cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
MEDLINE
Upotreba
Servis kao što je MEDLINE nastoji da uravnoteži upotrebljivost sa snagom i sveobuhvatnošću. U skladu sa činjenicom da je glavni korisnik MEDLINE-a zajednica stručnjaka, pretraga MEDLINE je naučena vještina, kojom se koriste neiskusne osobe, ponekad frustrirane velikim brojem članaka koji se vrate prilikom jednostavnog pretraživanja. Intuitivna pretraga više hiljade članaka ne garantira sveobuhvatnost. Za razliku od korištenja tipskog internetskog pretraživača, PubMed pregled MEDLINE-a zahtijeva malo ulaganja vremena. Korištenje sita baze koje definiraju predmet interesa je jedan od najkorisnijih načina da se poboljša kvalitet pretrage. Upotreba naziva MeSH u vezi s granicama (kao što su datum izdavanja ili vrsta publikacije), kvalificira odnos (kao što su neželjena dejstva ili sprečavanje i kontrole) tekst-riječ, omogućava još jedno pretraživanje. Pronalaženje jednog članka na datu temu i klikom na link "srodni članci" (tkođer pogledajte i sl.) za zbirku slično razvrstanih članaka može proširiti pretraživanje koje inače daje malo rezultata. Za laike koji pokušavaju da nauče o zdravlju i medicinskim temama, NIH nudi MedlinePlus. Stoga, iako ti korisnici i dalje imaju slobodu pretraživanja i čitanja same medicinske literature (preko PubMed-a), oni imaju određenu pomoć u razumljivom prikazu sadržaja, koji je i praktično primjenjiv za pacijente i članove porodice.
Piće
Bezalkoholna pića
Bezalkoholno piće je piće koje sadrži malo ili nimalo  alkohola. Ova kategorija uključuje bezalkoholno pivo, bezalkoholno vino i jabukovače, ako imaju postotak alkohola manji od 0,5%.
Gazirana pića
Od gaziranih pića, prvo je proizvedena gazirana limunada iz 1956. godine, oglašivač Dick Schiferli. Nazivaju ga i limunadom. U širem smislu, negazirana limunada, sportska i energetska pića također se smatraju bezalkoholnim pićima, prema evropskim zakonima o robnim proizvodima i njihovom prometu.
Voćni sokovi
Voćni sok je skupni naziv za sok od voća. Voćni sok često se odnosi na voćni sok koji se sastoji od nekoliko vrsta voća. Sok od narandže i kokosova voda ostaju daleko najkonzumiraniji sokovi.
Topla pića
thumb|200px|Šoljica [[kahva|kahve]] Topli napitak je piće koje se obično servira toplo. To se može učiniti dodavanjem zagrijane tečnosti, poput vode ili mlijeka, ili direktnim zagrevanjem samog pića. Neki primjeri toplih napitaka su:
Grdoselo
mini|280px|Grdoselo, spomen-ploča poginulim učesnicima NOB-a na zgradi mjesnog odbora Grdoselo (ital. Castelverde di Pisino ou Gherdosella) je naseljeno mjesto u sastavu grada Pazina, Istarska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazilo se u sastavu stare općine Pazin.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Grdoselo je imalo 119 stanovnika.
Napomena: ''U 1921. i 1931. sadrži podatke za naselje Butoniga, a u 1857., 1869., 1921. i 1931. dio podataka za naselje Kašćerga. Sadrži podatke za bivše naselje Čerišnjevica koje je od 1880. do 1910. i 1948. iskazivano kao naselje.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Grdoselo je imalo 168 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Moulin Rouge (1952)
U filmu se pojavljuju zvijezde José Ferrer kao Toulouse-Lautrec, Zsa Zsa Gabor kao Jane Avril, dok se u sporednim ulogama ističu Suzanne Flon, Eric Pohlmann, Colette Marchand, Christopher Lee i Peter Cushing.
Radnja
Pariz 1890., usred gužve u noćnom klubu koji se zove Moulin Rouge, mladi umjetnik Henri de Toulouse-Lautrec završava bocu konjaka i skicira plesačice dok igraju. Redovni posjetioci noćnog kluba svraćaju do njegovog stola: pjevačica Jane Avril zadirkuje Henrija šarmantno, plesačice La Goulue i Aicha se nadmeću, dok vlasnik Maurice Joyant nudi Henriju besplatno piće za mjesec dana u zamjenu da naslika promotivni poster. U vrijeme zatvaranja, Henri čeka da se gužva raziđe prije nego što otkriva svoj patuljasti rast. Na putu do svog stana na Montmartreu, on se sjeća događaja koji su uzrokovali njegovu invalidnost. Lautrec je bio pao niz stepenice, pa su mu noge zakržljale zbog genetske slabosti kao rezultat braka njegovih roditelja koji su bili bliski rođaci. Sa zakržljalim nogama i u bolu, Henri se posvećuje umjetnosti, dok njegov otac ostavlja njegovu majku, groficu, kako bi izbjegli da imaju više djece. Henri je pametno, sretno dijete, koga otac grof de Toulouse-Lautrec jako poštuje. Kao mladić na ženidbu on predlaže brak ženi koju voli, ali kada mu ona govori da nema žene koja će ga ikada voljeti, on u očaju napušta svoju kuću iz djetinjstva da bi započeo novi život kao slikar u Parizu.
Po povratku u sadašnjost, uličarka Marie Charlet, moli Henrija da je spasi od policijskog narednika Patoua. Henri zavarava policajca pretvarajući se da je on njen zaštitnik, nakon čega ona insistira da ga prati sve do kuće. Tamo, ona je radoznala o njegovom patuljastom rastu, i iako je Henri isprva ljut, on joj dopušta da ostane kako bi ublažio očajničku samoću i bilo mu je drago kada je ona izjavila da joj ne smeta što je invalid. U narednih nekoliko dana, on joj kupuje poklone i pjeva za nju dok slika, sve dok Marie nije uzela njegov novac i ostala vani cijelu noć.
Henri u agoniji čeka na njen povratak, ali kada se konačno pojavila on joj naređuje da ga odmah napusti. Shvativši da je on voli, Marie obećava da će ostati i uzvraća mu ljubav. Iako ona nastavlja da mu se suprotstavlja, on shvata da njena glupost proizlazi iz njenog siromaštva i dopušta joj da ostane. Tokom jedne svađe Marie kaže Henriju da on nikada ne može privući pravu ženu, i zatim odlazi. Ujutro, ona ga moli da se vrati, ali on je odbija. Henri počinje da pije i ne prestaje sve dok njegova gazdarica nije zovnula njegovu majku, koja ga nagovara da pronađe Marie i tako spasi svoje zdravlje. thumb|right|250px| Portret Jane Avril koji je naslikao Lautrec 1893. Henri je u potrazi za Marie u jednoj radničkoj četvrti, i napokon ju je otkrio u jednom kafeu, gdje ona u pijanom stanju otkriva Henriju da je ostala s njim samo kako bi nabavila novac za svog ljubavnika. Kada mu je rekla da je njegov dodir čini bolesnom, Henri se vraća u svoj stan, i odvrće plin kako bi izvršio samoubistvo. Dok je sjedio i čekao da umre, odjednom postaje nadahnut da završi plakat za Moulin Rouge, i sa kistom u ruci, zatvara plinske ventile.
