cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rak štitnjače
Znakovi i simptomi
Najčešće prvi simptom raka štitnjače čvor u u području vrata. Međutim, mnogi odrasli imaju male čvoriće u štitnoj žlijezdi, ali se obično ispod 5% od ovih čvorova utvrdi da su kancerogeni. Ponekad je prvi znak uvećani limfni čvor. Kasniji simptomi koji mogu biti prisutni su bol u prednjem području vrata i promjene u glasu zbog uključivanja nerva rekurensa.
Rak štitne žlijezde se obično javlja u eutireoznih pacijenta, ali simptomi hipertireoze ili hipotireoza mogu biti povezano i sa velikim ili metastatskim dobro diferenciranim tumorom.
Čvorići štitne žlijezde su od posebnog značaja kada se nalaze kod osoba mlađih od 20 godina. Prezentacija benignih čvorića u ovom uzrastu je manje vjerojatna, a time je i mogućnost malignosti daleko veća.
Klasifikacija
Thoroidni karcinomi se klasifikuju na osnovu njihovih histopatoloških karakteristika.
Ovaj karcinom se može širiti i u samoj štitnoj žlijezdi, zahvatajući kasnije i njenu kapsulu. Ponekad se prvo otkrije metastaza u limfnoj žlijezdi, a a zatim primarno žarište u štitnoj žlijezdi. Veže radioaktivni jod, što se koristi u dijagnostici.
Dijagnoza
Rak štirne žlijezde je u obliku čvora, pa dijanoza počiva na u utvrđivanju njegove prirode. Sumnjiv je onda kada je pojedinačan, dok brojni čvorovi u štitnoj žlijezdi nisu indikator raka. Sumnja na malignost čvora je opravdana kadaje pojedinačni, bezbolan, tvrd, srastao sa okolinim tkivom. U uznapredovalom stadiju se obično javljaju čvorovi i u limfnim žlijezdama vrata. Smarta se da ciste u štitnoj žlezdi obično nisu obilježje raka. Scintigrafija karcinom najčešće otkriva kao hladni čvor. Povišena koncentracija hormon štitne žlijezde nije bitna za postavljenje dijagnoze, jer je povišeni i kod strume. Praćenje tog pokazatelja je osobito značajno nakon operacije. Konačna dijagnoza se postavlja histološkim pregledom materijala dobijenog punkcijom štitne žlijezde, koji se punktira tankom iglom. To je jednostavan bezbolni postupak, koji se ponavlja, ako nalaz nije potpuno jasan.
Metastaze
Detekcija metastaza raka štitnjače se izvodi snimanjem cijelog tijela, scintigrafijom pomoću joda-131.
Prognoze
Prognoze karcinoma štitnjače se zavise od vrste raka i faze u trenutku dijagnoze. Za najčešći oblik raka štitnjače, papilarni, ukupna prognoza je odlična. Ustvari, povećana učestalost ovog karcinoma u posljednjih nekoliko godina je vjerovatno posljedica povećanje ranih dijagnoza. Trend ranih dijagnoza može se sagledati na dva načina. Prvi je da su mnogi od tih karcinoma bili mali i nije se vjerovalo da će razviti u agresivnu malignost. Druga mogućnost je da su ranije dijagnoza uklanjale  ove vrste raka u vrijeme kada se  nije vjerovalo da su se proširili izvan štitnjače, čime je poboljšavan dugoročni ishod za pacijenta. Ne postoji konsenzus u tome da li se ovaj trend prema ranijim dijagnozama koristan ili nepotreban.
Argumenti protiv rane dijagnoza i liječenje se zasnivaju na logici da mnogo malih karcinoma štitnjače (uglavnom papilarnih) neće rasti ili metastazirati. Ovo gledište drži velika većina predijagnoziranih karcinoma štitnjače (koji nikada neće uzrokovati nikakve simptome, bolesti ili smrt pacijenta, čak i ako se ništa ne uradi). Uključivanje novih dijagnoz u takvim slučajevima,  iskrivljuje statistiku svrstavanja klinički značajnih slučajeva u sa naizgled bezopasni rak. Rak štitnjače je nevjerojatno uobičajen, jer obdukcijski nalazi u tim slučajevima pokazuju da ljudi često  umiru od drugih uzroka,  koji pokazuju da više od jedne trećine starijih osoba tehnički ima rak štitnjače, što im se ne  isoiljava kao  ništa loše. Uvjerenje da je lahko otkriti čvorove koji mogu biti kancerogeni, jednostavnim pipanjem vrata,  doprinosi znatnoj količini pogrešnog  dijagnosticiranja. Benigni (nekancerogeni) čvorići često koegzistiraju sa rakom štitnjače; ponekad, otkrivena naizgled  benigna nodula,  operativno se  otkriva ko mali rak štitnjače. Svi mali štitaste čvorići, su otkriveni kao slučajan nalaz na snimanjima  (CT, MR, ultrazvuk) u  druge svrhe; vrlo malo od ovih ljudi sa slučajno otkrivenom karcinoma štitnjače, nisu imali nikakve simptome, a liječenje u takvih pacijenata ima potencijal da bude štetno za njih, a ne da im pomogne.
NGC 4827
NGC 4827 (također poznat kao MCG 5-31-16, PGC 44178 i UGC 8065) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 351 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Berenikina kosa. Najveći prečnik je 1,40 (143 hiljade sg) a najmanji 1,2 uglovnih minuta (122 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 11. aprila 1785. godine.
Rak štitnjače
Prognoze
Rak štitnjače je tri puta češći kod žena nego kod muškaraca, ali je u skladu sa evropskim statistikama. Tabela u nastavku ističe neke od izazova pri odlučivanju i predskazivanju kod raka štitnjače. Iako postoji opća suglasnost da stadiji I ili II papilarnog, folikularnog ili medularnog raka imaju dobru prognozu, to nije moguće kada se procenjuje za mali rak štitnjače kako bi se utvrdilo koji od njih će rasti i metastazirati, a koji neće. Kao rezultat toga, kada je uspostavljena dijagnoza raka štitnjače (najčešće od punkcijom), izvjesno je da će se izvršiti ukupna tiroidektomiju (odstranjivanje žlijezde).
NGC 4827
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Rak štitnjače
Prognoze
Ovaj pogled na ranije dijagnoze se također manifestuje na evropskom kontinentu upotrebom mjerenja kalcitonina u serumu bolesnika sa gušavosti, u  pacijenata  sa ranim abnormalnostima parafolikularnih ili ćelija koje proizvode  kalcitonin unutar štitaste žlijezde. Kao što pokazalo više studija, nalaz povišenog serumskog kalcitonina je povezana s nalazom medularnog karcinoma u čak 20% slučajeva.
