cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ferrari F40
Vanjski linkovi
Ferrarijeva službena stranica
Sanela Redžepagić
Fondacija "Sanela Redžepagić"
Kao prioritetne ciljeve, Fondacija navodi:
Uloge u operama
Od 1992. - 1997. bila je članica ansambla SNG Opera in Balet Ljubljana (Slovenija), gdje je pohađala operski studio kod mentora Božene Glavak. U Ljubljanskoj operi ostvarila je uloge: Kraljica u operi Sneguljčica od Adamiča, Mercedes u operi Georgesa Bizeta - Carmen), Flora u operi La Traviata od Verdija, Fenena u operi Nabucco od Verdija, Karolka u operi Jenufa Leoša Janacheka. U Sarajevskoj operi ostvarila je uloge u predstavama i nastupe na koncertima: Cavalleria rusticana od Pietra Mascagnija, (Mamma Lucia), Proljeće u Operi, Kneginja čardaša predstava od Kalmana (Kontesa Stasi), Figarov pir od Mozarta (Cherubino), Nabucco-Verdi (Fenena), Srebreničanke.
Kalesija
Period Kraljevine Jugoslavije
Prema popisu stanovništva iz 1931. godine u pomenute 3 kalesijske komune živjelo je ukupno 22.781. stanovnika što je činilo samo 1,48 % stanovnika Drinske banovine. Stvaranjem zajedničke južnoslavenske države u Bosni i Hercegovini je preko 62 % privatne zemlje bilo u vlasništvu Bošnjaka. Zbog toga se našla na udaru agrarne reforme koja je provođena od 1919 - 31 godine. Od skoro dva miliona hektara površine obuhvaćene reformom u Kraljevini Jugoslaviji, 1.286.227. hektera ili 66,9 % odnosilo se na Bosnu i Hercegovinu. Agrarnom reformom je izvršeno jednostrano obezvlašćivanje Bošnjaka i postizanje određenih nacionalno političkih ciljeva. Područje Kalesije je također bilo pogođeno reformom što su najviše osjetili kalesijski zemljoposjednici (age i begovi). Kraljevina Jugoslavija u ovom periodu nije ništa dala Bošnjacima na prostoru Kalesije, već je samo uzimala. Bosna i Hercegovina je u ovom periodu bila privredno nerazvijena, a poljoprivredom se bavilo preko 80 % stanovništva. Taj procenat povećavao se tokom 1930-ih, a na kalesijskom području ekonomska stagnacija bila je još izrazitija. Jedino je 1926. godine bila izgrađena četverorezredna škola u Osmacima, te su obnovljeni radovi na izgradnji pruge Tuzla - Zvornik, koji su započeli još pred Prvi svjetski rat. Iste radove na pruzi prekida izbijanje Drugog svjetskog rata. Politički i ekonomski teško stanje direktno se odrazilo i na kulturne prilike na kalesijskom području.
Period Drugog svjetskog rata
Nakon kapitulacije pred fašističkim silama 17. aprila 1941. godine, Kraljevina Jugoslavija se raspala, a njena teritorija je podijeljena između fašističkih sila. 10. aprila 1941. godine osnovana je Nezavisna Država Hrvatska u čiji sastav je ušla Bosna i Hercegovina. Vojna i politička vlast ove države provodili su profašističku politiku. Takvu genocidnu politiku provodili su i četnici nad Bošnjacima, Albancima i Jevrejima naročito u Podrinju, istočnoj Hercegovini i Krajini. Drugi svjetski rat na teritoriji Bosne i Hercegovine kao i na prostoru gornjeg toka rijeke Spreče ostavio je iza sebe pustoš, spaljena i razrušena naselja, stradanje stanovništva te uništenu i razorenu ionako nerazvijenu privredu. Tokom II svjetskog rata stvorene su pretpostavke za stvaranje jugoslavenske države na federativnom principu. Taj projekat ostvaren je na Drugom zasjedanju AVNOJ-a 29. i 30. novembra 1943. godine u Jajcu. U toj državi Bosna i Hercegovina je postala ravnopravna država sa ostalim članicama Federativne narodne republike Jugoslavije što je potvrđeno odlukama ZAVNOBiH-a i AVNOJ-a. Ove odluke potvrdila je ustavotvorna skupština 29. novembra 1945. godine, te je donijela "Deklaraciju o proglašenju Federativne narodne republike Jugoslavije". Time je Bosna i Hercegovina postala ravnopravna federalna jedinica u FNRJ/SFRJ sve do njenog raspada 1991. godine.
Općina Kalesija nakon Drugog svjetskog rata
Mjesni odbori se ukidaju 1953. godine, a umjesto njih osnivaju se Narodni odbori. Na kalesijskom području osnovana su 2 narodna odbora, Tojšići i Memići. U narodni odbor Tojšići ušla su naselja mjesnih odbora Požarnica, Tojšići i Međaš, a u narodni odbor Memići naselja mjesnog odbora Memići, Kalesija, Caparde i Osmaci. Zakonom o komunalnom uređenju iz 1955. godine došlo je do reorganizacije narodnih odbora i osnivanja novih komuna - općina. Na osnovu donesenog zakona 1959. godine osnovan je narodni odbor Kalesija, koji je nastao spajanjem narodnih odbora Tojšići i Memići. Tom prilikom osnovano je općinsko područje Kalesije, koje je obuhvatalo prostor od 272 km2. Prema popisu iz 1948. godine, na prostoru općine Kalesije bilo je 3572 domaćinstva sa ukupno 18.471 stanovnika, dok je u 1953. godini broj domaćinstava iznosio 3.996 sa 21.619 stanovnika. Nacionalni sastav stanovništva bio je heterogen. Savremenene promjene u nacionalnoj strukturi kalesijske općine rezultat su migracionog i prirodnog kretanja u etničkim grupama stanovništva, ubjeđenja građana o njihovoj pripadnosti, mješoviti brakovi, te politika bivše SFRJ. Negiranje posebnosti Bošnjaka počinje 21. januara 1946. godine donošenjem prvog ustava Federativne narodne republike Jugoslavije kada se Bošnjaci potpuno brišu iz ustava države. Ta tendencija nastavljena je sve do 1971. godine, kada se ustavnim amandmanom SFRJ "pojavljuju" Muslimani. Prema popisu stanovništva iz 1948. i 1953. godine sva lica jugoslavenskog porijekla, "koja nisu bila nacionalno opredjeljena" (što se odnosilo na Bošnjake), uvedena je statistička kategorija "Jugoslaven neopredijeljen." Zbog toga u navedenim popisima ne postoje podaci o etničkom sastavu stanovništva u Bosni i Hercegovini pa i prostoru Kalesije. Tek 1961. godine prvi put uvedena je statistička odrednica "Musliman u etničkom smislu" i od te godine može se pratiti nacionalna struktura stanovništva.
