cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pivo
Čaše iz kojih se pije pivo
mini|Za pivo se najčešće koriste krigle Da bi pivo, dok se pije, duže vrijeme zadržalo svoj kvalitet, odnosno temperaturu koja je optimalna za određenu vrstu, najpogodnije su čaše koje imaju debelo staklo. Takva čaša služi kao izolator od vanjske temperature. Zbog toga su krigle vrlo popularne, jer imaju debelo staklo i vrlo dugo mogu održati optimalnu temperaturu. Osim krigli koriste se i čaše sa "stalkom" jer sprječavaju da ruka, koja drži čašu, grije pivo. Takve čaše se hvataju za stalak, a ne za tijelo. U svakom slučaju, i krigla i čaša moraju biti dovoljno velike da može stati cijelo pivo iz boce, sa pjenom. Mnogi ne vole pjenu tako da pivo ulivaju duž ivica čaše. Pjena je veoma bitna i mnogo utiče na opći utisak o nekom pivu. Sprječava zagrijavanje piva i nalazi se kao izolator između piva i vanjske sredine, te daje pivu neophodnu gorčinu, ukus pivskog kvasca i miris.
Važan je i oblik čaše koji mora biti prilagođen vrsti piva. Pije li se "lager" pivo, koje se pije brzo i ima manji procenat alkohola, ono se toči u kruškoliku čašu bez dugačke nogice. Kako se brzo pije, ono ne stigne da se ugrije. Nasuprot tome, posebna, sortna piva toče se u čaše tipa pehara, s dužom nogicom. Ona su, naime, jača, polahko se pijuckaju jer sadrže veći postotak alkohola, a duža nogica omogućuje da ne zagrijavamo pivo držeći rukom čašu.
Sada se čaše za pivo prave isključivo od stakla. Ranije se pivo pilo iz volujskih rogova, iz pehara od metala ili kamena, iz posuda koje su pravljene od drvenih daščica ili od drveta na neki drugi način, i najčešće od terakote. Krigle su, u to vreme, često imale poklopac, koji je štitio pivo od muha, koje su se rojile u pivnicama.
Pivo u zakonu
Pivo se našlo i u prvom pisanom zakoniku na svijetu - Hamurabijevom zakoniku (uklesanom klinastim pismom na stubu od crnog diurita (vrsta kamena vulkanskog porijekla). Hamurabi, vavilonski kralj (1729 - 1686. g. p. n. e.) kaže: "Pivo ne smije sadržati previše vode i ne smije se prodavati po previsokoj cijeni"
U zakonu još stoji: "Ako ne naplaćuje gostu žitom, nego traži novac, vara li na težini ili toči loše piće, treba biti pozvana na odgovornost i bačena u vodu. U pivnici žena može biti točiteljica, ali u pivnicu ne smije doći kao gošća. Žena koja ide u krčmu da u njoj pije, ima da se spali."
Zna se da je tada pivo bila jedna od svakidašnjih potreba da bi se ugasila žeđ, a i zbog njegove energetske vrijednosti. Kopači kanala i muškarci zaposleni u polju dobijali su dnevno do pet litara piva, a žene koje su obavljale teže fizičke poslove dva do tri litra.
Historija piva se nastavlja kroz Sumere, Etrurce, Rimljane, nordijske barbare i poslije toga kršćansku Evropu. Kaluđeri su bili prvi koji su pivu pridodali hmelj - iz "medicinskih" razloga, a i radi boljeg konzerviranja. Ono je proglašeno kršćanskim ljekovitim napitkom", da bi se uključilo u kaluđersku hranu, a smjelo se piti i u dane posta. Nema podataka da se pivo proizvodilo u pravoslavnim manastirima.
Današnji običaji
Pivo se pije u svakoj prilici. Ali dok je kod nas gotovo nezamislivo piti pivo uz ribu, to je sasvim uobičajeno u Belgiji, Njemačkoj, Engleskoj... Uzgred, u tim zemljama jede se češće i više ribe nego u BiH. U spomenutim zemljama gotovo svaki bolji kafić ili restoran ima svoju vlastitu proizvodnju veoma dobrog piva. Kad se pije puno piva, jednostavnije je piti točeno. Ali, poznavaoci tvrde da je ipak ukusnije pivo iz boce.
Ocjenjivanje kvaliteta piva
Postoje sljedeće kategorije koje se ocjenjuju:
NGC 5155
NGC 5155 (također poznat kao ESO 96-SC13) je zvjezdano jato i nalazi se u sazviježđu Kentaur. Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 16. juna 1835. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
NGC 2184
NGC 2184 je grupa zvijezda i nalazi se u sazviježđu Orion. Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 19. februara 1830. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Krajnja Sjeverna Amerika
Krajnja Sjeverna Amerika je najsjevernija podregija Sjeverne Amerike. Granice se mogu povući malo drugačije. U jednoj definiciji, leži direktno sjeverno od Srednje Amerike (uključujući Karibe, Centralnu Ameriku i Meksiko ). Kopnena granica Sjeverne Amerike s ostatkom Sjeverne Amerike tada se poklapa s granicom između Meksika i Sjedinjenih Država. Geopolitički, prema shemi geografskih regija i podregija Ujedinjenih naroda, Sjeverna Amerika se sastoji od Bermuda, Kanade, Grenlanda, Saint Pierrea i Miquelona i Sjedinjenih Država (samo susjedne Sjedinjene Države i Aljaska, isključujući Havaje, ostrvo Navassa, Puerto Rico, Djevičanska ostrva Sjedinjenih Američkih Država i druge manje američke pacifičke teritorije ).
Definicije
Mape koje koriste termin Northern America datiraju iz 1755. godine, kada su region okupirale Francuska, Velika Britanija i Španija. Svečani akt Deklaracije o nezavisnosti Severne Amerike iz 1813. važio je za Meksiko. Danas, Sjeverna Amerika uključuje dijadu Kanada-SAD, razvijene zemlje koje pokazuju vrlo visoke indekse ljudskog razvoja i intenzivnu ekonomsku integraciju dok dijele mnoge socioekonomske karakteristike.
NGC 6630
NGC 6630 (također poznat kao ESO 103-26, IRAS 18278-6319 i PGC 62008) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 123 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Paun. Najveći prečnik je 0,80 (29 hiljada sg) a najmanji 0,7 uglovnih minuta (25 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 8. juna 1836. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Sinovi anarhije
Sinovi anarhije jest američka televizijska dramska serija režisera Kurta Suttera o životu pripadnika motorističkog kluba koji se bave kriminalnim djelatnostima. Radnja serije smještena je u Charming, izmišljeni gradić u sjevernoj Kaliforniji. Glavni protagonist serije je Jackson "Jax" Teller (Charlie Hunnam), potpredsjednik kluba, koji kroz seriju proispituje sebe i sam Klub čiji je član.
