono je bilo 29. najveće metropolitansko područje u SAD sa 2,068 miliona stanovnika. Unutar tog područja nalaze se gradovi poput Independence, Lee's Summit, Blue Springs, Raytown, Liberty i Gladstone.
Grad Branson je jedna od većih turističkih atrakcija u području Ozarks u jugozapadnom dijelu Missourija.
Muzika
thumb|200px|Bejzbol ekipa [[St. Louis Cardinals igra na stadionu Busch.]] U Missouriju je rođeno ili su živjeli veliki broj poznatih muzičara. Među njima ističe se gitarst i pionir rocka Chuck Berry, zatim pjevačica i glumica Josephine Baker, "kraljica rocka" Tina Turner, pop pjevačica i tekstopisac Sheryl Crow, reperi Nelly, Chingy i Akon, svi oni su sadašnji ili bivši građani St. Louisa. Reper Eminem rođen je u gradu St. Joseph, a također je živio i u Savannahu i Kansas Cityju. Rock and roll muzičar Steve Walsh iz grupe Kansas rođen je u St. Louisu a odrastao u St. Josephu.
Simfonija Kansas Cityja i simfonijski orkestar St. Louisa su dva najpoznatija orkestra u državi. Sentluiski je drugi po starosti simfonijski orkestar u SAD, a posljednjih godina pod dirigentskom palicom Leonarda Slatkina došao je do značajnih postignuća.
Književnost
Missouri je dom poznatog pisca Mark Twaina. Radnje njegovih romana Pustolovine Toma Sawyera i Pustolovine Huckleberry Finna odvijaju se u gradu Hannibalu, gdje je Twain proveo djetinjstvo.
Pisac William Least Heat-Moon rođen je u Kansas Cityju, a poznat je po hronici Blue Highways o svojim putovanjima po malim američkim gradovima. Ta knjiga bila je na spisku bestselera New York Timesa gotovo godinu dana tokom 1982. i 1983. godine.
Sport
Missouri je bio domaćin Ljetnih Olimpijskih igara 1904. u St. Louisu, prvih olimpijskih igara održanih u SAD-u.
System 7 (grupa)
Steve Hillage i Miquette Giraudy, obojica ranije iz Gonga, su osnovali System 7 1989. godine, nakon perioda od nekoliko godina u kojem su bili postepeno uronjeni u razvoj elektronske i plesne muzike u Velikoj Britaniji dok je Stiv radio uglavnom kao producent ploča za druge umjetnike. Ključni rani saradnik bio je DJ Alex Paterson (iz Orb-a), kojeg su Steve i Miquette čuli kako svira Hillageovu ambijentalnu ploču Rainbow Dome Musick iz 1979. u ambijentalnom DJ setu u londonskom klubu Heaven. Ubrzo su postali dio underground dance scene u Londonu. Dok Hillage i Giraudy čine jezgro System 7, to je prošireni zajednički projekat sa umjetnicima kao što su A Guy Called Gerald, Paul Oakenfold, Carl Craig, Laurent Garnier, Derrick May, Alex Paterson i Youth. System 7 u velikoj mjeri koristi Hillageove električne gitare.
Hillage i Giraudy su kasnije pokrenuli chill-out i downtempo sestrinski projekat pod nazivom Mirror System, a radili su i pod imenom Groovy Intent.
Prvi album System 7 izdat je za izdavačku kuću Virgin 10 Records za plesnu muziku, nakon čega je uslijedila samo vinilna saradnja Derrick Maya Altitude (sa Ultra Natéom ). Godine 1992. System 7 se preselio na Youth's Butterfly label, izdavši četiri albuma, sve do 1999. godine kada su osnovali sopstvenu izdavačku kuću A-Wave za sva buduća izdanja, takođe ponovo izdajući svoj Butterfly katalog.
Osim albuma, System 7 je objavio niz klupskih singlova sa zapaženim remiksovima, između ostalih, Richieja Hawtina (aka Plastikman), Dubfirea, Jamesa Holdena, Liquid Soula i Son Kitea.
Malapsorpcija
Malapsorpcija (malsorpcija) je stanje koje nastaje zbog abnormalnosti apsorpcije hranjivih tvari kroz gastrointestinalni (GI) trakt. Oštećenje može biti od jednog ili više nutrijenata u zavisnosti od abnormalnosti. To može dovesti do pothranjenosti i raznih anemija.
Obično ljudski gastrointestinalni trakt vari i apsorbuje prehrambene nutrijente sa izuzetnom efikasnošću. Tipska zapadnjačka dijeta koju odrasla osoba unese u jednom danu uključuje otprilike 100 g masti, 400 g ugljikohidrata, 100 g proteina, 2 L tekućine i potrebni natrij, kalij, hlorid, kalcij, vitamine i druge elemente. Pljuvačni, želučani, crijevni, jetreni i pankreasni sekret unose dodatnih 7–8 L tečnosti, koja sadrži proteine, lipide i elektrolite do crijevnog sadržaja. Ovo ogromno opterećenje reducira se u tankom i debelom crijevu na manje od 200 g stolice koja sadrži manje od 8 g masti, 1–2 g dušika i manje od 20 mmola Na+, K +, Cl–, HCO3–, Ca2+ ili Mg2+.
Ako postoji oštećenje bilo kojeg od mnogih koraka uključenih u složeni proces probave i apsorpcije nutrijenata, može doći do crijevne "malapsorpcije". Ako abnormalnost uključuje samo jedan korak u procesu apsorpcije, kao kod primarnog nedostatka laktaze ili ako je proces bolesti ograničen na vrlo proksimalno tanko crijevo, tada može doći do selektivne malapsorpcije samo jedne hranjive tvari. Međutim, generalizirana "malapsorpcija" višestrukih nutrijenata u ishrani razvija se kada je proces bolesti opsežan, čime se poremeti nekoliko procesa varenja i apsorpcije, kao što se dešava kod celijakije sa ekstenzivnim zahvaćanjem tankog creva.
