cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hipotireoidizam
Subklinički
Subklinički hipotiroidizam je blaži oblik hipotireoze, koji se karakterizira povišenim nivoom TSH u serumu, ali sa normalnim nivoom tiroksina bez seruma. Ovaj blaži oblik hipotireoze najčešće uzrokuje Hashimotov tiroiditis. In adults it is diagnosed when TSH levels are greater than 5 mIU/L and less than 10mIU/L. Ispoljavanje subkliničkog hipotiroidizma je varijabilno i možda se neće primijetiti klasični znakovi i simptomi hipotireoze. Od ljudi koji imaju subklinički hipotiroidizam, udio će svake godine razviti otvoreni hipotiroidizam. Kod onih s utvrdivim antitijelima protiv tiroid-peroksidaze (TPO) to se javlja kod njih 4,3%, dok se kod onih koji nemaju detektibilnas antitela javlja se kod 2,6% slučajeva. Ne trebaju liječenje, ali treba češće ponavljati testove funkcije štitnjače (npr. godišnje) u usporedbi s onima koji nemaju antitijela.
Trudnoća
Tokom trudnoće, štitnjača mora proizvesti 50% više hormona štitnjače da bi osigurala dovoljno hormona štitnjače za fetus u razvoju i buduću majku. U trudnoći, nivo slobodnog tiroksina može biti niži od očekivanog, zbog povećanog vezanja za tireoid-vezani globulin i smanjenog vezanja za albumin. Treba ih ispraviti za stadij trudnoće ili, umjesto toga, za dijagnozu treba koristiti ukupni nivo tiroksina. Vrijednosti TSH mogu biti i niže od normalnih (posebno u prvom tromjesečju) i normalan opseg treba prilagoditi stadiju trudnoće.
U trudnoći se subklinički hipotiroidizam definira kao TSH između 2,5 i 10 mIU l s normalnim nivoom tiroksina, dok se oni sa TSH iznad 10 mIU/l smatraju očigledno hipotireozom, čak i ako je razina tiroksina normalna. Antitijela protiv TPO mogu biti važna u donošenju odluka o liječenju, pa ih stoga treba utvrditi kod žena s abnormalnim testovima funkcije štitnjače, a prisustvo antitijela na štitnjaču možda neće predvidjeti budući ishod.
Prevencija i liječenje
Jodiranje soli sprijeečilo je hipotireozu u mnogim populacijama. Zamjena hormona štitnjače levotiroksin liječi hipotireozu. Medicinari prilagođavaju dozu, u skladu sa simptomima i normalizacijom nivoa tiroksina i TSH. Lijekovi za štitnjaču su sigurni u trudnoći. Iako je važna odgovarajuća količina joda u ishrani, previše toga može pogoršati određene oblike hipotireoze
Hipotireoza može biti spriječena u populaciji dodavanjem joda u uobičajenu hranu. Ova mjera javnog zdravstva eliminirala je endemski dječji hipotiroidizam u zemljama u kojima je to nekada bilo često. Pored promocije konzumacije hrane bogate jodom, poput mliječnih proizvoda i ribe, mnoge zemlje s umjerenim nedostatkom joda primijenile su univerzalno jodiranje soli (USI). Ohrabreni od Svjetske zdravstvene organizacije, 130 zemljalja sada imaju USI, a 70% svjetske populacije prima jodiranu sol. U nekim zemljama jodirana so dodaje se i hljebu. Uprkos tome, nedostatak joda se ponovo pojavio u nekim zapadnim zemljama, kao posljedica pokušaja smanjenja unosa soli. Za trudnice i dojilje, Svjetska zdravstvena organizacija preporučuje dnevni unos od 250 µg.
Provjera
Skrining za hipotireozu vrši se u periodu novorođenačke dobi u mnogim zemljama, uglavnom koristeći TSH. To je dovelo do ranog otkrivanja mnogih slučajeva, a time i do sprečavanja zastoja u razvoju. It is the most widely used newborn screening test worldwide. Iako će skrining zasnovan na TSH identificirati najčešće uzroke, dodavanje ispitivanja za T4 potrebno je da bi se utvrdili rjeđi uzroci centralne neonatusne hipotireoze. Ako je utvrđivanje T4 uključeno u skrining proveden pri rođenju, time će se identificirati slučajevi kongenitalnog hipotiroidizma centralnog porijekla u djece od 1:16.000 do 1: 160.000. Uzimajući u obzir da ova djeca obično imaju druge nedostke hormona hipofize, rano otkrivanje ovih slučajeva može spriječiti komplikacije.
Kod odraslih, predmet rasprave je široko rasprostranjeni skrining opće populacije. Neke organizacije (poput Radne grupe za preventivne usluge Sjedinjenih Država) navode da dokazi nisu dovoljni da podrže rutinski pregled, dok drugi (poput Američkog udruženja za štitnjaču preporučuju ili povremeno testiranje iznad određene dobi kod oba spola ili samo kod žena. Ciljani pregled može biti prikladan u brojnim situacijama u kojima je hipotireoza česta: druge autoimunske bolesti, jaka porodična istorija bolesti štitnjače, oni koji su primili radiojod ili drugu radioterapiju na vratu, oni koji su prethodno bili podvrgnuti operaciji štitnjače, oni sa abnormalnim pregledom štitnjače, oni sa psihijatrijskim poremećajima, ljudi koji uzimaju amiodaron ili litij i oni koji imaju niz zdravstvenih stanja (kao što su određena stanja srca i kože). Godišnji testovi funkcije štitnjače preporučuju se osobama sa Downovim sindromom, jer imaju veći rizik od bolesti štitnjače.
Alternativna medicina
Učinkovitost i sigurnost upotrebe kineskih biljnih lijekova za liječenje hipotireoze nisu poznate.
Epidemiologija
Procjenjuje se da širom svijeta oko milijardu ljudi ima nedostatak joda; međutim, nepoznato je koliko često ovo rezultira hipotireozom. U velikim populacijskim studijama u zapadnim zemljama s dovoljnim unosom joda u ishrani, oko 0,3–0,4% populacije ima očiti hipotiroidizam. Veći udio, 4,3–8,5%, ima subklinički hipotiroidizam. Od ljudi sa subkliničkim hipotireoidizmom, 80% ima nivo TSH ispod oznake 10 mIU/l,  koja se smatra pragom za liječenje. Djeca sa subkliničkim hipotireoidizmom često se vraćaju u normalnu funkciju štitnjače, a mali dio razvija otvoreni hipotiroidizam (kako se predviđa razvojem nivoa antitijela i TSH, prisustvom celijakije i gušavosti).
