cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sjeverni prijevoj
Sjeverni prevoj je naziv jedne izbrazdane ivice prekrivene ledom na grebenu koji spaja Mount Everest i Changtse u Tibet. Istovremeno predstavlja i početak istočnog dijela Rongbuk lednika.
Kada se penjači uspinju na Mount Everest preko Sjevernog grebena (Tibet), prvi kamp na planini (Kamp IV) podiže se na Sjevernom prijevoju, na približno 7.020 m. Odavde uspon ide Sjevernim grebenom, podizanjem još nekoliko kampova. Finalni uspon kreće iz kampa VI na 8.230 m.
Prvi alpinisti na prevoju iz zapadnog svijeta bili su 23. septembra 1921. godine George Mallory, Edward Oliver Wheeler i Guy Bullock, članovi Britanske izviđačke ekspedicije. Sve kasnije ekspedicije do Drugog svjetskog rata pokušavale su uspon ovom rutom preko Sjevernog prijevoja.
Grabe (Apače)
Grabe su naseljeno mjesto u sastavu općine Apače, regija Pomurska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu stare općine Gornja Radgona.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Grabe su imale 111 stanovnika.
C3orf62
Otvoreni okvir čitanja 62 hromosoma 3 (C3orf62), jest protein koji je kod ljudi kodiran genom C3orf62 sa hromosoma 3. . C3orf62 je protein osiromašen glicinom u odnosu na količinu glicina u proteinima u ostatku genoma. Ima motiv sličan KKXX i predviđa se da se nalazi u jedru. Ekspresija C3orf62 ostaje najveća u punoj krvi.
Lokus
C3orf62 je mapiran na obrnutom lancu hromosoma 3, na poziciji 3p21.31 i obuhvata 9.313 baza. Počinje na baznom paru49,268.597 od kraja kratkog kraka (pter) i završava na 49,277.909 baznom paru pter. Poznato je da ovaj gen ima tri egzona, četiri transkripta i 37 ortologa.
C3orf62 je okružen genima za ubikvitin specifičnu proteazu 4 (USP4) i domen upredene zavojnice koji sadrži 36 (CCDC36).
Alijasi
C3orf62 ima sljedeća alternativna imena i sinonime: CC062; FLJ43654
Primarna struktura
Ljudski protein C3orf62 (Q6ZUJ4) du je 267 aminokiselina i ima molekulsku masu od 30.194 daltona. Nemodifikovani protein C3orf62 je "protein osiromašen glicinom" u odnosu na količine glicina u proteinima u ostatku genoma. Čini se da je glicin ravnomjerno raspoređen po cijeloj sekvenci C3orf62, bez preferencije područja za grupiranje. Prije posttranslacijskih modifikacija, C3orf62 je kiseli protein. U C3orf62 nema klastera naelektrisanja i nije pronađen nikakav specifičan razmak cisteina. izoelektrična tačka C3orf62 je 5,211000.
Domeni i motivi
C3orf62 nema poznatih transmembranskih domena. Ima KKXX sličan motiv u C-terminalu, što znači da može biti odgovoran za izvlačenje ER membranskih proteina iz Golgijevog aparata.
Sekundarna struktura
Otprilike sedam alfa-heliksa predviđeno je za C3orf62 prema Pele Protein Structure Protein Prediction i ojačano kroz ortologno predviđanje sekundarne strukture u bazi Ali2D.
Subćelijska lokalizacija
Predviđa se da se C3orf62 nalazi u jedru. Algoritam k-najbližih susjeda predviđa da se C3orf62 klasifikuje na sljedeći način: k=9/23; 69,6% jedarnih, 13,0% mitohondrijskih, 13,0% citoskeletnih, 4,3% citoplazmatskih.
Ekspresija
C3orf62 je eksprimiran u više od 30 različitih tkiva; najveća ekspresija je u punoj krvi. Konkretno, najveća ekspresija C3orf62 je u tkivima sljedećih organa: pluća, krajnici, dušnik, tanko crijevo, mliječne i pljuvačne žlijezde. Analizom različitih mikročipnih studija, otkriveno je da C3orf62 ima konstantno visoku ekspresiju u poređenju s drugim genima testiranim u skupovima podataka. C3orf62 ima nisku ekspresiju u moždanim tkivima.
Post-transkripcione modifikacije
C3orf62 ima dvije posttranslacijske modifikacije, obje su mjesta fosforilacije sa lokacijama na aminokiselinama 210 i 224. Prirodna varijanta nalazi se na aminokiselini 110 (glutaminska kiselina (E)--> lizin K).
Čini se kao da C3orf62 može imati YinOYang mjesto na ostatku 115, što znači da se predviđa da ovaj treoninski ostatak biti O-GlycNAciliran kao i fosforiliran. Ovo mjesto može biti reverzibilno i dinamički modificirano O-GlcNAc ili fosfatnim grupama u različito vrijeme u ćeliji.
Regulacija ekspresije
Za C3orf62 predviđeno je 13 promotora.
Varijante transkripta
Transkripcija C3orf62 proizvodi pet alternativno prerađenih varijanti i jednu neprerađenu formu. Od četiri varijante prerade, od kojih su dvije protein-kodirajuće, jedna je nonsensno posredovano raspadanje, a jedna je zadržani intron. QIAGEN označava sljedeća kao mjesta vezanja faktora transkripcije u promotoru C3orf62: TFCP2, Pax-6, p53, MyoD, YY1, Ik-2, AREB6, IRF-7A3.
Funkcija
Naučna zajednica još uvijek ne razumije funkciju C3orf62.
Interakcije
Hemikalije za koje se zna da stupaju u interakciju sa C3orf62 uključuju sljedeće: aflatoksin B1, hidralazin, valproinskuu kiselinu i decitabin.
Klinički značaj
Intersticijske delecije hromosoma 3 su rijetke, a do danas je prijavljeno samo nekoliko pacijenata s mikrodelecijom 3p21.31. Karakteristična klinička obilježja kod pacijenata sa mikrodelecijom 3p21.31 uključuju zaostajanje u razvoju i karakteristične crte lica (uključujući zakrivljene obrve, hipertelorizam, epikantus i mikrognatiju).
U regijama gena, NCBI-jevih jednonukleotidnih polimorfitzama identifikovao je 1.326 SNP-a na obrnutom minus lancu C3orf62. In the coding region, NCBI SNP identified 147 common SNPs.
Paralozi
C3orf62 nema poznatih paraloga.