Sljedećeg dana, Henri donosi plakat u klub, i mada je stil bio neobičan, Maurice ga prihvaća. Henri provodi dane sa litografima, upotrebljavajući svoju tintu kako bi poboljšao živost boja. Kad je završio plakat koji prikazuje ženu koja pleše sa obnaženim nogama, postaje prava senzacija i plesna dvorana otvara vrata za visoko društvo. Grof, međutim, optužuje Henrija za "pornografiju".
U narednih deset godina, Henri slika pariski život na svojim bezbrojnim sjajnim slikama. Do 1900, on je poznat, ali i dalje jako usamljen. Jednog dana, on primjećuje Myriamme Hyam kako stoji na rubu mosta Pont Alexandre III preko rijeke Seine. Misleći da će skočiti u vodu, on pokušava da razgovara s njom. Ona odbija njegovo udvaranje i baca ključ u vodu. Nekoliko dana kasnije, Jane, prijateljica Myriamme, dogovara njihov sastanak. Myriamme je veliki poštovalac Henrijevih slika i njih dvoje počinju da provode vrijeme zajedno.
Ona mu otkriva da je ključ koji je bacila u vodu pripadao jednom oženjenom muškarcu, Marne de la Voisier, koji ju je pitao da bude njegova ljubavnica. Dok Henri i dalje sumnja u mogućnost prave ljubavi on se ipak zaljubljuje u Myriamme. Jednog dana, njih dvoje susreću La Goulue na ulici u pijanom stanju koja kaže da je ona jednom bila zvijezda. Henri shvata da je Moulin Rouge postao respektabilno mjesto i više nije bilo sklonište za nepodobne.
Myriamme kasnije obavještava Henrija da je Marne tražio od nje da se uda za njega. Uvjeren da ona voli zgodnijeg muškarca on joj sa gorčinom čestita. Myriamme pita Henrija da li je voli, ali on je uvjeren da ona samo pokušava da poštedi njegova osjećanja i laže da je ne voli. Do trenutka kada dobija pismo od nje u kojem izjavljuje da ga voli i da ne može više čekati, Myriamme napušta grad i Henri kreće u bezuspješnu potragu za njom. Nekoliko sedmica kasnije dok je sjedio u pripitom stanju Henri čita pismo od Myriamme. Patou, sada inspektor, pomaže Henriju da ga odbaci kući. Kod kuće, Henri, u nastupu delirijum tremensa, halucinira da vidi bubašvabe, i u pokušaju da ih otjera, slučajno pada niz stepenice.
Na samrti, on se nalazi u svojoj porodičnoj kući. Nakon što svećenik čita posljednje obrede, grof sa suzama u očima obavještava Henrija da će on postati prvi živi umjetnik koji će imati izložbu u Louvreu i moli ga za oprost. Henri okreće glavu i gleda likove koji mu se priviđaju iz njegovih slika o Moulin Rougeu, uključujući Jane Avril, koja pleše u sobi i govori mu zbogom.
Pozadina
John Huston je posjedovao nekoliko slika Henrija de Toulouse-Lautreca. On je dobro poznavao umjetnikov život i stvaralaštvo još od vremena kada je živio kao beskućnik u Londonu i Parizu i učio slikanje. Ideja da snimi nešto o njegovom životu preokupirala je Hustona duže vremena. Model za film mu je poslužio roman francuskog pisca Pierrea La Murea koji je otkrio dok je snimao film Afrička kraljica. Huston je pristao na netačnosti koje su iznesene u romanu i tako ih je prenio na film. Na primjer, roman i film uopšte ne spominju Lautrecovu opsjednutost bordelima i da je veliki dio svog života proveo tamo. Roman i film također govore o ljubavnim aferama koje se u stvarnosti nisu ni desile. Film uopšte ne spominje Lautrecove boravke u duševnim bolnicama i ne bavi se njegovim duševnim problemima. Ali Huston je bio više zainteresiran za njegovu umjetnost nego za biografiju, tako da je urađen u stilu njegovih slika.
Čim je stigao u London i kompletirao Afričku kraljicu, Huston je pozvao Ferrera koji se nalazio u New Yorku. Ferrer je bio njegov prvi izbor za ulogu, što je bila i Ferrerova želja. U međuvremenu, Huston je otkrio da je upravo Ferrer posjedovao prava na snimanje romana Moulin Rouge. Ferrerov plan je bio da pretvori roman u pozorišni komad u kojem bi on igrao glavnu ulogu. Huston je uvjerio Ferrera da bi se na filmu mogle napraviti stvari koje su nemoguće u pozorištu i da bi snimio film u duhu impresionizma.
Snimanje
Film je sniman u Shepperton Studiosu, u Sheppertonu, Engleska, te na lokacijama u Londonu i Parizu. Navodno, John Huston je tražio od snimatelja Oswalda Morrisa da uštima boju filma tako da izgleda "kao da ga je Toulouse-Lautrec režirao." Moulin Rouge je sniman u Technicoloru. Huston je tražio od Technicolora da priguši paletu boja, umjesto ponekad blještavih boja po kojima je Technicolor bio poznat. Technicolor je navodno ovo nerado učinio. Prema Hustonovim riječima "ovaj prijedlog ih je dovodio do ludila." Da bi ostvario "lotrekovski" osjećaj filma Huston je kao producent zaposlio fotografa magazina Life Eliota Elisofona kao specijalnog konsultanta za boju. Elisofon i snimatelj Oswald Morris su zajedno radili na projektu. "Bitka sa Technicolorom je bila započela", sjeća se Huston. "Oni nisu mogli razumjeti šta smo mi htjeli da postignemo. Za njih je najvažnije bilo da su snimci jednako svijetli, oštri i jasni. Poput reklame za pivo, gdje možete vidjeti svaki mjehurić u čaši. Rekli su nam da smo poludjeli. Pisali su nam pisma pokušavajući da izvrše pritisak na nas i da odustanemo od ove zle ideje. Ali uprkos tome mi smo istrajali u našoj namjeri." Technicolor se sastoji od tri boje koje predstavljaju tri zasebna negativa svaki osjetljiv na crvenu, zelenu i plavu boju. Sva tri negativa prolaze kroz kameru da bi se na kraju stopili u jednu cjelinu. Hustonov snimatelj Oswald Morris bi uklonio jedan od negativa i zamijenio bi ga sa crno-bijelim kako bi dobio specijalnu boju koju je Huston želio da postigne.