Tokom 1970-ih javljaju se prvi industrijski pogoni, a glavni nosioci industrijskog razvoja bili su: hemijska industrija i industrija plastičnih masa (Plastikal), grafička industrija tj. pravljenja i prerade kartonske ambalaže (Kartonaža), metaloprerađivačka industrija (UNIS), tekstilna industrija (Moda). Trgovina je imala snabdjevački karakter (uglavnom trgovina na malo), dok je razvoj ugostiteljstva i turizma počeo tek od 1976. godine gradnjom prvih ugostiteljskih objekata. Saobraćajna veza poboljšana je krajem 1970-ih asfaltiranjem puteva magistralnog značaja Tuzla - Zvornik, regionalnog značaja Međaš - Živinice, Caparde - Šekovići, Caparde - Snagovo - Zvornik, kao i mreža lokalnih puteva. Izgradnjom saobraćajnica naselja su povezana sa centrom općine što je stvorilo bolje uslove za brži razvoj privrede općine Kalesije i njenu povezanost sa drugim susjednim općinama. Izgrađen je i jedinstven sistem PTT mreže, a prva ambulanta je izgrađena u prvoj polovini 1960-ih.
Brži razvoj privrede i porast broja stanovništva odrazio se na razvoj školstva i na kulturne prilike u poslijeratnom periodu. Donošenjem zakona o obaveznom osmogodišnjem školovanju 1949. godine pristupilo se izgradnji prvih školskih objekata. Tako su 1954. godine sagrađene 2 osnovne škole u Memićima i Tojšićima. Sa postojeće 2 iz ranijih perioda postojala su ukupno 4 školska objekta. Do izgradnje srednjoškolskog centra u Kalesiji 1977 - 78 godine izgrađeno je ukupno 6 osnovnih škola: Kalesija, Memići, Osmaci, Rainci Gornji, Tojšići i Vukovije. Također, izgrađeno je i 16 područnih škola: Dubnica, Gojčin, Zolje, Donji Rainci, Lipovice, Miljanovci, Vukovije Gornje, Vukovije Donje, Hrasno Gornje, Hrasno Donje, Jeginov Lug, Kikači, Seljublje, Zukići, Rakino Brdo i Hajvazi. Kulturni život odvijao se kroz djelatnost Narodnog univerziteta u čijem sastavu su djelovali: biblioteka, dom kulture i čitaonice. Na području Kalesije izgrađeno je ukupno 22 objekta kulture od kojih u urbanom području Kalesije 3, a u ostalim dijelovima općine 19. objekata. Pored navedenih institucija, obrazovni i duhovno - kulturni sadržaji odvijali su se i kroz vjerske objekte odnosno džamije, mektebe i crkve.
Kalesija od 1992. do danas
Započeti politički, privredni, društveni i kulturni razvoj na području Kalesije zaustavio je rat u Bosni i Hercegovini. Kalesija se od 2. maja 1992. godine našla među prvim bosanskohercegovačkim gradovima na udaru vojnih jedinica Jugoslavenske narodne armije i paravojnih jedinica SDS Bosne i Hercegovine. 11. maja iste godine grad Kalesija sa teritorijom istočno od rijeke Bjeljevac izuzev naselja Zukići i Jajići bili su okupirani od strane agresora.
Za samo 12 dana 23. maja 1992. godine Kalesija je ponovo oslobođena i postala je prvi oslobođeni grad u Bosni i Hercegovini. Posljedice agresije su: etničko čišćenje, stradanje i raseljavanje stanovništva, odvođenje mnogih u logore, zatim razaranje kalesijskih naselja (urbicid), vjerskih objekata, industrijskih postrojenja kao i nova administrativna podjela teritorije.
Dejtonski sporazum odredio je novo administrativno uređenje Bosne i Hercegovine. Kao posljedica tog uređenja 71 km2 odnosno 26,1 % teritorije izdvojen je iz teritorije općine Kalesija koju je ranije imala 272 km2 i pripojen novofoosnovanoj općini Osmaci. U novoosnovanu općinu Osmaci pripojena su sljedeća naselja: Mahala, Hajvazi, Caparde, Kulina, Kusonje, Kosovača, Vilčevići, Matkovac, Osmaci, Šeher, Rakino Brdo, Borogovo, Sajtovići, Like i Drvenice.
Geografija
mini|desno|270px|Kalesija Općina Kalesija nalazi se u sjeveroistočnom dijelu BiH. Od Tuzle se nalazi jugoistočno i udaljena je oko 22 km. Svojim većim dijelom nalazi se u dolini rijeke Spreče. Površina općine je 180 km2 sa oko 42 000 stanovnika. Prije agresije površina Kalesije bila je oko 272 km2 i nakon Dejtonskog sporazuma 1/3 općine pripala je novoosnovanoj općini Osmaci. U fizičko-geografskom smislu teritorija Kalesije podijeljena je na 3 geomorfološke cjeline: 1.Majevica sa pobrđem 2.Dolina gornje Spreče 3.Bišina i njeno pobrđe Geografske koordinate općine su: 18°15′16″° istočne geografske širine i 44°25′6″ sjeverne geografske dužine.
Geološki sastav općine je skoro neistražen, ali do izvjesnih podataka može se doći iz literature koje ima veoma malo na ovu temu.
Kalesija i njeno šire okruženje imaju umjereno-kontinentalnu klimu, a u toku godine nema većih temperaturnih oscilacija.
Hidrografsku mrežu općine čini rijeka Spreča sa svojim pritokama: Bukovica, Gribaja, Tavna, Dubnica, Papraća, Ugerovica, Mramorak, Sajtovića rijeka, Mala rijeka ali i manji povremeni tokovi. Dužina rijeke Spreče je 151,7 km, a kroz Kalesiju protiče u dužini od 43,5 km.
Područje općine Kalesija obiluje plodnim zemljištem koje je povoljno za razvoj poljoprivrede, a zastupljena su: aluvijalna, dolinska, brežuljkasta i brdska tla.
Kalesija ima povoljnu klimu i sastav tla, te je zbog toga razvijen biljni i životinjski svijet. U dolini Spreče nalaze se manje šume: crne johe, vrbe i poljskog jasena. Na većoj nadmorskoj visini su šume hrasta kitnjaka, hrasta lužnjaka kao i običnog graba. Također su rasprostranjene borove šume, šume cera i bukve. Od životinja su rasprostranjeni: medvjed, vuk, divlja svinja, jazavac, tvor, lisica, patke i druge ptice. Kalesija ima dobre prirodno- geografske osobine koje pružaju mogućnost razvoja mnogih privrednih grana.
Privreda
Na području Kalesije preovladava poljoprivredna proizvodnja. Poljoprivredno dobro "Spreča" je imala modernu farmu, te razvijenu ratarsku proizvodnju (uglavnom žitarice). Po gašenju ove firme započinje sa radom čitav niz manjih proizvođača: mlijeka, junećeg, pilećeg i ovčijeg mesa, raznovrsnih ratarskih kultura. Također, podignuti su novi zasadi šljive, jabuke, kruške, jagode i u manjem obimu proizvodnja povrća. U oblasti privrede dominira metaloprerađivačka industrija, proizvodnja kartonske i plastične ambalaže, grafička, proizvodnje drvene građe, proizvodnja namještaja, pvc, aluminijske i drvene stolarije, ukrasnog i drugog kamena, eksploatacija neindustrijskog kamena i pijeska. Za oblasti građevinarstva pokrenuta je proizvodnja plastične i aluminijske stolarije, proizvodnja stolarije od drveta, te nekoliko kapaciteta za primarnu preradu drveta, proizvodnja betona i betonske galanterije, proizvodnja cijevi za građevinarstvo. Najznačajniji doprinos izvoznim učincima je u izvozu čeličnih otkivaka na njemačko tržište, namještaja na zapadna tržišta, plastične i najlonske folija ambalaža na tržište Bliskog i Dalekog istoka). Od usluga najznačajnije su: trgovina, ugostiteljstvo, zanatske, prevoz putnika i roba, građevinske usluge svih zanimanja, knjigovodstvene, usluge projektovanja i bankarske. Ova uslužna preduzeća pružaju neophodne usluge građanima i zapošljavaju veliki broj radnika.
