cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gilbert (krater)
Lociran je na jugu planete u oblasti Promethei Terra. To je jedan od nekoliko velikih kratera na području koje je jako izrovano udarnim kraterima.
Hrvati
Hrvati su narod u grupi Južnih Slavena, koji uglavnom nastanjuje područje Hrvatske, a žive i u Bosni i Hercegovini, kao jedan od tri konstitutivna naroda. Znatne hrvatske manjine žive u Vojvodini i austrijskoj pokrajini Gradišće, Italiji u području Molise, u Moravskoj, Slovačkoj i Češkoj te u pograničnim područjima zapadne Mađarske, Slovenije, Rusije, Rumunije. Hrvati se često određuju kroz vezanost uz katoličanstvo i hrvatski jezik i vojničko zanimanje. Hrvatski najamnici u svim carskim vojskama od Karla V do Napoleona i Habzburga slovili su kao odani i hrabri vojnici. Najčuvenije konjičke jedinice su svakako La Cavalerie Cravate (La Kavaleri Kravat), mornarica i laka husarska konjica, te Trenkovi panduri. Po crvenom rubcu, koji su supruge, vjerenice, sestre ili majke svojim najmilijima vezivale oko vrata dobila je ime kravata, dok nekoliko termina u konjaništvu podsjeća na hrvatske konjanike, kao Korbač (od Korbat) ili Kravaš od (le Cravate) ili poseban hrvački zahvat - kravata.
Hrvata ima oko 4,5 miliona u Hrvatskoj i oko 500.000 u Bosni i Hercegovini. Njihov broj u inostranstvu se može samo procijeniti, ali pretpostavlja se da u dijaspori živi barem jednako mnogo Hrvata kao i u Hrvatskoj. Najveće emigrantske grupe žive u zapadnoj Evropi, prvenstveno u Njemačkoj, a zatim u Švicarskoj, Švedskoj i Velikoj Britaniji. Od drugih kontinenata, Amerika ima najbrojniju hrvatsku imigraciju, i to u Sjedinjenim Državama (Ohio, California) i Kanadi (Mississauga), kao i u Argentini, Čileu, Brazilu. U obje Amerike brojnost se procjenjuje na oko tri miliona Hrvata. Postoje i važne hrvatske manjine u Australiji (Perth, Sydney) i Novom Zelandu, kao i u Južnoj Africi. Samo u periodu od 1900-14 iselilo se u SAD evidentiranih 600.000 Hrvata, koji su otišli u ekonomsku emigraciju.
Raspadom Austro-Ugarske 1918. godine formirana je kratkotrajna Država Slovenaca, Hrvata i Srba koja se potom Kraljevinom Srbijom spojila u novo Kraljevstvo Srba, Hrvata i Slovenaca, kasnije nazvano Jugoslavija. U novom kraljevstvu prvotno je zadržana teritorijalna podjela na povijesne pokrajine, uključujući Hrvatsku, Slavoniju i Dalmaciju, ali je kasnija podjela zemlje na područja i banove smanjila nacionalni i historijski karakter administrativne podjele. Nakon formiranja banovine 1929. godine, Hrvati su se uglavnom nastanili na područjima Save i Primorja., ali u manjoj mjeri je bilo i područja u susjednim banovima. U pokušaju da se riješi hrvatsko pitanje u Jugoslaviji, 1939. nastala je Banovina Hrvatska koja je obuhvaćala područja nekadašnje Save i Primorske Banovine, kao i dijelove Zetske, Drinske , Vrbaske i Podunavske banovine. U Banovini je Hrvatska pronašla najveći broj kriški(?) Jugoslavije u kojima su Hrvati činili većinu stanovništva, ali i jedan broj kriški(?) u kojima su većinu činili Srbi.
Okupacija i podjela Jugoslavije 1941. formirala je, pod pokroviteljstvom Njemačke i Italije, marionetsku Nezavisnu Državu Hrvatsku u kojoj je uspostavljen ustaški režim. Pored većine bivše Banovine Hrvatske obuhvaćala je i cijelu Bosnu i Hercegovinu i cijeli Srem, odnosno područja nastanjena uglavnom Srbima i Muslimanima. Vlasti NDH proglasile su muslimane Hrvatima islamske vjeroispovijesti, dok su Srbi u ovoj zemlji podvrgnuti progonu i genocidu. NDH nije obuhvaćala neka obalna područja bivše hrvatske Banovine, koju je Italija okupirala i pripojila, niti to područje.Međimurje je okupirala i pripojila Mađarska. Iako je većina Hrvata u početku surađivala s ustaškim režimom, jedan se dio pridružio i jugoslavenskim partizanima.
Nakon vojnog poraza Sila Osovine, Jugoslavija je obnovljena kao socijalistička federacija, u kojoj je jednu od šest republika činila i Hrvatska. U odnosu na NDH, nova socijalistička Hrvatska nije obuhvaćala Bosnu i Hercegovinu i istočni Srem, ali su joj pripale Baranja i Istra i obuhvaćale su Međimurje, kao i obalna područja bivše Banovine. Znatan broj Hrvata ostao je i u Bosni i Hercegovini, gdje je imao jednak status sa Srbima i muslimanima. Dugogodišnji predsjednik socijalističke Jugoslavije bio je Josip Broz Tito, hrvatski državljanin.
U trenutku raspada Jugoslavije, 1990-ih, Hrvatska i Bosna i Hercegovina proglasile su nezavisnost. Do 1995. godine u tim je zemljama vodio građanski rat u kojem su sudjelovali Hrvati. Srbi u Hrvatskoj, nasuprot novom hrvatskom režimu na čelu s Franjom Tuđmanom , formirali su Republiku Srpsku Krajinu , koju je 1995. godine porazila vojska Hrvatske, nakon čega je veliki dio Srba pobjegao iz Hrvatske. Hrvati iz Bosne i Hercegovine naselili su se na područjima koja su Srbi ostavili u Hrvatskoj. Tokom rata u Bosni i Hercegovini, Hrvati su se formirali s ovih prostora - Hrvatska Republika Herceg-Bosna. Kasnije je ukinut i uključen u novoformiranu federaciju (današnja Federacija Bosne i Hercegovine ). Nakon Daytonskog sporazuma 1995. godine, kojim je okončan rat u Bosni i Hercegovini, Hrvati imaju status jednog od tri konstitutivna naroda Bosne i Hercegovine, kao i stupanj teritorijalne autonomije na kantonalnoj razini.
Hrvati na Balkanu
mini|Udio [[Katoličanstvo u Bosni i Hercegovini|Hrvata u Bosni i Hercegovini prema popisu iz 2013.]] Danas etnički prostor Hrvata obuhvaća cjelokupan prostor Republike Hrvatske, od rijeke Dragonje na zapadu u Istri do Prevlake i Boke Kotorske na jugoistoku, te od rijeke Sutle na sjeverozapadu do rijeke Dunava na istoku.
