cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Interferencija talasa
Interferencija svjetlosti
Drugi zakon geometrijske optike kaže da dva svjetlosna snopa prolaze jedan kroz drugi bez uzajamnog uticaja. Međutim, u posebnim uslovima može se opaziti interferencija dva svjetlosna snopa, tj. njihovo pojačavanje ili poništavanje. mini|lijevo|Interferencija dva kružna talasa
Vanjski linkovi
Interferència (propagació d'ones)
1732.
Godina 1732 (MDCCXXXII) bila je prijestupna godina koja počinje u utorak po gregorijanskom kalendaru odn. prijestupna godina koja počinje u subotu po julijanskom kalendaru.
Malkovec
Malkovec je naseljeno mjesto u sastavu općine Sevnica, regija Posavska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Sevnica.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Malkovec je imao 152 stanovnika.
Napomena: ''U 2017. izvršena je manja razmjena teritorija između naselja Malkovec i Pavla vas.''
Frank Sinatra
Francis Albert Sinatra bio je američki pjevač i glumac italijanskog porijekla, koji je osvojio mnoge nagrade za glumu i pjevanje. Među njegovim brojnim nagradama su Oscar za najboljeg sporednog glumca i Oskar za najbolju pjesmu.
Mnogo puta je bio optužen da ima veze s mafijom, koja je, navodno, mnogo puta pomogla njegovoj karijeri. Također je bio optužen da je bio prijatelj sa Luckyjem Lucianom.
Vranica
mini|desno|300px|Pogled na Vranicu Vranica je najpoznatija rudna planina u Bosni i Hercegovini, između Fojnice i Gornjeg Vakufa-Uskoplja.
Nalazi se na razvođu između rijeka Vrbasa, Bosne i Neretve na jugu. Najviši vrh zove se Nadkrstac i ima nadmorsku visinu 2112 m. To je pitoma planina, s dosta pašnjaka, površinskih voda i nekoliko vrhova preko 2000 m n/v. Prostire se na približno 100 km2. Rosinj (jedan od vrhova) nalazi se 12 kilometara od centra općine.
Geologija
Planinska grupa Vranica nalazi se u centralnom dijelu Bosne i Hercegovine i osim Vranice (2112 m) čine je: Ivan-planina (1534 m), Bitovnja (1742 m), Lopata (1383 m), Inač (1437 m), Pogorelica (1437 m), Zec planina (1871 m), Vitreuša (1919 m), Matorac (1937 m) i Dobruška Vranica (1964 m). Ovaj planinski masiv ima drugačiju građu i sastav stijena (petrografsku građu) od okolnih krečnjačko-dolomitnih bosansko-hercegovačkih planina te zbog toga ima i drugačija reljefna obilježja. Vrhovi planinske grupe Vranice su zaobljeni i imaju oblik prostranih bila, padine su blaže nagnute, a doline su razvijenije. Okolne dinarske planine imaju oštre vrhove i strme i raščlanjene padine.
Uglavnom se u osnovnoj masi nalaze kristali kvarca, feldspata, nešto muskovita, a u pojedinim varijetetima i biotita. Od kristalastih škriljevaca zastupljeni su gnajsevi, mikašisti, filiti i argilošisti. Gnajsevi su zastupljeni na području Matorca i Sjekire. Kvarciti i kvarcni pješčenjaci zauzimaju grebene. Sjeverne padine Vranice su građene od kiselih silikatnih stijena, gdje dominantnu ulogu imaju kristalasti škriljevci.
Pariski metro
lijevo|50px|Logo pariskog metroa mini|desno|Mreža pariskog metroa mini|desno|Najvažnija linija pariskog metroa, linija | mini|desno||Metro oznaka u Parizu mini|desno||Unutrašnjost metroa Pariski metro je sistem podzemne željeznice Pariza. Nakon metroa u Londonu, Budimpešti i Glasgowu, pariski metro je četvrti najstariji metro na svijetu. Prva linija otvorena je povodom svjetske izložbe u Parizu 19. jula 1900. godine. Sa 214 km, pariski metro ima najdužu mrežu na svijetu. Karakteristika pariskog metroa su kratka odstojanja između stanica, koja iznose u prosjeku oko 500 metara.
Vranica
Geologija
Na području Vranice su utvrđene najstarije geološke naslage koje potiču iz starijeg paleozoika. Ovu planinsku grupu, koja je u geološkoj prošlosti bila aktivno vulkansko područje, obično nazivaju srednjebosanskim rudnim planinama. Specifična geološka građa i tektonski sklop ovdje su doprinijeli pojavi rudnih ležišta (željezo, bakar, živa, kvarc, barit, mangan, srebro, zlato). Arheološki nalazi govore o rudarskoj aktivnosti već u prahistorijsko doba. Fojnica i Kreševo su kroz cijeli srednji vijek bili su centar bosanskog rudarstva, koje je bilo najvažnija privredna grana srednjovjekovne Bosne.
Hidrologija
Na njoj je Prokoško jezero. Udaljeno je od planinarskog doma 6 km. Također ima dosta izvora od kojih su najinteresantniji izvor Vrbasa, Kozićke rike, Sikirskog potoka i drugih, kao i mnoštvo slapova (Crndo, Kozički) i mnogo pećina i jama.
Filozofija
mini|desno|200px|Platon, Kant, Nietzsche, Buda, Konfučije, Ibn-Rušd Filozofija se može definisati kao pokušaj razumjevanja misterija egzistencije i stvarnosti. Također, filozofija pokušava razumjeti prirodu istine i znanja ali i pronaći osnovne ljudske vrijednosti u životu. Odnos između ljudskog društva i prirode je isto bitan dio filozofije koja pokušava iskoristiti ljudsku sklonost ka čuđenju, zanimanju i želji za razumjevanjem, kako bi se došlo do bitnog, kako bi se došlo do istine.
Dakle, filozofija je proces analiziranja, kritiziranja, interpretacije i špekuliranja.
Filozofija počinje od riječi philein i sophia, što bukvalno znači ljubav prema znanju ili mudrosti. Ona pokušava spoznati istinu i svijet. Javlja se u VI vijeku p. n. e. u staroj Grčkoj.
To što se javlja imalo je svoje razloge jer je vladalo robovlasničko društvo i demokratija koji su omogućavali dokolicu. Pored toga Grčka je imala povoljan geografski položaj i ekonomski razvoj. Robovi su omogućavali robovlasnicima da se bave umovanjem jer su robovi obavljali sve fizičke poslove.
Filozofske discipline
1. Metafizika i ontologija (opća metafizika)
2. Gnoseologija
4. Estetika
5. Antropologija
6. Logika i metodologija
Metodologija
(i drugo)
Literatura
Središnje djelo filozofa koji je tokom 2000 godina snažno uticao na filozofiju i teologiju u Evropi i u islamskom svijetu, a i danas je nezaobilazan. Ovdje je dato u vrlo zahtjevnom prijevodu Tomislava Ladana. Vrlo teško za čitanje. Nije preporučljivo za početnike, za razliku od elegantnih Platonovih dijaloga.