U Evropi, gdje je niža učestalost nego u Sjedinjenim Američkim Državama, razrađen je strategije koja uključuje mjerenja serumskog  kalcitonina i podsticajne testove za kalcitonin,  u odluku da se izvrši tiroidektomija,  uključen je   prag količine kalcitinina. Stručnjaci za štitnjaču u SAD-u, gledajući iste skupove podataka, u većini slučajeva, nisu preokupirani testiranjem kalcitonina,  kao rutinskim dijelom njihovog vrednovanja, čime se eliminira veliki broj tiroidektomija i posljedično morbiditeta. Evropska zajednica specijalista za štitnjaču je usmjerena na sprečavanje metastaze malih medularnih karcinoma. Sjevernoamerička je usmjerena više na prevenciju komplikacija povezanih s tiroidektomijom. Jpš uvijek nije sasvim jasno, koji pristup  je ispravniji. Sveukupna relativna stopa 5-godišnjeg preživljavanja za tiroidni kancer je 85% za žene 74% za muškarce.
Kao što je prikazano u tabeli, osobe III i IV  fazi bolesti imaju značajan rizik od smrti od raka štitnjače. Iako su mnogi sa mnogim metastatskim  bolestima, jednak broj godinama i decenijama,  razvija se iz faze I ili II bolesti. Liječnici koji upravljaju rakom štitnjače u bilo kojoj fazi, priznaju da je mali postotak pacijenata sa niskim rizikom od raka štitnjače koji neće napredovati u metastatske bolesti.
Srećom za one s metastatskim karcinomom štitnjače, posljednjih 5 godina doveo je do renesanse u liječenju karcinoma štitnjače. Identifikacija nekih od molekulskih ili DNK markera  abnormalnosti raka štitnjače je dovelo do razvoja terapija koje ciljaju ove molekulske nedostatke. Prvi od ovih lijekova koji je u  procesu  pregovara za odobravanja je vandetanib, inhibitor tirozin kinaze koji cilja na RET proto-onkogen, 2 podtipa receptora vaskularnog faktora rasta – jednog  receptora epidermskog faktora rasta. Više ovih spojeva su u fazi istraživanja i imaju šanse  se  prihvate u  procesu odobravanja. Za diferencirani karcinom štitnjače, strategije evoluiraju ka korištenju izabranih  vrsta ciljane terapije za povećanje unose radioaktivnog  joda u papilarne karcinome štitnjače. koji su izgubili sposobnost koncentriranja jodida. Ova strategija bi mogla koristiti terapiju radioaktivnim jodom za liječenje "otpornog" raka štitnjače. Ostale ciljane terapije se procenjuju, tako da je moguće da će život biti produžen u narednih 5-10 godina za one koji imaju III i IV fazu raka štitnjače.
Preventiva
Preventiva za pojavu ove bolesti sastoji se u izbjegavanju češćih rendgenskih snimanja, koji su prihvatljivi samo ako su neophodni. Mali broj kancera štitne žlijezde ima nasljednu podlogu. Ako je u porodici zabilježeno prisustvo gena koji je odgovoran rak, može se preporučiti pravovremana preventivna operacija koja može spasiti život pogođene osobe.
Terapija
Najučinkovitije upravljanje agresivnim karcinoma štitnjače je hirurško odstranjenje štitnjače (tireoidektomija), nakon čega slijedi terapija suzbijanja tretmanom radioaktivnim jodom i stimulirajućim hormonom štitnjače (TSH). Hemoterapija i radioterapija također se mogu koristiti u slučajevima udaljenih metastaza i uznapredovalog stadija raka. U uobičajenom petogodišnjem posmatranju, stopa preživljavanja u SAD je bila 97,8%.
Epidemiologija
Rak štitaste žlijezde, u 2010.,u svijetu je odnio  36.000 osoba, nakon 24.000 u 1990. Sa većom učestalosti raka štitnjače  može biti povezana i gojaznost, ali taj odnos je i dalje predmet mnogih rasprava. Rak štitne žlijezde čini manje od 1% slučajeva raka i smrti u Velikoj Britaniji. U 2011. godini u Velikoj Britaniji, rak štitnjače je dijagnosticiran kod oko 2.700 ljudi, a oko 370 ljudi je umrlo od ove bolesti u 2012.
Noam Chomsky
Noam Chomsky (fon. Noam Čomski; rođen 7. decembra 1928) američki je filozof, lingvista, psiholog, pisac i politički aktivista.
Univerzalna gramatika
Posjedovanje jezika je svojstvo vrste homo sapiens i ona je zajednička svim pripadnicima naše vrste. Slična sposobnost se ne može pronaći među ostalim životinjskim vrstama. Dakle, jezična sposobnost je ono što čovjeka razlikuje od životinje.
Filozofija
Njegov uticaj na filozofiju (pogotovo analitičku) je sljedeći: utiče na odmak od prevladavajućeg empirizma, na udaljavanje od bihejviorizma u psihologiji, strukturalizma u lingvistici, te na udaljavanje od pozitivizma u filozofiji. Pruža novi kognitivistički pristup lingvistici, te stvara nov pristup razmišljanja o ljudskom umu i ljudskom jeziku u filozofiji, što rezultira mnogim važnim debatama sa glavnim akterima analitičke filozofije, primjerice Hilary Putnam, Willard Van Orman Quine, John Searle, Donald Davidson, Saul Kripke, Thomas Nagel, Michael Dummet, Tyler Burge.
Aktivizam
Sa političkim djelovanjem započinje za vrijeme vijetnamskog rata. Angažiran je na strani američke ljevice, tačnije 1965. organizira akciju odbijanja plaćanja poreza kao oblika protesta zbog vijetnamskog rata. Prvu političku knjigu pod nazivom American Power and the New Mandarins ("Američka moć i novi mandarini") objavljuje 1969. Knjiga je zbirka eseja koji izlažu argumente protiv vijetnamskog rata, općenito protiv američke vanjske politike, te u tim esejima optužuje SAD za novi imperijalizam. Protivi se američkoj intervenciji u Vijetnamu iz razloga što niko nije proglasio SAD sudcima i krvnicima Vijetnama. Dok su novi mandarini liberalni intelektualci i mainstream (srednjestrujaški) mediji koji rade u svrhu režima i služe kao apologete rata, odnosno daju ideološko pokriće ratu.
Nakon 1969. napisao je preko 40 političkih knjiga. Njegov politički angažman se može podjeliti u tri dijela:
1.Borba protiv velikih korporacija, kapitalizma koji koristi ljude kao jeftinu radnu snagu, donosi dobit samo manjem broju ljudi što na kraju rezultira sve većim jazom između bogatih i siromašnih.
2.Borba protiv SAD-ovih tzv. preventivnih ratova, a zapravo ratova vođenih u korist korporacija koje postavljaju američke predsjednike i vode američku vanjsku politiku.