U filmu, Ferrer igra Henrija i njegovog oca, grofa Alphonsea de Toulouse-Lautreca. Da bi se Ferrer transformirao u Henrija bilo je potrebno korištenje posebnih cipela i skrivenih rupa kao i posebnih uglova kamere, šminke i kostima. Također su korišteni statisti niskog rasta. Pored toga, Ferrer je koristio jastučiće za koljena omogućavajući mu da hoda na koljenima dok su mu noge bile vezane za trup. Za svoj nastup on je dobio visoke pohvale, a naročito za njegovu spremnost da mu se noge vežu na takav način kako bi mogao odigrati ulogu.
Isprva Huston nije bio zadovoljan sa izvedbom glumice Zsa Zsa Gabor i bio je dosta grub prema njoj, pošto je imala problema sa naglaskom što je ona objašnjavala njenim mađarskim porijeklom. Tek kada mu je otkrila da gaji ljubav prema konjima kao i Huston, odjednom je promijenio ponašanje i postao je puno ljubazniji prema njoj.
Scena koju je najteže bilo snimiti se dešavala u i oko popularnog kafea Deux Magots. Huston je snimao Ferrera, Christophera Leeja i ostale glumce dok je cijela pariska ulica morala da bude ispražnjena od prolaznika i automobila. Zbog ovoga zastoji su bili dugački kilometrima. Da bi se to stanje održavalo bilo je potrebno oko 30 policajaca. U scenama je učestvovalo i 150 statista. Kao otežavajuća okolnost bila je nesnošljiva ljetna vrućina u Parizu, koju Huston kao povratnik sa snimanja u Africi, uopšte nije ni primjećivao. Nakon što je snimanje bilo završeno Huston je otkrio da je neko potajno posmatrao proces snimanja. Huston se sjeća:
Hustonu nije bilo jasno zašto je Picasso to uradio iako je imao veliku želju da se upozna sa njim. Huston je mislio da je Picasso imao želju da vidi kako bi se on možda jednog dana tretirao na filmu.
Zlatni globus
Colette Marchand osvojila je Zlatni globus za najbolju mladu glumicu.
BAFTA
Film je imao tri nominacije za nagradu BAFTA u kategorijama za najbolji film, najbolji britanski film i najbolju mladu glumicu za Colette Marchand.
Ostale nagrade
Na Venecijanskom filmskom festivalu 1953. film je osvojio Srebrnog lava dok je za Zlatnog lava imao nominaciju. Snimatelj Oswald Morris je osvojio nagradu najboljeg snimatelja koje mu je dodijelilo Udruženje britanskih snimatelja. John Huston i Anthony Veiller su bili nominirani za najbolje pisce od strane Udruženja američkih pisaca.
IC 5042
IC 5042 (također poznat kao ESO 106-13, IRAS 20434-6515 i PGC 65394) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 194 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Paun. Najveći prečnik je 1,20 (68 hiljada sg) a najmanji 0,8 uglovnih minuta (45 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio DeLisle Stewart 23. augusta 1900. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Opći izbori u Bosni i Hercegovini 2022 - Predsjedništvo Bosne i Hercegovine
'''Opći izbori u Bosni i Hercegovini 2022. za članove Predsjedništva Bosne i Hercegovine''' održani su 2. oktobra 2022. godine. Na izborima, osim članova Predsjedništva BiH, biraju se i delegati Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine, Parlamenta Federacije BiH i Narodne skupštine Republike Srpske, predsjednik i potpredsjednici Republike Srpske, te članovi skupština kantona Federacije BiH.
Na izborima za članove Predsjedništva Bosne i Hercegovine, birana su tri člana, po jedan iz svakog konstitutivnog naroda Bosne i Hercegovine. Bosna i Hercegovina je bila izborno podijeljena u dvije osnovne izborne jedinice: Federaciju Bosne i Hercegovine i Republiku Srpsku. U Federaciji Bosne i Hercegovine birao se član Predsjedništva iz reda bošnjačkog i hrvatskog naroda, u 80 izbornih jedinica, koje su predstavljale osnovne izborne jedinice, dok se u Republici Srpskoj, birao član Predsjedništva iz reda srpskog naroda u ukupno 63 izborne jedinice. Birači sa područja Federacije Bosne i Hercegovine, mogli su glasati ili za bošnjačkog ili za hrvatskog člana. Mandat članova je četiri godine, koje je obnovljivo samo jednom u svakom pojedinačnom mandatu.
Kandidati
Centralna izborna komisija (CIK) BiH je za učešće na općim izborima 2. oktobra, ovjerila 10 prijava kandidata za Predsjedništvo BiH. Od tih 10, njih 5 su iz Federacije BiH (3 za bošnjačkog i 2 za hrvatskog člana) i 5 iz Republike Srpske (za srpskog člana).
Rezultati
Po utvrđenim rezultatima, za nove članove Predsjedništva Bosne i Hercegovine su izabrani: Denis Bećirović, Željko Komšić i Željka Cvijanović.
Federacija Bosne i Hercegovine
Na izborima za članove Predsjedništva Bosne i Hercegovine iz redova bošnjačkog i hrvatskog naroda izašlo je ukupno 1.056.149 glasača (50,07% od 2.109.344), a od toga je 983.413 (93,11%) važećih glasova, te 72.736 (6,89%) nevažećih. Glasati se moglo samo iz Federacije Bosne i Hercegovine.
Republika Srpska
Na izborima za člana Predsjedništva Bosne i Hercegovine iz reda srpskog naroda izašlo je ukupno 677.057 glasača (53,76% od 1.259.322), a od toga je 634.520 (93,72%) važećih glasova, te 42.537 (6,28%) nevažećih. Glasati se moglo samo iz Republike Srpske.
Kvalifikacije za SP u nogometu 2014 (UEFA) - grupa I
Raspored utakmica je odlučen na sastanku koji je održan u Parizu, Francuska, 23. septembar 2011.
Kutjevo
Kutjevo je grad u Hrvatskoj, u Požeško-slavonskoj županiji.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazilo se u sastavu stare općine Požega.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, grad Kutjevo je imao 6.247 stanovnika, od čega u samom Kutjevu 2.440.
Grad Kutjevo
Napomena: ''Nastao iz stare općine Slavonska Požega koja je 1991. promijenila ime u Požega.''