Žene češće razvijaju hipotireozu od muškaraca. U populacijskim studijama, žene su sedam puta vjerovatnije od muškaraca imale nivo TSH iznad 10 mU/l. Oko 2–4% ljudi sa subkliničkim hipotiroidizmom svake će godine napredovati u očigledan hipotiroidizam. Rizik je veći kod onih koji imaju antitijela protiv tiroidne peroksidaze. Procjenjuje se da subklinička hipotireoza pogađa približno 2% djece; kod odraslih je subklinički hipotireoza češći kod starijih osoba, kod kavkazoida. Postoji mnogo veća stopa poremećaja štitnjače, od kojih je najčešći hipotireoza, kod osoba s Downovim i Turnerovim sindromom. Vrlo teški hipotiroidizam i miksedemska koma su rijetki, a procjenjuje se da se javljaju u 0,22 na milion ljudi godišnje. Većina slučajeva javlja se u žena starijih od 60 godina, iako se to može dogoditi u svim dobnim skupinama.
Većina hipotireoza je primarne prirode. Centralni / sekundarni hipotiroidizam pogađa 1:20.000 do 1: 80.000 populacije ili otprilike jedan od svakih hiljadu ljudi koji boluju od hipotireoze.
Historija
U 1811., Bernard Courtois otkrio je da je jod prisutan u morskim algama, a unos joda povezan s veličinom guše 1820. godine uočio je Jean-Francois Coindet. Gaspard Adolphe Chatin predložio je 1852. godine da je endemska struma rezultat nedovoljnog unosa joda, a Eugen Baumann je demonstrirao jod u tkivu štitnjače 1896. godine.
Prvi slučajevi miksedema prepoznati su sredinom 19. stoljeća (1870-ih), ali njegova veza sa štitnjačom otkrivena je tek 1880-ih kada je miksedem primijećen kod ljudi nakon uklanjanja štitnjače (tireoidektomija). Veza je dalje potvrđena krajem 19. stoljeća kada su ljudi i životinje kojima je odstranjena štitnjača pokazali poboljšanje simptoma kod transplantacije životinjskog tkiva štitnjače. Ozbiljnost miksedema i s tim povezani rizik od smrtnosti i komplikacija, stvorio je interes za otkrivanje efikasnih tretmana za hipotireozu.
Ostale životinje
Ostale vrste koje su rjeđe pogođene uključuju mačke i konje, kao i druge velike domaće životinje. Kod mačaka je hipotireoza obično posljedica drugog medicinskog tretmana poput operacije ili zračenja. U mladih konja, kongenitalni hipotireoza zabilježen je pretežno u Zapadnoj Kanadi i povezan je s majčinom ishranom.
MCM5
MCM5 faktor licenciranja replikacije DNK jest protein koji je kod ljudi kodiran genom MCM5 sa hromosoma 22.
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 734 aminokiseline, a molekulska težina 82.286 Da.
Interakcije
Pokazano je da MCM5 ima interakcije sa:
Bioetika
Bioetika je nauka u tipski protivrječnim  etičkim pitanjima  koja  nastaju iz nove situacije i dovode do  mogućeg napretka u biologiji i medicini. Također je uključena u moralna rasuđivanja koja se odnosa na medicinske politike i prakse. Bioetičari se bave etičkim pitanjima koja se javljaju u odnosima između naukâa životu, biotehnologija, medicine, politika, zakona i filozofije. Ona također uključuje proučavanje više uobičajenih vrijednosnih pitanja vrijednosti (etika primarne zdravstvene zaštite) koja  nastaju u primarnoj zdravstvenoj zaštiti i drugim  grana medicine, kao i u biologiji i biotehničkim naukama.
Etimologija
Termin bioetika (grč. βιός - bios = život + ἠθική - ethos = ponašanje, postupanje)  je 1926. skovao Fritz Jahr, koji je "anticipirao mnoge od  argumenata i rasprava u sadašnjim strujanjima  u biološkim istraživanjima uključujući  životinje u članku "Etički imperativ", kako ih je nazvao u smislu naučne upotrebe živ otinja i biljaka. Godine  1970, američki  biohemičar Van Rensselaer Potter također  upotrebljava isti termin u širem značenju, uključujući solidarnost prema biosferi, na taj način stvarajući "globalnu etiku",  disciplinu koja  predstavlja vezu između biologije, ekologije, medicine i osnovnih  ljudskih vrijednosti,  u cilju postizanja opstanka i ljudska bića i drugih životinjskih vrsTA.
Svrha i opseg
Polje bioetike obuhvata širok splet  ljudskih upita, u rasponu od debate oko granice života, kao šro su npr. abortus, eutanazija), surogati, raspodjela oskudnih resursa zdravstvene zaštite (npr. donacija organa, racionalizaciju zdravstvo), pravo da se odbije medicinska pomoć iz vjerskih ili kulturnih razloga. Bioetičari često se ne slažu među sobom oko precizne granice svoje discipline, raspravljajući da li na terenu treba da se brine samo sa etičkom evaluacijom svih pitanja koja uključuju biologiju i medicinu, ili samo podskup od ovih pitanja. Neki bioetičari bi suzili etički evaluacije samo na moral medicinskih tretmana ili tehnoloških inovacija za  vremena liječenja ljudi. Drugi bi proširili opseg etičkog vrednovanja uključujući i moralnost  i sve radnje koje bi mogle pomoći ili štetiti  organizama sposobnim da  osjećaju strah.
Obim bioetike može proširiti na biotehnologije, uključujući i kloniranje, gensku terapiju, produženje života, genetičko inženjerstvo čovjeka, astro-etiku i život u svemiru. and manipulation of basic biology through altered DNA, XNA and proteins. Ovakav razvoj će utjecati na buduću evoluciju, a može zahtijevati nove principe koji se odnose na život u svojoj srži, kao što je biotička etika da vrednuje sam život u osnovne biološke procese i strukture, i traži njihovu propagaciju.
Principi
Jedno od prvih usmjerenja modernih bioetiča  je  ljudsko eksperimentiranje. Nacionalna komisija za zaštitu ljudskih subjekata biomedicinskih i istraživanja ponašanja je prvobitno osnovana 1974. godine za identifikaciju osnovnih etičkih principa koji treba da u osnovi propišu biomedicinskih ponašanja i ponašanja u istraživanjima koja uključuju ljudske subjekte. Međutim, osnovni principi, koji su objavljeni  u  Belmontskom izvještaju (Belmont Report,  1979)  zvanom autonomija, dobročinstvo i pravda – uticali su na  razmišljanja bioetičara  o širokom spektru  pitanja. Drugi su dodali i neškodljivost, ljudsko dostojanstvo i svetost života na ovoj listi kardinalnih vrijednosti.
