cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nijaz Omerović
Djela
Godine 2005. u izdanju "Bosanske riječi" iz Tuzle štampa knjigu priča "Knjiga od praha i snova", na tragu Borhesove poetike, fantazmagorične atmosfere. Godinu nakon toga objavljuje knjigu eseistike, alternativne historije "Čekajući Mesiha" - "Trakat o zavjeri", koja je dio planirane trilogije. Godine 2008. izdaje i trecu knjigu pod nazivom: "Đavo, mit i istina - Trakatat o zlu". Imao je 30. samostalnih i vise kolektivnih izlozbi slika, u pripremi je i zbirka pjesama,pod nazivom " Oporuka".
Vitine
Vitine su naseljeno mjesto u općini Foča, Bosna i Hercegovina.
Nijaz Omerović
Djela
Član je "Udruzenja likovnih umjetnika BiH" i "Drustva pisaca TK.
NGC 6558
NGC 6558 (također poznat kao ESO 456-SC62) je kuglasto zvjezdano jato i nalazi se u sazviježđu Strijelac. Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 3. augusta 1834. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Original album collection
Spisak pjesama
CD-1 Crvena jabuka (Jugoton, 1986.) CD-2 Za sve ove godine (Jugoton, 1987.) CD-3 Sanjati (Jugoton, 1988.) CD-4 Tamo gdje ljubav počinje (Jugoton, 1989.) CD-5 Nekako s proljeća (Jugoton, 1991.)
Andrij Ševčenko
Andrij Ševčenko (ukr. Андрі́й Микола́йович Шевче́нко) je ukrajinski nogometni trener i bivši nogometaš. Trenutno je selektor nogometne reprezentacije Ukrajine.
Igračka
Nastupao je za Dinamo Kijev, Chelsea i Milan. Najbolji je strijelac u historiji Milanskog derbija sa 14 golova. Također je najbolji strijelac ukrajinske reprezentacije u historiji sa 48 golova. Dobitnik je mnogih nagrada, između ostalih, Zlatne lopte France Footballa 2004. Godine 2003. osvojio je Ligu prvaka i UEFA Superkup s Milanom.
Trenerska
Nakon debakla ukrajinske reprezentacije na Evropskom prvenstvu 2016. u Francuskoj imenovan je novim selektorom.
Maxwellov demon
Porijeklo i historija ideje
Ovaj misaoni eksperiment se prvi put javio u pismu koje je Maxwell napisao Piteru Gatriju Tejtu 11. decembra 1867. Maxwell je o toj ideji ponovo pisao u pismu Džonu Vilijamu Strutu 1870, prije nego što ju je predstavio javnosti 1871. godine u knjizi o termodinamici pod naslovom „Teorija toplote“ (engl. Theory of Heat).[1]
U ovim pismima i knjizi, Maxwell je opisao agenta koji upravlja vratima između posuda kao „finitno biće“.
Originalni misaoni eksperiment
Drugi zakon termodinamike osigurava (putem statističke vjerovatnoće) da će dva tijela različitih temperatura, kada su dovedena u kontakt jedno sa drugim i izolovana od ostatka Univerzuma, evoluirati u stanje termodinamičkog ekvilibrija u kome će oba tijela imati približno istu temperaturu. Drugi zakon se također može izraziti kao tvrdnja da se u izolovanom sistemu entropija nikada ne smanjuje.
Maxwell je razradio misaoni eksperiment kao način da se produbi razumijevanje drugog zakona. Slijedi njegov opis eksperimenta:
"... ako zamislimo biće čije su sposobnosti toliko izoštrene da je u stanju da prati putanju svake molekule, takvo biće, čija su svojstva u suštini finitna kao i naša, bi bilo u stanju da učini ono šta je za nas nemoguće. Jer mi smo vidjeli da se molekuli u posudi punoj vazduha na uniformnoj temperaturi kreću brzinama koje nipošto nisu uniformne, iako je srednja vrijednost bilo kog velikog skupa tih molekula, slučajno izabranih, gotovo tačno uniformna. Sada pretpostavimo da je takva posuda podijeljena u dva dijela, A i B, pregradom na kojoj se nalazi mali otvor, i da biće, koje može da vidi pojedinačne molekule, otvara i zatvara ovu rupu, tako da samo hitrijim molekulima dopušta da prođu iz A u B i samo sporijim molekulima da prođu iz B u A. Ono će tako, bez utroška rada, podići temperaturu u B i smanjiti temperaturu u A, što je u kontradikciji sa drugim zakonom termodinamike..."
Drugim riječima, Maxwell je zamislio jednu posudu podijeljenu u dva dijela, A i B. Oba dijela su ispunjena istim gasom na jednakim temperaturama, i postavljena jedan do drugog. Posmatrajući molekule sa obje strane, zamišljeni demon stražari na vratancima između dva dijela. Kada molekul čija je brzina veća od prosječne a koji se nalazi u delu A priđe vratancima, demon otvori vrata kako bi ga propustio i tako molekul pređe iz A u B. Slično, kada molekul čija je brzina manja od prosječne a koji se nalazi u B priđe vratancima, demon otvori vrata kako bi ga propustio iz B u A. Prosječna brzina molekula u B će se povećati a prosečna brzina molekula u A će se smanjiti. Kako prosječna brzina molekula odgovara temperaturi, temperatura u A opada a temperatura u B raste, što je u suprotnosti sa drugim zakonom termodinamike.
(Treba imati u vidu da demon mora da propušta molekule u oba smjera kako bi postigao samo temperaturnu razliku; propuštanje samo bržih molekula iz A u B bi proizvelo višu temperaturu i pritisak u strani B. U stvari, pošto su temperatura i pritisak u vezi, ako bi A i B oba sadržavali isti broj molekula po jedinici zapremine, ona strana sa višom temperaturom će imati i viši pritisak; demon bi dakle morao da propušta više sporih molekula iz B u A nego brzih iz A u B kako bi učinio da B ima veću temperaturu a isti pritisak. U stvari, regulišući broj molekula koje propušta u oba smjera, demon bi mogao da postigne razliku u pritiscima umesto razlike u temperaturama, ili bilo koju kombinaciju razlika u temperaturama i brzinama [moguće i niži pritisak i višu temperaturu na jednoj strani, u zavisnosti od varijanse brzina molekula].)
Kritike i razvoj
Jedan od najčuvenijih odgovora na Maxwellov misaoni eksperiment dao je 1929. Leó Szilárd i kasnije Léon Brillouin. Szilárd je istakao da bi stvarni Maxwellov demon morao imati neko sredstvo za mjerenje brzine molekula, i da bi čin pribavljanja informacije o brzini zahtijevao utrošak energije. Kako demon i gas interreaguju, mora da se uzme u obzir ukupna entropija gasa i demona. Utrošak energije od strane demona bi doveo do povećanja energije kod njega, i to povećanje bi bilo veće od smanjenja entropije u gasu.