3.Borba protiv mainstream media i intelektualaca koji služe kao ideološko pokriće korporacijama i sve većem jazu između bogatih i siromašnih.
U zadnje vrijeme poznat je po "dizanju bure" svojom izjavom da su SAD vodeći svjetski terorist, a ne oni protiv kojih SAD vodi tzv. ratove protiv terorizma.
Kriticizam Čomskog
Čomski često izaziva kritiku zbog svojih bezkompromisnih stavova u vezi politike SAD-a. U svojim polemikama oko sukoba u bivšoj Jugoslaviji, on konstantno osuđuju politiku zapadnih zemalja oko, što on vidi kao agresiju na Srbiju i srpski narod. U nekoliko navrata to ga je dovelo u direktni sukob sa novinarima i ljevičarskim glasilima, poput optužbe britanske novinarke Eme Broks (Emma Brockes) da je poricao genocid u Srebrenici, koje je on porekao citirajući da on podržava američku autoricu Dijanu Džonston (Diana Johnstone) koja opet poriče da su događaji u Srebrenici genocid ili masakr , čisto zbog slobode mišljenja.
NBA 1951/1952.
NBA sezona 1951-52 je bila 6. sezona NBA lige.
Istočna grupa
{|
Zapadna grupa
{|
Relacija ekvivalentnosti
desno|mini| 52 relacije ekvivalentnosti u skupu s 5 elemenata, prikazano kao 5×5 logičkih matrica (obojena polja, uključujući ona u svijetlosivoj boji, predstavljaju jedinice; bijela polja predstavljaju nule.) Indeksi redova i kolona bijelih ćelija su povezani elementi, dok različite boje, osim svijetlo sive, označavaju klase ekvivalencije (svaka svijetlosiva ćelija je svoja klasa ekvivalencije). U matematici, relacija ekvivalentnosti je binarna relacija koja je refleksivna, simetrična i tranzitivna. Relacija "jednak je" je kanonski primjer relacije ekvivalencije, gdje za bilo koje objekte a, b i c važi:
(refleksivno svojstvo),
onda je
(simetrično svojstvo), i
i
(tranzitivno svojstvo).
Kao posljedica refleksivnih, simetričnih i tranzitivnih svojstava, bilo koja relacija ekvivalencije pruža particiju temeljnog skupa u odvojene klase ekvivalencije. Dva elementa datog skupa jednaki su međusobno ako i samo ako pripadaju istoj klasi ekvivalencije.
Notacija
U literaturi se koriste različite oznake za označavanje da su dva elementa skupa
a
i
b
jednaka u odnosu na relaciju ekvivalencije
a ~ b
" i "
a ≡ b
", koje se koriste kada je
R
implicitan, a varijacije "
a ~R b
a ≡R b
" ili "
aRb
" da se eksplicitno odredi
. Neekvivalencija se može označiti kao "
a ≁ b
" ili "".
Definicija
Za određenu binarnu relaciju ~ u skupu X kaže se da je to relacija ekvivalencije ako i samo ako je ona refleksivna, simetrična i tranzitivna. To jest za sve a, b i c u skupu X:
Jednostavan primjer
Neka set \{a, b, c\} ima relaciju ekvivalencije. Onda su sljedeći skupovi klase ekvivalencije ovog odnosa:
Skup svih klasa ekvivalencije za ovaj odnos je. Ovaj skup je particija skupa \{a, b, c\}.
ATP Masters 1000
ATP Masters 1000 jest serija najprestižnijih teniskih turnira pod okriljem Asocijacije teniskih profesionalaca (ATP). Održavaju se godišnje u Evropi, Sjevernoj Americi i Kini.
Masters serija turnira počela je davne 1990, i to pod nazivom "Championship Series". Između 1996. i 1999. zvala se Mercedes-Benz Super 9, od 2000. do 2004. Tennis Masters Series, a između 2005. i 2009. ATP Masters Series. Od početka 2009. nosila je naslov ATP World Tour Masters 1000, a od 2019. ATP Tour Masters 1000.
Trenutno se svi mečevi na ovim turnirima igraju na dva dobijena seta. (Ranije su se finala nekih igrala na tri dobijena seta.) Rekord po broju osvojenih titula drži Novak Đoković (38), koji je osvajanjem titule u Cincinnatiju 2018. postao i jedini igrač u historiji s osvojenih svih devet Mastersa.
U parovima rekord drže Bob i Mike Bryan s 39 titula; njih dvojica također su osvojila svih devet titula, kao i Daniel Nestor.
Osvajači
Aktivni teniseri navedeni su podebljanim slovima. {|
Lukavac (čvor)
Bosna i Hercegovina:
Hrvatska:
Srbija:
Ljubina-Poturovići
Ljubina-Poturovići je naseljeno mjesto u općini Vogošća, Bosna i Hercegovina.
Spisak naseljenih mjesta u općini Olovo
Opći podaci
Općina Olovo se nalazi u Zeničko-dobojskom kantonu, Bosna i Hercegovina. Naseljena mjesta u općini Olovo, po popisu stanovništva iz 2013. (ukupno 45) su:
FK Nevėžis
Futbolo klubas "Nevėžis" je profesionalni nogometni klub iz Kėdainiai, Litvanija. Takmiči se u A lyga.
Klub je osnovan 1962. godine (zvanično). Tradicionalne boje su bijela i žuta. Domaće utakmice igra na Gradski Stadionu.
Trenutni sastav
''Posljednja izmjena: 1. 1. 2022''
817.
Godina 817. (DCCCXVII) bila je redovna godina koja počinje u četvrtak u julijanskom kalendaru. Oznaka 817. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
Dortonion
Dortonion je imaginarna zemlja iz Tolkinovih djela. dortonion je bio dio Belerianda, zemlja na sjeveru, okružena planinskim lancima. U prvim danima Belerianda ovdje su se naselili Vilenjaci Angrod i Aignor, ali su imali malo ljudi jer je zemlja bila neplodna. Dortonion je poznat po velikim borovim šumama, pogotovo na sjeveru i istoku. Nakon dolaska ljudi u Beleriand, ovdje se naselila kuća Beorova. Međutim, Dortonion je potpao pod Melkorovu vlast nakon bitke Dagor Bragolah. Otada je Dortonion postao predio strave i čudovišta. Dortonion je nakratko bio oslobođen dvije godine prije Nirnait Arnoidada, ali su ga Orci ubrzo ponovo zauzeli. Dortonion je potonuo u more na kraju Prvog doba, zajedno sa ostatkom Belerianda.