Kutjevo (naseljeno mjesto)
Napomena: ''Od 1857. do 1880. sadrži podatke za naselje Ferovac. Od 2001. povećano za dio područja naselja Mitrovac.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Kutjevo je imalo 2.492 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Gradska bosanska kuća osmanskog doba
Osnovni oblik osmanske kuće (jednospratnica sa prizemljem i jednim spratom), prodro je u sve krajeve Bosne i Hercegovine. S obzirom na dužinu perioda kao i na različite regionalne utjecaje kojima je bila izložena u različitim područjima, tokom vremena je dolazilo do izvjesnih promjena kuće, ali osnovni principi su zadržani i primijenjeni u svakom pojedinom slučaju. Na stvaranje nekoliko podtipova uticali su:
Stambeni kompleks i kultura stanovanja
Stambeni kompleks se u pravilu sastojao iz tri dijela: kuće, avlije i bašče.
Kuća
Stanovanje u bosanskoj kući karakterizira stroga izdvojenost prostorija za domaćinske poslove od prostorija za život.
Stanovanju služe halvati i čardaci.
Takve kuće gradio je srednji, zanatlijski stalež. Imućniji ljudi imali su i bogatije rješenje kuće, sa dva zasebna ili međusobno spojena dijela (kraja). Oba dijela imaju i zasebne avlije i sav potrebni prostor u unutrašnjosti. Jedan kraj kuće, pod imenom selamluk, je za muške članove. Drugi dio je samo za ženske članove i djecu, i do tog dijela zabranjen je pristup strancima i daljnim rođacima pa se po tome taj dio naziva haremluk. Poseban vid zapreke između ova dva dijela je ćekme-dolaf (okretni ormarić), za dodavanje stvari iz ženskog u muški dio.
Namještaj i unutrašnja oprema kuće su uslovljeni načinom stanovanja i korištenja prostora. Ugradbeni namještaj, omogućavao je elastičnu upotrebu svih stambenih prostorija i činili su ga:
Tokom dana soba prelazila je od prostora za rad, preko prostora za objedovanje, prostora za druženje do prostora za spavanje. Spavanje na dušecima, sjedenje na sećijama, objedovanje za sofrom ili sinijom utjecalo je da prozorski parapeti budu niski, da cjelokupan horizont bude niži, da vrata budu niža, kao i prostorije, oko 210 cm.
Avlija
Avlija ili dvorište je dio kompleksa u kojem se obavljaju domaćinski poslovi. U njoj su smješteni: mutvak (kuhinja), drvarnica, ćenifa (nužnik), ahar (staja), ostava-magaza, bošćaluk (predaharluk), česma, kapija, kapidžik i cvijetnjak.
Ograđena je visokim zidom po kojem se ponekad postavljao paravan od dasaka. U zidu je ulazna kapija na dva krila, sa halkama ili zvekirima. u avliju je i komunikativna brana za nečistoće, jer se u stambenim kućama izuzetno mnogo polagalo na higijenu. Vrata sa halkama ili zvekirima na koja se izlazilo u bašču nazivaju se kapidžik.
Avlije su pokaldrmljene kamenim oblutkom, i zasađene lozom, cvijećem i zelenilom.
Kapije su vrlo značajan elemenat stambenog kompleksa u funkcionalnom i dekorativnom pogledu.
Bašča
Bašče – vrtovi su sastavni dio kulture stanovanja. Gdje god je moguće u vrt se uvodila živa voda, bilo da joj se samo prilazi, uvlači u kućni vrt ili čak u objekat. Posebna kapija u bašči vodila je do komšijine kuće.
Građenje
Nasuprot kamenu, drvo svugdje zadržava prirodan izgled i strukturu, kao konstruktivni elemenat i kao arhitektonski dekor. Za ukrućivanje zidova su se koristile drvene gredice – hatule.
Plafoni iznad prizemlja su u pravilu od drvenih gredica, među kojima je često utisnuta konstrukcija «šašavca», koji preuzimaju jedan dio naprezanja greda na pritisak. Pod gornje prostorije je od dasaka koje se postavljaju okomito na grede.
Za pregradne zidove se koristio tanji zid od drvenog skeleta – čatma. Prozori prizemlja su rjeđi, manjih dimenzija, u kamenom zidu, sa ravnim nadvojem prema vani i rasteretnom nišom prema unutra. Prozori na spratu brojniji, većih dimenzija i često sa lučnim nadvojem, a kao zaštitu od pogleda i sunca, često imaju mušepke (drvene kapke), koji, prema položaju, mogu biti vanjski - dvokrilni i unutrašnji - horizontalno klizni. Krovna konstrukcija je sastavljena od hatula (vjenčanica), rogova, rožnjača i podrožnjača, direka i kosnika, ako je pokrov prepušten. Kao pokrivač koristila se šindra ili kamena ploča od krečnjaka dužine 30–80 cm, a debljine 2–5 cm.
Drvorezbarstvo
Važna osobina bosanske kuće jeste njeno dekorisanje, u drvetu i kamenu, kao i metalu i tkanini. Javlja se na drvenim arhitektonskim elementima, na stropovima i namještaju. Ponekad je drvorezba bila ukrašena natpisima sa plastično izvedenim slovima. Tekstovi su nekada imali talismanski (apotropejski) karakter, ali često i historijski. U drvorezbarstvu se upotrebljavaju razne vrste drveta, razni motivi i razne tehnike. Karakterističan orijentalni tretman «bez početka i kraja» prisutan je u i drvorezbarskom dekorativnom tretmanu arhitekture u Bosni i Hercegovini, gdje su elementi obično poredani jedan do drugog.
Knops sistem antigena
Knops sistem antigena je 25. sistem krvnih grupa za koje je prepoznato da sadrže jedinstveni antigen York (Yk) određen alelnim parovima:
Ovaj sistem antigena je u okviru komplement receptora tip 1 (CR1), poznatog i kao C3b/C4b receptor ili CD35 (klaster diferencijacije35), koji je kod ljudi kodiran iz  CR1 gena. Kod ljudi, CR1 gen je lociran na dugom kraku hromosoma 1, pozicija: 32 (1q32).
Poznato je da se ovi antigeni  nalaze  unutar CR1 proteinskih  ponavljanja, a prvi put je opisan 1970. godine kod 37-godišnje  kavkazoidne žene. Uočene su i „rasne“ razlike u njihovoj učestalosti;  98,5% i 96,7% od američki bijelaci i Afrikanci  su pozitivni za McC (a) u 36% osoba,  u stanovništvu Malija  bili Kn (a)  je bilo 14%. Iapoljavanje nultog (ili Helgeson) fenotipa u američkoj populaciji iznosi samo 1%.
Frekvencije MCC (b) i sl (2) su veće u odnosu na evropske afrikance godina i dok je učestalost McC (b) bila je slična između Afroamerikanaca (39%) ili stanovništva Malija (65%). SL (b) fenotip je znatno češći u Maliju. Za fenotip SL(2)/McC(b) u Gambiji se čini se da je pozitivno selektirani  - po svoj prilici pod uticajem  malarije. Čak 80% stanovnika Papua Nove Gvineje imaju Helgeson fenotip, a studija slučajne  kontrole ukazuju da ovaj fenotip ima zaštitni učinak protiv teških oblika  malarije.