1960, Rolf Landauer je dao izuzetak za ovaj argument. On je uočio da neki procesi mjerenja ne povećavaju termodinamičku entropiju sve dok su termodinamički reverzibilna. Landauer je istakao da bi ova „reverzibilna“ mjerenja mogla da se koriste za sortiranje molekula, što bi narušilo drugi zakon termodinamike. Međutim, usled povezanosti između termodinamičke entropije i informacione entropije, ovo također znači da zabilježeno mjerenje ne smije da bude obrisano. Drugim riječima, kako bi odlučio da li da propusti molekul, demon mora da pribavi podatak o stanju molekula. Taj podatak može ili da odbaci ili da ga uskladišti. Odbacivanje podatka dovodi do istovremenog povećanja entropije, ali demon ne može da skladišti podatke beskonačno: 1982, Benet je pokazao da, ma koliko dobro pripremljen, demon će pre ili kasnije ostati bez prostora za skladištenje informacija i moraće da počne da briše informacije koje je prethodno sakupio. Brisanje informacija je termodinamički ireverzibilan proces koji povećava entropiju sistema. Iako je Benet došao do istog zaključka kao i Silard u svom radu iz 1929, a to je da Maxwellov demon ne može da prekrši drugi termodinamički zakon usljed stvorene entropije, Benet je do tog zaključka došao iz različitih razloga.
Lagos
Lagos je najveći grad u Nigeriji. S obzirom da je popis stanovništva u Nigeriji izvršen samo dva puta od sticanja nezavisnosti zemlje (1972. i 1991.) nije poznat tačan broj stanovnika ovog grada. Prema procjenama iz 2010. Lagos ima 9.968.455 stanovnika. Ako su ove procjene tačne, a velika je vjerovatnoća da jesu, Lagos je jedan od najvećih gradova na afričkom kontinentu, drugi iza Kaira.
Mladen Žižović
Mladen Žižović (Rogatica, 27. decembar 1980) bivši je bosanskohecegovački nogometaš i aktuelni trener. Donedavno je radio kao šef stručnog štaba tuzlanske Slobode. Prije Slobode, radio je kao šef stručnog štaba Zrinjskog iz Mostara.
Klubska karijera
Kao junior, igrao je za ekipu FK Mladost iz Rogatice. Godine 1998. prelazi u FK Radnik Bijeljina za kojeg je nastupio 75 puta, te pritom postigao 17 pogodaka. Godine 2002. potpisuje za FK Rudar Ugljevik u kojem se zadržao do 2005. kada prelazi u Zrinjski. Sa Zrinjskim osvaja Premijer ligu u sezonama: 2004/05. i 2008/09. te Kup Bosne i Hercegovine 2007/08. U završnici ljetnog prijelaznog roka 2010. iskoristio je klauzulu u ugovoru i prešao u albansku Tiranu. Nakon godinu dana, vratio se u Zrinjski. Karijeru završava 2016. godine u Radniku.
Lagos
Lagos je počeo svoj "život" kao malo selo naseljeno Yaruba domorocima. Danas je privredni centar Nigerije. Ovaj grad je od 1960. pa do 12. decembra 1991. godine bio glavni grad Nigerije.
Mladen Žižović
Reprezentativna karijera
Mladen Žižović ima i dva nastupa za nogometnu reprezentaciju Bosne i Hercegovine. Za reprezentaciju Bosne i Hercegovine debitovao je 30. januara 2008. protiv Japana gdje je igrao do 83. minute utakmice. Drugu utakmicu Žižović je odigrao protiv Azerbejdžana 1. juna 2008. u Zenici.
Uspjesi
Zrinjski Mostar
Radnik Bijeljina
Biografije, H
__BEZSADRŽAJA__
{| align="center" cellspacing="3"
=Po imenu=
Hy
=Po prezimenu=
Kvalifikacije za Svjetsko prvenstvo u nogometu 2002.
Za Svjetsko prvenstvo u Južnoj Koreji i Japanu 2002. godine, bilo je prijavljeno ukupno 193 reprezentacija i to:
= Evropa / UEFA =
150px|lijevo
Ukupno 51 nogometna reprezentacija iz Evrope, bile su prijavljene za kvalifikacije na Svjetsko prvenstvo 2002. godine. Podijeljene su bile u devet grupa i to pet grupa sa šest reprezentacija i četiri grupe sa pet timova. Podbjednici grupa su stjecali pravo direktnog učešća. Devet drugoplasiranih razigravali su u play-offu sa reprezentacijom Irana, trećeplasirane reprezentacije kvalifikacija u Aziji.
Grupa 1
20px Direktno kvalifikovana za završni turnir 20px Kvalifikovana za play-off
Grupa 2
20px Direktno kvalifikovana za završni turnir 20px Kvalifikovana za play-off
Grupa 3
20px Direktno kvalifikovana za završni turnir 20px Kvalifikovana za play-off
Grupa 4
20px Direktno kvalifikovana za završni turnir 20px Kvalifikovana za play-off
Grupa 5
20px Direktno kvalifikovana za završni turnir 20px Kvalifikovana za play-off
Grupa 6
20px Direktno kvalifikovana za završni turnir 20px Kvalifikovana za play-off
Grupa 7
20px Direktno kvalifikovana za završni turnir 20px Kvalifikovana za play-off
Grupa 9
20px Direktno kvalifikovana za završni turnir 20px Kvalifikovana za play-off
Play-off Evropa / Azija
Ukupno deset reprezentacija iz Južne Amerike učestvuju u kvalifikacijama za svjetsko prvenstvo. Utakmice se igraju po sistemu svak sa svakim, te se iz grupe direktno plasiraju četiri prvoplasirane ekipe. Petoplasirana ekipa igra u play-offu protiv četvrtoplasirane ekipe iz Sjeverne i Srednje Amerike. Kvalifikacije su počele 28. marta 2000. godine, a završile su se 25. novembra 2009. godine.
20px Direktno kvalifikovana za završni turnir
= Sjeverna i Srednja Amerika / CONCACAF = 150px|lijevo
Međuzonske kvalifikacije
= Azija / AFC =
150px|lijevo
Play-off Evropa / Azija
= Afrika / CAF = 150px|lijevo
Grupa D
= Okeanija / OFC = 150px
= Ekipe sa brojem učestvovanja na svjetskim prvenstvima =
Jugoslavistika
mini|[[Enciklopedija Jugoslavije (prvo izdanje)]] Jugoslavistika (slovenski: Jugoslovanske študije; makedonski: Југословенски студии; albanski: Studime Jugosllave; njemački: Jugoslawistik; latinski: Iugoslavistica) višeznačna je naučna disciplina koja je u svom historijskom obliku korištena kao krovni termin za posebne slavističke studije sa područja bivše Jugoslavije (kroatistika, srbistika, makedonistika, montenegristika, slovenistika i bosnistika) dok se danas koristi u užem smislu interdisciplinarnog izučavanja nastanka ideje jugoslavenstva, jugoslavenske države, njezine historije, nestanka kao i određenih postjugoslavenskih društvenih fenomena.