Dielsovo dvojezično izdanje (grčko i njemačko) zbirke svih poznatih fragmenata filozofa prije Sokrata, uz skrupuloznu kritičku obradu, osnovni je izvor za svakoga ko proučava početke filozofije. Prvo izdanje izašlo je još 1903., kasnije je sam autor radio na brojnim dopunama i poboljšanjima u sljedećim izdanjima, a nakon njegove smrti je po njegovim idejama pripremljeno izmijenjeno peto izdanje (1934.–1937.).
Knjiga koju su pisali dvojica publicista o jednom banalnom incidentu, u kojem su se sukobile oprečne filozofske koncepcije dvojice bečlija Ludwiga Wittgensteina i Karla Poppera, odlična je lektira za početnike u filozofiji, a vrijedna i za one naprednije. Obojica sudionika spadaju među ključne mislioce XX stoljeća.
Ovaj kratki tekst, pisan u rovovima i u zarobljeništvu u vrijeme i po svršetku Prvog svjetskog rata je, po mnogima, najvažnije filozofsko djelo XX stoljeća. Ovo izdanje (prema izdanju "Veselina Masleše" u Sarajevu 1987.). je dvojezično (njemačko i hrvatsko), sa predgovorom Bertranda Russella za prvo englesko izdanje iz 1922. i opsežnom popratnom studijom Gaje Petrovića (koji je i prevodilac)
Stargate SG-1 (sezona 1)
Sezona 1. Stargate SG-1
General George Hammond ponovo poziva pukovnika Jack O'Neilla koji se penzionisao. Razlog za ponovno vraćanje u službu je dolazak Goa'ulda Apofisa kroz Zvjezdana vrata, koji ubijaju nekoliko vojnika i otimaju jednu vojnikinju, sa ciljem da postane novi domaćin njegovoj kraljici i odvode je na Chulak. U ovoj epizodi im se pridružuje Teal'c, tada Apofisov Prvi Jaffa.
Ekipa SGC-a bori se za spas života Kawalskog, vojnika kojeg preuzima jedan Goa'uldski simbiont na misiji na koju je bio poslan. Ljekari uspijevaju odstraniti simbionta, ali na žalost prekasno, jer je Goa'uld već uspio preuzeti Kawalskog. Kawalskog ubija Teal'c, da bi ga spriječio u pokušaju bijega kroz Zvjezdana vrata. U prvoj zajedničkoj misiji Teal'c, Samantha Carter i Jack O'Neill posjećuju planet nastanjen humanoidima sličnim Mongolima na zemlji koji se zovu Shavadai. Otkrivaju da su tamo žene obespravljene. Carter biva oteta od strane Abua, sina poglavice u čijem plemenu su smješteni i prodata drugom poglavici kao roblje. Uz pomoć Abuovog oca uspjevaju osloboditi Carter. Ekipa SG-1 donosi na Zemlju bolest. Sem Danijela i Teal'ca svi članovi tima počinju se pretvarati u divljake kakvi su tzv dirnuti, primitivni dio populacije sa planeta tame koji su posjetili. Teal'c i Danijel se vraćaju na planetu i pokušavaju otkriti lijek za tu transformaciju. Ekipa SG-1 poslana je u misiju spašavanja ekipe SG-9 koja je proglašena nestalima na planetu nastanjen humanoidima na niskom stepenu tehnološkog razvoja. Međutim, otkrivaju da ekipa SG-9 ne želi biti spašena jer vođa ekipe SG-9 Jonas Hanson vidi u tome priliku za moć i proglašava se bogom. Tjerajući stanovnike da obnove divovske Goa'uldske hramove i time ih osuđujući na smrt zbog izloženosti opasnoj sunčevoj radijaciji pokušava sagraditi narandžasti štit koji će planetu zaštiti od radijacije. Uz pomoć Jamala, jednog od naseljenika planete odlaze u potragu kako bi ljudima pokazali da Hansonova moć dolazi iz tehnologije, a ne božanstva, i pronalaze drugi dio tehnologije neophodnog za aktivaciju štita. SG-1 odlaze na misiju na planetu gdje pronalaze polje razbijenih kristala. O'Neill dotakne jedan kristal i biva dupliciran od strane kristalnog bića. Duplikat odlazi na Zemlju a O'Neill ostaje u nesvijesti na planeti. Duplikat odlazi pronaći O'Neillovu ženu Saru i pokušava pronaći Jackovog sina Charliea, koji je poginuo prije nekoliko godina da bi mu olakšao emocionalnu bol zbog gubitka sina. Za to vrijeme Carter i Daniel proučavaju uzorak kristala koji su donijeli sa planete i otkrivaju da kristali sadrže bića od čiste energije zvana Jedinstvo. Uspjevaju komunicirati s njima i tada saznaju o njihovom tragičnom susretu s Goa'uldima i o tome kako su Goa'uldi gotovo istrijebili njihovu rasu jer su ih smatrali opasnima. Kristal im također kaže da ne mogu dugo preživjeti u Zemaljskoj atmosferi i njenom magnetskom polju i da moraju biti vraćeni na svoju matičnu planetu.
Ekipa SG-1 odlazi na misiju koja ima za cilj da pronađu i uhvate Fenrija, biće koje ima moć da postane nevidljivo. Međutim tamo nailaze na Apofisa i njegove Jaffe i u sukobu sa Apophisom čitava ekipa strada. Međutim bivaju oživljeni i tada upoznaju Nokse, koji su ih oživjeli i koji imaju moć da ljude i stvari učine nevidljivima, miroljubiv narod koji, kako se isprva čini, ne razumije opasnost koja im prijeti od Goa'ulda. O'Neill i SG-1 dolaze na planet Argosu trenutku kada se jedna od stanovnica planete porađa u hramu kojem su smještena Vrata. Nakon što Daniel porodi dijete, ekipa je pozvana na slavlje gdje pronalaze civilizaciju prekrasnih, mladih ljudi koji slave kada je Sunce na nebu, a čim ono zađe odmah padaju u san. Saznaju da je njihov životni vijek ograničen, žive u prosjeku 100 dana. O'Neill postaje žrtva zavođenja jedne mlade djevojke i u kontaktu sa njom biva zaražen nanitima koji uzrokuju starenje. Ostatak SG-1 tima vraća se na Zemlju da bi pronašao lijek. SG-1 dolaze na planet Cimmeru, dom legendarnih nordijskih bogova. Teal'c biva zarobljen zrakom koja štiti svijet od Goaulda. Takođe, susreću se sa Unasima, vrstom koja je prva bila domaćin za Goa'uldsku rasu.
Iz straha da bi njegovi novi saveznici mogli da posumnjaju u njegovu odanost Teal'c odlučuje da im ne priopšti da na Chulaku ima porodicu. Međutim biće primoran da im to prizna jer je Raya'c, njegov sin došao u starosnu dob kada se treba izvršiti Primt'a- ritual implantacije goauldskog simbionta što Teal'c očajnički želi spriječiti.