Ortolozi
Grupacije gotovo svih ortolognih sekvenci C3orf62sisara su sljedeće: E-vrijednost: 2e–94 do 1e–169; sličnost 56–84%. Sisari u ovoj grupi se uglavnom sastoje od primata, ali uključuju i sljedeće redove: Perissodactyla, Rodentia, Carnivora, Proboscidea, Cetartiodactyla, Cingulata, Artiodactyla, Eulipotyphla, Diselphimorphia i Afrosoricida.
Udaljenije srodne ortologne sekvence C3orf62 uključuju organizme iz klasa Reptilia, Sarcopterygii i Actinopterygii u rasponu od E-vrijednosti od 8e–10 do 3e–59 sa sličnošću od 24-39%. Organizmi u ovoj grupi uključuju redova Testudines, Coelacanthiformes, Squamata i Osteoglossiformes. Nisu pronađene ortologne sekvence C3orf62 za sljedeće oblike života: bakterije, arheje, protisti, biljke, gljive, ]]trichoplax]], beskičmenjaci, vodozemci ili ptice.
Filogenija
Najudaljeniji ortolozi C3orf62 su vrste riba i vodozemaca. Ortolozi C3orf62 se ne nalaze kod ptica, beskičmenjaka ili bakterija.
Simplast
thumb|300px|Apoplastni i simplastni putevi Simplast kod biljaka je unutrašnja strana plazma membrane u kojoj voda i rastvori niske molekulske mase mogu slobodno difundirati.
Plazmodezme omogućavaju direktni međućelijski protok malih molekula, kao što su šećeri, aminokiseline i ioni. Veće molekule, uključujući i transkripcijski faktor i biljne viruse, mogu se transportirati uz pomoć aktinskih struktura. To omogućava direktni protok vode i drugih hranjivih tvari iz veće koncentraciju u nižu, iz jedne citoplazme u drugu. Konkretno, simplastni tok se koristi u korijenovom sistemimu pri upijanju hranjivih tvari iz tla.
Kretanje ovih rastvorenih supstanci odvija se iz ćelija epiderme kroz korteks u endodermu. Kada rastvorene supstance dođu do endodermnih ćelija temeljnog apoplastnog toka, one su prisiljene da uđu u simplastni put, zbog prisustva Casparove trake. Kada se rastvorene supstance filtriraju pasivno, na kraju stižu do pericikla, gdje mogu preći u kslem za duge transportne puteve, u najudaljenije dijelove biljke.
Historija
Smplastni transport je prvi put shvatio Eduard Tangl, 1879., koji je otkrio plazmodezme, a taj termin je uveo Eduard Strasburger, 1901. Sam termin simplast, uveo je Hanstein, 1880. Termine kontrastni apoplast i simplast koristili su zajedno sa Ernstom Münchom, 1930.
Hrastek
Hrastek je naseljeno mjesto u sastavu općine Krško, regija Posavska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Krško.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Hrastek je imao 25 stanovnika.
Donji Zebanec
Donji Zebanec (mađ. Alsóhideghegy) je naseljeno mjesto u sastavu općine Selnica, Međimurska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Čakovec.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Donji Zebanec je imao 173 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Donji Zebanec je imalo 200 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Eclipse
Eclipse (od engleske riječi eclipse što znači "eklipsa", ili jednako, "pomračenje") je višejezička integrirana razvojna okolina Eclipse fondacije napisana u Javi i koristi se za razvoj raznih aplikacija. Eclipse se sastoji od radnog mjesta (workspace) i proširivog sistema za priključke (plug-in) za podešavanje okoline. Sa Eclipse-om je moguće praviti programe u Javi i, uz pomoć raznih priključaka, također u drugim programskim jezicima uključujući jezike Ada, C, C++, COBOL, Fortran, Haskell, JavaScript, Lasso, Perl, PHP, Python, R, Ruby (uključujući softverski okvir Ruby on Rails), Scala, Clojure, Groovy, Scheme, i Erlang. Također se može koristiti za razvoj paketa za program Mathematica.
Verzije
Od 2006. godine, fondacija koordinira godišnje "istovremeno izdanje". Ova izdanja sadrže nove verzije Eclipse platforme ali također i nove verzije ostalih Eclipse projekata. Do sada su se ova izdanja uvijek objavljivala četvrte srijede u junu, svake godine.
Lovča
Lovča je naseljeno mjesto u sastavu općine Donji Kukuruzari, Sisačko-moslavačka županija, Republika Hrvatska.
Popis stanovništva u Hrvatskoj 1991 (Sinj)
Popis stanovništva u Hrvatskoj je izvršen u martu 1991. godine, kao dio Popisa stanovništva u Jugoslaviji. Po popisu stanovništva na površini od 1.077 km2 1991. godine u općini Sinj živjelo je 60.210 stanovnika raspoređenih u 75 naseljenih mjesta.
Lovča
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Kostajnica.
Popis stanovništva u Hrvatskoj 1991 (Sinj)
Nacionalni sastav po naseljenim mjestima, 1991.
Apsolutna etnička većina:
Relativna etnička većina:
Lovča
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Lovča je imala 19 stanovnika.
Napomena: ''U 1890. i 1900. sadrži podatke za bivša naselja Donja Lovča, Gornja Lovča i Srednja Lovča koja su tih godina bila odvojeno iskazivana.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Lovča je imalo 107 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
NK Dinamo Donja Mahala
Historija
Klub je osnovan 1946. godine. U sezoni 2014/15. osvaja Prvu ligu Posavskog kantona, te tako ostvaruje plasman u Drugu ligu Federacije Bosne i Hercegovine - Sjever. Tradicionalne boje kluba su plava i bijela. Domaće utakmice igra na stadionu Dinamo.
Opći izbori u Bosni i Hercegovini 2014 - kantonalne skupštine Federacije Bosne i Hercegovine
'''Opći izbori u Bosni i Hercegovini 2014. za Skupštine kantona u FBiH''' održani su 12. oktobra 2014. godine. Pored predstavnika za Skupštine kantona Federacije Bosne i Hercegovine birani su i predstavnici za Parlament Federacije Bosne i Hercegovine, Parlament Bosne i Hercegovine, Predsjednik Republike Srpske, predstavnici Narodne skupštine Republike Srpske, te članovi Predsjedništva Bosne i Hercegovine.
Unsko-sanski kanton
Glasano je na osam osnovnih izbornih jedinica Unsko-sanskog kantona (općine: Bihać, Bosanska Krupa, Bosanski Petrovac, Bužim, Cazin, Ključ, Sanski Most i Velika Kladuša), a birano je 30 zastupnika u Kantonalnu skupštinu. Broj registriranih glasača je bio 245.886, a od toga je na izbore izašlo 106.629 (43,36%). Broj važećih glasova bio 97.342 (91,29%), a nevažećih 9.287 (8,71%).