Raspad jugoslavenske države početkom 1990-ih doveo je samo postojanje discipline u pitanje dok su brojne institucije promijenile nazive, preusmjerile se na emancipaciju zasebnih uže definiranih nacionalnih studija ili su zatvarene. Taj proces stvorio je potrebu za dubinskom redefinicijom discipline u odnosu na blisko srodnu južnoslavistiku (koja uz postjugoslavenski prostor uključuje i Bugarsku) i serbokroatistiku (koja se dalje diferencirala na kroatistiku, srbistiku, montenegristiku i bosnistiku). U svom eseju „Fantom jugoslavistike“ iz 1993. godine (njemački: Das Phantom der Jugoslavistik) njemački slavist Reinhard Lauer izjavio je cijela disciplina utemeljena na istorijskoj koincidenciji postojanja jugoslavenske države i na „isključivanju bugarskih komponenti i interesa" zaključujući da bi južnoslavistika trebala zauzeti njezino mjesto. Unatoč tome, konflikt na prostoru bivše Jugoslavije privukao je značajnu akademsku pažnju s više od 130 objavljenih knjiga i s brojnim autorima koji ga izučavaju u okviru jugoslavenskih ili postjugoslavenskih studija. Zbog tih je ratova jugoslavistika tijekom 1990-ih bila usko povezana sa sigurnosnim studijima. Danas se ovo područje izučavanja u znatno suženom i preciznije definiranom obliku bavi interdisciplinarnom analizom raznih jugoslavenskih i postjugoslavenskih fenomena, društvenih odnosa i praksi.
Vojnovići
Vojnovići su naseljeno mjesto u općini Foča, Bosna i Hercegovina.
Teofan
Teofan (latinski: Theophanes Confessor ili grčki: Θεοφάνης Ὁμολογητής Theophanes Homologetes; oko 760., Konstantinopolj - 12. mart 838., Samotraka), bio je član bizantijske aristokratije, koji je kasnije postao sveštenik, pisac i hroničar. Služio je na dvoru cara Lava IV Hazara prije preuzimanja vjerskog života. Teofan je prisustvovao Drugom nikejskom saboru 787. i odupirao se ikonoklazmu Leona V, Armenca zbog čega je bio u zatvoru. Umro je ubrzo nakon puštanja na slobodu. Teofan se 12. marta obilježava kao svetac u Istočnoj pravoslavnoj crkvi i Rimokatoličkoj crkvi.
Biografija
Teofan je rođen u uglednoj činovničkoj carigradskoj porodici. Bio je izuzetno pobožan i zbog toga napušta državni posao i povlači se u manastir koji je sam osnovao i posvećuje se u potpunosti asketskom životu. Bio je istaknuti protivnik ikonoklazma, pa je zbog toga zatvoren i završio je u progonstvu na Samotraku. U progonstvu je umro 838. Pravoslvna crkva ga slavi kao svetitelja.
Teofan je kao pisac poznat po svom djelu Hronografija. Ono je nastalo između 810-815. godine. Po svemu predstavlja kroniku bizantske historije u periodu od 284. do 813. godine. Stvarajući svoje djelo služio se brojnim izvorima, prije svega starijim bizantskim piscima čija djela nisu očuvana a poznata su i prepoznatljiva zahvaljujući očuvanosti Teofanovog djela. U svojoj kronici Teofan predstavlja događaje u skladnom hronološkom sistemu, sa vremenskim tablicama, što je značajan doprinos srednjovjekovnoj historiografiji. Na drugoj strani prati se njegova neobjektivnost u prikazivanju protivnika (naročito mržnja prema caru Nićiforu) i pri odabiru materijala pri čemu je neopravdano skraćivao pojedine izvore ili ih spajao u nesuvisle i neodgovarajuće cjeline. Djelo je pisano za širu publiku, popularnim narodnim stilom i imalo je jak uticaj na dalji razvoj bizantske historiografije. Papski bibliotekar Anastaziije (873-875) preveo je dijelove njegove kronike na latinski jezik, tako da je bila poznata i u zapadnoj Evropi (Cronographia tripertita). Teofan je značajan izvor za prikaz historije Slavena po njihovom doseljavanju.
Teofan daje interesantan opis u kojem se prikazuje slavljenje pobjede bugarskog vladara Kruma nad bizantskim carem Nićiforom. Taj opis pokazuje koliko je Teofan mrzio cara Nićifora. Car Nićifor je prodro u Bugarsku i načinio strašne pokolje nad stanovništvom i stokom, te spalio Krumov dvor. Nićifor se nije obazirao na Krumove molbe, pa je Krum opkolio bizantsku vojsku i zajedno sa carem je savladao i pobio. Carevu glavu je nabio na kolac da je svi gledaju, a, kako kaže Teofan, 'zatim skide i ogoli lobanju, pa je obloži izvana srebrom, i hvaleći se time, dade slavenskim knezovima /arhontima/ da iz nje piju'.
Magic Johnson
Magija
Nadimak "Magic" dobio je od lokalnog novinara kad je imao samo 15 godina, kad je na jednoj utakmici imao 36 poena, 16 skokova i 16 asistencija.
S visinom od 206 cm igrao je na poziciji plejmejkera, inače predviđenoj za mnogo niže igrače.
Predvodio je srednju školu Everett High School do titule prvaka države 1977, uz prosjek sezone od 28,8 poena i 16,8 skokova. Također, s koledžom Michigan State University osvaja državni šampionat 1979, pobijedivši u finalu Indiana State University, koji je predvodio Larry Bird.
Svih 13 sezona, u NBA ligi proveo je u Los Angeles Lakersima, s kojima je osvojio 5 NBA titula.
1992. godine osvaja zlatnu olimpijsku medalju na OI u Barceloni
NBA karijera
Jonson je na NBA draftu 1979. izabran kao prvi pik, a izabrali su ga Los Angeles Lakersi, koji su u to vrijeme imali, ionako, talentovanu ekipu. Mnogi smatraju da je upravo Jonson napravio, od dobre, sjajnu ekipu. Igrao je tako strastveno, da je zarazio svoje suigrače, te su igrali lijepo za oko i činilo se da uživaju u toj igri. Ta dopadljiva igra, sa brzim kontranapadima, atraktivnim dodavanjima Johnsona i mnoštvom poena, nazvana je "Showtime" ili "vrijeme za zabavu".