Daniel biva zarobljen od vanzemaljskog humanoida po imenu Nem koji od Danijela traži informacije o svojoj partnerici Omoroci koja je živjela na Zemlji prije 4000 godina u Babilonu, jer je ubijeđen da Danijel posjeduje te informacije. Daniel se pokušava sjetiti Babilonske prošlosti i pristaje da pomogne Nemu iz saosjećanja, riskirajući svoj život. Za to vrijeme na Zemlji, članovi SG-1 tima shvataju da je scena Danijelove smrti zapravo umetnuto sjećanje i odlučuju da se vrate na planetu.
Arheolozi prilikom istraživanja Majanske piramide u Meksiku pronalaze sarkofag prekriven egipatskim hijeroglifima, i na slobodu puštaju Hathor, Goa'uldsku kraljicu koja je provela u snu hiljade godina. Hathor stiže u SGC prerušena u beskućnicu i uz pomoć svog fizičkog izgleda i omamljujućeg praha zavodi muškarce te planira zauzeti svijet koristeći O'Neilla kao svog prvog Jaffaa i Danijela kao izvor DNK za nove Goa'ulde. U tome je sprječava Carter Teal'c i nekolicina žena.
SG ekipa dolazi na planetu P8X-987 da bi posmatrala crnu rupu i otkriva da su Goa'uldi ubili cjelokupno stanovništvo izuzev jedne djevojčice po imenu Cassandra, kojoj je grudni koš implementirana Naquadah bomba koja se aktivirala nakon što je SG-1 tim proveo djevojčicu kroz Zvjezdana vrata na zemlju
SG-1 ekipa dolazi na planetu označenu P3X-1279, Teal'c odmah prepoznaje svijet kao jedno od Goa'uldskih najdražih mjesta za otimanje ljudi za asimilaciju, Kartago. Kao Apofisov prvi posjećivao je ovaj svijet. Toga se sjeća Hanno, Byrsanac kojem je Teal'c u jednom dolasku ubio oca i traži osvetu.
SG-1 ekipa stiže na planetu Tollan u trenutku kada je počela erupcija vulkana. Uspjevaju spasiti nekolicinu ljudi koji su ležali pored Zvjezdanih vrata i dovesti ih na Zemlju. Međutim, umjesto zahvale Tollanci zahtjevaju da ih se prebaci sa tog primitivnog svijeta na neki napredniji, ne želeći objasniti ko su i razloge zašto žele otići tako brzo.
SG-1 ekipa dolazi na planetu označenu kao P3X-989, gdje bivaju onesviješteni električnom zamkom. Probudivši se shvataju da se nalaze u podzemnom laboratoriju s Harlanom, čudnim stanovnikom P3X-989 koji tvrdi za sebe da je star 11 000 godina i da je ne samo popravio njihove ozljede već ih je unaprijedio.
SG-1 ekipa dolazi na planetu označenu kao P3R-233, svijet koji su Goa'uldi uništili. Daniel Jackson otkriva tajanstveno ogledalo koje ga je nakon što ga je dotaknuo prenijelo u alternativnu realnost.
Nakon povratka iz alternativne realnosti u koju je dospio pomoću ogledala na planeti P3R-233 Daniel Jackson upozorava SGC da je samo pitanje vremena kada će Goa'uldi lansirati napad na ovu Zemlju. I dok se SGS pokušava pripremiti za najavljenu invaziju, pojavljuje se još jedan problem senator Kinsey, moćni političar koji nadgleda više milijardi velik budžet Stargate programa odlučuje da zatvori program zbog toga što ga smatra beskorisnim i preskupim.
Senator Kisey uspjeva u svojoj namjeri u Stargate program biva obustavljen unatoč upozorenju o invaziji. SG-1 tim se oglušuje se na zapovijedi i odlazi kroz zvjezdana vrata na mjesto odakle bi napad trebao krenuti da pokušaju spasiti Zemlju.
Kodža Davud-paša
Kodža Davud-paša, je dva puta namjesnikovao Bosanskim sandžakom, i to između 1474-1475. godine i drugi put od 1479-1480. godine. Bio je albanskog porijekla. 1474. godine, dok je bio sandžakbeg Bosne, provalio je u Dalmaciju na čelu sa 15.000 akindžija, većinom bošnjaka, a zatim je preko Hrvatske i Kranjske stigao čak do Štajerske, koju je poharao sve do Graca. U Bosnu se s ogromnim plijenom vratio preko Slavonije. Već 1478. godine dobio je naziv paša, a osmanske ga hronike tada spominju kao Rumelijskog beglerbega. 1479. godine, on je ponovo imenovan Bosanskim namjesnikom, a slijedeće godine kada je crnogorski vojvoda Ivan Crnojević ratovao protiv Osmanlija, Davud-paša je sa bosanskom vojskom osvojio tvrđavu Žabljak, najvažniju tvrđavu u tadašnjoj Crnoj Gori. Davud-paša je nakon toga imenovan Anadolskim beglerbegom, da bi kasnije za vrijeme sultana Bajazida II (vl. 1481-1512), 1483. godine postao veliki vezir. Na toj časti se nalazio sve do 1497. godine, kada je umirovljen sa tog položaja. Dvije godine kasnije Davud-paša je umro u gradu Dimetoka.
Otomi
Otomí (Hñähñu) su indijanski narod koji živi u centralnoj visoravni Meksika. Otomija, koji govore jezikom iz Oto-Mangue jezične porodice, ima otprilike 250.000. Žive na prostranoj teritoriji između 19° i 21° sjeverne geografske širine i 98° i 100° zapadne geografske dužine. Ovo područje, koje karakteriziraju snažni geografski kontrasti, prostire se od strmih planina Sierra Gorda do polusuhih Mezquital visoravni, te od doline Toluca Valley do brežuljaka Huastecan.
Ime
Ime Otomi prema jednoj teoriji nastalo je od astečkog naziva totomitl, što se prevodi kao 'flechador de pájaros' ili 'strijelce ptica'. Jacques Soustelle smatra da je naziv došao od astečkog Otomitl, od otocac, 'onaj koji hoda' i mitl, 'strijela'. Sami sebe oni pak nazivaju Ñañhu ili Hña-hñu, odnosno 'oni koji govore hñu' ili 'oni koji govorne nazalno'. Među njihovim raznim grupama postoje slični nazivi kojim označavaju sebe. Grupa Otomí de la Sierra sebe zove Nąñų ili 'govornici otomi jezika', ili Nųhų (=narod Otomi).
Vrhbosna (čvor)
Termin Vrhbosna može imati sljedeća značenja:
Quiché
K'iche'  (ili Quiché na španskom jeziku) predstavljaju ameroindijanski narod, odnosno dio šire etničke skupine Maja. Isti izraz se također koristi za njihov maternji jezik Quiché, odnosno njihovu državu iz prijekolumbijskog perioda koja je bila dio drevne civilizacije Maja.