Serija je premijerno prikazana 3. septembra]] 2008. na američkom TV kanalu FX. Druga sezona serije počela se emitovati 8. septembra 2009, a treća 7. septembra 2010. Treća sezona u prosjeku je privukla 4,9 milijuna gledatelja sedmično, čime su Sinovi anarhije postali najgledanija serija TV kuće FX, nadmašivši Vatrene dečke, Reži me i The Shield.
Glumci i likovi
Sinovi anarhije je priča o životu obitelji Teller-Morrow iz izmišljenog kalifornijskog grada Charminga, kao i članova motorističkog kluba Sinovi anarhije (SAMCRO, {{jez-en|Sons of Anarchy Motorcycle Club, Redwood Original]]), njihovih obitelji, značajnijih stanovnika Charminga te njihovih saveznika i protivnika u mnogim legalnim i ilegalnim poslovima. Budući da se Sinovi anarhije uglavnom bave kriminalnim djelatnostima (trgovina oružjem, zaštita) često su u sukobima sa drugim bandama kao što su Maye, Nordi, The Real IRA, 1-9, Aryansko bratstvo (AB) i seperatistička grupa bijelaca, nazvana Liga američkih nacionalista (LOAN, eng. League of American Nationalists).
Koncept
Sinovi anarhije ((SOA)) je motoristički klub čiji su članovi skupina odmetnika koji imaju svoje podružnice u SAD-u (Kalifornija, Nevada) i inozemstvu. Serija je fokusirana na skupinu koja je utemeljila Sinove anarhije - Sons of Anarchy Motorcycle Club, Redwood Original (akronim SAMCRO) ili skraćeno Sam Crow. Ovaj nadimak označava izvorni naziv serije - Forever Sam Crow. Redwoodska skupina ima sjedište u kalifornijskom gradiću Charmingu. Kriminalne radnje prikrivaju se automehaničarskom radionicom Teller-Morrow. Na čelu skupine je Clay Morrow koji svoj klub štiti putem korumpiranja lokalnog šerifa, bliskim odnosima sa Charminškom zajednicom te metodama nasilnog zastrašivanja.
Članovi Kluba nose jakne poznate pod nazivom "kuttes" (jakne sa odrezanim rukavima). Na jakni je oslikana smrt koja umjesto kose, u rukama ima jurišnu pušku M16 sa krvavom oštricom na cijevi puške. Smrt u drugoj ruci ima kristalnu kuglu sa slovom A (anarhija). Samo puni član Kluba može nositi jaknu sa tom slikom. Također, postoje i druge slikovne oznake na jaknama članova, koje nose određenu poruku. Npr. "Men Of Mayhem" je oznaka koju nose članovi Kluba koji su za njega prolili krv, dok oznaku "First 9" nose samo originalnih devet članova koji su osnovali Sinove anarhije. Jax Teller nosi bejzbolsku kapu na kojoj piše "Reaper Crew", dok Tara Knowles i Gemma Teller Morrow imaju tetovaže vrane. Sinovi voze Harley-Davidson motore te tokom dana rade u automehaničarskoj radionici Teller-Morrow ili lokalnoj industriji. Međutim, primarni oblik zarade svodi se na ilegalan uvoz oružja, njegovom modificiranju i prodaji bandama u East Bayu u San Franciscu, koje se bave prodajom droge. Također, kod lokalnih preduzeća zarađuju na poslovima zaštite kamiona koji prevoze robu.
Sinovi anarhije drže podalje od Charminga krijumčare metamfetaminima i dilere drogom, zbog čega su često u sukobu sa bandom Nordi, koju predvodi Ernest Darby. Neprijatelji Sinova su i Maje, motociklistički klub iz Oaklanda čiji su članovi hispanoamerikanci, na čelu sa Marcusom Alvarezom. Od ostalih bandi, tu su i Lin Trijada iz San Franciska (vođa Henry Lin), talijansko-američka kriminalna obitelj Cacuzza. Od ostalih bandi, to su još i Istinska IRA (eng. True IRA) iz Irske koji Sinove anarhije opskrbljuju sa ruskim oružjem ilegalne proizvodnje, One-Niners, afro-američka ulična banda kojima Sinovi prodaju oružje te mnogi članovi Kluba koji su u zatvoru.
Sinovi anarhije posjeduju Teller-Morrow radionu, pokraj koje se nalazi bar sa kuhinjom, sobom za vježbanje i "Kapelom", raskošnom sobom sa konferencijskim stolom od crvenog drva, na kojem je urezan logo bande. U Kapeli se donose sve bitne odluke Sinova anarhije. Klub posjeduje i skriveni prostor u šumi, a nekad su imali i skladište izvan grada u kojem se čuvalo ilegalno oružje.
John Teller i Piermont "Piney" Winston su osnivači kluba Sinova anarhije, kojeg su osnovali 1967. nakon povratka u domovinu iz Vijetnamskog rata u kojem su služili kao padobranci. Šest članova od "Redwoodskih originalnih 9" bili su po struci veterinari, dok je Clay Morrow bio najmlađi iz originalne postave. John Teller je umro 1993., nekoliko dana nakon teške prometne nesreće, dok se udovica Gemma preudala za Claya. Gemmin sin Jackson (Jax) kojeg ima iz veze sa Johnom je potpredsjenik Sinova anarhije. Jax je u tajnoj (zabranjenoj) vezi sa Tarom, liječnicom u bolnici St. Thomas.
Paralele sa Hamletom
Dramska serija se djelimično temelji na Shakespeareovoj tragediji Hamlet. Clay Morrow prikazuje kralja Klaudija, a Gemma portretira kraljicu Gertrudu, Hamletovu majku. Između njih je Jax kao kraljević Hamlet. Opie i Tara su pod utjecajem likova Horacija i Ofelije. Jax proispituje kulturu Sinova anarhije, dok ga rođenjem vlastitog sina hvata melanholija zbog smrti oca. U knjizi je Hamlet komunicirao sa ocem koji se javlja poput duha, dok u seriji Jax to vrši čitajući očev neobjavljeni dnevnik. Redatelj Kurt Sutter je na tu temu izjavio: "Nisam ga htio prikazati, ali on je tamo. To je Jaxov otac koji je osnovao klub, te je stoga duh. Pitate se što bi on napravio vidjevši kako je sve ispalo. To nije verzija Hamleta, ali je on definitivno imao utjecaj". Glumac Charlie Hunnam koji glumi Jaxa vjeruje da je "cijelim putem sljepljena struktura Hamleta sve do kraja" (misleći na seriju).
U pilot epizodi, vidjevši uništeno skladište, Jax kaže Clayju: "Nije lako biti kralj", a Clay mu odgovara: "Zapamtit ćeš to", što umnogome podsjeća na Hamleta. U nekoliko epizoda agent Stahl Jaxa naziva princom, poput Hamleta kojeg se u djelu često naziva kraljevićem. Također, Clay spominje da Jaxa "progoni duh vlastitog oca". Postoji i nekoliko referenci gdje se aludira na Claya kao kralja a Gemmu kao kraljicu. Tokom jedne epizode u Gemminoj bolničkoj sobi se nalazi televizor koji prikazuje film Kralj i ja.
