cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Završje Začretsko
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazilo se u sastavu stare općine Zabok.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Završje Začretsko je imalo 40 stanovnika.
Napomena: ''Do 1900. iskazivano pod imenom Završje.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Završje Začretsko je imalo 67 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
IC 3290
IC 3290 (također poznat kao ESO 322-4, MCG -6-27-24 i PGC 40470) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 154 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Kentaur. Najveći prečnik je 2,00 (89 hiljada sg) a najmanji 1,4 uglovnih minuta (63 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio Lewis Swift 30. januara 1898. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Radmanići
Radmanići su naseljeno mjesto u gradu Banjoj Luci, Bosna i Hercegovina.
Mali Ban
Mali Ban je naseljeno mjesto u sastavu općine Šentjernej, regija Jugoistočna Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Novo Mesto.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Mali Ban je imao 26 stanovnika.
Napomena: ''U 2015. izvršena je manja razmjena teritorija između naselja Drča, Mali Ban, Veliki Ban i Vrbovce.''
Zdenci
Zdenci (mađ. Izdenc) su naseljeno mjesto i općina u Hrvatskoj, u Virovitičko-podravskoj županiji.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare općine Orahovica.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, općina Zdenci je imala 1.904 stanovnika, od čega u samim Zdencima 930.
Općina Zdenci
Napomena: ''Nastala iz stare općine Orahovica. U 1869. sadrži dio podataka općine Crnac. Do 1981. dio podataka je sadržan, a u 1991. sadrži dio podataka grada Orahovice.''
Zdenci (naseljeno mjesto)
Napomena: ''U 1991. smanjeno izdvajanjem dijela područja koji je pripojen naselju Duga Međa. U 1869. i 1921. sadrži podatke za naselje Duga Međa, kao i dio podataka u 1857., od 1880. do 1910. te od 1931. do 1981.''
Nekropola u Bečanima
Nekropola u Bečanima, općina Šekovići, nalazi se na listi 28 srednjovjekovnih nekropola stećaka koje su 2016. godine proglašene Svjetskom baštinom UNESCO-a. Na listi su 20 nekropole u Bosni i Hercegovini, po 3 u Srbiji i Crnoj Gori, a 2 u Hrvatskoj. Nekropola je i nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine.
Historija
Područje Šekovića još od najstarijih vremena bilo je naseljeno i kulturno i komunikacijski vrlo aktivno. O tome svjedoče mnogobrojni toponimi, poput Kaštielja (Kastel), Grada, Gradine ili Crkvina. Na nekim od njih su još uvijek prisutne jake zidane strukture. Arheološka istraživanja tih ostataka do današnjih dana nisu vršena tako da je usljed nedostatka naučnih podataka moguće konstatovati samo naseljenost prostora i značajnu aktivnost u prošlosti, ali ne i vremenski konkretizirati određena zbivanja i promjene u njemu niti odrediti neka starija kultna mjesta.
Područje ranofeudalnih župa Osat i Birač (današnje općine Srebrenica, Vlasenica, Bratunac, Šekovići te Kladanj) držala je većim dijelom velikaška porodica Trebotića, koja je istovremeno davala i usorske vojvode. Šire područje bosanskog srednjeg Podrinja, od vremena bana Tvrtka ubraja se u Usoru. Do spomenute integracije došlo je tako što je jedan podrinjski velikaški rod, sticajem raznih okolnosti postao nasljedni nosilac titule usorskih vojvoda. .
Opis
Nekropola sa stećcima u Bečanima sadrži 138 vidljivih stećaka, od čega 4 ploče, 15 sanduka, 41 sljemenjak, 77 stubova i 1 stećak nedefiniranog oblika jer je utonuo. Na ovom lokalitetu Šefik Bešlagić je evidentirao 179 stećaka. Zastupljena su četiri osnovna oblika stećaka – ploče, sanduci, sljemenjaci i stubovi u obliku uspravne ploče (pravouglog paralelopipeda) koja se prema gore širi, čiji je završetak na dvije vode, sa ravnim završetkom i lučno zasvođen, zatim stubovi u obliku uspravnog sanduka (pravouglog paralelopipeda) koji se prema gore širi, čiji je završetak na dvije vode, sa ravnim završetkom, lučno zasvođen i sa lučnim izbočenjem na vrhu. Na sedam spomenika evidentirani su plastični ukrasi polumjeseca, mača, rozete i predstave ruke.
Pojedini stećci su okrnjeni, oštećeni, prevrnuti, dijelom ili upotpunosti utonuli u zemlju. Na stećcima se nalaze biljni organizmi (lišajevi i mahovina). Dio stećaka je obrastao trnjem i utonuo.
Predsjednik Ukrajine
mini|250p|Zastava predsjednika
Predsjednik Ukrajine jest šef države Ukrajine. Glavna dužnost predsjednika je da predstavlja državu u inostranstvu, da upravlja spoljnim političkim aktivnostima, da obavlja pregovore i zaključuje međunarodne ugovore u ime Ukrajine. Predsjednika bira narod na direktnim izborima. Bira se na mandat od pet godina na koji može biti biran dva puta. Ceremonijalna rezidencija predsjednika je Marijinska palača a kancelarije se nalaze u zgradi Administracije u Bankovoj ulici u Kijevu. Predsjednik Ukrajine je takođe i Ex-officio predsjednik Autonomne Republike Krim i ima pravo da poništava njene zakone za koje smatra da su u neskladu sa ukrajinskim Ustavom.
Izbor i zakletva
Svako lice izabrano na ovu funkciju polaže zakletvu pred Verhovnom Radom (skupštinom) ovim riječima:
Zakletvom rukovodi predsjedavajući Ustavnog suda. Predsjednik zakletvu izgovara držeći ruku na Ustavu i Peresopničkom jevanđelju. Nakon potpisivanja zakletve, predaje je predsjedniku Verhovne Rade.
Feniks (sazviježđe)
Feniks je sazviježđe na nebu. Feniks su otkrili Pieter Dirksz Keyser i Frederik de Houtman između 1595 i 1597.Naziv mu je dao Johann Bayer. Najsjajnija zvijezda je Alpha Phoenicis (Anka) sa prividnom magnitudom od 2.39
Mitologija
Prema legendi Feniks je bila veoma lijepa ptica koja je živjela je preko 500 godina. Spaljena je vatrom ali ponovo se uzdigla iz pepela. Drevni Arapi su je nazivali mladi noj a Kinezi vatrena ptica.
Bankovci (Zdenci)
Bankovci su naseljeno mjesto u sastavu općine Zdenci, Virovitičko-podravska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare općine Orahovica.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Bankovci su imali 124 stanovnika.