El Quiché je također naziv za departman u modernoj Gvatemali.
Rigoberta Menchú, aktivist za prava domorodačkog stanovništva koja je godine 1992. dobila Nobelovu nagradu za mir, je možda najpoznatija Quiche u historiji.
Narod Quiché
Narod Quiché živi u visoravnima Gvatemale. Većina njegovih pripadnika govori Quiché jezik, iako većina također imaju barem elementarno poznavanje španskog, osim u najzabačenijim selima.
Departamen El Quiché u Gvatemali je prozvan po narodu Quiche. Departman je središte njihovog područja, iako su prošlosti bili daleko rašireniji po visoravnima Gvatemale. Izvorno su se sastojali od plemena Tamub, Ilocab i Quiche vlastiti, a moguće i veoma srodni Rabinali.
Historija Quiché
U prekolumbijsko doba Quiché su imali jednu od najmoćnijih država u regiji. Graničili su se s Cakchiquelima.
Quiché je pokorio konkvistador Pedro de Alvarado godine 1524. Njihov posljednji kralj, Tecún Umán, koji je poginuo boreći se protiv Alvarada, dan-danas se smatra narodnim herojem i mitskom figurom. Umán je poginuo boreći se protiv Alvaradove vojske u dolini Quetzaltenango, i zajedno s njim je poginulo 10.000 Quichéa. Nakon bitke su se Quiché predale i pozvale Alvarada u svoj glavni grad Gumarcaj, ali je Alvarado, bojeći se zasjede, dao grad spaliti. Ruševine grada se dan-danas mogu vidjeti nedaleko od Santa Cruz del Quichéa.
Futuristička arhitektura
mini|Crtež La Citta Nuova, 1914, Antonia Sant'Elia. Futuristička arhitektura je počela u ranom 20. vijeku kao oblik arhitekture karakterizovan anti-historicizmom u dugačkim horizontalnim linijama sugerišući brzinu, kretanje i hitnost. Ovaj umjetnički pokret je počeo u Italiji i trajao je od 1909. do 1944. godine. Futuristične forme sugerišu brzinu, dinamiku i jak izražaj kao pokušaj priključivanja arhitekture modernim vremenima.
Nakon svog početka, futurizam je postao više kao generalni naziv za opis šireg trenda u modernom dizajnu koji teži ka ostvarenju vrste profetične arhitekture izvan svoga vremena tj. barem 10 godina ispred u budućnosti. Početci futurizma datiraju od vizionarskih crteža italijanskog arhitekte Antonio Sant'Elia a produžuju se do tzv. Googie arhitekture iz 1950-ih godina u Kaliforniji te naknadnih trendova "Svemirskog doba".
Metni Vrh
Metni Vrh (njem. Mettenberg in der Steiermark) je naseljeno mjesto u sastavu općine Sevnica, regija Posavska, Slovenija.
Futuristička arhitektura
Futurizam nije stil već otvoren pristup arhitekturi tako da mu se definicija više puta mjenjala tokom godina kako su različiti arhitekti interpretirali princip na različite načine. Ipak futurizam je najprepoznatljiviji sa upečatljivim oblicima, dinamičnim linijama, jakim kontrastima i korištenjem suvremenih materijala.
Metni Vrh
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Sevnica.
Pipili
Pipil predstavljaju labavu konfederaciju domorodačkih naroda (Izalco, Nonualco, Mazuaha i Cuzcatleco) koji govore Nawat (astečki jezik) te koji su poznati po prahistorijskim migracijama. Danas žive uglavnom u El Salvadoru, u distriktu Sonsonate. Imena mjesta povezana s Pipilima se također mogu pronaći u Nawatu. Mitologija naroda Pipil, iako ima veze s Toltecima/Astecima, daleko je bliskija mitologiji susjednog naroda Maja.
Metni Vrh
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Metni Vrh je imao 183 stanovnika.
Pipili
Pipili su na području današnjeg Salvadora stvorili vlastitu civilizaciju, odnosno gradove koji i dan-danas postoje pod nazivima Sonsonate i Ahauchapan. Pružali su žestoki otpor španskim konkvistadorima i pokoreni su tek 1528. godine.
Danas većina stanovnika El Salvadora vuče porijeklo od Pipila, ali punokrvnih pripadnika plemena ima vrlo malo te žive na visoravnima blizu granice s Gvatemalom. Slično kao i drugi salvadorski Indijanci, teško su stradali za vrijeme La Matanze. Danas ih ima preko 200,000, ali jezik im je gotovo izumro.
Brze poplave u Turskoj 2009.
'''Brze poplave u Turskoj 2009. godine''' su bile serija brzih poplava koje su se desile dana 9. septembra 2009. godine u i oko Istanbula, Tekirdağa i ostatka regije Marmara u Turskoj. Poplave su dovele do smrti najmanje 31 osobe, a šteta se procjenjuje na preko 70 miliona dolara.
Ante Kovačić
Ante Kovačić (Celine Goričke kod Marije Gorice, 6. juni 1854 – Zagreb, 10. decembar 1889), bio je hrvatski romanopisac, novelist i pjesnik.
Djetinstvo i školovanje
Ante Kovačić je rođen 1854. godine u selu Celine Goričke, u hrvatskom Zagorju u siromašnoj seljačkoj porodici. Krajem 1856. godine Kovačićeva porodica seli se u obližnje selo Oplaznik, gdje završava osnovnu školu. Seoski župnik Tomo Gajdek, preuzima brigu o njegovom daljem školovanju u Zagrebu. Završava pravni fakultet, doktorira i radi u Zagrebu kao pravnik. Mučan i naporan život proživio je kroz škole i kao advokatski pripravnik (kod Josipa Franka u Zagrebu od 1875-80), a položivši doktorat bio je pisar (u pisarnicama dr. Banjavčića u Karlovcu, dr. Goldmana i dr. Šrama u Zagrebu). Bio je istaknuti pristalica Stranke prava.
Advokatura
U Glini je vodio svoju vlastitu advokatsku kancelariju, gdje je često strankama od vlastitog novca plaćao sudske takse. Par dana prije selidbe u Đurđevac, doživljava slom živaca jer ga otpremaju konjskim kolima iz Gline u Stenjevac u Zagrebu, na kojem putu zaradi upalu pluća i umre malo nakon toga u duševnoj bolnici.
Književno djelo
mini|230px|Spomenik ispred biblioteke "Ante Kovačić" u [[Zaprešiću.]]
