cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Automatizmi i automatska ponašanja
Automatizmi i automatska ponašanja u medicini je oblik kvalitativne poremećaji svijesti. Izvođenje pojedinih radnji i postupaka može biti automatsko, bez učešća i kontrole volje, naročito ako su u pitanju prostije radnje, kada se pažnja tada može usmjeriti na druge stvari. To se dešava normalno prilikom obavljanja jednostavnih istih pokreta, npr. u fabrikama za trakom. Opisuju se patološke automatske radnje kada osoba obavlja neke čak složenije automatske radnje, a da sebi ne može objasniti zašto je to uradila, kao npr. ako su to zadani zadaci u toku hipnoze od strane hipnotizera, kada je takav obrazac već unaprijed predprogramiran a u saglasnosti osobe izvršioca. Kod neuroloških automatizama osoba izvršava automatsku radnju u sklopu nekog neurološkog poremećaja, kao npr. u toku epileptičnog napada, nakon traumatske povrede glave, i dr.
Borislav Paravac
Borislav Paravac (Doboj, 18. februar 1943) jest bosanskohercegovački i srpski političar, bivši član Predsjedništva Bosne i Hercegovine.
Paravac je rođen 18. februara 1943. u Kostajnici, općina Doboj. Diplomirao je na ekonomskom fakultetu Univerziteta u Zagrebu 1966. godine. Od 1990. do 2000. bio je predsjednik općine Doboj i član Narodne Skupštine Republike Srpske.
Na izborima 2002. godine izabran je za poslanika u Predstavničkom domu Bosne i Hercegovine, gdje je bio i prvi zamjenik predsjedavajućeg Predstavničkog doma Bosne i Hercegovine. 10. aprila 2003. godine izabran je za člana Predsjedništva Bosne i Hercegovine. 2006. godine na tu funkciju ga je zamijenio Nebojša Radmanović. Paravac je član Saveza računovođa i revizora Republike Srpske. Posjeduje certifikat ovlaštenog računovođe i certifikat ovlaštenog revizora za finansijske izvještaje. Oženjen je Dragicom Paravac i ima dvoje punoljetne djece. Sa porodicom živi u Kostajnici, općina Doboj.
NGC 2090
NGC 2090 (također poznat kao ESO 363-23, IRAS 05452-3416, MCG -6-13-9 i PGC 17819) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 42 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Golub. Najveći prečnik je 4,90 (60 hiljada sg) a najmanji 2,4 uglovnih minuta (30 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio James Dunlop 29. oktobra 1826. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Hallein (okrug)
Okrug Hallein nalazi se u centralnom dijelu austrijske pokrajine Salzburg. Ovaj okrug pripada Salzburskoj regiji Tennengau. Sjeverno se nalazi Flachgau a južno Pongau.
Historija
Okrug je s okrugom Salzburg-Umgebung činio jedan okrug sve do 1896. Tek 1895. godine Hallein postaje samostalni okrug.
Upravna podjela
400px|mini
Okrug se sastoji od ukupno 13 općina. Od toga su jedan grad i četiri sa statusom Markt.
Villach (grad)
Villach jeste austrijski grad u pokrajini Koruška i nalazi se na jugu zemlje. U čitavoj Austriji Villach je sedmi najveći grad i u Koruškoj drugi najveći. Grad ima stanovnika (stanje: )
Geografija
Villach se nalazi na zapadnom kraju Klagenfurtske doline, na slivu rijeke Drave s Gailom. Općina Villach graniči odnosno obuhvaća jezera Ossiach, Faak, Silber, Vassach, Grün, Magdalen i Leornhad.
Okrug Villach se sastoji od više općina. Sami grad obuhvaća ova mjesta (u zagradi su imena na slovenskom jeziku):
Historija
Najstariji nalazi su iz mlađeg kamenog doba. Također se u Villachu mogu naći nalazi iz rimskog doba. U 600. godini Slaveni su naselili ovo područje i osnovali kneževinu Karantiju. Oko 740. godine Borut, tadašnji vojvoda Karantije, zatražuje pomoć od bavarskog vojvode Odilo u borbi protiv Avara. Odilo pristaje na pomoć ali uz uslov da Borut prizna vrhovništvo Bavarske. Karolinski kralj Karlmann poklanja 878. bavarskom samostanu Öttingen današnji Treffen am Ossiacher See. U to vrijeme se i prvi put spominje u jednoj povelji Villach pod imenom ad pontem Uillach. Porijeklo imena Villach povezuje se sa latinskom riječi villa. Od 1007. do 1759. godine Villach je bio pod vlastništvom Bamberga u Svetom rimskom carstvu. 1060. Villach je dobio status Markta. U slijedećem vremenu Villach raste u grad. Kao grad, Villach je spomenut 1240. godine. 1759. Marija Terezija kupuje sva Bamberska posjedovanje i pripaje ih Austriji. U godini 1880, gradska općina Villach imala je 6.104 stanovnika, od kojih su 5475 osoba govorili njemački kao maternji a 30 slovenski kao maternji jezik. Tokom drugog svjetskog rata, Saveznici su bombardovali ovaj grad i uništili oko 85% zgrada. Villach je tako bio poslije Wiener Neustadta drugi najnarušeniji grad Austrije.
Stanovništvo
2009. godine u Villachu je živjelo 58.949 osoba, od toga su 6961 (11,8%) bili stranci. Najveći udio stranaca čine osobe iz bivše Jugoslavije (3.940 osoba ili 6,7% populacije grada). Poslije njih slijede Nijemci (1642 osoba ili 2,8% populacije).
Velika nagrada Abu Dhabija 2019.
Velika nagrada Abu Dhabija 2019. (službeno poznata kao "Formula 1 Etihad Airways Abu Dhabi Grand Prix 2019") je automobilska trka Formule 1 koja se održala 1. decembra 2019. na stazi Yas Marina Circuit u Jas Marini, u Abu Dhabiju. Ovo je bila dvadeset prva trka u sezoni 2019. i ujedno i 11. trka za Veliku nagradu Abu Dhabija.
Lewis Hamilton osvojio je petu pol poziciju ove sezone, 88. u karijeri. Vozač Mercedesa Lewis Hamilton ostvario je jedanaestu pobjedu u sezoni i petu u Abu Dhabiju. Drugo mjesto zauzeo je Max Verstappen iz Red Bulla, a treće mjesto osvojio je vozač Ferrarija Charles Leclerc.
Prvi trening
Vremena prvih pet vozača na prvom treningu.
Ivo Goldstein
Ivo Goldstein (rođen 16. marta 1958.) jest hrvatski historičar.
Velika nagrada Abu Dhabija 2019.
Drugi trening
Vremena prvih pet vozača na drugom treningu.
