cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Velika Srbija
Projekt "Velika Srbija" i Jugoslavija
Primjer je stvaranje Države Srba, Hrvata i Slovenaca (1918), nakon Prvog svjetskog rata, kada je tokom nekoliko desetljeća državnom hijerarhijom dominirala ideja "Jugoslavena" kao nacije sastavljene od tri "plemena": Slovenaca, Hrvata i Srba. Historičari se razlikuju u ocjeni jugoslavenstva, kako u Kraljevini SHS/Jugoslaviji (1918-1941), tako i u socijalističkoj Jugoslaviji (1945-1991). Među politolozima nalazimo dva stava: po jednima je jugoslavenska ideologija (bilo "tvrđa", kakva je bila kod Karađorđevića, bilo "mekša" u doba titoizma) grobnica srpskih aspiracija, jer se srpstvo definira preko tradicionalnih vrijednosti (svetosavlje, Kosovski mit itd.). Činjenica je da je jugoslavenska ideologija tokom stare Jugoslavije (1918-1941) bila uglavnom krinkom za velikosrpsku, što je i istaknuto osnutkom ORJUNE (organizacije jugoslavenskih nacionalista), protivfašističke monarhističke grupe koja je upletene u niz ubistava hrvatskih i slovenskih političkih i kulturnih djelatnika, te u gušenje radničkog pokreta. Značajno je da je ORJUNA djelovala često u savezu sa SRNAO (Srpskom nacionalnom omladinom) a protiv HANAO (Hrvatske nacionalne omladine), otkrivajući time da se ne radi o nadnacionalnoj, pa i antinacionalnoj ideologiji, nego o modifikaciji velikosrpske idejne platforme. Gledano iz toga ugla koji insistira na istovjetnosti srpstva i specifično srpskih nacionalnih tradicija, srpska ideologija je poražena u obje Jugoslavije jer nije uspjela asimilirati i/ili protjerati Hrvate i Bošnjake, nego su i Srbi svedeni na oko jedne trećine stanovništva, pa iako su dobili 49 % Bosne i Hercegovine poslije ratova u 1990-ima, bitno je da su dobrim dijelom etnički rasrbljeni, od pisma do etničkovjerskih vrijednosti, pa ne mogu djelovati kao asimilacijski magnet prema ostalim. Po tom gledanju srpstvo u Bosni i Hercegovini i Hrvatskoj je ili potpuno izgubilo, ili toliko reducirano da više nije presudan činilac u politici zapadno od Drine. Ostaje važnim i nezaobilaznim faktorom, ali bez šanse za dominacijom kakva je postojala 1880.
Projekt "Velika Srbija" u Drugom svjetskom ratu
Tokom međunacionalnog istrebljivačkog rata u Jugoslaviji, 1941-1945, a posebno u NDH (Hrvatskoj i Bosni i Hercegovini), progam Velike Srbije je dobio konačnu formulaciju u spisu srpskog banjalučkog advokata, Stevana Moljevića, naslovljenog "Homogena Srbija". U tekstu objavljenom u Nikšiću 30. juna 1941, kamo je pobjegao pred ustaškim progonima, taj ideolog, savjetnik četničkog vođe Draže Mihailovića, piše:
“….''Osnovna greška u našem državnom uređenju bila je što 1918. g. nisu bile udarene granice Srbije. Ta greška se mora ispraviti, danas ili nikad. Te granice se danas moraju udariti, i one moraju da uhvate celo etničko područje na kome Srbi žive sa slobodnim izlazima na more za sve srpske oblasti koje su na domak mora.''
Iz gore navedenog je jasno da se radi o otkidanju oko 70% područja Hrvatske, inkorporiranju istog u Veliku Srbiju, te s ostacima okljaštrene Hrvatske i sa Slovenijom napraviti Jugoslaviju po velikosrpskim planovima. Čisto etnički bošnjački i hrvatski krajevi, uključuju se u Veliku Srbiju kao autonomne oblasti, ali samo vjerski tolerirane (bar u teoriji), ali ne i nacionalno. Realniji sadržaj svega toga je vidljiv iz dolje navedenih citata. Početkom 1942. godine, Moljević piše Dragiši Vasiću, drugom savjetniku četničkog zapovjednika Draže Mihailovića: „Što se tiče našeg razgraničenja sa Hrvatima, tu držimo da treba odmah, čim se ukaže prilika, prikupiti sve snage i stvoriti sebi svršen čin:
b) očistiti je prije nego li se iko pribere.
''Zaposedanje bi se moglo izvršiti samo tako ako bi se jakim odredima zaposela cijela glavna čvorišta, i to: Osijek, Vinkovci, Slav. Brod, Sunja, Karlovac, Knin, Šibenik, te Mostar, Metković, a onda iznutra pristupiti čišćenju zemlje od svih nesrpskih elemenata. Krivcima bi trebalo otvoriti put - Hrvatima u Hrvatsku, a Bošnjacima u Tursku (ili Albaniju)...''"
Ona je upućena, ne slučajno, komandantu četničkih odreda u Crnoj Gori i komandantu limsko-četničkih odreda Đorđiju Lasicu i kapetanu Pavlu Đurišiću, četničkim starješinama područja na kojem se nalazio velik broj Bošnjaka muslimana. U tom dokumentu, između ostalog, naglašavaju se i ovi zadaci četničkog pokreta:
Uzme li se u obzir da je Moljević bio glavni "kartograf" u Mihailovićevom štabu, može se zaključiti da je velikosrpski geopolitički plan bio političko-nacionalnim temeljem četničkog pokreta. Tvrdnje koje se katkad javljaju da je Mihailovićev četnički pokrat bio za obnovu Jugoslavije u unutrašnjim granicama kakve su bile uoči rata 1941. nema potkrjepe u stvarnosti.
Perhlorat
Perhlorat je hemiski spoj koji sadrži perhloratni ion ClO4−. Većina perklorata su komercijalno proizvedene soli. Koriste se uglavnom za propelante, iskorištavajući svojstva kao moćnih oksidansa i za kontrolu statičkog elektriciteta u ambalaži za hranu. Kontaminacija perhlorata u hrani, vodi i ostalim dijelovima okoliša proučavana je u SAD zbog štetnih utjecaja na zdravlje ljudi. Perhlorat smanjuje proizvodnju hormona u tireoidnoj žlijezdi. Većina perhlorata su bezbojne krute tvari koje su rastvorljive u vodi. Četiri perhlorata su od primarnog komercijalnog interesa: amonij-perhlorat NH4ClO4), perhlorna kiselina (HClO4), kalij-perhlorat (KClO4) i natrij-perhlorat (NaClO4). Perhlorat je anion koji nastaje disocijacijom perhlorne kiseline i njenih soli nakon njihovog rastvaranja u vodi. Mnoge perhloratne soli su topive i u nevodenim rastvorima.
Velika Srbija
Projekt "Velika Srbija" u Drugom svjetskom ratu
Projekt Velike Srbije u Drugom svjetskom ratu doživio je katastrofu i slom pobjedom komunističkih partizana i uspostavom šest federalnih republika, te stvaranjem dvije autonomne pokrajine u samoj Srbiji.