Kulturni i nacionalni spomenici
Najstariji spomenici kulture na području Kalesije su stećci, nadgrobni spomenici još iz XIV i XV vijeka. Smješteni su na više lokacija, a ima ih ukupno preko stotinu, sa najraznovrsnijim simbolima i gravurama u kamenu. Na listi nacionalnih spomenika Bosne i Hercegovine za općinu Kalesija nalazi se spomenik: Na više lokacija postoje i ostaci tvrđava – gradina iz najstarijih vremena, a najpoznatije su: Gojčin, Zolje – Jajići, te ispod Pješavice. Od vjerskih objekata najpoznatiji su: stare džamije u Hemlijašima i Lipovicama izgrađene na "Pašinom putu" iz perioda turske vladavine, a u Dubnici je pravoslavna crkva izgrađena u 16. vijeku.
Ostale kuturne aktivnosti
Kalesija ima prepoznatljivu izvornu muziku od 1968. godine, kada je izvorna muzika i pjesme "Kalesijske trojke" svirana na svim radio stanicama bivše Jugoslavije uz poznatu pjesmu "Kalesijo puna si mi cvijeća".
Hloramfenikol
Hloramfenikol (Chloramphenicol) je antibiotik širokog spektra, koji djeluje na: veliki broj gram-pozitivnih i gram-negativnih bakterija, spirohete, rikecije, hlamidije i mikoplazme. Hloramfenikol u terapijskim koncentracijama djeluje bakteriostatski, sprečavajući sintezu proteina u bakteriji. Dobija se iz bakterije Streptomyces venezuelae a koristi se u praksi od 1949.
To je prvi antibiotik koji je proizveden sintetički u velikim količinama.
Fenol
Fenol je otrovna, bijela, kristalna supstanca, čija je formula C6H5OH. Spada u aromatske spojeve sa hidroksil grupom vezanom na benzenov prsten.
Fenoli
Pojam fenoli se također odnosi na ostale organske komponente koje imaju direktno vezanu hidroksil grupu (-OH) an aromatski prsten.
Osobine
Fenol ima rastvorljivost u vodi 8,3 g/100 ml i njegov rastvor pokazuje slabu kiselost, zbog otpuštanja H+ iona. U poređenju sa alifatskim alkoholima, fenol ima znatno veću kiselost, a također reaguje sa natrijum hidroksidom za razliku od alifatskih alkohola.
Kalesija
Ostale kuturne aktivnosti
Izvorna muzika je sinonim Kalesije, a još jedna grupa sličnog stila poznata pod nazivom "Kalesijski zvuci" sa svojim pjesmama nalazi se u svjetskoj enciklopediji muzike.
U sklopu Narodnog univerziteta postojala je biblioteka sa oko 17.000 knjiga. Narodni univerzitet izdavao je i list Kalesijske novine, a kasnije podlistak u Tuzlanskom Frontu slobode. U sklopu univerziteta postojala je i kino sala gdje su prikazivani filmovi raznih sadržaja. Tokom rata osnovan je prvi općinski Radio, a dugo vremena izlazi i lokalni list "Zeman"
U Kalesiji su aktivna 2 KUD-a: "Sevdah" Memići i KUD "14 maj" Tojšići.
Značajni su Dani kulture u Kalesiji, koji se obilježavaju tradicionalno svakog oktobra i posredstvom kojih su Kalesiju pohodili brojni pisci i izdavači. Osnovan je Bosanski Kulturni Centar kojim se upravlja i stimuliše kulturnim aktivnostima u ovom gradu. Tu je i lokalna radio stanica Radio Feral namijenjena slušaocima kako iz Kalesije tako i sa područja čitavog kantona.
Obrazovanje
Na području općine Kalesija postoji 6 osnovnih škola u kojima nastavu pohađaju djeca od prvog do osmog (u novije vrijeme do devetog) razreda i nalaze se u većim mjesnim zajednicama: Ovim školama se pridodaje još 9 područnih škola u kojima pohađaju nastavu djeca od prvog do četvrtog razreda.
U spomenutim školama obrazuje se oko 5000 učenika po Bosanskom nastavnom planu i programu.
U Kalesiji djeluje i Mješovita srednja škola Kalesija, u okviru koje se obrazuju gimnazijalci, mašinski, poljoprivredni i veterinarski tehničari. Učenici se obrazuju i za zanatska zanimanja kao što su: bravar, zavarivač, metalostrugar, monter centralnog grijanja, plinski i vodoinstalater, autolimar, automehaničar, zidar, keramičar i drugi.
Veliki broj učenika i studenata obrazuje se u Tuzli putujući u jednom pravcu u prosjeku oko 20 km. Kalesija nije imala veliki broj visoko obrazovanih ljudi, a danas se na univerzitetima u Bosni i Hercegovini kao i širom svijeta obrazuje veliki broj mladih ljudi.
Odbojka
Ženski odbojkaški klub Polo iz Kalesije osnovan je 23. 11. 1997. godine. Za samo 4 godine stigli su do Prve lige, zahvaljujući dobrom organizovanju, rukovođenju, finansijama i materijalnim dobrima. Klub je redovno učestvovao u završnici državnog prvenstva za mlađe kategorije, a pojavljuje se i kao organizator sportskih manifestacija. Godine 1988. Klub je bio organizator državnog prvenstva za mlađe kategorije.
OK "BOSNA" Kalesija je osnovan 1993. godine, a takmiči se u Prvoj ligi Odbojkaškog saveza Bosne i Hercegovine. Najveći uspjeh ostvaren je 1996 - 97 učešćem u evropskom KUP-u CEV-a, kada su ostvarili prvu klupsku međunarodnu pobjedu za bosanskohercegovačku odbojku. Kadetska i juniorska ekipa 1999. osvaja naslove Prvaka države u ovim kategorijama, a nekolicina igrača obukla je i dres reprezentacije Bosne i Hercegovine.
Nogomet
Osnivanjem nogometnog saveza općine Kalesija 1978. godine, osnovani su nogometni klubovi: OFK "Rainci G.", OFK "Mladost" Kikači, OFK "Mladost" Vukovije G, OFK "Spreča" Rainci D., OFK "Jeginov Lug", OFK "Majevica" Seljublje, OFK "Krušik" Vukovije, OFK "Sloboda" Vukovije, OFK "Bratstvo" Prnjavor, OFK "Borac" Osmaci, OFK "Miljanovci". Neki od ovih klubova su prestali sa takmičenjem.
