cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tepih
Armenija
Umjetnost tkanja tepiha je pored toga bila blisko povezana sa izradom zavjesa, o čemu svedoči odlomak Kirakosa Gandžakecija, armenskog historičara iz 13. vijeka iz Arcaha, koji je pohvalio Arzu-Katun, suprugu regionalnog princa Vaktang Kačenacija, i njene kćerke za njihovu stručnost i umijeće u tkanju.
Azerbejdžan
Gultapinovo iskopavanje otkrilo je nekoliko alata za tkanje tepiha koji datiraju iz 4. do 3. milenijuma prije nove ere. Prema enciklopediji Iranica Online: „''Glavna zona tkanja bila je u istočnom Zakavkazju južno od planina koje su presijekle region po dijagonali, područje koje se sada nalazi u Azerbejdžanskoj SSR; to je domovina turskog stanovništva poznatog danas kao Azeri. Ostale etničke grupe takođe su se bavile tkanjem, neki od njih u drugim dijelovima Kavkaza, ali su imali manji značaj.''” Azerbejdžan je bio jedan od najvažnijih centara tkanja tepiha i kao rezultat toga razvilo se nekoliko različitih škola. Dok su škole tradicionalno podijeljene na četiri glavne grane, svaka regija ima svoju verziju tepiha. Škole su podijeljene u četiri glavne grane: Kuba-širvanska, Ganja-kazahstanska škola tkanja tepiha, Baku škola tepiha, karabaška škola tkanja tepiha. Tkanje tepiha je porodična tradicija u Azerbejdžanu koja se prenosi verbalno i prsktično kroz praksu, a također je povezana sa svakodnevnim životom i običajima svog naroda. U Azerbejdžanu se proizvode različiti tipovi tepiha i prostirki, poput proizvoda od svile, vune, zlatnih i srebrnih niti, kao i kilim, sumak, zili, verni, mafrashi i kurjun. Godine 2010., tradicionalna umjetnost azerbejdžanskog tkanja tepiha dodata je na Reprezentativnu listu nematerijalnog kulturnog naslijeđa čovječanstva UNESCA.
Indija
Indijski tepisi poznati su po velikoj gustini čvorova. Ručno izrađeni tepisi su specijalitet i veoma su traženi na Zapadu. Industrija tepiha u Indiji uspjela je u uspostavljanju društvenih poslovnih modela koji pomažu ugroženim dijelovima društva. Značajni primjeri poduhvata društvenog preduzetništva su Džejpurski tepisi i maloprodajni lanac Fabindija.
Iran
mini|Patern Drveta života Iran je najveći svjetski proizvođač i izvoznik ručno izrađenih tepiha, koji proizvodi tri četvrtine ukupne svjetske proizvodnje i ima udio od 30% svjetskih izvoznih tržišta. Iran je također proizvođač najvećeg ručno izrađenog tepiha u historiji, površine 5.600m2. Crteži na perzijskim ćilimima predstavljaju scene iz svakodnevnog života, kulturno-historijske spomenike, drvo života i druge simbole.
Turska
mini|Prodavac tepiha (Đulio Rosati) Turski tepisi (poznati i kao anadolijski), bilo da su ručno čvorovani ili ravno tkani, jedni su od najpoznatijih i etabliranih ručno izrađenih umjetničkih djela u svijetu. Historijski gledano: varski, kulturni, ekološki, društveno-politički i društveno-ekonomski uslovi stvorili su široko rasprostranjenu utilitarističku potrebu i pružili umjetničku inspiraciju mnogim plemenskim narodima i etničkim grupama u centralnoj Aziji i Turskoj.
Najstariji zapisi o ravno tkanim ćilimima potiču iz neolitske keramike u Čatal Hojuku, iz perioda oko 7000 godina prije nove ere. Jedno od najstarijih naselja koja su ikada otkrivena, Čatal Hojuk se nalazi jugoistočno od Konije u sredini Anadolijske regije. Dosadašnjim iskopavanjima (iskopano samo 3% površine grada) pronađena je karbonizovana tkanina, kao i fragmenti ćilima naslikani na zidovima pojedinih stanova. Većina njih predstavlja geometrijske i stilizovane oblike koji su slični ili identični drugim historijskim i savremenim dizajnima. mini|Ušački tepih (kasni 19. vek) Žene svoje vještine tkanja su učile u ranom uzrastu, provodeći mjesece ili čak godine na izradi lijepih prostirki za upotrebu u svakodnevnom životu. Kao što je u većini kultura tkanja, tradicionalno i gotovo isključivo su žene i djevojke bile zanatlije i tkalje.
Ishak Belfodil
Ishak Belfodil (arapski: إسحاق بلفوضيل ; rođen 12. januara 1992. godine u Mostaganemu, Alžir), je Alžirski nogometaš koji trenutno igra za Standard Liège. Omladinske godine je proveo kao reprezentativac Francuske, ali je u augustu 2012. prihvatio poziv seniorske reprezentacije Alžira.