Gastrointestinalne manifestacije
Ovisno o prirodi procesa bolesti koji uzrokuje malapsorpciju i njenom opsegu, gastrointestinalni simptomi mogu varirati od teških do suptilnih ili čak mogu biti potpuno odsutni. Mogu biti prisutni proljev, gubitak težine, nadutost, abdominalna naduvenost, abdominalni grčevi i bol. Iako je dijareja česta tegoba, karakter i učestalost stolice mogu značajno varirati, od preko 10 vodenastih stolica dnevno do manje od jedne voluminozne stolice nalik na kit, što potonje uzrokuje da se neki pacijenti žale na zatvor. S druge strane, masa stolice je uvijek povećana kod pacijenata sa steatorejama i generaliziranom malapsorpcijom iznad normale sa 150 –200 g/dan. Ne samo da neapsorbovani nutrijenti doprinose masi stolice, već se povećava i lučenje mukozne tečnosti i elektrolita kod bolesti povezanih sa upalom sluzokože kao što je celijakija. Pored toga, neapsorbovane masne kiseline, koje mikrobiota debelog creva pretvara u hidroksi-masne kiseline, kao i neapsorbovane žučne kiseline ometaju apsorpciju i indukuju lučenje vode i elektrolita iz debelog creva koji se dodaje masi stolice. Gubitak težine je uobičajen među pacijentima sa značajnom intestinalnom malapsorpcijom, ali se mora procijeniti u kontekstu kalorijskog unosa. Neki pacijenti kompenziraju fecesno rasipanje neapsorbiranih nutrijenata, tako što značajno povećavaju svoj oralni unos. Stoga je od presudne važnosti sakupljanje pažljive historije ishrane kod pacijenata kod kojih se sumnja na malapsorpciju. Prekomjerni nadimanje i napuhivanje u trbuhu mogu odražavati prekomjernu proizvodnju plinova zbog fermentacije neapsorbiranih ugljikohidrata, posebno kod pacijenata s primarnim ili sekundarnim nedostatkom disaharidaze, kao što je intolerancija laktoze ili intolerancija saharoze. Malapsorpcija nutrijenata iz ishrane i prekomerno lučenje tečnosti upaljenog tankog creva također doprinose nadimanju stomaka i napuhivanju. Prevalencija, težina i karakter boli u trbuhu značajno variraju među različitim procesima bolesti povezanim s crijevnom malapsorpcijom. Naprimjer, bol je česta kod pacijenata s hroničnim pankreatitisom ili karcinomom gušterače i Crohnovom bolešću, ali ga nema kod mnogih pacijenata sa celijakijom ili malapsorpcijom nakon gastrektomije.
Vanintestinalne manifestacije
Značajan broj pacijenata sa intestinalnom malapsorpcijom u početku se pojavljuje sa simptomima ili laboratorijskim abnormalnostima koje upućuju na druge organske sisteme u odsustvu ili sjeni simptoma koji se odnose na gastrointestinalni trakt. Naprimjer, sve je više epidemioloških dokaza da sve više pacijenata sa celijakijom ima anemiju i osteopeniju u odsustvu značajnih klasičnih gastrointestinalnih simptoma. Mikrocitna, makrocitna ili dimorfna anemija može odražavati poremećenu apsorpciju gvožđa, folata ili vitamina B12. Purpura, subkonjunktivalno krvarenje ili čak otvoreno krvarenje mogu odražavati hipoprotrombinemiju koja je sekundarna zbog malapsorpcije vitamina K. Osteopenija je česta, posebno u prisustvu steatoreja. Poremećena apsorpcija kalcija i vitamina D i helacija kalcija neapsorbiranim masnim kiselinama, što rezultira gubitkom kalcija u fecesu, može doprinijeti. Ako se manjak kalcija produži, može se razviti sekundarni hiperparatireoidizam. Produžena pothranjenost može izazvati amenoreju, neplodnost i impotenciju. Edem, pa čak i ascites mogu odražavati hipoproteinemiju povezanu s enteropatijom koja gubi proteine, uzrokovana limfnom opstrukcijom ili opsežnom upalom sluznica. Dermatitis i periferna neuropatija mogu biti uzrokovani malapsorpcijom određenih vitamina ili mikronutrijenata i esencijalnih masnih kiselina.
Ispoljavanje
Simptomi se mogu manifestirati na različite načine, a karakteristike mogu dati trag o osnovnom stanju. Simptomi mogu biti crijevni ili vancrijevni – prvi preovlađuju kod teške malapsorpcije.
Patofiziologija
Glavna svrha gastrointestinalnog trakta je da probavi i apsorbuje hranjive tvari (masti, ugljikohidrati, proteini] ], mikronutrijenti ([[vitamini i minerali u tragovima), voda i elektroliti. Probava uključuje i mehaničku i enzimsku razgradnju hrane. Mehanički procesi uključuju žvakanje, želučano bušenje i miješanje tamo-amo u tankom crijevu. Enzimska hidroliza je pokrenuta unutarlumenskim procesima koji zahtijevaju želučane, pankreasne i žučne sekrecije. Finalni produkti probave se apsorbiraju kroz ćelije crevnog epitela.
Malapsorpcija predstavlja patološko ometanje normalnog fiziološkog slijeda digestije (intralumenski proces), apsorpcije (mukozni proces) i transporta (postmukozni događaji) nutrijenata.
Crijevnu malapsorpciju mogu uzrokovati:
Dijagnoza
Ne postoji jedinstven, specifičan test za malapsorpciju. Što se tiče većine medicinskih stanja, istraga je vođena simptomma i znakovima. Niz različitih stanja može izazvati malapsorpciju i potrebno je tražiti svako od njih posebno. Zagovaraju se mnogi testovi, a neki, kao što su testovi za funkciju pankreasa su složeni, razlikuju se između centara i nisu široko prihvaćeni. Međutim, postali su dostupni bolji testovi s većom lakoćom upotrebe, boljom osjetljivošću i specifičnošću za uzročna stanja. Testovi su takođe potrebni da bi se otkrili sistemski efekti nedostatka hranljivih materija koje se ne apsorbuju (kao što je anemija sa malapsorpcijom vitamina B12).