Platser i Tolkiens värld
Heinrich von Kleist
Heinrich von Kleist (Frankfurt na Odri, 18. oktobar 1777. - Berlin, 21. novembar 1811.), njemački književnik
mini|Heinrich von Kleist
Studirao je filozofiju i prirodne nauke, a zatim lutao po Njemačkoj, Francuskoj i Švicarskoj, te se upoznao s Goetheom, Wielandom i Schillerom. Izdaje časopis "Phöbus" u Dresdenu i "Berliner Abendbläter" u Berlinu. Glavninu njegova rada predstavljaju drame, tragedije antičkim motivima, patetični patriotski komadi i komedija u slobodnim stihovima "Razbijeni vrč", jedno od najboljih djela njemačke romantike. Razočaran nacionalnim porazom i osobnim neuspjehom, zajedno s prijateljicom Henriettom Vogel završava život samoubistvom.
816.
Godina 816. (DCCCXVI) bila je prijestupna godina koja počinje u utorak u julijanskom kalendaru. Oznaka 816. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
Quedlinburg
Quedlinburg (Saksonija-Anhalt) (Savezna Republika Njemačka), 78,15 km2, Grad ima oko 22.795 stanovnika  (31. 06. 2006)  na rijeci Bode. Quedlinburg je slobodni grad od 994. godine.
Quedlinburg je UNESCO Spomenici svjetske baštine od 1994.
Temperaturno polje
Skup svih temperatura u datom momentu i zadanom prostoru zove se temperaturno polje. Ako se temperatura mijenja s vremenom, onda je nestacionarno temperaturno polje:
a ako se ne mijenja s vremenom onda je stacionarno temperaturno polje:
Ako se u nekom tijelu ili prostoru povežu sve tačke istih temperatura, dobit će se izotermna površina. Presjek izotermne površine s nekom ravni (npr. koordinatnom ravni) daje izotermnu liniju ili izotermu neke određene temperature. Presjek druge izotermne površine sa istom ravni imat će za rezultat druge izoterme, tako da se dobiju familije izotermi:
gdje je \vec n jedinični vektor normale na ravan. U odnosu na pravougaoni koordinatni sistem s jediničnim vektorima gradijent temperature je:
Nebočaj
Nebočaj je naseljeno mjesto u općini Vogošća, Bosna i Hercegovina.
Karlo Aleksandar Lotarinški
Karlo Aleksandar Lotarinški (12. decembar 1712 - 4. juli 1780), lotarinški princ, bio je vojni komandant u Austriji i guverner Holandije.
Karlo Aleksandar je bio mlađi sin lotarinškog vojvode Leopolda i Elizabete Karle Orleanske. Ušao je u službu Karla VI, cara Svetog Rimskog Carstva, kada je njegov stariji brat Franjo Stjepan oženio carevu najstariju kćer i prijestolonasljednicu, Mariju Tereziju.
Tokom Rata za austrijsko naslijeđe bio je jedan od najznačajnijih austrijskih vojskovođa. Kraljica Marija Terezija, supruga njegovog brata, dala mu je u brak svoju sestru Mariju Anu. Paru je povjerila upravu nad Holandijom. Marija Ana je umrla iste godine nakon teškog porođaja, a dijete je bilo mrtvorođenče. Karlo Aleksandar se nije ponovno oženio i nastavio je upravljati Holandijom u ime svoje nevjeste.
Učestvovao je i u Sedmogodišnjem ratu, opet kao vođa vojske svoje nevjeste. Umro je 1780. godine.
NGC 3304
NGC 3304 (također poznat kao MCG 6-23-26, PGC 31572 i UGC 5777) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 317 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Mali lav. Najveći prečnik je 1,70 (157 hiljada sg) a najmanji 0,6 uglovnih minuta (55 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 17. marta 1787. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Generalizirana epilepsija sa febrilnim epilepsijskim napadima plus
Generalizirana epilepsija s febrilnim napadima plus (GEFS+) je sindromski autosomno dominantni poremećaj kod kojeg oboljele osobe mogu ispoljiti brojne epilepsijske fenotipove. GEFS+ može pojaviti i nakon ranog djetinjstva (tj. u dobi od 6 godina). Veruje se da GEFS+ također obuhvata tri druga epilepsijska poremećaja: tešku mioklonijsku epilepsiju u detinjstvu (SMEI), koja je takođe poznata kao Dravetov sindrom, granični SMEI (SMEB) i neizlečivu epilepsiju u djetinjstvu (IEC). Postoji najmanje šest tipova GEFS+, ocrtanih njihovim uzročnim genom. Poznate uzročne mutacije gena su u genima za natrijski kanal, α podjedinice SCN1A, pridruženoj β-podjedinici SCN1B i u GABAA receptorskom genu podjedinice γ; u GABRG2 i postoji još jedan gen povezan sa kalcijskim kanalom PCDH19 koji je također poznat kao epilepsija žena sa mentalnom retardacijom. Penetrabilnost za ovaj poremećaj se procjenjuje na 60%.
Znakovi i simptomi
Osobe sa GEFS+ imaju niz fenotipova epilepsije. To uključuje febrilne napade koji završavaju do 6. godine (FS), takve napade koji se protežu i nakon 6. godine i mogu uključivati afebrilne tonijsko-klonijskre eilepsijske napad, mioklonijske, odsutnost, atonijski epilepsijski napad i mioklonijsko-astatična epilepsija. Pojedinci također mogu imati SMEI, koji karakteriziraju općenito tonijsko-klonijski napadi, poremećeni razvoj psihomotornog učenja, mioklonijski napadi, ataksija i loš odgovor na mnoge antikonvulzive.
Tip 1
GEFS+ tip 1 je podtip GEFS+ u kojem postoje mutacije u SCN1B, genu koji kodira natrijski kanal β podjedinicu. β podjedinica je potrebna za pravilnu inaktivaciju kanala. Postoje dvije poznate mutacije u SCN1B koje dovode do GEFS+ (Slika 1). Prva i najbolje okarakterisana od ovih mutacija je C121W. Ova mutacija mijenja cistein uključen u disulfidnu vezu u vanćelijskom N-kraju proteina. Ova ekstraćelijska regija je slična kontaktinu molekula ćelijske adhezije i drugih molekula ćelijske adhezije. Vjeruje se da je disulfidna veza prekinuta mutacijom C121W potrebna za pravilno savijanje ovog N-terminalnog motiva. Koekspresija SCN1B sa α podjedinicama natrijevog kanala u oocitima i drugim ćelijama rezultira kanalima koji se sporije inaktiviraju. Ekspresija mutanta C121W zajedno sa divljim tipom α podjedinica proizvodi struju koja se ne razlikuje od one samo kroz α podjedinice. Dalja istraživanja ove mutacije su pokazala da ona rezultira smanjenom frekvencijskom ovisnošću i, prema tome, vjerovatnom hiperekscitabilnosti u poređenju sa ćelijama koje eksprimiraju podjedinicu divljeg tipa. Ova mutacija takođe remeti sposobnost podjedinice da indukuje ćelijsku agregaciju. Važnost ove posljednje činjenice je nejasna, iako se pretpostavlja da su pravilna agregacija kanala unutar ćelija i kontakt ćelija-ćelija potrebni za normalno funkcioniranje neurona. Druga mutacija je pronađena u jednoj srodnici sa GEFS+ tipom 1. Ova mutacija je na akceptorskom mjestu spajanja egzona 3. Gubitak ovog akceptorskog mjesta otkriva nizvodno kriptično akceptorno mjesto i proteinu kojem nedostaje 5 aminokiselina u N-kraju (I70_E74del). Ova mutacija nije dalje okarakterisana.