Posavski kanton
Glasano je na tri osnovne izborne jedinice Posavskog kantona (općine: Domaljevac-Šamac, Odžak i Orašje), a biran je 21 zastupnik u Kantonalnu skupštinu. Broj registriranih glasača je bio 38.928, a od toga je na izbore izašlo 18.867 (48,47%). Broj važećih glasova bio 17.257 (91,47%), a nevažećih 1.340 (8,53%).
Tuzlanski kanton
Glasano je na trinaest osnovnih izbornih jedinica Tuzlanskog kantona (općine: Banovići, Čelić, Doboj Istok, Gračanica, Gradačac, Kalesija, Kladanj, Lukavac, Sapna, Srebrenik, Teočak, Tuzla i Živinice), a birano je 35 zastupnika u Kantonalnu skupštinu. Broj registriranih glasača je bio 425.794, a od toga je na izbore izašlo 229.163 (53,82%). Broj važećih glasova bio 212.221 (92,61%), a nevažećih 16.942 (7,39%).
Zeničko-dobojski kanton
Glasano je na dvanaest osnovnih izbornih jedinica Zeničko-dobojskog kantona (općine: Breza, Doboj Jug, Kakanj, Maglaj, Olovo, Tešanj, Vareš, Visoko, Zavidovići, Zenica, Žepče i Usora), a birano je 35 zastupnika u Kantonalnu skupštinu. Broj registriranih glasača je bio 326.343, a od toga je na izbore izašlo 178.553 (54,71%). Broj važećih glasova bio 163.657 (91,66%), a nevažećih 14.897 (8,34%).
Bosansko-podrinjski kanton Goražde
Glasano je na tri osnovne izborne jedinice Bosansko-podrinjskog kantona (općine: Foča-Ustikolina, Goražde i Pale-Prača), a birano je 25 zastupnika u Kantonalnu skupštinu. Broj registriranih glasača je bio 23.461, a od toga je na izbore izašlo 15.054 (64,17%). Broj važećih glasova bio 14.137 (93,92%), a nevažećih 917 (6,08%).
Srednjobosanski kanton
Glasano je na dvanaest osnovnih izbornih jedinica Srednjobosanskog kantona (općine: Bugojno, Busovača, Dobretići, Donji Vakuf, Fojnica, Gornji Vakuf-Uskoplje, Jajce, Kiseljak, Kreševo, Novi Travnik, Travnik i Vitez), a birano je 30 zastupnika u Kantonalnu skupštinu. Broj registriranih glasača je bio 218.969, a od toga je na izbore izašlo 120.514 (55,03%). Broj važećih glasova bio 110.753 (91,90%), a nevažećih 9.761 (8,10%).
Hercegovačko-neretvanski kanton
Glasano je na devet osnovnih izbornih jedinica Hercegovačko-neretvanskog kantona (općine: Čapljina, Čitluk, Jablanica, Konjic, Mostar, Neum, Prozor-Rama, Ravno, Stolac ), a birano je 30 zastupnika u Kantonalnu skupštinu. Broj registriranih glasača je bio 191.375, a od toga je na izbore izašlo 105.920 (55,35%). Broj važećih glasova bio 98.950 (93,42%), a nevažećih 6.970 (6,58%).
Zapadnohercegovački kanton
Glasano je na četiri osnovne izborne jedinice Zapadnohercegovačkog kantona (općine:Grude, Ljubuški, Posušje, Široki Brijeg), a birano je 23 zastupnika u Kantonalnu skupštinu. Broj registriranih glasača je bio 69.788, a od toga je na izbore izašlo 35.709 (51,17%). Broj važećih glasova bio 33.958 (95,19%), a nevažećih 1.751 (4,81%).
Kanton Sarajevo
Glasano je na devet osnovnih izbornih jedinica Kantona Sarajevo (općine: Centar (Sarajevo), Novi Grad (Sarajevo), Stari Grad (Sarajevo), Novo Sarajevo, Ilidža, Trnovo (FBiH), Ilijaš, Vogošća i Hadžići), a birano je 35 zastupnika u Kantonalnu skupštinu. Broj registriranih glasača je bio 407.593, a od toga je na izbore izašlo 227.295 (55,76%). Broj važećih glasova bio 211.245 (92,94%), a nevažećih 16.050 (7,06%).
Kanton br. 10
Glasano je na šest osnovnih izbornih jedinica Kantona br. 10 (općine: Bosansko Grahovo, Drvar, Glamoč, Kupres, Livno i Tomislavgrad), a birano je 25 zastupnika u Kantonalnu skupštinu. Broj registriranih glasača je bio 64.150, a od toga je na izbo
Napomene
<references group="N"/>
Rongbuk (lednik)
mini|lijevo|Grafički prikaz Mount Everesta i okoline Lednik Rongbuk smješten je u Himalajima na jugu Tibeta. Izvor mu je Mount Everest. U njega utječu dva lednika, Istočni i Zapadni Rongbuk, sjeverno od Mount Everesta, u dolini Rongbuk. U sjevernom dijelu ove doline izgrađen je poznati istoimeni manastir.
Otkriće
Engleski alpinist George Mallory prvi je istraživao glavnu dolinu Rongbuk i njene lednike dok je tražio mogućnost za moguće rute za uspon na Mount Everest, za vrijeme prve britanske ekspedicije na Mount Everest 1921.
Tokom iste ekspedicije Oliver Wheeler prvi je istraživao Istočni Rongbuk. Njegovo istraživanje ispod prijevoja Lhakpa La dovelo ga je do zaključka da istočna dolina Rongbuk predstavlja ključ za moguću rutu do vrha Mount Everesta. Nekoliko sedmica kasnije, ekipa koju su činili Mallory, Wheeler i Guy Bullock istraživala je sam vrh doline Rongbuk; kao prvi ljudi sa Zapada uspeli su se na Sjeverni prijevoj, što je istovremeno bilo i prvo ljudsko prisustvo na padinama Mount Everesta.
OTUD1
OTU deubikvitinaza 1je protein koji je kod ljudi kodiran genom OTUD1.
Rongbuk (lednik)
Rute za vrh
Alpinističke ekspedicije koje sa sjeverne strane iz Tibeta izvode uspon na Mount Everest kreću iz Baznog kampa na gornjem kraju Rongbuka. Odavde se ide preko Sjevernog prijevoja, a zatim Sjeveroistočnim grebenom prema vrhu.
Američki planinar i snimatelj dokumentarnih filmova David Breashears u saradnji s Asia Societyjem i MediaStormom prošao je Mount Everest slijedeći rutu britanske ekspedicije iz 1921. U svojim filmovima prikazuje rapidno smanjenje ledene mase kao globalnu posljedicu klimatskih promjena. Fotografije od prije 90 godina i današnje pokazuju razliku u visini lednika za približno 100 m.