Danas se takmiče: "Bosna" Kalesija i "Sloga" Tojšići u Grugoj ligi, dok "Crni vukovi", OFK "Rainci" i FK "Memići" nastupaju u Drugoj kantonalnoj ligi. U međuopćinskoj ligi takmiče se "Spreča" Donji Rainci i "Mladost" Kikači. U Fudbalskom savezu djeluje i Sekcija fudbalskih sudija i delegata koja broji 34 člana.
Odbojka
mini|250p|Odbojka Odbojka je olimpijski sport u kojem dvije ekipe, koje dijeli visoko postavljena mreža, koriste svoje šake i ruke ili (rijetko) ostale dijelove tijela kako bi vratili loptu preko mreže u polje protivničke ekipe. U toku utakmice na terenu se mora nalaziti šest igrača (3 naprijed i 3 nazad). Svaki tim ima 3 poteza da prebaci loptu preko mreže. Poen se dobija ako lopta pogodi pod u protivničkom terenu, ili ako protivnik ne uspije na ispravan način vratiti loptu.
Historija
mini|desno|400px| Odbojka je nastala 1895, a njen nastanak veže se za Williama G. Morgana. Prvobitan naziv odbojke bio je mintonette, a 1896. odigrana je prva utakmica odbojke. U početku se igralo sa košarkaškom loptom, ali je zbog prevelike težine 1900. izmišljena posebna lopta za odbojku. 1917. odbojka je stigla u Evropu, a 1918. broj igrača je smanjen na šest. Danas je odbojka veoma rasprostranjena i popularna igra i postoji kao disciplina na Olimpijskim igrama.
Pravila
Odbojka je sport koji obiluje brzinom i svestranim pokretima tijela pa se od igrača očekuju brze reakcije, sabranost i trenutna snalažljivost. Glavna obilježja današnjih nacionalnih selekcija su snaga i visina, ali sposobnost ekipe i trenera da razvije nove taktike i strategije igre je ono što donosi uspjeh na utakmicama.
frame|desno|Odbojkaški teren
Teren
Odbojka se igra na terenu dužine 18 m i širine 9 m, podijeljenog na 2 polja dimenzija 9 x 9 m, s mrežom širine 1 m, a koja je postavljena na visinu od 2,43 m za muškarce i 2,24 m za žene. Dužina mreže je 9,5 m.
Postoji i linija udaljena 3 m od mreže u oba polja, koja se smatra "linijom napada". Ova linija dijeli polje u "zadnji red" i "prednji red",oni su poredani po 3 m svako polje, polje odbrane i polje napada. Nakon što ekipa dobije servu, igrači se moraju rotirati u smjeru kazaljke na satu, tako da igrač koji je bio na poziciji "2" ide na poziciju "1" itd, a igrač s pozicije "1" ide na poziciju "6".
Polje svake ekipe okruženo je slobodnom zonom od minimalno 3 m širine, u koju igrači mogu ući i igrati nakon serve. Sve linije, koje označavaju granice terena i zone napada, se farbaju u okviru dimenzija terena i zbog toga su dio polja ili zone. Ako lopta pogodi liniju, to se smatra "dobrom loptom", tj. poenom. Antena se postavi sa obje strane mreže, okomito na graničnu liniju terena. Lopta koja prelazi preko mreže mora u potpunosti proći između antena (ili njihovog teoretskog produžetka prema plafonu), a da ih ne dodirne.
Servis
To je početni udarac kojime počinje svaki poen, izvodi se na početku seta i poslije svake pogreške. Igrač mora udariti loptu tako da lopta pređe mrežu i pogodi unutar terena protivnika. Postoje dvije vrste servisa - gornji i donji, ali danas u vrhunskoj odbojci više niko ne servira donji servis. Najpopularniji servis je servis u skoku koji može biti jako težak za prijem ako ima veliku brzinu i rotaciju.
Odbijanje podlakticama (prijem servisa, odbrana polja)
Primjenjuje se kod primanja protivničkog servisa, odbrane polja i prijema odbijenih lopti od bloka. Ruke se spajaju u tzv. čekić, podlaktice su paralelne i unutarnji dio podlaktica je okrenut prema gore. Ovaj način odbijanja se koristi za prvi dodir s loptom kod prijema servisa i za efiksanu odbranu polja kod smečiranja protivničkih napadača. U današnje vrijeme kada je uveden libero kao igrač specijaliziran za ovu tehniku, libero preuzima glavni dio odbrane terena kako u prijemu servisa tako i u odbrani od protivničkog smeča.
Dizanje
Dizanje je usmjereno odbijanje lopte iznad glave koje se koristi da bi promijenilo smjer lopte od primljenog servisa i što bolje pozicioniralo loptu napadaču (smečeru). Tehničar najčešće odigrava drugu loptu u akciji. Dizanje je glavni taktički dio odbojke jer tehničar mora biti toliko dobar da svojim napadačima omogući napad na mjestima gdje je blok protivnika najslabiji. Zato mora uz svoje igrače stalno pratiti i protivničke, pogotovo njihovo kretanje na mreži. U pravilu danas u postavi igra jedan dizač, no postoje još i ekipe koje igraju s dva dizača.
Pucanje (smeč, smeš)
Ovo je najefikasniji i najatraktivniji oblik upućivanja lopte u polje protivnika, a time i postizanja poena. Lopta, dignuta iznad nivoa mreže, hvata se u skoku u najvišoj mogućoj tački i što većom brzinom i što strmije upućuje u protivničko polje.
Blok
Blok je prva linija odbrane u odbojci i najefikasnija odbrana od smeča. Za blokiranje su zadužena tri igrača koja se nalaze na mreži. Oni mogu postaviti blok tako da prate protivničkog tehničara i njegovo dizanje, pa se ravnaju po njemu ili da prije same akcije protivnika odluče da li će pokušati blokirati brzi napad sa sredine mreže. Glavna odlika dobrog bloka je prelazak rukama na drugu stranu mreže u trenutku skoka, jer ako ruke blokera stoje ravno na bloku dobar smečer će to znati iskoristiti tako da će bloker na kraju izblokirati smeč, ali na svoju stranu, najčešće sam sebi pod noge.
Fornjót
U nordijskoj mitologiji, Fornjót (staronordijski Fornjótr) je div te kralj Gotlanda, Kvenlanda i Finske. Njegova djeca su Ægir (vladar mora), Logi (vatreni div) i Kári (personifikacija vjetra). Njegovo ime se može raščlaniti na riječi forn-jótr – "drevni div", zbog čega ga je Karl Joseph Simrock identificirao s primordijalnim divom Ymirom. Vikinzi su vjerovali da dinastija Yngling potiče od Fornjóta.
Ægir
Ægir je vladar mora te muž božice Rán.
Logi
Logi, vatreni div, pojavljuje se u priči u kojoj bogovi Thor i Loki dolaze u Zemlju divova (Jötunheimr). U djelu Þorsteins saga Víkingssonar, Logi je opisan kao kralj koji vlada zemljom sjeverno od Norveške te je poznat i kao Hálogi ("visoki Logi").
Kári
Kári je personifikacija vjetra te otac sina Frostija, koji je također poznat kao Jökul te je otac Snæra.