Hrvati u Bosni i Hercegovini
mini|Katedrala sv. Terezije Avilske u Subotici Hrvati u Srbiji, Hrvati u Vojvodini,
Bunjevci, Šokci, Janjevci, Karaševski Hrvati
Hrvati u inozemstvu
mini|Mapa lokacije dijalekata u Hrvatskoj i područjima u BiH
Jezik
Standardni hrvatski jezik temelji se na štokavskim govorima. Pored štokavskih, u govornom hrvatskom su zastupljeni i čakavski i kajkavski govori. Od štokavskih narječja Hrvate uglavnom predstavljaju mlađi ikavski, slavonski, istočnohercegovački i istočno bosanski jezik. Mali dio Srijemskih Hrvata govori dijalektom šumadija-vojvođanski, dok u rumunjskom Banatu i Kosovu i Metohiji govore prizren-timočki dijalekt.
Religija
Hrvati su pretežno katolici, ali među njima ima ateista i protestanata.
Sjeverna Bosna (1718–1739)
mini|Teritorij koji je pripadao Habsburškoj monarhiji između 1718 i 1739. godine. Sjeverna Bosna, Kraljevina Bosna ili Dio Kraljevine Bosne (latinski: Regni Bosniae Pars), jeste bivša teritorija pod upravom Habsburške monarhije između 1718. i 1739. godine. Požarevačkim mirom iz 1718. godine, ovo područje je izdvojeno iz Osmanlijskog Bosanskog pašaluka i priključeno Habzburškoj monarhiji. Teritorija je obuhvatala Semberiju i Posavinu, odnosno područje duž desne obale rijeke Save. Nakon Beogradskog mira iz 1739. godine, ovo područje je ponovo sastavni dio Bosanskog pašaluka unutar Osmanlijskog carstva.
Sima Ćirković
Sima Ćirković (Сима Ћирковић; 29. januar 1929 – 14. novembar 2009) bio je srbijanski historičar i akademik.
Bio je dopisni i redovni član SANU, ANUBiH, JAZU, CANU, VANU, Académie européenne d'histoire, u Briselu. Glavno područje njegovog istraživanja predstavlja srednjovjekovna historija južnoslavenskih naroda i prostora, posebno bosanske i srpske države. Koautor je Istorije Crne Gore, knj. II (2. sv. 1970), Istorije Jugoslavije (1972), Istorije srpskog naroda (l-II, 1981-82), autor kritičkih komentara uz Kraljevstvo Slovena Mavra Orbinija (1968) te komentara uz pretiske izdanja Stari srpski zapisi i natpisi Lj. Stojanovića (1982), Srbi i Turci XIV i XV veka (1960), Selo (1965) i Istorija i tradicija S. Novakovića (1982), Srpske zernlje u srednjem veku M. Dinića (1978) i Nemirno Pomorje u XV veku I. Božića (1979). Glavna djela: Herceg Stefan Vukčić Kosača i njegovo doba (1964), Istorija srednjovekovne bosanske države (1964), Srbi u srednjem veku (I Serbi nel medioevo, 1992), ''Rabotnici, vojnici, duhovnici. Društva srednjovekovnog Balkana'' (1997).
Politički stavovi i aktivizam
U januaru 1975. godine Sima Ćirković je podnio ostavku na mjesto dekana Filozofskog fakulteta Univerziteta u Beogradu nakon planirane suspenzije disidentske marksističke humanističke grupe Praxis, koji su zajedno sa njim bili profesori na istom fakultetu. Godine 1986. on je kritizirao Memorandum Srpske akademije nauka i umjetnosti, dok su za vrijeme opsade Dubrovnika 1991. godine on i drugi jugoslavenski historičari poslali otvoreno pismo jugoslavenskim vojnim snagama tražeći od njih da ne oštećuju stari historijski dio grada.
Iz bibliografije Sime Ćirkovića
Bibliografija predstavlja izbor vezan za historiju srednjovjekovne Bosne:
Skopaljska dolina
Historija
Skopaljska dolina se pominje u Povelji ugarskog kralja Bele IV 1244. godine, a u periodu srednjovjekovne samostalne Bosne bilježi se često prisustvo bosanskih kraljeva u ovim krajevima.
Manifest komunističke partije
mini|Naslovna strana Komunističkog manifesta. Komunistički manifest, isto tako poznat kao Manifest Komunističke partije, je jedan od najvažnijih političkih proglasa u historiji.
Na zahtjev tada tajne organizacije Savez komunista, njemački filozofi Karl Marx i Friedrich Engels su napisali ovaj proglas godine 1847. Objavljen je prvobitno 21. februara 1848. u Londonu na njemačkom jeziku pod nazivom Manifest der Kommunistischen Partei u vrijeme izbijanja revolucije 1848. godine. Manifest je kasnije priznat kao jedan od najuticajnijih svjetskih političkih dokumenata. On predstavlja analitički pristup klasnoj borbi (historijskoj i sadašnjoj) i sukobima kapitalizma i kapitalističkog načina proizvodnje, a ne predviđanju mogućih budućih oblika komunizma. Komunistički manifest objedinjuje Marksove i Engelsove teorije o prirodi društva i politike, naime da je, prema njihovim vlastitim riječima: "historija svih dosadašnjih društava je historija klasnih borbi". Također, u ovom proglasu se ukratko prikazuju njihove ideje o tome kako će kapitalističko društvo tog vremena na kraju biti zamijenjeno socijalizmom. Pri kraju Manifesta, autori pozivaju na "nasilno rušenje svih postojećih društvenih odnosa", što je poslužilo kao opravdanje za sve komunističke revolucije širom svijeta. U njemu se po prvi put izlažu i ciljevi komunističkog pokreta: proleterska revolucija koja će uvesti društveno uređenje zvano socijalizam, ukinuti vlasništvo nad zemljom, nasljedno pravo, uvesti opće obrazovanje, nacionalizirati sredstva za proizvodnju te tradicionalnu obitelj zamijeniti komunama, sve u cilju postupnog ukidanja klasnih razlika, odumiranja države i stvaranja novog uređenja zvanog komunizam. Godine 2013. Manifest Komunističke partije je registrovan u UNESCO-ovom Programu sjećanja na svijet zajedno sa Marksovom knjigom Kapital, Knjiga I.