Tip 2
Drugi podtip GEFS+, tip 2, rezultat je mutacija u SCN1A, genu koji kodira α podjedinicu natrijevog kanala. Postoji skoro 90 poznatih mutacija u SCN1A genu u cijelom kanalu (vidi tabelu 1). Ove mutacije rezultiraju gotovo bilo kojim zamislivim tipom mutacije u genu, osim duplika cija. Rezultati ovih mutacija su vrlo varijabilni, neki proizvode funkcionalne kanale dok drugi rezultiraju nefunkcionalnim kanalima. Neki funkcionalni kanali dovode do hiperekscitabilnosti membrane, dok drugi dovode do hipoekscitabilnosti. Većina funkcionalnih mutantnih kanala dovodi do hiperekscitabilnosti zbog smanjene frekvencije ovisnog opadanja. Primjer za to je mutacija D188V. Stimulacija kanala divljeg tipa od 10 Hz uzrokuje smanjenje struje na približno 70% maksimuma, dok ista stimulacija mutantnih kanala rezultira smanjenjem do 90% maksimuma. Ovo je uzrokovano ubrzanim oporavkom od inaktivacije za mutantne kanale u odnosu na divlji tip. D188V mutant, naprimjer, oporavlja se do 90% maksimalne struje za 200ms, dok kanali divljeg tipa nisu u mogućnosti da se oporave do ovog stepena za >1000 ms. Neke druge funkcionalne mutacije koje dovode do hiperekscitabilnosti čine to na druge načine, kao što je smanjenje brzine ulaska u sporo inaktivirano stanje. Vjeruje se da neke od drugih funkcionalnih mutacija dovode do hipoekscitabilnosti. Mutacija R859C, naprimjer, ima više depolariziranu naponsku ovisnost aktivacije, što znači da membrana mora biti više depolarizirana da bi se kanal otvorio. Ovaj mutant se također sporije oporavlja od inaktivacije. Smatra se da nefunkcionalni kanali proizvode slične promjene u podražljivosti ćelija. Isto tako, mnoge nonsens mutacije vjerovatno rezultiraju nefunkcionalnim kanalima i hipoekscitabilnosti, iako to tek treba testirati. Također je nejasno kako ova hipoekscitabilnost membrane dovodi do fenotipa GEFS+.
Tip 3
Pacijenti sa GEFS+ tip 3 imaju mutacije u genu GABRG2, koji kodira GABAA γ2 podjedinicu (slika 2). Prva mutacija otkrivena u GABRG2 bila je K289M, u vanćelijskoj regiji koja povezuje membranske domene M2 i M3. Oociti kojima su ubrizgane podjedinice α1, β2 i γ2 proizvode velike struje inducibilne GABA, dok one koje su ubrizgane s mutantom K289M umjesto podjedinica divljeg tipa proizvode struje mnogo manje (oko 10% divljeg tipa). Ova abnormalna struja nije rezultat neinkorporacije mutantnih podjedinica jer su receptori koji sadrže mutante još uvijek osjetljivi na benzodiazepine, svojstvo za koje su potrebne funkcionalne γ podjedinice. Zbog ovih rezultata, vjeruje se da je GEFS+ fenotip kod ovih osoba rezultat hiperekscitabilnosti. Paralelno sa prethodnom mutacijom, druga grupa je pronašla drugu mutaciju u GABRG2 povezanu sa GEFS+. Ova mutacija, R43Q, nalazi se na jednom od dva mjesta za vezivanje benzodiazepina koja se nalaze na vanćelijskom N-kraju. Benzodiazepini, kao što je diazepam, potenciraju GABA indukovanu struju. Ovo potenciranje je ukinuto u ćelijama koje eksprimiraju mutantnu podjedinicu R43Q, umjesto podjedinice γ divljeg tipa. Ova mutacija ne utiče na sposobnost podjedinice da se spoji u funkcionalne receptore jer i dalje daje otpornost na blokadu GABA struje putem cinka. Kao i kod prethodne mutacije, očekuje se da će ova mutacija dovesti do hiperekscitabilnosti neurona. Posljednja poznata mutacija GEFS+ tipa 3 je nonsens mutacija, Q351X, koja se nalazi u unutarćelijskom regionu koji povezuje treći i četvrti segment membrane. Kada se ova mutantna podjedinica eksprimira u ćelijama sa divljim tipom α i β podjedinica, proizvodi nefunkcionalne receptore. Budući da su α i β podjedinice divljeg tipa koje se eksprimiraju same sposobne proizvesti struju inducibilnu GABA-om, to ukazuje da mutacija ili sprječava preradu mutantnih i podjedinica divljeg tipa, ali i divljeg tipa α i β podjedinica ili sprječava pravilan promet formiranog receptora na membranu. Fuzija GFP-a na ovu mutiranu podjedinicu je pokazala da je lokalizirana na endoplazmatski retikulum umjesto ćelijsku membranu. Kao i kod drugih poznatih GEFS+ mutacija tipa 3, Q351X vjerovatno dovodi do hiperekscitabilnosti neurona.
Munafik
Munafik (na arapskom: munāfiq, منافق; plural: munāfiqūn) u islamu označava licemjernu osobu, lažnog vjernika. U Kur'anu munafici označavaju stanovnike Medine, u čiju se vjernost Muhamed nije mogao pouzdati.
NGC 85
NGC 85 (također poznat kao MCG 4-2-7, NGC 85A i PGC 1375) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 285 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Andromeda. Najveći prečnik je 0,70 (58 hiljada sg) a najmanji 0,5 uglovnih minuta (41 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Ralph Copeland 15. novembra 1873. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Bitolj
Bitolj jest grad i sjedište istoimene općine u jugozapadnoj Sjevernoj Makedoniji. Bitolj je drugi diplomatski grad u Sjevernoj Makedoniji, nakon Skoplja. Smješten je na nadmorskoj visini 576 m, ispod planine Babe (vrh Pelister 2601 m), na rijeci Dragor, u centru najprostranije makedonske kotline Pelagonije, 15 km sjeverno od granice s Grčkom. S užom okolinom ima nešto više od 100.000 stanovnika, po čemu je drugi grad u zemlji.