Napomena: ''U 1991. smanjeno za nenaseljeni dio područja naselja koji je pripojen naselju Feričanci (općina Feričanci, Osječko-baranjska županija).''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Bankovci je imalo 242 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
QRICH1
QRICH1, znan i kao glutaminom bogati  protein 1, jest protein koji je kod ljudi kodiran genom QRICH1 sa hromosoma 3. Jedna od značajnijih karakteristika ovog proteina je da sadrži domen aktiviranja regrutacuje kaspaza, također poznat kao CARD-domen. Kao posjedovanja ovog domena, vjeruje se da je QRICH1 uključen u apoptotske, upalne i imunske puteve odgovora domaćina.
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 776 aminokiselina, а molekulska težina 86.436 Da.
Gen
Gen QRICH1 dug je 64.363 parova baza i kodira transkript iRNK dužine 3331 bp. QRICH1 nalazi se na hromosomskoj poziciji 3p21.31 i sadrži 11 egzona. Genomska sekvenca počinje na baznom paru 49,057.531 i završava se na baznom paru 49,141.201.
Protein
Protein bogat glutaminom 1 dug je 776 aminokiselina. Glutaminski ostaci su u izobilju, a sastoje se od 109 aminokiselina ili 14% ukupnog proteina. Protein sadrži tri različita domena. Prvi, CARD domen, je član natporodice DEATH-nabora i uključen je u signalne puteve apoptoze, imunsku signalizaciju, upale i mehanizme odbrane domaćina. Drugi domen bogat glutaminom sadrži većinu proteina i visoko je konzerviran među ortolozima. Treći domen je domen nepoznate funkcije (DUF3504) pronađen blizu kraja sekvencu proteina. Sva tri ova domena su dobro konzervirana preko tipskih ortologa.
Funkcija
Naučna zajednica nije dobro razumjela tačnu funkciju QRICH1. Međutim, smatra se da je uključen u procese kao što su upala i apoptoza zbog prisustva CARD-domena, blizu početka sekvence proteina. Predviđeno je da se ovaj protein nalazi na jedru i poznato je da stupa u interakciju s proteinima ATXN1 i ATF7IP prikazanim na slici gore.
Predviđena svojstva
Svojstva QRICH1 koja su predviđena pomoću Bioinformatics alata:
Ekspresija
QRICH1 je eksprimiran na visokom nivou, 3,3 puta većem od prosječnog gena. Eksprimira se sveprisutno u cijelom ljudskom tijelu, iako podaci EST profila otkrivaju da je QRICH1 posebno izražen u tkivima kao što su timus, sjemenici, moždana kora i druga područja mozga, traheja i u embrionskom tkivu. Zdravstvena stanja kao što su tumori zametnih ćelija, leukemija, limfom i hondrosarkom također imaju visoku ekspresiju QRICH1.
Ortolozi
QRICH1 je visoko konzerviran među ortolozima sisavra, zajedno sa drugim hordatima kao što su ribe, ptice i vodozemci. Gen ima određenu konzervaciju među insektima, ali nije bilo ortologa u biljkama, gljivama ili kvascima.
Paralozi
QRICH1 ima pet paraloga od kojih svi kodiraju protein cinkovog prsta.
Griffin Park
Griffin Park je nogometni stadion koji se nalazi u Brentfordu, Engleska. Na njemu domaće utakmice igra nogometni klub Brentford. Kapacitet stadiona je 12.736 sjedećih mjesta.
Stadion je zvanično otvoren 1. septembra 1904. godine. Prvu utakmicu na stadionu je odigrana istog dana između Brentforda i Plymouth Argyle u okviru Western League. Prije nego što je izgrađen Brentford je domaće utakmice igrao na terenu u Ealingu. Prva utakmica Football League na Griffin Parku je odigrana u sezoni 1920-21. kada je gostovao Exeter City. Griffin Park je 57. najveći stadion u Engleskoj.
Henry Hudson
Henry Hudson (1565. - 1611.) je bio engleski moreplovac i istraživač s početka 17. vijeka. Hudson je u dva pokušaja, finansiran od engleskih trgovaca, pokušao pronaći potencijalni sjeverni morski prolaz do Kine, preko Arktičkog pojasa. Hudson je u potrazi za zapadni put do Azije, u službi holandske istočnoindijske kompanije, istražio područje oko današnjeg New Yorka. Istražio je i rijeku Hudson koja je nazvana po njemu i na taj način je postavio temelje za holandsku kolonizaciju tog područja.
Tokom potrage za sjevernim prolazom, otkrio je moreuz i ogromnu uvalu koji su dobili naziv po njemu. Tokom 1611. godine, nakon prezimljene zime na James Bay, Hudson je želio krenuti na zapad ali se većina njegove posade pobunila. Pobunjenici su Henryja, njegovog sina i još sedmoricu ostavili u Hudsonovom zalivu i od tada nisu viđeni.
Rođenje i rani period života
Detalji o rođenju i mladosti Henryja Hudsona su uglavnom nepoznati. Neki izvori navode da je Hudson rođen oko 1565. godine, dok drugi tvrde da je rođen oko 1570.
Ostali historičari daju još manje podataka o rođenju Hudsona. Mancall, na primjer, kaže da je [Hudson] vjerojatno rođen 1560-tih. dok Pennington uopšte ne navodi datum. Smatra se da je Hudson proveo mnogo godina na moru, počevši kao kabinski dječak i da je postepeno napredovao do čina kapetana broda.
Putovanja iz 1607. i 1608. godine
Muscovy Company kompanija iz Engleske je 1607. unajmila Hadsona da nađe severoistočni prolaz do pacifičke obale. U to doba Englezi su se borili s Holanđanima za sjeveroistočnu rutu. Smatralo se u to vrijeme da sunce koje u tim krajevima sija 3 mjeseca će biti dovoljno da otopi led što bi omogućilo brodovima da se probiju tom rutom.
Hudson je sa ekspedicijom koja se sastojala od 10 muškaraca i jednim dječakom isplovila 1. maja na 80 tonskom brodu Hopewell. Stigli su na istočnu obalu Grenlanda 14. juna, ploveći uz obalu sjeverno do 22. juna. Najdalje dokle su stigli sjeverno bio je Hakluyt's Headland koji se nalazio na 79° 49' sjeverne geografske širine. Zbog vremenskih uslova koji su vladali, ekspedicija se vratila u domovinu, pristavši u Tilbury Hopeu na Temzi 15. septembra iste godine.
1608. godine engleski trgovci istočnoindijske i Muscovy kompanije su ponovo angažovali i poslali Hudsona na još jedan pokušaj pronalaska prolaza do Indije, ovaj put istočno, oko sjevernog dijela Rusije. Napustivši London 22. aprila 1608. godine, brod je do jula otplovio gotovo 2.500 kilometara do Nove Zemlje iznad Arktičkog kruga, ali iako je bilo ljeto voda okovana ledom bila je neprohodna zbog čega se ekspedicija okrenula i vratila nazad u Gravesend 26. augusta.