Sadržaj
Manifest komunističke partije je podijeljen na preambulu i 4 poglavlja, od kojih je zadnje kratki zaključak. Važno mjesto u Manifestu zauzima kritički osvrt na razne nemarksističke teorije socijalizma i reakcionarne "pseudo-socijalističke" doktrine poput buržoaskog socijalizma. Kritika je upućena utopijskom "grubom i nepromišljenom komunizmu" onih koji su jednostavno propagirali princip "zajedničkog privatnog vlasništva. Osim toga, u Manifestu se kaže da:
Prvo poglavlje Manifesta pod nazivom, "Buržuji i proleteri", objašnjava materijalističku koncepciju historije. "Manifest" počinje riječima: Završava se sljedećim rečenicama: "Neka vladajuće klase drhte pred komunističkom revolucijom. Radnici nemaju šta da izgube sem svojih okova. A dobiće cijeli svijet". Potom slijedi i čuveni historijski slogan: Društva su oduvijek imala oblik ugnjetavane većine koja je iskorištavana pod jarmom ugnjetavajuće manjine. U kapitalizmu, industrijska radnička klasa, ili proletarijat, upuštaju se u klasnu borbu protiv vlasnika sredstava za proizvodnju, buržoazije. Kao i do sada, ova borba će završiti revolucijom koja restrukturira društvo, ili "zajedničkom propašću klasa koji se suprotstavljaju". Buržoazija, kroz "konstantno revolucioniranje proizvodnje i neprekidnog poremećaja svih društvenih odnosa", pojavila se kao vrhovna klasa u društvu, istiskujući sve stare sile feudalizma. Buržoazija neprestano eksploatiše proletarijat za svoju radnu snagu, stvarajući profit za sebe i akumulirajući kapital. Međutim, buržoazija služi sebi kao "sopstveni grobari", a proletarijat će neizbježno postati svjestan svog vlastitog potencijala i uspona na vlast kroz revoluciju, zbacujući buržoaziju.
Drugo poglavlje pod nazivom "Proleteri i komunisti" počinje izjavom o odnosu svjesnih komunista prema ostatku radničke klase. Komunistička partija neće se suprotstaviti drugim partijama radničke klase, ali će za razliku od njih izraziti opštu volju i braniti zajedničke interese svjetskog proletarijata u cjelini, nezavisno od svih nacionalnosti. Najbliži cilj komunista jeste isti kao i kod svih ostalih proleterskih partija: formiranje proletarijata u klasu, rušenje buržoaske vladavine, osvajanje politicke vlasti od strane proletarijata. Teorijske postavke komunista su samo opšti izrazi stvarnih odnosa postojeće klasne borbe, historijskog kretanja koje se vrši pred našim očima. U ovom poglavlju se dalje brani komunizam od raznih prigovora, uključujući i tvrdnje da se zalaže za prostituciju u komunama ili da obeshrabruje ljude da rade. Poglavlje završava navođenjem skupa kratkoročnih zahtjeva, među njima su: 1. Eksproprijacija zemljišne svojine i upotreba zemljišne rente na državne izdatke.
2. Jako progresivni porez.
3. Ukidanje prava naslijeđa.
4. Konfiskacija imovine svih emigranata i pobunjenika.
5. Centralizacija kredita u rukama države preko nacionalne banke s državnim kapitalom i isključivim monopolom.
6. Centralizacija cjelokupnog transportnog sistema u rukama države.
7. Umnožavanje nacionalnih fabrika, oruđa za proizvodnju, krčenje i poboljšavanje zemljišta po opštem planu.
8. Jednaka obaveza za sve, stvaranje industrijskih armija, naročito za zemljoradnju.
9. Ujedinjavanje rada zemljoradnje i industrije, uticanje na postepeno odstranjivanje suprotnosti izmedu grada i sela.
10. Javno i besplatno vaspitavanje sve djece. Odstranjivanje fabričkog rada djece u današnjem obliku. Sjedinjavanje vaspitavanja s materijalnom proizvodnjom itd.
Sprovođenje ovih mjera dovelo bi do preteče bezdržavnog i besklasnog društva. Na mjesto starog buržoaskog društva s njegovim klasama i klasnim suprotnostima stupa udruživanje, u kome je slobodni razvitak svakog pojedinca uslov slobodnog razvitka za sve.
Treće poglavlje pod nazivom "Socijalistička i komunistička literatura" razlikuje komunizam od drugih socijalističkih doktrina koje su preovladavale u to vrijeme. Socijalističke doktrine tog vremena se mogu podijeliti na: konzervativni (buržoaski socijalizam), reakcionarni socijalizam, utopijski socijalizam i komunizam. Iako se stepen prigovora prema rivalskim idejnim perspektivama razlikuje, svi se odbacuju zbog zagovaranja reformizma i neuspjeha u prepoznavanju prestižne revolucionarne uloge radničke klase.
Zaključno četvrto poglavlje Manifesta pod nazivom "Stav komunista prema raznim opozicionim strankama" ukratko raspravlja o komunističkom stavu o borbama u određenim zemljama sredinom 19. vijeka, kao što su Francuska, Švicarska, Poljska i Njemačka. Njemačka koja je u "praskozorju buržoaske revolucije" i predviđa da će uskoro uslijediti svjetska revolucija. Završava se proglašenjem saveza sa demokratskim socijalistima, hrabro podržavajući druge komunističke revolucije i pozivajući na ujedinjenu međunarodnu proletersku akciju - "proleteri svih zemalja ujedinite se!".
Baština
thumb|lijevo|250px|Poštanska marka objavljena 1948. godine u SSSR, kojom je obilježena 100. godišnjica od objavljivanja Manifesta komunističke partije. Određeni broj pisaca s kraja 20. i 21. vijeka komentarisali su kontinuiranu relevantnost Komunističkog manifesta. U posebnom broju žurnala Socijalistički registar obilježena je 150. godišnjica Manifesta, a britanski filozof Peter Osborne je tvrdio da je to bio "najutjecajniji tekst pisan u 19. vijeku". Akademik John Raines je 2002. godine primijetio: Engleski marksista Chris Harman je 2003. godine izjavio:  Britanski politički teoretičar Alex Callinicos, urednik časopisa Međunarodni socijalizam, izjavio je 2010. godine: Pišući u dnevnim novinama The London Evening Standard, Andrew Neather je naveo ponovno izdanje Komunističkog manifesta izdavačke kuće Verso Books 2012. godine sa uvodom historičara Erica Hobsbawma kao dio preporoda ideja ljevičarskih tema koje uključuju objavljivanje Owen Jonesovog bestselera pod nazivom "Chavs: Demonizacija radničke klase" i dokumentarni film Jasona Barkera Marx Reloaded.
NGC 6771
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Valjak
Cilindar (iz starogrčkog κύλινδρος) je tradicionalno bio trodimenzionalni čvrsti oblik, jedan od najosnovnijih krivolinijskih geometrijskih oblika. U elementarnoj geometriji, smatra se prizmom s krugom kao osnovom.
Cilindar se također može definirati kao beskonačna krivolinijska površina u različitim modernim granama geometrije i topologije. Promjena u osnovnom značenju – čvrsto tijelo naspram površine (kao kod lopte i sfere) – stvorila je izvjesnu dvosmislenost u terminologiji. Ova dva koncepta mogu se razlikovati upućivanjem na čvrste cilindre i cilindrične površine. U literaturi se neukrašeni termin cilindar mogao odnositi na bilo koji od ovih ili na još specijalizovaniji objekt, desni kružni cilindar.