Klasifikacija
Neki radije klasificiraju malapsorpciju klinički u tri osnovne kategorije:
NGC 6744A
NGC 6744A (također poznat kao ESO 104-38 i PGC 62815) je nepravilna galaksija i nalazi se u sazviježđu Paun.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
NGC 5278
NGC 5278 (također poznat kao Arp 239, IRAS 13397+5555, MCG 9-22-101, PGC 48473 i UGC 8677) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 346 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Veliki medvjed. Najveći prečnik je 1,30 (131 hiljada sg) a najmanji 1,0 uglovnih minuta (101 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 14. aprila 1789. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
IC 2111
IC 2111 (također poznat kao ESO 56-EN13) je emisijska maglina i nalazi se u sazviježđu Zlatna riba. Prvo otkriće je napravio Williamina Paton Stevens Fleming 1901. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Murat II
Murat II (osmanlijski turski: مراد ثانى Murād-ı sānī; 1404 – 3. februar 1451) bio je sultan Osmanlijskog Carstva od 1421. do 1451 (osim perioda od 1444. do 1446. kad je vladao njegov sin Mehmed II). Njegova vladavina obilježena je dugotrajnim ratovima protiv hrišćanskih feudalaca na Balkanu i bejluka u Anadoliji. Međutim, njegov najveći uspjeh bio je rođenje njegovog sina Mehmeda II koji je osvojio Konstantinopolj, glavni grad Bizantijskog Carstva, i na taj način okončao rimsko naslijeđe.
Biografija
Murat II postaje sultan u 17. godini poslje smrti oca Mehmeda I. Njegova gotovo cjelokupna vladavina je ratno doba što se nalazi u potpunoj suprotnosti s ličnošću ovog sultana.
Nedugo poslije smrti Mehmeda I Bizant objavljuje rat neiskusnom nasljedniku. Kada rat po to umiruće Carstvo krene loše ono uspijeva u njega na svojoj strani uvući Veneciju. Praktično ovaj rat završava 1430. godine kada je Solun osvojen od strane Turskih trupa, ali manji okršaji su se vodili sve do 1432. godine.
S druge strane rat se također vodio s Mađarsko-srpskom koalicijom na Balkanu i protiv Karamidskog emirata u Aziji. Povod za taj drugi rat postaje želja sultana za povratak dijela današnje Rumunije natrag Turskoj državi kao što je to i bilo prije bitke kod Angore. Taj rat završava mirovnim sporazumom kojim se potvrđuje tadašnji status quo.
Na opće iznenađenje Murat II potpisuje svoju abdikaciju 1444. godine u korist sina Mehmeda II.
Ipak sudbina nije dopustila mirni odlazak u penziju ovog čovjeka željnog mira. Tokom te iste godine križarska vojska ulazi na teritoriju Osmanlijske države i pobjeđuje vojsku neiskusnog Mehmeda II. Taj poraz dovodi do bune protiv mladog sultana sa zahtjevom povratka Murata II. na državno čelo. To se ostvaruje pa Turska vojska pod vodstvom staro-novog sultana pobjeđuje križare 11. novembra 1444. godine u bitki kod Varne.
To poniženje svrgavanja Mehmed II nije nikad zaboravio i nakon što Murat II ponovno abdicira 1451. godine on se pobrinuo da ga niko ne može pozvati nazad na državno čelo.
Potkopavanje (šah)
Potkopavanje (poznato i kao uklanjanje čuvara ili uklanjanje branioca) jeste šahovska taktika u kojoj se uzima protivnikova figura koja brani neku drugu figuru, ostavljajući je tako nebranjenu ili nedovoljno branjenu. Protivnik tada ima neprijatan izbor: da uzme figuru koja je uzela njegovu ili da spasi svoju nebranjenu figuru. Mogući odgovor je žrtvovanje figure čija je odbrana potkopana prije uzimanja figure koja je uzela njenog branioca.
Primjer
U partiji Kramnik–Topalov na turniru u Linaresu 2004. došlo se do pozicije prikazane na dijagramu desno, sa bijelim na potezu. Crnog skakača na a4 brani jedino pješak na b5. Bijeli je potkopao skakača potezom '''1. Lxb5'''. Partija je nastavljena: '''1...Txb5 2. Txa4''', što znači da je bijeli zaradio pješaka.
Očiti nastavak za crnog je 1...Sxb2, čime se rješava nebranjenog skakača. Ako 2.Kxb2, onda 2...Txb5+, čime crni vraća pješaka. Međutim, crni ovdje nije odigrao 1...Sxb2?? zbog jakog odgovora bijelog: 2. Tb3, kojim bijeli osvaja figuru.
Mehmed I
Mehmed I (1389 – 26. maj 1421) bio je sultan Osmanlijskog Carstva od 1413. do 1421. Sin je sultana Bajazida I i Devlet Hatun.
Rani život
Rođen je u Bursi 1389. godine kao sin sultana Bajazida I i jedne od njegovih žena, Devlet Hatun. Mehmed je bio treći sin sultana Bajazida I. Imao je četvoricu polubraće: Sulejmana, Isu, Mustafu i Musu. Mehmed je imao naziv Čelebi, što znači "gospodin".
20. jula 1402. godine sultan Bajazit I je poražen u bici kod Ankare od mongolskog vladara Timurlenka. Mehmedova braća (s izuzetkom Mustafe, koji je zajedno sa Bajazidom I zarobljen i odveden u Samarkand) su spašena sa ratišta. Mehmeda je spasio Bajazit paša koji ga je odveo u svoj rodni grad Amasyu. Mehmed je kasnije Bajazit pašu proglasio velikim vezirom (1413. - 1421.).
Nakon bitke, Mehmed se borio sa svojom braćom Sulejmanom, Isom i Musom u građanskom ratu poznatom kao Osmanlijski interegnum (1402. - 1413.) u kojem ih ubija. Njegov brat Mustafa se nakon skrivanja borio protiv Mehmeda I za vrijeme njegove vladavine u dvije neuspjele pobune.
Vladavina
Nakon pobjede nad braćom, Mehmed se okrunio za sultana u tračkom gradu Edirni koji se nalazi u evropskom dijelu carstva i postaje sultan Mehmed I. Čim je uspostavio svoju vlast, proglasio je Edirne glavnim gradom carstva i osvojio dijelove Albanije, Jandarid emirat i armensku kraljevinu Kilikiju. Zbog mnogih njegovih dostignuća, Mehmed I je poznat kao "drugi osnivač" Osmanskog carstva.