Tokom zadnje epizode treće sezone, implicira se da Clay i Gemma stoje iza smrti Johna Tellera, odražavajući tako kralja Klaudija i kraljicu Gertrudu koji su sudjelovali u ubistvu Hamletova oca, danskog kralja.
Snimanje
Sinovi anarhije snimali su se na kalifornijskoj adresi Occidental Studios Stage 5A u sjevernom Hollywoodu. Većina seta nalazila se tamo - auto radiona sa prostorijama kluba, Jaxova kuća i bolnica sv. Thomasa. Te prostorije koristili su i scenaristi za pisanje scenarija te su neki njeni dijelovi preuređeni da izgledaju kao lokalna policijska postaja. Scene na otvorenom snimale su se na području Sun Valleyja i Tujunge. Unutrašnje i vanjske scene iz treće sezone gdje se radnja zbiva u Irskoj, snimljene su u Ocidental studiju i okolnim područjima.
Muzika
Uvodna pjesma na otvaranju serije je "This Life" koju izvode Curtis Stigers i The Forest Rangers.
8. septembra 2009. iTunes je objavio EP "Sons of Anarchy: North Country - EP" koji sadrži pet pjesama koje su svirale u seriji.
Drugi EP, pod nazivom "Sons of Anarchy: Shelter - EP" iTunes je objavio 24. novembra 2009.
Treći EP, pod nazivom "Sons of Anarchy: The King is Gone" iTunes je objavio 1. decembra 2010.
Međunarodno prikazivanje
Serija Sinovi anarhije prikazuje se osim na sjevernoameričkom i evropskom kontinentu, i u Arapskim zemljama JZ Azije i sjevera Afrike.
Cotinus
Cotinus je rod rujevina, iz porodice Anacardiaceae, koji ima sedam priznatih vrsta divljih i kultiviranih grmova i drveća.
Latinsko naziv za ovaj rod koristi se još iz epohe kulture antičke Grčke, za jedan grm od kojeg se dobiva ljubičasta boja.
U Bosni i hercegovini i okolnim državama najraširenija i najpoznatija je obična rujevina ili obični ruj Cotinus coggygria. To je biljna vrsta sa ljekovitim učincima, raširena od Evrope i na istok sve do Kine. Rujevina je i otrovna, a izaziva povraćanje i dijareju. Njena kora upotrebljava se za prirodno bojilo tkanina i za druge potrebe, kao naprimjer prigodnih jaja za kršćanske svetkovine.
Nymphaea
Nymphaea (grč. νυμφαία - nymphaia i lat. nimmphaea = vodeni ljiljan, a dobile su ime po nimfama iz grčke i rimske mitologije) je rod  otpornih i nježnih vodenih biljaka iz porodice Nymphaeaceae. Rod ima kosmopolitsko rasprostranjenje.
Opis
thumb| lijevo | [[mikroskop|Svjetlosnomikroskopska mikrografija presjeka plutajućeg lista Nymphaea alba E1: gornji epiderm E2: donji epiderm P: palisadni mezofil M: spužvasti mezofil B: vaskularni snop I: međućelijski jaz S: sklerenhim]] Vodeni ljiljani su vodene rizomske višegodišnje biljke, ponekad i sa stolonima. Stabljika je kutna i uspravna. Listovi rastu iz rizoma na dugim peteljkama (drška koja listove pričvršćuje za stabljiku). Plutajući okrugli listovi izrastaju do dužine od oko 12 cm. Diskoidni listovi su nazubljeni i razdijeljeni uz stabljiku u obliku slova V u sredini, a ispod su često ljubičasti. Većina njih pluta na površini vode. Lopatice imaju glatke ili nazubljene rubove i mogu biti zaobljene ili šiljaste. Cvjetovi se uzdižu iz vode ili lebde na površini, otvarajući se tokom dana ili noći.
Mnoge vrste Nymphaea tokom razvoja imaju protoginozno cvjetanje. Vremensko razdvajanje ženskih i muških faza fizički je pojačano otvaranjem i zatvaranjem cvijeta, pa se prvo otvara ženski tučak, a zatim se zatvara na kraju ženske faze i ponovno se otvara muškim stabljikama. Svaki ima najmanje osam latica u nijansama bijele, ružičaste, plave ili žute boje. U sredini su mnogi prašnici.​​Cvjetovi su entomofilni, što znači da oprašivanje obavljaju insekti, uglavnom bube. ​​Plod je bobičast i stoji na zavojima ili zavojima drške.
Uzgoj
Vodeni ljiljani nisu samo ukrasne biljke, veċ pružaju i korisnu hladovinu koja pomaže smanjivanju rasta algi u ribnjacima i jezerima. Mnogi vodeni ljiljani poznati u vodenim vrtovima su hibridi i sorte. Ovi su kultivari stekli Nagradu za vrtne zasluge, Kraljevskog hortikulturnog duštva. thumb|'Escarboucle'
Ostala upotreba
Vodeni ljiljani imaju nekoliko jestivih dijelova. Mlado lišće i neotvorenI cvijetni pupoljci mogu se kuhati i poslužiti kao povrće. Sjemenke, bogate škrobom, bjelančevinama i uljem, a mogu se sipati, umakati ili mljeti u brašno. Krompiroliki gomolji mogu se sakupljati od vrste Nymphaea tuberosa.
Taksonomija
thumb|[[Nymphaea stellata]] thumb|desno|100px|Plavi lotos (Nymphaea caerulea) na znaku 18. egipatske dinastije, [[Amarna]] Ovo je jedan od nekoliko rodova biljaka poznatih kao lotos. Nije povezan sa rodom leguminoza Lotus ili s kineskim i indijskim lotosima roda Nelumbo. Međutim, usko je povezan sa Nuphar lotosima. Kod Nymphaea su latice mnogo veće od prašnika, dok su kod Nuphara latice mnogo manje. Proces sazrijevanja plodova također se razlikuje, s tim da plodovi Nymphaea potonu ispod razine vode odmah nakon što se cvijet zatvori, a plod u rodu Nuphar ostane iznad površine.
Građanski rat u Alžiru
Građanski rat u Alžiru je bio sukob između Alžirske vlade i više međusobno suprostavljenih islamističkih grupa. Ukupno je poginulo između 150 000 i 200 000 ljudi, a rat je trajao skoro jedanaest godina. Iako je sukob završen pobjedom vladinih snaga nakon predaje Armije islamskog spasa 2002. godine povremeno se javljaju manji sukobi sa ostacima pobunjeničkih snaga.