Zakon očuvanja energije
Zakon očuvanja energije jeste empirijski fizički zakon koji kaže da ukupna količina energije u izoliranom sistemu ostaje konstantna tokom vremena (kaže se da se očuvala tokom vremena). Posljedica ovog zakona je da se energija ne može ni stvoriti niti uništiti nego samo transformirati iz jednog stanja u drugo. Jedino što se može desiti energiji u zatvorenom sistemu jest da može promijeniti oblik, npr., hemijska energija može postati kinetička energija.
Einsteinova teorija relativnosti pokazuje da su energija i masa iste stvari i da se jedna ne pojavljuje bez druge. Prema tome, u zatvorenim sistemima masa i energija čuvaju se odvojeno, kako se smatralo i u predrelativističkoj fizici. Nova karakteristika relativističke fizike jeste da se čestice "materije" (kao što su one koje sačinjavaju atom) mogu pretvoriti u nematerijalne oblike energije, kao što je svjetlost, ili u kinetičku ili potencijalnu energiju (npr., toplota). Međutim, ova pretvaranja ne utječu na ukupnu masu sistemâ jer ove potonje vrste nematerijalne energije još zadržavaju svoju masu kroz bilo koje ovakvo pretvaranje.
Danas se očuvanje "energije" odnosi na očuvanje ukupne energije sistema tokom vremena. Ova energija uključuje energiju pridruženu s masom mirovanja ostalih čestica i svim drugim oblicima energije u sistemu. U dodatku na ovo, masa mirovanja sistema čestica (masa sistema u težištu inercijalnog okvira, kao što je okvir u kojem bi sistem trebao biti izvagan) također je očuvana tokom vremena za bilo kojeg pojedinog posmatrača i ima jednaku vrijednost za sve posmatrače (za razliku od ukupne energije). Prema tome, u izoliranom sistemu, iako se materija (čestice s masom mirovanja) i "čista energija" (toplota i svjetlost) mogu pretvoriti jedna u drugu, i ukupna količina energije i ukupna masa ovakvih sistema ostaju očuvane tokom vremena, s tačke gledišta bilo kojeg pojedinog posmatrača. Ako se energiji bilo koje vrste dozvoli da "pobjegne" iz ovakvih sistema, masa sistema smanjivat će se u skladu s količinom gubljenja energije.
Posljedica ovog zakona je da tzv. perpetuum mobile mašine mogu trajno raditi samo ako ne ispuštaju energiju u okruženje. Ako takve mašine proizvode više energije od one uložene u njih, moraju gubiti masu i nakon nekog dužeg vremena nestati, pa, prema tome, nisu ni moguće.
Historija
bio očuvan onoliko dugo koliko mase nisu međusobno djelovale. On je ovu količinu nazvao vis viva (živom silom) sistema. Princip predstavlja tačnu tvrdnju o približnom očuvanju kinetičke energije u situacijama gdje nema trenja. Mnogi fizičari tog vremena smatrali su da je očuvanje količine kretanja, koja ostaje ista u sistemima s trenjem, kao što je definirano momentom:
bilo ta očuvana živa sila. Kasnije je dokazano da se pod odgovarajućim uvjetima obje količine simultano očuvaju, kao, npr., u elastičnim sudarima.
Inženjeri John Smeaton, Peter Ewart, Karl Hotzmann, Gustave-Adolphe Hirn i Marc Seguin bili su upravo oni koji su primijetili da sâmo očuvanje količine kretanja nije adekvatno za praktične kalkulacije i koji su (is)koristili Leibnizov princip. Princip su favorizirali i neki hemičari, kao što je William Hyde Wollaston. Akademici, poput Johna Playfaira, brzo su istakli da kinetička energija očito nije očuvana. To je vidljivo u modernim analizama baziranim na drugom zakonu termodinamike, ali u 18. i 19. stoljeću sudbina izgubljene energije još je bila nepoznata. Postepeno se počelo sumnjati da je toplota, koja neizbježno nastaje u kretanju pod trenjem, još jedan oblik žive sile. Godine 1783. Antoine Lavoisier i Pierre-Simon Laplace ponovo su proučili dvije "suparničke" teorije o živoj sili i kalorijsku teoriju. Opservacije grofa Rumforda iz 1798. o stvaranju toplote prilikom proširivanja topovskih cijevi dale su dodatni prilog mišljenju da se mehaničko kretanje može pretvoriti u toplotu, da je to pretvaranje kvantitativno i da može biti predviđeno (dozvoljavajući univerzalnu konstantu pretvaranja između kinetičke energije i toplote). Živa sila sad se počela nazivati energijom, nakon što je termin prvi put u tom smislu upotrijebio Thomas Young 1807.
Rekalibriranje žive sile u
U radu Über die Natur der Wärme (O prirodi toplote), objavljenom u Zeitschrift für Physik (Časopisu za fiziku) 1837. Karl Friedrich Mohr dao je jednu od najranijih općih tvrdnji doktrine o očuvanju energije: "Osim 54 poznata hemijska elementa, u fizičkom svijetu postoji samo jedan agens i on se zove Kraft (energija ili rad). On se, u zavisnosti od okolnosti, može pojaviti kao kretanje, hemijski afinitet, kohezija, elektricitet, svjetlost i magnetizam i iz bilo kojeg od ovih oblika može se pretvoriti u bilo koji od preostalih."
Ključna etapa u razvoju modernog principa očuvanja bila je demonstracija mehaničkog ekvivalenta topline. Kalorijska teorija tvrdila je da se toplota ne može ni stvoriti ni uništiti, ali očuvanje energije nameće suprotan princip po kojem su toplota i mehanički rad međusobno zamjenjivi.
Princip mehaničke ekvivalencije prvi je u modernoj formi postavio njemački hirurg Julius Robert von Mayer. On je do ovog zaključka došao na putovanju u Nizozemsku Istočnu Indiju (današnju Indoneziju, gdje je otkrio da krv njegovih pacijenata ima dublju crvenu boju jer su trošili manje kisika, a samim tim i manje energije da održe tjelesnu temperaturu u vrućoj klimi. Također je otkrio da su i mehanički rad i toplota oblici energije, a zatim je, nakon vlastitog usavršavanja u fizici, izračunao kvantitativni odnos između njih.
mini|desno|Jouleova sprava za mjerenje mehaničkog ekvivalenta toplote. Uteg privezan na konopu uzrokuje da lopatice, koje su potopljene u vodu, rotiraju. U međuvremenu, James Prescott Joule u seriji eksperimenata 1843. otkrio je (nezavisno) mehanički ekvivalent. U najpoznatijem, koji se danas naziva Jouleova sprava, uteg privezan na konopu uzrokuje da lopatice, koje su potopljene u vodu, rotiraju. Pokazao je da je gravitacijska potencijalna energija izgubljena zbog visećeg utega jednaka termalnoj energiji (toploti) koju dobije voda zbog trenja s lopaticama.