Definicije i rezultati u ovom dijelu su preuzeti iz teksta Plane and Solid Geometry iz 1913., autora Georgea Wentwortha i Davida Eugenea Smitha.
mini|200x200piksel| Desni i kosi kružni cilindar [[Datoteka:Circular_cylinder_rh.svg|mini|203x203piksel|Desni kružni cilindar poluprečnika
r
Tentacruel
Ime Tentacruel kombinacija je engleskih riječi "tentacle" = krak, odnoseći se na njegove brojne pipke, i "cruel" = opak, odnoseći se na njegovu osobnost. U početku, njegovo je ime trebalo biti Man O War, odnoseći se na engleski naziv portugalske lađice, "Portuese man o' war". Njegovo japansko ime, Dokukurage, kombinacija je japanskih riječi 毒 doku (otrov) i 水母 kurage (meduza).
Valjak
i visine
Tentacruel
Biološke karakteristike
Tentacruel izgledom nalikuje na meduzu, s četrnaest sivih krakova kao i dvije plave otrovne kandže. Jedne od njegovih najosnovnijih značajki jesu tri crvene sfere na njegovoj glavi, kojima se može koristiti kako bi odaslao ultrazvučne valove na protivnika. Zbog svoje agresivnosti i teritorijalnosti, Tentacruel je poznat kao "Morski gangster".
Valjak
h
Tentacruel
Biološke karakteristike
Njegovih se četrnaest krakova može slobodno produžiti i povući. Veći dio vremena, Tentacruel svoje krakove drži povučene. Tokom lova na plijen, Tentacruel ih produžuje kako bi imobilizirao i otrovao žrtvu. U jednom trenutku može uhvatiti preko 80 žrtava – po nekoliko u svaki krak. Krakovi mogu upijati vodu kako bi dobili na elastičnosti.
Valjak
]] mini| U [[Projektivna geometrija|projektivnoj geometriji, cilindar je jednostavno konus čiji je vrh u beskonačnosti, što vizuelno odgovara cilindru u perspektivi koji izgleda kao konus prema nebu.]]
Tentacruel
U videoigrama
Tentacruel, kao i njegov prethodni oblik Tentacool, relativno je čest Pokémon u Pokémon franšizi videoigara, jer se obično pojavljuje u velikom broju kada igrač surfa preko bilo kakve vodene površine.
Divlji se Tentacrueli mogu uhvatiti u gotovo na svakom morskom području, iako ih se može dobiti razvijanjem iz Tentacoola na 30. razini.
Tentacruelova snaga leži u njegovim visokim Speed i Special Defense statistikama, kao i u njegovoj sposobnosti učenja raznih snažnih tehnika; kako napadačkih, tako i odbrambenih. Tentacruel je veoma dobar "Specijalni zid" (Pokémon koji prima udarce Specijalnih napada) te ga se veoma rijetko koristi. Iz tog razloga, neki igrači u kompetitivnim igrama mogu iznenaditi ostale igrače Tentacruelom, koji, prilikom sastavljanja svoga tima, neće dati pretjeranu pažnju Pokémonima koji se rijetko koriste u kompetitivnim igrama, poput samog Tentacruela.
U animiranoj seriji
Tentacruel se pojavio u nekoliko epizoda Pokémon animirane serije. Njegovo najznačajnije pojavljivanje bilo je u epizodi 19 ("Tentacool and Tentacruel").
U epizodi Tentacool and Tentacruel, Ash, Brock i Misty dolaze u grad Porta Vista u kojm gradonačelnik nudi nagradu onome tko uništi čitavu populaciju Tentacoola koji sprečavaju izgradnju luksuznog hotela na moru. Kada Tim Raketa stigne u gradu, bivaju primamljeni nagradom i pripreme plan kako uništiti Tentacoole koristeći hemikalije. Doduše, izlijevanjem kemikalija na jednog od brojnih Tentacoola rezultira njegovom evolucijom u Tentacruela, koji zbog radioaktivnih tvari u kemikaliji izrasta u puno većeg Tentacruela od očekivanog. Tentacooli, pod vodstvom Tentacruela, nastave razarati gradsku obalu, prijeteći njegovim stanovnicima. Nakon što uništi većinu zgrada, Tentacruel uzme Meowtha Tima Raketa i koristi ga kao sredstvo komunikacije s ljudima. Kaže kako su Pokémoni izgubili svoje prijašnje domove zbog ljudskog nemara, i kako je sada red da ljudi izgube svoje domove. Doduše, na kraju Pikachu, Misty i jedan Horsea uvjere Tentacoole i Tentacruela da prestanu, koji oproste ljudima, iako ih upozore kako im drugi put neće biti oprošteno ako počine istu pogrešku.
Ovo je prva epizoda Pokémon animirane serije koja pokazuje kako su divlji Pokémoni sposobni napasti ljude ako im oni počnu uništavati njihov okoliš.
Epizoda je neko vrijeme zabranjena u SAD-u nakon napada na WTC, 11. septembra 2001. Epizoda je sadržavala nekoliko prizora u kojem brojne zgrade bivaju uništene od strane Pokémona.
Boren
mini|250p|Položaj Borena, zapadno se nalazi Motala Boren (fon. Buren) je jezero koje se nalazi u švedskoj pokrajini Östergötland između gradova Borensberg i Motala. Površina jezera iznosi 28 km2, dok je navjeća dubina 14 m. Jezero je na 73 metra iznad mora.
Jezero je sastavni dio Göta kanala i rijeke Motala. Grad Borensberg, koji se nalazi na istočnoj obali jezera, je dobio ime po Borenu. Na južnoj strani jezera se nalazi rt Birgitta (Birgittas udde) i plemićko imanje Ulfåsa iz 12. vijeka. Tokom hladnih zimskih mjeseci jezero se smrzne i tako postaje popularno klizalište.
IC 502
IC 502 (također poznat kao PGC 23469) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 193 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Rak. Najveći prečnik je 0,40 (22 hiljade sg) a najmanji 0,4 uglovnih minuta (22 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio Stephane Javelle 12. aprila 1893. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Dehidracija
U fiziologiji, dehidracija je nedostatak ukupne tjelesne vode, sa pratećim poremećajem metaboličkih procesa. Nastaje kada gubitak slobodne vode premašuje unos slobodne vode, obično zbog vježbanja, bolesti ili visoke temperature okoline. Blaga dehidracija također može biti uzrokovana diurezom uronjavanja, što može povećati rizik od dekompresijske bolesti kod podvodnih ronilaca.
Većina ljudi može tolerirati smanjenje ukupne količine vode u tijelu za 3–4% bez poteškoća ili štetnih posljedica po zdravlje. Smanjenje od 5–8% može uzrokovati umor i vrtoglavicu. Gubitak preko deset posto ukupne tjelesne vode može uzrokovati fizičko i psihičko pogoršanje, praćeno jakom žeđi. Smrt se javlja gubitkom između petnaest i dvadeset pet posto vode u tijelu. Blagu dehidraciju karakterizira žeđ i opća nelagodnost i obično se rješava oralnom rehidracijom.
Dehidracija može uzrokovati hipernatremiju (visok nivo iona natrija u krvi) i razlikuje se od hipovolemije (gubitak volumena krvi, posebno krvne plazme).