Još jedan važan princip bioetike je njegov plasman vrijednosti na diskusije i prezentacije. Brojne rasprave na osnovu bioetike, u grupama koje postoje na univerzitetima širom Sjedinjenih Država i Evrope, uključujući i Bosnu i Hercegovinu da  promoviraju  upravo takve ciljeve. Kao primjer se obično navodi Bioetičko društvo  savezne države Ohio. and the Bioethics Society of Cornell. Bioetičko društvo Bosne i hercegovne je osnovano poćetkom 2000-tih, a veoma je aktivno, osobitio na redovnim godišnjim konferencijama. Ono okuplja širok krug naučnika i stručnjaka iz oblasti medicine, biologije, genetike i genetičkog inženjerstva, biotehnologije, sociologije, vjerskih i ostalih djelatnosti.
Oblasti
Područja zdravstvenih nauka koje su predmet objavljenih, recenziranih bioetičke analiza uključuju: • 3
NGC 1284
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Kreševski Kamenik
Kreševski Kamenik je naseljeno mjesto u općini Kreševo, Bosna i Hercegovina.
Popis stanovništva u Crnoj Gori 2011 (Tivat)
Po popisu stanovništva, kućanstava i stanova 2011. u Crnoj Gori, koji je obavljen od 1. do 15. aprila 2011. u općini Tivat živjelo je ukupno 14.031 stanovnika, što predstavlja 2,26% od ukupnog broja stanovnika Crne Gore. Broj gradskog stanovništva na području općine bio je 10.237 (72,96%), a seoskog 3.794 (27,04%).
Broj zaposlenih osoba iznosio je 4.710, što predstavlja 33,57% od ukupnog broja stanovništva Tivata. Broj zaposlenih muškaraca bio je 2.557 (37,04% od ukupnog broja muškaraca), a zaposlenih žena bilo je 2.153 (30,20% od ukupnog broja žena). Najčešća muška imena na području općine bila su Nikola, Marko i Dragan, a ženska Marija, Jelena i Milica.
Starosna piramida
Od ukupnog broja stanovnika u općini Tivat bilo je 6.903 (49,20%) muškaraca i 7.128 (50,80%) žena, što predstavlja omjer muškaraca i žena 968:1000. Prosječna starost stanovništva bila je 38,0 godina, muškaraca 37,0, a žena 39,0 godina.
Udio stanovništva starijeg od 18 godina u općini Tivat je 78,4%  (10.998), od čega je udio punoljetnih muškaraca 77,3% (5.333), a udio punoljetnih žena 79,5% (5.665). Omjer broja punoljetnih muškaraca i žena je 941:1000,
Zelenika (Živinice)
Zelenika je naseljeno mjesto u gradu Živinicama, Bosna i Hercegovina.
Velvičija
Velvičija (lat. Welwitschia) je monotipski rod  Gnetophyta u redu Welwitschiales, razred Gnetopsida, divizija     Gnetophyta. Ima samo jednu vrstu, Welwitschia mirabilis koja raste u suhim krajevima na uskom obalnom i priobalnom području Angole i Namibije, u pustinji Namib.
Imenovan je po austrijskom botaničaru Friedrichu Welwitschu. Biljka se sastoji od korijenja, niske stabljike i dva stalna kožasta lista koji se, kako rastu, pružaju po tlu i s vremenom kidaju na uže trake.
Najveći primjerak, visine 1,8 metara zabilježen je u planinama Messum, a drugi na Welwitschia Flatsu kod rijeke Swakop, visok 1,2 m, širok 8,7 metara. Životni vijeke biljke je između 400 i 1500 godina. Neformalno, ali uobičajeno označava se kao "živi fosil".
Većina botaničara je velvečiju tretirala kao poseban monotipsi rod u monotipskoj porodici ili čak kao  red]. Najnoviji sistemi postavljaju Welwitschia mirabilis u njenuu vlastitu porodicu Welwitschiaceae u red golosjemenjala Gnetales.
Brje (čvor)
Slovenija:
Tanger
mini|225px|Tanger, satelitski snimak Tanger je grad u sjevernom Maroku. Nalazi se na suprotnoj strani Gibraltara i često ga nazivaju vratima Afrike. Prema popisu iz 2004. godine grad je ima 669 680 stanovnika.
Na mjestu Tangera se nalazio starorimski grad Tingis, koji je bio glavni grad rimske provincije Mauretanije Tingitane.
Legenda
Po legendi grad je osnovao Antinoj, sin Posejdona i Gaje. Herkules je kasnije na ovom mjestu razdvojio zemlju i spojio Mediteran i Atlantski okean, stvorivši Gibraltarski moreuz.
Historija
Tanger su u V vijeku p. n. e. osnovali Kartaginjani. Kasnije se ovdje nalazila rimska i Bizantijska tvrđava Tingis (Tingis). Godine 702. zauzeli su je Arapi.
Portugalci su držali Tanger od 1471. do 1661. godine kada su ga dali Englezima kao miraz Katarine Portugalske koja se udala za Karla II. Ubrzo zatim, 1684, Tanger su zauzeli marokanski vladari iz dinastije Emevija.
Geografski ključan položaj Tangera uticao je da je on u XIX vijeku bio važna meta evropske diplomatije, trgovine i borbe za uticaj. Maroko je izgubio nezavisnost 1912, kada su ga de facto podijelile Francuska i Španija. Španija je zauzela sjever Maroka, ali je status grada Tanger ostao neodređen (period poznat kao Tangerska kriza). Godine 1923. velike sile su odlučile da Tanger proglase Međunarodnom zonom Tanger. Njom su upravljali Francuzi, Španci, Britanci, a od 1928. i Talijani. Luka Tanger je bila bescarinska zona i postala je centar krijumčarenja.
Poslije Drugog svjetskog rata, Tanger je stavljen pod špansku kontrolu, sve do 29. oktobra 1956. kad se pridružio nezavisnom Maroku. Tada je oko 40.000 Jevreja, koji su do tada činili važan deo stanovništva, emigriralo iz Tangera u Izrael.
Španske autonomne zajednice
Iako se sastoji od autonomnih zajednica, Španija po državnom uređenju nije federacija već prilično decentralizovana unitarna država.
Postoji 17 autonomnih zajednica te dva afrička autonomna grada - Ceuta i Melilla.
Autonomne zajednice imaju široku zakonodavnu i izvršnu autonomiju, vlastiti parlament i regionalnu vladu. Raspodjela ovlasti je različita za svaku autonomnu zajednicu, ovisno o njihovim vlastitim statutima autonomije. De facto postoji razlika između historijskih regija (nacija) (Baskija, Katalonija, Galicija i Andaluzija) i ostalih. Historijske regije, iako se u Ustavu Španije nigdje pojedinačno ne spominju, imaju uglavnom veći djelokrug; npr. Baskija i Katalonija imaju vlastitu policiju, koja ima široke ovlasti (Ertzaintza u Baskiji i Mossos d'Esquadra u Kataloniji), dok druge zajednice imaju ograničene snage (kao npr. Policía Autonómica Andaluza) ili ih uopće nemaju.