Nimfomanija
Nimfomanija (grč. νύμφη – nimfa = djevojka, mlada + μανία – mania = bjesnoća, ludilo), bolesna neutaživa spolna požuda kod žena, sa neurasteničnim reagiranjem koje im često sprječava doživljavanje orgazma i punog spolnog zadovoljstva. Nimfomanijs ja nsjčešće povezana sa promiskuitnim ponašanjem. Može biti fizička (sa snošajem) i platonska (bez općenja). Analogna pojava kod muškaraca je satirijaza ili satirizam.
Opis
Nimfomanija je poremećaj koji se očituje preaktivnim libidom i opsesivnom željom za seksom. No, nakon postignute genitalne stimulacije, žene ne osjećaju emocionalno ili bilo kakvo drugo zadovoljstvo. Nije parafilija u pravom smislu riječi, čak ni ne spada u širi popis. To je jednostavno neuobičajeno ili manje prisutno ponašanje. Kod muškaraca se govori o satirijazi.
To je naziv za povećanu potražnju žene nakon spolnog odnosa. U pravilu, međutim, o nimfomaniji se govori samo kada je želja za seksualnošću praćena promiskuitetom, tj. čestim promjenama partnera.
U muškaraca ovaj fenomen se naziva satrijaza (prema grčkom Satiru, muškoj antitezi Nimfe, često predstavljena itifalnost ili "donhuanizam". Naučno, pojam nimfomanija smatra se zastarjelim. "Klitoromanija" se koristi kao sinonim,a izuzetno pretjerana ponašanje nimfomanki također se nazivaju "metromania", dok se "erotomanija " koristi i kao rodno neutralan pojam.
Koncepcijske razlike
Izraz nimfomanija ili nimfomanka danas se obično koristi kao pogrdni opis i ovisi o kulturnim vrijednostima, modelima i običajima, posebno o aktuelno vladajućem, historiski promjenjivom seksualnom moralu. Upitno je koje seksualno ponašanje treba posmatrati kao "normalno", a koje kao "pojačano".
Izraz nimfomanija rijetko se koristi u medicinskoj literaturi, mada su neutralniji izrazi poput hiperseksualnosti kontroverzni zbog sadržaja problema. U stara vremena taj se pojam koristio drugačije. Najstariji dokazi mogu se naći na ploči iz groblja Melissani na Kefaloniji, drevnom kultnom mjestu pastirskog boga Pana. Termin je još uvijek u upotrebi u veterinarskoj medicini i opisuje simptom različitih poremećaja funkcije jajnika.
Psihološke dimenzije
Unatoč kulturnoj relativnosti tog izraza, ono što se pokušava nazvati nimfomanijom zapravo se odnosi, barem u nekim slučajevima, na psihološke probleme pogođenih žena od kojih subjektivno pate. Iz dubinske psihološke perspektive, fiksacija međuspolnog (ili istopolnog) ponašanja na nivou seksualnosti često je izraz dubokog straha od vezanosti, koji pokušava preživjeti potrebu za bliskošću u vezi, svedenu na seksualni aspekt veze, dok dublju partnersku vezu izbjegava. Seksualnost tada postaje ovisnost i zamjenjuje zadovoljstvo pravom ljubavlju, uporedivo sa drugim ovisnostima poput alkoholizma ili narkomanije. Psihoterapija može pomoći u razumijevanju razumjeti uzroka takvog ovisničkog ponašanja i njihovu terapijsku promjenu.
U psihijatriji pretjerano povećani seksualni nagon smatra se simptomom ili, u aksijalnoj procjeni ICD- a i DSM-IV, pokazateljem za dijagnozu različitih poremećaja ličnosti. „Klinička slika nimfomanije“ sada je uklonjena iz DSM-IV, ali je navedena u klasifikaciji ICD-10.
Komercijalizacija
U području prostitucije i pornografije, pojam se koristi kao način privlačenja. Prostitutke se u oglasima često izričito nazivaju nimfomanka, a na reklamama za telefonski seks često se ovaj termin nazivaju doslovno ili na isti način. Brojne – navodno – seksualno gladne žene nalaze se u časopisima i na internetu.
Satirijaza
Satirijaza ili satirizam (grč. Σάτυρος – satiros = od Satir, mitski hiperseksualni muškarac) je patološko povećanje seksualna želja kod muškaraca u obliku stalnog osjećaja seksualne gladi i neobuzdane želje za seksualnim odnosom. Satirijaza je povezana ne samo s kvantitativnim povećanjem broja seksualnih kontakata, već i s kvalitativnom promjenom seksualnog ponašanja, pri čemu seksualnost postaje glavni životni cilj pojedinca zbog nemogućnosti zadovoljenja seksualnog osjećaja, bez obzira na bilo koje radnje poduzete u ovom pravcu.
Osobe koje pate od satirijaze karakterišu česte promjene seksualnih partnera i odsustvo dugoročnih seksualnih veza. Ova se patologija može razviti kao rezultat psihogenih utjecaja (na primjer, kao oblik kompenzacije za osjećaj inferiornosti) ili manifestacije organskih bolesti (na primjer, organske patologije centralnog nervnog sistema ili prekomjernog lučenja hormona). Zbog toga se kod takvih muškaraca javljaju slučajevi gdje je penis u nesmirljivoj permanentnoj erekciji, što ih dovodi u neugodne situacije u društvenim i profesionalnim okruženjima.
Satirijaza kod muškaraca, zajedno sa nimfomanijom kod žena, oblik je hiperseksualnosti.
Širje
mini|280px|Širje na staroj razglednici Širje je naseljeno mjesto u sastavu općine Laško, regija Savinjska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazilo se u sastavu stare općine Laško.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Širje je imalo 49 stanovnika.
Napomena: ''Do 1955. iskazivano pod imenom Marija Širje.''
Vive Targi Kielce
Vive Targi Kielce je poljski rukometni klub iz grada Kielce. Takmiči se u PGNiG Superliga, prvom rangu poljskog rukometa.
Historija
Klub je osnovan 1965. godine. Jedan je od najuspješnijih rukometnih klubova u Poljskoj. Prvak države je bio 16 puta, dok je nacionalni osvajao isto toliko puta. U sezoni 2015-16. osvaja EHF Ligu prvaka.
Krčevine (Vitez)
Krčevine su naseljeno mjesto u općini Vitez, Bosna i Hercegovina.
Geografski položaj
Krčevine su naselje koje u odnosu na svoj geografski položaj predstavlja centralnu geometrijsku tačku, tj. središte Bosne i Hercegovine. Koordinate geografskog središta Bosne i Hercegovine su: 44.16528°N, 17.79167°W.