Uzrok
Faktori rizika za dehidraciju uključuju, ali nisu ograničeni na: naprezanje po vrućem i vlažnom vremenu, stanovanje na velikim nadmorskim visinama, atletiku izdržljivosti, starije odrasle osobe, dojenčad, djecu i osobe koje žive s hroničnim bolestima.
Dehidracija također može biti nuspojava mnogih različitih tipova lijekova i pripravaka.
Čini se da su kod starijih osoba glavni uzroci dehidracije prigušen odgovor na žeđ ili neadekvatna mogućnost pristupa slobodnoj vodi zbog viška slobodne vode (posebno povezanih s hiperglikemijom). Višak slobodne vode ili hipotonijske vode može napustiti tijelo na dva načina – osjetljiv gubitak kao što su osmotska diureza, znojenje, povraćanje i proljev i neosjetljiv gubitak vode, koji se javlja uglavnom kroz kožu i respiratorni trakt. Kod ljudi, dehidracija može biti uzrokovana širokim spektrom bolesti i stanja koja narušavaju homeostazu vode u tijelu. Oni se javljaju prvenstveno zbog smanjene žeđi/pristupa vode ili prekomjernog nivoa natrija.
Dijagnoza
Dehidracija nastaje kada unos vode ne nadomješta slobodnu vodu izgubljenu zbog normalnih fizioloških procesa, uključujući disanje, mokrenje, znojenje ili drugih uzroka, uključujući proljev i povraćanje. Dehidracija može biti opasna po život kada je teška i dovesti do napada ili respiratornog zastoja, a također nosi rizik od osmotskog cerebralnog edema ako je rehidracija prebrza.
Termin "dehidracija" se ponekad pogrešno koristio kao proxy za odvojeno, povezano stanje zvano hipovolemija, što se posebno odnosi na smanjenje volumena krvne plazme. To dvoje se reguliše kroz nezavisne mehanizme kod ljudi; razlika je važna u vođenju liječenja.
Prevencija
Za rutinske aktivnosti, žeđ je obično adekvatan vodič za održavanje odgovarajuće hidratacije. Minimalni unos vode će varirati pojedinačno u zavisnosti od težine, okruženja, ishrane i genetičke osnove. Uz vježbanje, izlaganje vrućim sredinama ili smanjen odgovor na žeđ može biti potrebna dodatna voda. Kod sportista na takmičenjima, pijenje za žeđ optimizira performanse i sigurnost, uprkos gubitku težine, a od 2010. nije bilo naučnog istraživanja koje pokazuje da je korisno biti ispred žeđi i održavati težinu tokom vježba.
Kod većine sportista koji vježbaju i znoje se 4–5 sati s koncentracijom natrija u znoju manjom od 50 mmol/L, ukupni izgubljeni natrij je manji od 10% ukupnih zaliha u tijelu (ukupne zalihe su približno 2.500 mmol, ili 58 g za osobu od 70 kg). Čini se da većina ljudi dobro podnosi ove gubitke. Uključivanje natrijuma u napitke koji zamjenjuju tekućinu ima neke teorijske prednosti i predstavlja mali ili nikakav rizik, sve dok su ove tekućine hipotonične (budući da je glavni oslonac prevencije dehidracije zamjena gubitka slobodne vode).
Tretman
U nekim slučajevima, korekcija dehidriranog stanja postiže se nadoknadom potrebne vode i elektrolita (oralnom rehidracijom, ili zamjenom tečnosti intravenskom terapijom). Pošto je oralna rehidracija manje bolna, neinvazivna, jeftina i lakša za pružanje, to je tretman izbora za blagu dehidraciju. Rastvori koji se koriste za intravenoznu rehidraciju moraju biti izotonični ili hipertonični. Čista voda ubrizgana u vene će uzrokovati razgradnju (lizu) crvenih krvnih zrnaca (eritrociti).
Kada svježa voda nije dostupna (npr. na moru ili u pustinji), morska voda ili pića sa značajnom koncentracijom alkohola će pogoršati dehidraciju. Urin sadrži nižu koncentraciju rastvorene tvari od morske vode; ovo zahtijeva da bubrezi stvaraju više urina kako bi uklonili višak soli, što uzrokuje gubitak vode nego što je potrošeno iz morske vode. Ako je osoba dehidrirana i odvedena u medicinsku ustanovu, također se može koristiti IVs.
Za teške slučajeve dehidracije u kojima su prisutni nesvjestica, vrtoglavica ili drugi jako inhibirajući simptomi (pacijent nije sposoban da stoji ili jasno razmišlja), potrebna je hitna pomoć. Tečnosti koje sadrže odgovarajuću ravnotežu zamjenskih elektrolita daju se oralno ili intravenozno uz kontinuiranu procjenu statusa elektrolita; potpuno razrješenje je normalno u svim slučajevima osim u najekstremnijim slučajevima.
Brezovica pri Medvodah
mini|280px|Brezovica pri Medvodah, šumska cesta Brezovica pri Medvodah je naseljeno mjesto u sastavu općine Medvode, regija Srednja Slovenija, Slovenija.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Brezovica pri Medvodah je imala 12 stanovnika.
Napomena: ''Do 1953. iskazivano pod imenom Brezovica. U 2013. izvršena je manja razmjena teritorija između naselja Brezovica pri Medvodah i Tehovec. U 2016. izvršena je manja razmjena teritorija između naselja Brezovica pri Medvodah i Trnovec.''
Šahovski turnir u Baden-Badenu 1870.
mini|[[Baden-Baden, Njemačka]] Ovaj turnir može se smatrati prvim šahovskim superturnirom. U poređenju s turnirom u Londonu 1851. i 1862. te onim u Parizu 1867. tri glavne razlike bile su: a) vrijeme je bilo ograničeno satom; b) remi se računao kao pola boda; c) pozvani su samo vrhunski svjetski šahisti. Po sličnom principu kasnije su organizirani turniri u Tilburgu, Linaresu i Dortmundu.
Ignatz von Kolisch obavljao je funkciju sekretara u organizacijskom komitetu turnira. Predsjednik komiteta bio je moldavski princ Mihail Sturdza, a potpredsjednik ruski pisac Ivan Turgenjev. Komisiju za žalbe činili su mađarski baron Maythény i baron Von Kolisch.
Rat njemačkih država i Francuske
Početak turnira poklapa se s početkom međunarodnog konflikta. Nakon međusobnih provokacija, pet država počelo je mobilizaciju svojih trupa: Francuska 14. jula, Pruska 15. jula, Baden i Bavarska 16. jula i Württemberg 18. jula. Francuska objavljuje rat Pruskoj 19. jula. Južne njemačke države stale su na stranu Pruske. Rat se približavao Baden-Badenu. Grmljavina topova mogla se čuti na udaljenosti od 30 km. U jednom manevru južno krilo francuske armije zauzelo je položaje s druge strane Rajne.