Mila Kunis
Milena Markovna Kunis (Милена Маркοвна Кунис, Мілена Марківна Куніс; 14. august 1983, Černivci, Ukrajinska SSR, SSSR) je američka glumica.
Vänern
mini|desno|Vänern Vänern (fon Venern) je najveće jezero u Švedskoj, treće najveće jezero u Evropi i 29. najveće jezero na svijetu. Nalazi se u regijama Västragötaland, Dalsland i Värmland. Površina Vänerna iznosi 5.648 km2 i nalazi na visini od 44 m. i. m. Dubina jezera je 27m (najveća dubina je 106m).
Stradun
mini|250px|Stradun Stradun je glavna ulica u dubrovačkoj staroj gradskoj jezgri. Stradun spaja zapadni (Vrata od Pila) i istočni ulaz (Vrata od Ploča) u grad. Nastao je krajem 9. vijeka. Svoju pravu namjenu dobio je krajem 12. vijeka, a sadašnji izgled ima nakon obnove poslije katastofalnog zemljotresa 1667. godine.
Stradun je nekada davno ustvari bio morski rukavac, odnosno kanal koji je odvajao tadašnja dva naselja (stijene) na kojima je grad osnovan u ranom srednjem vijeku i nakon nasipavanja kanala Stradun je postao ulica.
Stradun se proteže u smjeru istok – zapad, a nalazi se između dvoja gradska vrata (Vratima od Pila i Vratima od Ploča). Na početku i na kraju Straduna nalaze se i dvije fontane (Velika i Mala Onofrijeve česma) te dva zvonika (Gradski zvonik i zvonik franjevačke crkve i samostana). Stradun je popločen kamenim blokovima, uglačanim do sjaja drvenog parketa, pa ga i nazivaju ulica – salon. Svoju namjenu, Stradun je dobio u 12. vijeku, a današnji je izgled dobio nakon katastrofalnog potresa 1667. godine, kad je veliki broj građevina bio srušen. Starije slike Dubrovnika nam pokazuju kako zgrade na Stradunu prije potresa nisu imale tako tipiziran izgled kao danas, mnoge su imale arkade kao palača Sponza,a neke su bile i ukrašenije. Poslije potresa 1667. godine je Statutom Dubrovačke Republike bio određen način gradnje stambenih zgrada: u prizemlju je uvijek bio trgovačko – poslovni prostor sa vratima na koljeno, a u veliki se magazin ulazilo iz sporedne ulice. Na prvom je spratu bio stambeni prostor, dok su sobe bile na drugom spratu. Kuhinja i ostale ekonomske prostorije su se uvijek nalazile u potkrovlju. Naime, nakon potresa, u gradu je buknuo požar, koji je uništio veliki broj stambenih i rezidencijalnih zgrada. Odredbom da se kuhinje presele u potkrovlje sprječavalo se širenje požara.
Stradun završava trgom Luža ispred Gradskog zvonika te tako obuhvata veći broj važnijih spomenika unutar stare gradske jezgre te je tako omiljeno šetalište domaćeg stanovništva, kao i stranih turista.
Andreas Vesalius
Mladost
Otac mu se također zvao Andreas i bio je apotekar. Otac je kao apotekar radio za cara Maksimiliana I, Karel V i Ferdinanda I. Njegov djed je također radio kao ljekar za cara Maksimiliana I. Mati mu se zvala Elisabeth Crabbe.
Michel-Ange - Molitor (Metro Pariz)
Metro stanica Michel-Ange - Molitor pariskog metroa je podzemna stanica, koja se nalazi u 16. arondismanu ispod ulica Rue Molitor i Rue Michel-Ange. Pored linije metroa, stanica je povezana i linijom.
Andreas Vesalius
Studiranje
Vesalius je klasično obučavan u Luvenu (Belgija), gdje je učio Latinski i Grčki. Već kao mlad momak se mnogo interesovao za anatomiju. Kada je njegov otac počeo raditi u Parizu kao carev 'Valet de Chambre', onda se Vesalius upisao na Pariski univerzitet. Jacobus Sylvius i Guenther von Andernach (Guinterius) su mu bili mentori. Ovdje je Vesalius učio medicinu po sistemu Galenusa. Galenus je bio grčki/rimski ljekar iz drugog vjeka. U to vrijeme je to bio najvažniji sistem medicine i na fakultetima se nije mnogo vise učilo nego tekstovi i interpretacije mišljenja Galemusa. Ali sve je više bilo jasno da ova Gamenusova medicina nije potpuno ispravna i to je također Vesalius primjećivao.
Padova
Nakon svađe sa svojim mentorom u Luvenu, Vesalius je preselio u Padovu u Italiji. U tom gradu je Renesansa u veliko počela. Medicina je napredovala. Vesalius je doktorirao i kratko poslije primanja titule doktora nauke, postao je i profesor hirurgije. Predavao je na univerzitetu između ostalog i anatomiju. Anatomiju je proučavao na tijelima zarobljenika koji su osuđeni na smrt. U 1543. godini izdao je knjigu anatomije "De Humani Corporis Fabrica" sa detaljnim slikama različitih talijanski slikara. Jedan od tih slikara bio je Johannes van Calcar. U knjizi Fabrica on je opisao preko 200 grešaka Galenusove medicine i dokazao je da je Galenus medicinu bazirao na anatomskim opservacijama životinja an ne ljudi. Osim patološki sekcija na ljudima, on je praktikovao i patološke sekcije na mrtvim i živim životinjama. Tako je recimo otkrio da životinja kojoj se kičma prereže više ne može kretati noge.
Španija
Za izdavanje knjige Fabrice, Vesalius je mnogo kritikovan od strane Galanusovi slijedbenika. Poslije toga je prestao raditi kao akademik. Preselio je u Španiju i postao je lični ljekar cara Karela V, car Svetog Rimskog Carstva. Poslije je bio i ljekar njegovog sina, Filipsa II. Zbog velike stručnosti bio je omiljen među svojim pacijentima. Ali na kraju je opet zbog velike kritike u Spanije van tog kruga pacijenata, morao preseliti. Nastavio je svoj život u Veneciji u Italiji.
Smrt
Nakon konstatacije da je jedan od njegovih pacijenata preminuo, dobio je saglasnost od familije pacienta da izvrši patološku sekciju. Kada je otvorio tijelo otkrio je da srce pacijenta još kuca. Familija ga je optužila za ubistvo. Uz pomoć kralja nije osuđen na smrtnu kaznu, nego je poslan u Jerusalem. Na putu ka Palestini njegov brod je potonuo kod ostrva Zacynthus (Grčka). Vesalius je na tom ostrvu preminuo i tu je ukopan. Njegov grob nikada nije nađen.
Nominacija za najvećeg Belgijanca svih vremena
U 2005. godini biran je najveći Belgijanac svih vremena. Vesalius je bio među nominovanima i završio je na 6. mjestu u flamanskoj verziji a na 19. mjestu u valonskoj verziji.
Munevera Zulfikarpašić
Munevera Zulfikarpašić rođ. Gavrankapetanović (1918-1999), bila je ugledni sarajevski magistar farmacije. Rođena je u Ljubuškom, a umrla u Sarajevu. Bila je:
Stradun
Danas se Stradun koristi za svečanu procesiju za vrijeme proslave Feste sv. Vlaha, 3. februara.