Ivo Goldstein
Ivo Goldstein završio je osnovnu školu, gimnaziju i studij historije u rodnom Zagrebu (1979). Zapošljava se na Katedri za Opću historiju srednjega vijeka Filozofskog fakulteta i prolazi sva zvanja od asistenta, preko višeg asistenta, docenta, vanrednog i redovnog profesora. Magistrirao je 1984. (Historiografski kriteriji Prokopija iz Cezareje), a doktorirao 1988. (Bizant na Jadranu od Justinijana I. do Bazilija II /6-9. vijek/).
Velika nagrada Abu Dhabija 2019.
Treći trening
Vremena prvih pet vozača na trećem treningu.
Ivo Goldstein
Predmet naučnog interesa I. Goldsteina je bizantologija, hrvatska historija srednjega vijeka, naročito rani srednji vijek, kao i historija Jevreja u Hrvatskoj. U posljednje vrijeme ozbiljnije se bavi savremenom historijom kao zasebnom naučnom oblašću.
Zapadnopomeransko vojvodstvo
mini|220px|[[Szczecin]] mini|220px|[[Police (Poljska)|Police]] Zapadnopomeransko vojvodstvo (polj. Województwo zachodniopomorskie) je vojvodstvo u zapadnom dijelu Poljske. Vojvodstvo je osnovano 1. januara 1999. godine od bivših vojvodstva Szczecin i Koszalin i dijelova susjednih vojvodstva.
Gradovi
• 1. Szczecin (408,105)
• 2. Koszalin (107,783)
• 3. Stargard Szczeciński (70,534)
• 4. Kołobrzeg (44,794)
• 5. Świnoujście (40,899)
• 6. Szczecinek (38,756)
• 7. Police (Poljska) (33,625)
• 8. Wałcz (26,140)
• 9. Białogard (24,339)
• 11. Gryfino (21,478)
• 12. Nowogard (16,745)
• 13. Gryfice (16,702)
• 16. Darłowo (14,380)
• 17. Barlinek (14,156)
• 18. Dębno (13,903)
• 19. Złocieniec (13,377)
• 20. Sławno (13,314)
• 21. Pyrzyce (12,642)
• 23. Drawsko Pomorskie (11,465)
• 25. Trzebiatów (10,113)
• 27. Połczyn-Zdrój (8,572)
• 28. Chojna (7,187)
• 29. Czaplinek (6,933)
• 30. Sianów (6,543)
• 31. Karlino (5,794)
• 32. Międzyzdroje (5,436)
• 33. Wolin (4,878)
• 34. Bobolice (4,446)
• 35. Resko (4,377)
• 36. Borne Sulinowo (4,224)
• 38. Lipiany (4,124)
• 40. Barwice (3,838)
• 42. Chociwel (3,285)
• 43. Maszewo (3,073)
• 44. Węgorzyno (3,011)
• 45. Recz (2,995)
• 46. Polanów (2,967)
• 47. Dziwnów (2,949)
• 48. Golczewo (2,724)
• 49. Pełczyce (2,698)
• 50. Mirosławiec (2,633)
• 51. Trzcińsko-Zdrój (2,496)
• 52. Dobrzany (2,420)
• 53. Drawno (2,399)
• 54. Człopa (2,390)
• 55. Biały Bór (2,127)
• 56. Dobra (2,028)
• 57. Ińsko (2,001)
• 58. Tuczno (1,965)
• 59. Cedynia (1,653)
• 60. Moryń (1,570)
• 61. Suchań (1,446)
• 62. Nowe Warpno (1,170)
NGC 383
NGC 383 (također poznat kao Arp 331, MCG 5-3-53, PGC 3982 i UGC 689) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 234 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Ribe. Najveći prečnik je 2,00 (136 hiljada sg) a najmanji 1,7 uglovnih minuta (116 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 12. septembra 1784. godine.
Brezovo Polje (Brčko)
Brezovo Polje je naseljeno mjesto u općini Brčko, Bosna i Hercegovina.
NGC 5084
NGC 5084 (također poznat kao ESO 576-33, MCG -4-32-4 i PGC 46525) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 79 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Djevica. Najveći prečnik je 9,30 (214 hiljade sg) a najmanji 1,7 uglovnih minuta (39 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 10. marta 1785. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Kozja Luka
Kozja Luka je naseljeno mjesto u općini Foča, Bosna i Hercegovina.
Energija ionizacije
Energija ionizacije ili ionizacijski potencijal je energija potrebna da se ukloni jedan elektron iz izolovanog gasovitog atoma u njegovom osnovnom stanju. Izražava se u kJ/mol, pa se ovako izražena odnosi na energiju potrebnu da se ukloni jedan elektron iz svakog atoma u jednom molu atoma nekog elementa.
Generalno se energija ionizacije povećava s lijeva na desno i odozdo prema gore u periodnom sistemu elemenata.
Više ionizacijske energije se odnose na sukcesivno uklanjanje elektrona. Npr. kod litija je za uklanjanje jednog elektrona potrebno 520 kJ/mol:
Za uklanjanje sljedećeg elektrona je potrebno mnogo više energije (7297 kJ/mol) jer je teže ukloniti elektron iz stabilne popunjene 1s ljuske iz nastalog pozitivnog iona.
IC 299
IC 299 (također poznat kao PGC 942795) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 442 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Eridan. Najveći prečnik je 0,40 (51 hiljada sg) a najmanji 0,4 uglovnih minuta (51 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Stephane Javelle 13. oktobra 1891. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Lokalni izbori u Bosni i Hercegovini 2008 (Vitez)
Općinski izbori za izbor Načelnika općine i za dvadesetpet članova Općinskog vijeća općine Vitez održani su 5. oktobra 2008. godine. Izbori su održani na 31 biračkom mjestu. a pravo glasa imala su 19.869 glasača. Glasati se moglo izlaskom na biračko mjesto, mobilnim putom i poštom.
Načelnik općine
Na izborima za Načelnika općine izašlo je ukupno 11.262 glasača (56,68% od ukupnog broja). Sa ukupno 6.731 glasa (59,77%) za Načelnika općine izabran je Alilović Vlado, član Hrvatska demokratske zajednica BiH (HDZ BiH).
Općinsko vijeće
Na izborima za Općinsko vijeće izašlo je ukupno 11.241 glasača (56,57% od ukupnog broja). Birano je ukupno 25 članova Vijeća, te su oni izabrani po broju osvojenih glasova po listama, dok je odabir predstavnika iz pojedine partije, vršen po najvećem broju glasova. Najviše glasova dobila je HDZ BiH 4.683 (41,66% od ukupnog broja važećih glasova).