Klupska karijera
Belfodil je počeo igrati nogomet u zapadnom predgrađu Pariza, i proveo je prve godine u Trappes-Saint Quentinu. Dok je bio u tom klubu prošao je probu na prestižnu Clairefontaine nogometnu akademiju, ali ipak nije primljen jer nije uspješno završio završne testove. Zbog toga je odlučio preći u Paris Saint-Germain u kojem je proveo tek jednu godinu. Nakon toga se priključio AC Boulogne Billencourtu, klubu iz kojeg su izašli igrači kao Hatem Ben Arfa i Issiar Dia.
2007. je zaigrao za Clermont, a dok je igrao za U-16 tim kluba, postigao je devet od 15 golova ukupno i postao najbolji strijelac lige. Njegove igre su probudile interes mnogih klubova kao što su Lyon, Manchester United i Chelsea. 13. novembra 2008. je objavljeno da je Belfodil novi igrač Lyona, a potpisao je omladinski ugovor sa klubom do juna 2011
Lyon
Tokom sezone 2008/09, Belfodil je igrao za U19 selekciju kluba. Također, te sezone je igrao i za drugi tim Lyona. U trećem kolu sezone 2009/10 je pozvan na utakmicu seniorskog tima protiv Auxerrea 22. augusta i debitirao je ušavši kao zamjena u 85. munutu meča. Lyon je pobjedio sa 3-0. U Ligi Prvaka je debitirao tri dana kasnije u utakmici kvalifikacija protiv Anderlechta. 16. jula 2010. je potpisao profesionalni ugovor do 2014. godine. 2012. je posuđen italijanskom klubu Bologna gdje je zabilježio 8 nastupa.
Parma
Nakon što je proljetni dio sezone 2012. godine proveo u Bologni, Belfodil je potpisao za Parmu 30. juna 2012. za odštetu od 2,5 miliona eura.
Reprezentacija
Belfodil je igrao za Francusku, ali se u seniorskim godinama odlučio za Alžir. Kao mladić, želio je zaigrati za omladinske selekcije Alžira, nije dobio poziv. Kada je postao državljanin Francuske pozvan je u njihovu reprezentaciju. Po potpisu ugovora za Lyon, Alžirski nogometni savez je poslao poziv Belfodilu, ali ih je on obavjestio da je sada kasno za to. Igrao je za U17 reprezentaciju Francuske na Europskom prvenstvu 2009. godine na kojem je odigrao sve tri utakmice grupne faze.
Ivajlo Petev
Ivajlo Bogdanov Petev bugarski je profesionalni nogometni menadžer i bivši igrač. Rođen je 9. jula 1975. godine u gradu Loveč u Bugarskoj. Cijelu karijeru proveo je igrajući u Bugarskoj, osim sezone u grčkom klubu Trikala. Petev je bio najuspješniji na početku karijere u rodnom klubu Liteks Loveč. Po završetku igračke karijere postao je menadžer, rukovodio je i imao najviše uspjeha u bugarskom klubu Ludogorec Razgrad. Petev je također radio kao menadžer na Kipar u, u Hrvatskoj, Saudijskoj Arabiji i Poljskoj. Bio je i selektor nogometne reprezentacije Bugarske.
Od 27. januara 2021. do decembra 2022. godine, Petev je bio selektor nogometne reprezentacije Bosne i Hercegovine.
Igračka karijera
Petev je ranije igrao kao veznjak za Liteks Loveč, Spartak Varna, Rodopa Smoljan i Marek Dupnitsa.
AEL Limassol
U oktobru 2013. Petev je potpisao ugovor sa kiparskim AEL Limassol om. Vodio je AEL do prvog mjesta na tabeli regularne sezone, tri boda ispred Apolona Limasola i APOEL-a iz Nikozije, što je rezultiralo kvalifikacijama za plej-of. Iako je vodio tim do posljednjeg kola, AEL je izgubio naslov u odlučujućem meču protiv APOEL-a. Uprkos porazu, AEL se plasirao u sezonu UEFA Lige prvaka 2014/15. Petev je vodio tim do pobjede od 1:0 protiv Zenita iz Sankt Peterburga u prvoj utakmici trećeg pretkola Lige prvaka, ali njegov tim nije uspio zadržati prednost i izgubili su drugu utakmicu rezultatom od 0:3, čime su eliminirani i plasirani u UEFA Europsku ligu. AEL je izvučen protiv engleskog tima Tottenham Hotspur, ali su ispali nakon ukupnog poraza od 5-1.