Sukob je počeo u decembru 1991. kada je Alžirska vlada poništila prve parlamentarne izbore u toj zemlji jer su rezultati nakon prvog kruga ukazivali da će Front islamskog spasa (FIS) pobijediti. Nakon poništavanja izbora FIS je zabranjen, a hiljade članova stranke je uhapšeno. Kao odgovor na hapšenja pojavilo se nekoliko islamističkih gerilskih grupa, među kojima su se isticale Islamski Oružani Pokret (MIA) koji je svoje baze imao u planinama i Naoružana islamska grupa (GIA) koja je imala većinu u gradovima Alžira. U početku su pobunjenici napadali policiju i vojsku, ali neke su grupe počele sa napadima na civile. 1994. nakon pregovora između vlade i zatvorenih vođa FIS-a GIA je objavila rat FIS-u i njegovim sljedbenicima. Među manjim grupama je došlo do komešanja, a kao novi saveznik FIS-a pojavila se Armija Islamskog Spasa (AIS).
Predsjednički izbori 2004 i amnestija
Oslobađanje FIS vođa, Madanija i Belhadja, 2003 nije imalo značajnog efekta na situaciju, ilustrujući novo povjerenje u vladu koje je produbljeno predsjedničkim izborima 2004. Tada je Bouteflika ponovo izabran sa 85% podrške dvije glavne stranke, a glasanje je potvrdilo podršku naroda Bouteflikovoj politici prema gerilcima i uspješnom sprečavanju nasilja pirokih razmjera.
Septembra 2005 nacionalni referendum je održan o amnestiji, sličan zakonu iz 1999, da bi se zaustavilo pravno gonjenje osoba koje se više ne bore i da se pruži komenzacija porodicama ljudi ubijenih od strane vladinih snaga. Kontraverzna Povelja o miru i nacionalnom oporavku je usvojena sa 97% podrške i 80% učešća. Uslovi pod kojim se odvila kampanja u Alžiru su bili napadani od francuske štampe, prvenstvno Le Monde and L'Humanité. Pravnik Ali Merabet, na primjer, osnivač Somoud-a, nevladine organizacije koja zastupa porodice nestalih se protivio Povelji kojom bi se "žrtve natjerale na oprost". Zabrinut je da vrijeme FISa nije prošlo i napominje da, iako ga ljudi ne podržavaju, projekt FISa - kojeg poriče kao islamski - još uvijek postoji kao prijetnja.
Prijedlog je implementiran Predsjedničkim dekretom februara 2006. i usvojen 29. septembra iste godine. Posebno kontraverzno je bilo pružanje imuniteta bivšim gerilcima koji su se sami predali (za sve osim najgorih zločina) i vojnim licima (za bilo koju akciju "branjenja nacije"). Prema alžirskim novinama El Khabar, pod ovim uslovima predalo se preko 400 GSPC gerilaca, a ukupan broj gerilaca 2005 se procijenjivao između 300 i 1000. Međunarodna federacija za ljudska prava (FIDH) se protivila amnestiji
Borbe su nastavile jenjavati ali stanje opće opasnosti je bilo na snazi Elementi unutar Nacionalnog oslobodilačkog fronta (FLN) su predlagali promjenu ustava tako da dozvole Boutefliku da se kandiduje i treći put.
Bregi Zabočki (čvor)
Hrvatska:
Dan državnosti Hrvatske
mini|desno|200px|Vojnici drže zastave na pozdrav [[Predsjednik Republike Hrvatske|Vrhovnom zapovjedniku OSRH tokom proslave Dana državnosti (2007. godina)]]
Dan državnosti Hrvatske je praznik koji se održava u Hrvatskoj svakog 25. juna, na dan kada je 1991. godine Hrvatski sabor donio Ustavnu odluku o samostalnosti i suverenosti Republike Hrvatske proglašavajući Republiku Hrvatsku samostalnom i nezavisnom državom. Dan državnosti je državni praznik, te je stoga neradni dan.
Do 2001. godine Dan državnosti se obilježavao 30. maja svake godine, u spomen na konstituiranje prvog višestranačkog Sabora 1990. godine. Danas je taj datum obilježava kao spomendan - Dan Hrvatskog sabora.
Dan državnosti ne treba zamijeniti s Danom nezavisnosti, koji se obilježava 8. oktobra u spomena na donošenje Odluke o raskidu svih državno-pravnih veza na temelju kojih je zajedno s ostalim republikama i pokrajinama tvorila dosadašnju SFRJ, kada je Republika Hrvatska i formalno postala nezavisna država.
Princ Andrew, vojvoda od Yorka
Princ Andrew, vojvoda od Yorka (Andrew Albert Christian Edward ; rođen 19. februara 1960) je drugi od trojice sinova britanske kraljice Elizabete II i princa Filipa, vojvode od Edinburgha. Trenutno je osmi u nasljednom nizu za britansku krunu.
Mladost
Rođen je 19. februara 1960. godine u Buckinghamskoj palači. Ime je dobio po dedi po ocu, princu Andreju od Grčke. On je prvo dijete rođeno britanskom monarhu za vrijeme njegove ili njene vladavine još od princeze Beatricije, najmlađeg djeteta kraljice Viktorije.
Prvo obrazovanje primao je u palači od strane privatnih tutora, kao što je bio običaj, sve dok njegova majka nije odlučila svoju djecu upisati u škole kako bi se družili sa svojim vršnjacima. Za razliku od svoje braće, princa Charlesa i princa Edwarda, princ Andrew nije pohađao univerzitet, već je izabrao vojnu karijeru.
Dana 2. aprila 1982. godine Argentina je izvršila invaziju na britansku koloniju, Falklandska ostrva, čime je započeo Falklandski rat. Princ se nalazio na brodu mornarice koji je odmah poslan na ostrva. Britanska vlada, želeći izbjeći mogućnost da suverenov sin pogine u sukobu, pokušala ga je skloniti sa bojiša, ali tome se usprotivila kraljica. Princ Andrew je učestvovao u ratu kao kopilot. Po završetku rata, kraljica i vojvoda od Edinburgha su dočekali sina zajedno sa ostalim porodicama. Princ je nastavio svoju vojnu karijeru i nakon rata.
Brak i razvod
Dana 23. jula 1986. godine princ Andrew je u Westminsterskoj opatiji oženio Sarah Ferguson, koju je poznavao od djetinjstva. Na dan njihovog vjenčanja kraljica mu je dala titulu vojvode od Yorka, titulu koja se tradicionalno daje drugorođenim sinovima britanskog (i prethodno engleskog) monarha. Svi dosadašnji nosioci te titule, počevši od Rikarda od Shrewsburya, sa kojim je tradicija davanja titule drugom sinu započela, ili nisu imali sinova da naslijede tu titulu ili su i sami postali kraljevi (u oba slučaja titula bi izumrla i bila ponovo data novom nosiocu). Ni princ Andrew, osmi nosilac titile vojvode od Yorka, nema sinova, te će titula nakon njegove smrti vjerovatno biti data princu Henryu od Velsa, sinu budućeg kralja Charlesa.
Princ i princeza Andrew dobili su dvije dvije kćerke, princezu Beatrice (rođena 8. augusta 1988) i princezu Eugenie od Yorka (rođena 23. marta 1990).