George T. Whitesides
mini|250px|George Whitesides tokom [[Dalmatinsko svemirsko ljeto|Dalmatinskog svemirskog ljeta u Splitu (26. august 2007.)]] George Thomas Whitesides je izvršni direktor National Space Society-ja, međunarodnog udruženja koje se bavi promocijom astronomije i astronautike. Whitesides je, zajedno sa svojom suprugom Lorettom Hidalgo Whitesides, pokretač međunarodne manifestacije Yuri's Night, koja ima za cilj popularizaciju astronautike.
Whitesides je viši savjetnik Virgin Galactica, kompanije u vlasništvu Richarda Bransona koja se bavi svemirskim turizmom.
Ujedno je i predsjednik grupe "Radne grupe za višekratno upotrebljiva lansirna vozila" (Reusable Launch Vehicle Working Group) COMSTAC-a, savjetodavnog vijeća za Odjel komercijalnog svemirskog prometa (Commercial Space Transportation Division) pri američkoj saveznoj vazduhoplovnoj administraciji (Federal Aviation Administration). Član je vijeća udruženja Astronomers Without Borders i Space Generation Foundation. Radi i kao trener za parabolični let unutar kompanije Zero Gravity Corporation.
Whitesides je bio jedan od gostiju na Dalmatinskom svemirskom ljetu, u Splitu, u augustu 2008.
Privatno
George je oženjen sa Lorettom Hidalgo Whitesides, s kojom dijeli interes za astronomiju i astronautiku. Planiraju postati prvi par koje će provesti medeni mjesec u svemiru. Zapravo se radi o relativno kratkom letu do visine iznad 100 km, kakvi su izvedeni u takmičenju za X-prize.
Georgeov otac je George M. Whitesides, hemičar sa Univerziteta Harvard. Georgeov brat je vokal sastava The Joggers, iz Portlanda u Oregonu.
Grb Singapura
mini|desno|250px|Zlatni grb Singapura na ogradi predsjedničke rezidencije Grb Singapura je u upotrebi od 3. decembra 1959, zajedno sa zastavom i himnom. Grb se sastoji od crvenog štita na kojem se nalazi bijeli polumjesec i pet bijelih zvijezda koje predstavljaju demokratiju, mir, napredak, pravdu i jednakost. Pored štita, kao držači, stoje lav i tigar. Ispod štita je traka sa natpisom "Majulah Singapura" (Naprijed Singapur).
Velja Međa
Velja Međa je naseljeno mjesto u općini Ravno, Bosna i Hercegovina. Naselje je pripadalo župi Popovo u srednjem vijeku. Pominje se u dokumentu iz maja 1434. godine.
Umijeće ratovanja (knjiga)
Umijeće ratovanja jeste drevni kineski vojni traktat koji je u 5. vijeku p. n. e. napisao Sun Tzu. Djelo, koje se pripisuje drevnom kineskom vojnom strategu Sun Tzuu ("Majstor Sun"), sastoji se od 13 poglavlja, od kojih se svako odnosi na različiti skup vještina ili umjetnosti vezanih za ratovanje i kako se to primjenjuje na vojnu strategiju i taktiku. Dugo je vremena hvaljeno kao najbolje djelo vojne strategije i taktike svog vremena.
Gotovo 1500 godina bio je glavni tekst u antologiji koju je car Shenzong iz Songa 1080. formalizirao kao Sedam vojnih klasika. Umijeće ratovanja ostaje najutjecajniji strateški tekst u istočnoazijskom ratovanju i uticao je na dalekoistočno i zapadno vojno razmišljanje, poslovnu taktiku, pravnu strategiju, politiku, sport, stil života i dalje.
Knjiga sadrži detaljno objašnjenje i analizu kineske vojske u 5. vijeku p. n. e., od oružja, uslova okoline i strategije do ranga i discipline. Sun je također naglasio važnost obavještajnih operativaca i špijunaže za ratne napore. Smatran jednim od najboljih vojnih taktičara i analitičara u historiji, njegova učenja i strategije činili su osnovu napredne vojne obuke za milenijume koji dolaze. Sun Tzu je bio prvi mislilac koji je shvatio značenje položaja u strategiji te da na položaj utječu i objektivne okolnosti fizičke okoline i subjektivno mišljenje protivnika u toj okolini. On je naučavao da strategija nije planiranje u smislu pravljenja spiska postupaka, nego da zahtijeva brze i odgovarajuće odgovore na promjene okolnosti. Planiranje djeluje u kontroliranoj okolini, ali u kompetitivnoj okolini planovi se sudaraju stvarajući nepredviđene situacije.
Knjiga je na Zapadu prvi put objavljena 1772. (ponovno objavljena 1782.) u prijevodu francuskog jezuita Jeana Josepha Marieja Amiota na čemu neki zasnivaju teorije da je utjecala na Napoléona, ali i na planiranje operacije "Pustinjska oluja". . Djelimični prijevod na engleski pokušao je britanski oficir Everard Ferguson Calthrop 1905. godine pod naslovom The Book of War. Prvi anotirani engleski prijevod završio je i objavio Lionel Giles 1910. godine.[2] Vojni i politički lideri kao što su kineski komunistički revolucionar Mao Zedong, japanski daimyō Takeda Shingen, vijetnamski general Võ Nguyên Giáp i američki vojni generali Douglas MacArthur i Norman Schwarzkopf Jr. navode se da su crpili inspiraciju iz knjige.
Umijeće ratovanja također se primjenjivala na poslovne i menadžerske strategije.
Historija
Umijeće ratovanja se tradicionalno pripisuje drevnom kineskom vojnom generalu poznatom kao Sun Tzu što znači "Majstor Sun". Za Sun Tzu se tradicionalno vjerovalo da je živio u 6. vijeku p. n. e., ali najraniji dijelovi Umijeća ratovanja vjerovatno datiraju najmanje 100 godina kasnije.
Zapisi Velikog historičara Sima Qiana, prva od 24 kineske dinastičke historije, bilježe ranu kinesku tradiciju da je tekst o vojnim pitanjima napisao neki "Sun Wu" (孫武) iz države Qi, i da je ovaj tekst čitao i proučavao kralj Helü od Wua (r. 514 p.n.e. – 495 p.n.e.). Ovaj tekst se tradicionalno poistovjećuje sa primljenim Umijećem ratovanja majstora Suna. Konvencionalno gledište bilo je da je Sun Wu bio vojni teoretičar s kraja perioda proljeća i jeseni (776–471 p.n.e.) koji je pobjegao iz svoje matične države Qi u jugoistočno kraljevstvo Wu, gdje je navodno impresionirao kralja sposobnošću da brzo obuči čak i dvorske žene u vojnoj disciplini i da je učinio Wuove vojske dovoljno moćnim da izazovu svoje zapadne rivale u državi Chu. Ovaj pogled je još uvijek široko rasprostranjen u Kini.