Putovanje iz 1609. godine
Hudson je 1609. izabran od strane trgovaca Istočnoindijske kompanije sa ciljem da pronađe istočni prolaz do Azije. Već su postojale glasine o postojanju sjeverozapadnog prolaza do Pacifika, preko Sjeverne Amerike. Hudson je napustio Amsterdam 4. aprila, kao kapetan holandskog broda Halve Maen. Kako nije mogao da se probije na istok, zbog okovanosti ledom, sredinom maja, negdje kod norveškog rta North Cape, je okrenuo brod ka zapadu, pokušavajući pronaći sjeverozapadni prolaz za Aziju, preko Sjeverne Amerike. Do Grand Banksa na Newfoundlandu su stigli 2. jula, a sredinom jula do kopna u blizini današnje Nove Škotske. Tu su naišli na urođenike, koji su, preko Francuza, već navikli da trguju sa Evropljanima. Nakon desetak dana, nakon što su popravili jarbol i opskrbili se hranom, krenuli su dalje. Dana 4. augusta, ekspedicija je doplovila do rta Cape Cod, odakle su plovili na jug, do ulaska u Zaliv Chesapeake. Umjesto da uplove u zaliv, Hudson je radije istraživao obale na sjeveru, otkrivši zaliv Delaware. 3. septembra je stigao do ušća rijeke koja se prvobitno zvala Sjeverna rijek ili "Mauricijus", a koja je u njegovu čast nazvana rijeka Hudson. Prvi je evropljanin koji je otkrio ušće.
11. septembra, uplovili su u Gornjonjujorški zaliv a već sljedeći dan su plovili vodama koje danas nazivamo rijekom Hudson. U sljedećih deset dana, ploveći uzvodno ekspedicija je dostigla tačku gdje se danas nalazi glavni grad države, Albany. 23. septembra, Hudson je odlučio da se vrati u Evropu.
Tokom istraživanje rijeke, članovi ekspedicije su trgovali sa nekoliko urođeničkih plemena, uglavnom zbog potrebe za krznom. Njegov put je iskorišten za uspostavljanje holandske trgovine krznom koja je uznapredovala osnivanjem trgovačke ispostave u Albanyju 1614. Holandsko naselje Novi Amsterdam na Manhattanu je 1625. godine postalo glavni grad Nove Holandije.
Bijeg iz New Yorka (1981)
Bijeg iz New Yorka (Escape from New York) je američki naučno-fantastični distopijski film, u režiji Johna Carpentera, koji je snimljen 1981. Ubraja se među komercijalno uspješnije filmove 80-tih i preteča je tzv. cajberpunk žanra. Kurt Russellova karijera će u ovom filmu dobiti značajan pomak.
Radnja
U New Yorku 1997. kriminal je toliko rasprostranjen da zatvori više nisu dovoljni. U tu svrhu cijeli Manhattan (dio New Yorka) pretvoren je 1988. u zatvor s visokim stepenom sigurnosti. Odvojeni od spoljašnjeg svijeta zatvorenici, koji su prepušteni sami sebi, su uveli neku vrstu samoupravljanja. Jednog dana teroristi otimaju avion predsjednika SAD-a i navode ga da padne u Manhattan. Prethodno se predsjednik spasio pomoću kapsule. Kada su specijalci stigli na mjesto pada pronalaze jednog od zatvorenika koji im saopštava da će, ako bila šta preduzmu, predsjednik biti ubijen. Bivšem specijalcu i osuđeniku Snake Plisskenu nudi se sloboda ukoliko spasi predsjednika zajedno s magnetofonskom trakom. Na toj traci se navodno nalaze informacije o nuklearnoj fuziji. Uz to predsjednik se je nalazio na putu za samit s Kinom i Sovjetskim savezom. Da bi Plissken bio prisiljen na kooperaciju ugrađuju mu kapsulu u vratnu arteriju koja će ga ubiti nakon isteka 22 sata. Pomoću jedrilice Plissken se spušta na krov Svjetskog tržišnog centra (en. World Trade Center, WTC). Ubrzo saznaje da se predsjednik nalazi zatočen od strane misterioznog Duke-a koji predstavlja nekog vrstu vođe u zatvoru. Pomoću taksiste i "Brain-a" ,koji živi u bivšoj njujorškoj javnoj biblioteci (en. New York Public Library), pronalazi predsjednika i uspijeva ga osloboditi. Tokom bijega će Plissken upucati Dukea. Nakon što je predsjednik oslobođen uspostavlja se satelitska veza s članovima mirovne konferencije. Nakon što je puštena magentofonska traka pokazuje se da se na njoj ne nalaze planovi o nuklernoj fuziji već muzika koju je slušao taksista. U zadnjoj sceni Plissken uništava pravu traku.
Mali Kal (Mirna Peč)
Mali Kal je naseljeno mjesto u sastavu općine Mirna Peč, regija Jugoistočna Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Novo Mesto.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Mali Kal je imao 69 stanovnika.
Napomena: ''U 1953. povećano za naselje Dobje koje je ukinuto.''
Žuto tijelo
thumb|250px|Presjek ovarija: 1. Vanjska ovojnica 1’. Prikopčana granica. 2. Središnja [[stroma jajnika|stroma. 3. Periferna stroma. 4. Krvni sudovi. 5. Vaskularni folikuli u njihovoj najranijoj fazi. 6, 7, 8. Napredniji folikuli. 9. Gotovo zreo folikul. 9’ . Folikul u kojem je bilo jaje. 10. Corpus luteum.]] Žuto tijelo (lat. corpus luteum) privremena je endokrina struktura u jajnicima i uključena je u proizvodnju relativno visokih razina progesterona i umjerenih razina estradiola i inhibina A. To je ostatak folikula jajnika koji je ispustio zrelu jajnu ćeliju u jajovod tokom prethodne ovulacije.
Boja žutog tijela je rezultat koncentriranja karotenoida (uključujući lutein) iz hrane i lučenja umjerene količine estrogena koja inhibira daljnje otpuštanje gonadotropin-oslobađajućeg hormona (GnRH) i na taj način izlučivanje luteinizirajući hormon (LH) i folikul-stimulirajućeg hormona (FSH). Sa svakim menstruacijskim ciklusom razvija se novo žuto tijelo (corpus luteum).