U prvoj sezoni prvo NBA finale, protivnik su Philadelphia 76ersi, a njegov tim vodi u seriji 3-2. Pošto je ključni igrač Lakersa, centar Kareem Abdul-Jabbar, bio povrijeđen, trener je započeo utakmicu sa Johnsonom na poziciji centra, koji je u svojoj prvoj sezoni, u šestoj utakmici finala, postigao 42 poena, 15 skokova i 7 asistencija, igrajući na svim pozicijama, i time za Lakerse osigurao odlučujuću u seriji do 4 pobjede. Time je zaradio nagradu Najkorisniji igrač NBA finala, čime je postao jedini novajlija kome je to uspjelo.
1984. godine pomogao je Lakersima da, po prvi put, pobjede historijskog rivala Celticse, u finalu NBA lige. To je ujedno bila pobjeda nad Larryjem Birdom, velikim rivalom Johnsona, čiji je, dugogodišnji rivalitet umnogome povećao gledanost i popularnost, prije toga i ne baš tako popularne NBA lige.
Rat Bosne i Dubrovnika (1403–1404)
Rat između Bosne i Dubrovnika je trajao od 1403. do 1404. godine. Službeno je završen je primirjem potpisanim 1405. godine, poslije svrgavanja kralja Ostoje maja 1404.
Magic Johnson
NBA karijera
Vodio je Lakerse do 9 NBA finala, od čega su 5 puta odvojili titulu.
HIV i košarka
Johnson je 1991. šokirao javnost objavivši da je HIV pozitivan, nakon čega je napustio NBA ligu. Iako nije odigrao nijednu utakmicu u sezoni, izabran je u All-Star utakmicu 1992, od strane publike, gdje je dobio nagradu NBA All-Star najkorisniji igrač.
Rat Bosne i Dubrovnika (1403–1404)
Tok rata
Dubrovčani nisu prihvatili Ostojine zahtjeve i došlo je do sukoba 1403. Bosance je predvodio sa sjevera vojvoda Radič Sanković koji je uspio da istjera predstavnike dubrovačke vlasti iz dobijenog primorja i svede je na ranije granice. I drugi velikaši su sa drugih strana napadali na dubrovački teritorij, sa juga i istoka knez Pavle Radinović i vojvoda Sandalj Hranić Kosača. Jedina snaga koja je mogla pomoći Dubrovčanima bio je herceg Hrvoje Vukčić Hrvatinić koji je imao jak uticaj na kralja Ostoju i bosanske velmože. Hrvojeva pozicija mu to ipak nije dozvoljavala. Hrvoje je bio glavna snaga Ladislava Napuljskog, protivnika Žigmunda Luksemburškog, a time i protivnika Dubrovnika koji je priznavao Anžujca za svog sizerena.
Magic Johnson
HIV i košarka
Član je originalnog Tima snova (kako su nazivali reprezentaciju SAD-a) iz 1992, sa kojim ima osvojenu olimpijsku zlatnu medalju.
Rat Bosne i Dubrovnika (1403–1404)
Tok rata
Mada su dostizali do zidina Dubrovnika Bosanci nisu mogli vojno da savladaju Dubrovčane. Do jenjavanja sukoba došlo je krajem 1403., a sporadičnih čarki bilo je i dalje, pa i početkom 1404. Hrvojeva inicijativa za pomirenje je donijela rezultate. On je oko sebe okupio bosansku vlastelu koja je bila protiv nastavka rata. Svrgavanjem kralja Ostoje maja 1404. stvoreni su uslovi za mir između Bosne i Dubrovnika. Zbog neriješenog pitanja spornog sela Lisac, mir je potpisan tek naredne 1405.
Magic Johnson
HIV i košarka
Okušao se i kao trener Lakersa 1993-94, gdje je u 16 utakmica klubom ostvario omjer od 11 poraza i 5 pobjeda. Nakon toga je odlučio napustiti trenersku poziciju.
U sezoni 1995/96. odigrao je za Lakerse posljednje 32 utakmice u sezoni kao krilni igrač i imao prosjek od 14,6 poena, 6,9 asistencija i 5,7 skokova. Lakersi su izgubili u prvom krugu doigravanja, a Johnson se penzionisao zauvijek.
Ostalo
Treći je asistent NBA lige svih vremena, a prvi po broju asistencija u doigravanju (2346). Na ukupno 138 utakmica zabilježio je triple double učinak, po čemu je drugi u historiji NBA.
Dao je puni doprinos showtime eri Lakersa svojim zapanjujućim dodavanjima s pola terena do protivničkog koša, dodavanja na jednu stranu dok gleda u drugu i mnogim drugim iz širokog repertoara atraktivnih poteza.
Iako je bio plejmejker, igrao je na svim pozicijama u ekipi, po čemu je bio najsvestraniji igrač lige ikada. Slabost mu je bila igra u odbrani, gdje je protiv nižih i lakših igrača izgledao jako spor.
Od strane NBA lige izabran je među 50 najboljih igrača u historiji NBA.
Opsesivno-kompulzivni poremećaj
Opsesivno–kompulzivni poremećaj (OCD) je mentalni poremećaj ponašanja, poremećaj u kojem osoba ima nametljive misli i/ili osjeća potrebu da izvodi određene rutine uzastopno do mjere u kojoj to izaziva uznemirenost ili narušava opću funkciju. Kao što ukazuje naziv poremećaja, primarni simptomi OKP su opsesije i kompulzije. Opsesije su uporne neželjene misli, mentalne slike ili nagoni koji izazivaju osjećaj anksioznosti, gađenje ili nelagode. Uobičajene opsesije uključuju strah od kontaminacija, opsjednutost simetrijom i nametljive misli o religiji, seksualnim odnosima i povredi. Kompulzije su ponavljane radnje ili rutine koje se javljaju kao odgovor na opsesije. Uobičajene kompulzije uključuju pretjerano pranje ruku, čišćenje, sređivanje stvari, prebrojavanje, traženje uvjeravanja i provjeravanje stvari. Mnoge odrasle osobe s OKP-om svjesne su da njihove kompulzije nemaju smisla, ali ih ipak izvode, kako bi ublažile tegobu uzrokovanu opsesijama. Kompulzije su česte, tipski najmanje jednom dnevno, tako da remete kvalitet života.
Uzrok OKP nije poznat. Čini se da postoje neke genetičke komponente i vjerovatnije je da će oba identična blizanca biti pogođena nego oba bratska blizanca. Faktori rizika uključuju historiju zlostavljanja u djetinjstvu ili druge događaje koji izazivaju stres; neki slučajevi su se javili nakon streptokokne infekcije. Dijagnoza se zasniva na prikazanim simptomima i zahtijeva isključivanje drugih uzroka povezanih s lijekovima ili medicinskih uzroka; skale ocjenjivanja kao što je Yale–Brownova opsesivno kompulzivna skala (Y-BOCS) procjenjuju ozbiljnost. Ostali poremećaji sa sličnim simptomima uključuju generalizirani anksiozni poremećaj, veliki depresivni poremećaj, poremećaji ishrane, dodirni poremećaji i opsesivno-kompulzivni poremećaj ličnosti. Stanje je takođe povezano sa opštim povećanjem suicidnosti.