Ustav Španije priznaje i garantira pravo na autonomiju historijskim nacijama i regijama. To se prije svega odnosi na one regije koje su dobila određene povlastice, u neki slučajevima i prije nekoliko vijekova, od strane središnje vlasti. Ta prava se ostvaruju kroz njihove statute autonomije.
Prvobitna namjera nije bila da svi dijelovi Španije postanu autonomne zajednice, nego da se samo historijskim nacijama prizna to pravo. Međutim, dok se pripremao ustav, izbile su demonstracije stanovnika Andaluzije, koji su željeli svoje pravo na autonomiju, te je 4. decembra 1977. na ulice Andaluzije izišlo gotovo milion i po ljudi. To je dovelo do ubacivanja dva člana u konačni tekst Ustava iz 1978, član 143, koji daje mogućnost svim regijama da postanu autonomne zajednice (Ustav kaže da se provincije koje međusobno graniče i koje imaju zajedničke historijske, kulturne i privredne veze, mogu se konstituirati kao autonomna zajednica, radi vršenja svog prava na autonomiju), s izvjesnim stepenom ograničenog prijenosa ovlasti, i člana 151, koji utvrđuje postupak za preuzimanje većih ovlasti od države.
Član 151. španskog Ustava automatski uključuje historijske nacije, koje su uživale autonomiju za vrijeme Druge španske republike, a koju su na osnovu Ustava iz 1931. imale Baskija, Katalonija i Galicija, sve dok Španski građanski rat nije srušio taj eksperiment. Ipak, ovaj član također nudi mogućnost drugim regijama da postignu isti stepen autonomije, ako tako bude odlučeno na referendumu.
Statut autonomije za Andaluziju izradio je Blass Infante, te ga je parlament izglasao u junu 1936. i trebao je biti odobren na referendumu u septembru iste godine. Međutim, početak građanskog rata u julu, ubistvo Infantea od strane Francovih pobunjenika iste godine, označio je kraj autonomaškog projekta za Andaluziju.
Zbog toga Andaluzija nije nikad bila priznata kao historijska nacija u Ustavu iz 1978. To je bio uzrok velike srdžbe koja je dovela do velike kampanje u Andaluziji, a koja je rezultirala uspješnim referendumom 28. februara 1980. Međutim, Andaluzija je morala pričekati još dvije godine, nakon brojnih političkih previranja i neispunjenih obećanja, da se pridruži Baskiji, Kataloniji i Galiciji, u dobijanju većeg stepena autonomije.
Otad i ostale autonomne zajednice žele postići veći stepen autonomije, kao i prethodne (ali prema postupku previđenim članom 143. Ustava, "autonomija na sporoj traci").
Autonomne zajednice i provincije
Spisak autonomnih zajednica, njihovih glavnih gradova, provincija na koje se dijele i njihovih glavnih gradova:
Autonomni gradovi
Dva su autonomna grada u Africi:
Područja suverenosti
Pet je područja suverenosti (špan. plazas de soberanía) u blizini Maroka, pod direktnom španskom upravom. Termin područje suverenosti se historijski dodjeljivao (19. i 20. vijek) španskim posjedima u sjevernoj Africi, a koji nisu spadali pod španski protektorat u Maroku. mini|desno|250px|Karta španskih gradova i otoka u Africi
Područja suverenosti dijele se na velika i mala. Velika su:
Mala područja suverenosti jesu:
Treba spomenuti da su, kao dio Španije, područja suverenosti i dio Evropske unije.
Liskovačka džamija
Liskovačka džamija je dobila ime po naselju Liskovac, četiri kilometra udaljenom od Gradiške, pored magistralnog puta M16 prema Banjoj Luci.
Historija
Izgrađena je 1890. godine na vakufu Hadži-Mustafe Mulalića.
Obnova
Džamija je ponovo izgrađena i otvorena 2004. godine, a dužnost imama džemata obavlja Sabahudin ef. Maglić.
NGC 2634
NGC 2634 (također poznat kao MCG 12-9-15, PGC 24749 i UGC 4581) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 104 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Žirafa. Najveći prečnik je 1,70 (51 hiljada sg) a najmanji 1,6 uglovnih minuta (48 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Ernst Wilhelm Leberecht Tempel 11. augusta 1882. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Vlasenica
Vlasenica je naseljeno mjesto i sjedište istoimene općine u Bosni i Hercegovini.
Historija
Vlasenica je dobila ime po travi "Vlasulji" koja raste u ovom kraju. Kao naselje javlja se sredinom 15. vijeka, dolaskom Osmanlija u Bosnu i zauzimanjem tadašnjeg prostora pod imenom "Birač", oko 1463. godine. Za one koji manje poznaju vlasenički kraj, treba znati da su karakteristično obilježje ovog kraja visoke i guste šume, koja sa ostalim ljepotama i bogastvima daju posebnu draž Vlasenici. U iseljavanju muslimana iz Užica 1862. godine u Vlasenicu se doselilo nekoliko porodica, medju kojima i Tihići, Durmići i Carhasanovići i dr.
Okolina Vlasenice je po svim poznatim izvorima bila stalno naseljena od prahistorije pa do današnjih dana, o čemu, pored ostalih, svjedoči i nekropola sa humkama na lokalitetu Šošari. Drugi pokazatelji su brojne nekropole (71), stećci (1595 - 65 reljefno dekorisanih i jedan sa natpisom), ostaci naselja, starih gradova, srednjovjekovnih puteva itd. U vrijeme bosanske samostalnosti područje današnje Vlasenice ulazilo je u sastav srednjovjekovne župe Birač o kojoj se prvi pisani tragovi naziru 1244. godine, a i danas se čuvaju u dubrovačkoj biblioteci. Ovaj kraj je u to vrijeme bio uglavnom u posjedu feudalne porodice Pavlovića, Dinjičića, Zlatonosovića i Orlovića koji su u blizini Vlasenice imali svoja utvrđenja i zamkove. Polovinom 15. vijeka, među prvima u Bosni, ovaj prostor prešao je u ruke Osmanlija i tih godina se formira i prvo veće naselje pod nazivom Birač. U vrijeme osmanlijske vladavine, Vlasenica je bila važna raskrsnica. U 17. vijeku, kao središte kadiluka (sreza) nalazila se u sastavu zvorničke kapetanije, a od 1842. godine bila je uključena u redovan telegrafsko-telefonski i poštanski saobraćaj. Uspostavljanjem austrourgarske uprave osnovan je vlasenički srez kao dio Tuzlanske oblasti. Već 1879. rekonstruisan je makadamski put Sarajevo-Sokolac-Han Pijesak-Vlasenica-Zvornik. Ekonomska situacija u Vlasenici i njenoj okolini između dva svjetska rata je bila veoma teška. Harala je glad, tuberkuloza, tifus, dizenterija i razne druge bolesti. Za vrijeme Drugog svjetskog rata (1941 -1945) Vlasenica je prelazila iz ruku u ruke raznih zaraćenih strana, što nije moglo da ostane bez posljedica izraženih u velikim ljudskim žrtvama i materijalnim razaranjima širokih razmjera.