Pregled
Žuto tijelo razvija se u jajniku nakon ovulacije pod uticajem luteinizirajućeg hormona (LH), iz prednjeg režnja hipofize (adenohipofiza). ]Njegovim djelovanjem toga hormona ćelije folikula u kojem je bila jajna ćelija povećavaju se i diferenciraju, proizvodeći velike količine progesterona i estrogena. Ovi hormoni, osobito progesteron, pripremaju materničnu sluznicu za ugnježđivanje zigota. Ako oplodnja izostane, žuto tijelo propada i približno 12. dana nakon ovulacije prestaje lučiti hormone, što inicira pokretanje novog menstruacijskog ciklusa. Na mjestu žutoga tijela ostaje tzv. bijelo tijelo (corpus albicans), koje se nadomješta vezivnim tkivom.
Ako dođe do oplodnje i ugnježđivanja oplođene jajne ćelije u sluznicu maternice, horionski gonadotropin – hormon kojega nekoliko dana nakon implantacije proizvode ćelije trofoblasta, a poslije i posteljica – održava funkciju žutog tijela koje se povećava i izlučuje sve više svojih hormona, koji uzrokuju bujanje maternične sluznice, što je potrebno za rani razvoj ploda. Između 13. i 17. sedmice trudnoće, žuto tijelo postepeno degradira, a njegovu hormonsku funkciju preuzima posteljica.
Razvoj i struktura
Corpus luteum razvija se iz folikula jajnika tokom luteusne faze menstruacijskog ili estrusnog ciklusa, nakon oslobađanja sekundarnog oocita iz folikula tokom ovulacije. Folikul prvo formira corpus hemorrhagicum prije nego što postane korpus luteum, ali izraz se odnosi na vidljivo prikupljanje krvi preostalo nakon pocanja folikula, koje izlučuje progesteron. Dok oocit (kasnije zigot ako dođe do oplodnje) prelazi jajovodnu cijev pa u maternicu, žuto tijelo ostaje u jajniku.
Corpus luteum je obično vrlo velik u odnosu na veličinu jajnika; u ljudi veličina strukture varira od dijametra ispod 2 cm do 5.
Njegove ćelije razvijaju se iz folikuskih ćelija koje okružuju folikul jajnika. Folikulska teka ćelija luteinizuje se u male luteusne ćelije (ćelije luka-lutein), a folikulske granulozne ćelija luteiniziraju se u velike luteusne ćelije (granulozno-luteinske ćelije) formirajući žuto tijelo. Progesteron se sintetzira iz holesterola velikih i malih luteusnih ćelija po sazrevanju. Holesterol – LDL veže se za receptore u plazma membrani luteusnih ćelija i internaliziraju se. Holesterol se oslobađa i čuva u ćeliji kao holesterolski ester. LDL se reciklira za daljnji transport holesterola. Velike luteusne ćelije proizvode više progesterona zbog neinhibiranih / baznih razina aktivnosti kinaza A (PKA) u ćeliji. Male ćelije lutealusa imaju LH receptore koji reguliraju aktivnost PKA unutar ćelije. PKA aktivno fosforilira steroidogeni akutni regulatorni protein (StAR) i translokatorski protein za transport holesterola iz vanjske do unutrašnje mitohondrijske membrane.
Razvoj žutog tijela prati porast razine steroidogenih enzima P450scc koji, u mitohondrijama pretvaraju holesterol u pregnenolon. Pregnenolon se tada pretvara u progesteron koji se izlučuje iz ćelije i u krvotok. Tokom goveđeg estro ciklusa nivo progesterona u plazmi raste paralelno s razinama P450scc i njegovog adrenodoksinskog donora elektrona, što ukazuje da je izlučivanje progesterona rezultat pojačane ekspresije P450scc u žutom tijelu. Pokazano je da elektronski transportni lanac mitohondrija P450, uključujući enzim adrenodoksin reduktaza i adrenodoksin, propušta elektrone koji dovode do stvaranja superoksidnog radikala. Očigledno da se prenose s radikalima koje stvara ovaj sistem i pojačanim metabolizmom mitohondrija, a razine antioksidacijskih enzima katalaze i superoksidne dismutaze takođe se povećavaju paralelno s pojačanom steroidogenezom u žutom tijelu.
Kao i prethodnim teka ćelijama, i luteinskim teka ćelijama nedostaje enzim aromataza koji je neophodan za proizvodnju estrogena, tako da one mogu obavljati samo steroidogenezu do formiranja androgena. Ćelije granuloznog luteina imaju aromatazu i koriste je za proizvodnju estrogena, upotrebljavajući androgene koje su prethodno sintetizovali ćeka luteina teka-luteini, jer ćelije granuloznog luteina same po sebi nemaju 17α-hidroksilaza ili 17,20 lijaza za proizvodnju androgena.
Funkcija
Žuto tijelo je ključno za uspostavljanje i održavanje trudnoće kod žena. Corpus luteum izlučuje progesteron, koji je steroidni hormon odgovoran za decidualizaciju endometrija (njegov razvoj), i održavanje. Takođe proizvodi relaksin, hormon odgovoran za omekšavanje pubisne simfize što pomaže u porođaju.
Kada jaje nije oplođeno
Ako jaje nije oplođeno, žuto tijelo prestaje lučiti progesteron i propada (nakon otprilike 10 dana kod ljudi). Zatim se degenerira u corpus albicans, što je masa vlaknastog tkivnog ožiljka.
Zleć
Zleć je naseljeno mjesto u sastavu općine Sveti Križ Začretje, Krapinsko-zagorska županija, Republika Hrvatska.
Žuto tijelo
Kada jaje nije oplođeno
Sluznica maternice (endometrij) se izbacuje kroz vaginu (kod sisara koji imaju menstrualni ciklus). U estrus nom ciklusu obloga se vraća u normalnu veličinu.
Zleć
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Zabok.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Zleć je imao 150 stanovnika.
Žuto tijelo
Kada je jaje oplođeno
mini|200px|[[Vaginalni ultrazvuk sa žlijezdom žutog tijela korpusa u trudnica, sa šupljinom ispunjenom tečnošću]] Ako je jaje oplođeno, slijedi implantacija pomoću sličnog hormona kod drugih vrsta) do devetog dana nakon oplodnje.
Zleć
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Zleć je imalo 169 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Žuto tijelo
Kada je jaje oplođeno
Ljudski korionski gonadotropin signalizira korpus luteum da nastavi lučenje progesterona, održavajući tako gustu oblogu (endometrij) maternice i osiguravajući područje bogato krvnim sudovima na kojem se mogu razvijati zigoti. Od ovog trenutka korpus luteum se naziva corpus luteum graviditatis.