OTUD1
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je481 aminokiselina, а molekulska težina 51.063 Da.
Artjom Dzjuba
Artjom Dzjuba (ruski: Артём Серге́евич Дзю́ба; Moskva, 22. august 1988.) je ruski nogometaš i reprezentativac. Od 2015. godine nastupa za FK Zenit Sankt Peterburg.
OTUD1
Funkcija
Deubikvitinirajući enzimi (DUB; vidi MIM 603478) su proteaze koje specifično cijepaju veze ubikvitina (MIM 191339), negirajući djelovanje ubikvitinskih ligaza. DUBA7 pripada potporodici DUB koju karakterizira domen tumora jajnika (OTU).
Vaška
Vaška je naseljeno mjesto u sastavu općine Sopje, Virovitičko-podravska županija, Republika Hrvatska.
Jadruhi
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare općine Poreč.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Jadruhi su imali 51 stanovnika.
Vaška
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Podravska Slatina.
Jadruhi
Stanovništvo
Napomena: ''U 1857., 1869., 1921. i 1931. podaci su sadržani u naselju Brig. Od 1890. do 1910. iskazivano pod imenom Simonović. Od 1880. do 1900. i u 1948. iskazivano kao dio naselja.''
Artjom Dzjuba
Seniorsku karijeru je započeo u najtrofejnijoj ruskoj ekipi FK Spartaku iz Moskve. Prvi nastup za ovu nogomentnu ekipu imao je 2006. godine. Imao je ukupno 166 nastupa uz postignuta 38 gola. Za nogometnu reprezentaciju Rusije prvi put je nastupio 2011. godine. Sa istom reprezentacijom učestvovao je na evropskom prvenstvu 2016. i svjetskom prvenstvu 2018.
Vaška
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Vaška je imala 315 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Vaška je imalo 502 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Artjom Dzjuba
Klupska karijera
Artjom Dzjuba je rođen u Moskvi, 22. august 1988. godine, od ukrajinskog oca i ruske majke. Pohađao je nogometnu školu Spartaka u Moskvi i počeo da igra za rezervne ekipe u 2005. godini. Za prvu ekipu Spartaka zaigrao je 2006. u utakmici ruskog kupa protiv FK Ural, zamijenivši Roman Pavliučenko u 85. minuti. U ruskoj Premijer ligi zaigrao je u 12. kolu protiv Saturna u Moskvi. Imao je osam nastupa u toj sezoni, ali nije postigao gol.
Dana 7. augusta 2009. godine, Artjom Dzjuba je potpisao ugovor sa Tom iz Tomsk na pozajmici do decembra 2009. U Premijer ligi Rusije 2013/14, Dzjuba je postigao 17 golova na posudbi u Rostovu.
Godine 2015. potpisao je za Zenit Sankt Peterburg gdje je proveo tri godine. Dana 31. januara 2018. godine, pridružio se Arsenalu Tula na posudbi za ostatak sezone 2017/18.
Jadruhi
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Jadruhi je imalo 49 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
TSEN54
Podjedinica 54 preradne endonuklaze tRNK  je proteinska podjedinica koju kod ljudi  kodira gen  TSEN54.
Dužina polipeptidnog lanca je 526  aminokiselina, a molekulska težina 58.819. .
Aminokiselinska sekvenca
C: Cistein D: Asparaginska kiselina E: Glutaminska kiselina F: Fenilalanin G: Glicin H: Histidin I: Izoleucin K: Lizin L: Leucin M: Metionin N: Asparagin P: Prolin Q: Glutamin R: Arginin S: Serin T: Treonin V: Valin W: Triptofan Y: Tirozin
Funkcija
Ovaj gen kodira podjedinicu kompleksa tRNK koji prerađuje endonukleaze, za katalizu uklanjanja introna iz prekursorne tRNK. Kompleks je također uključen u prajmere za obradu pre-iRNK 3-.
Klinički značaj
Mutacije u ovom genu rezultiraju pontocerebelumskom hipoplazijom tipa 2. Sepahvand et al. saopćili su da zbog jako preklapajućih fenotipova sa dobro opisanim tipovima PCH, npr. PCH2, PCH4 i PCH5, treba koristiti pojam "TSENopatije", koji obuhvata sve opisane fenotipove PCH. Također su izvijestili da je pokraj Galenove vene otkriven infratentorijski hronični subdurni hematom koji je razvijen u liniji prednjeg plana, supra– i infratentoriska atrofija, te hipoplazija ponsa, malog i zadnjeg mozga, odgođena cerebelumska mijelinizacija i gubitak volumena i sive i bijele mase, odsutnost presavijanja olivskog jezgra i gubitak poprečnih vlakana ponsa. Ekstraksijalni prostor likvora bio je evidentan i zbog atrofije mozga. O dva nova fenotipa također su izvijestili Sepahvand et al. kao strukturne bolesti srca, uključujući veliki otvoreni foramen ovale (> 23 mikro mjehurića), kanal ductus arteriosus i blagu regurgaciju trokvržičnog i mitralnog zaliska, te bilateralno umjereni senzorinervni gubitak sluha.
Grabonoš
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Gornja Radgona.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Grabonoš je imao 207 stanovnika.
Ivandol (Krško)
Ivandol je naseljeno mjesto u sastavu općine Krško, regija Posavska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Krško.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Ivandol je imao 28 stanovnika.
Napomena: ''Do 1990. iskazivano pod imenom Ivan Dol.''
Severska vas
Severska vas je bivše naseljeno mjesto u sastavu općine Ajdovščina, regija Goriška, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Ajdovščina. 1952. naselje je ukinuto i priključeno naselju Budanje.
Stanovništvo
Napomena: ''U 1952. priključeno naselju Budanje u kom su sadržani podaci u 1948.''
Teritorijalna organizacija i pripadnost naselja
Napomena: ''MNO je skr. za Mjesni narodni odbor.''
Književna reč
Književna reč je časopis koji je izlazio od 1972. do 2004. godine. Značajno je uticao na jugoslavensku književnu i kulturnu scenu, naročito tokom 80-ih godina 20. vijeka. Vodeći stvaraoci toga vremena objavljivali su ovom časopisu, koji je donosio književne aktuelnosti iz zemlje i svijeta.
Historijat
Pokrenut je u aprilu 1972. godine kao list Književne omladine Srbije, koji se ubrzo odredio kao "list za književnost, umjetnost, kulturna i društvena pitanja". Od početka je objavljivao, pored proze i poezije, prevode, kritičke i polemičke tekstove. Prvi urednik je bio Milisav Savić, a u prvo uredništvo su činili: Gojko Đogo, Srba Ignjatović, Miroslav Maksimović, Radomir Putnik, Slobodan Rakitić, Simon Simonović i Vidosav Stevanović. Tokom sedamdesetih godina u uredništvu su bili i Milutin Petrović, Miodrag Perišić, Radoslav Bratić, Marinko Arsić Ivkov, Jasmina Lukić, David Albahari, Radovan Beli Marković, Dragi Bugarčić, Duško Novaković, Adam Puslojić, Novica Tadić, Gojko Tešić, a od kraja 70-ih i početkom 80-ih i Dragi Bugarčić, Nikola Vujčić, Milorad Vučelić, Aleksandar Jovanović, Predrag Marković, Novica Milić, Duško Novaković, Miroslav Prokopijević, Jelena Stojanović. Tokom 80-ih u uredništvu su bili i Svetislav Basara, Dušan T. Bataković, Nebojša Vasović, Dragan M. Knežević i Vasa Pavković. Od 1990. Književnu reč je objavljivao Savez socijalističke omladine Srbije. Iako je ovaj Savez na početku te decenije praktično prestao da postoji, godine 1994. otpušteno je čitavo uredništvo, koje su činili Gojko Božović, Tihomir Brajović, Đorđe Jakov, Saša Jelenković i Radovan Mirković, zajedno sa glavnim i odgovornim urednikom Milovanom Marčetićem. Smjenjena redakcija je pokrenula novi časopis Reč, u izdanju Radija B92, koji je izlazio redovno do 1999, a potom u dužim intervalima do 2010. godine. Književna reč je nastavila da izlazi paralelno sa novim časopisom sve do 2004. godine (br. 525). Od broja 435/436 (april 1994) privremeni uređivački kolegijum činili su Ivan Vuković, Đorđe Milosavljević, Zoran Stefanović, Srđan Stanišić i Dobrica Gajić, tada kao v.d. glavnog i odgovornog urednika. Krajem 1997. godine izašao je jubilarni 500 na povećanom broju strana. Tada je bilo u pripremi i elektronsko izdanje u okviru kojeg su najavljene različite biblioteke (proze, pjesništva, eseja i drame), ali danas su ovi sadržaji dostupni online samo na Internet arhivi.
Periodičnost izlaženja i format
Osim na samom početku, časopis je izlazio dva puta mjesečno, kako se navodi u impresumu 10. i 25. u mjesecu. Časopis je tokom prvih decenija izlazio u formatu novina, koji je posljednjih godina izlaženja promjenjen.
Bibliografija priloga
Lakši uvid u sadržaj časopica moguć je zahvaljujući bibliografijama koja su objavljene u dva navrata. Popis priloga od broja 1 do broja 100 izašao je u 1978. godine u br. 107 i 108. Za brojeve 101-200 (maj 1978 – decembar 1982) bibliografija, koju su priredili Predrag Marković i Miroslav Josić Višnjić, objavljena je 1993.
IC 4870
IC 4870 (također poznat kao ESO 105-11, IRAS 19327-6555 i PGC 63432) je nepravilna galaksija koja je udaljena oko 40 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Paun. Najveći prečnik je 1,60 (19 hiljada sg) a najmanji 0,9 uglovnih minuta (11 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio DeLisle Stewart u septembru 1900. godine.
Protest (grupa)
Protest je bila bosanskohercegovačka punk rock grupa nastala 1990. u Sarajevu, u periodu dok su njeni članovi pohađali Srednju umjetničku školu. Prvu postavu činili su Damir Nevesinjac (pjevač i idejni vođa), Vedad Voloder (gitara), Emin Voloder (bas), i Igor Milčević (bubanj). Uzori ove grupe bili su grupe kao što su Bad Religion, RCHP, Partibrejkersi, KUD Idijoti, Majke i drugi.
Grupa je objavila dva studijska albuma, a s radom prestala 2009. godine.
Značajni događaji
Prve dvije godine rata (1992/93) grupa nije nastupala, a 1994. nalaze novog bubnjara - Nedima Zlatara, te održavaju nekoliko značajnih klupskih nastupa. Grupa je osvojila prvo mjesto na čuvenom internacionalnom istarskom tradicionalnom alter festivalu Art And Music u Puli 1997., a među velike uspjehe ubraja se i nastup kao predgrupa velikoj irskoj grupi U2, na sarajevskom stadionu Koševo, 23. septembra 1997. Grupa je nastupala i u Sloveniji, Hrvatskoj, Njemačkoj, te Češkoj. Prvi album grupe zvao se Jedvanosimsoboakalomistobo, a objavila ga je ljubljanska Založba u novembru 1997. Debitantski album imao je dobar prijem muzičke kritike i publike. Izdvajaju se pjesme Hit mjeseca, Boško Buha, te Siljenje i Žao mi je. U vremenu značajnih uspjeha, grupa neočekivano prestaje sa radom, međutim kasnije se ponovo oformila. Drugi album U zemlji karijesa snimljen je u mostarskom studiju Pavarotti i promovisan u januaru 2002. godine. Snimljeni su video spotovi za tri pjesme: U zemlji karijesa, Oh Captain i Underground.
Grupa prestaje sa djelovanjem 2009. godine.
Sojuz MS-18
Sojuz MS-18 jeste svemirska letjelica tipa Sojuz, planirana za lansiranje 9. aprila 2021. Prevozit će tri člana posade Ekspedicije 64 do Međunarodne svemirske stanice (ISS). Sojuz MS-18 bit će 146. let letjelice Sojuz s posadom. Posadu će činiti ruski zapovjednik, ruski inženjer leta i astronaut NASA-e. Planirano je da se letjelica vrati na Zemlju 13. oktobra 2021. nakon 180 dana u svemiru. Očekuje se da će let služiti kao vozilo za slijetanje ruske glumice i filmske režiserke Klim Shipenko, koja će se ukrcati na ISS na brodu Sojuz MS-19 i provesti približno sedmicu dana u svemiru kako bi snimila film.
Dana 9. marta 2021. godine, Roscosmos je objavio da će na NASA-in zahtjev izmijeniti postojeći plan leta tako da u glavnu posadu uključe Marka Vandea Heija umjesto Sergeja Korsakova i Anne McClain umjesto Dmitrija Petelina u rezervu, čime se efikasno produžuju letovi NASA-inog astronauta na letjelice Sojuz za barem još jedan let. Ovaj aranžman je usluga u naturi za dodatnu uslugu prijevoza posade između NASA-e i Roscosmosa, bez ikakve finansijske razmjene između dviju agencija. desno|mini| Računarski generisana slika ruskog orbitalnog segmenta nakon pristajanja Nauke. Posada Sojuz MS-18 stići će u aprilu 2021. godine, prije lansiranja i pristajanja Nauke 15. jula 2021. Modul UM Prichal lansiraće se na Međunarodnu svemirsku stanicu u novembru 2021. godine sa progresom M-UM.
Sveti Križ Začretje
mini|280px|Sveti Križ Začretje, rimokatolička crkva "Sv. Križ" Sveti Križ Začretje je naseljeno mjesto i općina u Hrvatskoj, u Krapinsko-zagorskoj županiji.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Zabok.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, općina Sveti Križ Začretje je imala 6.165 stanovnika, od čega u samom Svetom Križu Začretju 897.
Općina Sveti Križ Začretje
Napomena: ''Nastala iz stare općine Zabok. Dio podataka od 1857. do 1991. sadržan je u općini Krapinske Toplice.''
Sveti Križ Začretje (naseljeno mjesto)
Napomena: ''Do 1900. iskazivano pod imenom Sveti Križ Začreće, a od 1910. do 1981. pod imenom Začretje.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Sveti Križ Začretje je imalo 869 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Grabšinci
Grabšinci su naseljeno mjesto u sastavu općine Sveti Jurij ob Ščavnici, regija Pomurska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazili su se u sastavu stare općine Gornja Radgona.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Grabšinci su imali 75 stanovnika.
Jablance (Kostanjevica na Krki)
Jablance su naseljeno mjesto u sastavu općine Kostanjevica na Krki, regija Posavska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu stare općine Krško.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Jablance su imale 47 stanovnika.
Napomena: ''Do 1990. iskazivano pod imenom Jablanice. U 1952. povećano za naselje Zavode koje je ukinuto.''
IC 3247
IC 3247 (također poznat kao MCG 5-29-77, PGC 40205 i UGC 7459) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 26 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Berenikina kosa. Najveći prečnik je 2,20 (17 hiljada sg) a najmanji 0,2 uglovnih minuta (1 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Charles Joseph Etienne Wolf 23. marta 1903. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Rizosfera
thumb|300px|Rizosfera: A = [[Ameba koja konzumira bakterije; BL = Ograničena energija bakterije; BU = Neenergetski ograničene bakterije; RC = Ugljik izveden iz korijena; SR = Smekšane ćelije korjenove dlačice; F = Gljivične hife; N = Nematode]] Rizofera je dio tla neposredno do živih korjenova i pod izravnim je njihovim utjecajem.
Biota
Gljive u rizosferi formira interaktivnu simbiozu s korijenjem biljaka kojr podstiče unos hranjivih tvari, toleranciju na mraza i zaštitu od patogena. Poznate su kao mikorizne i fizičke su komunikacijske mreže koje omogućuju kretanje hranjivih sastojaka između gljivica i biljaka, pa čak i između različitih biljaka, kroz micelije.
Primjer su mikorize između Vicia faba i Glomus intraradices koje preko micelijskih mreža uspostavljaju komunikacijski most između biljaka, omogućujući onima koje su napadnute lisnim ušima da šalju signale za sprečavanje na susjedne biljke koje nisu napadnute.
Droša
Droša, uobičajenog engleskog naziva Drosha, je klasa 2 enzima ribonukleaza III koja je  kod ljudi kodirana  genom DROSHA (ranije RNASEN) sa hromosoma 5. To je primarna nukleaza koja izvršava inicijacijski korak procesuiranja miRNK u jedru. Blisko djeluje sa DGCR8 i u korelaciji sa Dicerom. Utvrđeno je da je u kliničkoj spoznaji značajna za prognozu raka i replikaciju HIV-1.
Historija
Ljudska Drosha klonirana je 2000. godine kada je identificirana kao jedarna dsRNK-ribonukleaza uključena u preradu prekursora rRNK. Druga dva ljudska enzima koja učestvuju u procesuiranju (preradi) i aktivnosti miRNK su Dicer i Argonaut proteini. Nedavno je pronađeno da su proteini poput Drosha značajni u prognozi raka i replikaciji HIV-1.
Funkcija
Članovi natporodice ribonukleaze III dvolančanih (ds) RNK-specifičnih endoribonukleaza učestvuju u različitim putevima sazrijevanja RNK i raspada u i u eukariotskim i  u prokariotskim ćelijama. RNaza III Drosha je jezgro nukleaza koje izvršava korak inicijacije u preradi mikroRNK (miRNK)  u ćelijskom jedru.
Tako stvorene mikroRNK su kratke molekule RNK koje reguliraju široku lepezu drugih gena, interakcijom sa RNK-induciranim kompleksom utišavanja (RISC), kako bi izazvali cijepanje komplementarne mRNK kao dio puta interferencije RNK. Molekule mikroRNK sintetiziraju se kao dugolančani primarni transkripti poznati kao pri-miRNK, koje Drosha cijepa, kako bi proizveli karakterističnu strukturu matične petlje  dužine od oko 70 bp, poznate kao pre-miRNK. Pre-miRNK, kada su povezane s EXP5, stabiliziraju se zbog uklanjanja 5' kape i 3' poli(A) repa. Drosha postoji kao dio proteinskog kompleksa zvanog mikroprocesorski kompleks, koji također sadrži dvolančani RNK vezujući protein DGCR8 (zvani Pasha u ' "D. melanogaster" i "C. elegans"). DGCR8 je neophodan za aktivnost Drosha i sposoban je da veže jednolančane fragmente pre-miRNK koji su potrebni za pravilnu preradu. Kompleks Drosha također sadrži nekoliko pomoćnih faktora kao što su EWSR1, FUS, hnRNPs, p68 i p72.
I Drosha i DGCR8 nalaze se u jedru, gdje se događa prerada pri-miRNK u pre-miRNK. Ova dva proteina homeostatski kontroliraju biogenezu miRNK putem autopovratne sprege. Drosha generira 2nt 3' previs u jedru koju prepoznaje Dicer u citoplazmi, koja spaja uzvodnu i nizvodnu preradu RNK. Pre-miRNK se zatim dalje prrađuje putem Rnaze Dicer u zrele miRNK u ćelijskoj citoplazmi. Također postoji izoforma Drosha koja ne sadrži signal jedarne lokalizacije, što rezultira stvaranjem c-Drosha. Pokazalo se da se ova varijanta transkripta nalazi u citoplazmi, a ne na jedru, ali efekti na preradu pre-miRNK još su nejasni.
I Drosha i Dicer također učestvuju u popravnom odgovoru DNK na oštećenje.