Munevera Zulfikarpašić
Biografija
Munevera Zulfikarpašić rođena je u Ljubuškom, gdje joj je otac Ismet Gavrankapetanović službovao krajem austrougarske vladavine i tokom uspostavljanja Kraljevine Srba, Hrvata i Slovenaca. Osnovnoškolsko i gimnazijsko obrazovanje stekla je u Sarajevu, a Farmaceutski fakultet zavšila je na Sveučilištu u Zagrebu, 1942. Stručni apotekarski ispit položila je 1950, kada biva promovirana u zvanje „farmaceut zdravstvene struke na nivou magistra farmacije. Prvu praksu magistra farmacije obavila je u Apoteci mr. Muftića; karijeru zatim nastavlja u apotekama mr. Džine i mr. Rončevića.
IC 1696
IC 1696 (također poznat kao MCG 0-4-122, PGC 5231 i UGC 973) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 269 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Kit. Najveći prečnik je 0,90 (71 hiljada sg) a najmanji 0,8 uglovnih minuta (63 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio Herbert Alonzo Howe 19. januara 1900. godine.
NGC 7785
NGC 7785 (također poznat kao MCG 1-60-49, PGC 72867 i UGC 12841) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 175 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Ribe. Najveći prečnik je 2,50 (127 hiljada sg) a najmanji 1,3 uglovnih minuta (66 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 25. oktobra 1785. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
IC 1696
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
NGC 1841
NGC 1841 (također poznat kao ESO 4-SC15) je kuglasto zvjezdano jato i nalazi se u sazviježđu Sto. Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 19. januara 1836. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Munevera Zulfikarpašić
Biografija
Krajem 1943. godine odlazi u Bijeljinu, odakle se vraća augusta 1944. i nastavlja uspješnu karijeru u sarajevskim apotekama „Romanija“, „29. novembar“ i „Stari grad“. Nakon sticanja zvanja magistra postavljena je za zamjenika upravnika i šefa smjene ove apoteke, sve do oktobra 1961. U „Starom gradu“ (na trgu Fra Grge Martića) ostaje do kraja karijere 1961. Pod rukovodstvom i mentorstvom mr. Munevere Zulfikarpašić stasala je cijela generacija uglednih sarajevskih farmaceutskih djelatnika: tehničara i magistara farmacije. Aktivno i redovno je učestvovala u radu mnogih naučnih i stručnih skupova u zemlji i inostranstvu. Bila je član više stručnih – domaćih i međunarodnih – farmaceutskih udruženja.
Buna (rijeka)
Područje kroz koje protječe pogodno je za poljoprivredu, naročito za uzgoj voća, povrća i vinove loze. Na samom vrelu, koje izbija iz duboke pećine u Blagaju, nalazi se stara derviška tekija, koju još 1664. spominje putopisac Evlija Čelebija. Prije samog izvora Buna teče pod zemljom 19,5 km.
Irski lonac
mini|desno|300px|Irish stew Irish stew, "irski lonac" je tradicionalno irsko jelo slično bosanskom loncu. Sastojci su: meso (obično janjetina ali može i govedina ili svinjetina), krompir, mrkva, peršun, luk, sol i biber. Mogu se dodati i začini poput timijana i bosiljka. Ako se kuha sa kupusom, onda ga Irci zovu "fulde stew".
Irski lonac se danas u Irskoj rijetko jede, jer je zbog svoje historije na glasu kao sirotinjska hrana.
Henrik III, kralj Kastilje
Henrik III (4. oktobar 1379 - 25. decembar 1406), poznat i kao Henrik Paćenik, bio je kralj Kastilje. Sin je Ivana I i Eleonore Aragonske. Oca je naslijedio 9. oktobra 1390. godine.
Rođen je u Burgosu, glavnom gradu kraljevine Kastilje. Prije nego je postao kralj, bio je princ od Asturije, što ga je označavalo kao prijestolonasljednika, i prvi je nosilac te titule. Na tron je sjeo sa jedanaest godina, a vlast preuzeo sa četrnaest. U njegove zasluge spada međusobno pomirenje plemstva i povratak kraljevske moći. za vrijeme njegove vladavine kastiljski su brodovi u više navrata pobijedili engleske, a uništena je i velika gusarska luka u Sjevernoj Africi. Godine 1402. započeo je kolonizaciju Kanarskih ostrva.
Sešat
Sešat (Sašet, Sešeta ili Seshat [Sešat]) je egipatska božica pisanja, znanja, mudrosti, matematike, zapisivanja. Njeno ime znači "ženski pisar".
Henrik III, kralj Kastilje
Godine 1388. oženio je Katarinu Lankastersku, kćerku Konstancije, kćerke zbačenog kastiljskog kralja Petra Okrutnog. Ovim je brakom završen dinastijski konflikt, a kuća Trastámara je ujedinjena. Imali su dvije kćerke, buduću aragonsku kraljicu Mariju koja je do bratovog rođenja bila prestolonasljednica i princeza od Asturije i Katarinu, te sina Ivana. Dogovorio je brakove sve svoje djece s djecom svog brata Ferdinanda.
Sešat
Opis
Sešat je prikazana kao lijepa žena odjevena u leopardovu kožu. Na glavi joj je neobičan simbol, koji predstavlja zvijezdu ili cvijet sa sedam latica ispod naopako okrenutih rogova. Rogovi možda predstavljaju polumjesec, dok bi u tom slučaju znak ispod rogova bila zvijezda. Druga božica povezana sa zvijezdom je Sopdet, božica Siriusa. Sešatin muž je Tot, a sin im je Hornub. I Sešat i Tot su povezani sa pisanjem i znanjem. U kasnije vrijeme je Sešat povezana sa Neftidom, pa se vjerovalo da je kćer Geba i Nut. U tom rijetkom mitu, Sešat je Ozirisova ljubavnica i Anubisova majka.
Henrik III, kralj Kastilje
Umro je 25. decembar 1406. godine. Kako je sin Henrika i Katarine, Ivan, imao tek godinu dana kada je Henrik umro, Katarina je obavljala dužnost regenta zajedno s Henrikovim bratovom Ferdinandom.
Sešat
Uloga
mini|210 px|lijevo|[[Atum, faraon Ramzes II., Sešat i njen muž Tot, pred Drvetom života. Bogovi zapisuju faraonovu vladavinu na drvo, dok faraon sjedi na prijestolju.]] Egipćani su vjerovali da je Sešat izumila pismo, a njen muž Tot ga je prenio ljudima. Ona je zaštitnica knjiga i biblioteke. Titule su joj: "Gospodarica kuće knjiga", "Gospodarica kuće arhitekata" i "Ona koja odijeva dva roga". U Egiptu su samo bogati ljudi učili pisati i čitati, te svećenici. Jedine žene koje su znale pisati su bile kraljice. Kraljica Hatšepsut je poslala ekspediciju u Punt a na zidu svog hrama u Deir-el-Bahariju je dala naslikati Sešat i Tota zajedno, te je navela popis svih stvari kraj njih. Sešat nije imala hramove, ali je nekada imala sveštenike, u najranijim dinastijama. Vjerovalo se da ona na Drvetu života zapisuje dužinu vladavine faraona.