Uvođenje prostaglandina u ovom trenutku uzrokuje degeneraciju luteuma i pobačaja fetusa. Međutim, u placentarnim životinjama poput ljudi, placenta na kraju preuzima proizvodnju progesterona i corpus luteum se razgrađuje u corpus albicans bez gubitka embriona/ploda. Luteusna podrška odnosi se na primjenu lijekova (općenito progestina) s ciljem povećanja uspjeha implantacije i raneembriogeneze i tako dopunjujući funkciju žutog tijela.
Lee-Enfield
Lee-Enfield je naziv za poznatu britansku repetirnu pušku s cilindričnom bravom koja je masovno korištena u prvoj polovini 20. vijeka u oružanim snagama Velike Britanije i zemalja Commonwealtha.
Razvoj i opis
Britanske puške apsolutno su neodvojive od imena James P. Leea, konstruktora rođenog u Škotskoj, a odgojenog u Kanadi. Sticajem okolnosti, James Purvis Lee je sve svoje izume na području konstruiranja vatrenog oružja izgradio u Sjedinjenim Američkim Državama, što mu je naposljetku donijelo i američko državljanstvo. Unatoč tome, u svijetu poznavatelja oružja ime "Lee" automatski asocira na britanske pješadijske puške Lee-Metford i Lee-Enfield, a koje su bile osnovno oružje britanske pješadije od 1888. godine. Konstrukcije svojih pušaka Lee je patentirao u Engleskoj, Belgiji i Rusiji.
Po konstrukciji spremnika i zatvarača Leeove puške mnogo duguju sistemima Mannlicher i Mauser, koje je Lee proučio, te su ga inspirirale na vlastito rješenje. Kad je riječ o spremniku, Leeov je bolji od oba navedena. Neki autori, pozivajući se na originalne nacrte, pretpostavljaju da je Mauser svoj spremnik gradio na temelju Leeovog. No, upravo uvidom u nacrte, može se tvrditi da se radi o posve različitim konstrukcijama spremnika, a jedino što ih međusobno povezuje jeste činjenica, da se u sva tri slučaja radi o kutijastom spremniku, tako da je spomenuta pretpostavka malo vjerojatna.
Tokom 1885. u Velikoj Britaniji je obavljeno ispitivanje Leeove puške s postraničnim Bethel-Birtonovim kutijastim spremnikom. U to vrijeme su u Francuskoj, Njemačkoj i Rusiji još uvijek u redovnom naoružanju uzorci pušaka s tubularnim spremnikom. Kako su britanski vojni stručnjaci uočili da se u to doba Nijemci i Austro-Ugarska intenzivno bave konstruiranjem pušaka s kutijastim spremnikom, Lee je naknadno još i poboljšao konstrukciju svoje puške, uključujući i spremnik. U V. Britaniji su tokom 1887. obavljena poredbena ispitivanja Leeove puške s poboljšanim spremnikom i Lee-Burtonove s postraničnim spremnikom, a uz primjenu Mtfordovog načina žlijebljenja cijevi na oba oružja, te u novom kalibru .402 (10,21 mm). Kako su u međuvremenu Švicarci, nakon pokusa s Rubinovom modifikacijom metka, smanjili svoj službeni kalibar na 7,5 mm, to je ponukalo britanske vojne vlasti da usvoje rezultate švicarskih istraživanja i smanje svoj kalibar na 303 (7,69 mm). Nova je puška službeno usvojena u naoružanje britanske vojske, a predstavlja kombinaciju Leeovog zatvarača i spremnika, te Metfordovog načina žlijebljenja cijevi. Novi metak, kalibra 303, bio je u početku punjen komprimiranim crnim barutom,da bi se od 1902. počeo puniti malodimnim.
U decembru 1888. novi je uzorak usvojen pod nazivom "Lee-Metford, puška sa spremnikom Mk I". Ubrzo se ukazala potreba za daljnjim unaprijeđivanjem, pa je u aprilu 1892. usvojena poboljšana verzija puške. Prva serija puške Lee-Metford Mk II bila je isporučivana s odvojivim kutijastim spremnikom, baš kao i na Mk I, a kapacitet spremnika bio je povećan na 10 metaka. Obavljena je i neznatna preinaka zatvarača, a promijenjen je i vanjski obris cijevi. Nakon Mk II uslijedile su 1894. i 1895. godine još dvije preinake na britanskoj pješačkoj pušci, koje su rezultirale vrlo malim izmjenama i bez bitnih odstupanja od osnovne konstrukcije. Međutim, iz verzije koja je modificirana 1894. razvijen je karabin Lee-Metford MK I, a iz verzije razvijene 1895. karabin Lee-Metford Mk II. Oba su karabina predstavljala skraćene i olakšane verzije pješačkih pušaka, te u svemu slijede konstrukcije pješačkih pušaka iz 1984., odnosno 1895. godine. Oba karabina razlikuju se u jednoj pojedinosti modifikacije: na verziji iz 1894. jedini sigurnosni mehanizam predstavlja mogućnost dovođenja udarača u srednji (polunapeti) položaj, pa se taj sigurnosni sistem susreće i na karabinu Mk I. Modifikacija puške iz 1885. godine, ima sigurnosni sistem riješen u obliku ručne kočnice na zatvarača, pa i karabin Mk II, koji je iz nje proizašao, slijedi opisano rješenje. Ostali tehnički podaci jednaki su za oba karabina, dok se modificirane puške, iz kojih su proizašli u ostalim pojedinostima konstrukcije ne razlikuju od osnovnog uzorka.
Strojopuška Vickers (Maxim) Puška Lee-Enfield Mk I proizvodila se u velikom broju modificiranih verzija, a konstrukcija se razlikuje tek u nevažnim detaljima. U naoružanje britanske vojske usvojene su u studenom 1895. puška i karabin Lee-Enfield kao poboljšane verzije dotadašnjeg oružja. Plitki Metfordovi žlijebovi u cijevi, karakteristični za dosad opisane uzorke, zamijenjeni su dubljima, a također su modernizirane ciljničke sprave. O koliko sitnim se preinakama radilo svjedoči činjenica da se verzija puške, označena kao MK I*, usvojena 1899. od osnovnog uzorka razlikuje po tome što nema u kundaku smještenu šipku za čišćenje. Puška Lee-Enfield razvijala se i dalje, te je nastalo još nekoliko modifikacija nakon I. svj. rata.
Verzije
thumb|Snajperska verzija No. 4 Mk. I (T). !Model/Mark !U upotrebi
Mali Lipovec (Žužemberk)
Mali Lipovec je naseljeno mjesto u sastavu općine Žužemberk, regija Jugoistočna Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Novo Mesto.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Mali Lipovec je imao 64 stanovnika.
Napomena: ''U 2009. izvršena je manja razmjena teritorija između naselja Mačkovec pri Dvoru i Mali Lipovec.''