Vojvoda i vojvotkinja od Yorka imali su sretan brak tokom 1980ih. Vojvotkinja, popularno zvana "Fergie", je bila smatrana osvježenjem u strogo formalnoj kraljevskoj porodici. Međutim, brak se počeo raspadati zbog česte prinčeve odsutnosti za vrijeme služenja mornarici. Dana 19. marta 1992. vojvoda i vojvotkinja su objavili svoje namjeru da se rastanu. Rastali su se prijateljski i sami su donijeli tu odluku. Andrew i Sarah su se razveli 30. maja 1996. godine. Par dijeli skrbništvo nad kćerkama i nastavili su svoje prijateljstvo. Živjeli su na istom imanju sve do 2004. godine, kada se vojvoda preselio u dotadašnju rezidenciju njegove umrle nane, kraljice majke Elizabeth. Godine 2007. Sarah, koja od razvoda ne nosi oslovljavanje Kraljevska Visost niti ikakvu titulu, kupila je kuću odmah do prinčeve.
Harry S. Truman
Harry S. Truman (8. maj 1884 – 26. decembar 1972) bio je američki političar i državnik, čiji je predsjednički mandat bitno utjecao na historiju u drugoj polovini 20. vijeka. Bio je predsjednik Sjedinjenih Američkih Država od 1945. do 1953.
Prvi mjeseci njegove administracije su bili obilježeni završetkom Drugog svjetskog rata, kojeg je nastojao ubrzati odlukom da se na Japan bace atomske bombe. Smatrajući da je SSSR iz rata izašao kao previše snažan, sa svojim bivšim saveznikom je započeo hladni rat. U tu svrhu je pokrenuo Marshallov plan zahvaljujući kome je relativno brzo obnovljena ratom opustošena Zapadna Evropa. S obzirom na to da mu je najbolji prijatelj iz ranih dana bio cionist, Truman je postao jedna od ključnih ličnosti u stvaranju države Izraela. Na unutrašnjem planu je vodio liberalnu politiku, nadovezujući se na Rooseveltov New Deal. Njegovom odlukom je u vojsci SAD ukinuta rasna segregacija, što je poslužilo kao poticaj pokretu za građanska prava crnaca.
Masakr u Bentalhi
Bentalha je prije izbijanja rata bila poznata po snažnoj podršci islamističkoj stranci FIS, a mnogi od stanovnika su se kasnije priključili raznim islamističkim gerilskim grupama koje su namjeravale srušiti svjetovnu vladu. Od 1994. godine su mnogi od njih pristupili Naoružanoj islamskoj grupi (GIA), a GIA-ini pripadnici su se, usprkos blizine vojne baze, otvoreno pokazivali po selu te likvidirali sve osobe za koje se sumnjalo da sarađuju s vladom ili ne žive u skladu sa strogim tumačenjem islama. Vlada je, pak, godine 1996. među lojalnim dijelom stanovništva formirala tzv. "patriotsku" miliciju od 10 ljudi.
Nakon krvavog masakra u Raisu su se među seljanima proširile glasine da bi i Bentalha mogla biti slijedeća na redu. Navodno su 10 dana prije napada gerilaca zavijali kojoti kojih obično nema u tom području.
Napad je započeo u 23:30, a većina napadača je došla iz plantaža narandži smještenih zapadno od sela. Napadači, naoružani noževima, sačmaricama i automatskim oružjem su sistematski dolazili od kuće do kuće i likvidirali svakog koga bi zatekli, izuzev žena koje su prije likvidacije silovali. Navodno su neki od napadača, prema izjavama preživjelih, osobno poznavali svoje žrtve.
Masakr je trajao nekoliko sati, a prema izjavama svjedoka su iznad sela sve vrijeme letjeli vojni helikopteri, a reflektori iz vojne baze osvjetljivali obližnja brda. Napad je prestao u 5 sati, a da vojska uopće nije intervenirala.
GIA je u službenom saopćenju preuzela odgovornost 26. septembra 1997. godine, ali su mnogi seljani, kao i aktivisti Amnesty Internationala bili skloni kao krivca optužiti vladu. Prema tim tvrdnjama zločin, kao i mnogi slični, je orkestriran kako bi se pripisao islamistima te tako uništio podršku koju su tada uživali u narodu. To je omogućila infiltracija vladinih doušnika i dvostrukih agenata u redove GIA-e i drugih islamističkih grupa.
Međutim, alžirska vlada i dio javnosti smatra da je GIA odgovorna, a u prilog tome navode činjenicu da su neki od počinitelja - pripadnika GIA-e - naknadno uhvaćeni te priznali svoje učestvovanje u masakru.
Engleska književnost
Engleska književnost je literatura napisana na engleskom jeziku iz Ujedinjenog Kraljevstva, njenih krunskih zavisnih i prekomorskih teritorija, Republike Irske, Sjedinjenih Država i zemalja bivšeg Britanskog carstva. Engleski jezik se razvijao tokom više od 1400 godina. Najraniji oblici engleskog, skup anglo-frizijskih dijalekata koje su u Veliku Britaniju donijeli anglosaksonski osvajači u petom stoljeću, nazivaju se staroengleskim. Beowulf je najpoznatije djelo na staroengleskom jeziku, koji je postigao nacionalni epski status u Engleskoj, uprkos tome što je smješten u Skandinaviju. Međutim, nakon normanskog osvajanja Engleske 1066. godine, pisani oblik anglosaksonskog jezika postao je manje uobičajen. Pod uticajem nove aristokratije, francuski je postao standardni jezik sudova, parlamenta i pristojnog društva. Engleski koji se govori nakon dolaska Normana poznat je kao srednji engleski. Ovaj oblik engleskog je trajao do 1470-ih, kada je Chancery Standard (kasni srednji engleski), oblik engleskog sa sjedištem u Londonu, postao široko rasprostranjen. Geoffrey Chaucer (1343-1400), autor Canterbury Tales, bio je značajna figura u razvoju legitimnosti narodnog srednjeg engleskog u vrijeme kada su dominantni književni jezici u Engleskoj još bili francuski i latinski. Pronalazak štamparske mašine od strane Johanesa Gutenberga 1439. godine također je pomogao da se jezik standardizuje, kao i Biblija kralja Džejmsa (1611), i Velika promjena samoglasnika.
Dagmar (knjiga)
Dagmar je roman bosanskohercegovačkog književnika Zlatka Topčića objavljen 2013. godine. Preveden je na češki jezik (For Prague, Prag, 2017). Smatra se jednim od najznačajnijih Topčićevih djela.
Nailazi na odlične kritike čitalaca koji su djelo ocijenili kao jedno od najznačajnijih ostvarenja moderne evropske i svjetske književnosti.