Strateg, pjesnik i vojskovođa Cao Cao u ranom 3. vijeku nove ere, autor je najranijeg poznatog komentara za vještinu ratovanja. Caoov predgovor jasno kaže da je uredio tekst i uklonio određene pasuse, ali je obim njegovih izmjena bio historijski nejasan. Umijeće ratovanja se pojavljuje u svim bibliografskim katalozima kineske dinastičke historije, ali popisi njenih podjela i veličina su se uveliko razlikovali. mini|"Umijeće ratovanja" na [[bambus]]
Karlo Debeli
Karlo III (13. juni 839 – 13. januar 888), također poznat kao Karlo Debeli, je bio car Karolinškog carstva od 881. do 888. godine. Bio je najmlađi sin Ludovika Njemačkog i Eme; praunuk Karla Velikog i posljednji karolinški vladar koji je vladao ujedinjenim carstvom.
Tokom života, Karlo je postao vladar raznih kraljevstava Karlovog bivšeg carstva. Nakon pobjede nad Alemanima 876, uspio je doći na italijanski tron nakon abdikacije svog starijeg brata Karlomana koji je bio nesposoban poslije moždanog udara. Nakon što ga je papa Ivan VIII krunisao za cara 881. godine, naslijedio je slijedeće godine teritoriju svoga brata Ludovika Mlađeg (Saksonija i Bavarska) i ponovo ujedinio Istočnu Franačku. Nakon smrti svoga rođaka Karlomana 884, naslijedio je Zapadnu Franačku i ponovo ujedinio Karolinško carstvo.
Njegova supruga je bila Rikarda, no nisu imali djece te je njihov brak bio nesretan. Sa konkubinom Karlo je imao sina Bernarda.
Ujedinjeno carstvo nije dugo potrajalo. Nakon državnog udara koji je predvodio njegov nećak Arnulf Karantanski u novembru 887. godine, Karlu je oduzeta Istočna Franačka, Lotaringija i Italija. Prisiljen je na abdikaciju i umro je prirodnom smrću u januaru 888. godine, samo nekoliko sedmica nakon abdikacije. Nakon njegove smrti carstvo se raspalo na pet odvojenih kraljevina.
Vladavina
Karlove vojne ekspedicije protiv Arapa u Italiji te Vikinga u Francuskoj i Njemačkoj redovno su završavale neuspješno šta rezultira kupovanjem mira sa Vikinzima 886.
NGC 3568
NGC 3568 (također poznat kao ESO 377-20, IRAS 11084-3710, MCG -6-25-9 i PGC 33952) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 112 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Kentaur. Najveći prečnik je 2,50 (82 hiljade sg) a najmanji 0,9 uglovnih minuta (29 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 21. aprila 1835. godine.
Sumračno stanje
Sumračno stanje u medicini je oblik kvalitativne poremećaji svijesti. To je stanje koje se karakteriše suženjem polja svijesti. Nastaje naglo i traje nekoliko minuta do nekoliko dana i prestaje naglo, kako je i nastalo. Unutrašnja povezanost psihičkih funkcija je očuvana i veća je nego kod delirijuma. Za okolinu bolesnik ne mora biti upadljiv, može da obavlja različite prostije poslove, da sklapa poznanstva, da putuje. Međutim, pažljivim posmatranjem može se primijetiti da je osoba uplašenog, zbunjenog i čudnog izraza lica, pogrešno prepoznaje osobe u svojoj okolini, ponaša se neprimjereno. Bolesnik nije svjestan šta radi i zašto baš to radi, nije svjestan sebe i svojih aktivnosti. Očuvana je samo predmetna svijest, dok svjesnost o "vlastitiom ja" nedostaje. Potpuno je dezorijentisan, pamćenje je oštećeno i za vrijeme sumračnog stanja postoji potpuna amnezija. Može da doživljava zastrašujuće obmane čula (iluzije i halucinacije), kada postaje uznemiren i opasan po sebe i okolinu. Tada se ovo sumračno stanje ponekad naziva dezorijentisano sumračno stanje, za razliku od orijentisanog, gdje nema čulnih obmana i psihomotorne uznemirenosti.
Odo, kralj Zapadne Franačke
Odo (860 – 1. januar 898) bio je kralj Zapadne Franačke od 888. do 898. Bio je i grof Pariza.
Odo je odabran za kralja Francuske poslije abdikacije Karla III 887. godine. Razlog za takav odabir je bila njegova inspirativna borba protiv Vikinga koja je postala formalni razlog za njegovu krunidbu tokom februara 888. godine. Bez obzira na određene vojne uspjehe protiv Vikinga njegov položaj nikad nije bio siguran zbog nepripadanja vladajućoj dinastiji Karolinga. Kako je vrijeme proticalo sin Luja II je postao punoljetan i Oda se počelo smatrati uzurpatorom. U želji za jačanje svoga položaja prihvatio je vrhovnu vlast Svetog Rimskog Cara Arnulfa Karantanskog, ali na kraju ipak car je izabrao pružiti vojnu pomoć svom rođaku budućem Karlu III.
U trogodišnjem građanskom ratu Odo je poražen i uskoro je preminuo na Novu godinu 898. Njegova vladavina upitnog legitimiteta će dobiti potvrdu nekoliko desetljeća kasnije kada njegov brat Robert I postaje proglašen za kralja Francuske.
Odova supruga je bila Teodrada (Théodérade).
Zell am See (okrug)
Okrug Zell am See nalazi se u južno-zapadnom dijelu austrijske pokrajine Salzburg. Nalazi se u salzburskoj regiji Pinzgau. Ovaj okrug je treći najveći okrug u Austriji.
Historija
923. godine se spominje Pinzgau u jednoj povelji. Pinzgau i kao cijeli Salzburg su bili dio Bavarske i Gornje Austrije. Sa osnivanjem pokrajine Salzburg 1848. godine, se osniva okrug Zell am See. Početkom se sjedište okruga nalazilo se u Saalfeldenu. 1854. sjedište se vraća u Zell am See.
Upravna podjela
mini|400px Okrug se sastoji od 28 općina. Od njih su tri grada i četiri sa statusom Markt.
Borač
Borač je srednjovjekovni grad, političko središte vlasteoske porodice Pavlovića. Njegovi ostaci nalaze se na geografskim koordinatama: 43˚45'N 18˚57'E u naselju Varošište, na teško pristupačnom terenu iznad lijeve obale Prače, nedaleko od željezničke stanice Mesići, općina Rogatica. Dugo vremena Borač je pogrešno identificiran sa Birčem (Vlasenica), a prvi ga je tačno ubicirao Vladislav Skarić.