Geografija
Karakteristično obilježje ovog kraja su visoke i guste šume. Geografskim položajem i nadmorskom visinom od 668 metara, Vlasenica spada u red brdsko-planinskih općina. U sjevernom dijelu općine nalazi se veoma plodno područje u kome uspijevaju mnoge vrste voća, povrća i drugi korisni usjevi. Dok je južni i jugoistočni dio bogatiji šumom koja je jedno od najvećih blaga ovog kraja. Vlasenica se nalazi na mjestu gdje se put, koji iz doline rijeke Drine vodi prema Sarajevu dijeli u dva kraka pa jedan produžava ka jugu prema Han Pijesku, Sokocu i Sarajevu, a drugi nešto zapadnijim smjerom Kladanj-Olovo-Sarajevo.
Mjesna zajednica
Naselje Vlasenica je i sjedište istoimene mjesne zajednice koja obuhvata naseljena mjesta: Panorama, Bregovi, Centar, Kruševik, Sušica, Zajednica i Industrijska zona.
Sport
U Vlasenici djeluje Planinarsko-ekološko društvo ACER. Ima oko 200 registrovanih članova svih kategorija - od učenika nižih razreda osnovne škole do seniora. U prethodnom periodu članovi ACER-a su osvojili najviše planinske vrhove Bosne i Hercegovine, Srbije, Crne Gore, Grčke, Sjeverne Makedonije i Albanije. Najznačajniji rezultat je svakako osvajanje Mont Blanca (4810m) u julu 2006. od strane tri člana društva - Vesne Došić, Dragana Ilića i Nebojše Karajice. To je ujedno do sada najveći uspjeh vlaseničkog sporta u međunarodnoj konkurenciji. Društvo je markiralo oko 140 kilometara planinarske staze u okolini Vlasenice. Tako su povezani prirodni i historijski lokaliteti Veledin, Vrelo, Lovnica, Rudišta, Veliko Igrište, Javorov vrh, Ružina voda, Sikira, Karaula, Jerinin grad, Lukavica itd. Najistaknutiji član društva je Vesna Došić koja je samo u toku 2005. godine učestvovala u 33 planinarska pohoda.
Poslije Drugog svjetskog rata pa do 1992. godine na teritoriji općine Vlasenica radilo je Sportsko ribolovačko društvo "Jadar". Sjedište društva je bilo u općini Vlasenica i imalo je dvije sekcije: sekcija Vlasenica i sekcija Milići. U toku rata dolazi do odvajanja MZ Milići od općine Vlasenica, tj. formira se nova općina Milići. Ovo razdvajanje teritorija uslovilo je i razdvajanje postojećeg SRD-a tako da se osniva novo Sportsko ribolovno društvo u Vlasenici. Osnovano je na osnivačkoj skupštini 11.10.1996. godine u hotelu "Panorama" u Vlasenici. Iste godine SRD "Lipljen" sklapa ugovor o udruživanju sa Savezom Sportskih Ribolovaca Republike Srpske i postaje jedan od prvih članova Saveza.
Limes (matematika)
U matematici, granična vrijednost ili limes se koristi za opisivanje ponašanja funkcije kako se njen argument "približava" nekoj tački, ili kako argument postaje proizvoljno velik; ili ponašanja elemenata niza kako njihov indeks raste u beskonačnost. Granične vrijednosti se koriste u kalkulusu i drugim granama matematičke analize kako bi se definisala derivacija i neprekidnost.
Granična vrijednost funkcije
Pretpostavimo da je ƒ(x) funkcija realne vrijednosti i da je c realan broj. Izraz:
znači da se ƒ(x) proizvoljno može približiti broju L ako je x dovoljno blizu broja c. U ovom slučaju, možemo reći da je "granična vrijednost funkcije ƒ od x, kada x teži u c, broj L".
Formalna definicija
mini|desno|Kad god je x unutar δ jedinica od p, f(x) je unutar ε jedinica od L Karl Weierstrass formalno je definisao graničnu vrijednost kako slijedi:
Neka f bude funkcija definisana na otvorenom intervalu sadržavajući c (osim u c) i neka L bude realan broj.
znači da
ili, simbolički,
Granična vrijednost niza
Razmotrimo niz: 1,79; 1,799; 1,7999; ... Možemo primijetiti da se brojevi "približavaju" broju 1,8, što predstavlja graničnu vrijednost niza.
formalno, pretpostavimo da je x1, x2, ... niz realnih brojeva. Kažemo da je realan broj L granična vrijednost ovog niza i to pišemo kao
što riječima znači
Korisni identiteti
Ako je bilo koja od graničnih vrijednosti sa desne strane nedefinisana ili beskonačna, ova pravila ne moraju vrijediti.
Na primjer,, ali je nedefinisan.
L'Hôpitalovo pravilo
Ovo pravilo koristi derivacije i ima uslov za primjenu. (Može se koristiti samo na graničnim vrijednostima oblika 0/0 ili ±∞/±∞. Ostali neodređeni oblici zahtijevaju algebarske manipulacije.)
Na primjer:
Sume i integrali
Kraći naćin zapisivanja granične vrijednosti je.
Lipa (Kreševo)
Lipa je naseljeno mjesto u općini Kreševo, Bosna i Hercegovina.
Uragan Katrina
Katrina je ime za uragan koji je krajem augusta 2005. pogodio južnu obalu Sjedinjenih Američkih Država.
Nastao je 24. augusta 2005. kraj Bahama i prvi udar na kopno dogodio se kraj Miamija (Florida) kad je jačina uragana bila kategorije 1 na Safir-Simpsonovoj skali za uragane. Tamo je uzrokovao veće poplave i 11 poginulih. Svoj put je uragan nastavio u Meksičkom zalivu gdje je dobio na snazi. 29. augusta uragan nalijeće na američke države Louisiana i Mississippi sa jačinom kategorije 4 (vetrobi 250 km/h). Uzrokovane su velike štete na priobalnim područjima, a 80 odsto grada New Orleansa je potopljeno. Uragan je također izazvao žrtve i štete u američkim državama Alabama, Tennessee, Georgia, i Kentucky.
Ukupno je poginulo više od 80 ljudi. Procijenjeno je da je to bila najskuplja prirodna katastrofa u SAD-u do tada.