Osvojio je nagradu "Fra Grgo Martić" za najbolju knjigu proze objavljenu u 2013. godini i najznačajniju bosanskohercegovačku književnu nagradu, Godišnju nagradu Društva pisaca BiH za najbolju knjigu objavljenu u 2013. godini,   čime je Zlatko Topčić postao jedan od rijetkih književnika koji je tu značajnu nagradu dobio dva puta (njegov otac Zaim Topčić je također dvostruki dobitnik). Prvi put je nagrađen za roman Košmar 1997. godine.
Priča je realizirana kroz e-mailove supruge bivšeg češkog predsjednika Václava Havela, Dagmar Veškrnove-Havlove i bh. pisca dr. Oskara Ferageta. Inače, Dagmar je svojevrstan nastavak romana Završna riječ, iako funkcionira i kao potpuno nezavisna romanska cjelina.
Radnja
Dr. Oskar Feraget šalje Havelu svoj roman „Završna riječ“ na čitanje. Nakon Havelove smrti, autor nastavlja intenzivnu e-mail prepisku s Havelovom drugom suprugom, poznatom glumicom Dagmar Veškrnovom-Havlovom i ta „veza“ vremenom dobija nove dimenzije koje završavaju iznenađujućim obratom u finalu romana.
Ovaj epistolarni roman obiluje uzbudljivim sekvencama, a u mistifikacijama, dokumentarnim i pseudodokumentarnim postupcima i persiflažama sadržana je njegova temeljna stilska vrijednost.
NGC 480
NGC 480 (također poznat kao PGC 4845) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 592 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Kit. Najveći prečnik je 0,50 (86 hiljada sg) a najmanji 0,2 uglovnih minuta (34 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio Francis Preserved Leavenworth 1886. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Londonska deklaracija
Deklaracija iz palate Svetog Džejmsa ili Londonska deklaracija bila je prva zajednička izjava o ciljevima i principima savezničkih sila tokom Drugog svetskog rata. Deklaracija je izdata nakon prve međusavezničke konferencije u palati Svetog Džejmsa u Londonu 12. juna 1941. godine. Predstavnici Ujedinjenog Kraljevstva, četiri suratnički dominioni Commonwealtha (Kanada, Australija, Novi Zeland i Južnoafrička unija), osam vlada u egzilu (Belgija, Čehoslovačka, Grčka, Luksemburg, Nizozemska, Norveška, Poljska, Jugoslavija) i Slobodne Francuske bile su strane u deklaraciji. U njoj se navodi opredijeljenost saveznika da nastave rat protiv sila Osovine (Njemačke i Italije) i utvrđuju se principi koji će služiti kao osnova budućeg mira.
Pozadina
Nakon bitke za Francusku, prognane vlade Poljske, Belgije, Nizozemske i Luksemburga uspostavile su se u Londonu i počele da rade sa Britancima na koordinaciji aktivnosti otpora i nastavku borbe. Apel Charlesa de Gaullea 18. juna također je označio početak pokreta Slobodne Francuske. Do 1941. Češki narodnooslobodilački odbor pod vodstvom Edvarda Beneša također je dobio priznanje kao privremena čehoslovačka vlada jer je sve bliži sarađivao sa Britanijom.
London, kao glavni grad jedine zaraćene sile u Evropi koja nije bila pod okupacijom Osovine, postao je centar savezničke diplomatske aktivnosti. Do juna 1941. grad je već bio podvrgnut 11-mjesečnim borbama u bitci za Britaniju i kasnijem londonskom Blitz-u.
Sadržaj i uticaj
Deklaracija iz palate Svetog Džejmsa donijela je tri rezolucije. U prvoj, strane su potvrdile svoje savezništvo, obećavajući da će jedna drugoj pomagati u ratu protiv Njemačke i Italije i ulažući "najveći dio svojih kapaciteta". U drugoj, obećano je da saveznici neće ulaziti u odvojeni mir, navodeći da mira ne može biti dok ne prođe prijetnja dominacije Osovine. Treća rezolucija obavezala je saveznike na princip mira zasnovanog na "voljnoj saradnji slobodnih naroda" u kojem "svi mogu uživati ekonomsku i socijalnu sigurnost".
Deklaracija je bila prva izjava savezničkih sila koja izražava viziju poslijeratnog svjetskog poretka. U augustu 1941. Velika Britanija i Sjedinjene Američke Države izložile su ovu viziju u detaljnijoj formi u Atlantskoj povelji. U septembru je drugi međusaveznički sastanak, koji je sada uključivao sovjetskog ambasadora Ivana Maiskog, nakon anglo-sovjetskog sporazuma, izdao rezoluciju kojom se odobrava Povelja. U januaru 1942. još veća grupa nacija izdala je Deklaraciju Ujedinjenih nacija, podržavajući iste principe koji su prvobitno izneseni u St. Jamesu i obećavajući da će se zajednički oduprijeti silama Osovine.
Warren Beatty
Već prvom filmskom ulogom u Sjaju u travi (1961) postiže veliki uspjeh, posebno kod mlađe publike. Tokom karijere pažljivo bira uloge u kojima može istaknuti posebnost svoga senzibiliteta. Definitivnu glumačku afirmaciju postiže u filmu Bonnie i Clyde (1967) likom legendarnog gangstera Clydea. Tom ulogom postiže golemu popularnost i postaje model za brojne slične interpretacije drugih glumaca. Vrhunac njegove karijere je biografsko-historijski film Crveni, za koji 1981. dobija Oscara za režiju.
Nina Badrić
mini|200px|Nina Badrić Nina Badrić (Zagreb, 4. juli 1972.) je hrvatska pop pjevačica. Jedna je od najcjenjenijih i najtrofejnijih muzičara čija se popularnost proširila i izvan granica Hrvatske.
Kritično ugrožena vrsta
Kritično ugrožena vrsta (engl. Critically Endangered) skr. CR, prema IUCN-ovom crvenom popisu, je vrsta čija je populacija umanjena za 80% u samo tri generacije, tako da joj izravno prijeti izumiranje.
IUCN ne smatra vrstu izumrlom sve dok se ne izvede opsežna i ciljana studija, pa se često vrste koje su izumrle smatraju za kritično ugrožene. Zato je organizacija BirdLife International predložila novu kategoriju: "vjerovatno izumrle", kako bi se katakorizirale i takve vrste.
Stavljanje, odnosno uklanjanje određenih vrsta sa liste ugroženih, često je predmet kontroverzi i političkih sukoba, iza obično zbog različitih ekonomskih, političkih i socijalnih motiva.
NGC 6631
NGC 6631 je otvoreno zvjezdano jato i nalazi se u sazviježđu Štit. Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 12. jula 1836. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
NGC 3668
NGC 3668 (također poznat kao IRAS 11225+6343, MCG 11-14-23, PGC 35123 i UGC 6430) je galaksija koja je udaljena oko 161 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Veliki medvjed. Najveći prečnik je 1,70 (80 hiljada sg) a najmanji 1,3 uglovnih minuta (61 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 20. marta 1790. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Ritmička gimnastika na Olimpijskim igrama 2016 – ekipni višeboj
Format takmičenja
Takmičenje se sastojalo od kvalifikacija i finala. Najboljih 8 ekipa u kvalifikacijama plasiralo se u finale. U objema fazama ekipe su izvodile dvije vježbe (jednu s trakama, jednu sa čunjevima i obručima), a rezultati tih vježbi sabrani su za ukupni rezultat.