Glavno boravište i dvor vlastela Pavlovići imali su u tvrđavi Borač. Ostaci ovog utvrđenja, osim manjih sondažnih istraživanja, nisu detaljno istraživani. Ova tvrđava je jedna od najvećih na području nekadašnjeg Bosanskog kraljevstva. Grad je podignut na stjenovitom, teško pristupačnom terenu iznad lijeve obale rijeke Prače. Prilaz tvrđavi je postojao samo sa istočne strane. Tvrđavski kompleks je uski pojas na zaravnjenoj kosi koji je priširivan podzidima i bedemima. Glavni dio tvrđave je Velika gradina koja se nalazi u središtu kompleksa i koja je bila na više etaža. Tu je postojala i cisterna. Prema zapadu, nad liticama koje se obrušavaju prema rijeci bilo je istureno malo utvrđenje sa posebno branjenim prilazom (rovom i pokretnim mostom). To je bilo zadnje uporište odbrane tvrđave. Zaravan je bila popunjena zgradama od drveta. Inače kompletan kompleks tvrđave bio je dobrim dijelom od drvene građe, a uspijevao se braniti odbranom samo prilazne istočne strane.
Nakon pada srednjovjekovne Bosne 1463. godine, Borač je spaljen i srušen do temelja. Podgrađe je jedno vrijeme postojalo kao središte nahije Borač, međutim od 1485. godine je napušteno i palo u zaborav.
Plymouth
Plymouth (kornski: Aberplymm) je grad i luka u engleskoj regiji Jugozapad. Pripada grofoviji Devon. Prostire se na 79 km2. Nalazi se između rijeka Plym i Tamar. Od Londona je udaljen 309 kilometara sjeveroistočno. 2014. godine grad je brojao preko 260.000 stanovnika.
IC 1990
IC 1990 je emisijska maglina i nalazi se u sazviježđu Bik. Prvo otkriće je napravio Vsevolod Viktorovich Stratonov u maju 1896. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Toksin
Toksin (grčki:τοξικόν, toxikon - otrov korišten u strijelama) je otrovna supstanca koja nastaje u živim ćelijama organizama i djeluje u veoma malim koncentracijama. Toksini mogu biti male molekule, peptidi, proteini koje prouzrokuju oboljenje pri apsorpciji ili kontaktu sa tkivima. Toksini reaguju sa biološkim makromolekulama, npr. enzimima i ćelijskim receptorima. Efekti toksina varijaju od minimalnih do smrtonosnih.
Grb Sjeverne Koreje
mini|200px|Grb Sjeverne Koreje Grb Sjeverne Koreje predstavlja hidroelektranu ispod planine Baekdu iznad koje se nalazi crvena petokraka. Oko grba se nalaze strukovi riže, a ispod traka sa natpisom hangul slovima "Demokratska Narodna Republika Koreja".
Affan Ramić
Affan Ramić (Derventa, 5. juni 1932 – Sarajevo, 19. maj 2015) bio je bosanskohercegovački slikar. Završio je Školu za primijenjenu umjetnost u Sarajevu i Akademiju likovnih umjetnosti u Beogradu 1957. godine u klasi profesora Marka Čelebonovića. Slikarstvo je specijalizirao u Parizu 1963. i Pragu 1967. godine.
Intenzivno se bavio kolažom, a u jednoj fazi koristio se filigranskim crtežom, inspirisan ornametikom starog bosanskog nakita.
Dobitnik je mnogobrojnih nagrada za umjetnički rad, među kojima je i Šestoaprilska nagrada grada Sarajeva, Zlatna plaketa humanizma - Međunarodne lige humanista. Od 2005. godine postaje redovni član Akademije nauka i umjetnosti BiH. Sedamdesetih godina bio je predsjednik Udruženja likovnih umjetnika Bosne i Hercegovine i Udruženja likovnih umjetnika Jugoslavije.
Preminuo je u Sarajevu 19. maja 2015. u 82. godini usljed zatajenja srca.
Toro Rosso STR1
Toro Rosso STR1 je bolid Formule 1 koji je koristila ekipa Toro Rosso u sezoni 2006. Vozili su ga Vitantonio Liuzzi i debitant Scott Speed. STR1 je identičan bolidu Red Bull RB1, koji je sestrinska ekipa Red Bull Racing koristila u prethodnoj sezoni.
Potpuni spisak rezultata u Formuli 1
(Legenda) (Utrke u boldu označavaju najbolju startnu poziciju, dok utrke u italicu označavaju najbrži krug utrke)
HMS Resolution (Cook)
HMS Resolution slup Kraljevske mornarice, brod kojim je kapetan James Cook plovio u svom drugom i trećem istraživačkom pohodu u Tihom okeanu. Cook je bio tako impresioniran brodom da ga je nazivao "brodom po mom izboru".
Porinuće i opis broda
HMS Resolution je trebao početi svoju karijeru u Sjevernom moru kao Marquis of Granby, porinut u brodogradilištu u Whitbyju 1770, a kupljen od strane Kraljevske ratne mornarice za 4.151 £ (što je ekvivalent današnjih 460.800 £). Brod je prvobitno nosio ime HMS Drake, ali je 25. decembra 1771. preimenovan u Resolution. Brod je bio opremljen tada najmodernijim spravama za dnevnu navigaciju, kompasom i uređajem za destilaciju morske vode. Također je imao 12 topova kalibra šest inča. Cook je isplanirao da s njim putuje i Joseph Banks, engleski prirodoslovac i botaničar, za čije je potrebe proširio prostor palube. Budući da je brod bio izrazito težak, obavljen je remont kako bi mu se smanjila težina. Cookovom drugom putovanju također se pridružio Johann Reinhold Forster i njegov sin Georg.
Cookovo putovanje
Resolution je put počeo 21. juna 1772. isplovljavanjem iz Sheernessa s posadom od 118 ljudi, uključujući i 20 volontera iz prvog Cookovog putovanja. Brodu se pridružuje i HMS Adventure kod Plymoutha i još dva broda u engleskim vodama 13. jula 1772.
Prvo pristajanje broda bilo je u Funchalu na Madeiri 1. augusta. Brod je natovaren zalihama pitke vode, govedine, voća i luka. Nakon stajanja na Zelenortskim Ostrvima brod nastavlja plovidbu prema Rtu dobre nade. Nekoliko putnika ponijelo je sa sobom majmune kao kućne ljubimce, ali ih je Cook bacio u more zbog nakupljanja njihovog izmeta na brodu.
Cook je na svom prvom putovanju dužinu puta računao lunarnom metodom, ali na ovom putovanju s njim je išao visokokvalificirani astronom William Wales. Resolution je 17. januara 1773. postao prvi brod koji je prešao Antarktički krug. Brod se vratio u Veliku Britaniju 1775.
Laburistička stranka Bosne i Hercegovine
Laburistička stranka Bosne i Hercegovine je politička stranka u Bosni i Hercegovini. Stranka je osnovana 28. decembra 2013. godine na Osnivačkoj skupštini u Velikoj Kladuši. Laburistička stranka je nastala izdvajanjem iz Demokratske narodne zajednice. Za prvog predsjednika Laburističke stranke izabrana je Elvira Abdić Jelenović, kćerka Fikreta Abdića, bivšeg predsjednika Demokratske narodne zajednice i osuđenog ratnog zločinca.