MIRLET7BHG
Domaćinski nekodirajući MIRLET7B jest protein koji je kod ljudi kodiran genom MIRLET7BHG sa  hromosoma 22. U jednom radu iz 2004, opisano je novo otkriće da se jedarno kodirana ljudska histonska deacetilaza HDAC7 nalazi  u mitohondrijskom unutrašnjem membranskom prostoru (IMS) nekoliko ljudskih ćelijskih linija, posebno epitelnih sćelija raka prostate. Nakon indukcije apoptotske kaskade, HDAC7 se oslobađa iz mitohondrija i, zajedno s jedarnim HDAC7, redistribuira se u citoplazmu. Ovi rezultati naglašavaju ranije neprepoznatu vezu između mitohondrija, histonskih deacetilaza i inicijacije apoptoze.
Konstatovano je da kontrolom globalnog statusa acetilacije histona u velikoj mjeri upravljaju suprotne enzimske aktivnosti histon-acetiltransferaza i deacetilaza (HDAC). HDACs su prvobitno identificirani kao modulatori statusa acetilacije jedarnih histona i povezani su s hromosomskom kondenzacijom i naknadnom represijom gena. Akumulirani dokazi naglašavaju modifikaciju nehistonskih ciljeva HDAC. Mitohondrije su prvo okarakterizirane kao unutarćelijske organele odgovorne za proizvodnju energije putem spajanja oksidativne fosforilacije s disanjem. U novije vrijeme, mitohondrije se smatraju uključenim u programiranu ćelijsku smrt, pri čemu oslobađanje proapoptoznih faktora unutrašnjeg membranskog prostora olakšava progresiju apoptoza. Ljudski HDAC klase I općenito su jedarni proteini homologni proteinu kvasca Rpd3 (HDAC1, –2, –3 i –8). HDAC klase II (HDAC4, –5, –6, –7 i –9) povezani su sa HDA1 i često pokazuju regulirani nukleocitoplazmatski tok. HDAC klase III su strukturno i filogenetski različiti, najsličniji su NAD+-ovisnim proteinima kvasca SIR2.
Zukići (Živinice)
Zukići su naseljeno mjesto u gradu Živinicama, Bosna i Hercegovina.
Adenom bradavice
Adenom bradavice (Adenoma papillae mammae) je benigni epitelni tumor dojke porijeklom od epitela. Javlja se najčešće kod žena između 30. i 50. godine.
Makroskopski izgled
To je pojedinačni tumor smješten u završnom dijelu izvodnog kanala dojke , odmah ispod bradavice. Veličine je od do 3 cm. Ne dovodi do deformacije niti do uvlačenja bradavice. Može se napipati.
Na presjeku se vidi da je sivocrvene boje, homogene građe, jasno ograničen, mekan i da se nalazi u cistično promijenjenom lumenu izvodnog kanala dojke.
Mikroskopski izgled
Mikroskopski se vidi mnoštvo žljezdanih formacija različite veličine sa očuvanom bazalnom membranom na koju naliježu pravilnie kockaste epitelne ćelije. Ponekad ove ćelije grade solidna polja ili papilarne formacije. Stroma u tumoru je oskudna. Nije prisutan ćelijski pleomorfizam, kao ni patološke mitoze.
Miss Zlatnog globusa
Miss Golden Globe (odn. Mr. Golden Globe) je američka filmska nagrada, koja se dodjeljuje u Los Angelesu od 1963. godine. Pvi put je dodjeljena na 21. ceremoniji dodjele 1963. godine, za filmove iz prošlogodišnje produkcije. Nagradu dodjeljuje Udruženje holivudskih stranih novinara (HFPA), organizacija sastavljena od novinara koji pokrivaju filmsku industriju Sjedinjenih Država, ali koji su povezani s publikacijama izvan Sjeverne Amerike.
Reference
˙
Brje
mini|280px|Brje, rimokatolička crkva "Sv. Ciril i Metod" u zaselku Martini Brje su naseljeno mjesto u sastavu općine Ajdovščina, regija Goriška, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu stare općine Ajdovščina.
Stanovništvo
1. januara 2021. Brje su imale 430 stanovnika.
Napomena: ''U 1948. iskazano pod imenom Brje pri Rihemberku. U 1953. ukinuto i priključeno naselju Branik (gradska općina Nova Gorica) gdje je iskazano po dijelovima naselja za koje sadrži podatke u 1953. Poslije popisa 1953. ponovo samostalno naselje pod imenom Brje.''
Bolesestra
Bolesestra (ćir. Болесестра) je naseljeno mjesto u sastavu grada Podgorice, Crna Gora.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Crnoj Gori nalazila se u sastavu stare općine Podgorica.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine Bolesestra je imala 26 stanovnika.
Popis 2011.
Napomena: Oznaka Z predstavlja zaštićen podatak.
NGC 7040
NGC 7040 (također poznat kao IRAS 21108+0839, MCG 1-54-4, PGC 66366 i UGC 11701) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 281 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Ždrijebe. Najveći prečnik je 0,90 (74 hiljade sg) a najmanji 0,8 uglovnih minuta (65 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Mark Walrod Harrington 18. augusta 1882. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Žito
Historija
Žito je prva žitarica koja su ljudi počeli uzgajati. Potiče iz južnozapadne Azije, područja poznatog kao Fertile Crescent. Najraniji arheološki dokazi o uzgoju žita potiču iz Turske i Bliskog Istoka. Prije otprilike 10 000 godina divlje vrste žita su pripitomljene kao začetci agrikulture u plodnim djelovima zemlje. Uzgoj i stalne žetve divljeg žita su dovele do selekcije i mutiranja u žito sa jakim klipovima i većeg zrna. Selekcija ovih osobina je važan dio pripitomljavanja žitarica. Zbog gubitka mehanizma za samostalno razmnožavanje, pripitomljena pšenica ne može preživjeti u divljini.
Kako pada godišnji rast stanovništva, a proizvodnja žita raste, zemljine površine posvećene uzgoju pšenice bi se, prvi put u historiji, mogle smanjiti.
High School Musical 2
High School Musical 2 je nastavak filma High School Musical iz 2006. godine. Film je 17. augusta 2007. na američkom Disney Channelu premijerno emitovan i sa 17,24 miliona gledalaca (10 više od prethodnog) je postavio rekord broja gledalaca u SAD.
Američki tenkovi u Drugom svjetskom ratu
Iako su Sjedinjene američke države tokom Drugog svjetskog rata masovno proizvodile samo tenk imena M4 Sherman one su u manjoj količini koristile još 6 drugih modela. Rasprava o podjeli tenkova toga doba na lagane i teške je bespredmetna pošto su sve države ušle u rat s "igračkama" od 5 tona da bi vremenom težina tih tenkova neprekidno rasla. Općenito tokom ovoga rata američki tenkovi su bili slabiji od svojih njemačkih protivnika, ali se mora imati u vidu kako se američka vojna doktrina tada (i danas) svodila na stvaranje nadmoćnog zrakoplovstva koje uništava protivničku vojnu opremu.