Bilo je prijedloga da se turnir zbog novonastale situacije odgodi za godinu dana, ali je to odbijeno. Tačno u 9 ujutro 18. jula 1870. turnir je počeo. Nekoliko bogataša i aristokrata bilo je prisutno kao posmatrači. Ručak je počinjao u 13 sati. Prekinute partije završavale su se istog dana. Oni koji su završili svoje partije provodili su vrijeme u popodnevnoj šetnji. Uvečer su slušali banjski bend i ispijali vino u lokalnom vinskom podrumu. Jedne večeri Blackbume, De Vere i Steinitz zapjevali su engleske pjesme, šetajući van grada, i naletjeli na njemačku patrolu. Zamalo se desio međunarodni incident. Mnogo ozbiljnija stvar bila je Sternova mobilizacija kao bavarskog rezervista nakon četvrtog kola. Kao i Zukertort, Stern odlazi u rat. 4. septembra poslao je poruku s ratišta blizu Sedana: "Car Napoleon je matiran."
Učesnici
Na turniru po dvostrukom sistemu učestvovalo je 10 najboljih tadašnjih igrača u svijetu:
Lange, Zukertort i Meitner nisu učestvovali iz različitih razloga.
Tabela
mini|[[Adolf Anderssen]] Anderssen je osvojio 3.000 franaka, Steinitz 600, a Neumann i Blackburne po 200.
Kačanj
Kačanj je naseljeno mjesto u općini Bileća, Bosna i Hercegovina.
Šefik Bešlagić
Šefik Bešlagić (Gornja Tuzla, 6. april 1908 – Sarajevo, 19. novembar 1990) bio je bosanskohercegovački kulturni historičar.
Šefikov otac Agan bio je učitelj, a majka Devleta, rođena Mulalić, domaćica. Osnovnu školu završio je u Doboju, nižu gimnaziju u Tuzli, a Učiteljsku školu u Sarajevu 1928. Bio je učitelj u Žeravcu kod Dervente i u Gračanici u periodu 1929. – 1935. Pohađao je Višu pedagošku školu Zagrebu na umjetničkoj grupi predmeta 1935.-1937., gdje je i diplomirao. Kao nastavnik građanskih škola radio je u Drnišu, Konjicu i Tuzli u periodu 1938.-1943. Od 1943. Bešlagić je u partizanima na raznim dužnostima (komandant bataljona Tuzlanskog odreda, komandant mjesta u Gornjoj Tuzli i Gračanici, saobraćajni ofcir III korpusne vojne oblasti, okružni organ Zemaljske komisije za ispitivanje zločina okupatora i njihovih pomagača). Imao je čin kapetana I klase. Za doprinos antifašističkoj borbi nagrađen je sa više odlikovanja i priznanja. U toku rata odlikovan je Ordenom za hrabrost i Ordenom zasluga za narod III reda, a poslije rata Ordenom rada II reda i Ordenom zasluga za narod sa srebrnom zvijezdom.
Poslije Drugog svjetskog rata Bešlagić je povjerenik Sreskog, Okružnog i Oblasnog odbora u Doboju i Tuzli. Obavljao je funkciju direktora Gimnazije u Doboju (1947.-1949.) Bio je inspektor u Ministarstvu prosvjete i Ministarstvu za nauku i kulturu Narodne republike Bosne i Hercegovine do 1952. Na mjestu direktora Zemaljskog zavoda za zaštitu spomenika kulture i prirodnih rijetkosti/Zavoda za zaštitu spomenika kulture Bosne i Hercegovine je u periodu 1952.-1967., kada, po vlastitoj želji, odlazi u penziju. Više godina je urednik časopisa Naše starine, u kojemu je podrobno opisao spomenike u dolini Neretve (područje Jablaničkog jezera), Raškoj Gori i Drežnici, te na Kupreškom i Duvanjskom polju.
Bešlagić se konstantno usavršavao. Vanredno je studirao na Filozofskom fakultetu Beogradu 1949.-1950. Godine 1955. dobio je zvanje stručnog saradnika, 1959. zvanje savjetnika, a 1961. zvanje višeg stručnog saradnika. Za naučni rad u proučavanju materijalne kulture Bosne i Hercegovine nagrađivan je visokim priznanjima svoga vremena, Dvadesetsedmojulskom nagradom Bosne i Hercegovine za 1972. i nagradom ‘Veselin Masleša’ za naučnoistraživački rad. Dobitnik je Plakete grada Sarajeva, Plakete grada Doboja i Povelje Turističkog saveza Bosne i Hercegovine. Bio je predsjednik Društva konzervatora Jugoslavije. Sahranjen je na gradskom groblju Bare u Sarajevu.
Preokupacija Bešlagićevog interesa je kamen, djelo ljudskog stvaralaštva u kamenu. To su stećci, nišani, stolice i korita, pretežno nadgrobni spomenici, ali i natpisi, načini zrade, simbolika ukrašavanja, pripadnost, rasprostranjenost, evidentiranje, konzerviranje, zaštita i upotrebna vrijednost kamena. Višegodišnja tematska specijaliziranost rezultirala je ostvarenjima koja ga svrstavaju među najpoznatije historičare materijalne kulture Bosne i Hercegovine. Bešlagić se zalagao za zaštitu materijalnih spomenika kao integralne kulturne baštine Bosne i Hercegovine. Najveći domet ostvario je obimnim kataloškim pregledom stećaka iz 1971. i sintezom o stećcima iz 1982.
Vlasi
mini|350p|desno|Mapa područja gdje žive Vlasi. Vlasi su romanizirani narodi jugoistočne Evrope. Glavne grupe Vlaha su Rumuni, Moldavci, Aromuni, Vlasi Srbije, Meglenski Vlasi, i Istarski Vlasi. Vlasi su potomci rimskih kolonista ili domaćih antičkih naroda poput Ilira i Tračana. Sama riječ je germansko-slavenskog porijekla i znači "Rimljani". Na njihovim jezicima riječ za svoje narode je obično varijacija riječi Romanus. Vlasi su u glavnom pravoslavci.
Dakoromani (Dakoromanski jezik)
Aromuni (Aromunski jezik)
Srbo-Vlasi (Vlaški jezik)
Meglenski vlasi (Megleno-romanski jezik)
Istarski vlasi (Istro-romanski jezik)
Fosfonij
150px|right|thumb|Struktura PH4+, roditeljskog ili matičnog  fosfonijskog kationa. Fosfonijski (opskurnije: fosfinij) kation je poliatomski kation sa hemijskom formulom (R = H, alkil, aril, halid). Ovi kationi su tetraedarski i općenito bezbojni.