Dobrinja (Sarajevo)
Dobrinja je sarajevsko naselje. Dobrinja se nalazi na području općine Novi Grad i prema procjenama u njoj živi oko 40.000 ljudi. Dobrinja je sastavljena od četiri mjesne zajednice: MZ Dobrinja A, MZ Dobrinja B, MZ Dobrinja C i MZ Dobrinja D. Naselje siječe rijeka kratkog toka, Dobrinja, po kojoj je naselje i dobilo ime.
Historija
Prva faza izgradnje naselja završena je još 1983. godine, kada je izgrađena Dobrinja 1 i 2, čije su zgrade pružile dom novim stranovnicima grada, a nakratko i učesnicima 14. Zimskih olimpijskih igara. Dva oveća kvarta, jedna škola i trolejbuska veza sa gradom bila bi osnovna struktura tadašnjeg izgleda naselja. Uskoro se toj slici pridružuje još jedna škola, a onda i Dobrinja 3. Nova škola i nova dva kvarta, Dobrinja 4 i 5 izgrađeni su i useljeni neposredno pred početak rata. Upravo ta dva kvarta pretrpjela su najveću destrukciju u ratu. Sve tri škole su uništene. Mali dijelovi Dobrinje 1 i 4 danas pripadaju Republici Srpskoj.
Na području Dobrinje se nalaze 3 osnovne škole: Osnovna škola "Skender Kulenović", OŠ "Ćamil Sijarić" i OŠ "Osman Nuri Hadžić" i dvije srednje škola: Gimnnazija Dobrinja i Peta gimnazija.
Toksičnost
mini|Simbol toksičnosti
NGC 6520
NGC 6520 (također poznat kao ESO 456-SC42) je otvoreno zvjezdano jato i nalazi se u sazviježđu Strijelac. Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 24. maja 1784. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Engleski građanski rat
Engleski građanski rat (1642. - 1651.) je bio niz oružanih sukoba i političkih mahinacija između parlamentaraca i rojalista. U prvom (1642. - 1646.) i drugom ratu (1648. - 1649.) sukobili su se pristalice kralja Karla I i parlamentarci, dok su se u trećem ratu (1649. - 1651.) sukobile pristalice Karla II i parlamentarci. Rat je završen pobjedom parlamentaraca u bici kod Worcestera 3. septembra 1651. godine.
Rezultat ovog rata bio je trostruk; suđenje i egzekucija Karla I, izgnanstvo njegovog sina Karla II i rušenje Britanske monarhije i uspostavljanje Commonwealtha Engleske (1649. - 1653.) i Protektorata (1653. - 1659.) tokom vladavine Olivera Cromwella. Monopol Engleske crkve je završen protestantskim usponom u Irskoj. Ustavno, nakon građanskog rata uspostavljen je presedan da engleski monarh ne može vladati bez pristanka parlamenta, iako je ideja parlamenta kao vladajuće snage Engleske zakonski osnovana kao dio Slavne revolucije 1688. godine.
Ilarion Ruvarac
250px|thumb|Ilarion Ruvarac Ilarion (Jovan) Ruvarac (Sremska Mitrovica, 1. septembar 1832 – manastir Grgeteg, 8. august 1905) bio je srpski historičar, akademik SKA.
Biografija
Jovan Ruvarac je osnovnu školu završio u Starom Slankamenu i Starim Banovcima, a gimaziju u Sremskim Karlovcima i Beču. U Beču je studirao pravo i bavio se historijom. U Karlovačkoj bogosloviji završio je svoje studije 1859. Tu je počeo i da radi. Godine 1861. se zamonašio i uzeo ime Ilarion, po kojemu će ostati prepoznatljiv. U manastiru Grgeteg postao je arhimandrit, pa rektor Karlovačke bogoslovije.
Njegova naobrazba i kritičko prosuđivanje definira ga prvim obrazovanim srpskim historičarem. Njegovo pero bilo je oštro i kritično, pa je zato često upadao u neprilike i duge polemike. Ruvarac se obračunavao sa starijom srpskom historiografijom koja je izvođena pretežno na tradiciji i epskoj narodnoj pjesmi. Godine 1869. Ruvarac je postao član Srpskog učenog društva, a 1888. Srpske kraljevske akademije.
Ruvarac se bavio i srednjovjekovnom bosanskom historijom gdje je kroz nekoliko radova dao značajan doprinos razumijevanju dinastije Kotromanića, naročito vremena bana Tvrtka I Kotromanića, te o pravoslavlju u Bosni i Hercegovini /Banovanje Tvrtka bana 1353. do 1377, 1894; Dvije bosanske kraljice, 1893; Nešto o Bosni dabarskoj i dabrobosanskoj episkopiji i o srpskim manastirima u Bosni, 1878; O humskim episkopima i hercegovačkim metropolitims do godine 1766, 1901.
Branko Šotra
Branko Šotra (Kozice kod Stoca, 1906 – Stockholm, 1960) bio je bosanskohercegovački umjetnik. Završio je Kraljevsku 1929. godine umjetničku školu u Beogradu. U vrijeme studiranja povezao se sa Komunističkom partijom Jugoslavije. Učestvovao je u Drugom svjetskom ratu boreći se na prostorima Hercegovine, Crne Gore, Kosova i Metohije i Srbije. Nakon rata radio je na formiranju Doma Jugoslavenske narodne armije u Beogradu, a kasnije je izabran za njegovog načelnika. Za redovnog profesora i prvog rektora Akademije za primjenjenu umjetnost u Beogradu izabran je 1948. godine i na toj dužnosti se zadržao do 1956. godine.
Bavio se slikarstvom, grafikom, primijenjenom umjetnošću i likovnom kritikom. Šotra je poznat prvenstveno po grafikama koje karakteriše crno- bijeli kontrast. U počecima likovnog izražavanja radio je ulja i ikone, a drvorezom i linorezom se bavio do kraja života. Tokom četrdesetih, u fazi socijalističkog realizma, grafikama je nastojao prikazati motive i predjele iz rata. Kasnije ih zamjenjuje prikazima hercegovačkog krša, planinama, vodonošama, starcima. Vremenom, oko šezdesetih, ti motivi iskoračuju iz sfere realnog i prelaze u domen apstraktnog. Tom fazom približio se najvećim jugoslavenskim grafičarima tog vremena, Đorđu Andrejeviću Kunu i Pivu Karamatijeviću.