Znakovi i simptomi
OKP se može manifestirati širokim spektrom simptoma. Određene grupe simptoma obično se javljaju zajedno; ove grupe se ponekad posmatraju kao dimenzije, ili klasteri, što može odražavati osnovni proces. Standardni alat za procjenu OKP, Yale–Brown opsesivno kompulzivna skala (Y-BOCS), ima 13 unaprijed definiranih kategorija simptoma. Ovi simptomi se svrstavaju u tri do pet grupa. metaalalitski pregled struktura simptoma utvrdio je da je struktura grupisanja od četiri faktora najpouzdanija: faktor simetrije, faktor zabranjenih misli, faktor čišćenja i faktor gomilanja. Faktor simetrije u velikoj je korelaciji sa opsesijama vezanim za redoslijed, brojanje i simetriju, kao i ponavljajuće kompulzije. Faktor zabranjenih misli u velikoj je korelaciji s nametljivim i uznemirujućim mislima nasilne, religiozne ili seksualne prirode. Faktor čišćenja u velikoj je povezanosti s opsesijama o kontaminaciji i prisilama vezanim za čišćenje. Faktor gomilanja uključuje samo opsesije i kompulzije vezane za gomilanje i identificiran je kao različit od drugih grupa simptoma.
Neki podtipovi OKP-a povezani su s poboljšanjem performansi na određenim zadacima, kao što su prepoznavanje uzoraka (podtip pranja) i prostorna radna memorija (podtip opsesivne misli). Podgrupe se također razlikuju po nalazima neurosnimanja i odgovoru na liječenje. Studija neurosnimaka o ovome je premalo, a ispitani podtipovi su se previše razlikovali da bi se izvukli bilo kakvi zaključci. S druge strane, proučavan je odgovor na liječenje ovisno o podtipu, a podtip gomilanja je dosljedno najmanje reagirao na liječenje.
Dok se OKP smatra homogenim poremećajem iz neuropsihološke perspektive, mnogi od navodnih neuropsiholoških deficita mogu biti rezultat komorbidnih poremećaja. Naprimjer, odrasle osobe sa OKP-om pokazale su više simptoma poremećaj deficita pažnje/hiperaktivnosti (ADHD) i poremećaj iz autističkog spektra (ASD) nego kod odraslih bez OKP.
Uzroci
Uzrok OKP je nepoznat. Vjeruje se da i okolišni i genetički faktori imaju ulogu. Faktori rizika uključuju historiju zlostavljanja u djetinjstvu ili drugog događaja koji izaziva stres.
OCD izazvan lijekovima
Mnogi različiti tipovi lijekova mogu stvoriti/inducirati OKP kod pacijenata bez prethodnih simptoma.
Atipski antipsihotici (antipsihotici druge generacije) kao što je olanzapin (Zyprexa) dokazano izazivaju de novo OKP kod pacijenata.
Genetika
Postoje neke genetičke komponente uzroka OKP-a, pri čemu su identični blizanci češće pogođeni od bratskih blizanaca. Nadalje, vjerovatnije je da će osobe s OKP imati članovi porodice prvog stepena srodstva, koji ispoljavaju iste poremećaje kao podudarne kontrolne grupe. U slučajevima u kojima se OKP razvija u djetinjstvu, postoji mnogo jača porodična veza u poremećaju nego u slučajevima u kojima se OKP razvija kasnije u odrasloj dobi. Općenito, genetički faktori čine 45-65% varijabilnosti simptoma OKP-a kod djece s dijagnozom ovog poremećaja.. Jedna studija iz 2007. došla je do dokaza koji podržavaju mogućnost nasljednog rizika za OCD.
Mutacija je pronađena u ljudskom genu transportera serotonina hSERT u nepovezanim porodicama sa OKP.
Studija asocijacije koja obuhvata čitav genom otkrila je da je OCD povezan sa SNP-ovima u blizini BTBD3 i dva jednonukleotidna polimorfizma u DLGAP1 u analizi zasnovanoj na triju, ali nijedan SNP nije dostigao statistički značaj kada se analizira sa podacima o kontroli slučajeva.
Odnos između OKP i COMT nije konzistentan, pri čemu je jedna meta-analiza izvještavala o značajnoj povezanosti, iako samo kod muškaraca, a druga metaanaliza nije izvještavala o povezanosti.
Evoluciojski psiholozi su postulirali da su umjerene verzije kompulzivnog ponašanja mogle imati evolutivne prednosti. Primjeri bi bili umjerena stalna provjera higijene, ognjišta ili okruženja za neprijatelje. Slično tome, gomilanje je možda imalo evolutivne prednosti. Prema ovom mišljenju, OKP može biti ekstremni statistički rep takvog ponašanja, vjerovatno posljedica velikog broja predisponirajućih gena.
Autoimunost
Kontroverzna hipoteza je da neki slučajevi brzog početka OKP-a kod djece i adolescenata mogu biti uzrokovani sindromom povezanim sa streptokoknim infekcijama grupe A, poznatim kao pedijatrijski autoimunski neuropsihijatrijski poremećaji povezani sa streptokoknim infekcijama (PANDAS). Pretpostavlja se da se OKP i tikovi javljaju u podskupini djece kao rezultat poststreptokoknog autoimunskog procesa. PANDAS hipoteza nije potvrđena i nije potkrijepljena podacima, a predložene su dvije nove kategorije: PANS (pedijatrijski neuropsihijatrijski sindrom akutnog početka) i CANS (akutni neuropsihijatrijski sindrom u djetinjstvu). CANS/PANS hipoteze uključuju različite moguće mehanizme koji leže u osnovi neuropsihijatrijskih stanja akutnog početka, ali ne isključuju GABHS infekcije kao uzrok u podskupini pogođenih. PANDAS, PANS and CANS are the focus of clinical and laboratory research but remain unproven. Raspravlja se da li je PANDAS poseban entitet koji se razlikuje od drugih slučajeva poremećaja tikova ili OKP-a.
Pregled studija koje su ispitivale antibazna ganglijska antitijela u OKP-u otkrile su povećani rizik od pojave antitijela na bazne ganglije kod osoba s OKP u odnosu na opću populaciju.