Perhlorat
Proizvodnja
Perhloratne soli se industrijski proizvode oksidacijom vodenih rastvora natrij-hlorata, putem elektrolize. Ovaj postupak se koristi za pripremu natrij-perhlorata. Glavna im je primjena za raketno gorivo. Reakcije perhlorne kiseline sa bazama, poput amonij-hidroksida, daju soli. Visoko cenjeni amonij-perhlorat može se proizvesti elektrohemijski. Zanimljivo je da perhlorat može biti proizveden pražnjenjem munja u prisustvu hlorida. Perhlorat je otkriven u uzorcima kiše i snijega iz Floride i Lubbock, Texas.
Hemijska svojstva
Perhloratni ion je najmanje reaktivni oksidans generaliziranih hlorata. Perhlorat sadrži hlor u njegovom najvećem oksidacijskom broju. Tabela potencijala redukcije četiri hlorata pokazuje da je, suprotno očekivanjima,  perhlorat najslabiji oksidans u vodi.
Velika Srbija
Uloga ideje u raspadu SFRJ
U doba socijalističke Jugoslavije velikosrpski program je zamro, jer su srpski nacionalni interesi bili uglavnom zadovoljeni u ondašnjoj FNRJ/SFRJ, dok su ekstremistički planovi uglavnom svedeni na retoriku četničke i rojalističke emigracije. Međutim, poslije smrti Josipa Broza Tita (1980) i izbijanja albanske iredentističke pobune na Kosovu, te neuspjeha da se ta pobuna uguši mješavinom mjera "mrkve i batine", srpski nacionalni pokret jača sredinom 1980-ih. Izvori su mu bili srpska intelektualna elita (Srpska akademija nauka i umetnosti - SANU, Udruženje književnika Srbije). Među prominentnijim intelektualcima koji su oblikovali novi velikosrpski projekt bili su uglavnom pisci, ekonomisti, historičari, filozofi i politolozi: Dobrica Ćosić-Gedža, Ljubomir Tadić (otac Borisa Tadića, bivšeg predsjednika Srbije), Mihailo Marković, Dejan Medaković, Antonije Isaković-Lule, Miodrag Bulatović-Bule, Milorad Ekmečić, Zagorka Golubović, Kosta Mihailović, Vojislav Koštunica (bivši premijer Srbije), Radmilo Marojević... Najznačajniji dokument koji potječe iz toga perioda je tzv. "Memorandum SANU", tj. šapirografirani tekst nacionalno-političkog projekta iz 1986. Osnovne teze Memoranduma bile su:
Perhlorat
Hemijska svojstva
Ovi podaci pokazuju da su perhlorati i hlorati jači oksidansi u kiselijim, nego u osnovnim uvjetima. Mjerenja plinske faze toplinske reakcije (koja omogućavaju izračunavanje ΔHf °) raznih hlornih oksida pokazujt da slijede očekivani trend u kojem Cl2O 7 pokazuje najveću endotermičnu vrijednost ΔHf° (238.1 kJ/mol) dok Cl2O eispoljava nižu  tendotermnu vrijednost ΔHf° (80,3 kJ/mol). Hlor u anionu perhlorata je atom zatvorene ljuske i dobro je zaštićen pomoću četiri kisika. Većina spojeva perhlorata, posebno soli elektropozitivnih metala poput natrij-perhlorata ili kalij-perhlorata, ne oksidiraju organske spojeve ako se smjesa ne zagrijava. Ovo svojstvo je korisno u mnogim aplikacijama, poput varnica, gdje je za paljenje potrebna inicijacija. Amonij-perhlorat je stabilan kada je čist, ali može stvoriti potencijalno eksplozivne smese sa reaktivnim metalima ili organskim spojevima. Katastrofa PEPCON-a uništila je postrojenje za proizvodnju amonij-perhlorata, kada je požar izazvao reakciju amonij-perhlorata pohranjenog na licu mesta, sa aluminijem od kojeg su napravljeni skladišni rezervoari, koji su eksplodirali. Kalij-perhlorat ima najmanju rastvorljivost od bilo kojeg perhlorata alkalnih metalq (1,5 g u 100 ml vode na 25 °C).
Velika Srbija
Uloga ideje u raspadu SFRJ
mini|desno|Teritorije pod srpskom kontrolom za vrijeme ratova 1991-95
Perhlorat
Biologija
Od 1996, izolirani je preko 40 filogenetski i metabolički različitih mikroorganizama sposobnih za rast putem redukcije perklorata Većina potiče od Proteobacteria, ali ostale uključuju oblike Firmicutes, Moorella perchloratireducens i Sporomusa sp. i archaea  Archaeoglobus fulgidus. S izuzetkom A. fulgidus, svi poznati mikrobi koji rastu redukcijom perklorata koriste enzime perhlorat-reduktaza i hlorit-dismutaza, koji svi pretvaraju perhlorat u neškodljivi hlorid. U tom se procesu oslobađaju kisik. i generira se slobodni kisik (O2).
Velika Srbija
Uloga ideje u raspadu SFRJ
Te teze bile su u opticaju posebno nakon razmaha pansrpskog mitingaškog pokreta. Velikosrpski pokret (prema tekstu akademika Dušana Bilandžića), koji su organizirale srpska naučna i kulturna udruženja stalno je podgrijavao situaciju u zemlji, ali nije uspio preoblikovati Jugoslaviju sve dok Slobodan Milošević, na valu masovnih srpskih mitinga i protesta, nije zasjeo na čelo srbijanskih komunista i nizom različitih mjera (mitinzi, partijski pučevi, policijsko nasilje) srušio vodstva vojvođanskih i crnogorskih komunista, te nasilno ponovo "inkorporirao" Kosovo u Srbiju, kao pokrajinu bez realne autonomije. To je, uz glumljenu neutralnost JNA, bio snažan korak prema pretvaranju Jugoslavije u Srboslaviju, zemlju koja ne bi mijenjala vanjske granice, a možda ni unutrašnje, ali u kojoj bi Srbi bili apsolutno dominantan narod u svim republikama, ponajviše preko represivnog vojno-policijskog aparata i centralizirane privrede koje bi isisavalo kapital iz ekonomski razvijenijih republika poput Hrvatske ili Slovenije. Raspadom Saveza komunista Jugoslavije, demokratskim višestranačkim izborima u Jugoslaviji, kao i slomom komunizma i Sovjetskog Saveza, pokazalo se da su te težnje nerealne, tj. da se "ostalim" ne može vladati preko jednopartijskog sistema. Stoga je nakon kratkog rata u Sloveniji u junu 1991. velikosrpski pokret krenuo u totalni rat za ostvarenje granica koje su uglavnom odgovarale onim iscrtanim na Moljevićevoj karti. Međutim, nakon neočekivanog otpora u Republici Hrvatskoj i Republici Bosni i Hercegovini, plan Velike Srbije doživljava korekciju, na način da Srbija sa Hrvatskom podijeli Bosnu i Hercegovinu. Dogovor o podjeli sklopljen je između Franje Tuđmana i Slobodana Miloševića u Karađorđevu. O tom sastanku pred Tribunalom u Haagu svjedočili su Stjepan Mesić i Ante Marković.