Fosfonij,
Roditeljski "'fosfonij'" je. Jedan od primjera je fosfonij-jodid. Soli roditeljskog  rijetko se susreću, ali ovaj ion je intermedijar u pripremi industrijski korisnog tetrakis (hidroksimetil) fosfonij-hlorida:
Estagfirullah
Estagfirullah (, u prijevodu na bosanski: "Allaha za oprost molim", ili jednostavno: "Oprosti Bože") jedna je od često izgovaranih islamskih fraza. Vjernici muslimani izgovaraju je nakon završetka molitve (predaje selama), kao dovu:
Fosfonij
Protonirani organofosfini
Mnoge fosfonijeve soli nastaju protonacijom primarnih, sekundarnih i tercijarnih fosfina:
Estagfirullah
U svakodnevnom govoru
Ova je dova ušla u svakodnevni govor, najčešće izgovarana (pogrešno) kao: estagfirulla, estakfirullah, estakfirulla ili čak samo stakfirulla. U takvom kontekstu riječ se izgovara sa potpuno pogrešnim značenjem, jer predstavlja usklik čuđenja, koji je u suprotnosti sa originalnim značenjem.
Fosfonij
Protonirani organofosfini
Bazna priroda fosfina slijedi uobičajene trendove, pri čemu je R = alkil bazniji od R = arila.
Tetraorganofosfonijski kationi
Najčešći spojevi fosfona imaju četiri organska supstituenta vezana na fosfor. kvaternarni fosfonijevi kationi uključuju tetrafenilfosfonij, (C6H5)4P+ i tetrametilfosfonij. thumb|150px|[[Tetrametilfosfonij-bromid ]] thumb|Struktura čvrstog fofor-pentahlorida ilustrira njegovu autoionizaciju Kvaternarni fosfonijevi kationi nastaju alkilacijom organofosfina. Naprimjer, reakcija trifenilfosfina sa metil-bromidom daje metiltrifenilfosfonij-bromid, prekursor Wittigovog reagensa:
Estagfirullah
U svakodnevnom govoru
Također se često može čuti: "Tobe jarabi - tobe estagfirullah", izraz koji također ima ulogu usklika čuđenja. Tobe je iskrivljeni oblik riječi tewba što znači pokajanje, pa prema tome izraz "Tobe jarabi - tobe estagfirullah" znači "Kajem se i od Allaha oprost tražim".
Bukovica pri Vodicah
mini|280px|Bukovica pri Vodicah, panorama Bukovica pri Vodicah je naseljeno mjesto u sastavu općine Vodice, regija Srednja Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu grada Ljubljane, odn. stare općine Šiška.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Bukovica pri Vodicah je imala 398 stanovnika.
Fosfonij
Fosfor-pentahlorid i srodni halofosfonijski spojevi
Čvrsta tvar fosfor-pentahlorid je ionski spoj, formurisan PClPCl tj. so koja sadrži tetrakhlorofosfonijski kation. Razblaženi rastvori disociraju prema slijedećoj ravnoteži:
Trifenilfosfin-dihlorid (Ph3PCl2) postoji i kao pentakoordinatni fosforan i kao hlorotrifenilfosfonij-hlorid, ovisno o mediju. Situacija je slična primjeru u PCl 5. To je ionski spoj (PPh3Cl)+ Cl– u polarnoj otopini i molekulskaa vrsta sa trigonalnom bipiramidnom molekulskom geometrijom u apolarnom rastvoru.
NGC 2351
NGC 2351 je grupa zvijezda i nalazi se u sazviježđu Jednorog. Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 9. marta 1828. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
NGC 1016
NGC 1016 (također poznat kao MCG 0-7-67, PGC 9997 i UGC 2128) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 306 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Kit. Najveći prečnik je 2,00 (178 hiljada sg) a najmanji 2,0 uglovnih minuta (178 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Albert Marth 15. januara 1865. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Idaho
Idaho (engl. izgovor ˈaɪdəhoʊ) je savezna država u sjeverozapadnom dijelu Sjedinjenih Američkih Država. Glavni grad je Boise. Država nosi nadimak Gem State (država dragulja). Ime države potiče od indijanske riječi „Ee-dah-how“, što u prevodu znači Svjetlo na brdima. Prema drugim tvrdnjama, ime države je proizvod mašte rudničkog lobiste George M. Willinga.
Geografija
Reljef planinski (stjenovite planine). Šume četinarske dok je na jugu stepa. Poljoprivreda: šećerna repa, voće i povrće manje. Industrija: oplemenjivač čelika, zlato, olovo.
Temelji hadža
Hadž se temelji na četiri stvari a to su: Ihram, boravak na Arefatu, tavafu-l-ifade i s'aj između Safe i Merve
Definicija ihrama:
Ihram je odluka (ar. nijjet) kojom se ulazi u obrede hadža.
Mikat
Postoje dvije vrste mikata, vremenske i prostorne (mjesne). Vremenski mikat su dani u kojima se obavlja hadž, kao što Uzvišeni kaže: "Hadž je u određenim mjesecima..." (Kur'ana 2:197), a ti mjeseci su ševval, zu-l-k'ade i zu-l-hidže.
Što se tiče mjesnih mikata to su granice preko kojih hadžija ne smije preći na putu za Mekku, osim pod ihramom. Tih mikata ima pet, a oni su:
Ovi mikati su granice koje onaj koji obavlja hadž ili 'umru ne smije preći osim pod ihramom.
Poslanik, je objasnio ljudima koja su to mjesta, kao što stoji u hadisu kojeg prenosi Ibn 'Abbas, u kome se kaže:
Muslim biježi hadis od Džabira, u kome se kaže:
Onaj koji ne prolazi kroz mjesto u kome se nalazi mikat, zanijetiće hadž sa mjesta koje je na istoj udaljenosti kao i njegov mikat, kao što je slučaj sa putnikom u avionu koji nijeti kada se približi jednom od mikata. Takvom nije dozvoljeno da odgađa nijet kako bi to učinio na aerodromu u Džidi, kao što rade neke hadžije, jer Džida nije mikat osim za njene stanovnike, i za onoga koji nijeti da obavi hadž ili 'umru iz nje. Zato ko zanijeti u Džidi, a nije od njenih stanovnika, izostavio je jedan od vadžiba, a to je ihram na mikatu, pa je obavezan da se iskupi zbog toga.
Onaj ko namjerno pređe mikat bez ihrama obavezan je da se vrati i zanijeti sa mikata. Ukoliko to ne učini i zanijeti poslije mikata obavezan je da se iskupi za taj propust, tj. obavezan je zaklati ovcu ili da učestvuje u klanju krave ili deve kao jedan od sedmorice, a meso treba podijeliti siromasima u Mekki, s tim da njemu nije dozvoljeno da išta od toga mesa pojede.
Način na koji se nijeti hadž
Mustehab je okupati se prije ihrama, uklonuti dlake sa stidnih mjesta i ispod pazuha i namirisati se. Muškarac oblači dva komada čistog i bijelog platna (ar. rida' i izar), s tim što će prije toga skinuti sa sebe svu šivenu odjeću odjeću.
U opštem mišljenju islamskih učenjaka nema posebnog namaza prilikom ihrama, ali ukoliko se vrijeme oblačenja ihrama poklopi sa jednim od namaza može se zanijetiti poslije namaza, zbog toga što je Poslanik, sallallahu alejhi ve sellem, počeo sa ihramom nakon namaza. Potom se nijeti vrsta hadža koja će se obavljati, a to su: temettu', kiran i iIfrad.