Dijagnoza
Formalnu dijagnozu može obaviti psiholog, psihijatar, klinički socijalni radnik ili drugi licencirani stručnjak za mentalno zdravlje. Da bi se dijagnosticirala OKP, osoba mora imati opsesije, kompulzije ili oboje, prema Dijagnostičkom i statističkom priručniku za mentalne poremećaje (DSM). Kratka referenca na izdanje DSM-a iz 2000. navodi da nekoliko karakteristika obiježava klinički značajne opsesije i kompulzije, i da su takve opsesije ponavljajuće i uporne misli, impulse ili slike koje se doživljavaju kao nametljive i koje izazivaju izraženu anksioznost ili uznemirenost. Ove misli, impulsi ili slike su takvog stepena ili tipa koji se nalazi izvan normalnoti raspona briga o konvencijskim problemima. Osoba može pokušati ignorirati ili suzbiti takve opsesije, ili ih neutralizirati nekom drugom mišlju ili radnjom, te će imati tendenciju da prepozna opsesije kao idiosinkratični ili iracionalni.
Kompulzije postaju klinički značajne kada se osoba osjeća podstaknutom da ih izvede kao odgovor na opsesiju, ili u skladu s pravilima koja se moraju strogo primjenjivati i kada osoba posljedično osjeća ili uzrokuje značajnu nevolju. Stoga, dok mnogi ljudi koji ne pate od OKP-a mogu obavljati radnje koje su često povezane s OKP-om (kao što je naručivanje predmeta u ostavi po visini), razlika s klinički značajnim OKP-om leži u činjenici da osoba koja pati od OKP-a mora izvršiti ove radnje. radnje da se izbjegne značajna psihička nevolja. Ova ponašanja ili mentalni činovi imaju za cilj prevenciju ili smanjenje uznemirenosti ili sprečavanje nekog strašnog događaja ili situacije; međutim, ove aktivnosti nisu logično ili praktično povezane sa temom, ili su pretjerane. Osim toga, u nekoj situaciji  tokom poremećaja, pojedinac mora shvatiti da su njegove ili njene opsesije ili kompulzije nerazumne ili pretjerane.
Štaviše, opsesije ili kompulzije moraju biti dugotrajne (zauzimaju više od jednog sata dnevno) ili uzrokovati oštećenje društvenog, profesionalnog ili školskog funkcioniranja, Korisno je kvantificirati težinu simptoma i oštećenje prije i za vrijeme liječenja OKP. Uz procjenu osobe o vremenu provedenom svaki dan u skrivanju opsesivno-kompulzivnih misli ili ponašanja, mogu se koristiti konkretni alati za procjenu stanja osobe. To se može učiniti pomoću skala ocjenjivanja, kao što je Yale–Brown opsesivno kompulzivna skala (Y-BOCS; ocjena stručnjaka) ili opsesivno-kompulzivni inventar (OCI-R; samoocjenjivanje). Sa ovakvim mjerenjima, psihijatrijska konsultacija se može adekvatnije odrediti jer je standardizirana.
OKP se ponekad svrstava u grupu poremećaja koji se nazivaju opsesivno-kompulzivni spektar.
Terapija
Specifična tehnika koja se koristi u CBT-u naziva se prevencija izlaganja i odgovora (ERP), što uključuje podučavanje osobe da namjerno dođe u kontakt sa situacijama koje izazivaju opsesivne misli i strahove (izloženost) bez izvođenja uobičajenih kompulzivnih radnji povezanih s opsesijom (prevencija odgovora). Ova tehnika uzrokuje da pacijenti postupno nauče tolerirati nelagodu i anksioznost povezane s neizvršavanjem svojih kompulzija.
IC 339
IC 339 (također poznat kao ESO 548-*55) je zvijezda i nalazi se u sazviježđu Eridan. Prvo otkriće je napravio Ormond Stone 22. septembra 1887. godine.
Opsesivno-kompulzivni poremećaj
Terapija
ERP ima snažnu bazu dokaza i smatra se najefikasnijim tretmanom za OKP. Međutim, neki istraživači su 2000. godine sumnjali u ovu tvrdnju, koji su kritizirali kvalitet mnogih studija. Cochraneov pregled iz 2007. godine također je otkrio da su psihološke intervencije izvedene iz CBT modela bile učinkovitije od uobičajenog tretmana koji se sastoji od bez liječenja, liste čekanja ili intervencija bez CBT-a. Za repetitivno ponašanje fokusirano na tijelo (BFRB), preporučuju se intervencije u ponašanju, kao što su treninzi za poništavanje navika i odvajanje.
IC 339
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Opsesivno-kompulzivni poremećaj
Terapija
Psihoterapija u kombinaciji s psihijatrijskim lijekovima može biti učinkovitija od bilo koje druge opcije za osobe s teškim OKP.
Epidemiologija
thumb|350px| Procijenjene stope opsesivno-kompulzivnog poremećaja na 100.000 stanovnika u 2004, standardizirane po godinama [[godina života prilagođene invalidnosti.
Historija
U 7. stoljeću nove ere, Ivan Klimakus bilježi primer mladog monaha koji je patio od stalnih i ogromnih "iskušenja bogohuljenja" koji je konsultovao starijeg monaha, koji mu je rekao: "Sine moj, preuzimam na sebe sve greijhe koji ova iskušenja su vas navela ili bi vas mogla navesti, da se posvetite. Sve što tražim od vas je da u budućnosti ne obraćate pažnju na njih." Oblak neznanja, kršćanski mistični tekst iz kasnog 14. stoljeća, preporučuje da se opsesije koje se ponavljaju treba pokušati ignorirati ih, i, ako to ne uspije, da se "savijate ispod njih poput jadnog bijednika i kukavice svladane u bitku i smatrajte da je to gubljenje vašeg vremena da se više borite protiv njih", tehnika koja je sada poznata kao emocijska poplava. Od 14. do 16. stoljeća u Evropi se vjerovalo da su ljudi koji su iskusili bogohulne, seksualne ili druge opsesivne misli opsjednute đavlima/vrazima/šejtanima. Na osnovu ovog rezonovanja, liječenje je uključivalo protjerivanje "zla" iz "opsjednute" osobe putem egzorcizma. T
NGC 5107
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
60.
Godina 60. (LX) bila je prestupna godina koja počinje u utorak u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme, bila je poznata kao godina konzulstva Cezara i Lentula (ili, rjeđe, godina 813. Ab urbe condita). Oznaka 60 za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je Anno Domini kalendarska era u Evropi postala glavna metoda za imenovanje godina.
Beriz Belkić
Beriz Belkić (8. septembar 1946 – 16. august 2023) bio je bosanskohercegovački političar, bivši član Predsjedništva Bosne i Hercegovine.
Diplomirao 1989. na Ekonomskom fakultetu. Priključio se Stranci za BiH 1996. godine, četiri godine poslije postao je potpredsjednik, a od 2012. je bio predsjednik Političkog savjeta.