Projekt Gutenberg
mini|desno|Logo Projekta Gutenberg Projekt Gutenberg je projekt koji je započeo Michael Hart 1971. godine, s ciljem da sve knjige koje su u javnom vlasništvu prebaci u elektronski oblik, s dva vrlo pohvalna cilja:
Tehijjetul-mesdžid
Tehijjetul-mesdžid je posebna vrsta namaza koju muslimanski vjernici obavljaju prilikom ulaska u mesdžid ili džamiju. Predstavlja svojevrstan pozdrav mesdžidu, pa se naziva i mesdžidus-selam. To je namaz kojim vjernici iskazuju poštovanje prema džamiji u koju su ušli.
Potvrda
Klanjanje ovog namaza potvrđeno je hadisom Poslanika s. a. w. s: "Kad neko od vas dođe u mesdžid, neka klanja dva rekata prije no što sjedne", a koji su zabilježili Buharija i Muslim u svojim zbirkama.
Način obavljanja
Tehijjetul-mesdžid je namaz od dva rekata. Obavlja se na isti način kao i sabahski sunnet.
Neslaganja
Postoji veliko neslaganje islamskih učenjaka oko toga kad je dozvoljeno klanjati ovaj namaz, a kada ne, kao i kad je preporučljivo klanjati, a kad nije potrebno. Jedan dio islamske uleme (učenjaka) smatra da nije dozvoljeno klanjati ovaj namaz ako je nastupilo vrijeme kad je zabranjeno klanjati, dok drugi dio uleme smatra da ne postoji osnovana prepreka za obavljanje ovog namaza, te da se on može obaviti sve do ezana. Osim toga, jedan dio uleme smatra da se ovaj namaz treba svaki put obaviti prilikom ulaska u mesdžid, dok drugi dio smatra da je to potrebno obaviti samo prilikom prvog ulaska u neki mesdžid. Također, jedan dio smatra da nije potrebno klanjati ako se namjerava poslije toga obaviti neki farz-namaz, dok drugi smatraju da je to potrebno.
Za više informacija o vremenima kad je zabranjeno klanjati pogledajte članke o dnevnim farz-namazima.
NGC 6277
NGC 6277 je dvostruka zvijezda i nalazi se u sazviježđu Herkul. Prvo otkriće je napravio Albert Marth 6. juna 1864. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Jacija-namaz
Jacija-namaz ili salatul-'išā peti je od 5 propisanih, obaveznih namaza (molitvi) koje muslimani svakodnevno obavljaju.
Vrijeme jacija-namaza
Vrijeme jacija-namaza različito se tumači u različitim islamskim pravcima. Tačnije, svi islamski učenjaci saglasni su u vremenu kraja jacija-namaza i smatraju da je to vrijeme pojave zore, ali se razilaze u vremenu početka namaza.
Šiitski islam
Šiitski učenjaci smatraju da jacija-namaz može početi odmah nakon završetka akšam-namaza.
U slučaju da je vjernik propustio klanjati ovaj namaz u propisanom vremenu, ima mogućnost isti naklanjati (tzv. kazā).
Način obavljanja jacija-namaza
Kao i svi namazi, i ovaj se obavlja na način na koji ga je obavljao poslanik Muhammed. Obavezni (farz) namaz je 4 rekata, no moguće je prije toga klanjati 4 rekata prije, kao i 2 rekata dobrovoljnog (sunnet) namaza poslije.
Prije početka
Prije početka namaza vjernik je dužan obaviti obredno pranje (abdest), zatim zanijetiti u srcu te se okrenuti prema kibli. Muškarci su dužni proučiti i ikamet.
Početak namaza
Svaki namaz počinje početnim tekbirom, kada vjernik podiže ispružene ruke u predjelu između ramena i ušiju i izgovara riječi "Allahu ekber" ("Allah je najveći"). Jedan dio muslimanske uleme (učenjaka) smatra da postoji razlika između muškog i ženskog načina obavljanja namaza, pa preporučuje da muškarci dižu ruke u visini ušiju, a žene u visini ramena, dok drugi dio smatra da nema razlike između obavljanja namaza muškarca i žene nego preporučuju dizanje ruku u bilo koji položaj između ova dva, uključujući i iste.
Rekati
Rekat obuhvata nekoliko radnji, a to su: stajanje (kijam), pregibanje (rukū') i dva puta spuštanje na tlo (sedžda), s kratkom pauzom.
Na stajanju vjernik zauzima stojeći položaj s povezanim rukama u predjelu između prsa i pupka, i to tako da desnu ruku stavi preko lijeve. I ovdje postoji razlika u mišljenjima uleme gdje jedan dio smatra da žene trebaju držati ruke povezane na prsima, a muškarci u predjelu pupka, dok drugi dio ne pravi razliku između muškog i ženskog stajanja. Prije prvog rekata farz (obaveznog dijela) namaza, vjernik može prvo proučiti neku dovu. Kao prvi element prvog rekata bosanskohercegovački muslimani u sebi uče riječi prenošenja Subhaneke. Nakon toga obavezno je učiti: "Utječem se Allahu od prokletog šejtana (đavola)" (ar. trans. "Eūzu billāhi mineš-šejtānir-radžīm"), ali samo na prvom rekatu – drugi element. Dalje se uči: "U ime Allaha, Sveopćeg dobročinitelja, Milostivog, Samilosnog" (ar. trans. "Bismillāhir-rahmānir-rahīm") – treći element, pa se uči prva sura iz Kur'ana Fatiha – četvrti element, i nastavlja sa bar tri ajeta neke druge sure ili čitavom surom – peti element prvog stajanja farza. Na drugom stajanju se uči Bismilla, Fatiha i sura – tri elementa, redom, drugog stajanja. /Na prvom sjedenju se uči Ettehijjātu./ S obzirom da jacija-namaz ima 4 rekata obaveznog dijela namaza (farz), to postoje 4 stajanja (kijama). Na druga dva stajanja vjernik uči samo po Bismillu i Fatihu – ovo su dva elementa za treće i za četvrto stajanje. /Na drugom sjedenju se uči Ettehijjātu, salavati i dova./
Vjernik, uz izgovor tekbira, vrši pregibanje svoga tijela u oblik ćiriličnog slova ge (Г), oslanjajući se rukama o koljena; čineći ruku' – pregibanje tada izgovara riječi kojima slavi svoga Tvorca (subhane rabijel azim, jednom se uči na pojedinom pregibanju). S ruku'a se vjernik vraća u prvobitni stojeći položaj učeći riječi "Čuje Allah onoga koji Ga hvali" (ar. trans. "Semiallāhu li men hamideh") i pri zauzimanju stojećeg položaja uči "Naš Stvoritelju, neka je Tebi hvala" (ar. trans. "Rabbenā {we} lekel-hamd").