Mladen Naletilić
Mladen Naletilić "Tuta" (Široki Brijeg, 1. decembar 1946 - Mostar, 17. decembar 2021) bio je bosanskohercegovački i hrvatski komandant paravojne formacije "Kažnjenička bojna". Međunarodni krivični sud za bivšu Jugoslaviju osudio ga je na 20 godine zatvora zbog zločina protiv čovječnosti, kršenja Međunarodnog humanitarnog prava i Ženevskih konvencija tokom Bošnjačko-hrvatskog sukoba, za vrijeme Rata u Bosni i Hercegovini.
Biografija
Rođen je u Širokom Brijegu u tada SR Bosni i Hercegovini. Kao mlad otišao je u Zapadnu Njemačku, preko jugoslavenskog programa privremenog rada u inozemstvu sa "Ujedinjenim Hrvatima Njemačke", hrvatskom emigrantskom agencijom. Vodio je kazino u Singenu, a prema riječima Miroslava Tuđmana, Naletilić je također bio makro.
Sarađivao je s Bundesnachrichtendienst, njemačkom obavještajnom agencijom, i bugarskim Odborom za državnu sigurnost.
Godine 1990. vratio se u SR Hrvatsku, a 1991. osnovao dobrovoljačku jedinicu i nazvao je "Kažnjenička bojna". Godine 1992, kada je počeo Rat u BiH, Kažnjenička bojna biva zamijenjena u Širokom Brijegu te svoje djelovanje nastavlja na teritoriji Hercegovine. Članovi jedinice uključivali su strane dobrovoljce poput Nijemaca, Britanaca, Francuza, Šveđana, Paragvajaca i Argentinaca.
Kao dio Hrvatskog vijeća obrane ("Kažnjenička bojna"), borio se protiv Jugoslavenske narodne armije (JNA) i Vojske Republike Srpske (VRS). On je bio zapovjednik svoje jedinice, pod generalom Ivanom Andabakom. Bio je blizak prijatelj tadašnjeg hrvatskog ministra obrane Gojka Šuška. Mladen Naletilić je 2. augusta 1992. naredio svojoj jedinici da izvrši atentat na Blaža Kraljevića, generala Hrvatskih odbrambenih snaga i generala Armije Bosne i Hercegovine (ARBiH), zajedno sa osam Kraljevićevih članova osoblja. Mladen je nagradio dvadeset ljudi u jedinici sa po 5.000 njemačkih maraka. Blaž Kraljević se protivio pokušajima hrvatskog predsjednika Franje Tuđmana i njegove stranke Hrvatska demokratska zajednica (HDZ), kao i Mate Bobana i Radovana Karadžića da podijele Bosnu i Hercegovinu.
Srbija kargo
Srbija kargo je akcionarsko privredno društvo za željeznički prevoz robe i glavni nosilac svih aktivnosti, u organizacionom i transportno-komercijalnom smislu u Republici Srbiji. Društvo za prijevoz robe je zaduženo da pronađe najbrže pravo rješenje za transportne potrebe korisnika ovih usluga. Park teretnih kola broji 3717 kola. Vučna vozila čine električne i dizel lokomotive. Većina aktivnih lokomotiva su električne lokomotive serija 193, 441, 444 i 461. Od dizel lokomotiva najmasovnije su lokomotive serije 661, kao i manevarske lokomotive 621 i 641.
Mladen Naletilić
Biografija
Godine 1993. Jusuf Prazina pridružio se Naletilićevoj jedinici. Bio je jedan od organizatora odbrane Sarajeva i kriminalac. Kada je 1992. izbio Bošnjačko-hrvatski sukob, "Kažnjenički bataljon" borio se protiv ARBiH u Jablanici, Doljanima i Gornjem Vakufu. Dana 17. aprila 1993. njegova jedinica napala je selo Sovići i izvršila prisilno premještanje Bošnjaka. Dana 9. maja 1993. godine, pripadnici "Kažnjeničke bojne" bili su uključeni u opsadu istočnog Mostara.
U novembru 1993. Naletilić je bio u osobnom sukobu s generalom Slobodanom Praljkom iz HVO-a, pa je navodno prisiljen napustiti svoju dužnost načelnika stožera HVO-a. Godine 1994. Naletilić se usprotivio primirju između Hrvata i Bošnjaka, a također se i protiv ukidanja Hrvatske Republike Herceg-Bosne, optužujući Gojka Šuška i Franju Tuđmana za izdaju.
Srbija kargo
Aktivni vozni park
Zaključno sa 2020. godinom Srbija kargo raspolaže sa 69 električnih, 46 dizel lokomotiva i sa 1.864 teretnih kola.
Mladen Naletilić
Biografija
Po završetku rata napustio je vojsku. Godine 1997. uhapšen je i osuđen za ubistvo Roberta Nosića, vojnog policajca i pripadnika Hrvatskih obrambenih snaga iz Ljubuškog. Naletilić je dvije godine proveo u zatvoru u Remetincu. Zbog zdravstvenih problema prebačen je u KBC Zagreb 14. novembra 1999. U martu 2000. Naletilić je izručen Haškom tribunalu, te je osuđen i osuđen na 20 godina zatvora za ratne zločine tokom hrvatsko-bošnjačkog sukoba. Dana 24. aprila 2008. godine prebačen je na izdržavanje kazne u Italiju. Prijevremeno puštanje na slobodu odobreno mu je 29. novembra 2012. godine, a Naletilić je 18. februara 2013. pušten iz zatvora, nakon što je odslužio dvije trećine kazne.
Odmah nakon što je izašao iz zatvora, u Hrvatskoj je protiv njega pokrenut proces zbog poticanja na ubistvo Damira Brekala, te je 2020. godine pravomoćno osuđen na još tri i po godine zatvora.
Preminuo je na odjelu Sveučilišne kliničke bolnice u Mostaru, gdje je smješten ranije zbog posljedica srčanog udara.
Šmihel
Slovenija:
Škofce
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu stare općine Laško.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Škofce su imale 33 stanovnika.
Brežice
mini|280px|Brežice, rimokatolička crkva "Sv. Lovrenc" Brežice su naseljeno mjesto i općina, te službeni grad u Sloveniji, u Posavskoj regiji.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu stare općine Brežice.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, općina Brežice je imala 24.301 stanovnika, od čega u samim Brežicama 6.573.
Općina Brežice
Napomena: Nastala iz stare općine Brežice.
Brežice (naseljeno mjesto)
Napomena: ''U 1981. povećano za naselja Brezina, Črnc, Šentlenart, Trnje i Zakot koja su ukinuta.''
Krtine
Krtine su naseljeno mjesto u općini Vitez, Bosna i Hercegovina.