IC 2454
IC 2454 (također poznat kao IRAS 09132+1801, MCG 3-24-19, PGC 26139 i UGC 4886) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 396 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Rak. Najveći prečnik je 0,90 (104 hiljade sg) a najmanji 0,6 uglovnih minuta (69 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Stephane Javelle 9. januara 1900. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Eyes (serija)
U maju 2005. godine, promijenivši raspored emitiranja šeste epizode dva puta, ljudi iz ABC-a su izjavili, da neće emitrati ostatak epizoda najranije do juna.
Hizbu et-Tahrir
Hizbu et-Tahrir je politička islamistička partija koja zagovara hitnu uspostavu islamskog hilafeta. U početku je partija insistirala prije svega na političkoj borbi da bi se nakon niza neuspješnih iskustava na tom polju sve češće okretala militantizmu.
Osnivač
Osnivač pokreta ili stranke je šejh Tekijuddin en-Nebhani (1909-1979). En-Nebhani se rodio u Hajfi u Palestini gdje je stekao i svoje osnovno obrazovanje. Kasnije školovanje nastavio je u Daru-l-'Ulumu na kairskom El-Azharu. Po završetku studija vratio se u Palestinu gdje je neko vrijeme radio kao učitelj a kasnije kao sudija u više palestinskih gradova. Nakon osnivanja države Izrael kao i veliki broj njegovih sugrađana biva protjeran u susjedni Libanon (1948. god). Kasnije će raditi kao profesor na Fakultetu islamskih nauka u Ammanu gdje će 1952. godine osnovati Hizbu et-Tahrir. Nakon što je postavio temelje pokretu Tekijuddin en-Nebhani se u potpunosti posvetio širenju ideja pokreta i jačanju njegovog članstva. Djelovao je ne samo u Jordanu već i susjednoj Siriji i Libanonu. Umro je u Libanonu 1979. god gdje je i ukopan. Nakon smrti osnivača vodeću ulogu u stranci uzima Abdulkadim Zellum, također rođeni Palestinac iz Hebrona (ar. El-Halil). Zellum je široj javnosti poznat po svoj knjizi «Ovako je srušen hilafet», koja se smatra ideološkim pamfletom pokreta.
Učenje
Međutim, nakon što je na jednom od svojih predavanja u Jerusalemu kritikovao, ono što je on smatrao, pretjeranim insistiranjem dijela Muslimanske braće na promovisanju moralnih vrijednosti na račun drugih vidova islamističkog aktivizma, En-Nebhani je ušao u žučnu raspravu sa pripadnicima Muslimanskog bratstva nakon čega je počeo izdavati vlastite proglase. Kako bi dodatno argumentovao ovu svoju kritiku Muslimanske braće napisao je knjigu Et-Teketul el-Hizbi. Zanimljivo je da je njegovo otcjepljenje od pokreta i osnivanje vlastite stranke imalo poražavajuće posljedice po popularnost Muslimanske braće ne samo u Jordanu već i u svim drugim zemljama Bliskog istoka gdje je Bratstvo djelovalo. Nije razlog tome bilo to što je En-Nebhani uspio pridobiti veći broj simpatizera Muslimanske braće već što je po prvi put zbunio širi sloj slabije obrazovanih arapskih masa, koji su generalno bili osnovna glasačka mašinerija Bratstva. Osnovna argumentacija članova Muslimanske braće kojom su nastupali pred sve izbore bila je do kosti pojednostavljena: mi predstavljamo «islamsku» opciju a svi ostali «neislamsku». Musliman vjeruje da je islam istina, onda smo mi istina i oni koji su u pravu. Što će reći da je glasati za Muslimansku braću ili neke druge bilo jednako biranju između vjerovanja i nevjerovanja. U nedostatku prosvijetljene građanske mase i institucija civilnog društva ovo je bila više nego prihvatljiva argumentacija koja je redovno davala dobre rezultate. Međutim, pojavom Hizbu et-Tahrira stvari su se zakomplikovale. Sada su postojale dvije istine i dvije islamske opcije. Podrška Muslimanskoj braći je ubrzano opadala a da se nije povećavala popularnost Tahrira.
Ideolozi Muslimanske braće su u više navrata pokušali razuvjeriti En-Nebhanija tražeći od njega da se ponovo vrati u okvire pokreta. Međutim, svi pokušaji su bili bezuspješni jer je on bio odlučan da istraje na svojoj verziji islamizacije društva. U više navrata i sam Sejid Kutb je vodio rasprave sa En-Nebhanijem s istim ciljem. Ni to nije dalo rezultate. U skoro svim osvrtima na Hizbu et-Tahririr koje je izdao pokret Muslimanske braće navodi se jedan takav susret između Kutba i En-Nebhanija u Jerusalemu 1953. god na kraju kojeg je ovaj prvi izreko svoje kasnije često citirano mišljenje o „tahrirovcima“: «Pustite ih! Oni će završiti tamo gdje su Muslimanska braća počela». Ukoliko se vratimo u literaturu koju su pisali ideolozi Stranke oslobođenja u vrijeme njenog osnivanja možemo vidjeti da se osnovnim zadatkom pokreta smatra uspostava islamske države kroz vraćanje povjerenja muslimanskih masa u islamske ideje i to kroz ideološko i političko djelovanje.
Kako bi se postigla ideološka preorijentacija širih masa pokret mora biti prisutan u javnosti. Mora davati kvalitetne odgovore na pitanja, nedoumice i eventualne sumnje širih muslimanskih masa u islamsku opciju
NGC 4059
NGC 4059 (također poznat kao MCG 4-29-9, NGC 4070, PGC 38169 i UGC 7052) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 331 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Berenikina kosa. Najveći prečnik je 1,00 (96 hiljada sg) a najmanji 1,0 uglovnih minuta (96 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 29. aprila 1832. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Ante Paradžik
Biografija
Otac Ante Paradžika bio je vojnik Hrvatske vojske NDH i nestao je na Križnom putu 1945. Paradžik je tokom studija bio predsjednik Saveza studenata Hrvatske u vrijeme Hrvatskog proljeća 1971. godine, žrtva montiranih političkih procesa i politički zatvorenik socijalističke Jugoslavije. Godine 1990. bio je jedan od osnivača obnovljene Hrvatske stranke prava i njen potpredsjednik, načelnik Ratnog štaba oružanih Hrvatskih odbrambenih snaga (HOS) u vrijeme rata 1991. godine u Hrvatskoj, diplomirani pravnik, retoričar i publicist. Bio je oponent i kritičar hrvatskih komunista, a zagovornik demokratije, ljudskih prava i borac za nezavisnost Hrvatske. Kako navodi stranka HSP 1861, bio je žrtva političkog atentata u Zagrebu.