Odmah nakon što je Mehmed započeo svoju vladavinu, njegov brat Mustafa, koji je bio zarobljen zajedno sa ocem Bajazidom I, se oslobodio i krio u Anadoliji. Ponovo se pojavljuje na sceni i moli Mehmeda da podijele carstvo. Mehmed ga odbija i započinje bitku protiv brata. Nakon poraza, Mustafa bježi u Bizantijski grad Solun, ali nakon dogovora sa Mehmedom I, Bizantijski car Manuel II je prognao Mustafu na ostrvo Lemnos.
Međutim, i dalje je Mehmed I bio suočen sa problemima. Prvi problem je bio njegov nećak Orhan kojeg je Mehmed doživljavao kao prijetnju njegovoj vladavini i osudio ga je za izdaju. Osim toga, poslije bitke kod Ankare i građanskog rata, stanovništvo carstva je postalo nestabilno i traumatizirano. Tada je nastao snažan društveni i religijski pokret kojeg je osnovao šeik Bedredin (1359. - 1420.), poznati muslimanski sufi i harizmatični teolog. Bio je ugledni ulema čija je majka bila grkinja a otac musliman iz Simavna (Kyprinosa) zapadno od Edirne (ranije Adrianopolja).
Bedredin je stvorio vjerski pokret u Osmanlijskom Carstvu koji promovira suzbijanje socijalne razlike između bogatih i siromašnih. Razvijajući uspješno popularnu društvenu revoluciju i sinkretizam različitih religija, Bedredinov pokret se počeo širiti i na zapadnu Anadoliju. Šeik Bedredin je 1416. godine započeo pobunu protiv sultana. Nakon četiri godine borbe, zarobio ga je Mehmedov veliki vezir Bajazit paša i objesio u gradu Seresu u današnjoj Grčkoj.
= Reference =
IC 64
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Vizije kćeri Albionovih
Priča
Veći dio pjesme govori o ženskom liku pod imenom Oothoon, koju se naziva "nježnom dušom Amerike", i njenom seksualnom iskustvu. S. Foster Damon (A Blake Dictionary) pretpostavio je da je Blakea nadahnulo djelo Odbrana ženskih prava Mary Wollstonecraft iz 1792. godine.
Oothoon je zaljubljena u Theotormona, koji prikazuje čednog muškarca lažno uvjerenog u svoju pravednost. Oothoon poželi Theotormona, ali je iznenada siluje Bromion. Nakon tog čina ni Bromion ni Theotormon ne žele imati nikakve veze s njom.
Simbolika
Imena likova prikazuju njihove simboličke uloge, što je tipično za Blakea. Theotormonovo ime vuče porijeklo iz grčke riječi "theos", koja znači bog, i latinske riječi "tormentum", koja znači "mučiti". Ime njegovog suparnika Bromiona grčkog je porijekla i znači "onaj koji riče".
Blake se poslužio Platonovom alegorijom pećine u Vizijama kćeri Albionovih kako bi prikazao da tri lika nikako ne razumiju istinsku prirodu stvarnosti jer ih stalno sputavaju konvencije. Smatra se da je Theotormon misticirani oblik Johna Stedmana, čiju je knjigu, koja govori o njegovom iskustvu s ropstvom i brutalnošću u Surinamu na obali Južne Amerike, Blake u to vrijeme ilustrirao.
Sluh
200px|desno|thumb|Vanjsko, srednje i unutrašnje uho Sluh je jedno od pet čula kičmenjaka, uključujući i ljude. Kod njih Slušni sistem prikuplja mehaničke vibracije, koje uzrokuju zvučne talase. Zvuk čujemo, jer živci u ušima pretvaraju vibracije u signale, koji idu u mozak. Slušni sistem se sastoji od uha, slušnog živca i dijelova središnjeg živčanog sistema koji su uključeni u osjet sluha. Nemogućnost slušnih organa, da primaju podražaje naziva se gluhoća.
Čulo sluha je veoma osjetljiv receptor spoljnjih draži, koji ima visoko razvijenu sposobnost da mehaničku energiju zvučnih talasa  pretvara u biolektrične im­pulse i upućuje ih odgovarajućim moždanim centrima. Mehanoreceptori ovog čula su smješteni u tzv. Kortijevom organu unutrašnjeg uha – glavnom funkcijskom dijelu puža. Do njega zvuk dopire preko vanjskog i srednjeg uha. Zvučni valovi  izazivaju  treperenje bubne opne,  koje se prenosi  na slušne koščice: Budući da su  međusobno povezane li­gamentima, one  imaju  stalan položaj, ali i naročito značajnu sposobnost da djeluju kao svojevrsna opruga, koja jačinu primljenih treperenja povećava za više od 20 puta. Sa uzengije ove  vi­bracije (preko  "ovalnog okna") dospi­jevaju do puža.
Svojstva zvuka i testiranje funkcije
Intenzitet (jačina) i frek­vencija (učestalost) zvučnih vibracija osnovna su svojstva zvučnih  talasa, od kojih zavise količina i kvalitet zvučnih  informacija. Zvuk je zračno treperenje  odredene amplitude (talasne dužine) i frekvencije (broja treptaja u sekundi). Osnovna jedinica mjere jačine je decibel (dB), a frekvencije herc (Hz). Jake zvučne draži imaju visoku amplitudu, a frekvencija raste sa visinom tona. Normalno ljudsko čulo osjeća zvučne talase frekvencije od 20 do 20.000 Hz.
Funkcionalne sposobnosti  čula sluha  su određene minimalnom  količinom zvučnih informacija na  osnovu kojih su precizno raspoznatljive najmanje promjene intenziteta i frekvencije zvučnih  vibracija. Ovi diferencijalni pragovi (razlikovanja) posebno su značajni u području tihih – jedva čujnih i veoma jakih tonova.
Apsolutni prag sluha  je onaj stepen  njegove osjetljivosti na kojem se određeni zvuk  jedva može raspoznati  od apsolutne  tišine. Diferencijalni prag dviju frekvencija ili dva intenziteta zvuka predstavlja najmanju razliku koju je moguće  osjetiti u određenom području  dubine slušnog  polja. On nema stalnu vrijednost, a zavisi od učestalosti zvučnih vibracija. Prag nelagodnosti i prag bola nalaze se u području visokih intenziteta, kada zvuk gubi svoja bitna svojstva i izaziva osjećaj nelagodnosti i bola. Prag sluha je različit za pojedine frekvencije i oznacava se sa 0 (nula) dB, dok je prag bola priblizno konstantan i normalno se krece od 110 do 130 dB.