U registraturi
U glavnom djelu, U registraturi (1888), Kovačić obilno koristi autobiografski materijal. Ta lična nota stvorila je u ovom djelu stranice prožete s mnogo topline, neposrednog lirizma i usrdnijeg odnosa prema likovima, naročito u prikazu i opisu djetinstva Ivice Kičmanovića, glavnog lika u djelu. Iako svrstavan u klasike hrvatskog realizma, Kovačićev veliki roman je torzo koji u sebe upija oprečne svjetonazore i poetike: u njemu se nalazi spektar situacija i motiva koji obuhvataju kanonska pravila i romantizma, realizma i naturalizma. Nastao u ognjici, nedotjeran i rastrgan, Kovačićev magnum opus je najimpresivnije djelo hrvatske narativne proze druge polovine 19. vijeka. Roman U registraturi izlazi 1888. u časopisu Vijencu u nastavcma, a 1911. u knjizi kao roman. Neki su ga nazivali senzacionalnim romanom a neki su ga autoritetom svog položaja ocijenili negativno i to zbog fatalne žene Laure. O romanu se nije pisalo punih 10 godina (bio je zabranjen, "knjiga u bunkeru"). Šutnju su razbili Milan Marjanović i A. G. Matoš. Mladi pisci su u Kovačiću otkrili beskompromisnog zastupnika teorije o slobodi umjetničkog stvaranja. Ovaj roman je primjer umjetnine koja ne može imati samo jednu dimenziju s obzirom na sadržaj, temu i ideju pa ni stil izraza. Ovo djelo je puno raznovrsnih tonova isto onako kako je i život. Ideja romana je: duhovna biografija druge polovine 19. vijeka viđena okom pravaša koji u pravednom ogorčenju s plemenitom namjerom pretjeruje kada u Hrvatskoj vidi samo zaostalost, servilnost i pokvarenost. To je podloga za njegovu satiru u što se uklapa i biografija Kičmanovića od 1-3 djela kada se čini da je Kovačić vizionarski antipicirao svoje vlastito duševno stanje odnosno organsku psihozu.
Realizam
Cijelo djelo Ante Kovačića je najjače ostvarenje hrvatskog realizma, i to u karakterističnom obliku za hrvatsku književnost u kojoj nema previše tekstova koji slave i posvećuju običnost i svakodnevnost: romani su to posvećeni savremenoj tematici (za razliku od Šenoe, čiji je opus najvećim dijelom uronjen u historijsku problematiku), čudna mješavina romantizma, realizma i brutalnog naturalizma nabijena razornom satirom i očajem nad stanjem hrvatskog društva; kultom fatalne žene ukorijenjenog u romantizmu; burnim zapletima i velikim strastima, te propašću glavnih likova u zločinu, ubistvu, ludilu i samoubistvu. Raspet između romantizma i naturalizma, Kovačić je senzibilitetom prethodnik velike tradicije hrvatskog romana egzistencijalističke i političko-satiričkog usmjerenja. Objavljuje u književnim časopisima: Vijenac, Hrvatski dom, Obzor, Primorac, Hrvatska lipa i Sloboda.
IC 1369
IC 1369 je otvoreno zvjezdano jato i nalazi se u sazviježđu Labud. Prvo otkriće je napravio Carl Frederick Pechüle 27. aprila 1891. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Crkve brvnare u Bosni i Hercegovini
mini|[[Crkva svetog proroka Ilije u Marićkoj]] Crkve brvnare u Bosni i Hercegovine su naročit tip crkvenih zdanja izgrađen u potpunosti od drveta pri čemu je, kako im i samo ime kaže, brvno glavni građevinski element. Brvno je stablo koje nije obrađeno bar sa jedne strane. Predstavljaju skupinu objekata graditeljskog naslijeđa Bosne i Hercegovine, pa su neke proglašene za nacionalne spomenike.
Opšte
Crkve brvnare građene su svuda u svijetu gde je drvo bilo važan građevinski materijal. U Rumuniji ih je izgrađeno preko 100, u Slovačkoj preko 50, Srbiji, u Hrvatskoj postoje još četiri, Rusiji, Poljskoj, Ukrajini, Skandinaviji i u Čileu na ostrvu Chiloé.
Svjetska baština
Jedan dio crkvi nalazi se na UNESCOvoj listi mjesta svjetske baštine, u državama;
Tipovi
Prema popisu, koji je rađen 1911. godine, na prostoru Bosne i Hercegovine bila su ukupno 83 sakralna objekta izrađena od drveta, prvenstveno u Bosanskoj Krajini. Do 1952. godine bilo ih je približno trideset. Veliki broj drvenih crkava nestao je u toku II svjetskog rata i u godinama poslije njegovog završetka, zbog lošeg ili nedovoljnog održavanja.
Od pada Bosne i Hercegovine pod Osmanlije u XV stoljeću pa sve do kraja XIX stoljeća podignut je veliki broj crkava od drveta. Spomenute konstrukcije variraju u oblicima, kvalitetima i dekoracijama, ali ih je moguće podijeliti u četiri tipa:
Crkva u Šljivnu
Po izvesnim pojavama na samoj građevini i po plitko i sitnije urezanoj godini 1838. na nadvratniku može se zaključiti da je crkva te godine obnavljana. Dodata je apsida kao produžetak. Nakon te prerade crkva je pripala prelaznom tipu.
Crkva u Romanovcima
Graditeljska cjelina - Pravoslavna crkva brvnara posvećena sv. Nikoli u Romanovcima, općina Gradiška, proglašena je za  nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine. Osnovu crkve predstavlja pravougaonik dimenzija 7,42 m dužine i 4,16 m širine. Visina zidova objekta iznosi 1,95 m, dok ukupna visina crkve, mjerena od nivoa terena do sljemena, iznosi 5,75 m. Crkva nema oltarsku apsidu.
Crkva u Malom Blašku
Graditeljska cjelina - Pravoslavna crkva brvnara u selu Malo Blaško sa pokretnom imovinom, općina Laktaši, proglašena je za nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine. Potiče iz perioda oko 1750. godine. Postavljena je na kamene temelje i cjelokupno izvedena od hrastovog drveta. Vanjske dimenzije osnove crkve su 7,19 x 4,02m. Ukupna visina objekta iznosi 5,11m. Pokrivena je strmim četverovodnim krovom od hrastove šindre, izvedenim nizom rogova, bez grebenjača, čije odsustvo omogućuje suptilnije spajanje krovnih ploha.
Crkva u Jelićki
Graditeljska cjelina – Pravoslavna crkva brvnara (crkva posvećena Prenosu moštiju sv. Nikole) u Jelićki, općina Prijedor. proglašena je za nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine
Selo Jelićka nalazi se u prostranoj ravnici zvanoj Timar, u donjem toku rijeke Gomionice, između Prijedora i Bronzanog Majdana i planina Kozara i banjalučka Vrhovina. Osnovu crkve predstavlja pravougaonik čije dimenzije su: dužina 9,00 m (mjereno bez apside) i širina 5,40 m. Crkva sa istočne strane ima petostranu oltarsku apsidu dužine 1,35 m. Oltarni prostor crkve je od naosa odijeljen ikonostasnom pregradom,sa ikonama slikanim tehnikom tempera na platnu. Slike su rad domaćeg majstora i oštećene su.
Crkva u Marički
Graditeljska cjelina – Pravoslavna crkva brvnara sv. Ilije u Marićki, općina Prijedor. proglašena je za nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine
Crkva u Krupi na Vrbasu
Crkva je smještena u zaseoku Tovilovići, na uzvisini na obodu hrastove šume. Do crkve vodi lokalna saobraćajnica u neposrednoj blizini glavnog puta Banja Luka - Jajce.