Mile Dedaković
Mile Dedaković (4. jula 1951.) je penzionisani brigadir Hrvatske vojske. Također poznat i po svom ratnom nadimku Jastreb, Dedaković je najpoznatiji kao zapovjednik 204. vukovarske brigade i odbrane grada Vukovara tokom bitke 1991. početkom Domovinskog rata.
Biografija
Dedaković je rođen u srijemskom selu Nijemci u istočnoj Hrvatskoj. Diplomirao je na akademiji zračnih snaga Jugoslavenske narodne armije. Početkom 1990. imao je čin potpukovnika u JNA.
Nakon što je Dedaković preuzeo komandu, sve jedinice u odbrani grada preustrojene su u 204. brigadu ZNG-a u septembru 1991. godine. U vrijeme osnivanja, brigada je brojala 1.803 vojnika, te joj je područje djelovanja bilo općina Vukovar, koja je uključivala gradove Vukovar i Ilok, kao i brojna okolna sela. Dedaković je bio komandant brigade u prvoj fazi opsade Vukovara do početka oktobra, kada je bio raspoređen u obližnje Vinkovce, a komandant brigade postaje Branko Borković "Mladi Jastreb".
Sredinom oktobra Dedaković je zadužen za organiziranje proboja prema Vukovaru, koji je u međuvremenu odsječen od ostatka Hrvatske. Iako u početku uspješan, hrvatski kontranapad opozvao je hrvatski predsjednik Franjo Tuđman, pod pritiskom Evropske zajednice. To je omogućilo jugo-srpskim snagama da ponovno zauzmu izgubljene položaje. 18. novembra 1991. Vukovar je pao u srpske ruke.
22. nobembra 1991. Dedaković i predsjednik HSP-a Dobroslav Paraga su uhapšeni. Tokom boravka u zatvoru, Dedaković je bio učestalo premlaćivan. Novo-osnovana "Komisija za Vukovar" na čelu sa Josipom Manolićem tada proglašava Dedakovića i Paragu krivcima za pad Vukovara te ih optužuje da su agenti Kontraobavještajne službe JNA (KOS), te da su spremali napad na Banske dvore. Vrhovni sud Republike Hrvatske 13. decembra 1991. donosi rješenje kojim su sve optužbe protiv Dedakovića i Parage odbačene kao neosnovane. Nakon oslobađanja, Dedaković napušta Hrvatsku vojsku i pristupa HSP-u gdje je imenovan Glavnim inspektorom HOS-a.
IC 797
IC 797 (također poznat kao IRAS 12293+1524, MCG 3-32-58, PGC 41504 i UGC 7676) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 96 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Berenikina kosa. Najveći prečnik je 1,30 (36 hiljada sg) a najmanji 0,9 uglovnih minuta (25 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Stephane Javelle 22. aprila 1892. godine.
Viza za budućnost
Viza za budućnost je bosanskohercegovačka TV-serija producentske kuće Mebius film. Prikazivanje je započelo 22. septembra 2002. godine na Federalnoj televiziji. Ova serija je tokom prikazivanja zabilježila veliku gledanost na FTV-u. Snimljeno je ukupno 206 epizoda, a posljednja epizoda je prikazana 17. aprila 2008. godine.
Sadržaj
U središtu priče su dvije porodice: bošnjačka porodica Husika i srpska porodica Golijanin. Porodicu Husika čine žena Alma (medicinska sestra), muž Suad (nezaposlen), njihovo troje djece: Belma, Nejra i Merima, te Almina majka Mubera (penzionerka). Porodicu Golijanin čine muž Milan (bivši političar i diplomata), žena Danica i njihov sin Nenad (koji će se u seriji pojaviti tek u četvrtoj sezoni).
Porodica Husika, čiji je stan uništen u ratu, živi u stanu porodice Golijanin, koja je tokom rata izbjegla iz Sarajeva u Norvešku.
Prva sezona (2002/2003)
Za par dana, dvije porodice se sastaju u opštini. Obje porodice trebaju da imaju razgovor sa podmitljivom opštinarkom Rankom, koju Golijani podmite sa velikom sumom novca, zbog čega je Ranka ljubazna prema Golijanima, a prema Husikama je bezobrazna i prijeti im deložacijom. Zbog toga, Alma prijeti Ranki da će baciti bombu ako dođe do deložacije. Zbog te prijetnje, policajci Petar i Saša dolaze da pretresu stan Husika. Za vrijeme pretresa, Saša upoznaje Belmu, Alminu i Suadovu najstariju kćerku. Njih dvoje stupaju u vezu. Misleći da Saša nije musliman Mubera će braniti tu vezu, ali kada sazna da je njegovo pravo ime Sabahudin Kreljo i da on zapravo jeste musliman, Mubera raširenih ruku prihvata Sašu kao Belminog momka. Alma i Mubera odlučuju da i oni podmite Ranku, davajući mnogo manji novčani iznos nego Milan i Danica. Mubera odlazi u opštinu želeći da podmiti Ranku, ali Ranka je izbacuje iz kancelarije. Sutradan, Milana pronađu mafijaši Soko i Žuti, jer su zainteresirani za kupovinu stana. Nakon toga, Milan sreće svog prijeratnog prijatelja Rileta, Muberinog sina, Alminog brata. Rile je rekao Milanu kako mu treba usluga, a to je da upiše Belmu na fakultet. Milanu to nije bilo teško, obzirom da je Gojko, dekan fakulteta, njegov rođak.
Suad i Alma odlučuju da posjete kolektivne centre, međutim kad su se vratili Alma nije htjela ni da zna za kolektivni centar. Već istog dana odlazi u OHR i dobavlja rješenje o tome kako Husike ne mogu biti izbačeni iz stana dok im se ne napravi novi stan i već sutra odlazi u opštinu kod Ranke sa tim dokumentom. Međutim, Ranka taj dokument smatra nevažećim i sastavlja dokument o deložaciji. Po ovome, Husike će biti deložirane za 7 dana. Alma taj dokument dere i baca u smeće. Nakon toga, Alma i Mubera nesretne odlaze iz Rankinog ureda. Na putu ka izlazu iz zgrade opštine, sretnu Milana i Danicu koji su nosili ogromne kese pune svega. Tvrdili su da je to za Gojka, dekana fakulteta koji je Milanov rođak, međutim to je zapravo bilo za Ranku. Istog dana obje porodice dobivaju rješenje o deložaciji. To isto rješenje Alma gužva i baca u vazu. Suad i Alma su se zbog toga posvađali, no dolazi Rile, te se oni dogovore da Suad preuzima svu odgovornost oko rješavanja stambenog pitanja. Suad odlazi kod Milana i dogovara se s njima da će im vratiti stan, ali da im prethodno Milan i Danica moraju vratiti sve pare koje su uložili u stan.