Od 1840. do 1843. sličnu stvar uradio je i inženjer Ludwig A. Colding iako je to bilo malo poznato izvan njegove rodne Danske.
Godine 1844. William Robert Grove postulirao je vezu između mehanike, toplote, svjetlosti, elektriciteta i magnetizma, tretirajući ih sve kao manifestacije jedne "sile" (energije u modernom rječniku). Grove je svoje teorije objavio u knjizi The Correlation of Physical Forces (Korelacija fizičkih sila). Tri godine kasnije, oslanjajući se na ranije radove Joulea, Carnota i Clapeyrona, Hermann von Helmholtz došao je do zaključaka sličnih Groveovim i iste godine objavio svoje teorije u knjizi Über die Erhaltung der Kraft (O očuvanju sile). Opće moderno prihvatanje ovog principa potječe iz ove knjige.
Godine 1877. Peter Guthrie Tait tvrdio je da princip potječe od Newtona, što je bazirao na kreativnom čitanju prijedloga 40 i 41 iz Newtonove čuvene knjige Matematički principi prirodne filozofije. Ovo se danas općenito posmatra samo kao primjer vigovske historije.
Prvi zakon termodinamike
Entropija je funkcija količine toplote koja pokazuje mogućnost pretvaranja te toplote u rad. Za termodinamički sistem s određenim brojem čestica prvi zakon termodinamike može se izraziti kao:
Slova δ ispred oznaka za toplotu i rad opisuju povećanje energije koje treba biti interpretirano nešto drugačije od \mathrm{d}U povećanja unutrašnje energije. Toplota i rad su procesi koji dodaju ili oduzimaju energiju, dok je unutrašnja energija U poseban oblik energije pridružen sistemu. Tako termin "toplotna energija" za \delta Q prije znači "količina energije dodana kao rezultat zagrijavanja" nego što se odnosi na poseban oblik energije. Slično tome, termin "energija rada" za \delta W znači "količina energije izgubljena kao rezultat rada". Najvažniji rezultat ovog razlikovanja jest činjenica da se jasno može izraziti količina unutrašnje energije koju posjeduje termodinamički sistem, ali se ne može reći koliko je energije došlo u sistem ili otišlo iz njega kao rezultat njegovog zagrijavanja ili hlađenja, niti rezultat rada koji je sistem izvršio ili koji je bio izvršen u sistemu. Jednostavnije rečeno, ovo znači da se energija ne može stvoriti ni uništiti nego samo pretvarati iz jednog oblika u drugi.
Za jednostavan sistem koji može biti kompresovan, rad koji izvrši sistem može se zapisati kao: gdje je P pritisak, a dV mala promjena u zapremini sistema, a svi oni predstavljaju varijable sistema. Toplotna energija može se napisati kao: gdje je T temperatura, a \mathrm{d}S mala promjena u entropiji sistema. One su, također, varijable sistema.
Mehanika
U mehanici, očuvanje energije obično se izražava formulom: gdje je T kinetička, a V potencijalna energija.
Zapravo, ovo je poseban slučaj jednog općenitijeg zakona o očuvanju: gdje je L Lagrangeova funkcija. Da bi ovaj poseban oblik bio validan, sljedeće stvari moraju biti tačne:
Relativitet
Nakon što je Einstein otkrio specijalnu relativnost, za energiju se predlagalo da se smatra jednom komponentom vektora energije kvadrimomenta. Svaka od četiri komponente (jedna komponenta energije i tri komponente kvadrimomenta) ovog vektora očuva se odvojeno tokom vremena, u bilo kojem zatvorenom sistemu, posmatrano iz bilo kojeg datog inercijalnog referentnog okvira. Također je očuvana i dužina vektora (Minkowskijeva norma), koja predstavlja masu mirovanja pojedinačnih čestica, a nepromjenjivu masu za sistem čestica (gdje se momenti i energija odvojeno sabiraju prije nego što se izračuna dužina).
Relativistička energija pojedinačne masivne čestice sadrži uvjet koji se odnosi na njenu masu mirovanja u dodatku na njenu kinetičku energiju. U granicama nulte kinetičke energije (ili, ekvivalentno, u okviru mirovanja) masivnē česticē ili u centru okvira momenta za objekte ili sisteme koji zadržavaju svoju kinetičku energiju ukupna energija čestice ili objekta (uključujući unutrašnju kinetičku energiju u sistemima) u odnosu je s njihovom masom mirovanja preko čuvene jednačine E=mc^2.
Prema tome, očuvanje energije kroz vrijeme u specijalnoj relativnosti nastavlja važiti onoliko dugo dok se ne promijeni referentni okvir ili posmatrač. Ovo se primjenjuje na ukupnu energiju sistemâ iako se različiti posmatrači ne slažu u vezi s energetskom vrijednošću. Također, očuvana i za sve posmatrače nepromjenjiva jest nepromjenjiva masa, koja je minimalna masa sistema i energija koju može vidjeti bilo koji posmatrač i koja je definirana odnosom energija–moment.
U općoj relativnosti očuvanje momenta energije izražava se pomoću pseudotenzora momenta energije.
Kvantna teorija
U kvantnoj mehanici energija se definira kao proporcionalna izvodu vremena talasne funkcije. Nedostatak komutativnosti operatora izvoda vremena sa samim operatorom vremena matematički rezultira principom neodređenosti za vrijeme i energiju: što je duži vremenski period, može se preciznije odrediti energija (energija i vrijeme postaju konjugirani Fourierov par).
Mehmed Teufik Azabagić
'''Mehmed Teufik ef. Azabagić''' (Tuzla, 1838 – Tuzla, 1918) drugi je po redu reis-ul-ulema u periodu Austro-Ugarske uprave Bosnom i Hercegovinom.
Biografija
Mehmed Teufik ef. Azabagić sin Osman-bega rođen je u Tuzli 1838. godine. Potiče iz bogate tuzlanske porodice, Azabagića. Osnovno i srednje obrazovanje završio je u Tuzli, a zatim je otišao na studije islamskih nauka u Istanbul. Diplomirao je 1868. godine, a potom se vratio u Tuzlu. Prošao je sve pozicije u Islamskoj zajednici u Bosni i Hercegovini. Bio je imam, hatib, vaiz, a potom upravitelj ruždije u Sarajevu, kada je premješten na isti položaj u Tuzlu, gdje je istovremeno vršio i funkciju kadije. Nakon što je Austro-Ugarska okupirala Bosnu i Hercegovinu 1878. godine postavljen je za tuzlanskog muftiju.