Kuna zlatica
Kuna zlatica (Martes martes) je zvijer, tipični predstavnik familije Mustelidae i roda Martes koji u Evropi ima tri vrste, od kojih su neke diferncirane u više lokalnih populacija (podvrsta).
Opis
Kuna zlatica je velika kao prosječna domaća mačka. Tijelo joj je izduženo, a noge kratke. Na njima su oštri – neuvlačivi nokti. Naraste do 80 cm, od čega je kitnjasti rep dug i do 35 cm. Visina joj je oko 20 cm, a – o visno o starosti i ugojenosti – tjelesna masa joj doseže 1,5-1,8 kg. Ima 34 zuba.
Leđna i nožna dlaka  joj  je žuto-smeđa do mrka. Trbuh je svjetliji, a podvoljak i podbradak su zlatasto-žuti (po čemu je i imenovana). Ponekad se taj žuti dio proteže i između prednjih nogu, rjeđe i dalje do zadnjih. Pod-dlaka je zimi svijetlosmeđa. Repna dlaka je nešto duža i tamnija. Prsti i tabani su također dlakavi.
Živi oko 10-12 godina. Oglašava se frktanjem, cvrčanjem, režanjem, a u vrijeme parenja i mjaukom (koji liči na mačiji).
Ishrana
Ova kuna je veoma grabljiv i krvoločan mesožder. Hrani se miševima, puhovima, vjevericama, zečevima, lanadima, pticama i njihovim jajima. Od biljne hrane, uzima razne šumske plodove, pretežno bobičaste.
Rasprostrnjenje i ekologija
Naseljava gotovo cijelu Evropu, uključujući i Bosnu i Hercegovinu. Nema je u sjevernoj Skandinaviji, uključujući i Finsku, dijelovima Engleske, južne Francuske i južnog Balkana. Ovdje je najbrojnija je u brdsko-planinskim ekosistemima starih šuma, bogatih dupljama. U predplaninskom pojasu je sve rjeđa, a u nizijama  je skoro potpuno iščezla. Prema evidentiranim podacima, 1961. je ustrijeljeno ili uhvaćeno ukupno 3.240 jedinki: Živi u prostranim, osobito mješovitim šumama, a prilagođena je i na ostala slična staništa. Veoma je pokretljiva: lako se penje i skače pa u tom pogledu nema prilagođenijeg sisara. Obitava na drveću, u dupljama, napuštenim ptičjim gnijezdima i drugim skrovitnm mjestima u krošnjama drveća. Svoju, relativno prostranu teritoriju, obilježava izlučevinama analnih žlijezda.
Razmnožavanje
Pari se jednom godišnje, a bremenitost traje 260-305 dana. U martu ili aprilu okoti oko 3-5 mladunaca (rijetko i do 7), koji su slijepi 34-38 dana. Potpuno se osamostaljuju nakon tri mjeseca. Spolno dozrijevaju u dobi oko 12-24 mjeseca, ovisno o uvjetima staništa, odosno režimu ishrane.
Podljuben
Slovenija:
Bjeline
Bjeline su naseljeno mjesto u općini Sanski Most, Bosna i Hercegovina.
Historija
Bjeline se kao naseljeno mjesto pojavljuju tek u popisu 1948.
Radosavska
Radosavska je naseljeno mjesto u gradu Banjoj Luci, Bosna i Hercegovina.
Ramići (Banja Luka)
Ramići su naseljeno mjesto u gradu Banjoj Luci, Bosna i Hercegovina.
Rep (Slovenska Bistrica)
Rep je naseljeno mjesto u sastavu općine Slovenska Bistrica, regija Podravska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Slovenska Bistrica.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Rep je imao 41 stanovnika.
Razgor pri Žabljeku
Razgor pri Žabljeku je naseljeno mjesto u sastavu općine Slovenska Bistrica, regija Podravska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Slovenska Bistrica.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Razgor pri Žabljeku je imao 98 stanovnika.
Napomena: ''Do 1998. iskazivano pod imenom Razgor. U 1987. povećano za dio naselja Dolgi Vrh. Iste godine smanjeno za dio naselja koji je sa izdvojenim dijelovima iz naselja Laporje, Zgornja Brežnica i Žabljek spojen u novo samostalno naselje Križni Vrh.''
Mali Podljuben
Mali Podljuben je naseljeno mjesto u sastavu gradske općine Novo Mesto, regija Jugoistočna Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Novo Mesto.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Mali Podljuben je imao 48 stanovnika.
Ramiz Dreković
Ramiz Dreković (Vesenići, Tutin, 10. maj 1956) general je koji je za vrijeme rata u BiH obavljao dužnosti komandanta petog i četvrtog korpusa Armije RBiH.
Period prije rata
Rođen je 10. maj a 1956. godine u Vesenićima, općina Tutin. Nakon završene osnovne škole u Ribarićima, srednju školu, gimnaziju, završava u rodnom gradu Tutinu. Poslije završene srednje škole upisuje vojnu akademiju KoV, smjer oklopno-mehanizovane jedinice. Istu završava 1980. godine u Banjoj Luci, nakon dvije godine školovanja provedenih u Beogradu. Vojničku karijeru u bivšoj JNA započinje službovanjem u Bjelovaru gdje u početku obavlja dužnosti komandira voda. Poslije je obavljao i dužnosti komandira čete i zamjenika komandanta oklopno-mehanizovanog bataljona. Samoincijativno napušta tu vojsku u septembru 1991. godine u činu kapetana prve klase. Iz Bjelovara se vraća u Bosnu i Hercegovinu, u Bihać gdje se stavlja na raspolaganju Patriotskoj ligi. Međutim, napušta Patriotsku ligu i prelazi u Centar službi sigurnosti Bihać gdje obavlja poslove inspektora za odbrambene pripreme. Do početka rata radi na organiziranju otpora.
Ratni period
Početkom 1992. godine preuzima dužnost komandanta Opštinskog štaba TO i na toj dužnosti ostaje do kraja avgust a 1992. godine kada postaje komandant novoformirane Unsko-sanske operativne grupe. Formiranjem 5. korpusa a prema naredbi Štaba vrhovne komande OS Republike BIH od 14. oktobra 1992. godine postavljen je na formacijsko mjesto komandanta 5. korpusa. Prema odluci Predsjedništva RBiH od 14. decembra 1993. godine, unaprijeđen je u čin brigadnog generala. 19. januara 1994. godine na osnovu odluke Predsjedništva RBiH preuzima Četvrti korpus Armije RBiH. Nakon komandovanja 4. korpusom obavlja i poslove načelnika Uprave za politička pitanja Generalštaba Armije RBiH.
Poslijeratni period
Nakon rata i formiranjem Vojske FBiH obavlja dužnost zamjenika komandanta Komande obuke i doktrine. 15. aprila 1997. godine, na 5. godišnjicu od formiranja Armije RBiH, unaprijeđen je u čin divizijskog generala (general majora).
Mali Orehek
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Novo Mesto.
Ritoznoj
Ritoznoj je naseljeno mjesto u sastavu općine Slovenska Bistrica, regija Podravska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Slovenska Bistrica.
Mali Orehek
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Mali Orehek je imao 49 stanovnika.
Ritoznoj
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Ritoznoj je imao 223 stanovnika.
Napomena: ''U 2017. izvršena je manja razmjena teritorija između naselja Klopce, Ritoznoj i Zgornja Polskava.''
Kruhari
Kruhari su naseljeno mjesto koje se nalazi 4,5 km istočno od Sanskog Mosta u općini Sanski Most, Bosna i Hercegovina.
Historija
Naišlo se iz prahistorije na trgove primitivnih duvaonica željezne rude iz tog doba.
Vjerski objekti i ustanove
Građenje džamije je počelo u februaru 2004. godine, a otvorena je 14. jula 2007.
Donje Predrijevo
mini|280px|Donje Predrijevo, spomen-ploča poginulima u [[Narodnooslobodilačka borba|NOB-u]] Donje Predrijevo je naseljeno mjesto u sastavu općine Zdenci, Virovitičko-podravska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazilo se u sastavu stare općine Orahovica.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Donje Predrijevo je imalo 106 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Donje Predrijevo je imalo 172 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Velika nagrada Mađarske 2020.
Velika nagrada Mađarske 2020. (službeno poznata kao "Formula 1 Aramco Magyar Nagydíj 2020") automobilska je utrka Formule 1 koja se održala 19. jula 2020. na stazi Hungaroring u Budimpešti, u Mađarskoj. Ovo je bila treća trka u sezoni 2020. i 35. trka za Veliku nagradu Mađarske.
Vozač Mercedesa Lewis Hamilton osvojio je drugu pol poziciju u sezoni, i ukupno 90. u karijeri; ostvario je svoju drugu pobjedu u sezoni i osmu u Mađarskoj. Drugo mjesto zauzeo je Max Verstappen iz Red Bulla, a treće mjesto osvojio je Valtteri Bottas na drugom Mercedesu.
Anafaza (mitoza)
Anafaza mitoze je omeđena početkom razdvajanja metafaznih hromatida svakog hromosoma i njihovim dolaskom na polove diobenog vretene. Pošto je nestala i posljednja spona između hromatida, one se brzinom od 1 μm u minuti, pomjeraju prema onom polu diobenog vretena za kojeg su kinetohornim mikrotubulima spojene. Od tog momenta hromatide mijenjaju ime i postaju hromosomi.
U prvoj polovini anafaze kretanje hromosoma uzrokovano je skraćivanjem kinetohornih tubula, a u drugoj polovini anafaze izduživanjem polarnih mikrotubula. Anafaza u prosjeku traje svega nekoliko minuta i zbog toga se relativno rijetko otkriva na mikroskopskom preparatu. Kada hromatide stignu do polova diobenog vretena, neprimjetno se zavrsava anafaza i počinje telofaza. Pošto je nestala i posljednja spona između hromatida, one se brzinom od 1 mμ u minuti, pomjeraju prema onom polu diobenog vretena za kojeg su kinetohornim mikrotubulima spojene. Od tog momenta hromatide mijenjaju ime i postaju hromosomi.
Anafaza u prosjeku traje svega nekoliko minuta i zbog toga se relativno rijetko otkriva na mikroskopskom preparatu. Kada hromatide stignu do polova diobenog vretena, neprimjetno se zavrsava anafaza i počinje telofaza.
Velika nagrada Mađarske 2020.
Prvi trening
Vremena prvih pet vozača na prvom treningu.
Drugi trening
Vremena prvih pet vozača na drugom treningu.
Treći trening
Vremena prvih pet vozača na trećem treningu.
IC 4902
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Rekavice
Rekavice su naseljeno mjesto u gradu Banjoj Luci, Bosna i Hercegovina.
Profaza (mitoza)
Profaza u mitozi označava početak M-faze. Profazu karakteriše prisustvo maksimalno izduženih hromozoma končastog izgleda, mrežoliko isprepletenih po cijelom jedru.Na svaki kraj ćelije tj. na polove, odlazi po jedan par centriola budući da je došlo do njihove duplikacije u G2 fazi interfaze.
Srpska pravoslavna opšta gimnazija Kantakuzina Katarina Branković
mini|desno|200px|Srpska pravoslavna gimnazija Srpska pravoslavna opšta gimnazija Kantakuzina Katarina Branković ili SPOG jest gimnazija osnovana 2005. u Zagrebu, u Hrvatskoj. Gimnaziju je osnovala Mitropolija zagrebačko-ljubljanska i škola je jedina gimnazija Srpske pravoslavne crkve u bivšoj Jugoslaviji. Školu pohađa oko 200 učenika.
Profaza (mitoza)
Migracija centriola na suprotne polove ćelije odvija se na taj način što parovi centriola, koji nakon duplikacije stoje u neposrednoj blizini, intenzivno sintetišu mikrotubule koje se umeću između njih kao lučno uobličene niti. Kako polimerizacija mikrotubula napreduje ove niti se sve više izdužuju i potiskuju centriole na suprotne krajeve ćelije. Figura koja u ovom procesu nastaje naziva se mitotsko diobeno vreteno.
Rigelj
Slovenija:
Profaza (mitoza)
Krajem ove faze hromosomi postaju vidljivi, kraći, deblji i tamnije su boje, a uzdužno su podeljeni na dvije identične hromatide koje su spojene centromerom. Na svakoj centromeri dolazi do formiranja dva kinetohora, po jedan na svakoj hromatidi, smještenim na suprotnim stranama hromosoma. Kinetohor predstavlja proteinski kompleks za koji će se vezati određeni tip mikrotubula, odnosno niti diobenog vretena tzv. kinetohorne mikrotubule. Ostale mikrotubule predstavljaju polarne mikrotubule i one se protežu između suprotno postavljenih parova centriola, ali u predijelu ekvatora ne dolaze u kontakt sa hromosomima. U humanim somatskim ćelijama za jedan kinetohor se zakači u prosjeku 30 mikrotubula.
Profaza mejoze je mnogo složeniji proces, koji uključuje nekoliko potfaza, u kojima se zbivaju značajne pojave u rekombiniranju genetičkog materijala.
Nekropola Gvozno
Nekropola je i nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine.
Lokacija
Gvozno polje je malo kraško polje na Treskavici, udaljeno od Kalinovika oko 11 km prema sjeverozapadu. Polje je na jugu i istoku okruženo krševitim brežuljcima, a sa zapada i sjevera se najprije postepeno, a zatim naglo uzdižu šumoviti dijelovi planine. U blizini polja je nekoliko vrela od kojih nastaju potoci, natapaju polje i zatim poniru. U južnom dijelu polja, u podnožju brda Gradac, smještena je nekropola.
Opis
Nekropola sa stećcima zauzima površinu od 46 x 23 m. Sastoji se od ukupno 87 stećaka, od čega 4 sljemenjaka, 54 sanduka, 27 ploča i 2 spomenika u obliku križa. Evidentirano je 14 ukrašenih stećaka.
Stećak br. 3 (167 x 60x 10 cm) je ploča, utonula, bogato ukrašena. Na gornjoj plohi je prikazan štit približno pravougaonog oblika. Ispod štita se vide dijelovi dugog i pravog mača, njegova drška sa gornje i vrh sa donje strane štita. Na štitu je prikazana neka fantastična životinja sa razgranatim repom, koja ovdje ima heraldički karakter. Pored štita i mača je prikazana figura muškarca približno iste visine kao štit, sa jednom rukom na boku i drugom na maču i štitu. Noge su blago povijene, kao u pokretu. Na sebi ima kratku haljinu ili košulju koja se prema dnu širi. Ispod ovoga prikaza, plastično je izveden križ-rozeta. Sastoji se od četiri sastavljena kružna vijenca u čijim se poljima nalaze još po dva koncentrična vijenca.
Stećak br. 10 (105 x 54 x 33 cm) je mali sanduk sa postoljem. Vjerojatno pripada dječijem grobu. Ukrašen je sa svih strana. Na gornjoj plohi, tehnikom urezivanja, prikazan je pravougaoni štit sa mačem ispod njega. Na štitu su tri kružna vijenca. U donjoj polovici plohe, ispod vrha mača, urezan je polumjesec, a ispod njega lijevo i desno po jedan križ – svastika. Do polumjeseca na lijevoj strani su tri polukružna vijenca, slično kao na štitu. Na drugoj strani su linija i krug sa nekim šiljastim završetkom. Na sjevernoj bočnoj strani prikazane su dvije ljudske figure u pokretu, jedan kružni vijenac i neki vodoravno postavljeni predmet. Na južnoj bočnoj strani urezani su konj sa konjanikom i tri figure koje se drže rukama, kao u kolu. Na zapadnoj čeonoj strani je urezan križ čiji se poprečni krakovi i gornji uspravni krak završavaju krugovima. Desno od križa je prikazan kružni vijenac. Suprotna čeona strana je ukrašena motivom u vidu uspravne stabljike koja se pri vrhu račva i od čije sredine prema gore idu dvije spiralne linije.
Stećak br. 42 (163 x 67 x 54 cm) je visoki sanduk, ukrašen na gornjoj i dvjema uspravnim stranama. Na gornjoj plohi je plastično prikazana savijena ruka koja drži mač. Na sjevernoj bočnoj strani plastično je prikazana scena iz lova. Raspoznaje se konj sa konjanikom u pokretu, ispred toga dvije životinje koje podsjećaju na divokoze, a zatim figura muškarca sa mačem okrenutim prema bližoj životinji. Ispod ove scene prikazane su još tri životinje, od kojih je srednja okrenuta u suprotnom smjeru od ostalih. Na sjeverozapadnoj čeonoj strani plastično je prikazano muško kolo. Tri muškarca na glavama nose kape sa šiljastim dodacima. Noge su savijene u koljenima, pa izgleda da je kolo u pokretu. Kolovođa je visoko uzdigao slobodnu ruku. Scena je vrlo dinamična.
Stećci br. 86 i 87 su pravilno i lijepo klesani spomenici, visine 180 i 200 cm., u obliku križa, bez ukrasa. Križevi su polomljeni, prevaljeni i utonuli u zemlju.
Između grobova sa stećcima su vidljivi ponegdje i grobovi koji su samo oivičeni kamenjem na površini. Jedan takav grob je pretražen i našen je ljudski skelet na 100 cm dubine.
Znatan broj stećaka oštećen je usljed dugotrajnog djelovanja atmosferilija. Stećci su veoma ugroženi prisustvom biljnih organizama, lišaja i mahovina. Veliki je broj utonulih stećaka pa ne postoje konačni podaci o zastupljenosti i raznovrsnosti dekorativnih motiva.
Popis stanovništva u Srbiji 2011 (Raška)
Po popisu stanovništva, domaćinstava i stanova 2011. u Srbiji, koji je proveden od 1. do 15. oktobra 2011, u općini Raška živjelo je ukupno 24678 stanovnika, što predstavlja 0,34% od ukupnog broja stanovnika Srbije, odnosno 7,98% od od ukupnog broja stanovnika Raškog okruga. Popis stanovništva provoden je na temelju Zakona o popisu stanovništva, domaćinstava i stanova u 2011. Godini ("Službeni glasnik RS", br. 104/09 i 24/11).
Starosna piramida
Od ukupnog broja stanovnika u općini Raška bilo je 12.376 (50,15%) muškaraca i 12.302 (49,85%) žena, što predstavlja omjer muškaraca i žena 1.006:1000. Prosječna starost stanovništva bila je 43,0 godina, muškaraca 42,0 godina, a žena 43,9 godina. Udio osoba starijih od 18 godina je 82,4% (20.336), kod muškaraca 81,8% (10.121), a kod žena 83,0% (10.215).
Grudnjak (čvor)
Hrvatska:
Mali Rigelj
Mali Rigelj je naseljeno mjesto u sastavu općine Dolenjske Toplice, regija Jugoistočna Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Novo Mesto.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Mali Rigelj je imao 10 stanovnika.
Svjetski kup u alpskom skijanju 1968/1969.
Svjetski kup u alpskom skijanju 1969. je bila druga sezona Svjetskog kupa u alpskom skijanju održana u organizaciji Međunarodne skijaške federacije (FIS). Niz takmičenja u disciplinama spust, slalom i veleslalom započeo je u Francuskoj 11. decembra 1968. a završio 22. marta u Sjedinjenim Američkim Državama. Pobjednik u muškoj konkurenciji bio je po Austrijanac Karl Schranz, a u ženskoj Austrijanka Gertrude Gabl.
Partije Svjetskog prvenstva u šahu 2016.
Ovaj članak sadrži sve partije Svjetskog prvenstva u šahu 2016.
IC 3291
IC 3291 (također poznat kao PGC 165140) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 808 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Djevica. Najveći prečnik je 0,40 (94 hiljade sg) a najmanji 0,2 uglovnih minuta (47 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Royal Harwood Frost 7. maja 1904. godine.