cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ALOX5
Expresija
ALOX5 eksprimiraju ćelije koje su primarno uključene u regulaciju upala, alergija i drugih imunskih odgovora, npr. neutrofili, eozinofili, bazofili, monociti, makrofagi, mastociti, dendritske ćelije i B-limfociti. Trombociti, T-ćelije s i eritrociti su ALOX5-negativni. U koži Langerhansove ćelije snažno eksprimiraju ALOX5. Fibroblasti, ćelije glatkih mišića i endotelne ćelije ispoljavaju nizak nivo ALOX5. Nadregulacija ALOX5 se može pojaviti tokom sazrijevanja leukocita i u ljudskim neutrofilima tretiranim faktorom stimulacije kolonije granulocitnih makrofaga, a zatim stimuliran fiziološkim sredstvima.
Aberantna ekspresija LOX5 vidi se u različitim tipovima tumoskog raka kod ljudi in vivo, kao i u različitim tipovima ćelija raka kod ljudi in vitro; ti tumori i ćelijske linije uključuju one iz gušterače, prostate i debelog crijeva. Proizvodi ALOX5, posebno 5-hidroksieikosatetraenska i 5-okso-eikosatetraenska kiselina, podstiču proliferaciju ovih ALOX5 aberantno eksprimirajućih tumorskih linija sugerirajući da za njih ALOX5 djeluje kao pro-maligni faktor, a samim tim i za širenje njihovi tumorskih roditelja.
Biohemija
Enzim ima dvije katalitičke aktivnosti kako je prikazano njegovim metabolizmom arahidonske kiseline. ALOX5-ova dehidrogenazna aktivnost dodaje ostatak hidroperoksil (tj. HO2) u arahidonsku kiselinu (tj. 5Z , 8Z, 11Z, 14Z-eikosatetraensku kiselinu) na ugljiku 5 njegove 1,4-dienske grupe (tj. njegovih 5 Z, 8 Z dvostrukih veza) da formiraju 5(S) -hidroperoksi-6E, 8Z, 11Z, 14Z-eikozatetraensku kiselinu (tj. 5S-HpETE reakcija ). Intermedijer od 5 S-HpETE može tada biti objavljen enzim i brzo se reducira ćelijskim glutation peroksidazama na odgovarajući alkohol, 5 (S)-hidroksi-6E, 8 Z, 11 Z, 14Z-eikozatetraenojska kiselina (tj. 5-HETE), ili, alternativno, dalje metabolizirana djelovanjem epoksidaze ALOX5 (također zvane LTA4-sintaza) koja pretvara 5S-HpETE u njegovu epoksid, 5S, 6S-hidroksi-6E, 8Z, 11Z, 14Z-eikozatetraensku kiselinu (tj. LTA4). Na LTA4 tada djeluje odvojeni, rastvorljivi enzim, leukotrien-A4 hidrolaza, kako bi nastao dihidroksilni proizvod, leukotrijen B4 (LTB4, tj. 5S, 12R -dihidroksi-5S, 6Z , 8E, 10E, 12R, 14Z-eikozatetraenska kiselina) ili bilo LTC4-sintaza ili mikrosomska glutation S-transferaza 2 (MGST2), koje vežu sumpor cisteinovog tio (tj. SH) ostatka u tripeptidu glutamat-cistein-glicin do ugljika 6 LTA4, čime nastaje LTC4 (tj. 5S-hidroksi, 6R-(S-glutationil) -7 E, 9 E, 11 Z, 14 Z-eikozatetraenska kiselina). Glu i Gly ostaci LTC4 mogu se ukloniti postupno pomoću gama-glutamiltransferaza i dipeptidaze kako bi nastali uzastopno LTD4 i LTE4. U različitoj mjeri, drugi PUFA-supstrati ALOX5 slijede slične metaboličke puteve, kako bi nastali analogni proizvodi.
Sisarski enzimi Alox5, koji nisu ljudski, poput onih u glodara, imaju, barem općenito, slične strukture, distribucije, aktivnosti i funkcije kao i ljudski ALOX5. Stoga se čini da su studije modela Alox5 na glodarima vrijedne za definiranje funkcije ALOX5 kod ljudi.
Upala
Studije ukazuju na to da ALOX5 doprinosi urođenoj imunosti doprinoseći rastućim upalnim odgovorima na širok raspon akutnih (npr. patogenih invazija, trauma i opekotine. Međutim, ALOX5 također doprinosi razvoju i progresiji prekomjernih i hroničnih upalnih reakcija kao što su reumatoidni artritis, ateroskleroza, upalna bolest crijeva i autoimunka bolest s (vidi Upala). Ove dvostruke funkcije vjerovatno odražavaju sposobnost ALOX5 da formira:
Alergija
ALOX5 doprinosi razvoju i progresiji alergija i alergijskih upalnih reakcija i bolesti kao što su alergijski rinitis, konjunktivitis, astma, osipi, i ekcemi (pogledajte Alergija). Ova aktivnost odražava njeno formiranje
Reakcije preosjetljivosti
ALOX5 doprinosi nealergijskim reakcijama respiratornog sistema i kože, kao što su astma izazvana aspirinom, reakcije preosjetljivosti na NSAID, NSAID-ima izazvani nealergijski rinitis, nesteroidni protivupalni lijekovi koji nisu izazvani alergijski konjunktivitis, angioedem izazvan NSAIL-om, ili urtikarijski izazvan NSAID-om; takođe može doprineti reakcijama preosetljivosti respiratornog sistema na hladan vazduh, a možda čak i na alkoholna pića. Ovi patološki odgovori vjerovatno uključuju iste nastale ALOX5 metabolite, kao i one koji podstiču alergijske reakcije.
Lekovi koji inhibiraju ALOX5
Gore navedene studije o tkivu, životinjskom modelu i genetičkim studijama na životinjama i ljudima ukazuju na ALOX5 u širokom rasponu bolesti:
Zileuton je odobren u SAD -u za profilaksu i hronično liječenje alergijske astme; koristi se i za liječenje hroničnih nealergijskih reakcija kao što su reakcije alergija na plućima, nosu i konjunktivama, izazvane NSAID-ima, kao i astma uzrokovana vježbom. Zileuton je pokazao neke korisne učinke u kliničkim ispitivanjima za liječenje reumatoidnog artritisa, upalne bolesti crijeva i psorijaza. Zileuton je zasad u fazi II studije za liječenje acne vulgaris (blage do umjerene upalne akne na licu) i studije I faze u kombinaciji s imatinibom za liječenje hronične mijeloidne leukemije.
Zyleuton i zileuton CR uzrokuju povišenje jetrenih enzima u 2% pacijenata; ova dva lijeka su stoga kontraindicirana u pacijenata s aktivnom bolesti jetre ili upornim povišenjima jetrenih enzima, većim od tri puta gornje granice normale. Prije početka primjene bilo kojeg od ovih lijekova, potrebno je procijeniti funkciju jetre, mjesečno prva tri mjeseca, svaka 2-3 mjeseca do kraja prve godine, a zatim periodično; zileuton također ima prilično nepovoljan farmakološki profil (vidi Zileuton).
Setileuton (MK-0633) je završio kliničko ispitivanje faze II za liječenje astme, hronične opstruktivne bolesti pluća i ateroskleroze (NCT00404313, NCT00418613, odnosno NCT00421278). PF-4191834 ima kompletiranu fazu II studija za liječenje astme NCT00723021).
Hyperforin, aktivni sastojak biljke kantarion, aktivan je pri mikro molarnim koncentracijama u inhibiranju ALOX5. Indirubin-3'-monoksim, derivat prirodno prisutnog alkaloida, indirubin, također je opisan kao selektivni inhibitor ALOX5 efikasan u nizu bezćelijskih i ćelijskih modelnih sistema. Osim toga, kurkumin, sastavni dio kurkume, jest inhibitor 5-LO kako je definirano u in vitro studijama enzima.
Acetil-keto-beta-bosvelinska kiselina (AKBA), jedna od bioaktivnih bosvelinskih kiselina pronađenih u Boswellia serrata (indijski tamjan) inhibira 5-lipoksigenazu. Boswellia smanjuje edem mozga kod pacijenata ozračenih zbog tumora mozga, a vjeruje se da je to posljedica inhibicije 5-lipoksigenaze.
Dok se samo jedan lijek koji inhibira ALOX5 pokazao korisnim u liječenju ljudskih bolesti, u kliničkoj su upotrebi drugi lijekovi koji djeluju nizvodno na putu koji je započeo ALOX5. Montelukast, Zafirlukast i Pranlukast su receptorski antagonisti za Cisteinil leukotrieni receptor 1 koji doprinosi posredovanju u djelovanju LTC4, LTD4 i LTE4. Ovi lijekovi se često koriste kao profilaksa i za hronično liječenje alergijske i nealergijske bolesti astme i rinitisa a također može biti korisno za liječenje stečenih djetinjstvenih apneja u snu zbog adenotonzilske hipertrofije (vidi Stečena neupalna miopatija).
Do sada se ni inhibitori sinteze LTB4 (tj. blokatori ALOX5 ili LTA4 hidrolaze) niti inhibitori receptora LTB4 (BLT1 i BLT2) nisu pokazali kao učinkoviti protivupalni lijekovi. Nadalje, blokatori sinteze LTC4, LTD4 i LTE4 (tj. Inhibitori ALOX5), kao i LTC4 i LTD4 receptorski antagonisti pokazali su se inferiornima u odnosu na kortikosteroide, kao pojedinačnu terapiju za upornu astmu, posebno kod pacijenti sa opstrukcijom disajnih puteva. Kao drugi lijek koji se dodaje kortikosteroidima, inhibitori leukotriena djeluju inferiorno u odnosu na beta2-adrenergijski agonist u liječenju astme.
Također pogledajte
Inhibitor arahidonat 5-lipoksigenaze
IC 3209
IC 3209 (također poznat kao PGC 40038) je galaksija koja je udaljena oko 345 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Djevica. Najveći prečnik je 0,80 (80 hiljada sg) a najmanji 0,2 uglovnih minuta (20 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Royal Harwood Frost 7. maja 1904. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Velika nagrada Sakhira 2020.
Velika nagrada Sakhira 2020. (službeno poznata kao "Formula 1 Rolex Sakhir Grand Prix 2020") automobilska je utrka Formule 1 koja se održana 6. decembra 2020. na stazi Bahrain International Circuit – Outer Track u Sakhiru, u Bahreinu. Ovo je bila šesnaesta utrka u sezoni 2020 i prva utrka za Veliku nagradu Sakhira.
Romain Grosjean neće se takmičiti za Veliku nagradu Sakhira nakon nesreću u prethodnoj utrci. Vozač Haasa zamijenio je Brazilac Pietro Fittipaldi.
Vozač Williamsa George Russell je bio izabran da zamijeni svjetskog šampiona Lewisa Hamiltona, nakon što se vozač Mercedesa je bio dobio pozitivan nalaz na koronavirus. Jack Aitken bio je Russellova zamjena u Williamsovom bolidu.
Vozač Mercedesa Valtteri Bottas osvojio je petu pol-poziciju u sezoni, i ukupno 16. u karijeri. Vozač Racing Pointa Sergio Pérez ostvario je svoju prvu pobjedu u Formuli 1. Drugo mjesto zauzeo je Esteban Ocon iz Renaulta, a treće mjesto osvojio je Lance Stroll na drugom Racing Pointu.
Prvi trening (petak)
Vremena prvih pet vozača na prvom treningu.
Drugi trening (petak)
Vremena prvih pet vozača na drugom treningu.
Treći trening (subota)
Vremena prvih pet vozača na trećem treningu.
Konjsko
Bosna i Hercegovina:
Nogometna reprezentacija Saudijske Arabije
Nogometna reprezentacija Saudijske Arabije predstavlja Saudijsku Arabiju na međunarodnim nogometnim takmičenjima i pod kontrolom je nogometnog saveza Saudijske Arabije (SAFF). Reprezentacija ima nadimak "Zeleni sokolovi" (arapski: الصقور الخضر). Nogometna reprezentacija Saudijske Arabije smatra se jednom od najuspješnijih nogometnih reprezentacija iz Azijske konfederacije. Saudijska Arabija je Azijski kup u svojoj historiji osvojila tri puta: 1984, 1988. i 1996, te se četiri puta do sada u svojoj historiji plasirala na Svjetsko prvenstvo. Također, Saudijska Arabija je četiri puta učestvovala i na FIFA Kupu konfederacija gdje je 1992. godine osvojila drugo mjesto.
Konjsko
Srbija:
Nogometna reprezentacija Saudijske Arabije
Statistika igrača
150px|mini|desno|[[Muhamed Al-Deayea, nogometaš sa najviše odigranih utakmica za Saudijsku Arabiju.]]
Igrači sa najviše nastupa
150px|mini|desno|[[Majed Abdullah, nogometaš sa najviše postignutih golova za Saudijsku Arabiju.]]
Konjsko (Klis)
Konjsko je naseljeno mjesto u sastavu općine Klis, Splitsko-dalmatinska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazilo se u sastavu stare općine Solin.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2021. godine, Konjsko je imalo 281 stanovnika.
Napomena: ''U 1869. dio podataka sadržan je u naselju Veliki Bročanac.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Konjsko je imalo 254 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Bangladeška taka
Bangladeška taka (bengalski: টাকা) je službeno sredstvo plaćanja u Bangladešu. Međunarodna skraćenica za taku je BDT. Označava se simbolom ৳, a dijeli se na 100 poisha. Izdaje ga Centralna banka Bangladeša.
Bangladeška taka je uvedena 1972. godine, kada je zamijenila pakistansku rupiju. U opticaju su kovanice od 1, 5, 10, 25 i 50 poisha, te od 1, 2 i 5 taka, i novčanice od 1, 2, 5, 10, 20, 50, 100, 500 i 1000 taka.
Premijer liga Bjelorusije
Premijer liga Bjelorusije, poznata i kao Višejšaja liga, jest profesionalna bjeloruska nogometna liga, te predstavlja najviši rang u bjeloruskom nogometu. Osnovana je 1992. godine. Sezona traje od aprila do novembra. Trenutni prvak Bjelorusije je BATE Borisov, koji je također sa 14 osvojenih titula najuspješniji klub lige.
Historija
U ligi se takmiči 16 klubova. Igra se dvokružnim ligaškim sistemom (ukupno 26 kola). Pobjednik obezbjeđuje plasman u drugo kolu kvalifikacija za Ligu prvaka, dok drugoplasirana i trećeplasirana ekipa ostvaruje plasman u prvo kolu kvalifikacija za Evropsku ligu. Dvije posljednjeplasirane ekipe ispadaju u niži rang.
Svjetsko prvenstvo u nogometu 2018 - nokaut faza
Svjetsko prvenstvo u nogometu 2018 - nokaut faza je nogometno takmičenje koje se igralo u sklopu Svjetskog prvenstva 2018. a koje je bilo u Rusiji. Takmičenje u nokaut fazi igralo se od 30. juna do 15. jula 2018. godine. U nokaut fazi takmičenja učestvovalo 16 reprezentacija.
Kvalificirane ekipe
Prvoplasirane i drugoplasirane ekipe iz svih grupa grupne faze takmičenja kvalificirale su se u osminu finala SP 2018.
Francuska – Argentina
<section begin=SP 2018 - utakmica 50 /><section end=SP 2018 - utakmica 50 />
Urugvaj – Portugal
<section begin=SP 2018 - utakmica 49 /><section end=SP 2018 - utakmica 49 />
Španija – Rusija
<section begin=SP 2018 - utakmica 51 /><section end=SP 2018 - utakmica 51 />
Hrvatska – Danska
<section begin=SP 2018 - utakmica 52 /><section end=SP 2018 - utakmica 52 />
Brazil – Meksiko
<section begin=SP 2018 - utakmica 53 /><section end=SP 2018 - utakmica 53 />
Belgija – Japan
<section begin=SP 2018 - utakmica 54 /><section end=SP 2018 - utakmica 54 />
Švedska – Švicarska
<section begin=SP 2018 - utakmica 55 /><section end=SP 2018 - utakmica 55 />
Kolumbija – Engleska
<section begin=SP 2018 - utakmica 56 /><section end=SP 2018 - utakmica 56 />
Urugvaj – Francuska
<section begin=SP 2018 - utakmica 57 /><section end=SP 2018 - utakmica 57 />
Brazil – Belgija
<section begin=SP 2018 - utakmica 58 /><section end=SP 2018 - utakmica 58 />
Švedska – Engleska
<section begin=SP 2018 - utakmica 59 /><section end=SP 2018 - utakmica 59 />
Rusija – Hrvatska
<section begin=SP 2018 - utakmica 60 /><section end=SP 2018 - utakmica 60 />
Francuska – Belgija
<section begin=SP 2018 - utakmica 61 /><section end=SP 2018 - utakmica 61 />
Utakmica za 3. mjesto
<section begin=SP 2018 - utakmica 63 /><section end=SP 2018 - utakmica 63 />
Finale
<section begin=SP 2018 - utakmica 64 /><section end=SP 2018 - utakmica 64 />
Katinka
Katinka je naseljeno mjesto u sastavu općine Lukač, Virovitičko-podravska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Virovitica.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Katinka je imala 41 stanovnika.
Napomena: ''Do 1931. iskazivano pod imenom Katinac. Iskazuje se od 1910. do 1921. kao dio naselja.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Katinka je imalo 65 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Pietro Fittipaldi
Pietro Fittipaldi da Cruz (Miami, 25. juni 1996) brazilsko-američki je automobilistički vozač. Unuk je dvostrukog svjetskog prvaka Formule 1 Emersona Fittipaldija i bratu vozača Enza Fittipaldija. Šampionske titule je osvajao u takmičenjima NASCAR Whelen All-American Series, Protyre Formula Renault, MRF Challenge i Svjetska Serija Formula V8 3.5.
Sažetak karijere
† Fittipaldi nije pobijedio na nacionalnom prvenstvu; bio je pojedinačni šampion staze u Hickory Motor Speedwayu.
Potpuni spisak rezultata u Formuli 1
(Legenda)(Utrke u podebljanim slovima označavaju najbolju startnu poziciju) (Utrke u kurzivu označuju najbrži krug utrke) * Sezona u toku
SMS (gen)
Spermin-sintaza jest enzim koji je kod ljudi kodiran genom SMS.
Protein koji je kodiran ovim genom pripada porodici spermidin/spermin sintetaza. Ovaj gen kodira sveprisutni enzim metabolizma poliamina.
Model organizmi
U proučavanju funkcije SMS korišteni su model organizmi. Uslovna linija nokaut miša, zove se Smstm1a(EUCOMM)Wtsi generiran je kao dio programa Međunarodnog konzorcija za  miševe - visokopropusnog projekta mutageneze za generisanje i distribuciju životinjskih modela bolesti zainteresiranim naučnicima.
Michael Uchebo
Michael Uchebo (rođen 14. oktobra 1992. u Enugu, Nigerija) je nigerijski nogometaš koji trenutno igra za belgijski Cercle Brugge. Igra na poziciji napadača. Karijeru je započeo 2008. godine u Enugu Rangersu. Najveći uspjeh u dresu Nigerije ostvario je učestvovanjem na Svjetskom prvenstvu 2014. godine.
Reprezentacija
Michael Uchebo je za Nigeriju debitovao 5. marta 2014. godine protiv Meksika.
Korušce
Korušce su naseljeno mjesto u sastavu općine Klis, Splitsko-dalmatinska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazile su se u sastavu stare općine Solin.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2021. godine, Korušce su imale 78 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Korušce je imalo 112 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Hercegovačke brigade NOVJ
Tokom Narodnooslobodilačke borbe naroda Jugoslavije, od 1941. do 1945. godine u okviru Narodnooslobodilačke vojske Juguoslavije formirano je ukupno 5 brigada, koje su nosile naziv hercegovačka.
Za proletersku je bila proglašena Deseta hercegovačka brigada i bila odlikovana Ordenom narodnog heroja. Naziv udarna nosile su Deseta, Jedanaesta, Dvanaesta i Trinaesta hercegovačka brigada.
Samostan u Plehanu
Samostan u Plehanu je katolički vjerski objekat, Vrhbosanska nadbiskupija, Bosna i Hercegovina. Komisija za očuvanje nacionalnih spomenika, na sjednici održanoj od 4. do 10. jula 2006. godine, donijela je odluku da se pokretno dobro – muzejska zbirka, vlasništvo franjevačkog samostana u Plehanu, proglasi za nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine. Ovu odluku Komisija je donijela u sljedećem sastavu: Zeynep Ahunbay, Amra Hadžimuhamedović (predsjedavajuća), Dubravko Lovrenović, Ljiljana Ševo i Tina Wik. Nacionalni spomenik čine sljedeće zbirke:
Historija
Samostan Plehan smješten je na istoimenom brežuljku udaljenom desetak kilometara jugoistočno od Dervente. Osnovan je 1875. godine, na osnovu dozvole Osmanskog carstva iz 1853. godine. Kroz svoju nedugu historiju bio je sjedište i drugih institucija. Do godine 1882. u njemu je bila niža gimnazija za dio kandidata Franjevačke provincije Bosne Srebrene, a od 1888. do 1895. ovdje su studij filozofije imali studenti ove provincije. Godine 1888. u plehanskom samostanu je pokrenuto je izdavanje prvog časopisa u historiji sjeverne Bosne, koji se zvao Novi prijatelj Bosne. Od 1985. godine u samostanu djeluje izdavačka kuća Slovoznak, koja je izdala nekoliko vrijednih edicija.
Dolaskom Austrougarske, samostanska je zgrada godine 1882. znatno proširena, ali je i ona postala tijesna te je 1932. godine, po nacrtu poznatog arhitekta Karla Paržika, sagrađen novi samostan, u koji je uklopljen manji dio staroga. Zajedno s crkvom neoromaničkoga stila, građenu po nacrtima arhitekta Ivana Holza, samostan je dominirao cijelom okolinom.
Nakon drugog svjetskog rata u prizemlju i prvom spratu nalazio se starački dom, a od 1956. do 1965. bolnica za plućne bolesnike. U dijelu samostanske ekonomske zgrade, stanovale su sestre milosrdnice, koje su radile u bolnici.
Nakon odlaska bolnice, u samostanskim prostorijama ponovno je svoj prostor našla samostanska knjižnica s brojnim teološkim, filozofskim, povijesnim i književnim djelima iz 19. i 20. stoljeća, kao i djelima franjevačkih pisaca 18. i 19. stoljeća. U okviru knjižnice uređen je arhiv, u kojem se čuvala relativno bogata građa od važnosti za povijest ovoga kraja. Vrlo su vrijedne matične knjige, koje se vode od 1763. godine, a sačuvan je velik broj isprava i rukopisa iz 18. i 19. stoljeća.
U okviru projekta pod zaštitom UNESCO-a o obnovi triju važnih religijskih središta u BiH porušenih u ratu španska vlada donirala je samostanu Plehan, džamiji Ferhadija u Banjoj Luci i pravoslavnoj crkvi u Mostaru po 200.000 USD. Vlada Federacije BiH donirala je 500.000 KM, i izgrađena je zgrada Muzeja i galerije samostana Plehan za smještaj nacionalnog spomenika.
Opis
Zbirka umjetnina Franjevačkog samostana Plehan osnovana je sedamdesetih godina XX stoljeća, kada je samostan dobio oko dvije stotine umjetničkih eksponata, koji su vremenom nadopunjavani. Samostanska pinakoteka do zadnjega rata narasla je na preko sedam stotina eksponata uglavnom moderne umjetnosti, religiozne ali i druge provenijencije u različitim likovnim tehnikama: puna plastika (mramor, drvo, terakota, bronza), reljef, (bakar, drvo, mramor), ulje na platnu, pastel, tempera, akvarel, vitrail, mozaik, inkrustacija, goblen...
Liga I
Liga I je profesionalna rumunska nogometna liga, te predstavlja najviši rang u rumunskom nogometu. Osnovana je 1909. godine. Sezona traje od jula do juna. Trenutni prvak Rumunije je CFR Cluj. Sa 26 osvojenih titula Steaua Bukurešt je najuspješniji klub lige.
Format takmičenja
U ligi se takmiči 14 klubova. Igra se po dvokružnom ligaškom sistemu. Potom prvih šest klubova igra Ligu za prvaka, dok ostali klubovi igraju Ligu za opstanak. Prvoplasirani tim naredne sezone igra kvalifikacije za Ligu prvaka, a drugoplasirani i trećeplasirani igraju Evropsku ligu. Dvije posljednjeplasirane eipe ispadaju u niži rang, a tim koji sezonu završi na 12 mjestu igra baraž za opstanak.
Kosovsko-metohijske brigade NOVJ
Budući da su Kosovo i Metohija tokom rata bili pod okupacijom italijanske marionetske Kraljevine Albanije, Narodnooslobodilački pokret Jugoslavije nije imao masovnu podršku od strane lokalnog albanskog stanovništva veći dio rata. Zbog toga su sve kosovsko-metohijske brigade formirane tek pred konačno oslobođenje ovog regiona krajem 1944. godine.
Krajiške brigade NOVJ
Tokom Narodnooslobodilačke borbe naroda Jugoslavije, od 1941. do 1945. godine u okviru Narodnooslobodilačke vojske Juguoslavije na teritoriji Bosanske krajine formirano je ukupno 20 brigada, od kojih je 17 nosilo naziv krajiške, a tri preuzele naziv srednjobosanskih.
Sve krajiške brigade su formirane kao udarne, Prva i Treća krajiška brigada su proglašene za proleterske, a Prva, Treća i Sedma su odlikovane Ordenom narodnog heroja. Većina krajiških brigada učestvovala je u borbama van teritorije Bosanske krajine i Bosne i Hercegovine — u Crnoj Gori, Srbiji, Hrvatskoj i Sloveniji, a mnoge i u odlučujućim operacijama NOVJ.
Žene u Bosni i Hercegovini
Pozadina
Bosna i Hercegovina proglasila je suverenitet 1991. godine, a nezavisnost od bivše SFR Jugoslavije 1992. godine. Rat u BiH odgovoran je za ekstremna djela nasilja i ekonomski kolaps. Danas je Bosna i Hercegovina multietničko i multireligijsko društvo - stanovništvo čine: Bošnjaci 50,11%, Srbi 30,78%, Hrvati 15,43% i ostali; dok je vjerski sastav: muslimani 50,7%, pravoslavci 30,75%, rimokatolički 15,19%, 1,15 kao ostali i 1,1% kao agnostici ili ateisti. Većina stanovništva je ruralno: samo 39,8% ukupnog stanovništva je urbano. Stopa pismenosti za dob od 15 i više godina viša je za muškarce (99,5%) nego za žene (97,5%) - procjena 2015.
Ravnopravnost spolova
Prije nego što je 2003. godine na snagu stupio novi Krivični zakon, zakon o silovanju u Bosni i Hercegovini sadržavao je zakonsko izuzeće za brak i glasilo je: "Ko silom ili prijetnjom neposrednog napada prisiljava ženu, koja nije njegova supruga, na seksualni odnos na njen život ili tijelo ili život ili tijelo osobe koja joj je bliska, kazniće se zatvorom od jedne do deset godina".
Rodne uloge
Bosna i Hercegovina ima kulturnu i vjersku patrijarhalnu tradiciju prema kojoj se od žena očekuje da budu pokorne muškarcima. Od žena se očekuje da obavljaju većinu kućanskih poslova, uključujući kuhanje, čišćenje i odgoj djece. Ekonomska devastacija rata negativno se odrazila na učešće žena u ekonomiji, iako su žene bolje integrirane u poljoprivredni posao nego u drugim oblastima.
U poslijeratnoj Bosni i Hercegovini žene su pokretačka snaga za promjene. Nakon rata, rezultirajući efekti uključivali su smanjenje njihovog javnog i socijalnog položaja, a neke su se žene odlučile putovati izvan zemlje u potrazi za poslom. Žene iz ruralnih područja često su marginalizovanije zbog nižeg nivoa obrazovanja i sklonosti tradiciji, što nalaže da moraju biti podređene muškarcima.
Prema osmanskom muslimanskom izvještaju o Austro-Rusko-Turskom ratu (1735-39), koji je na engleski preveo C. Fraser, žene bosanske muslimanke borile su se u bitci jer su "stekle hrabrost junaka“ protiv austrijanaca u opsadi tvrđava Osterwitch-atyk. Žene i muškarci bosanski muslimani bili su među žrtvama tokom te bitke, žene su se borile u odbrani tvrđave Buzin, i pružali su otpor Austrijancima na tvrđavi Četin.
Prema neosmanskim zapisima o ratu između Osmanlija i Austrijanaca, žene Bosanaca smatrale su se militarističkim i igrale su ulogu u bosanskom uspjehu u borbi protiv austrijskih napadača.
Prema C. Fraser-u: "Poligamija, tako svojstvena muhamedanskim zemljama, ne prevladava u velikoj mjeri u Bosni, a oba spola uživaju privilegiju da izaberu svoje saputnike za život. Neudata žena pojavljuje se u javnosti bez vela, a majci porodice ukazuje se poštovanje. U svim tim aspektima oni se uvelike razlikuju od stanovnika istočnih zemalja."
Prema AJ Schemu: "Poligamija nikada nije stekla prevagu među prosjacima. Žene idu zastrte u javnost, ali kod kuće uživaju slobodu i privilegiju veću od one turskih žena. Mlade žene smiju primati pažnju od mladića, a mladić koji razmišlja o braku smije provesti večer sa svojom zaručnicom, dok ona od njegova pogleda sjedi skrivena zidom ili roletom. Turski historičar govori o bosanskim ženama da su se, kada su prvi zarobljenici izvedeni na turski dvor u Brusi, prije zauzimanja Carigrada, glavarima činili kao živi geniji iz Raja."
Prema Jánosu Asbóthu: "U međuvremenu, iz vrtova na obroncima brda, monotono pjevanje, u oštrim nosu i glavama, odzvanja gradom. Uprkos strogim haremima i velovima, djevojke znaju kako privući pažnju mladih. Oni koji izađu u šetnju nikad se ne umore pohvaliti lijep glas proporcionalno prodornoj kreštavosti njegovih tonova. Očarana mladost prati zvukove i prikrada se vrtnoj ogradi i tako započinje većina bosanskih brakova. Momak je možda poznavao pjevačicu od djetinjstva, kada još nije nosila veo, već samo sjajnu tkaninu preko glave. Možda je ugledao punu djevojku posljednjih dana prije nego što je uzela veo. Ako je pravi mladić, srndać si dozvoljava da se, nakon nekoliko takvih posjeta živice, uvuče u razgovor; nakon tjedan dana, možda ona podigne veo. Ako bi mogao jednom da je uhvati za ruku kroz ogradu ili kroz zveket na kapiji, to je znak slaganja; a onda, pod uvjetom da mladi naiđu na odobrenje roditelja, ništa više ne stoji na putu njihovoj sreći. Osim toga, pod budnim okom majke stvari teško mogu ići toliko daleko ako roditelji ne odobravaju mladića. Postoje prevaranti koji će se tako uzastopno igrati s nekoliko djevojaka; ali ubrzo postaju zloglasne, a majke upozoravaju svoje kćeri na njih."
Nakon što su muškarci bosanski muslimani nestali tokom rata, kako bi se razvele, njihove supruge postale su Hanbali ili Shafi'i umjesto Hanafi, jer su Hanafije morale čekati jako dugo prije nego što je razvod mogao biti dozvoljen od supruga nestalog u ratu.
Seksualno nasilje tokom rata
Žene su pretrpjele masovno seksualno nasilje i seksualno ropstvo tokom Rata u BiH i Genocida u BiH, kada je nasilje poprimilo rodno ciljani oblik upotrebom silovanja. Procjene ukupnog broja žena silovanih tokom rata kreću se od 12.000 do 50.000.
Međunarodni krivični sud za bivšu Jugoslaviju (ICTY) proglasio je da je "sistematsko silovanje" i "seksualno porobljavanje" u vrijeme rata bio zločin protiv čovječnosti, drugi nakon ratnog zločina genocida.
Nasilje nad ženama
Posljednjih godina Bosna i Hercegovina je poduzela korake na rješavanju pitanja nasilja nad ženama. To je uključivalo donošenje Zakona o zaštiti od nasilja u porodici 2005. godine i ratifikaciju Istanbulske konvencije.
Heinrich Schütz
Heinrich Schütz (18. oktobra 1585 - 6. novembra 1672) bio je njemački kompozitor i orguljaš, kojeg muzički historičari smatraju najvažnijim njemačkim kompozitorom prije Johanna Sebastiana Bacha, kao i jednog od najvažnijih kompozitora 17. vijeka. Zaslužan je za popularizaciju italijanskog stila u Njemačkoj i nastavak njegove evolucije od renesanse do ranog baroka. Većina njegove sačuvane muzike napisana je za luteransku crkvu, prvenstveno za Izbornu kapelu u Dresdenu. Napisao je ono što se tradicionalno smatra prvom njemačkom operom Dafne, izvedenom u Torgauu 1627. godine, čija se muzika u međuvremenu izgubila, zajedno s gotovo svim njegovim ceremonijalnim i pozorišnim partiturama.
Njega se kao muzičara obilježava u Kalendaru svetaca nekih sjevernoameričkih luteranskih crkava 28. jula zajedno s Johannom Sebastianom Bachom i Georgom Friedrichom Handelom.
Rani život
thumb|250px|desno|Rodna kuća Heinricha Schütza u gradu Bad Köstritzu, a danas je to muzej Heinrich Schütz je rođen u Köstritzu, a bio je najstariji sin Christopha Schütza i Euphrosyne Bieger. Godine 1590. porodica se preselila u Weißenfels, gdje je njegov otac upravljao gostionicom "Zum güldenen Ring". Njegov otac je na kraju služio kao burgomaster u Weißenfelsu, a 1615. godine kupio je drugu gostionicu poznatu pod nazivom "Zur güldenen Sackpfeife" i "Zum güldenen Esel" - koju je preimenovao u "Zum Schützen".
Dok je Schütz živio s roditeljima, njegov muzički talent otkrio je landgraf Moritz od Hessen-Kassela 1598. godine tokom noćenja u gostionici Christopha Schütza. Čuvši mladog Heinricha kako pjeva, landgraf je zatražio da njegovi roditelji dozvole da dječaka pošalju na njegov plemićki dvor radi daljeg obrazovanja i podučavanja. Njegovi su se roditelji isprva opirali ponudi, ali nakon duge prepiske na kraju su odveli Heinricha do zemljovlasnikovog sjedišta u Kasselu u augustu 1599. godine.
Dresden (1615–1672)
Nakon dužih, ali pristojnih pregovora između landgrafa i Elektora, Schütz se preselio u Dresden 1615. godine, radeći kao dvorski kompozitor kod izbornog kneza Saksonije. Godine 1619. Schütz se oženio Magdalenom Wildeck (rođena 1601). Prije njene smrti 1625. rodila je dvije kćeri: Anu Justinu, rođenu 1621, i Eufrosinu, rođenu 1623.
U Dresdenu je Schütz sijao sjeme današnje Saksonske državne kapele (Sächsische Staatskapelle Dresden), ali je tamo odlazio u nekoliko navrata. Godine 1628. ponovo je otišao u Veneciju, gdje se susreo i učio muzičko komponiranje sa Claudiom Monteverdijem. Godine 1633. pozvan je u Kopenhagen da tamo komponuje muziku za svadbene svečanosti, da bi se na kraju vratio u Dresden 1635. Ponovno je obavio produženu posjetu Danskoj 1641. zbog uništenja elektorovog dvora. Tridesetogodišnji rat završio se 1648. godine, a on se ponovo aktivirao u Dresdenu. Godine 1655., godine kada mu je umrla kćer Eufrosina, prihvatio je službeno mjesto kapelnika u Wolfenbüttelu.
Njegove su dresdenske kompozicije tokom Tridesetogodišnjeg rata bile mnogo kraće u odnosu na često dugačka djela odranije, iako je u tom periodu nastala većina njegove najšarmantnije muzike. Nakon rata, Schütz je ponovo napisao dugačke kompozicije koje su kulminirale 1660-ih godina, kada je komponirao najveću Pasiju prije Bacha. thumb|150px|desno|Kuća u Weißenfelsu u kojoj je živio Heinrich Schütz, a danas je to muzej. Schütz se vratio u Weißenfels, u mirovini za koju je morao moliti, da živi sa sestrom (kuća je danas lijep muzej o njegovom životu), ali elektorni dvor ga je često zvao u Dresden. Umro je u Dresdenu od moždanog udara 1672. godine u dobi od 87 godina. Pokopan je u staroj dresdenskoj Frauenkirche, ali njegova grobnica je uništena 1727. godine kada je crkva srušena radi izgradnje nove dresdenske Frauenkirche. Njegova dugogodišnja kuća na istom trgu rekonstruirana je u istom stilu i predstavlja stambenu zgradu sa hotelskim sobama i restoranom.
Njegovi su učenici bili: Anton Colander, Christoph Bernhard, Matthias Weckmann, Heinrich Albert, Johann Theile, Friedrich Werner, Philipp Stolle Johann Nauwach, Caspar Kittel, Christoph Kittel, Clemens Thieme, Johann Klemm, Johann Vierdanck, David Pohle, Constantin Christian Dedekind, Johann Jakob Dedekind Loewe (ili Löwe), Johann Kaspar Horn, Friedrich von Westhoff, Adam Krieger, Johann Wilhelm Furchheim, Carlo Farina.
Muzički stil
Schützove kompozicije pokazuju utjecaj njegovog učitelja Gabrielija (prikazan najznačajnije Schützovom upotrebom sjajnih polihoralnih i koncertantnih stilova) i Monteverdija. Pored toga, u njegovom je radu istaknut utjecaj holandskih kompozitora iz 16. vijeka. Njegova najpoznatija djela su na polju sakralne muzike, od solo glasa uz instrumentalnu pratnju do a cappella horske muzike. Ovoj grupi pripadaju njegovi Psalmen David (Davidovi psalmi, Opus 2), Cantione Opus 2), Cantiones sacrae (Opus 4), Opus 2), Cantiones sacrae (Opus 4), tri knjige Symphoniae sacrae, Die sieben Worte Jesu Christi am Kreuz (Sedam riječi Isusa Hrista na križu), tri postavke Pasije i Božićna priča. Schützova muzika, iako je započeo s najnaprednijim stilovima na početku svoje karijere, na kraju je prerasla u stil koji je jednostavan i gotovo strog, doživjevši svoj vrhunac njegovim kasnim postavkama Pasije. Praktična razmatranja zasigurno su bila odgovorna za dio ove promjene: Tridesetogodišnji rat opustošio je muzičku infrastrukturu Njemačke i više nije bilo praktično niti čak moguće staviti divovska djela u venecijanskom stilu koja su obilježila njegovo ranije razdoblje.
Jedinstveni sastav "Es steh Gott auf" (SWV 356) u mnogim je aspektima usporediv s Monteverdijem. Njegova pogrebna muzika "Musikalische Exequien" (1636) za njegovog plemenitog prijatelja Heinricha Posthumusa iz Reussa smatra se remek djelom, a danas je poznato kao prvi njemački Requiem. Schütz je podjednako bio vješt u komponiranju svog latinskog i germanskog stila.
Bio je jedan od posljednjih kompozitora koji je pisao u modalnom stilu. Njegove harmonije često proizlaze iz polifonijskog poravnanja glasova, a ne iz bilo kojeg osjećaja "harmonijskog kretanja". Za razliku od njega, veći dio njegove muzike pokazuje snažno tonsko privlačenje kad se približava kadenci. U njegovoj muzici uočljiva je velika količina imitacije, ali strukturirana na takav način da uzastopni glasovi ne ulaze nužno nakon istog broja taktova ili na predvidljivoj međutonskoj udaljenosti. To je oštro u suprotnosti s načinom njegovog savremenika Samuela Scheidta, čija polifonija obično teče u redovno raspoređenim zapisima. Heinrich Schütz prilikom komponiranja često koristi intenzivne disonance prouzrokovane polifonijskim kretanjem glasova, koji se kreću ispravnim pojedinačnim linearnim pokretima, ali rezultirajući zapanjujućom harmonijskom napetošću. Iznad svega, njegova muzika pokazuje krajnju osjetljivost na akcente i značenje teksta, koji se često prenosi pomoću posebnih tehničkih figura izvučenih iz muzičke poetike (musica poetica), samih izvučenih iz ili napravljenih analogno verbalnim figurama klasične retorike. Međutim, kao što je gore napomenuto, kompozitorov stil je postao jednostavniji u njegovim kasnijim djelima, koja rjeđe koriste vrstu udaljenih akorda i slobodnijih izraza pronađenih u djelima poput "Was hast du verwirket" (SWV 307) iz Kleine geistliche Konzerte II.
Osim rane knjige madrigala, gotovo da i nije sačuvana Schützova svjetovna muzika, osim nekoliko domaćih pjesama (arien) i prigodnih melodija (poput Wie wenn der Adler sich aus seiner Klippe schwingt (SWV 434), i nijednog čisto instrumentalnog muzičkog djela uopće (osim ako se ne računa kratki instrumentalni stavak pod nazivom "sinfonia" koji zatvara dijalog Die sieben Wortea), iako je imao reputaciju jednog od najboljih orguljaša u Njemačkoj.
Bolton Wanderers FC
Bolton Wanderers Football Club je profesionalni nogometni klub iz Boltona, Engleska. Trenutno nastupa u League One, trećem rangu engleskog nogometa.
Klub je osnovan 1874. godine kao Christ Church Football Club. Tri godine kasnije mijenja ime u Bolton Wanderers FC. Bio je jedan od osnivača Football League. Bolton je klub sa najviše provedenih sezona u najvišem rangu bez osvojene titule. Najbliži osvajanju titule je bio u Prvoj Diviziji (u sezonama 1891-92, 1920-21 i 1924-25).
Historija
Klub je osnovao Thomas Ogden, učitelj crkve 'Christ' kao Church FC. Prvobitno je igrao na terenu nedaleko od Univerziteta Bolton. Nakon spora sa vikarom klub napušta sjedište, te mijenja ime u Bolton Wanderers 1877. godine. Ime je izabrano u periodu kada je klub imao dosta problema sa terenima. Promijenili su tri terena u prve četiri godine postojanja.
Bolton je bio jedan od osnivača Football League, koja je formirana 1888. godine. U to vrijeme Lancashire je bio jedan od najjačih nogometnih regija u zemlji. Čak šest klubova iz ove regije je učestvovalo u osnivanju Football League. 1894. godine Bolton je igrao finale FA kupa po prvi put. Poražen je sa 4-1 od ekipe Notts County na Goodison Parku. Deset godina kasnije ponovo je poražen u finalu, ovaj put od ekipe Manchester City sa 1-0. U periodu prije i poslije Prvog svjetskog rata Bolton je uglavnom sezone završavao u samom vrhu. Među prvih osam ekipa nije se našao samo u sezonama 1911-12 i 1927-28. Njabolji plasman u tom periodu je bilo treće mjesto u sezonama 1920-21 i 1924-25.
28. aprila 1923. godine Bolton je osvojio prvi veliki trofej, nakon što je u finalu FA kupa bio bolji od West Ham Uniteda sa 2-0. Utakmica je odigrana na stadionu Wembley pred 127,000 gledalaca. Drugi trofej FA kupa je osvojen 1926. godine pobjedom protiv ekipe Manchester City sa 1-0 pred 91,000 gledalaca. Tri godine kasnije Bolton osvaja FA kup po treći put. Ovaj put je bio bolji od Portsmoutha sa 2-0.
Jovica Spajić
Jovica Spajić je jedan od najboljih ultramaratonaca na svijetu.
Rođen je 15. januara 1987. godine kod Priboja, u Polimlju. Nosilac je crnog pojasa u japanskoj džiu-džici i džudou, Ginisov rekorder (uradio je 2014. godine 30.000 trbušnjaka za 24 sata bez predaha) i pripadnik Specijalne antiterorističke jedinice, SAJ, u okviru Ministarstva unutrašnjih poslova Republike Srbije. Od 2012. godine postao je reprezentativac Republike Srbije u ultramaratonu i od tada predstavlja svoju zemlju na najznačajnijim trkama izdržljivosti i takmičenjima. U svojoj prvoj trci "Sahara race" u dužini od 250 klimetara 2012. godine, Jovica je bio jedini predstavnik Balkana i od 250 učesnika iz cijelog svijeta osvojio je 17. mjesto u ukupnom plasmanu, a 5. mjesto u svojoj konkurenciji. U 2014. godini učestvovao je u ultramaratonima IAU u Srbiji, "Tor des Geants" u Alpima, "Milano – San Remo "u Italiji, "Badwater" i "Icarus Florida Ultra Fest" u Americi gde je osvojio drugo mjesto u ukupnoj konkurenciji, a prvo u svojoj starosnoj kategoriji, istrčavši i novi nacionalni rekord od 682,3 km.
Rit (Lukač)
Rit je naseljeno mjesto u sastavu općine Lukač, Virovitičko-podravska županija, Republika Hrvatska.
Stanovništvo
Napomena: ''U 1857. podaci su sadržani u naselju Budrovac Lukački, a 1869. u naselju Terezino Polje. Do 1921. iskazivano kao dio naselja, a od 1931. kao naselje.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Rit je imalo 69 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Košarkaška reprezentacija Rusije
Košarkaška reprezentacija Rusije predstavlja Rusiju na međunarodnim košarkaškim takmičenjima i njom upravlja Košarkaški savez Rusije. Reprezentacija Rusije nastala je nakon raspada Sovjetskog Saveza i njegove reprezentacije.
U postsovjetskoj eri, reprezentacija Rusije sastavljena od sovjetskih igrača pod vodstvom Sergeja Bjelova osvojila je srebrnu medalju na EuroBasketu 1993. Rusija je također osvojila srebro na Svjetskom prvenstvu u uzastopnim nastupima 1994. i 1998.
Nakon ruske invazije na Ukrajinu 2022. FIBA je zabranila ruskim timovima i zvaničnicima da učestvuju u FIBA košarkaškim i 3x3 takmičenjima.
Trenutna ekipa
Sastav za FIBA Svjetsko prvenstvo 2019.
Proizvođač
1993–2015: Reebok 2015–: Adidas
Sponzor
2015–: Norilsk Nickel
Rit (čvor)
Hrvatska:
SLFN11
Član 11 porodice Schlafen je protein koji je kod ljudi kodiran genom SLFN11.
Dužina polipeptidnog lanca je 901  aminokiselina, a molekulska težina 102.836.
Aminokiselinska sekvenca
C: Cistein D: Asparaginska kiselina E: Glutaminska kiselina F: Fenilalanin G: Glicin H: Histidin I: Izoleucin K: Lizin L: Leucin M: Metionin N: Asparagin P: Prolin Q: Glutamin R: Arginin S: Serin T: Treonin V: Valin W: Triptofan Y: Tirozin
Porodica Schlafen (SLFN) sadrži devet mišjih i šest ljudskih gena koji kodiraju proteine sa konzerviranim N-krajem sa pretpostavljenim AAA ATPaznim domenom. Duži SLFN proteini, kao što je SLFN11, imaju C-terminalne motive koji nalikuju domenima DNK/RNK helikaza. Studije na miševima implicirale su proteine SLFN u regulaciju rasta ćelija i razvoj T-ćelija.
Kloniranje i ekspresija
Geserick et al. (2004) identificirali su mišje Slfn5 (614952), Slfn8, Slfn9 i Slfn10, koji kodiraju proteine koji imaju značajnu homologiju s mišjim Slfn1 kroz Slfn4 u njihovim N-terminalnim polovinama, ali sadrže jedinstvene C-terminalne nastavke s motivima homolognim DNK/RNK helikazama. Slfn8, Slfn9 i Slfn10 međusobno imaju 85 do 87% aminokiselinskih identiteta, dok je Slfn5 udaljeniji s bivšom skupinom, dijeleći 40% identiteta. Van Zuylen et al. (2011) primijetili su da su ljudski SLFN11 i SLFN13 ortologni mišjim Slfn8, Slfn9 i Slfn10. Li et al. (2012) su izjavili da ljudski protein SLFN11 sa 901 aminokiselinom ima AAA domen u N-terminalnoj polovini i navodnu sekvencu helikaze u C-terminalnoj polovini. Kvantitativni RT-PCR test pokazao je da su SLFN5 i SLFN11 najistaknutiji članovi porodice SLFN u nekoliko ljudskih ćelijskih linija.
Gross (2012) pmapirao je gen SLFN11 u hromosomskoj sekvenci 17q12, na osnovu poravnanja sekvence SLFN11 (GenBank BC052586) sa genomskom sekvencom (GRCh37). Bustos et al. (2009) otkrili su da su geni SLFN grupirani u istoj ortolognoj regiji uz bok genima UNC45 (UNC45B; 611220) i PEX12 (601758) u svim ispitivanim genima sisara. Klasteri SLFN čovjeka i miša nalaze se na hromosomima 17, odnosno 11.
Funkcija gena
Li et al. (2012) su primijetili da su nivoi proteina SLFN miša povišeni nakon infekcije brucelom ili listerijom. Korišćenjem kvantitativne RT-PCR, pokazali su da je lipopolisaharid, poli-IC ili interferon (IFN)-alfa (147660) / beta (147640) tretman mišjih makrofaga rezultirao indukcijom nekoliko gena SLFN. Tretman fibroblasta ljudske kože IFN-beta, poli-IC ili poli-dAdT otkrio je sličnu indukciju gena SLFN, uključujući SLFN5 i SLFN11. Otkrili su da je ljudski SLFN11, ali ne i SLFN5, snažno i posebno ukinuo proizvodnju retrovirusa, poput virusa ljudske imunodeficijencije (HIV) -1 i smanjio broj virusnih čestica oslobođenih iz ćelija. Inhibitorna aktivnost nalazila se u N-terminalnoj polovini SLFN11 sa 579 ostataka, koja uključuje domen AAA. Umjesto da utiče na rane korake ciklusa retrovirusne infekcije, uključujući obrnutu transkripciju, integraciju i transkripciju, SLFN11 je selektivno inhibirao ekspresiju virusnih proteina na način koji ovisi o upotrebi kodona. SLFN11 vezao je tRNK i suprotstavio se promjenama u bazenu tRNK izazvanih HIV-om. Zaključili su da je SLFN11 moćan, IFN-inducibilni restriktivni faktor protiv retrovirusa koji posreduje u njegovim antivirusnim efektima, na osnovu diskriminacije u upotrebi kodona.
Evolucija
Bustos et al. (2009) koristili su genomske i filogenetske studije, kako bi istražili evoluciju i ulogu porodice gena SLFN. Otkrili su da je porodica SLFN široko rasprostranjena kod sisara, sa četiri glavna ortologa koji su prošli ekspanzije ili kontrakcije specifične za lozu u različitim redovima, uključujući primate i glodare. Također su identificirali članove porodice SLFN u Chondrichthyes i Amphibia. Pronašli su dokaze da je pozitivna selekcija djelovala na mnoge SLFN gene. Član porodice SLFN horizontalno je premješten s miša na ortopoksviruse, gdje su autori pretpostavili da on ima ulogu u omogućavanju virusu da preživi odbrambene mehanizme domaćina. Virusne SLFN sekvence razvijaju se pod pročišćavajućom selekcijom, što ukazuje na njihovu funkcionalnu važnost. Van Zuylen ert al. (2011) primetili su da samo dva člana porodice SLFN, SLFN5 i SLFN14, imaju direktne ortologe kod miša i ljudi, što je u skladu s brzom evolucijom porodice SLFN kod sisarskih vrsta. Ljudski SLFN12 (614955) i SLFN12L imaju po četiri ortologa u miševa (Slfn1, Slfn2, Slfn3 i Slfn4), a ljudski SLFN11 i SLFN13 imaju po tri ortologa u miševa (Slfn8, Slfn9 i Slfn10).
Pseudogen
Genska duplikacija značajan zajednički proces u evoluciji genoma. Kopije funkcionalnog gena mogu nastati kao rezultat dupliranja gena i naknadno stečenim  mutacijama, koji uzrokuju njegovu nefunkcionalnost. Duplirani pseudogeni obično imaju sve iste karakteristike kao I geni, uključujući i netaknutu egzon - intron strukturu i promotorske sekvence. Gubitak funkcionalnosti dupliranih gena obično ima mali efekta na  adacijsku vrijednost organizma, budući da i dalje postoji netaknuta funkcionalna kopija. Prema nekim evolucijskim modelima, zajednički duplirani pseudogenei ukazuju na evolucijsku povezanost ljudi  i drugih primata.
AS3MT
Arsenit metiltransferaza je enzim koji je kod ljudi kodiran genom AS3MT.
Pseudogen
Ako je pseudogenizacija uzrokovana duplikacijom gena, obično se ispoljava u prvih nekoliko milijuna godina nakon dupliciranje gena, pod uslovom da je gen nije bio izložen   selekcijskom pritisku. Gensko dupliranje stvara funkcionalni suvišak, a u normalnim okolnostima, nije korisno imati dva  identična gena. Mutacije koje ometaju strukture ili funkcije bilo jednog od dva gena nisu štetne i neće biti uklonjena tokom procesa selekcije. Kao rezultat toga, gen koji je mutirao postupno postaje pseudogen i bit će ili neispoljen ili nefunkcionalan. Prema teoriji organske evolucije, ti pseudogeni ili će biti deletitrani ili postati toliko različiti  od izvornog  gena da više neće biti prepoznatljiv. Relativno mladi pseudogeni mogu prepoznati prema sličnosti sekvenci.
AS3MT
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca proteina je 375 aminokiselina, a molekulska težina 41.748