Reis-ul-ulema
Na položaju reis-ul-uleme Mehmed Teufik ef. Azabagić je bio od 1893. do 1909. godine. Imenovan je 25. oktobra 1893. godine a svečana predaja menšure i ustoličenje bili su 20. novembra iste godine, u rezidenciji Konak, nakon dove u Carevoj džamija u Sarajevu.
Dobivanjem vjerske i vjersko-prosvjet autonomije muslimani u Bosni i Hercegovini pripremali su se da donesu novi statut Islamske zajednice u Bosni i Hercegovini i po njemu da izaberu reis-ul-ulemu. Reis-ul-ulema Azabagić je procijenio da bi za njega bilo najbolje da se povuče u penziju, što je i uradio 1909. godine. Ostatak života proživio je u Tuzli. Umro je u 80-toj godini života 22. maja 1918. godine. Ukopan je u haremu Jalske džamije u Tuzli.
I Am... Yours. An Intimate Performance at Wynn Las Vegas
247px|desno 'I Am... Yours. An Intimate Performance at Wynn Las Vegas' je DVD album američke r&b pjevačice Beyoncé Knowles izdat 2009. godine.
Baba (Sjeverna Makedonija)
mini|desno|200px|Pogled na Pelister Baba planina nalazi se u Sjevernoj Makedoniji, u blizini grada Bitolj. Najveći vrh je Pelister (2601 m). Treća je planina po visini u Sjevernoj Makedoniji nakon Koraba i Šar-planine. Pored Pelistera nalaze se vrhovi Dva Groba (2514 m), Veternica (2420 m), Muza (2359 m), Rzana (2334 m), Široka (2218 m), Kozji Kamen (2199 m), Griva (2198 m), Golema Čuka (2188 m), Skrkovo (2140 m) i drugi. Baba planina razdvaja slivove rijeka, sa jedne strane rijeke idu u Jadransko more, a sa druge u Egejsko more.
U sklopu Baba planine se nalazi i Nacionalni park Pelister.
Lud, zbunjen, normalan
Lud, zbunjen, normalan je bosanskohercegovačka humoristička serija u režiji Elmira Jukića i scenariste Feđe Isovića. Prva sezona je počela emitovanje 2. septembra 2007. godine, a druga 7. septembra 2008. godine. Zadnja epizoda druge sezone je emitovana 12. aprila 2009.
Nakon Bosne i Hercegovine i Hrvatske, serija se od 27. septembra 2008. emituje i u Srbiji, na prvom programu RTS-a. Od 15. septembra 2014. godine u Srbiji se serija počinje ponovo emitovati na televiziji B92. Nakon završetka emitovanja pete sezone u Srbiji, nove epizode serije počinju se prikazivati na televiziji Prva. Također, prva sezona serije se emitirala i u Sjevernoj Makedoniji zahvaljujući televiziji A1, a ostale sezone su emitirane na televiziji Kanal 5. Od 2015. godine u Sjevernoj Makedoniji se serija emitira na TV-kanalu Alfa TV. Serija je veliku popularnost stekla i u Crnoj Gori, gdje je emitirana na TV Vijesti, a od 2015. godine serija se emitira na televiziji Prva CG. Od 2012. godine serija se emituje i u Sloveniji na POP TV-u, a od 2015. godine serija se u Sloveniji emitira na TV kanalu Planet TV. Serija se uspješno emituje i na Kosovu posredstvom RTV Kosovo.
Snimanje treće sezone je počelo 1. septembra 2009. godine, a nastavak emitovanja je započeo u januaru 2010. Početak emitovanja četvrte sezone započinje u januaru 2011. Snimanje 24 nova nastavka pete sezone ove popularne humoristične serije je najavljeno za 6. januar 2012, a nove epizode počinju sa prikazivanjem 29. januara 2012. Zbog velike popularnosti serije, peta sezona je podijeljena u dva dijela. Prvih 15 epizoda pete sezone je emitirano u 2012. godini, a ostatak od 9 epizoda počinje sa emitiranjem 1. januara 2013. godine. Scenarista Feđa Isović je 7. juna 2013. godine potvrdio da serija nije zvanično završila, te da trenutno piše scenario za nove epizode, koje uskoro možemo očekivati na TV ekranima. Trenutno se snima novih 48 epizoda, koje će biti podijeljene u dva ciklusa emitiranja.
Šesta sezona serije kreće sa premijernim emitiranjem 3. novembra 2014. na Novoj TV. Scenarista Feđa Isović je potvrdio da je snimanje serije i dalje u toku, te da je snimljeno preko 210 epizoda. Također je potvrđeno da su u toku pregovori sa bosanskohercegovačkim TV kućama o pravu otkupa novih epizoda koje će uskoro biti premijerno prikazane u BiH.
Premijerno emitiranje šeste sezone serije u Bosni i Hercegovini kreće od 4. aprila 2015. na Face TV-u. Premijerno emitiranje novih 24 epizode sedme sezone serije počinje 5. aprila 2015. na Novoj TV, a u Bosni i Hercegovini emitiranje sedme sezone kreće od 4. maja 2015. na Face TV-u. Osma sezona serije, počela je sa premijernim emitiranjem 15. maja 2015. na Novoj TV. Deveta sezona počinje sa premijernim emitiranjem od 3. novembara 2015. na Novoj TV.
Deseta sezona serije je krenula sa premijernim emitiranjem od 26. juna 2016. u Srbiji na televiziji B92.
Jedanesta sezona serije kreće sa emitiranjem na Novoj TV od 17. februara 2020. od ponedjeljka do četvrtka u terminu 21:30 sati. U Bosni i Hercegovini jedanesta sezona serije počinje sa emitiranjem od 5. novembra 2020. od ponedjeljka od petka u terminu od 20:15 sati na kanalu Nova BH.
Scenarista Feđa Isović je u aprilu 2020. godine obznanio da piše scenario za nove epizode serije, te da serija neće završiti sa 300 epizoda kako je to ranije bilo najavljeno. U novembru 2020. godine, scenarista Feđa Isović je najavio da su nove epizode spremne za snimanje, i da je scenario za iste napisan.
Nakon smrti glavnog glumca Mustafe Nadarevića, scenarista serije Feđa Isović je odlučio da se serija više neće snimati.
Preostalih 11 epizoda dvanaeste sezone serije će početi sa emitiranjem subotom i nedjeljom u večernjem terminu na Novoj TV od 10. aprila 2021 na Novoj TV.
Posljednja 13. sezona serije kreće sa emitiranjem na Novoj TV od 10. septembra 2021 svakim radnim danom u večernjem terminu.