Tokom svoje karijere bio na rukovodećim pozicijama u Domu mladih Skenderija i Saobraćajnom školskom centru. Bio je angažovan kao sekretar u SUP-u Ilidža, i načelnik jednog od odjeljenja.
Belkić je od 1996. bio ministar rada, socijalne politike, raseljenih lica i izbjeglica, a potom od 1998. i premijer Vlade Kantona Sarajevo. Osam mjeseci tokom 2002. godine bio je i član Predsjedništva BiH.
Na općim izborima 2000. godine izabran je za poslanika u Predstavničkom domu Parlamentarne skupštine BiH, a svoj mandat u ovom tijelu nastavlja i nakon izbora 2006. i 2010. godine.
Živio je u Sarajevu sa suprugom Azrom, s kojom je imao sina Admira.
HMS Bellerophon
HMS Bellerophon može se odnositi na:
NGC 3607
NGC 3607 (također poznat kao MCG 3-29-20, PGC 34426 i UGC 6297) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 44 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Lav. Najveći prečnik je 4,60 (59 hiljada sg) a najmanji 4,0 uglovnih minuta (51 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 14. marta 1784. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Kelti
Kulture željeznog doba
Željezno doba u Evropi je podijeljeno u dvije faze:
Keltski tehnološki napredak i usavršeno poznavanje obrade željeza, izrada oruđa i oružja, njegova primjena i širenje učinili su od Kelta vodeće narode tadašnje Evrope, pa se cijeli razvoj u okvirima navedenih kultura u historiografiji vezuje za Kelte.
Širenje po Evropi
Negdje oko 600. p. n. e., plemena koja su koristila željezo predvođena bogatim vođama, već su se bila učvrstila u centralnoj Evropi. Govorili su keltskim jezikom, pretkom ili davnim rođakom irskog jezika kakav danas postoji. Bila je to grupa različitih naroda povezanih zajedničkim jezikom i sličnim izgledom, načinom oblaćenja i života, koje su Grci poznavali pod nazivom Keltoi, odnosno Kelti. Dugo su vremena dominirali centralnom i zapadnom Evropom, a napadali su i Grčku i Rim. Proširili su se na zapad, do Španije, Portugal, na istok do Crnog mora i Male Azije s pokrajinom Galatijom u njenom središtu, i na sjever do Belgije, Velike Britanije i Irske. Zapisi o Keltima mogu se naći zahvaljujući starim rimskim i grčkim dokumentima, te srednjevjekovnim piscima iz Irske.
Iako su osvojili veliki teritorij, Kelti nikada nisu stvorili državu. Ostvarili su, međutim, kulturno jedinstvo (religija i mitologija, poimanje Života) koje je ujedinilo sva keltska plemena i povezalo ih u jedan narod. Njihove su bitke bile prožete magijskim i ratničkim obredima: tijela obojena i ukrašena nakitom, štitovi s amblemima, a krikovi koje su ispuštali prestravljivali su suparnike. mini|desno|Širenje Kelta po Evropi
Kelti u Velikoj Britaniji
Jedan od prvih zapisa o Keltima načinio je Tacit, rimski historičar i zet prvog rimskog namjesnika u Britaniji koji je napisao da je stanovništvo koje je živjelo u Britaniji "barbarsko", naglašavajući pri tome da je razjedinjeno. Strabon, rimski geograf i historičar napisao je da je stanovništvo Britanije proizvodilo pšenicu, stoku, zlato, srebro, željezo, kalaj, životinjske kože, robove i pse za lov. Važno je naglasiti da Rimljani nisu osvojili cijelu Britaniju pa stoga nisu imali uvid u sva keltska plemena. Gaj Julije Cezar smatrao je da "najcivilizovanijii stanovnici" žive u obalnim područjima Kenta, gdje se on iskrcao. Cezar je vjerovao da najveći dio plemena u unutrašnjosti nije uzgajao pšenicu nego da je živio na mlijeku i mesu i odijevao se u životinjsku kožu. Najviše ga je dojmilo njihovo neustrašivo držanje u borbi. Nosili su duge keltske mačeve i borili se bez oklopa na tijelu. Cezar govori da svi Briti boje tijelo sačem koji im daje modru boju. Nose dugu kosu i briju cijelo tijelo osim glave i gornje usnice.
Rimljani su identificirali 12 plemena u dijelovima Britanije koje su osvojili. U svakom plemenu je na jednom kraju društvenog spektra bila "aristokratija" koja je vjerovatno bila oslobođena svakodnevnih poslova u polju, a na drugom kraju bili su robovi. Tu su također bili i druidi, "svećeničko društvo" mudraca ili proroka koji su, osim što su podučavali mlade, mogli donositi i presude u sporovima među odraslima. Oni su imali javnu ulogu u zajednici i za to su bili plaćeni u novcu ili naturi. Cezar je vjerovao da su imali svetišta u prirodi, u hrastovim šumama, gdje su Mjesec i hrastova stabla (i katkad imela) igrali važnu ulogu u njihovim obredima.
Cezar je bio prvi koji je opisao i tamošnje žene, te je ustvrdio da ih dijele grupe od 10 do 12 muškaraca, uglavnom očeva i sinova.
Jadranski Kelti
Nekoliko antičkih pisaca spominje jadranske Kelte. Na temelju tih izvješta kod nekih novijih istraživača postoji mišljenje da su neka poznata ilirska plemena poput Japoda i Dalmata bila pomiješana s Keltima. Arheološka istraživanja ne potvrđuju ta pisanja i predpostavke. Keltski boravak na obali Jadrana, ako ga je i bilo, bio je efemerna pojava koja nije ostavila materijalnog traga. Spominjanje kod antičkih pisaca može se u prvome redu povezati s Keltima na italskoj obali.
Oko 400. g.pr.Kr. Kelti dolaze u Italiju i osvajaju Padsku nizinu, koja se potom naziva Cisalpinska Galija. Ovdje osnivaju svoje gradove: Milano (Mediolanum), Bresciu, Vicenzu, Modenu, Veronu i Bolonju. Moćno keltsko pleme Senoni zaposjeli su dio jadranske, italske obale. To je obala od današne Pezare do Macerate, u duljini od oko 100 km, s pojasom teritorija u dubinu poluotoka od oko 60 km. To je područje koje su Rimljani prozvali ager Gallicus. Kako je poznato, upravo su Senoni i drugi Gali pod Brenom pobijedili u pljačkaškom pohodu Rimljane i Etrušćane na rječici Aliji 387. pne. Zatim su došli pod zidine Rima, osvojili ga, osim Kapitolija, i dobili veliku otkupninu od 1000 libara zlata. Dan poraza ostao je u rimskom kalendaru zapisan kao dies ater - crni dan. Neke skupine Kelta stigle su i do južne Italije i stavile se u plaćeničku službu moćnoga vladara Dionizija Sirakuškoga sa kojim su sklopili savez sklopio i sporazum o savezu. Upravo su Senoni, po svoj prilici, bili oni Gali, koji su dokrajčili prisutnost Liburna na italskom području (Plinije Stariji).
mini|desno|Država Skordiska, 3-1. vek pre nove ere.
Kelti u Panoniji
Nalazeći se u sredini italskih utjecaja, Senoni su brzo italizirani, pa se u drugoj polovini 4. vijeku pne. završila galska historija ovih krajeva. Zbog toga je realnije predpostaviti da su pravci kretanja Kelta prema Panoniji, polazili iz sjevernijih dijelova jadranskoga zaljeva i srednje Evrope, prastarim kopnenim putem preko Ajdovščine i Ljubljanskih vrata dalje prema istoku.
Do početka 3. vijeka pne. stanovništvo Panonije gotovo se u potpunosti keltiziralo. . Na području Panonije pronađen je veliki broj latenskih artefakata, ali su oni, s druge strane, rijetki na područjima istočno od Tise i južno od Save. . S obzirom na njihove specifične karakteristilke, nazivaju se noričko-panonskom varijantom keltske kulture. Kelti su se okoristili plodnim zemljištem oko panonskih rijeka, razvili poljoprivredu i keramiku, kao i iskorištavali rudnike u današnjoj Sloveniji. Tako se razvilo novo veliko keltsko područje koje se pružalo od današnjeg Beča do rijeke Tise.
Keltsko pleme Boji su kontrolisali većinu sjeverne Panonije sve do kraja 2. vijeka prije nove ere, a takođe se pominje da su osvojili teritorije na području savremene Slovačke. U bojskoj konfederaciji nalazila su se i druga plemana koja su naseljavala Panoniju. To su bili Taurisci u gornjem toku Save, zapadno od Siska, kao i Anarti, Osi i Kotini u karpatskom basenu. Poraz bojanske konfederacije od geto-dačkog kralja Burebiste je zaustavio keltsku kontrolu nad karpatskim basenom, a procesa keltizacije je preokrenut.
Kelti na Balkanu
Godine 335. pne. historijski izvori bilježe kako je Aleksandar Veliki, za vrijeme svog pohoda na Balkan, na Dunavu primio izaslanstvo Kelta koje mu je odalo počast. Koristeći poremećaje koji su uslijedili nakon smrti Aleksandra Velikog, krenuli su na jug. Najprije su potčinili Autarijate (320-310. p.n.e), zatim Tribale i nekoliko zapadnih tračanskih plemena. Pobijedili su Grke kod Termopila 280.p.n.e, došli do Delfa i poharali tamošnji hram. Tu su bili poraženi. Jedan dio je dospio u Malu Aziju i tamo osnovao koloniju pod imenom Galatija.
Oni koji su preživjeli invaziju na Grčku, osnovali su 278. godine p.n.e navedenim područjima "državu" pod imenom Skordiska, i nastavili mirno živjeti u zajednici sa Ilirima na tom prostoru. Podigli su svoja utvrđenja u Singidunumu i Taurunumu te tako osnovali današnji Beograd.
Nametnuli su se kao malobrojna ali snažna vladajuća klasa ali su se razmjerno brzo utopili u brojnije populacije lokalnog stanovništva i poprimili ilirska i tračanska obilježja.
Kirin kup
Kirin kup 2016. je revijalni nogometni turnir reprezentacija koji je održan u Japanu. Glavni sponzor turnira je japanska pivara Kirin. Turnir se održava od 1978. godine, a u svom posljednjem izdanju ugostio je četiri nogometne reprezentacije iz Evrope i Azije. Kirin kup 2016. održan je od 3. juna do 7. juna 2016. godine u gradovima Aichi i Osaka u Japanu. Domaćin turnira bila je reprezentacija Japana, a preostali učesnici bile su reprezentacije Danske, Bugarske i Bosne i Hercegovine.
U historiji turnira najuspješnija je reprezentacija Japana sa 11 titula, a nakon njih reprezentacija Perua sa 3 titule. Trenutni šampion je reprezentacija Bosne i Hercegovine koja je u finalu pobijedila reprezentaciju Japana rezultatom 2-1. Najbolji strijelac i igrač turnira bio je reprezentativac BIH, Milan Đurić, sa četiri postignuta pogotka.
Asphodelaceae
Asphodelaceae je porodica dikotiledonskih cvjetnica u redu Asparagales. Takvu porodicu prepoznala je većina taksonoma, ali se njen opseg uveliko razlikovao. U svom sadašnjem rasponu, po APG IV sistemu, uključuje oko 40 rodova i 900 poznatih vrsta. Tipski rod je Asphodelus.
Kao što je definirala Grupa za filogeniju angiospermi 2009. godine (APG III sistem), porodica se sastojala od tri potporodice:
Ranije su njih tri tretirane kao odvojene porodice. Porodica Asphodelaceae postala je nomen conservandum (očuvano ime) u 2017. Prije toga, ime  Xanthorrhoeaceae'' je imalo prioritet. To je predviđeno na popisima porodica APG IV. Porodica ima široko, ali raspršen rasprostranjenje, širom tropskih i umjerenih područja. Mnoge vrste uzgajaju se kao ukrasne. Nekoliko se uzgaja komercijalno za rezano cvijeće. Za korištnje njihovih listova uzgajaju se dvije vrste roda Aloe koje se koriste kao ljekovite i u kozmetici. Xanthorrhoea je australijski endem.
U nekim starijim sistema biljne taksonomije, kao što je Cronqustov, biljke koje sada čine porodicu Dasypogonaceae također se smatraju pripadnicima ove porodice. Molekulskogenetička istraživanja pokazala su da Dasypogonaceae pripadaju komelinidima, pa nisu ni u istom redu kao Asphodelaceae.
Opis
Članovi Asphodelaceae su raznoliki, s nekoliko oibilježja koja objedinjuju tri sadašnje potporodice. Prisustvo antrakinona je jedan od uobičajenih karaktera. Cvjetovi (cvasti) su obično na stabljici bez listova (skape) koja izrasta iz bazne rozete listovs. Pojedinačni cvietovi imaju spojene petelljke. U podnožju ovule, nalazi se disk drvenastog tkiva (hipostaza).
Podtporodica Xanthorrhoeoideae uključuje samo rod Xanthorrhoea, porijeklom iz Australije. Biljke obično razvijaju debela drvenasta stabls; cvjetovi su raspoređeni u gustu bodu. Pripadnici potporodice Asphodeloideae često imaju sukulentne listove, poput onih u rodovima Aloe i Haworthia, mada podgrupa uključuje i ukrasne trajnice, poput roda Kniphofia. Članovi potporodice Hemerocallidoideae imaju različita habituse. Vrste roda Hemerocallis su među najčešćim i najrasprostranjenijim članova ove potporodice.