Grafika, odnosno tehnike drvoreza i linoreza bile su medij u kojem je Šotra uspio da dočara i prikaže svu raskošnost i nemilosrdnost prirode. Pa i ono što je bilo prepoznatljivo oku kao panj, pogorjela šuma – njeni strašni, jezivi, usamljeni sprženi ostaci, ogoljena bez života, ili krš, kamen, stijena – njeni gotovo morfološki prikazani slojevi postaju polako nešto neprepoznatljivo, apstraktno, asocijacija. Grafike posjeduju neobičnu atmosferu, kao da sadrže još jedan dodatni element, određen zvuk, a taj zvuk je ustvari neprekidna tišina. Neka od djela Šotra je upravo tako nazvao.
Umro je iznenada 21. 5. 1960. godine u Stockholmu. Sahranjen je u Aleji narodnih heroja na Novom groblju u Beogradu.
Galerija u Stocu
Galerija Branka Šotre osnovana je u Stocu 28. jula 1963. godine. Bila je smještena u prostor Šarića kuće, koja se nalazi u gradskoj čaršiji, u centru Stoca. Šotrine grafike (ukupno 92), koje je on krajem pedesetih godina poklonio Umjetničkoj galeriji u Sarajevu, činile su stalnu postavku. Pored Šotrinih grafika, Galerija je posjedovala i jedanaest dijela različitih umjetnika.
Šarića kuća je zapaljena i uništena 26. jula 1993. godine, a izložena djela su izuzeta, od strane «ratnih vlasti». Objekat je zapaljen i uništen u julu 1993. godine nakon čega na njemu nisu vršeni nikakvi radovi konsolidacije i zaštite.
Izložba 2019. god. u Sarajevu
Umjetnička galerija Bosne i Hercegovine u saradnji sa SPKD „Prosvjeta“ Sarajevo, priredila je 2019. god, nakon skoro trideset godina od posljednje, izložbu retrospektivnog karaktera na kojoj su izložena djela Branka Šotre. Na ovoj izložbi predstavljeno devet ulja na platnu i šperploči koja se čuvaju u fundusu Umjetničke galerije, kao i jedno ulje koje se nalazi u vlasništvu Muzeja Sarajeva. To je mali broj slika koji je ostao iza Šotre. U pitanju su slike nastale tokom tridesetih godina kada je umjetnik živio u Bosni.
Početnu grupu postavke čine crteži i grafike sa motivima koje umjetnika povezuju sa rodnom Hercegovinom i Stocem, a to su stećci. Veliku grupu unutar izloženih crteža i grafika čine gradske vedute starog Mostara, Trebinja, Počitelja, Jajca i Stoca, sa njihovim tipičnim načinom tradicionalne gradnje. Jedna grupa grafika i crteža su prikazi poljoprivrednih radova, koje približavaju narodne običaje, obradu zemlje i života sela u Bosni i Hercegovini.
Zasebnu grupu grafike čine grafike sa tematikom iz Narodnooslobodilačke borbe (NOB) nastale nakon Drugog svjetskog rata.
Uspomenu na Branka Šotra i njegovu sestru čuva i Galerija legata Milene Šotre u Muzeju Hercegovine u Trebinju. Galerija sadrži 24 Milenine umjetničke slike s motivima Hercegovine i Putopis po Rusiji te 15 grafika Branka Šotre.
Grb Šri Lanke
Grb Šri Lanke je usvojen 1972 od strane komiteta u sastavu S.S. Kulathilake, Nissanka Wijerathne, Nandadeva Wijesekera, Senarath Paranavithana, M.R. Premarathne i Roland Silva. Centralni dio grba je sličan grbu koji je bio na snazi od 1952 do 1972.
NGC 2091
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Brka (Brčko)
Brka je naseljeno mjesto u općini Brčko, Bosna i Hercegovina.
Zadarski kotar
Područje Zadarskog kotara sada je podijeljeno između upravnih jedinica: grada Novalje (Ličko-senjska županija), grada Raba i općine Lopar (Primorsko-goranska županija), općine Murter-Kornati (Šibensko-kninska županija), te gradova Benkovca, Biograda na Moru, Paga i Zadra i općina Bibinje, Galovac, Kali, Kolan, Kukljica, Nin, Novigrad, Pakoštane, Pašman, Poličnik, Posedarje, Povljana, Preko, Privlaka, Ražanac, Sali, Sukošan, Sveti Filip i Jakov, Škabrnja, Tkon, Vir, Vrsi i Zemunik Donji (Zadarska županija).
Stanovništvo
Godine 1900. u političkom kotaru Zadru živjelo je 75.322 stanovnika popisanih kao lokalno civilno stanovništvo i "stranci" (stanovništvo iz drugih dijelova carstva - "nezavičajno" (njem. Staatsfremde) bez stalnog boravka u Dalmaciji, zatečeno na licu u vrijeme popisa, koje je u popisnim kolonama bilo vjerski, ali ne i jezično raspoređeno)), te kao vojničko stanovništvo. Izjašnjavanja u smislu narodnosne pripadnosti nije bilo, a hrvatski i srpski jezik iskazani su kao jedan jezik pod službenim imenom srpskohrvatski jezik.
Politika
Politička opredijeljenost birača bila je takva da su u većini općina na vlasti prije rata bili pravaši, a u Novigradu je načelnik Grgo Oštrić bio iz Hrvatske stranke. Iznimka je bila zadarska općina koja je općenito bila jedinstveni slučaj u Dalmaciji, zbog akumuliranog naseljenog talijanskog činovništva, doseljenog iz Italije ili od Talijana i talijanaša iz drugih mjesta koji su se preselili u Zadar, pa je ovdje na vlasti bila Talijanska stranka. U izvangradskim mjestima većinu su činili Hrvati i naginjali su pravašima, tek par mjesta imalo je i pristaše autonomaša, ali ta su naselja bila podijeljena između pravaša i autonomaša. Zadarski kotarski poglavari bili su (popis nepotpun): Francesco Simonelli (1911. — 1913.)
Grb Tadžikistana
desno|250px
Grb Tadžikistana je modifikovana verzija grba Tadžičke SSR, a na snazi je od 1991. U sredini grba se nalazi kruna, kao i na državnoj zastavi, a ispod grba knjiga i Pamir planine. Sa strane se nalaze strukovi pšenice i pamuka obmotani zastavom Tadžikistana.
Behaudin Selmanović
Behaudin Selmanović Selman (Pljevlja, 1915 – Sarajevo, 1972) bio je bosanskohercegovački slikar. Studirao je na Državnoj umjetničkoj akademiji u Zagrebu 1937-1943.