Heki
Heki (ital. Checchi) su naseljeno mjesto u sastavu grada Pazina, Istarska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare općine Pazin.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Heki su imali 469 stanovnika.
Napomena: ''U 1857., 1869., 1921. i 1931. podaci su sadržani u naselju Pazin, kao i dio podataka u 1880. i 1890., odnosno u bivšem naselju Stari Pazin čiji je dio 1981. pripojen naselju Pazin. Sadrži podatke za bivše naselje Grubiši koje je u 1900., 1910. i 1948. iskazano kao naselje.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Heki je imalo 412 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Šmihel (Laško)
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Laško.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Šmihel je imao 48 stanovnika.
Basići
Basići su naseljeno mjesto u općini Čelinac, Bosna i Hercegovina.
Tomo Oraovac
Tomo P. Oraovac (Orahovo, 18. oktobar 1853 — Beograd, 3. mart 1939) je bio srpski književnik, publicista, borac za ustavne slobode u Crnoj Gori, inspektor Ministarstva za financije i narodni poslanik.
Školovanje
Rođen je u selu Orahovo u Kučima. Pripadao je prvoj generaciji koja se školovala u Cetinjskoj bogosloviji (1869—1872).
Karijera
Nakon završenog školovanja je radio kao učitelj, u Danilovgradu, a zatim u osnovnoj školi na Cetinju. Tu je ubrzo postao i njen upravitelj. Inicirao je sazivanje prve skupštine crnogorskih učitelja, na kojoj se zalagao za jednobraznu nastavu i ukidanje tjelesne kazne u školama. Tokom Veljeg rata je obavljao značajne dužnosti u snabdjevanju hercegovačkih izbjeglica hranom. Godine 1876. godine knjaz Nikola ga je postavio za glavnog administratora za prijem hrane i pomoći iz Rusije. Za sasluge je dobio visoka odlikovanja. Postavljen je za glavnog intendanta u Baru, gdje je ostao do 1881. Bio je inicijator osnivanja Srpske narodne čitaonice u Baru, koju su podržali najugledniji građani, čak i oni koji nisu bili pismeni.
Zajedno sa nekim istaknutim i slobodoumnim Crnogorcima, pokrenuo je akciju za uspostavljanje demokratskog i parlamentarnog režima. U odnosu na apsolutistički režim tadašnjeg knjaza Nikole, bio je u opoziciji. Proteran je iz Crne Gore 1883. godine i prešao je u Srbiju. Služio je kao činovnik u policiji i u Ministarstvu financija. Radio je kao sreskin načelnik, poreznik, kontrolor i inspektor u Ministarstvu financija i na tom položaju je ostao sve do penzionisanja, nakon pedeset godina rada u državnoj službi. Između dva svjetska rata bio je član Radikalne stranke Stojana Protića. Bio je član Društva za proučavanje historije Crne Gore kao njegov predsjednik i predavač.
Bavio se književnošću i publicistikom. Još kao mlad je počeo pisati lirsku i epsku poeziju. Neke od njegovih pjesama, koje su nastale još u periodu dok je živio u Crnoj Gori, postale su veoma popularne. Pisao je o Cetinjskom manastiru i o vjekovnoj nezavisnosti Crne Gore u Zetskom glasniku. Pred smrt je pripremio za štampu Znamenite Crnogorke, koje su objavljene naredne godine.
Sahranjen je u Beogradu na Novom groblju, u blizini crkve svetog Nikole. Iznad groba je bista sa prikazom njegove glave.
H&M
H & M Hennes & Mauritz AB (H&M) švedska je multinacionalna tekstilna kompanija koja je poznata po svojim kvalitetnim modnim kreacijama za žene, muškarce, tinejdžere i djecu.
H&M posluje u 62 države svijeta sa 4.000 trgovina, a godine 2015. kompanija je brojala 132.000 zaposlenika. Prva trgovina otvorena je 1947. godine, u gradu Västerås, Švedska.
Lokacije
Broj trgovina u državama je tačna do dana 25. februara 2017. godine.
Azija
mini|450x450piksel|
GRCh38
Referentni genom (također poznat kao referentni sklop), eng. skr. GRCh38, je digitalna baza podataka sekvenci nukleinskih kiselina, koju su naučnici sastavili kao reprezentativan primjer skupa gena u jednom idealiziranom individualnom organizmu date vrste. Budući da su sastavljeni od sekvenciranja DNK od brojnih pojedinačnih donora, referentni genom ne predstavljaju tačan skup gena bilo kojeg pojedinačnog organizma. Umjesto toga, referenca pruža haploidni mozaik različitih sekvenci DNK svakog donora. Postoje referentni genomi za više vrsta virusa, bakterija, gljiva, biljki i životinja.
IC 3414
IC 3414 (također poznat kao MCG 1-32-79, PGC 41166 i UGC 7621) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 25 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Djevica. Najveći prečnik je 1,50 (11 hiljada sg) a najmanji 0,9 uglovnih minuta (6 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Friedrich Carl Arnold Schwassmann 8. novembra 1899. godine.
GRCh38
Naprimjer, ljudski referentni genom, GRCh38, iz Genome Reference Consortium izveden je od trinaest anonimnih volontera.
IC 3414
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
GRCh38
Kako cijena sekvenciranja DNK pada, a  pojavljuju se nove tehnologije  sekvenciranja potpunog genoma, nastavlja se generirati više sekvenci genoma. Referentni genomi se obično koriste kao vodič na osnovu kojeg se grade novi genomi, što im omogućava da se sastave mnogo brže i jeftinije od početnog Projekta ljudskog genoma. Većina osoba sa celim sekvenciranim genomom, kao što je James D. Watson, imala je svoj genom sastavljen na ovaj način. Za veći dio genoma, referenca pruža dobru aproksimaciju DNK bilo kojeg pojedinca. Ali u regijama sa velikom alelnom raznolikošću, kao što je glavni kompleks histokompatibilnosti kod ljudi i glavni urinarni proteini miševa, referentni genom može se značajno razlikovati od drugih jedinki. Poređenje između referentnog (build 36) i Watsonovog genoma otkrilo je razlike u 3,3  miliona jednonukleotidnih polimorfizama, dok se oko 1,4 posto njegove DNK uopće nije moglo uporediti s referentnim genomom. Za regije za koje je poznato da postoje velike varijacije, uz referentni lokus sklapaju se i skupovi alternativnih lokusa.
Referentnim genomima može se pristupiti onlajn na nekoliko lokacija, koristeći namenske pretraživače kao što su Ensembl ili UCSC Genome Browser.
Mjere dužine
Dužina genoma može se mjeriti na više različitih načina.
Jednostavan način mjerenja dužine genoma je prebrojavanje broja parova baza u sklopu.