Fiziološko djejstvo buke na čulo sluha i organizam  u cjelini u najvećoj mjeri se  ostvaruje  povećanjem  nadražaja  simpatičkog  dijela  nervnog  sistema,  koji djeluje bez uticaja naše volje. Ogromna većina ljudskih  djelatnosti  odvija se u uslovima odredenog ozvučenja radnog prostora pa je organizam adaptiran na izvjesne "normalne" tonalitete buke. Njen optimum uveliko zavisi od vrste rada, raspoloženja, individualnih sklonosti i drugih  činilaca. Zato apsolutna tišina, u kojoj šumovi tijela, puls, disanje, protok  krvi i zvučni znaci ostalih životnih funkcija postaju vrlo glasni, izaziva neprijatan osjećaj, uznemirenje  i psihičke smetnje koje se ne mogu dugo izdržati. Medutim, pri intenzitetima buke preko 60 dB,a naročito preko 80 dB, javljaju se različiti simptomi pojačanog nadražaja simpatikusa, koji na većoj budnosti postaju još izraženiji i dovode do burnih reakcija organizma  i oštećenja čula sluha.
U pužu, naročito u njegovom vršnom dijelu, smanjuje se cirkulacija krvi, osobito pri frekvencijama zvuka oko 4000 Hz. Istovremeno se povećava opterećenje Kortijevog organa i bazne mem­brane, gdje se obično i javljaju prva organska oštećenja unutrašnjeg uha.
Ispitivanje funkcije čula sluha obuhvata proučavanje njegovih kvalitativnih (kakvoćnih) i kvantitativnih (količinskih, mjernih) svojstava. Kvalitativne sposo­bnosti se određuju orijentaciono, u cilju procjene općeg stanja oštrine sluha, a kvantitativne osobine se tiču mogućnosti razlikovanja jačine i frekvencije zvuka, odnosno stepena oštećenja receptora za frekventno područje koje se nenormalno čuje. U ovoj oblasti još uvijek se može primjeniti i ispitivanje sluha pomoću šapata i govora različite glasnosti. Šapat se normalno čuje sa udaljenosti od 6 m. Ako je njegova čujnost ispod 4 m, radi se o lahkom oštećenju, ispod 1 m – o srednje teškom, a sposobnost da se čuje tek vikanje uz samo uho, prate teška oštećenja ove funkcije. Savremene kvantitativne metode ispitivanja funkcije sluha su:
NGC 2320
NGC 2320 (također poznat kao MCG 8-13-51, PGC 20136 i UGC 3659) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 273 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Ris. Najveći prečnik je 1,40 (111 hiljada sg) a najmanji 0,8 uglovnih minuta (64 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 28. decembra 1790. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Mali Vrh pri Prežganju
Teritorijalna organizacija i pripadnost naselja
Napomena: ''MNO je skr. za Mjesni narodni odbor.''
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2021. godine, Mali Vrh pri Prežganju je imao 112 stanovnika.
Napomena: ''U 1869. iskazano pod imenom Mali Verh, a zatim do popisa 1948. pod imenom Mali Vrh.''
Jezički i vjerski sastav
Napomena: ''Oznaka n/p znači da nema podatka odn. da podatak nije iskazan.''
Automobilizam
Automobilizam je naziv za sve oblike sportskih takmičenja u kojima se koriste motorna vozila na četiri točka.
Auto utrke (također poznate kao automobilske utrke, motorne utrke, ili automobilske utrke) je moto sport koji uključuje utrke automobila za natjecanje.
Auto trke postoje od izuma automobila. Organizovane su razne vrste utrka, a prva je zabilježena još 1867. Mnogi od najranijih događaja bili su efektivna ispitivanja pouzdanosti, sa ciljem da se dokaže da su ove nove mašine praktičan način transporta, ali su ubrzo postali važan način za proizvođače automobila da pokažu svoje mašine. Do 1930-ih razvili su se specijalizirani trkaći automobili. mini|[[Albert Lemaître je bio prvi u svom Peugeotu Type 5 3hp na stazi Pariz–Ruan.]] mini|Fernand Gabriel vozi [[Mors (automobil)|Mors u trci Pariz-Madrid 1903]] mini|Preostali dio staze [[Brooklands 2007]] Prva unaprijed dogovorena meč utrka dvaju cestovnih vozila sa sopstvenim pogonom preko propisane rute dogodila se u 4:30 ujutro 30. augusta 1867. godine između Ashton-under-Lynea i Old Trafforda, Engleska, na udaljenosti od 13 km. Osvojio ju je Isaac Watt Boulton.
Lukavica (Istočno Novo Sarajevo)
Lukavica je naseljeno mjesto u općini Istočno Novo Sarajevo, Bosna i Hercegovina.
Nogometna reprezentacija Brazila
Nogometna reprezentacija Brazila predstavlja Brazil na međunarodnim nogometnim takmičenjima i pod kontrolom je Nogometnog saveza Brazila.
Historija
Reprezentacija Brazila je svoju prvu službenu utakmicu odigrala 1914. protiv reprezentacije Argentine. Član FIFA-e je od 1923. a članica CONMEBOL-a od 1916. godine. Brazil je najuspješniji nacionalni tim u historiji svjetskih prvenstava sa pet titula šampiona (1958, 1962, 1970, 1994, 2002). Također po uspješnosti neprikosnoveni su i na kupu konfederacija sa četiri titule šampiona (1997, 2005, 2009, 2013). Na kontinentalnom takmičenju Južne Amerike treći su po uspješnosti sa osam titula šampiona (1919, 1922, 1949, 1989, 1997, 1999, 2004, 2007). Također, Brazil je učestvovao i na CONCACAF Gold kupu tri puta te mu je najbolji rezultat finale 1996 i 2003. godine.