Utvrđeno je da određene miRNA odstupaju od uobičajenih puteva biogeneze i ne zahtijevaju nužno Drosha ili Dicer, zato što ne zahtijevaju preradu prim-miRNK u pre-miRNK. Drosha nezavisne miRNK potiču od mirtrona, koji su geni koji kodiraju miRNK u svojim intronima i koriste preradu da bi zaobišli Drosha cijepanje. Simtroni su poput mirtrona, neovisni o preradi i zahtijevaju cijepanje posredovano Droshaom, iako im nije potrebna većina proteina u kanonskom putu kao što su DGCR8 ili Dicer.
Klinički značaj
Drosha i drugi enzimi za preradu miRNA mogu biti važni u prognozi raka. I Drosha i Dicer mogu funkcionirati kao glavni regulatori prerade miRNK i primećeno je da su smanjeni u nekim tipovima raka dojke. Obrasci alternativne prerade Droše u The Cancer Genome Atlas također su pokazali da je c-drosha obogaćen različitim tipovima raka dojke, raka debelog crijeva i jednjaka. Međutim, tačna priroda povezanosti između prerade mikroRNK i tumorigeneza je nejasna, ali njegova funkcija se može efikasno ispitati putem siRNK knokdauna, na osnovu neovisne validacije.
Droša i drugi enzimi za preradu miRNK također mogu biti važni u replikaciji HIV-1. miRNK doprinose urođenoj antivirusnoj odbrani. Ovo se može pokazati uništavanjem dva važna proteina za obradu miRNK, Drosha i Dicer, što dovodi do značajnog poboljšanja replikacije virusa u PBMC-ima kod pacijenata zaraženih HIV-1. Dakle, čini se da Drosha, zajedno sa Dicerom, ima ulogu u kontroli replikacije HIV-1.
Ivanjše
Ivanjše su naseljeno mjesto u sastavu općine Kostanjevica na Krki, regija Posavska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu stare općine Krško.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Ivanjše su imale 14 stanovnika.
Napomena: ''U 2016. izvršena je manja razmjena teritorija između naselja Grič i Ivanjše.''
Popis stanovništva u Srbiji 2011 (Arilje)
Po popisu stanovništva, domaćinstava i stanova 2011. u Srbiji, koji je proveden od 1. do 15. oktobra 2011, u općini Arilje živjelo je ukupno 18792 stanovnika, što predstavlja 0,26% od ukupnog broja stanovnika Srbije, odnosno 6,56% od od ukupnog broja stanovnika Zlatiborskog okruga. Popis stanovništva provoden je na temelju Zakona o popisu stanovništva, domaćinstava i stanova u 2011. Godini ("Službeni glasnik RS", br. 104/09 i 24/11).
Starosna piramida
Od ukupnog broja stanovnika u općini Arilje bilo je 9.316 (49,57%) muškaraca i 9.476 (50,43%) žena, što predstavlja omjer muškaraca i žena 983:1000. Prosječna starost stanovništva bila je 42,0 godina, muškaraca 41,1 godina, a žena 43,0 godina. Udio osoba starijih od 18 godina je 81,6% (15.340), kod muškaraca 81,0% (7.547), a kod žena 82,2% (7.793).
Gornji Zebanec
Gornji Zebanec (mađ. Felsőhideghegy) je naseljeno mjesto u sastavu općine Selnica, Međimurska županija, Republika Hrvatska.
Mečenčani
Mečenčani su naseljeno mjesto u sastavu općine Donji Kukuruzari, Sisačko-moslavačka županija, Republika Hrvatska.
Merhatovec
Merhatovec (mađ. Morzsahegy) je naseljeno mjesto u sastavu općine Selnica, Međimurska županija, Republika Hrvatska.
Mečenčani
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare općine Kostajnica.
Gornji Zebanec
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Čakovec.
Merhatovec
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Čakovec.
Mečenčani
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Mečenčani su imali 148 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Mečenčani je imalo 218 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Gornji Zebanec
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Gornji Zebanec je imalo 270 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Merhatovec
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Merhatovec je imao 157 stanovnika.
Napomena: ''U 1880. i 1890. podaci su sadržani u naselju Donji Zebanec.''
Oblast Razgrad
Oblast Razgrad jedna je od 28 oblasti u Bugarskoj. Nalazi se u sjeveroistočnom dijelu države, unutar regije Ludogorie i sastoji se od 7 općina. Glavni i najveći grad je Razgrad, po kojem je i nazvana oblast, dok su drugi veći gradovi u oblasti: Isperih i Kubrat.
Oblast se prostire na teritoriji od 2.639,7 km2 (2,37% od ukupne površine Bugarske) i peta je najmanja oblast. Prema podacima popisa stanovništva iz 2011. godine naseljavalo ju je 125.190 stanovnika.
Općine
Oblast se sastoji od 7 općina. U sljedećoj tabeli su dati nazivi i neki od osnovnih podataka o općinama (podaci iz 2009), između ostalog i centri općina (gradska naselja su podebljana).
Etnički sastav
Prema popisu stanovništva iz 2009. u oblasti je živjelo 132.740 stanovnika od čega je njih 30.631 ili 23,1% iznad 60 godina.
Prema popisu stanovništva iz 2011. u oblasti je živjelo 125.190 stanovnika pri čemu je etnički sastav mješovit sa blagom većinom koju čine Turci. Etnički se izjasnilo 114.475 osoba a sastav je sljedeći:
Prema istom popisu skoro 10.000 stanovnika se etnički nije izjasnilo.
Manjinski jezici u Hrvatskoj
Ustav Hrvatske u svom uvodu definira Hrvatsku kao nacionalnu državu hrvatskog naroda, zemlju svih njenih državljana i zemlju tradicionalnih zajednica koje ustav naziva nacionalnim manjinama. Nacionalne manjine eksplicitno nabrojane u ustavu su Srbi, Česi, Slovaci, Italijani, Mađari, Jevreji, Nijemci, Austrijanci, Ukrajinci, Rusini, Bošnjaci, Slovenci, Crnogorci, Makedonci, Rusi, Bugari, Poljaci, Romi, Rumuni, Turci, Vlasi i Albanci. Član 12. Ustava navodi da je službeni jezik u Hrvatskoj hrvatski jezik, dok se u pojedinim jedinicama lokalne samouprave neki drugi jezik i ćirilično ili neko drugo pismo mogu uvesti u službenu paralelnu upotrebu.