Genomi sisara
Referentne genome ljudi i miša održava i poboljšava Konzorcij referentnog genoma (GRC), grupa od manje od 20 naučnika iz brojnih instituta za istraživanje genoma, uključujući Evropski institut za bioinformatiku, Nacionalni centar za biotehnološke informacije, Institut Sanger i McDonnell genomski institut na ‘’Washington University’’ u St. Louisu. GRC nastavlja da poboljšava referentne genome, izgradnjom novih poravnavnja koja sadrže manje praznina i ispravljanjem pogrešnih prikaza u sekvenci.
Ljudski referentni genom
Ljudski referentni genom GRCh38 objavljen je iz Konzorcija referentnog genoma 17. decembra 2013.. Ova verzija je sadržavala oko 250 praznina, dok je prva imala otprilike 150.000 praznina. GRCh38 sklop je zatvorio ili smanjio više od 100 praznina. Nanoporno sekvenciranje je donijelo zatvaranje 12 praznina u referentnom sklopu GRCh38, korištenjem ultra dugih očitavanja.
Ljudski referentni genom izveden je od trinaest anonimnih dobrovoljaca iz Buffalo, New York. Donatori su regrutovani putem oglasa u The Buffalo News, u nedjelju, 23. marta 1997. Prvih deset volontera i deset volonterki pozvani su da zakažu sastanak sa genetičkim savjetnicima i donirati krv iz koje je izvučena DNK. Kao rezultat obrade uzoraka DNK, oko 80 % referentnog genoma dolazi od osam ljudi, a jedan muškarac, označen kao RP11, čini 66 posto od ukupnog broja. ABO sistem krvnih grupa razlikuje se među ljudima, ali ljudski referentni genom sadrži samo O alel, iako su ostali označeni).
Ljudski referentni genom ima ograničenja zbog činjenice da se radi o "jednoj" različitoj sekvenci. Zbog toga je posebno nazvan kao "referenca". Glavna svrha kojoj je stavljen je kao indeks, ili lokator, za genetike karakteristike. Projekat 1000 genoma kreira bazu podataka koja će pružiti informacije o varijacijama u genomima u ljudskim populacijama.
Nedavni sklopovi genoma su sljedeći:
Referentni mišji genom
Nedavni sklopovi mišjeg genoma sljedeći:
Andrea M. Ghez
Andrea Mia Ghez (rođena 16. juna 1965.) jeste američka astrofizičarka i profesorica na Odsjeku za fiziku i astronomiju na Kalifornijskom univerzitetu u Los Angelesu. Njeno se istraživanje fokusira na središte galaksije Mliječni put. Godine 2020. postala je četvrta žena kojoj je dodijeljena Nobelova nagrada za fiziku, dijeleći polovicu nagrade s Reinhardom Genzelom (druga polovina je dodijeljena Rogeru Penrosu). Nobelova nagrada dodijeljena je Ghezu i Genzelu za otkriće supermasivnog kompaktnog objekta, sada općenito priznatog kao crna rupa, u galaktičkom centru Mliječnog puta.
Branešci Donji
Branešci Donji su naseljeno mjesto u općini Čelinac, Bosna i Hercegovina.
Šaka
mini|300px|Otvorena ljudska šaka, u mogim [[kulturama, znak je dobrodošlice i dobre volje (Epitaf: "Iz dlana mi sija sunce. Imam srce za sve pametne i dobre ljude")]] Šake (med. lat. manus, mn. manūs) su dijelovi ruku koji služe za hvatanje člankovitim prstima na kraju ruku primata, kao što su ljudi, čimpanze i ostali veliki majmuni, te lemuri. Nekoliko drugih kičmenjaka, kao što su koale (koji ima dva pokretni palac na svakoj "ruci" i otiske prstiju (veoma slične ljudskim) često se opisuje kao da imaju bilo "ruke" ili "šape" na prednjim udovovima. Međutim, šakom, u užem smislu se može smatrati samo ona koja struktura ima idiferenciranu pokretljivost prstiju sa sposobnošću manipulacije i prihvatanja.
Područje prstiju su među najgušćim područjima nervnih završetaka na tijelu i najbogatije receptorima čula dodira, tj. izvorima povratnih informacija, a imaju i najveću sposobnost pozicioniranje tijela. Tako je ukupno čulo dodira intimno povezano sa šakama. Kao i drugi upareni organi (oči, uši, noge, uz kompletnu tjelesnu simetriju, svaka ruka je dominantno pod kontrolom suprotne moždane hemisfere, tako da i "nespretnosti" ili preferirani izbor aktivnosti jednom rukom (desnorukost/ljevorukost) aktivnosti, odražava aktivnije funkcioniranje određenje moždane hemisfere neke osobe.
Struktura
Sisari i druge životinje imaju slične dodatke u formi ruku, kao što su šape i kandže, koje se naučno ne uzimaju kao ruke. Naučni upotreba izraza šaka u ovom smislu za razlikovanje prekida prednje šape od zadnjeg je primjer antropomorfizma. Jedinia prava šaka se prstima ruke javlja se u sisarskom redu primata. Ruke moraju imati pokretni palac, kao što je opisano u ranijem i narednom kas tekstu. Ruka se nalazi na distalnom kraju svake ruke. čovjekoliki i repati majmuni Starog svijeta se ponekad opisuju kao da imaju četiri ruke, jer prsti su dugi i haluks je pokretan izgleda više kao palac, čime se omogućava stopalu da se koristi kao ruke.
Ljudska šaka sadrži 27 kostiju, ne uključujući sezamoidne, čiji broj individualno varira, od kojih je 14 proksimalnih završnih i srednjih (distalnih) falangi. Metakarpalne kosti spajaju prste i zglobom šake. Svaka ljudska ruka ima po pet metakarpalnih kostiju i 8 karpalnih. Između ostalog, pokreti ljudskih šaka imaju važnu funkciju i u "govoru tijela" i znakovnom jeziku.
Građa ljudske šake
Šaka je kod čovjeka distalni dio gornjih udova, a je proksimalno je zglobljen sa podlakticom preko ručnog zgloba; završava se prstima. Odlikuje se sposobnošću (pri)hvatanja, zahvaljujući pokretljivosti palca, koji se može staviti u funkciju oponenta svakom prstu posebno, kao i svim mogućim kombinacijama preostala četiri prsta. Po tome, je između ostalog, čovjekova ruka jedinstven organ u prirodi. Unikatna pojava šake kao organa za rad omogućena je izuzetno visokom sposobnosti manipuliranja u gotovo svim linearnim i polukružnim pravcima. To se ostvaruje zahvaljujući osobenom sklopu skeleta i mišića i tetiva. U kosturu šake ima 27 kostiju, sa pet metakarpalnih kostiju i članaka, kojih u svakom prstu ima po tri (izuzev palca sa samo dvije).