Uz Argentinu i Španiju, Brazil je jedina reprezentacija koja je osvojila Svjetsko nogometno prvenstvo van svoje kontinentalne zone, a ujedno su i jedina reprezentacija koja je osvojila prvenstvo na četiri različita kontinenta: u Evropi (1958 u Švedskoj), u Južnoj Americi (1962 u Čileu), dva puta u Sjevernoj Americi (1970 u Meksiku, 1994 u SAD-u) te jednom u Aziji (2002 u Južnoj Koreji i Japanu). Česta nogometna uzrečica je: "Englezi su izmislili nogomet, ali su ga Brazilci usavršili". mini|desno|260px|Reprezentacija Brazila 1930. mini|desno|260px|Reprezentacija Brazila 1938. mini|desno|260px|Slavlje 1958. mini|desno|260px|Pelé postiže pogodak u finalu SP 1958. mini|desno|260px|Gilmar i Hamrin mini|desno|260px|Brazil 1959. mini|desno|260px|Reprezentacija Brazila 1974. mini|desno|260px|Detalj sa utakmice Brazil - Jugoslavija 0:0 mini|desno|260px|Detalj sa utakmice polufinala Copa Américe 2007. Brazil - Urugvaj mini|desno|260px|Detalj sa utakmice Brazil - Čile 3:0 (SP 2010)
Zlatno razdoblje i vrijeme Pelea (1958-1970)
Svjetsko nogometno prvenstvo igranog 1958. godine u Švedskoj zauvijek je ispisalo zlatnu historiju Brazila. Brazil je prvi put postao šampion svijeta. U grupi su bili sa Austrijom, Sovjetskim Savezom i Engleskom. Nakon ubjedljive pobjede nad Austrijom Brazil je odigrao bez golova sa Engleskom. U posljednjoj utakmici u grupi Vavá sa svoja dva pogotka donosi pobjedu Brazilu nad Sovjetskim Savezom. U četvrtfinalu golom Peléa Brazil protiv Walesa utakmicu riješava u svoju korist te se u polufinalu susreće sa Francuzima. Jedan od najboljih pojedinaca utakmice Pelé zabija tri gola te tako odvodi Brazil u finale svjetskog nogometnog prvenstva. U finalu koje se igralo 29. juna 1958. godine protiv domaćina Švedske Brazil je postao novi svjetski šampion. Švedska je pobijeđena rezultatom 5:2 te su Brazilci postali tako prva reprezentacija koja je osvojila svjetsko prvenstvo van svog kontinenta. Nakon osvojenog prvenstva 1958. godine Brazil je sljedeće godine osvojio srebrnu i bronzanu medalju na kontinentalnim prvenstvu. Na svjetskom prvenstvu 1962. godine u Čileu Brazil je bio u grupi sa Čehoslovačkom, Meksikom i Španijom. Nakon pobjede nad Meksikom i Španijom, te remijem protiv Čehoslovačke u četvrtfinalu su igrali protiv Engleske. Golovima Garrinche i Vave Brazil je uspio da pobijedi jednog od favorita turnira. Konačan rezultat 3:1 za Brazil. U polufinalu su se susreli sa domaćinom Čileom. Kao i protiv Engleske strijelci su bili Garrincha i Vavá. Konačan rezultat 4:2 za Brazil. U finalu na protivničkoj strani čekala ih je Čehoslovačka koja je u polufinalu pobijedila Jugoslaviju. Iako su Čehoslovaci poveli u petnaestoj minuti golom Masopusta Brazilci su golovima Amarilda, Zitoa i Vave pobijedili Čehoslovačku te tako postali po drugi put svjetski šampioni. Konačan rezultat u finalu je bio 3:1 za Brazil. Na svjetskom nogometnom prvenstvu 1966. godine igranom u Engleskoj Brazil je takmičenje završio u grupi. Jedna pobjeda protiv Bugarske te dva poraza od Portugala i Mađarske nisu bila dovoljna za prolazak u četvrtfinale. Na Svjetskom prvenstvu u nogometu igranom 1970. godine u Meksiku Brazil je bio u grupi sa aktuelnim svjetskim prvakom Engleskom, Rumunijom i Čehoslovačkom. Tri pobjede u tri utakmice bile su dovoljno da se ubjedljivo osvoji prvo mjesto u grupi. U četvrtfinalu protivnik im je bio Peru. Pobjedom 4:2 plasirali su se u polufinale gdje im je protivnik bila opet ekipa iz Južne Amerike Urugvaj. Pobjedom 3:1 Brazil se plasirao u finale gdje ih je čekala Italija. Pelé u osamnaestoj minuti dovodi Brazil u vodstvo da bi Roberto Boninsegna izjednačio rezultat u tridesetsedmoj minuti. Ipak, tri gola Brazilaca u drugom poluvremenu bila su dovoljna za visoku pobjedu i treću šampionsku titulu. Konačan rezultat finala 4:1.
Svjetsko prvenstvo 1994
Nastup na svjetskom prvenstvu 1994. godine u SAD-u donijelo je novo zlatno razdoblje Brazilske reprezentacije. Po četvrti put Brazil je postao šampion. Romário, Dunga, Taffarel, Jorginho kao glavni nosioci igre nakon 24 godine doveli su Brazil do finala i nove šampionske titule. Brazil je počeo prvenstvo pobjedama protiv Rusije i Kameruna te u zadnjem kolu grupne faze odigrao neriješeno protiv Švedske. Kao prvoplasirana ekipa grupe plasirao se u osminu finala. Golom Bebeta u drugom poluvremenu protiv domaćina turnira Brazil se plasirao u četvrfinale. Nakon četvrfinala i pobjede Brazila nad Holandijom u polufinalu golom Romária Brazil se plasirao u toliko željeno finale. Nakon nezanimljive utakmice protiv Italije koja je završila bez golova Brazil je bio bolji izvođenjem jedanaesteraca. Roberto Baggio, do tada glavna zvijezda turnira i igrač koji je praktički sam doveo Italiju do finala, promašio je ključni jedanaesterac i Brazilci su ponovno postali prvaci svijeta čime je započela nova era njihove nogometne dominacije. Sljedeće godine nastup na Copa Américi Brazilu donosi srebro kao i 1996. godine gdje su prvi put učestvovali na Gold kupu.
Svjetsko prvenstvo 1998
Nakon zlatne medalje sa svjetskog prvenstva 1994. godine Brazil se okitio sa još dvije zlatne medalje. Ovog puta u pitanju je bio nastup na Kupu Konfederacija i Copa Américi 1997. godine. Nastup na svjetskom prvenstvu 1998. godine u Francuskoj Brazilu je donijelo srebrnu medalju ali i potop u finalu, gdje su sa 0:3 doživjeli pravi debakl gdje Zinédine Zidane daje dva gola glavom. Sljedeće godine Brazil osvaja zlatnu medalju na Copa Américi te po šesti put postaje šampion Južne Amerike.
Svjetsko prvenstvo 2002
Tri R, kako su tad nazivali najubojitiji napad Brazilske momčadi (Ronaldo, Rivaldo, Ronaldinho) donijeli su Brazilu petu šampionsku titulu. Šampionat se igrao u Južnoj Koreji i Japanu. Bilo je to prvi put u historiji da svjetsko prvenstvo u nogometu organiziraju dvije države. Prilikom žrijeba Brazil je smješten u grupu sa Turskom, Kinom i Kostarikom. Prva utakmica odigrana je protiv tada snažne Turske. Golom Ronalda i tri minute prije kraja utakmice iz jedanaesterca Rivalda Brazil je na šampionatu startovao sa pobjedom. U drugoj utakmici grupe protivnik je bila Kina. Tri R su postigli po jedan pogodak te im se još pridružio i Roberto Carlos. Konačan rezultat 4:0. U posljednjoj utakmici u grupi Brazil je pobijedio Kostariku. Tri utakmice, tri pobjede i ubjedljivo prvo mjesto na tabeli grupe. U osmini finala protivnik Brazilu je bila Belgija. Golovima Ronalda i Rivalda u drugom poluvremenu Brazil je prošao još jednu prepreku te se kvalificirao u četvrtfinale. Protivnik u četvrtfinalu je bila Engleska. Golom Rivalda u posljednjim trenutcima prvom poluvremena Brazil je uspio da izjednači te golom u posljednjim trenutcima utakmice Ronaldinha, Brazil je rezultatom 2:1 savladao neugodnog protivnika Englesku te se plasirao u polufinale na megdan Turskoj, protivnik sa kojim su se već ranije susreli u grupnoj fazi takmičenja. Nakon još jedne teške utakmice protiv Turske golom Ronalda Brazil se plasirao u finale. U finalu su se susrele dvije najuspješnije nogometne reprezentacije u historiji svjetskih prvenstava: Brazil i Njemačka. Dva gola Ronalda u drugom poluvremenu utakmice bila su dovoljna za petu šampionsku titulu. 2004. godine Brazil se okitio još jednom zlatnom medaljom. U finalu Copa Américe boljim izvođenjem jedanaesteraca bolji su bili od Argentine.
Svjetsko prvenstvo 2006
Nastup 2005. godine na kupu Konfederacija Brazilu je donijela zlatnu medalju. Iako su u grupnoj fazi zabilježili po jednu pobjedu, poraz i pobjedu, nastupima u polufinalu protiv domaćina Njemačke te u finalu protiv Argentine drugi put u svojoj historiji osvojen je kup Konfederacija. Na svjetskom prvenstvu 2006. godine Brazil je suvjereno prošao grupnu fazu. Tri utakmice, tri pobjede. U osmini finala susreli su se sa Ganom. Tri gola u mreži Gane bila su više nego dovoljna za plasman u četvrfinale. Međutim, u četvrtfinalu izbacili su ih kasniji finalisti Francuzi, rezultatom 1:0. Francusku je predvodio preporođeni Zinedine Zidane a gol odluke je dao Thierry Henry.
Copa América 2007
2007. godine u Venecueli Brazil je u grupi Copa Américe bio sa Meksikom, Čileom i Ekvadorom. Nakon prve utakmice i poraza od Meksika (0:2), u drugoj utakmici turnira Brazil se susreo sa Čileom. Tri gola Robinha bila su dovolja za ubjedljivu pobjedu. Sljedeći protivnik je bio Ekvador. Pobjeda Brazila golom iz jedanaesterca, strijelac Robinho. Brazil je tako osvojio drugo mjesto iza Meksika u grupi i plasirao se u četvrtfinale. U četvrtfinalu protivnik im je bio Čile. Visokom pobjedom protiv Čilea rezultatom od čak 6:1 Brazil se plasirao u polufinale. Protivnik u polufinalu je bio Urugvaj. Nakon neriješenog rezultata 2:2, pristupilo se izvođenjem jedanaesteraca gdje je Brazil bio uspješniji (5:4) te se plasirao u finale. Utakmica u finalu protiv Argentine donijela je odmah na početku utakmice, tačnije u četvrtoj minuti utakmice prednost Brazilu. Júlio Baptista je bio strijelac ranog vodstva. Pred kraj prvog poluvremena Brazil je udvostručio vodstvo, tačnije autogolom Ayale. Još jedan gol Brazilaca u drugom poluvremenu i ubjedljiva pobjeda rezultatom 3:0. Bila je to osma šampionska titula Copa Américe za Brazil.
FIFA Kup Konfederacija 2009
Nastup na kupu Konfederacija 2009. godine u Južnoafričkoj Republici Brazil je okončao na šampionskom postolju. Pet utakmica, pet pobjeda, tri pobjede u grupnoj fazi protiv SAD-a, Italije, Egipta te pobjede u polufinalu protiv domaćina turnira te i finalna protiv SAD-a donijela su Brazilu treću titulu šampiona kupa Konfederacija.
Copa América 2011
2011. godine domaćin Copa Américe je bila Argentina. Brazil je takmičenje okončao u četvrtfinalu. Nakon što su uspješno prošli grupu sa pobjedom (Ekvador) i dva remija (Venecuela, Paragvaj), u četvrtfinalu su se susreli opet sa protivnikom iz grupne faze turnira Paragvajem. Nakon regularnog dijela utakmice te produžetaka pristupilo se izvođenjem jedanaesteraca gdje je Paragvaj bio uspješniji rezultatom 0:2. Treba napomenuti da su četiri nogometaša Brazila promašili jedanaesterac. lijevo|mini|Igrači nogometne reprezentacije Brazila slave pobjedu Kupa Konfederacija 2013. godine
FIFA Kup Konfederacija 2013 i povratak Luiza Felipea Scolarija
U novembru 2012. godine selektor Mano Menezes je bio otpušten i zamjenjen od strane Luizea Felipea Scolarija.
6. juna 2013. godine, Brazil je bio 22. na FIFA-inoj rang list, što je bila njihova najniža pozicija ikada.