"Živio je i radio teško, mukotrpno slažući potez do poteza poput kakvog srednjovjekovnog zanatlije. Radilo se o rijetko upornom, rijetko poštenom traženju vlastitog izraza pri čemu slikar nije pravio nikakve kompromise sa sredinom i nije joj ni za dlaku popuštao. Njegov profesor, Marino Tartalja, ulio mu je ljubav prema Sezanu i modernoj umjetnosti. Rođeni kolorista, našao je srodnika u Matisu. Orijent je Selmanović nosio u krvi; bio je dio njegove svakidašnjice, gledao ga je sa lehvi ispisanih vizuelno upečatljivim arapskim pismom, sa istočnjačkih ćilima i serdžada. Selmanović je bio ono što se ateljerskim žargonom naziva „čisti likovnjak“, kod njega nema brzih, spontanih izljeva, svaka slika rješava jedan likovni problem." (Azra Begić, parafraz. prema "Umjetnost BiH 1945 - 1974")
Jedan je od osnivača Udruženja likovnih umjetnika Bosne i Hercegovine. Za života je imao dvije samostalne izložbe u Sarajevu 1966. i 1971. Za svoj rad dobitnik je Dvadesetsedmojulske nagrade, najvećeg republičkog priznanja. Za života je svoja djela zavještao Republici Bosni i Hercegovini, izuzev djela koja se nalaze kod privatnih lica i institucija. Danas se dio njegove zaostavštine nalazi u Umjetničkoj galeriji Bosne i Hercegovine i drugim galerijama, muzejima i samostanima u BiH. Ipak, najveći broj djela Behaudina Selmanovića nalazi se u vlasništvu privatnih lica.
Prva retrospektivna izložba radova Behaudina Selmanovića otvorena je decembra 1986. godine u UGBiH. Od 1994. jedna osnovna škola u Sarajevu nosi ime Behaudina Selmanovića.
Povodom obilježavanja stogodišnjice rođenja Behaudina Selmanovića, Bošnjački institut - Fondacija Adila Zulfikarpašića je u novembru 2015. godine organizovao niz aktivnosti koje su imale za cilj da pokrenu pitanje značaja ovog umjetnika i njegovog stvaralaštva. U nastojanju da sistematično pristupi istraživanju djela Behaudina Selmanovića, inicirajući jedan novi, sveobuhvatniji pristup različitim slojevima njegovog stvaralaštva, Bošnjački institut – Fondacija Adila Zulfikarpašića organizovao je naučni skup, čiji je temeljni cilj bio prikazati i afirmisati vrijednost Selmanovićevog slikarstva i nemjerljivi značaj koji je njegovo stvaralaštvo imalo u historiji bosanskohercegovačke likovne umjetnosti. U Bošnjačkom institutu i Umjetničkoj galeriji BiH postavljena je izložba "Behaudin Selmanović 1915 - 2015" na kojoj su izložena djela iz kolekcija galerija, muzeja i samostana Bosne i Hercegovine, ali i veliki broj djela iz privatnih kolekcija. Bitan segment programa obilježavanja stogodišnjice rođenja Behaudina Selmanovića koji je inicirao i organizirao Bošnjački institut, bio je i edukativno-kreativni rad sa učenicima/ama i studentima/icama. Organizovan je veliki broj tematskih obilazaka izložbe za različite ciljne skupine. Stručno predavanje o stvaralaštvu Behaudina Selmanovića i tematski obilazak izložbe organizovan je za studente/ice historije umjetnosti i likovnih umjetnosti, koji su nakon rada sa svojim mentorima dobili priliku da izlažu svoje radove na studentskoj konferenciji i izložbi koje su organizovane u aprilu 2016. godine u prostorijama Bošnjačkog instituta.
Bošnjački institut priprema zbornik radova sa naučnog skupa o stvaralaštvu Behaudina Selmanovića i katalog izložbe "Behaudin Selmanović 1915 - 2015".
Po uzoru na naučni skup održan u Sarajevu, u Bošnjačkom institutu, Općina Pljevlja je u novembru 2015. u okviru "Pljevaljskih novembarskih svečanosti" organizovala "Omaž slikaru Behaudinu Selmanoviću povodom stogodišnjice rođenja".
NGC 384
NGC 384 (također poznat kao Arp 331, MCG 5-3-55, PGC 3983 i UGC 686) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 194 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Ribe. Najveći prečnik je 1,10 (62 hiljade sg) a najmanji 0,8 uglovnih minuta (45 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Bindon Blood Stoney 4. novembra 1850. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Terahercno zračenje
mini|desno|x00px|Terahercni spektar Elektromagnetni talasi poznati kao terahercno zračenje, terahercni talasi, T-zraci, i THz, pokrivaju spektralno područje između 300 gigaherca (3x1011 Hz) do 3 teraherca (3x1012 Hz), što odgovara talasnim dužinama od submilimetarskih (<1 milimetar) do 100 mikronskih (kraj dalekog infracrvenog opsega). Simulacija atmosferske propustljivosti terahercnih zraka u opsegu 1 do 3 THz, u zenitu, na vrhu Mauna Kea pri atmosferskom sadržaju vodene pare od 0,001 mm. U maju 2012., Tokyo Institute of Technology je postigao novi rekord u bežičnom prenosu podataka, koristeći ovu tehnologiju.
Mehmed Zaimović
Mehmed Zaimović (Tuzla, 26. august 1938 - Sarajevo 30. septembar 2011) je bosanskohercegovački slikar. Završio je Školu za primijenjenu umjetnost u Sarajevu 1961. Bavio se slikarstvom, crtežom, grafikom i opremom knjiga.
Prva njegova izložba u Sarajevu bila je u znaku ornamenta, da se uočiti smisao za arabesku i simboliku Orijenta. U svom djelu, Zaimović je sažeo iskustva nekoliko osnovnih tendencija savremenog slikarstva, stvarajući osebujni svijet oblika, moderan, a, istovremeno, čvrsto ukorijenjen, čvrsto vezan za Bosnu i njene duhovne prostore.
Član je Udruženja likovnih umjetnika Bosne i Hercegovine na čijim izložbama redovno učestvuje od 1961. Bio je član ljubljanske "Grupe 69". Učestvovao je u radu mnogih likovnih kolonija u zemlji i inozemstvu. Dobio je više stipendija za studijske boravke u inozemstvu. Ima preko šezdeset samostalnih izložbi. Učestvovao je na preko pet stotina kolektivnih i grupnih izložbi, na mnogim međunarodnim likovnim manifestacijama (bijenalima i trijenalima svjetske umjetnosti) na reprezentativnim izložbama ex - jugoslavenske i bosanskohercegovačke umjetnosti u mnogim zemljama svijeta. Dobitnik je preko 30 značajnih nagrada i priznanja za svoj rad u zemlji i inostranstvu, između ostalih dobitnik je i Šestoaprilske nagrade grada Sarajeva. Bio je član Akademije nauka i umjetnosti Bosne i Hercegovine. Godine 2002. štampana je monografija ZAIMOVIĆ koja tretira period od 40 godina autorovog rada. Djela mu se nalaze u mnogim muzejima, galerijama, javnim objektima i privatnim kolekcijama u zemlji i inozemstvu.