Crkva je izgrađena 1735. godine. Dimenziije objekta su: dužina veća od 8 m i širina veća od 6 metara, dodatom trostranom apsidom. Zvonik koji se nalazi u dvorištu crkve nije autentičan, tj. izgrađen je u novije vrijeme. Tokom posljednje rekonstrukcije crkve, uvedena je električna energija.
Crkva u Kolima Banja Luka
Građevinska cjelina – Crkva brvnara posvećena Vaznesenju Hristovom u Kolima, Grad Banja Luka, je nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine.
Selo Kola smješteno je u banjalučkim Vrhovinama, na nadmorskoj visini od cca 420 m.n.v., desetak kilometara jugozapadno od Banje Luke, a u neposrednoj blizini puta Banja Luka - Ključ. Uži lokalitet na kojem se nalazi drvena crkva se naziva Branilovice. Crkva je pravougaonog oblika cca 7,18 x 4,21 m. Na udaljenosti od 7–8 m zapadno od crkve brvnare, podignut je, iza 2000. godine, poluotvoreni zvonik na stupovima.
Crkva u Lukama (Trebević)
Crkva Svetog Proroka Ilije je izgrađena u selu Luke, na Trebeviću, tačno 1.500 metara od novog magistralnog puta Pale - Tvrdimići - Lukavica. Podignuta je 1943. godine, a porušena 1955. godine. Gradnja je ponovo započeta 1993. godine, i završena 1996. godine po projektu Predraga Ristića, arhitekte iz Beograda. Ispred crkve je napravljen zvonik koji je fizički odvojen od broda crkve.
Crkva na Palama
mini|desno|260px|Drvena katolička crkva na Palama Graditeljska cjelina – Katolička crkva sv. Josipa na Palama proglašena je za nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine. Vanjske dimenzije objekta iznose 17 x 8 m, sa apsidom. Visina zidova crkve, mjereno od poda do početka svoda, iznosi oko 4 m, a visina do tjemena svoda oko 7 m. Zidovi crkve su rađeni od masivnih brvana (balvana) sa tankim drvenim gredicama između njih. Brvna su postavljena na kameni postament visine 40 cm, izrađen od nepravilno tesanih kamenih blokova, postavljenih u dva horizontalna reda. Dvovodni krov crkve je pokriven crijepom, a viševodni krovovi apside i zvonika limom.
Krkonoše
mini|200px|desno|Krkonoše Krkonoše (češ. Krkonoše, pol. Karkonosze) su planine na granici Češke i Poljske u regiji Sudeti.
Bakterijska translacija
Bakterijska translacija je proces kojim se iRNK translatira u proteine kod bakterija.
Inicijacija
Inicijacija translacije u bakterijama uključuje sklapanje komponenti translacijskog sistema, a to su: dvije ribosomske podjedinice (50S i 30S), zrela iRNK koja se prevodi tRNK napunjena N-formilmetioninom (prva aminokiselina u peptidu u nastajanju), gvanozin-trifosfat (GTP) kao izvor energije i tri prokariotska inicijacijska faktora IF1, IF2 i IF3, koji pomažu u sklapanju inicijacionog kompleksa. Mogu se predvidjeti varijacije u mehanizmu.
Krkonoše
Najviši vrh je Snežka, koji je istovremeno najviši vrh Češke. Ime planine dolazi od germanskog plemena Corconti, koje je opisao grčki geograf Ptolomej. Na planini je izvor rijeke Labe (Elbe). Turistički su značajne mnoge toplice (najznačajnije su Janské Lázne) i mlinovi. Postoji i Nacionalni park Krkonoše (granični park i u Češkoj i u Poljskoj), koji je upisan na listu biosfere UNESCO-a.
Bakterijska translacija
Inicijacija
Ribosom ima tri aktivna mjesta: A mjesto, P mjesto i E mjesto. A mjesto je ulazna tačka za aminoacil tRNK (osim za prvu aminoacilnu tRNK, koja ulazi na P-mjesto). "P mjesto" je mjesto gdje se u ribosomu formira peptidil tRNK. I "E mjesto" koje je izlazno mjesto sada nenabijene tRNK, nakon što daje svoju aminokiselinu rastućem peptidnom lancu.
Odabir mjesta inicijacije (obično kodon AUG) ovisi o interakciji između 30S podjedinice i mRNA šablona. Podjedinica 30S vezuje se za šablon iRNK na purinima bogatom regionu (Shine-Dalgarnova sekvenca) uzvodno od AUG inicijacionog kodona. Shine-Dalgarnova sekvenca je komplementarna regiji bogatoj pirimidinom na komponenti 16S rRNK 30S podjedinice. Ova sekvenca je evolucijski konzrrvirana i ima glavnu ulogu u mikrobnom svijetu kakav danas poznajemo. Tokom formiranja inicijacionog kompleksa, ove komplementarne nukleotidne sekvence se uparuju, kako bi formirale dvolančanu strukturu RNK koja veže iRNK za ribosom na takav način da se inicijacijski kodon nalazi na P-mjestu.
Dobro poznate kodirajuće regije RNK koje nemaju inicijacione kodone AUG su one "lacI" (GUG)< i lacA (UUG) u lac operonu E. coli. Dvije studije su nezavisno pokazale da 17 ili više ne-AUG početni kodon može pokrenuti prijevod u E. coli.
Postoje tri načina inicijacije: kanonski model povezivanja 30S, način skeniranja 70S i inicijacija bez vođe. U kanonskom modu, 30S ribosomska podjedinica, inicijacijski faktori i inicijator fMet-tRNK vezuju se za iRNK, kako bi formirali preinicijacijski kompleks, koji zatim regrutuje 50S ribosomsku podjedinicu da započne translacijsku elongaciju. U režimu skeniranja, kompletan 70S ribosom, dok je već na iRNL, može se vezati za inicijacione faktore fMet-tRNK i inicirati translaciju skeniranjem iRNK za početno mjesto. Smatra se da je ovaj način važan za translaciju gena koji su grupirani u policistronskim operonima, gdje kanonski način vezivanja može biti poremećen zbog malih udaljenosti između susjednih gena na istoj molekuli iRNK. Inicijacija bez vodeće niti može se desiti kada kompletan ribosomski 70S veže inicijacijske faktore i fMet-tRNK, ali na iRNK kojima nedostaju 5' UTR i imaju startni kodon na svom 3' kraju.
Elongacija
Elongacija polipeptidnog lanca uključuje dodavanje aminokiselina na karboksil kraj rastućeg lanca. Rastući protein izlazi iz ribosoma kroz polipeptidni izlazni tunel u velikoj podjedinici.
Tada P-mjesto sadrži početak peptidnog lanca proteina koji treba kodirati, a mjesto A ima sljedeću aminokiselinu koja se dodaje u peptidni lanac. Rastući polipeptid vezan za tRNA na Pmjestu se odvaja od tRNK na P-mjestu i formira se peptidna veza između posljednjih aminokiselina polipeptida i aminokiseline koja je još vezana za tRNK na A-mjestu. Ovaj proces, poznat kao formiranje peptidne veze, katalizira ribozim (23S ribosomdka RNK u 50S ribosomskoj podjedinici). Sada, A-mjesto ima novoformirani peptid, dok P-mjesto ima nenabijenu tRNK (tRNK bez aminokiselina). Novoformirani peptid u tRNK A-mjesta poznat je kao dipeptid, a cijeli sklop se naziva dipeptidil-tRNK. Poznato je da je tRNK na P-mjestu minus aminokiselina "deacilirana". U završnoj fazi elongacije, zvanoj translokacija, deacilirana tRNK (na P-mjestu) i dipeptidil-tRNK (na A-mjestu) zajedno sa svojim odgovarajućim kodonima kreću se u E- i P-mjesta, a novi kodon se kreće na A-mjesto. Ovaj proces katalizira faktor elongacije G (EF-G). Deacilirana tRNK na E-mjestu oslobađa se iz ribosoma tokom sljedećeg zauzimanja A-mjesta aminoacil-tRNK ponovo olakšanom EF-Tu.
Ribosom nastavlja da prevodi preostale kodone na iRNK dok se više aminoacil-tRNK veže za A-mjesto, sve dok ribosom ne dostigne stop kodon na iRNK (UAA, UGA ili UAG).
Translacijski mehanizam radi relativno sporo u poređenju sa enzimskim sistemima koji kataliziraju replikaciju DNK. Proteini u bakterijama se sintetiziraju brzinom od samo 18 aminokiselinskih ostataka u sekundi, dok bakterijski replisomi sintetiziraju DNK brzinom od 1.000 nukleotida u sekundi. Ova razlika u brzini odražava, dijelom, razliku između polimerizacija četiri tipa nukleotida za stvaranje nukleinskih kiselina i polimerizacije 20 tipova aminokiselina za stvaranje proteina. Testiranje i odbacivanje netačnih molekula aminoacil-tRNK zahtijeva vrijeme i usporava sintezu proteina. Kod bakterija, translacijska inicijacija se događa čim se sintetizira 5' kraj iRNK, a translacija i transkripcija su spojene. To nije moguće kod eukariota jer se transkripcija i translacija vrše u odvojenim dijelovima ćelije (nukleus i citoplazma).
Terminacija
Terminacija se događa kada jedan od tri terminacijska kodona prelazi na A-lokaciju. Ove kodone ne prepoznaje nijedna tRNK. Umjesto toga, prepoznaju ih proteini koji se nazivaju faktori oslobađanja, naime RF1 (prepoznavanje stop kodona UAA i UAG) ili RF2 (prepoznavanje stop kodona UAA i UGA). Ovi faktori pokreću hidrolizu esterske veze u peptidil-tRNK i oslobađanje novosintetizovanog proteina iz ribosoma. Treći faktor oslobađanja RF-3 katalizuje oslobađanje RF-1 i RF-2 na kraju procesa prekida.
Recikliranje
Postterminacijski kompleks formiran na kraju terminacijakog koraka sastoji se od iRNK sa terminacijskim kodonom na A-mjestu, nenabijene tRNK na P-mjestu i netaknutog 70S ribosoma. Korak reciklaže ribosoma odgovoran je za rastavljanje postterminacijskog ribosomskog kompleksa. Kada se protein u nastajanju oslobodi u terminaciji, faktor recikliranja ribosoma i faktor elongacije G (EF-G) funkcionišu da oslobađaju iRNK i tRNK iz ribosoma i razdvajaju 70S ribosom na podjedinice 30S i 50S. IF3 zatim zamjenjuje deaciliranu tRNK, oslobađajući iRNK. Sve translacijske komponente su sada slobodne za dodatne runde prevođenja.
Ovisno o tRNK, IF1–IF3 također mogu izvršiti recikliranje.
Polisomi
Translaciju vrši više od jednog ribosoma istovremeno. Zbog relativno velike veličine ribosoma, oni se mogu vezati samo za mjesta na iRNK udaljena 35 nukleotida. Kompleks jedne mRNK i većeg broja ribozoma naziva se polisom ili poliribozom.
Efekat antibiotika
Nekoliko antibiotika ispoljava svoje djelovanje ciljajući proces translacije u bakterijama. Oni iskorištavaju razlike između mehanizama prokariotskih i eukariotskih transkacija kako bi selektivno inhibirali sintezu proteina u bakterijama bez utjecaja na domaćina.
NGC 6052-2
NGC 6052-2 (također poznat kao Arp 209, IRAS 16030+2040, MCG 4-38-22, NGC 6064-2, PGC 57039 i UGC 10182) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 209 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Herkul. Najveći prečnik je 0,80 (49 hiljada sg) a najmanji 0,3 uglovnih minuta (18 hiljada sg).
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Legenda
Značenje riječi legenda:
Za današnje doba zanimljiv je pojam urbana legenda.
Østfold
Østfold (norv.: Østfold fylke) je jedan od 19 okruga Norveške. Nalazi se jugoistočnom dijelu države. Okrug se prostire na površini od 4.180,7 km2 i čini 1,28% ukupne kopnene teritorije Norveške. Prema procjeni iz 2014. u okrugu je živjelo 284.962 stanovnika što predstavlja 5,61% ukupnog stanovništva Norveške. 17 je okrug po površini i 6. po broju stanovnika. Gustoća iznosi 68 stanovnika po km2. Graniči s okruzima: Akershus, Buskerud i Vestfold kao i švedskim okruzima Västra Götaland i Värmland.
Glavni grad je Sarpsborg.
Globa
mini Globa je je riječ turskog porijekla i označava novčano obeštećenje ili naknadu koja se isplaćuje kao kazna obično nevladinih organizacija ili poduzeća zbog nekog počinjenog upravnog djela, kriminalnog djela (kao dodatak glavnoj kazni previđenoj zakonom) ili na neki drugi način krši bilo koji zakon.
Østfold
Općine
350px|Općine okruga Østfold
Globa
Globa u različitim zemljama je u skladu sa lokalnim zakonima, a razlikuje se u visini i po prirodi povrede zakona. Globa za saobraćajne prekršaje je uobičajena u gotovo svim zemljama. U nekim slučajevima, vrijednost globe je minimalna, ali u drugima, pogotovo kad je riječ o velikim međunarodnim korporacijama, iznos globe može dostići hiljade, čak i milione maraka.
Često se pod terminom "globa" podrazumijevalo plaćanje poreza u vidu materijalnih dobara (hrane, odjeće itd.) koje je stanovništvo Balkanskog poluostrva za vrijeme Osmanlijskog Carstva davalo državi.