Postoji razilaženje oko toga koja je od ove tri vrste najbolja. Veći broj učenjaka smatra da je to temetu'.
Nakon što se zanijeti jedna od ove tri vrste hadža počinje se sa telbijom koja glasi: Što u prijevodu znači:
Telbiju treba što više izgovarati, a muškarcima je pohvalno da prilikom toga što više podižu svoje glasove.
Stvari koje su zabranjene osobi u ihramima
Stvari koje su zabranjene osobi u ihramima ima devet:
Sve ovo važi i za ženu, s tim što se u nekim stvarima razlikuje od čovjeka. Ihram žene je u njenom licu, pa nije dozvoljeno da obuče nikab, burke'u i sl., niti joj je dozvoljeno da obuče rukavice. Ibn Omer, prenosi hadis u kome Poslanik, kaže:
Aiša, kaže: , pokraj nas bi nailazili ljudi na svojim jahalicama, pa kada bi došli blizu nas mi bi smo prebacivale pokrivače sa glava preko lica, a kada bi nas prošli mi smo ponovo otkrivale lica.''
Također joj je, kao i čovjeku, zabranjeno uklanjanje dlaka sa tijela, skraćivanje nokata, ubijanje divljači i ostalo mimo oblačenja šivene odjeće i mestvi i pokrivanja glave.
Drugi temelj: Boravak na Arefatu.
Brdo Milosti na Arefatu (Džebelu-r-rahme)
Ston (čvor)
Hrvatska:
Temelji hadža
Drugi temelj: Boravak na Arefatu.
Poslanik, je rekao: "Hadž je Arefat." (bilježe ga Ahmed i ostali). Arefat je visoravan 22 km jugoistočno od El-Mesdžidi-l-Harama. Ukupna površina Arefata je 10,4 km2 i čitava visoravan se nalazi van granica harema, a smatra se jednim od mešaira. Postoje predaje prema kojima je Arefat dobio ime po tome što su se tu upoznali Adem i Hava (od arapskog arefe: znati, upoznati). Drugi kažu da je Arefat dobio ime po tome što ljudi na njemu priznaju svoje grijehe (od arapskog i`terefe: priznati). Na ovom mjestu se skupe sve hadžije, i to devetog zulhidžeta. Tu klanjaju podne i ikindiju sastavljeno i skraćeno provodeći čitav dan u dovama i zikru.
Treći temelj: Tavafu-l-ifada.
Tavaf je obilazak oko Kabe sedam puta, 4 puta ubrzanim hodom i 3 puta laganim hodom. Obilaženje je u suprotnom smjeru od kazaljke na satu.
U Kur'anu, Uzvišeni kaže:
arapski: وَمَا أَرْسَلْنَا مِن قَبْلِكَ مِن رَّسُولٍ وَلَا نَبِيٍّ إِلَّا إِذَا تَمَنَّى أَلْقَى الشَّيْطَانُ فِي أُمْنِيَّتِهِ فَيَنسَخُ اللَّهُ مَا يُلْقِي الشَّيْطَانُ ثُمَّ يُحْكِمُ اللَّهُ آيَاتِه وَاللَّهُ عَلِيمٌ حَكِيمٌ
Četvrti temelj: S'aj.
Hodanje sedam puta između brda Safa i Marva te el-Haram džamije se zove Sa'j. To se radi u čast Hagari, koja je očajno tražila vodu prije nego što joj je melek poslan od Allaha pokazao Zem-Zem izvor.
Sa'j je obavezan i opisan u hadisu gdje, Poslanik, kaže:
Rezolucija Vijeća sigurnosti broj 8
Rezolucija Vijeća sigurnosti broj 8 je donesena 29. augusta 1946. godine, na 57. sjednici Vijeća sigurnosti Ujedinjenih nacija. Usvojena je sa 10 glasova za i sa jednim suzdržanim glasom (Australija). Slijedeći smjernice iz Rezolucije broj 6 razmatrani su zahtjevi za članstvo u Ujedinjenim nacijama: Narodne republike Albanije, Narodne republike Mongolije, Kraljevine Afganistana, Jordana, Irske, Portugala, Islanda, Sijama (današnjeg Tajlanda) i Švedske. Vijeće sigurnosti preporučilo je da Generalna skupština UN prihvati članstvo Afganistana, Islanda i Švedske. Preporuka za prijem Sijama data je u u decembru Rezolucijom broj 13.
Historijska pozadina
Svoj zahtjev za prijem u članstvo Sijam je podnijeo 3. augusta 1946. godine, ali je 28. augusta, dan prije donošenja odluke zatražio odgađanje rasprave o pijedlogu za prijem, Zbog iščekivanja očekivao rezultate pregovora zbog ratnih sukoba u Prvi indokineski rat sa Francuskom, stalnom članicom Vijeća.
Kako je Vijeće razmatralo svaki zahtjev pojedinačno, zbog negativnih glasova stalnih članica Vijeća, zahjevi Narodne republike Albanije, Narodne republike Mongolije, Jordana, Irske i Portugala su odbijeni i nisu proslijeđeni Generalnoj skupštini.
Sadržaj
Vijeće je dalo do znanja da su zahtjevi za prijem Albanije, Švedske, Mongolije, Agfanistana, Jordana, Irske, Portugala, Islanda i Sijama u UN primljeni i razmatrani. Preporuka Vijeća je da Generalna Skupština glasa za prijem Afganistana, Švedske i Islanda
Posljedice
Na Sjednici Generalne Skupštine UN 19. novembra 1946. godine u članstvo su primljeni Afganistan, Švedska i Island.
Ratevo
Ratevo je naseljeno mjesto u sastavu općine Berovo, Sjeverna Makedonija.
Geografija
Naselje se nalazi u istočnom dijelu države, 7 km južno od Berova. Zapadno od naselja protječe rijeka Bregalnica gornjim dijelom svog toka. Nadmorska visina naselja je približno 860 metara.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva iz 2002. godine, Ratevo je imalo 765 stanovnika. Većinska vjeroispovijest stanovništva je pravoslavlje. Pretežno stanovništvo u naselju su etnički Makedonci (100%).
Baltička odbrana
Baltička odbrana (poznata i kao Grauova) jeste šahovsko otvaranje koje počinje potezima: Ovo je neobična varijanta Daminog gambita. U većini odbrana u Odbijenom daminom gambitu crni ima poteškoće s razvojem svog daminog lovca. Ovo otvaranje primjenjuje radikalan pristup ovom problemu trenutnim izvođenjem lovca na otvoreno.
Baltička odbrana nije naišla na širok prijem među šahovskim majstorima, ali igrali su je neki igrači svjetske klase, poput velemajstora Alekseja Širova i Paula Keresa (oba su iz Baltičkih republika, pa je po tome ovo otvaranje i dobilo ime).
Odgovori bijelog
Bijeli ima više odgovora na ovo otvaranje, uključujući 3.Sf3, 3.Db3, 3.cxd5 i 3.Sc3. Partija bi se mogla nastaviti ovako: