Yes_(grupa)
1971-1975: Fragile-Relayer
mini|hochkant|Jon Anderson. Sa klavijaturistom Rickom Wakemonom muzičari iz grupe Yes snimili su četvrti album pod nazivom Fragile, koji je bio izdat 26. novembra 1971. Na tom albumu članovi grupe Yes su pokazali njihovo rastuće interesovanje za klasičnu muziku, sa odlomkom iz Žar ptice, baletno i orkestralno koncertno djelo ruskog kompozitora Igora Stravinskog kojeg su svirali na početku njihovih koncerata tokom turneje 1971. – 1972. Album je dostigao 7. mjesto na ljestvici popularnosti u Velikoj Britaniji te do 4. mjesta u SAD-a gdje je bio objavljen tek u januaru 1972. godine. Na albumu je svaki član grupe napisao po jednu pjesmu. Sa tog albuma objavljene su dvije pjesme na singl ploči i to Jon Andersonova pod nazivom "Long Distance Run-Around" te na B strani pjesma "Roundabout," koja je na ovom singlu izdata u kraćoj verziji 1972. Album "Fragile" je prvi njihov studijski album čiji omot je urađen u saradnji sa umjetnikom Rogerom Deanom koji im je osmislio logo, te crtao omote za sve njihove kasnije albume i postave bina. Februara 1972. snimili su obradu pjesme Simona i Garfunkela, "America." Pjesma se u novembru 1972. našla na albumu, The New Age of Atlantic, te na Yes kompilaciji Yesterdays tri godine kasnije. Njihov peti album, Close to The Edge, izdat je septembra 1972. i smatra se jednim od njihovih najambicioznijih radova do tada. Sa naslovnom pjesmom koja traje 19 minuta i zauzima cijelu jedno polovinu albuma, koja kombinuje psihodelični rock, klasičnu muziku, pop, i džez. Album je dostigao 3. mjesto na listi popularnosti u Velikoj Britaniji i 4. u SAD-a. Rastuċi komercijalni uspjeh i pohvale koje su im upuċivali muzički kritičari nije bilo dovoljno za Billa Bruforda, koji je napustio grupu dva mjeseca prije objavljivanja albuma "Close to the Edge", da bi se te jeseni priljućio grupi King Crimson. Preostali članovi grupe Yes su ubrzo nakon toga tražili novog bubnjara prije početka koncertne turneje. Sreli su jednom Aynsley Dunbar-a, koji je tada svirao sa Frankom Zappom dok nisu izabrali bivšeg Plastic Ono Band bubnjara, Alana White-a. Sa novim članom grupa Yes je krenula na koncertne turneje 1972. - '73, a materijal sa tih koncerata snimljen je na trostruki živi album, njihov prvi, pod nazivom Yessongs, izdat maja 1973., koji je dostigao 7. mjesto na listi popularnosti u Velikoj Britaniji i 12. mjesto na amerićkim listama. Video snimak (sa dodatnim psihodeličnim vizuelnim slikama i efektima) sa njihovih koncerata u Rainbow Theatre u Londonu decembra 1972. bio je izdat dvije godine kasnije u decembru 1975. Decembra 1973. objavili su svoj šesti studijski album pod nazivom Tales from Topographic Oceans, koji je ostvario veliki uspjeh kako kod njihove publike, tako i kod kritike. Prvi im je album koji je ostvario zlatni tiraž i prije nego što je dospio u prodavnice širom Velike Britanije. Ploča je dostigla vrh britanske ljestvice popularnosti, te 6. mjesto na američkoj ljestvici najpopularnijih albuma. Dupli album Tales from Topographic Oceans je bio nadahnut Andersonovom interpretacijom šastra spisa iz fusnote u knjizi indijskog duhovnog učitelja Paramahansa Jogananda Autobiografija jogina. Međutim, uprkos uspjehu, Rick Wakeman nije bio zadovoljan sa ovim muzičkim djelom, jer je osjeċao da neki dijelovi na albumu sadrže previše muzičke podloge. Napustio je grupu odmah poslje promocionalne turneje 1973. - 1974. da bi u maju 1974. snimio solo album Journey to the Centre of the Earth, koji je dostigao 1. mjesto na britanskoj ljestvici popularnosti. Turneja grupe Yes iz 1973. - 1974. je obuhvatila i pet uzastopno rasprodanih konerata u londonskom Rainbow Theatre, što je bilo prvi put da je neka rok grup postigla ovakav uspjeh. Preostali članovi grupe Yes su zatim poćeli tražiti zamjenu za Ricka Wakemana što se pokazalo teško. Među kandidatima bili su: Vangelis, Eddie Jobson iz grupe Roxy Music, te bivši klavijaturista grupe Atlantis i Cat Stevens-a, Jean Russell. Napokon su augusta 1974. izabrali bivšeg klavijaturistu grupe Refugee, Patricka Moraza koji je tek stigao iz Švicarske. Prikljućio se pred snimanje novog albuma Relayer koji je izdat novembra 1974. Ovaj LP je dostigao do 4. i 5. mjesta u Velikoj Britaniji i SAD-a, a prikazuje utjecaj džez rocka na muzičare iz ove grupe. Na albumu je predstavljena pjesma 22-minutna pjesma "The Gates of Delirium" kojom se ističe bitka i koja je u početku bila inspirisana knjigom Rat i mir od Lava Tolstoja. Njena zatvršna sekcija pod nazivom "Soon" bila je 1975. izdata kao singl. Album je dostigao 4. mjesto na listi popoularnosti u Velikoj Britaniji i 5. mjesto u SAD-a. Grupa Yes je zatim krenula na njihovu koncertnu turneju 1974. – 1975. da bi promovisala album "Relayer". Na kompilacijskom albumu Yesterdays koji je bio objavljen 1975. godine, bile su pjesme sa prva dva albuma, te pjesma sa B strane njihovog singla "Sweet Dreams" iz 1970. pod nazivom "Dear Father" i originalnu desetominutnu verziju njihove naslovne pjesme "America".