Perhlorat
Oksianioni hlora
Postoji nekoliko oksianiona hlora u kojima može pretpostaviti oksidacijsko stanje −1, +1, +3, +5 ili +7 unutar odgovarajućih aniona Cl−, ClO−, ClO2–, ClO3sup>– ili ClO4sup>–, poznata uobičajeno i respektivno kao hlorid, hipoklorit, hlorit, hlorat i perhlorat. Oni su dio veće porodice drugih hlor-oksida.
Velika Srbija
Uloga ideje u raspadu SFRJ
Ante Marković je tokom svog glavnog svjedočenja rekao da je 1991. godine iz više izvora čuo za sastanak Milošević-Tuđman u Karađorđevu, na kojem je dogovorena podjela BiH. Obojica su mu priznala da je istina šta se govori za Karađorđevo. "Tražio sam da razgovaram s obojicom i sreli smo se odvojeno, u Beogradu i Zagrebu. Ja sam im otvoreno rekao šta sam doznao. I jedan i drugi su potvrdili da su se dogovorili da podijele BiH. Milošević mi je to odmah rekao, a Tuđmanu je trebalo mnogo više vremena", kazao je Marković.
Perhlorat
Kontaminacija okoline
Perklorat zabrinjava zbog nesigurnosti u pogledu toksičnosti i zdravstvenih efekata na niskim nivoima vode za piće, utjecaja na ekosisteme i indirektnih puteva izloženosti za ljude uslijed nakupljanja u povrću. Perhlorat je topiv u vodi, izuzetno je mobilan u vodenim sistemima i može dugotrajno postojati u običnim podzemnim i površinskim vodama. Otkriveni perhlorat potječe od dezinfekcijskih sredstava, sredstava za izbjeljivanje, herbicida, a ponajviše iz pogonskih goriva raketa. Perhlorat je nusprodukt proizvodnje raketnog goriva i sredstava za vatromet. Uklanjanje i oporavak perhloratnih spojeva u eksplozivima i raketnim gorivima uključuje ispiranje vodom visokog pritiska, što stvara vodeni amonij-perhlorat.
Velika Srbija
Uloga ideje u raspadu SFRJ
Prema riječima svjedoka, Milošević je tvrdio da je "''BiH i onako vještačka Titova tvorevina i da ne može opstati", kao i da su muslimani (Bošnjaci, op. a.) i onako pravoslavci koji su silom prilika prihvatili Islam. Hrvatski predsjednik Tuđman je, po iskazu svjedoka, dijelio Miloševićevo mišljenje, rekavši da je "Bosna šaptom pala''" i da će Evropa to podržati, jer neće dozvoliti da ima "muslimansku državu" u svom srcu. Tuđman je tvrdio da su muslimani zapravo katolici koji su primorani da promijene vjeru.
Perhlorat
U hrani
U 2004. ova hemikalija je pronađena u kravljem mlijeku u Kaliforniji, na prosječnoj razini od 1,3 dijelova na milijardu (ppb, ili µg/L), koja je mogla ući u krave ishranom usjevima koji su izloženi vodi koja sadrži perhlorate.
Velika Srbija
Uloga ideje u raspadu SFRJ
"Na moje pitanje zar misli da se to može uraditi bez krvi do koljena, Milošević je odgovorio da ne vjeruje da će biti rata zato što većinu stanovništva u BiH čine Srbi i Hrvati, a da su on i Tuđman predvidjeli enklavu za muslimane. Kad sam pitao šta ćemo ako ipak bude rata, rekao je samo: 'Onda ćemo vidjeti šta ćemo'", ispričao je Marković.
Perhlorat
U hrani
Jedna studija iz 2005. da je u mlijeku žena bilo prosječno 10,5 µg/L perhlorata.
U mineralima i drugim prirodnim izvorima
Na nekim mjestima ne postoji jasan izvor perhlorata, a može se javiti prirodno. Prirodni perklorat na Zemlji prvi je put identificiran u naslagama nitrata pustinje Atacama u Čileu već 1880-ih i dugo vremena smatran je jedinstvenim perhloratnim izvorom. Perhlorat iz historijske upotrebe čileanskog gnojiva na bazi nitrata (tzv. čilska šalitra") koje jsu SAD uvozile stotinama tona u ranom 19. stoljeću još uvijek se može naći u nekim izvorima podzemnih voda Sjedinjenih Država. Nedavna poboljšanja analitičke osjetljivosti upotrebom tehnika zasnovanih na ionskoj hromatografiji, otkrila su raširenije prisustvo prirodnog perhlorata, posebno u podzemljima jugozapadnih SAD, slanim evaporitima u Kaliforniji i Nevadi, Pleistocene groundwater in New Mexico, pa čak i na izuzetno udaljenim mjestima kao što je Antarktik. Podaci iz ovih i drugih studija pokazuju da se prirodni perhlorat globalno taloži na Zemlji s naknadnim nakupljanjem i transportom reguliranim lokalnim hidrološkim uvjetima.
Uprkos važnosti onečišćenja okoliša, specifični izvori i procesi koji su uključeni u proizvodnju prirodnog perhlorata i dalje su slabo razumljivi. Laboratorijski eksperimenti zajedno sa izotopskim studijama podrazumijevalo je da se perhlorat može proizvesti i oksidacijom vrsta hlora putevima koji uključuju ozon ili njegove fotohemijske proizvode. Druge studije sugeriraju da se perhlorat može stvoriti i djelovanjem munje, oksidacijom hloridnih aerosola (npr. hlorida u mlaznicama morske soli), i ultraljubičastom ili termičkom oksidacijom hlora (npr. rastvora za izbjeljivanje koji se koriste u bazenima) u vodi.
Od gnojiva
Iako je perhlorat kao zagađivač okoliša obično povezan s skladištenjem, proizvodnjom i ispitivanjem čvrstih raketnih motora, kontaminacija perhloratom usredotočena je na upotrebu gnojiva i njihvo ispuštanje perhlorata u podzemne vode. Gnojivo ostavlja anionske perhlorate da procure u podzemne vode i prijete vodosnabdijevanju mnogih regija, naprimjer, u SAD. Nađeno je da je jedan od glavnih izvora onečišćenja perkloratima upotrebom gnojiva iz gnojiva dobivenog iz čileanskog kalcij-karbonata, jer Čile ima bogat izvor prirodnih perhloratnih aniona. Perhlorat u krutom gnojivu kretao se u rasponu od 0,7 do 2,0 mg/g−1, a varijacija je manja od faktora 3 i procjenjuje se da gnojiva s natrij-nitratom dobijena iz čileanske šalitre sadrže približno 0,5–2 mg/ g−1 iona perhlorata. Neposredni ekološki učinak perhlorata nije dobro poznat; na njega mogu uticati mnogi faktori, uključujući kišu i navodnjavanje, razrjeđivanje, prirodno prigušenje, adsorpcija tla i bioraspoloživost. Quantification of perchlorate concentrations in fertilizer components via ion chromatography revealed that in horticultural fertilizer components contained perchlorate ranging between 0.1 and 0.46%. Koncentracija perhlorata bila je najviša u čileanskom nitratu i kretala se od 3,3 do 3,98%.
.rs
Zvanična registracije domene je počela 10. marta 2008 u 12 sati.
Do 25. jula 2012, ukupno je registrirano 72.994 .rs domena.
Sigurnosne zakrpe
Sigurnosne zakrpe su obično mali instalacijski paketi koje proizvođač operativnog sistema ili neke aplikacije objavljuje kao reakciju na otkriveni propust. U tom se paketu nalazi ispravljena verzija dijela aplikacije u kojem se nalazi greška i kôd potreban da se staro rješenje zamijeni novim. Korisnicima Microsoftovog operativnog sistema Windows najvažnije su zakrpe za sam operativni sistem određene verzije i za web-preglednik Internet Explorer. Također su važne sigurnosne zakrpe za alate kao što su lični firewall i antivirusni program. Do sigurnosnih zakrpa se može doći posjećivanjem stranice proizvođača aplikacije. Korisnici operativnog sistema Windows mogu koristiti servis Windows Update.
NGC 1057
NGC 1057 (također poznat kao MCG 5-7-33, PGC 10287 i UGC 2184) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 266 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Trokut. Najveći prečnik je 1,20 (93 hiljade sg) a najmanji 0,8 uglovnih minuta (62 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio George Johnstone Stoney u decembru 1849. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
NGC 6820 i NGC 6823
NGC 6823 je otvoreno zvjezdano jato i nalazi se u sazviježđu Lisica. Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 17. jula 1785. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Živa(II)-sulfid
Živa II sulfid (HgS) je hemijski spoj žive i sumpora. Spada u jednu vrstu poluprovodnika. U prirodi se javlja u vidu minerala cinabarita. Postoje dvije alotropske modifikacije:
Upotreba
Crveni živa (II) sulfid se koristi kao crveni pigment (poznat i kao cinober-crvena). Na osnovu svog proizvoda rastvorljivosti (koji u vodi iznosi oko 10-54 (mol/l)2 ), ovaj spoj nije otrovan poput ostalih živinih spojeva.
Orlanci
Sjeverna Makedonija:
IC 549
IC 549 (također poznat kao MCG 1-25-10 i PGC 27622) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 61 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Vodena zmija. Najveći prečnik je 0,50 (8 hiljada sg) a najmanji 0,3 uglovnih minuta (5 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Stephane Javelle 19. februara 1894. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
NGC 2399
NGC 2399 je trostruka zvijezda i nalazi se u sazviježđu Mali pas. Prvo otkriće je napravio George Phillips Bond 26. februara 1853. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Dolščaki
Dolščaki su naseljeno mjesto u sastavu općine Velike Lašče, regija Srednja Slovenija, Slovenija.
Orlanci (Aračinovo)
Orlanci su naseljeno mjesto u sastavu općine Aračinovo, Skopska regija, Sjeverna Makedonija.
Dolščaki
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazili su se u sastavu grada Ljubljane, odn. stare općine Vič–Rudnik.
Orlanci (Aračinovo)
Geografija
Naselje se nalazi na krajnjim jugoistočnim padinama Skopske Crne Gore.
Dolščaki
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Dolščaki su imali 76 stanovnika.
Orlanci (Aračinovo)
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sjevernoj Makedoniji nalazili su se u sastavu grada Skoplja, odn. stare općine Gazi Baba.
Dolščaki
Stanovništvo
Napomena: ''U 2003. smanjeno za dio naselja koji je priključen naselju Rob.''
Orlanci (Aračinovo)
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2002. godine Orlanci su imali 829 stanovnika.
Napomena: Popis stanovništva u SFR Jugoslaviji 1991. bojkotovao je najveći dio Albanaca.
Dorina Pieper
Dorina Pieper rođena 25. juna 1970. u Lüdenscheidu, tada Zapadna Njemačka, je nekadašnja njemačka biatlonka, koja je isprva nastupala za biatlonski savez Zapadne Njemačke, a nakon ujedinjenja, za Njemački biatlonski savez.
Olimpijske igre
Dorina Pieper nije nastupila na Zimskim olimpijskim igrama.
Svjetska prvenstva
Nastupila je na četiri Svjetska prvenstva od SP 1987. do SP 1990. Osvojila je bronzanu medalju u austrijskom Feistritzu na SP 1989. u ekipnoj utrci sa Danielom Hörburger, Ingom Schneider i Petrom Schaaf. Najbolji plasman u pojedinačnim utrkama bilo je 16-o mjesto na SP 1990. u sovjetskom gradu Minsku na SP 1990. u utrci na 15 km, kada je s tri promašaja i zaostatkom od 4:36.5 min bila sporija od pobjednice Svjetlane Pečorske, koja je završila utrku s dva promašaja.
Svjetski kup
Prvi nastup Dorine Pieper u Svjetskom kupu bio je u sezoni 1987/88. Na prvom nastupu u italijanskom Antholzu 21. januara 1988, je osvojila 15-o mjesto u utrci na 5 km sa četiri promašaja i zaostatkom od 2:17.1 min u odnosu na pobjednicu Elin Kristiansen. Najbolji rezultati u pojedinačnim disciplinama su dva treća mjesta: u finskom Kontiolahtiju u sezoni 1989/90. u utrci na 15 km i u istoj sezoni u austrijskom Walchseeu u utrci na 7,5 km. U štafeti je jednom pobjedila u sezoni 1988/89. u bugarskom Borovecu sa Martinom Göbel i Petrom Schaaf, te jednom u ekipnoj utrci u sezoni 1989/90. u finskom Kontiolahtiju sa Irenom Schroll, Inga Schneider i Petrom Schaaf.
Ukupni plasman
U Svjetskom kupu u sezoni 1987/88. osvojila je 11 mjesto sa 125 bodova.
John Helliwell
John Helliwellje pjevao u crkvenom horu kad mu je bilo 6 godina. Kao djete je trenirao klavir. Kad mu je bilo 13 godina počeo je svirati klarinet, a kad mu je bilo 15 godina je učio saksofon.
Svirao je u mnogim grupama za vrijeme 60-ih godina prije nego što svirao sa Supertrampom.
U svojoj karjeri u Supertrampu je svirao saksofon i harmoniku. Na koncertima bi ponekad svirao razne klavijature između perioda 1974. i 1988. godine. Uključio se s Supertramp 1973. godine.
Kvalifikacije za Evropsko prvenstvo u nogometu 2012 - grupa G
Kvalifikacije za Evropsko prvenstvo u nogometu 2012 - grupa G bila je jedna od devet grupa u sklopu kvalifikacija za Evropsko prvenstvo 2012. U grupi je bilo pet reprezentacija, a primijenjen je Bergerov sistem takmičenja. Engleska, kao prvoplasirana u grupi se kvalificirala na prvenstvo dok je drugoplasirana Crna Gora obezbjedila učešće u baražu za odlazak na prvenstvo.
Utakmice
Raspored utakmica grupe G između učesnika prvobitno nije dogovoren na sastanku u Zürichu 15. marta 2010. godine. Raspored utakmica je određen na UEFA-inom kongresu 25. marta 2010. godine u Tel Avivu, Izrael.
*Vrijeme odigravanja utakmica su prikazana po lokalnom vremenu mjesta gdje su utakmice igrane.
Bell 206
Bell 206 JetRanger je jedan od najpoznatijih komercijalnih helikoptera svih vremena američkog proizvođača Bell Helicopter. Široko je rasprostranjen u civilnoj, vojnoj i policijskoj upotrebi.
Razvoj
Prvi tip helikoptera Bell 206 razvijen je 1962. godine, kao laki izviđački helikopter za potrebe vojske SAD-a. Ovaj helikopter nije zadovoljio potrebe vojske SAD-a pa je na osnovu njega razvijen novi model Bell 206 JetRanger, na osnovu koga je nastala i vojna verzija ovog helikoptera Bell OH-58. Bell 206 pokreće motor Allison Model 250. Helikopter je stekao veliku popularnost i izrađen je u velikom broju primjeraka (oko 7500). Osnovna verzija helikoptera ima 5 sjeišta, dva za pilote i tri za posadu, Bell je također razvio helikopter sa sedam mjesta koji je dobio naziv Bell 206 LongRanger.
Jet Ranger ulazi u civilnu prodaju 1967. Osnovni Model Bell 206 se od tada modifikovao i nadograđivao tri puta. Jet Ranger II se pojavljuje 1971. a Jet Ranger III s izmjenjenim repnim rotorom i snažnijim motorom 1977. Njegov prepoznatiljivi dizajn glatkih linija je ostao nepromjenjen sve od 1967. Jet Ranger je postao jako popularan kod medijskih kuća koje ga koriste za izvještavanje s lica mjesta a zbog svoje cijene i lakoće održavanja, dostupan je gotovo svima.
S vremenom i Američka vojska uvodu Bell 206 u svoju upotrebu pod nazivom OH-58 Kiowa te vrši dužnost za koju je izvorno bio i namjenjen. Američka obalna straža i marinci koriste 206 za obuku svojih snaga, a njihova verzija nosi naziv TH-57 SeaRanger. LongRanger se uglavnom koristi za evakuaciju bolesnika te kao bolnički helikoper. Bell 206 je i prvi helikopter kojim je upravljala jedna osoba a da je pritom obletjela cijeli svijet. To je uspjelo Dicku Smithu 1983. Tokom svog leta, slijetao je na tankere kako bi helikopter napunio gorivom.
Vojne
== Tehnički podaci (206B-3) == thumb|TH-67A u letu.
Korisnici
thumb|Korisnici Bell 206 u svijetu. thumb|Slovenski Bell 206. thumb|Bugarski Bell 206.
Kineska četvrt (film)
Kineska četvrt američki je film u žanru neo-noir i misterije, snimljen 1974. u režiji Romana Polanskog. Scenarij je napisao Robert Towne, a glavne uloge tumače Jack Nicholson i Faye Dunaway. Film je inspiriran stvarnim događajima u vrijeme Kalifornijskih ratova za vodu, kada se pojavilo niz sporova o vodi u južnoj Kaliforniji na početku 20. stoljeća, kad je Los Angeles osigurao prava na vodu u dolini Owens. Robert Evans bio je filmski producent. a Paramount Pictures distributer. Ovo je bio posljednji film koji je Polanski snimio u SAD-u. Film ima mnogo elemenata noira, a posebno se ističe njegova složena priča, koja je dio misterije i psihološke drame.
Godine 1991. Kongresna biblioteka izabrala je ovaj film za čuvanje u Nacionalnom filmskom registru kao "kulturno, historijski i estetski značajan", a često se nalazi na spisku najboljih ostvarenja u svijetu kinematografije. Imao je 11 nominacija za Oscar, a Towne je osvojio Oscar za najbolji originalni scenarij. Film je osvojio i Zlatni globus u kategorijama za najbolju dramu, najbolju režiju, najboljeg glumca u dramskim filmovima i najbolji scenarij. Američki filmski institut uvrstio ga je 2008. kao drugi među AFI-jevih Top 10 fimskih misterija.
Radnja
Žena koja se predstavila kao Evelyn Mulwray (Ladd) zapošljava privatnog istražitelja J. J. "Jakea" Gittesa (Nicholson) da prati njenog supruga, Hollisa I. Mulwraya (Zwerling), glavnog inženjera Odjela za vodoopskrbu i struju Los Angelesa. Gittes ga prati, i prisluškuje dok se javno protivi stvaranju novih rezervoara, i snima fotografije njega sa jednom mladom ženom (Palmer). Slike su sljedećeg dana objavljene na naslovnoj stranici u novinama. Po povratku u svoj ured, Gittes se suočava sa jednom privlačnom ženom koja, nakon što mu je dokazala da se njih dvoje nisu nikada sreli, nervozno saopštava da je ona prava Evelyn Mulwray (Dunaway) i da on uskoro može očekivati tužbu.
U ranim jutarnjim satima, Evelyn mora iznenada otići; ona upozorava Gittesa da je njen otac opasan i lud. Gittes slijedi njen auto sve do jedne kuće, gdje je uhodi i posmatra kroz prozor dok ona razgovara sa Mulwrayevom ljubavnicom. On optužuje Evelyn da drži tu ženu protiv njene volje, ali ona priznaje da je žena ustvari njena sestra. Narednog dana, jedan anonimni poziv dovodi Gittesa do stana Ide Sessions; on je pronalazi ubijenu, ali tu se nalazi i Escobar koji je čekao na njegov dolazak. Escobar vrši pritisak na njega, jer izvještaj vještaka nalazi slanu vodu u Mulwrayevim plućima, što ukazuje na to da je tijelo premješteno nakon smrti. Escobar sumnja da je Evelyn izvršila ubistvo i govori Gittesu da je brzo pronađe. Na svom povratku u kuću Evelyn, Gittes otkriva par naočala u slanoj vodi u vrtnom ribnjaku i pronalazi sobare kako pakuju njene torbe. Njegove sumnje se uvećavaju, i on se suočava sa Evelyn zbog njene "sestre", za koju ona sad tvrdi da je njena kćerka, Katherine. Gittes je šamara sve dok nije priznala da je žena njena sestra i njena kćerka. Sve ovo ga dovodi do zaključka da je ona bila zlostavljana od strane svog oca. Ona ističe da naočale nisu pripadale njenom mužu, jer on nije nosio takvu vrstu.
Gittes kuje planove da sa njih dvije pobjegne u Meksiko. On savjetuje Evelyn se nađu u kući njenog batlera u Kineskoj četvrti Los Angelesa. Gittes poziva Crossa da se nađu u kući Mulwray i da se dogovore oko djevojke. Cross priznaje svoju namjeru o pripajanju doline Northwest Valley gradu Los Angelesu, a zatim da se navodnjava i razvija. Gittes pokazuje naočale Crossu kao dokaz Mulwrayevog ubistva. Mulvihill se pojavljuje i zapljenjuje naočale, a zatim prisiljava Jakea da ga vozi zajedno sa Crossom do mjesta gdje se nalaze žene.
Mirsad Konstantinović
Mirsad Konstantinović (rođen 27. jula 1956. godine u Sarajevu, preminuo je 25. maja 2008.) nio je jedan od najprestižnijih bosanskohercegovačkih grafičara mlađe generacije. Diplomirao je 1995. na Akademiji likovnih umjetnosti u Sarajevu, Odsjek za grafiku, u klasi profesora Dževada Hoze. Postdiplomski studij završio je kod istog profesora 2007. stekavši zvanje magistra grafike.
Mirsad Konstantinović započeo je umjetničko stvaralaštvo od 1982. godine tokom školovanja na akademiji. Jedno od njegovih najznačajnijih djela je čitav niz primijenjenih grafika manjeg formata pod nazivom "Ex Libris". Izlagao je na mnogobrojnim domaćim i međunarodnim grupnim izložbama. Bio je član Udruženja likovnih umjetnika Bpsne i Hercegovine od 1996. godine. Radio je kao asistent na Odsjeku za grafiku Akademije likovnih umjetnosti u Sarajevu. Izabran je za stručnog saradnika u nastavi - laborant na Odsjeku za grafiku 1996. Dobitnik je jedanaest nagrada za grafiku i crtež, od toga devet međunarodnih.
Drugi o Mirsadu Konstantinoviću
Profesorica na Akademiji likovnih umjetnosti u Sarajevu i historičarka umjetnosti Lejla Bušatlić o umjetničkom stvaralaštvu Mirsada Konstantinovića izjavila je:
Bijeli bor
150px|desno|mini|Areal bijelog bora Bijeli bor (lat. Pinus sylvestris), obični bor, bjelobor, sosna je četinarska golosjemenjača, stablašica iz porodice Pinaceae.
Opis
150px|desno|mini|Iglice 150px|desno|mini|Šišarke bijelog bora Bijeli bor je stablašica, koja dostigne visinu i do 40 m, rijeđe i do 48 m, promjera do 100 cm; dugog je debla u mladosti etažnog rasporeda grana, zaobljene krošnje, a u starosti i na stijenama često kišobranaste krošnje. Drvo i ostali organi biljke obiluju smolnim kanalima (smolom). Zbog širokog areala, opisano je mnogo geografskih oblika i raznih fenotipova.
Kora ovog drveta, na gornjem dijelu debla i na ograncima je tanka, crvenkastožuta, a osipa se u tankim ljuskama, u krošnji i višim dijelovima do 18% promjera. Donji dio debla ima sivosmeđu, duboko izbrazdanu, debelu koru debljine do 35 mm. Debla starijih stabala su crvenkasta i tanka, vrlo smolasta. Uobičajeni atribut "bijeli" dobio je zbog primjetno svjetlije kore i iglica u odnosu na crni bor. Iglice su dugačke,
Razvijenost korijenovog sistema ovisi o tipu podloge i dubini tla, ali redovno ima jaku glavnu žilu. Jedino mu pupovi nisu smolasti; jajasto su valjkasti i zaobljeni. Ljuske su priljubljene sa više-manje slobodnim vrhovima, dužine 2–6 mm. Iglice su na kratkim izdancima, po dvije u bjeličastom rukavcu; duge su 4–8 cm, a široke do 2 mm. Tanke su i savitljive, šiljate, često blago uvijene (usukane), svijetlosivzelenkaste do zelene ili tamnozelene. Ostaju na granama 2-3 godine, na višim nadmorskim visinama i duže. Cvjetovi bijelog bora su jednospolni. Muški su jajasti, sumpornožuti, dugi do 1 cm; ženski su u vidu malih smeđih ili crvenih šišarki.
Jajasto-čunjaste šišarke su svjetlosmeđe ili sivkaste, sa izraženom kratkom drškom na kojoj vise; često su asimetrične, duge 3–8 cm, široke 2–3 cm, rombastog štitića, bez šiljka. Apofiza je ravna ili piramidno izvučena, sa vršnom grbicom. . Sjemenke su tamnosmeđe, duge oko 3–4 mm, sa 3-4 puta dužim prozirnim krilcetom koje ih obuhvata, kao kliještima i od njega se lahko odvaja. Sazrijevaju u oktobru druge godine, a ispadaju u proljeće treće godine. Klije sa 4-8, a najčešće sa 6 kotiledona.
Ekologija
Bijeli bor najbolje uspijeva na pozicijama sa puno svjetlosti, što ga ograničava i smanjuje mu konkurentnost prema ostalim vrstama drveća. Veoma je prilagodljiv je na ekološke uvjete temperature, vlage i tla; zahvaljujući tome i ima tako širok i raznolik areal. Doživi čak i do 250 godina. Početak plodonošenja je između 10-e i 20-e godine na osami, a 20 godina kasnije u sastojini. Mlade biljke su osjetljive na snijeg. Dobro podnosi mraz, sušu i zimske studeni i zagađenja.
Rasprostranjenje
Bijeli bor raste u širokom području Evrope i Sjeverne Azije, na Kavkazu, Krimu, Pirinejskom i Balkanskom poluotoku. U Bosni i Hercegovini i okolnim Balkanskim državama, ovo je autohtona vrsta drveća u pojasu srednih i viših mezofitskih šuma. Ima veliki privredni značaj.
Osobine
Drvo obične borovine je jedričavo, svijetle smeđastocrvene srčike i žućkaste do crvenkastobijele bjeljike. Bjeljika znatno široka u mlađeg drveta, sa oštrim prelazom između zona ranog i kasnog drveta. Smolni kanali teško uočljivi. Drvo sjajno i ima miris terpentina. Udio pora oko 67%.
Mehaničke osobine
Drvo lako 0,59 g/cm3, jako se uteže, meko na pritisak, vlak i savijanje je počvrsto, na smicanje i udarac čvrsto, lako se cijepa, elastično je i trajno drvo. Trajnost mu je, bez vještačkih dodataka radi zaštite: 20-70 godina na zemlji, 90-120 godina pod krovom, 250-500 godina pod vodom, 700-900 godina u stalno suhom, a djelomično u zemlji kao stub ili prag 7-8 godina.
Primjena
Drvo bijelog bora upotrebljava se kao građevno i stolarsko drvo, građevna stolarija, podovi, željeznički pragovi, rudničko drvo, stupovi i šipovi, jarboli, antene i celulozno drvo. Obrađuje se lako i dobro, katkad mu je potrebna saponifikacija. Sporedni proizvod su smola, dobijena smolarenjem i ekstrakcijom iz starih panjeva, katran, terpentinsko ulje i kora za štavljenje. Zbog trajnosti srčike, ubotrebljava se u vodogradnjama i građevinskoj stolariji.
Greške
Greške drveta bijelog bora su: usukanost, kvrgavost, zasmoljenost i modrenje. Od gljivica napadaju ga: Ceratostomella, Trameter, Armillaria merulius, Polyporus, Lophodermium seditiosum, a od insekata Xyloterus, Monochamus, Xyleborus i Sirex.
Edvard Grieg
Edvard Hagerup Grieg rođen je 15. juna 1843. godine u Bergenu u Norveškoj. Njegov pradjed se kao poslovan čovjek doselio iz Škotske u Bergen negdje oko 1770. tako da njegovi porodični korijeni djelomično potiču odatle. Odrastao je u muzičkoj porodici, a osnove muzičkog obrazovanja dobija od svoje majke Gesine već od šeste godine svog života. U ljeto 1858. mladi Grieg se susreo sa čuvenim norveškim violinistom Ole Bull koji je bio porodični prijatelj i zet njegove majke. On je primijetio muzičku nadarenost petnaestogodišnjeg Griega pa je uspio da nagovori njegove roditelje da ga pošalju na školovanje u Leipzig.
Već 1853. poslat je na studije na muzički konzervatorij kod profesora E.F. Wenzela u njemačkom gradu Leipzigu (Conservatoire Leipzig). Godine 1861. održava svoj prvi nastup kao koncertni pijanist u Karlshamnu, Švedska. Nezadovoljan životom u muzičkom konzervatoriju, a naročito poslije zdravstvenih problema, 1862. vraća se u Norvešku na oporavak gdje odrzava svoj prvi nastup u rodnom gradu. Naredne godine odlazi u Kopenhagen, Danska da započne profesionalnu pijanističku karijeru. Tu ostaje tri godine i upoznaje danske kompozitore J.P.E.Hartman, Niels Gade. U Kopenhagenu susreće i svog zemljaka Rikard Nordraaka koji postaje njegov veoma dobar prijatelj i veliki izvor nadahnuća za Griega. Ubrzo Nordraak umire, a Grieg komponira posmrtni marš u njegovu čast.
Tu također upoznaje svoju rodicu i buduću suprugu Ninu Hagerup koju ženi 11. juna 1867. Sljedeće godine rađa im se kćerka Aleksandra koja se razbolijeva i nakon samo 13 mjeseci umire. Do 1885. Grieg je stekao veliki ugled u muzičkom svijetu. Napravio je kuću u Troldhaugenu, Norveška gdje je živio do kraja života. U narednih dvadeset godina Grieg je svoj život organizovao tako da je tokom proljeća i ljeta komponirao muziku, a u jesen i zimu je išao na dugotrajne koncertne turneje. Do kraja svog života Edward Grieg je volio da putuje i to je činio tokom napornih muzičkih turneja širom Evrope.
Muzičko stvaralaštvo
U vrijeme Edvarda Griega norveška kultura je bila pod velikim uticajem iz Danske. Kako postaje stariji on postaje sve više svjestan muzičkog potencijala norveške narodne muzike. Posljedica ovoga je da je Grieg napisao neka od svojih muzičkih djela koja su zasnovana na narodnoj muzici njegove rodne Norveške. To je navelo neke da ga nazovu Chopin sa sjevera. Godine 1867. Grieg objavljuje prvu grupu od osam malih klavirskih djela "Lirska djela". Tokom svog života Grieg će objaviti još devet izdanja ovakvih kratkih klavirskih djela koja će biti grupisana od šest do osam pjesama. Kao što sam naziv djela govori to su veoma lijepa klavirska muzička djela tako karakteristična za period romantizma u kojem je Grieg komponovao. To će biti i njegov zaštitni znak tokom cijele njegove muzičke karijere.
Iste godine je prisustvovao prvom izvođenju zbirke od četiri opere "Der Ring des Nibelungen" (Prsten Nibelunga) od njemačkog kompozitora Richarda Wagnera. Sa velikim uživanjem je poslušao ove opere iako su Grieg i Wagner bili poprilično različiti u njihovim muzičkim koncepcijama. Wagner je pisao opere koje su trajale više od četiri sata, dok je Grieg više usredotočio pažnju na pisanju lijepih i kratkih muzičkih djela. Povodom obilježavanja dvjesta godina od rođenja norveškog filozofa i pozorišnog pisca Ludviga Holberga, Grieg je 1884. godine počeo pisati muzičko djelo pod nazivom "Holberg Suita". Ovo djelo se sastojalo od pet stavaka napisanih za klavir u muzičkom obliku iz 18. vijeka. Poslije samo nekoliko mjeseci Grieg je isto ovo muzičko djelo aranžirao za orkestar sa gudačkim instrumentima. Ovakav lirski muzički oblik je postao veoma popularan u to vrijeme. Edvard Grieg je izbjegavao komponovati veće oblike muzičkog izražavanja poput simfonija i opera, ali je u svom omiljenom muzičkom obliku komponovanja muzike kao minijaturista bio nenadmašan.
Grieg je imao genijalnu sposobnost da napravi melodije duboko ukorijenjene na narodnoj tradiciji Norveške. Bio je inovativni harmonist i uzor mnogim evropskim kompozitorima. Tajna svjetske slave Edvarda Griega je njegova sposobnost da kreira nova klavirska djela koja mogu odsvirati čak i amateri u svojim kućama širom svijeta. Njegova klavirska djela su izuzetna za podučavanje studenata klavira i uz Czerny’s etide bila su obavezni dio klavirskih studija u prvoj polovini 20. vijeka. Njegova muzika je imala veliki doprinos kulturnim ostvarenjima Norveške i njenom ugledu u svijetu.
Adolf Lüderitz
150p|desno|mini|Adolf Lüderitz Adolf Lüderitz (1834-1886) bio je njemački trgovac i osnivač Njemačke jugozapadne Afrike.
Rođen je u Bremenu, gdje se bavio trgovanjem duhanom zajedno sa svojim ocem. 1881. otvara fabriku u Lagosu (današnja Nigerija). 1883. kupuje zemljište u jugozapadnoj Africi, koje u 1884. godini stavlja pod kontrolu Njemačkog carstva. S vremenom ovo zemljište postaje njemačka kolonija Njemačka jugozapadna Afrika. Smrt mu dolazi iznenadno 1886, kad se utopio u rijeci Oranje.
Također pogledajte
= Reference =
Istočno Sarajevo
Istočno Sarajevo (ćirilica: Источно Сарајево) jest grad u Republici Srpskoj u Bosni i Hercegovini. Jedan je od 32 službena grada Bosne i Hercegovine.
Historija
Istočno Sarajevo je nastalo tokom rata u Bosni i Hercegovini od općina i područja u okolini Sarajeva, koje su bila pod kontrolom srpskih snaga.
Istočno Sarajevo je ranije bilo poznato kao Srpsko Sarajevo, ali je odlukom Ustavnog suda BiH taj naziv proglašen neustavnim i diskriminatorskim prema Bošnjacima, Hrvatima i ostalim građanima koji nisu srpske nacionalnosti, jer je u svom nazivu sadržavao odrednicu "srpski". Nalazi se u istočnom dijelu Bosne i sastoji se od sedam općina, među kojima su također i općine koje su prema odluci Ustavnog suda BiH izgubile odrednicu "srpski".
Geografija
Istočno Sarajevo se nalazi u samom geografskom središtu Bosne i Hercegovine.
Najvažniji riječni tokovi su Paljanska i Mokranjska Miljacka, koje, kod mjesta Bulozi čine jedinstveno korito rijeke Miljacke; Prača, koja izvire ispod padina Jahorine na 1462. metra nadomorske visine i Željeznica sa izvorom ispod planine Treskavice.
Ustaše
mini|225px|Grb ustaškog pokreta. Slovo U predstavlja ustaše, [[hrvatski grb predstavlja hrvatski narod, a vatra predstavlja ustašku revoluciju.]] Ustaše je naziv za pripadnike hrvatskog profašističkog pokreta koji se razvio iz organizacije "Ustaša - Hrvatska revolucionarna organizacija". Naziv se također odnosi na nosioce vlasti u NDH te vojnike i oficire vojnog krila pokreta, "Ustaške vojnice".
Nastanak
Ustaški pokret nastao je kao reakcija na ubistvo Stjepana Radića i drugih hrvatskih zastupnika 20. juna 1928. u Beogradskom parlamentu, te na nastavljena ubistva i progone Hrvata pod srpskom diktaturom kralja Aleksandra. U temelju Ustaškog pokreta je bio državotvorni program Hrvatske stranke prava, iz koje je proizašao, kao i zaključak Hrvatskog državnog sabora od 29. oktobra 1918. o uspostavi nezavisne hrvatske države, koji je značio volju hrvatskog naroda. U domovini su djelovale brojne proustaške organizacije, od kojih su najpoznatije bile: Uzdanica, Hrvatski domobran, Ante Trumbić, Ustaški sveučilišni stožer, Junak, Domagoj, Križarsko bratsvo, August Šenoa, Eugen Kvaternik, Hrvatska mladica, Hrvatsko akademsko potporno društvo, Pravaška radnička mladež, Hrvatski Radiš, Seljačka Sloga, Građanska zaštita, Gospodarska Sloga, Pogod, Matica Hrvatska. Izvorno, naziv ustaša znači ustanik, neko ko je ustao, dignuo se protiv nekoga.
Nastanak NDH
mini|Zastava NDH Nakon osovinskog napada na Kraljevinu Jugoslaviju domovinski ogranak ustaškog pokreta pod vodstvom Slavka Kvaternika je 10. aprila 1941. u Zagrebu proglasio Nezavisnu državu Hrvatsku. Vođa ustaškog pokreta, Ante Pavelić, je 15. aprila došao iz Italije i preuzeo vlast. Nova država je obuhvaćala današnju Hrvatsku (bez Istre), Srijem, Bosnu i Hercegovinu. Ubrzo je Pavelić potpisao pristupanje NDH silama Osovine.
Zločini
Najveći zločini su počinjeni u konc-logoru Jasenovac gdje su na najrazličitije načine nehumanim postupcima mučeni i ubijani Srbi, Jevreji, Romi, Bošnjaci i ljudi drugih nacionalnosti, uključujući i Hrvate drugih političkih pogleda na svijet. Po nekim izvorima ubijeno je oko 100.000 ljudi. Međutim, po nekim međunarodnim nezavisnim istraživanjima broj žrtava je manji i više puta je ispravljan za vrijeme komunističke vladavine i manipuliran u političke svrhe. Tako na primjer neovisni i sigurno pouzdani izvor Centar Simon Wiesenthal iz Beča broj žrtava procjenjuje na 85.000. Brojem se žrtva u bivšoj Jugoslaviji ukazivalo na "genocidnost" jednog čitavog naroda, i broj se prema političkoj situaciji ispravljao prema gore ili prema dolje. U Jasenovcu je stradalo oko 1520 Bošnjaka većinom antifašista i partizana.[1].
Svjetsko prvenstvo u atletici 2007.
Svjetsko prvenstvo u atletici 2007. održano je od 25. augusta do 2. septembra u Osaki u Japanu. Najuspješnija nacija bile su SAD sa 26 osvojenih medalja.
Ukupni broj učesnika iznosio je 1978, najviše dotad. Na ovom svjetskom prvenstvu učestvovalo je i dvoje takmičara iz Bosne i Hercegovine.
Trojanski konj (računarstvo)
Naziv trojanski konj nastao je po poznatoj priči o osvajanju grada Troja zloupotrebom povjerenja. Na sličan se način virtualni trojanski konj može predstaviti kao igra ili zanimljiv sadržaj koji neko šalje u e-mail poruci. Kada se pokrene, na računar se instalira aplikacija za udaljenu kontrolu. Osim u e-mail porukama, trojanski konji mogu se pojaviti u obliku datoteka na webu ili mrežama za razmjenu datoteka (P2P programi - Kazaa, WinMX, Limewire itd. ). Mogućnosti su neograničene jer je metoda širenja - korisničko povjerenje. Jedan od simptoma koje pokazuje računar na kojem se nalazi trojanski konj je pokušaj podizanja servera na vašem računaru koji očekuje naređenja autora. Uz instaliran i aktivan lični firewall, ovaj pokušaj bit će evidentiran i moći će se zaustaviti.
Svjetsko prvenstvo u atletici 2007.
Kugla
– Andrej Mihnjevič iz Bjelorusije, koji je osvojio bronzu, naknadno je diskvalificiran zbog pozitivnog doping-testa na SP 2005. Budući da mu je to bio drugi put, dobio je doživotnu suspenziju i poništeni su mu svi rezultati od augusta 2005. naovamo.
Desetoboj
Napomena: (SR) - Svjetski rekord; KR - Kontinentalni rekord; NR - Nacionalni rekord; RP - Rekord prvenstava
1500 m
– Srebrnu medalju osvojila je Ruskinja Jelena Soboljeva, ali joj je ona naknadno oduzeta 2009. zbog pozitivnog doping-testa.
Maraton
Vrijeme: Nakon 5-og km 31. mjesto 18:33 Nakon 10-og km 28. mjesto 36:28 Nakon 15-og km 32. mjesto 55:11 Nakon 20-og km 35. mjesto 1:14:03 Polumaraton 36. mjesto ''1:18:13 Nakon 25-og km 36. mjesto 1:33:42 Nakon 30-og km 35. mjesto 1:54:02
Disk
– Srebrnu medalju osvojila je Ruskinja Darja Piščalnjikova, ali joj je ona naknadno oduzeta 2008. zbog manipulacije testnim uzorcima.
Sedmoboj
Napomena: (SR) - Svjetski rekord; (KR) - Kontinentalni rekord; (NR) - Nacionalni rekord; (RP) - Rekord prvenstava
Tabela medalja
mini|Dodjela medalja bacačima koplja
Enciklopedija
mini|Naslovna strana Enciklopedije... koju je u [[Baselu 1559. štampao hrvatski polihistor Pavao Skalić, gdje je prvi put upotrijebljena riječ enciklopedija u današnjem značenju]] mini|Naučna enciklopedija iz 1772. godine Enciklopedija (starogrčki εγκυκλοπαιδεία, moderni grčki εγκυκλοπαίδεια) je prvobitno od Hippias iz Elis u 5. vijeku p. n. e. utemeljen pojam za sveobuhvatno obrazovanje. Danas se pod pojmom enciklopedije podrazumjeva strukturirano, po mogućnosti opširno opisivanje ljudskoga znanja u jednoj za svakodnevnu potrebu prilagođenoj formi. Danas postoje opće i stručne enciklopedije. Opće enciklopedije obrađuju sva znanstvena područja dok stručne samo jednu oblast ali zato mnogo opširnije. Pojam enciklopedija se znanstveno proučava u nauci enciklopedika u kojoj se koristi enciklopedijska teorija.
Pavel Nedvěd
Pavel Nedved ( češki izgovor: [ˈpavɛl ˈnɛdvjɛt]) je bivši češki nogometaš i reprezentativac. Rođen je 30. augusta 1972. godine u gradu Čebu, u tadašnjoj Čehoslovačkoj, današnjoj Češkoj republici. Igrao je za klubove iz Češke a zatim za italijanske Lacija i Juventusa sa mnogo uspjeha.