Sokolski dom u Banjoj Luci
Historija
Organizacija za fizičko vaspitanje Soko, zasnovana je u Češkoj i prvo društvo osnovano je 16. februara 1862. godine u Pragu. U Ljubljani je 1863. osnovan Južni soko, prvo društvo kod Južnih Slovena. Pokret širio se vrlo brzo: 1866. u SAD; 1870. u Rusiji; 1874. u Zagrebu (Hrvatski sokol); 1890. u Njemačkoj... Članovi Sokola u Austrougarskoj u najvećem broju bili su Slaveni, pa je Soko pored sportskog, imao karakter i patriotske organizacije slavenskih naroda pod austrougarskom upravom. Pokret je naročito manifestovan preko svesokolskih sletova.
Zakonskim dekretom od 5. decembra 1929. godine osnovan je Soko Kraljevine Jugoslavije. Ban Vrbaske banovine takođe podržavao je rad sokolskog udruženja, pa su njegova lična zalaganja doprinijela izgradnji doma u Banjoj Luci. Radovi na izgradnji izvođeni su u dvije faze: 1932. godine završena je prva faza, a 1937. godine završena je i druga faza kada je objekat zvanično i otvoren.
Opis
Arhitektura objekta definisana je kroz simbiozu stiskih, konstruktivnih i funkcionalnih parametara. Istoricizam se naročito ogleda u raskošno dekorisanoj ulaznoj fasadi. Svedenost oblika i detalja na ostalim fasadama, pročišćenost forme i funkcionalna komponenta dispozicije objekta upućuju na načela moderne arhitekture. Danas je ovaj prostor adaptiran i prilagođen novim funkcijama.
Dimenzije vanjskih gabarita iznose 39,50 m. x 25,00 m. Dispoziciju objekta karakterišu jasno definisane funkcionalne zone: prostor ulaznog hola, centralna zona velike sale za vježbanje i oko njih prostori sporednih sadržaja.
Spisak glavnih gradova
Spisak glavnih gradova predstavlja abecedni spisak glavnih gradova svih država svijeta.
</b>
Sokolski dom u Banjoj Luci
Opis
Sokolski dom nalazi se u konstruktivno stabilnom stanju. Fasade zadržale su u većem dijelu prvobitan izgled i materijalizaciju, sa ulazne fasade uklonjen je originalan natpis i figura sokola, a fasada je obojena u upadljivu oker boju.
IC 409
IC 409 (također poznat kao MCG 1-14-24 i PGC 17105) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 390 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Orion. Najveći prečnik je 0,70 (79 hiljada sg) a najmanji 0,5 uglovnih minuta (57 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Stephane Javelle 12. januara 1894. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Sreća (Hari Mata Hari)
Sreća je jedanaesti studijski album bosanskohercegovačke pop grupe Hari Mata Hari objavljen 2009. godine. Prvi najavni singl bio je duet sa Ninom Badrić sa pjesmom "Ne mogu ti reći šta je tuga", s kojom je Hajrudin Varešanović 2009. godine na 14. Hrvatskom radijskom festivalu osvojio "Grand Prix" nagradu. Gost na albumu je Arsen Dedić, ljubljanska i zagrebačka filharmonija i zagrebački "Big bend". Među pjesmama se nalaze i obrada pjesme Nedžada Murića "Stope da ti ljubim" i tradicionalna pjesma "Jutros mi je ruža procvjetala". Dizajn za omot albuma uradio je Davor Papić.
Motor
Motor je mašina, naprava, dizajnirana za pretvaranje jednog ili više oblika energije u mehaničku energiju. mini|desno|250px|Školski model motora Njegova suprotnost je generator koji pretvara kretanje (kinetičku energiju) u električnu energiju - primjeri korištenja su lokomotive vlakova, tramvaji, trolejbusi, električni automobili. Neki motori također pretvaraju toplinsku energiju (energiju izgaranja) u kretanje.
2. Kompresija
3. Paljenje (Gorivo se spaljuje)
4. Emisija (Ispuhavanje)]] desno|mini|450x450piksel|[[Mlazni motor koristi toplinu sagorijevanja za stvaranje izduvnih gasova velike brzine kao oblik reakcionog motora . Mehanička energija za napajanje električnih i hidrauličkih sistema aviona može se uzeti iz osovine turbine, ali potisak se proizvodi izbačenim ispušnim gasom.]]
Kamerni teatar 55
mini|desno|300px|Kamerni teatar 55 Kamerni teatar 55 počeo je sa radom 7. marta 1955. godine. Njegov osnivač bio je Jurislav Korenić (1914-1974). Teatar je, na tragu novih teatarskih stremljenja u tadašnjoj Evropi, bio novost na ovim prostorima i primjer kojeg su slijedili brojni teatri. Prezentira novi vid dramaturgije, ”dramu apsurda” ili “anti dramu” ili “novu dramu”. Izvode se tekstovi Becketta, Jarrya ,Geneta, Ionesca, Schwartza, Čehova… i drugih autora, čija poetika u modernom teatru proizlazi iz “apsurdnog osjećanja života”. Karakterizira ga pozornica “ring”, okružena gledalištem, umjesto frontalnog tipa scene, s nepremostivom “rampom”, s intimnijom, prirodnijom i iskrenijom glumačkom igrom.
Kamerni teatar 55 ostao je vjeran svojoj avangardnoj misiji i stalnoj potrazi za recentnim dramskim djelima stranih autora (Berthold Brecht, George Bernard Shaw, Stanisław Ignacy Witkiewicz, Harold Pinter, Alby, Schisgal, Weis, Samuell Beckett, Luigi Pirandello, Roger Vitrac, David Zindell, Albert Camus, Carlo Goldoni, Friedrich Dürrenmatt, Federico García Lorca, Witold Gombrowicz, Tadeusz Różewicz, Aleksej Arbuzov, Fo, Mikhail Bulgakov, Anton Pavlovič Čehov, Alexandre Dumas, Rainer Werner Fassbinder, Henrik Ibsen, August Strindberg, Dostojevski, John Boynton Priestley, Pavel Kohout, Šekspir, Miller, Wise, Kretz, Villiams, Ernest-Aimé Feydeau, Buchner, Glovatzky, Jean-Paul Sartre, Genet, Eugène Ionesco, Vaclav Havel) i praizvedbama djela bosanskohercegovačkih pisaca (Zlatko Topčić, Miodrag Žalica, Mirko Kovač, Safet Plakalo, Nedžad Ibrišimović, Fetahagić, Jovanović, Dževad Karahasan, Fogl, Mustajbašić, Irfan Horozović). Mnogi od navedenih stranih i domaćih autora bili su izvođeni u vrijeme kada su bili manje poznati široj publici, što je potvrda istraživačke komponente repertoara ovog teatra. Od osnutka, do 2001. godine Kamerni teatar 55 je takav svoj profil formirao i potvrđivao kroz ukupno 258 premijera.
Kamerni teatar 55 je tokom rata u Bosni i Hercegovini (1992-95.) pod vođstvom direktora i redatelja Gradimira Gojera. Tokom rata, Kamerni teatar 55 imao je 28 premijera u okviru repertoara koji nije pravio kompromise s ideološkim, nacionalnim, vjerskim ili političkim uticajima.
Zlatko Topčić je ovim teatrom rukovodio deset godina, u periodu od 2001. do 2011. godine.
Trenutni direktor ove ustanove kulture je bosanskohercegovački glumac Emir Hadžihafizbegović.
Severin
Severin je srednjovjekovna tvrđava koja se nalazila u sastavu srednjovjekovne bosanske države, a smještena je kod Priboja na području Polimlja. Tvrđava Severin ripadala je rodu Kosače. Ostaci Severina nalaze se na brdu Međustene, na dva kilometra jugoistočno od današnjeg sela Sjeverina (općina Priboj), na putu Priboj-Rudo. Nalazi se na 742m nadmorske visine. Sjeverna strana grada se vertikalno spušta u kanjon rijeke Sutjeske, lijeve pritoke Lima. Ostale strane su pristupačne a zaštićene su bile suhim rovom. Na najvišemmjestu izgrađena je masivna kružna kula koja sa dva dodatna zida obuhvataju prostor trougaonog oblika. U podnožju tvrđave,nekoliko stotina metara južnije nalazi se nekoliko stećaka. Severin je imao funkciju da kontrolira prolaz kroz usku klisuru rijeke Sutjeske i brani put koji je od Drine i Goražda vodio u pravcu Pljevalja i Prijepolja lijevom stranom rijeke Lima. Severin se spominje u poveljama za Stjepana Vukčića Kosaču (1444: Seraunsche, castello con contato; 1448: castrum Seruerin; 1454: civitate Severino cum castris et pertinentiis suis). Jedan podatak iz vremena hercega Stjepana Vukčića, iz kraja januara 1449. govori i o podgrađu Severina - Podseverinu. Tada je u jednoj tužbi optužen Dmitar Vukošić iz Podseverina u Polimlju, čovjek hercega Stjepana Vukčića Kosače (Dmitar Vuchosich qui stat Sub Seuerino in Polimie homo domini chercech Stiepano).
Erida (patuljasta planeta)
mini|Erida (u sredini) i Dysnomija (lijevo), snimljeni [[Svemirski teleskop Hubble|Svemirskim teleskopom Hubble.]] mini|Transneptuni
Erida (Eris, simbol: ; punim imenom 136199 Eris dugo poznat pod nazivom 2003 UB313) je patuljasta planeta, i do sada najmasivnije i drugo po veličini otkriveno tijelo u Kuiperovom pojasu.
Iako su je njeni otkrivači u početku nazivali desetom planetom u sunčevom sistemu, na sastanku održanom 24. augusta 2006. godine, došlo je do redefinisanja pojma planete od strane Međunarodne astronomske unije. Tom prilikom Erida je svrstana u patuljaste planete zajedno sa objektima poput Plutona, Ceresa, Haumeae i Makemakea. Erida je deveti najmasivniji objekt koji direktno kruži oko Sunca, i šesnaesti najmasivniji u Sunčevom sistemu, zato što je nekoliko planetarnih satelita masivnije od svih poznatih patuljastih planeta.
Erida je od Sunca udaljena 97 AJ i ima prečnik između 2.400 i 3.000 km, a masa joj je oko 1,66kg (27% veća od Plutonove). Vijest o otkriću objavljena je 29. jula 2005. godine. Vjeruje se da je ovo tijelo sačinjeno od kamena i leda.
Satelit
10. septembra 2005. godine otkriven je Eridin satelit, kasnije nazvan Dysnomia (privremenog naziva S/2005 (2003 UB313) 1).
Đakoni
Đakon (grč. diákonos = poslužitelj) osoba je prvog od tri stupnja svećeničkog reda.
Najranija povijest
desno|mini|164x164piksel|Sv. [[Franjo Asiški prikazan u đakonskom odijelu (Giotto, 13. – 14. st.)]] .Prema Novom zavjetu, đakoni koji imaju dužnost dijeliti milostinju spominju se u apostolsko doba.To je bio i ostao najniži red. Djela apostolska pominju sedam muževa koji su trebali brinuti o milostinji i brinuti se za siromašni u zajednici:, Nikanor, Timon, Parmen i Nikola (Djela 6:5). Međutim, njihova se služba tek kasnije naziva đakonom i bitno se razlikuje od one koju će đakoni obavljati u kasnijim vremenima. U prvim stoljećima kršćanstva đakoni su upravljali materijalnim dobrima Crkve, čuvali svete posude i svete knjige. U kasnijim stoljećima opseg njihovih dužnosti se proširio – tako da su čitali evanđelje na misi, propovijedali uz dopuštenje biskupa, dijelili pričest, a u nekim slučajevima i krštenje.
U starim crkvenim spisima đakoni se nazivaju uho i oko prezvitera i biskupa, ruke biskupa, njegovih anđela i proroka. Djelokrug njihovog rada uključivao je praćenje ponašanja vjernika i dešavanja u njihovoj sredini, brigu o njihovom ispravljanju, objavljivanje i ispunjavanje svih biskupskih uredbi, te brigu o poslovima biskupije. Takva uloga ih je činila moćnima, pa je često dolazilo do zloupotrebe vlasti, tako da je na Prvom saboru u Nici bilo potrebno strogo odrediti njihove dužnosti i odnos prema višim činovima. Vijeće je ukinulo njihovu izvršnu ulogu, a svaka crkva je imala najviše sedam đakona.
Slične sumnje će se kasnije javiti u Crkvi u Rimu, gdje su đakoni postali toliko moćni da je obično jedan od njih biran za papu. To će također ograničiti njihovu ulogu u liturgiji.
U Rimokatoličkoj Crkvi
mini|239x239piksel|Đakon rimskoga obreda (Rimokatolička Crkva) u [[Dalmatika|dalmatici]] U srednjem vijeku značaj đakonata u Rimokatoličkoj crkvi opada, te postaje drugi od 3 "viša reda" (podđakonat, đakonat i svećeništvo). Od tog perioda đakon je bio samo pomoćnik u svečanoj liturgiji. Ali na Zapadu, za razliku od istočnih Crkava, đakon može redovno krstiti i prisustvovati venčanju. Drugi vatikanski sabor daje biskupima priliku da obnove instituciju stalnog đakonata. U mnogim Crkvama Zapada, trajni đakonat je dugo bio prihvaćena stvarnost. Osim toga, ukinut je i subđakonat, pa je đakonat postao prvi red koji je zaređen.