Uz izgovor tekbira vjernik se zatim spušta na tlo i čini sedždu. Sedžda je, kako je opisao Muhammed, sa 7 tačaka koje dodiruju tlo: čelo, nos, dva dlana, dva koljena i dvije noge. U stvarnosti je pri sedždi, ukupno, 68 dodirnih tačaka (18 noge: po 9 prednjih dijelova dva stopala [na pojedinom stopalu: 2 palac i 1 mali prst, po 2 ostala tri prsta]; 4 oko koljena: po 1 svake cjevanice/tibije, po 1 svake čašice/patele; 42 ruke: po 21 svaka dva dlana; 4 glava: 3 čelo, 1 nos). To je karakterističan položaj tijela u kojem vjernik klečući dodiruje zemlju čelom i nosom. Muslimani smatraju da su u ovom položaju najbliži Allahu i da se u ovom položaju nijedna dova ne odbija, pa zato za vrijeme sedžde uče različite dove osim prethodnog izgovaranja riječi kojima vjernik slavi svoga Tvorca na sedždi (subhane rabijel eala, tri puta se uči na pojedinoj sedždi). U jednom rekatu postoje 2 sedžde, s pauzom između njih u sjedećem položaju (različito od sjedenja poslije dvorekatnog dijela namaza).
S učinjenom drugom sedždom završen je jedan rekat. Završetkom prvog rekata ustaje se na drugi. Nakon završetka svaka dva rekata dolazi sjedenje poslije dvorekatnog dijela namaza.
Sjedenja
Jacija-namaz ima dva sjedenja.
Na prvom sjedenju, poslije Fatihe proučene na drugom rekatu, vjernik uči Ettehijjātu (u kojem se izgovara šehadet) – prvi i jedini element prvog sjedenja farza; nakon toga ustaje uz tekbir na treći rekat. Na drugom sjedenju vjernik također uči Ettehijjātu – prvi element, zatim donosi salavat na poslanika Muhammeda – drugi element i onda uči neku od namaskih dova (ako ne zna, neku od standardnih dova kao što je npr. dova za roditelje) – treći element drugog sjedenja farza. Tada završava drugo sjedenje.
Kraj namaza
Svaki namaz završava se predajom selama. Selam se predaje tako što vjernik okrene glavu prvo na desnu stranu, pa izgovori "Esselāmu 'alejkum we rahmetullāh{i}", a zatim okrene glavu na lijevu stranu i izgovori iste riječi. Pogled je pravca paralelnog sa safom i usmjeren nešto bliže mihrabu (blago ispred sebe).
Džuma-namaz
Džuma-namaz muslimanska je molitva petkom. Isključivo se obavlja u džematu, i to umjesto podne-namaza. Osoba koja klanja džuma-namaz nije obavezna klanjati podne-namaz tog dana.
Anatomija ploda
Plodovi su zreli jajnici ili jajnici jednog ili više cvjetova. U mesnatim plodovima, vanjski sloj (koji je često jestiv) je perikarp, koji je tkivo koje se razvija iz jajničkih zidova cvijeta (plodnice) i okolnog sjemena. Međutim, u nekim naizgled perikarpnim plodovima, jestivi dio se ne izvodi iz jajnika. Naprimjer, u plodu vrsta roda  Ackee jestivi dio je aril, a u ananasu je uključeno I nekoliko tkiva iz cvijeta i stabljike. Vanjski omotač sjemena je tvrd jer matična biljka treba zaštititi rast biljke.
Džuma-namaz
Način obavljanja namaza
Džuma-namaz se sastoji od dva dijela: molitve (namaza u općem smislu) i hutbe. Imam prvo održi hutbu, a potom se obavi molitva. Prije hutbe se prouči unutrašnji ezan, a prije molitve ikamet.
Anatomija ploda
Kategorije ploda
Plod se nalazi u tri glavne anatomske kategorije:
Džuma-namaz
Način obavljanja namaza
Ono što je također karakteristično za džumu jeste to da postoje dva ezana, vanjski i unutrašnji ezan. Prvobitno je postojao samo unutrašnji ezan, koji se učio u džamiji, no halifa Osman ibn Affan uveo je i vanjski ezan, s munare, jer je zapazio smanjenje broja vjernika, pa je pokušao na taj način privući ljude kojima je bila važnija trgovina nego vjerska obaveza.
Anatomija ploda
Kategorije ploda
Jednostavni plodovi nastaju iz po jednog jajnika i mogu sadržavati jednu ili više sjemenki. Mogu biti mesnati ili suhi. U mesnatom plodu, tokom razvoja perikarpa, i druge prateće strukture postaju mesnati dio ploda. U mesnate vrste plodova spadaju: bobice, jabuke i koštuničavo voće. U bobicama je čitav perikarp mesnat, ali to isključuje egzokarp koji djeluje više kao koža. Postoje bobice koje su poznate kao pepo, vrsta bobica sa nerazdvojnom korom, ili hesperidij koja ima odvojivu koru. Primjer pepoa je krastavac, a limun bi bio primjer hesperidija.
Džuma-namaz
Hutba
Hutba prethodi molitvi. Tom prilikom imam se popne na minber i s njega drži govor. Govor se drži stojeći i u njemu je zahvala Allahu, šehadet, salavat na Muhammeda, jedan ajet ili čitava sura iz Kur'ana, te na kraju dova. Sunnet je da budu dva dijela, između kojih imam obično malo sjedne. Također, u nearapskim zemljama hutba se podijeli na hutbu na arapskom i hutbu na lokalnom jeziku.
Anatomija ploda
Kategorije ploda
Mesnati dio jagode razvijen je iz cvjetne cijevi, a kao i kod bobica većina perikarpa je mesnata, ali endokarp je hrskav (jabuka je primjer mahune. Konačno, koštunice su poznate po tome što imaju jednu sjemenku sa mesnatim mezokarpom; primjer je breskva. Međutim, postoje plodovi iz kojih je razvijen mesnati dio tkiva koja nisu jajnik, kao naprimjer kod jagode. Jedilni dio jagode je formiran iz čašice cvijeta. Zbog ove razlike jagoda je poznata kao lažni plod ili dodatni plod. Postoji zajednički obrazac rasijavanja sjemena unutar biljki sa mesnatim plodovima. Ovi plodovi ovise o tome da li će ih životinje pojesti i raširiti sjeme da bi njihova populacija opstala. Suhi plodovi se takođe razvijaju iz jajnika, ali za razliku od mesnatih, ne ovise o mezokarpu ili endokarpu za rasprostiranje sjemena. Suhi plodovi ovise više o fizičkim silama, poput vjetra i vode. Sjemenke ovih plodova tako se mogu osloboditi i drobljenjem. Neki suhi plodovi su u stanju da budu izuzetno uspješne, što je ekstremni slučaj kada dođe do eksplozije mahuna nekih egzotičnih biljaka, usljed čega se sjeme rasprši na velike udaljenosti. Kao i mesnati, suhi plodovi također mogu ovisiti od životinja, koje šire sjeme prikačeno za životinjska krzna i kožu, što je poznato kao epizoohorija. Vrste suhih plodova uključuju ahenije, kapsule, mahune ili [[orahe. Također se mogu podijeliti na dehicentne I nedehicentne. Tu se ubrajaju plodovi čija mahuna puca, kao što su slatki grašak, soja, lucerka, kupus i mak. Nezreli suhi plodovi razlikuje se po tome što nemaju taj mehanizam i jednostavno ovise o fizičkim silama. Primjeri plodova nedehicijentnih  vrsta su sjemenke suncokreta, orašasti plodovi i maslačak.