Organizator turnira kupa Konfederacija 2013. godine je bio Brazil. Na svom, domaćem terenu Brazil je uspješno odbranio šampionsku titulu osvojenu prije četiri godine u Južnoafričkoj Republici. Pet utakmica, pet pobijeda, isti učinak kao i na prethodnom kupu Konfederacija. U grupnoj fazi takmičenja Brazil je pobijedio Japan, Meksiko i Italiju. U polufinalu rezultatom 2:1 bili su bolji od Urugvaja a u finalu sa čak 3:0 od aktuelnog svjetskog šampiona Španije.
Force India VJM02
Automobil je predstavljen 28. februara 2009. na Silverstone staza.
Nogometna reprezentacija Brazila
Svjetsko prvenstvo 2014.
Brazil se je na Svjetsko prvenstvo 2014. kvalificirao kao domaćin. mini|229x229piksel|Detalj sa utakmice Brazil - Hrvatska Na prvoj utakmici svjetskog prvenstva je Brazil igrao sa Hrvatskog. Brazil je pobijedio Hrvatsku sa dva gola Neymara i jednog od strane Oscara. Brazil je onda izjednačio sa Meksikom, i onda su sa pobjedom protiv reprezentacije Kameruna sa rezultatom 4:1 završili prvi u grupi A i prošli u sljedeći krug takmičenja. U osmini finala su morali pobijediti Čile.
Force India VJM02
Potpuni spisak rezultata u Formuli 1
(Legenda) (Utrke u boldu označavaju najbolju startnu poziciju, dok utrke u italicu označavaju najbrži krug utrke)
Nogometna reprezentacija Brazila
Svjetsko prvenstvo 2014.
Brazilci su poveli prvi sa prvim golom Davida Luiza za reprezentaciju. Prvih 90 minuta se je završilo sa rezultatom 1:1. Brazil je pobijedio Čile na penale sa rezultatom 3:2. U četvrtfinalu se je Brazil ponovno suočio sa Južnoameričkim timom, a to je bilo Kolumbija. Brazil je porazio Kolumbiju sa rezultatom 2:1 sa golovima Davida Luiza i kapitena Thiaga Silve. U nastavku utakmice je Neymar bio povrijeđen od strane Zunige kada je napravio kontakt sa njim s koljenom. Neymar je bio odvezen u bolnicu, gdje mu je bio dijagnoziran prelomljen pršljen, i to je značilo za Brazilce da će igrati ostatak prvenstva bez Neymara. Brazil se je našao u još većim problemima kada je Thiago Silva dobio jednu utakmicu suspenzije zaradi primanja drugog žutog kartona na prvenstvu u četvrfinalu. Brazil je izgubio od Njemačke 1:7. To je bio njihov najveći poraz na svjetskom prvenstvu, i prvi poraz na domaćem terenu od 1975. godine. Sve do kraja utakmice su navijači zviždali na svoje igrače. Brazil je završio prvenstvo na 4. mjestu. Tim je završio prvenstvo najgorim defanzivnim rekordom od 32 repreznetacije na prevenstvu, primivši 14 golova. Zaradi ovih rezultata je Scolari dao otkaz i napustio reprezentaciju.
Povratak Dunge (2014-2016)
Dana 22. jula 2014. godine, Dunga je najavljen kao novi menadžer Brazila vraćajući se na poziciju po prvi put od kada je ekipa ispala sa svjetskog prvenstva.
Prvi meč u njegovoj drugoj vladavini kao brazilski menadžer bio je prijateljsku utakmicu protiv Kolumbije na stadionu Sun Life u Miamiju 5. septembra 2014. Brazil je pobijedio utakmicu sa rezultatom 1:0. Dunga je nastavio sa pobjedama protiv Ekvadora (1:0), Argentine (2:0), Japana (4:0), Turske (4:0) i protiv Austrije (2-1). Nastavio je pobjednički niz Brazila 2015. godine tako što je porazio Francusku 3:1 u drugoj prijateljskoj utakmici. Pratili su to pobijedom protiv Čilea (1:0), Meksika (2:0) i Hondurasa (1:0).
Trenutni sastav
Spisak Brazila na SP 2014:
Statistika igrača
Zadnja izmjena 1. 2. 2014. {{legend|#CFECEC|Aktivni reprezentativci|border=#AAAAAA}}
Karagandi
Karagandi ili Karaganda jest glavni grad regije Karaganda u Republici Kazahstan. To je peti grad po broju stanovnika u Kazahstanu, iza Almatija (Alma-Ata), Astane i Šimkenta. Stanovništvo: 497.777 (procjena 2020.); 459,778 (2009. rezultati popisa)  436,864 (1999 rezultati popisa). Karagandi je otprilike 230 km jugoistočno od glavnog grada Kazahstana Astane.
Tokom 1940-ih do 70% stanovnika grada bili su etnički Nijemci. Većina etničkih Nijemaca bili su sovjetski Nijemci s Volge koji su kolektivno deportovani u Sibir i Kazahstan po Staljinovom naređenju kada je Hitler napao istočnu Poljsku koju je aneksirao Sovjetski Savez i sam Sovjetski Savez 1941. godine. Do 1950-ih, mnogi od ovih deportiranih bili su internirani u radne logore, često jednostavno zato što su bili njemačkog porijekla. Stanovništvo Karagande palo je za 14% od 1989. do 1999. nakon raspada Sovjetskog Saveza; nekada je bio drugi po veličini grad u Kazahstanu nakon Almatija. Više od 100.000 ljudi je od tada emigriralo u Njemačku. U gradu postoji i koncentracija etničkih Poljaka.
Najzagađeniji je grad Kazahstana.
Etimologija
Naziv "Karagandi" potiče od grmlja "karagana" (Caragana arborescens, Caragana frutex), kojih ima u izobilju na ovom području.
Pozorište
Palata kulture rudara je glavna znamenitost u Karagandi.
NGC 3780
NGC 3780 (također poznat kao IRAS 11366+5632, MCG 9-19-150, PGC 36138 i UGC 6615) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 110 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Veliki medvjed. Najveći prečnik je 3,00 (96 hiljada sg) a najmanji 2,4 uglovnih minuta (77 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 14. aprila 1789. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.