Østfold
Općine
Okrug Østfold se sastoji od 18 općina:
NGC 7542
NGC 7542 (također poznat kao PGC 70796) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 544 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Pegaz. Najveći prečnik je 0,80 (127 hiljada sg) a najmanji 0,5 uglovnih minuta (79 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Albert Marth 5. oktobra 1864. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Mrtovec
Mrtovec je naseljeno mjesto u sastavu općine Sevnica, regija Posavska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Sevnica.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Mrtovec je imao 73 stanovnika.
Biatlon na Zimskim olimpijskim igrama 2014 – potjera (žene)
Takmičenje u potjeri u ženskoj konkurenciji na Zimskim olimpijskim igrama 2014. u Sočiju održalo se na kompleksu za skijaško trčanje i biatlon Laura u Krasnoj Poljani, Krasnodarskom kraj 60 km udaljenoj od Sočija 10. februara, 2014. sa početkom u 18:30 sati po lokalnom vremenu.
Pravila takmičenja
Potjera je disciplina u biatlonu, koja se za žene održava na kružnoj stazi od 10 kilometara. Trči se 5 krugova po 2 km. Takmičarke počinju trku pojedinačno u vremenskim razmacima, koje su postigli u trci u sprintu, održanoj 9. septembra. U toku trke gađa se četiri puta: poslije prvog i drugog kruga iz ležećeg, a poslije trećeg i četvrtog iz stojećeg položaja, ukupno 20 meta. Svaki promašaj donosi kazneni krug trčanja od 150 metara.
Zemlje učesnice
Učestvovalo je 57 takmičarki iz 23 zemlje.
1722.
Izgrađena crkva sv. Petra i Pavla u Topolju
Pir
mini|Pirova statua, Kopenhagen, Danska Pir (319. p. n. e. - Argos, 272. p. n. e.), epirski kralj i pisac. Vladao je 306. p. n. e. - 301. p. n. e. i 297. p. n. e. - 272. p. n. e. Jedan od najčuvenijih vojskovođa antičkog doba Pir je poznat po brojnim vojnim pohodima u Italiji i Makedoniji ali i po frazi Pirova pobjeda. Naslijedio ga je sin Aleksandar II. Epirski.
Pir je postao kralj već u 12. godini. U toku borbi dijadosa isprva ratuje na strani Demetrija I. Poliorketa. Neko je vrijeme bio talac Ptolemeja I. Sotera, vladara Egipta, ali je zadobio njegovo povjerenje pa je 297. p. n. e. ponovo došao na prijestolje Epira. Stalne ratove Demetrija, Lizimaha i Ptolemeja Pir je iskoristio za proširenje granica vlastitog kraljevstva. 288. p. n. e. okrenuo se protiv Demetrija, oslobodio Atenu Demetrijeve opsade i zavladao velikim dijelom Makedonije. 284. p. n. e. morao se povući iz Makedonije zbog sukoba s Lizimahom.
281. p. n. e. grad Taranto na jugu Italije, koji je ratovao s Rimom, zatražio je pomoć od Pira. Rimljani su već zavladali srednjom Italijom i bili velika vojna sila. Pir je pristao, pod uslovom da mu se sva vojska u gradu stavi pod njegovu vlast. Pir je najprije sklopio savez sa Ptolomejem Keraunom a zatim krenuo u Italiju sa vojskom od 23000 pješaka, 3000 konjanika i 19 slonova. Slonove Rimljani nisu poznavali. Prvi sudar s Rimljanima bila je bitka kod Herakleje, 280. p. n. e. Pir je pobijedio zahvaljujući konjici i slonovima. Rimljani su, međutim odbili ponuđeni mir pa se pohod nastavio. Sljedeći sukob sa Rimljanima bila je bitka kod Auskula, 279. p. n. e. Pir je ponovno pobijedio ali uz puno veće gubitke, ali su Rimljani uporno odbijali Pirove mirovne prijedloge.
278. p. n. e. Pir je dobio dvije ponude. Prva je bila od Makedonaca, koji su tada ratovali s Keltima, da postane makedonski kralj. Druga ponuda je bila da pomogne Grcima na Siciliji u ratu sa Kartagom. Pir se odlučio za Siciliju. Sagradivši veliku ratnu flotu pobijedio je Kartažane na moru. 277. p. n. e. osvojio je snažnu kartažansku utvrdu Eryx. Nakon toga predali su mu se i ostali gradovi u Siciliji. Međutim, njegovo autokratsko vladanje izazvalo je pobunu kod sicilskih Grka pa se Pir vratio u Italiju. U bitki kod Beneventuma, 275. p. n. e. Pir je poražen od Rimljana. Bitka je, zapravo, taktički završila neodlučno jer su obje strane imale gubitke veće od 6000 mrtvih ali je Pir bio prisiljen napustiti Italiju. Rimljani su zauzeli Taranto 272. p. n. e.
Vrativši se u Makedoniju krenuo je sa vojskom 274. p. n. e. protiv Antigona II. Gonate, makedonskog kralja. Antigon II. se povukao u Solun a Pir je zasjeo na makedonsko prijestolje. 272. p. n. e. krenuo je sa vojskom na Spartu. Želeći osvojiti Peloponez, poginuo je kod Argosa u bitki protiv udruženih snaga Antigona II. i Sparte.
Samoglasnik
Samoglasnik (također i vokal) u fonetici je naziv za glas koji se stvara bez prepreke u govornom traktu tako da vazduš¨na struja slobodno prolazi od pluća do usana.
U svakom prirodnom jeziku vrh sloga čine samoglasnike. U nekim jezicima u toj funkciji mogu stajati uz samoglasnike i glasovi koje se fonetički smatraju suglasnicima, kao npr. u bosanskom jeziku.
Artikulacijske osobine
Samoglasnici se razlikuju uglavnom po visini jezika, mjestu tvorbe i nazalnosti.
Prema visini jezika ili veličine otvora razlikuju se: zatvoreni (ili visoki), poluzatvoreni, poluotvoreni i otvoreni (ili niski) samoglasnici. Zatvoreni su samoglasnici u standardnom bosanskom jeziku i, poluotvoreni  (u pismu e) i  (o), a otvoreni je samoglasnik.
Mjesto tvorbe je mjesto najvećeg suženja govornog trakta. Prema mjestu tvorbe razlikuju se zadnji, srednji i prednji samoglasnici. Zadnji su samoglasnici u bosanskom jeziku i, srednji samoglasnik je  a prednji su samoglasnici  i.
Nazalni ili nosni samoglasnici stvaraju se spuštanjem mehkog nepca tako da zračna struja prolazi i kroz nosnu šupljinu. Nazalnih samoglasnika u bosanskom jeziku nema. U tu grupu spadaju npr. poljski samoglasnici (ę) i  (ą).
Andaluzit
Prozirni varijeteti pronađeni su u Andaluziji, Španija, i mogu se rezati u zanimljivo drago kamenje. Brušeni andaluziti pokazuju igru boja - crvena, zelena i žuta - što liči na slabiji oblik iridiscencije, iako su ove boje zapravo rezultat neuobičajeno jakog pleokroizma.