Službena upotreba manjinskih jezika je na osnovu relevantnih zakona u Republici Hrvatskoj i međunarodnih konvencija i sporazuma kojima je zemlja pristupila i/ili potpisala ih. Najvažniji zakoni na nacionalnom nivou su Ustavni zakon o pravima nacionalnih manjina, Zakon o uporabi jezika i pisma nacionalnih manjina i Zakon o obrazovanju na jeziku i pismu nacionalnih manjina. Najvažniji međunarodni sporazumi koji se odnose na manjinske jezike su Evropska povelja o regionalnim ili manjinskim jezicima i Okvirna konvencija o zaštiti nacionalnih manjina koje je usvojilo Vijeće Evrope. Određena prava pripadnici nacionalnih manjina stekli su i kroz međudržavne i međunarodne ugovore i sporazume kao što su Rapalski ugovor i Erdutski sporazum.
Jablance
Slovenija:
Manjinski jezici u Hrvatskoj
Preduslov od 33.3% pripadnika nacionalnih manjina u lokalnoj populaciji za obavezno uvođenje ravnopravne upotrebe manjinskog jezika smatra se srazmjerno visokim, budući da Savjetodavni komitet Okvirne konvencije o zaštiti nacionalnih manjina Vijeća Evrope smatra udio od 10 do 20% primjerenim. Hrvatska uvijek ne pokazuje pozitivan stav po pitanjima manjinskih prava ali je pristupanje Hrvatske Evropskoj uniji imalo pozitivan utjecaj na afirmaciju službene upotrebe manjinskih jezika.
Srpski
Obrazovanje na srpskom jeziku omogućeno je na prostoru nekadašnje Istočne Slavonije, Baranje i zapadnog Srijema na osnovu Erdutskog sporazuma. Uz škole u ovom području, u Zagrebu je od 2005. sa radom započela i Srpska pravoslavna opšta gimnazija Kantakuzina Katarina Branković.
Od decembra 1999. Srpsko narodno vijeće objavljuje nedeljnik Novosti. Uz njega, na srpskom se jeziku objavljuju i Identitet, Izvor, Bijela pčela, Prosvjeta i Forum. U istočnoj Hrvatskoj postoje i tri lokalne radio stanice koje emituju program na srpskom jeziku.
Kontroverze
U prvim godinama nakon uvođenja Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina pojedine jedinice lokalne samouprave pružale su otpor provođenju svojih zakonskih obveza. U ombudsmanovom izvještaju iz 2005. godine navode se općine Vojnić, Krnjak, Gvozd, Donji Kukuruzari, Dvor i Korenica navedene su kao one u kojima se odredbe zakona ne provode iako su ga te jedinice lokalne samouprave obvezne provoditi. Izvještaj ističe i slučaj Vukovara u kojemu je manjini onemogućeno konzumiranje zakonskih prava iako je njezin udio manje nego 1% niži od zakonom propisanog udjela. Nakon popisa stanovništva u Hrvatskoj 2011. Srbi u Vukovaru su ispunili zakonski preduvjet za uvođenje ćirilice što je međutim ovoga puta dovelo do protesta protiv ćirilice u Hrvatskoj. Uaprilu 2015. Komitet Ujedinjenih nacija za ljudska prava pozvao je Hrvatsku da osigura manjinama pravo na upotrebu njihova jezika i pisama. Izvještaj Komiteta ističe da se poziv primarno odnosi na upotrebu ćirilice u Vukovaru i općinama na koje se zakoni odnose.
Italijanski
Italijanska manjina je ostvarila znatno šire pravo na upotrebu vlastitog jezika od svih drugih manjinskih zajednica u Hrvatskoj. La Voce del Popolo su dnevne novine na italijanskom jeziku koje se objavljuju u Rijeci.
Mađarski
Predstavnici mađarske nacionalne manjine su 2004. pozvali na uvođenje mađarskog jezika u službenu upotrebu u gradu Belom Manastiru pozivajući se na prava stečena prije 1991. 2004. ta je manjina činila 8,5% stanovništva u gradu.
Češki
6,287 osoba u Bjelovarsko-bilogorskoj županiji izjasnilo se kao Česi. 70% njih istaklo je češki kao maternji jezik. 2013. ambasador Češke Republike u Hrvatskoj Martin Košatka istakao je kako će namjera da se ograniči upotreba ćirilice, ako bude provedena, negativno utjecati i na češku i druge manjine u Hrvatskoj.
Slovački
U suradnji sa Slovačkim kulturnim centrom u Našicama, Unija Slovaka u Hrvatskoj izdaje časopis Prameň na slovačkom jeziku.
Ostali jezici
== Općine sa manjinskim jezicima u službenoj upotrebi ==
Historija
Evropska povelja o regionalnim i manjinskim jezicima stupila je na snagu u Hrvatskoj 1997. godine.
TRPV1
Član 1 podporodice V prolaznog recepcijskog potencijala kationskog kanala (TrpV1),  poznat i kao kapsaicinski receptor i vaniloidni receptor 1, je protein koji je kod ljudi kodiran genom TRPV1. To je bio prvi izolirani član prolaznih receptora potencijalnih proteinskih vaniloidnih receptora, koji su pak potporodica potencijalne proteinske skupine prolaznih receptora. Ovaj protein je član grupe TRPV, privremenih potencijalnih receptora porodice ionskih kanala.
Funkcija TRPV1 je otkrivanje i regulacija tjelesne temperature. Pored toga, TRPV1 pruža upareni osjećaj vrućine i bola (nocicepcija). U primarnom aferentnom senzornim neuronima, sarađuje sa TRPA1 (hemijski iritantni receptor) da posreduje u otkrivanju štetnih podražaja iz okoline.
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 839 aminokiselina, a molekulska težina 94.956 Da.
C: Cistein D: Asparaginska kiselina E: Glutaminska kiselina F: Fenilalanin G: Glicin H: Histidin I: Izoleucin K: Lizin L: Leucin M: Metionin N: Asparagin P: Prolin Q: Glutamin R: Arginin S: Serin T: Treonin V: Valin W: Triptofan Y: Tirozin
Funkcija
TRPV1 je neselektivni kationski kanal koji se može aktivirati širokim spektrom egzogenih i endogennih fizičkih i hemijskih podražaja. Najpoznatiji aktivatori TRPV1 su: temperatura viša od 4 °C, kiseli uslovi, kapsaicin (nadražujući spoj u ljutoj čili papričici) i alil-izotiocijanat, oštar spoj u senfu i vasabiju. Aktivacija TRPV1 dovodi do bolnog peckanja. Njegovi endogeni aktivatori uključuju: nizak pH (kiseli uslovi), endokanabinoid anandamid, N-oleil-dopamin i N-arahidonoil-dopamin. TRPV1 receptori se uglavnom nalaze u nociceptivnim neuronima perifernog nervnog sistema, ali su također opisani u mnogim drugim tkivima, uključujući centralni nervni sistem. TRPV1 je uključen u prenos i modulaciju bola (nocicepcija), kao i integraciju različitih bolnih podražaja