Bugarska
U decembru 2014. godine Nogometni savez Bugarske službeno je imenovao Peteva za glavnog selektora nogometne reprezentacije Bugarske. U svojoj prvoj službenoj utakmici, Bugarska je odigrala neriješeno 2: 2 kod kuće protiv Italije, unatoč tome što je vodila do 84. minute. Ekipa je na kraju završila na četvrtom mjestu u grupi i nije se mogla kvalificirati na UEFA Euro 2016.
GNK Dinamo Zagreb
Dana 27. septembra 2016. godine, Petev je postao menadžer hrvatskog kluba Dinamo Zagreb.
Otpušten je 13. jula 2017. godine, nakon što je Dinamo prvi put nakon dvanaest godina završio sezonu bez trofeja, i nakon što je ispao s nekoliko igrača, uključujući Antu Ćorića, Samira i Juniora Fernandesa.
Kasnija karijera
Nakon Dinama, Petev je bio selektor u kiparskom klubu Omonia, klubu iz Saudijske Arabije Al Qadsiah i poljskom klubu Jagelonija Bjalistok.
Bosna i Hercegovina
Dana 21. januara 2021. objavljeno je da je N/FSBIH imenovao Peteva za novog selektora nogometne reprezentacije Bosne i Hercegovine, pored Sergeja Barbareza, uoči kvalifikacija za Svjetsko prvenstvo 2022. godine u Katar u. Dana 27. januara potpisao je ugovor i službeno je predstavljen bosanskohercegovačkoj javnosti na konferenciji za medije.
Debitovao je kao selektor u kvalifikacionoj utakmici za Svjetsko prvenstvo 2022. remijem protiv Finske 24. marta 2021. godine.
Uprkos plasmanu reprezentacije u A diviziju UEFA Lige nacija, Petevu je istekao ugovor i napustio je reprezentaciju Bosne i Hercegovine u decembru 2022. godine.
Privatni život
U decembru 2014. Petev se pojavio u "Slavi's Show" emisiji. Oženjen je i ima kćerku.
Dana 26. marta 2021. potvrđeno je da je Petev bio pozitivan na COVID-19, dok je boravio u Bosni i Hercegovini.
Menadžerska statistika
''Od 26. septembra 2022.''
Igračka karijera
Liteks Loveč
Menadžerska karijera
Ludogorec Razgrad
IC 5192
IC 5192 (također poznat kao MCG 6-48-22 i PGC 68407) je spiralna galaksija i nalazi se u sazviježđu Gušterica. Prvo otkriće je napravio Edward Emerson Barnard 5. decembra 1888. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Piperilen
Piperilen ili 1,3-pentadien je hlapljivi, zapaljivi ugljikovodik koji se sastoji od pet ugljikovih lanaca sa dvije dvostruke odvojene jednom jednostrukom vezom. To je jedan od pet pozicionih izomera pentadiena.
Piperilen se dobija kao nusprodukt proizvodnje etilena iz sirove nafte, sagorevanja biomase, spaljivanja otpada i izduvnih plinova. Koristi se kao monomer u proizvodnji plastike, ljepila i smola. U standardnim uvjetima, piperilen je bezbojna tečnost. Po ispuštanju u vodeno okruženje, očekuje se da adsorbuje suspendirane čestice (SPM) na osnovu procijenjene vrijednosti KOC.
Naizmjenične dvostruke i jednostruke veze ugljik-ugljik čine konjugirani sistem.
Majurec
Majurec je naseljeno mjesto u sastavu grada Križevaca, Koprivničko-križevačka županija, Republika Hrvatska.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Majurec je imao 423 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Majurec je imalo 472 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
METTL26
METTL26, ranije označavan kao C16orf13, je kodirajući gen za metiltransferazoliki protein 26, znan i kao JFP2. Iako je funkcija ovog gena nepoznata, razni podaci otkrivaju da se on eksprimira na visokim nivoima u različitim kanceroznim tkivima. Podekspresija ovog gena također je povezana sa posljedičnim bolestima kod ljudi.
Gen
Kod ljudi, METTL26 nalazi se na kratkom kraku hromosoma 16, u trinaestom otvorenom okviru čitanja. Postoji pet varijanti transkripta ovog gena, nazvanih 1, 2, 3, 4 i 7. Najduži transkript cDNK (varijanta 1 transkripta) sadrži 854 parova baza. Ovaj transkript sastoji se od šest egzona, od kojih svi doprinose glavnoj natporodici koja je uključena u sintezu proteina, methyltransferases superfamily. Primarni transkript ovog gena dug je 1.919 baznih parova.
Susjedstvo gena
Gen C16orf13 nalazi se na kraju hromosoma 16, potencijalno podložan delecijskim mutacijama.
Geni koji okružuju gen C16orf13 uključuju hipotetski protein LOC100287175 i LOC100138285, desno i RAB40C i WFIKKN1 lijevo. Ovaj gen se nalazi na minus lancu, zajedno sa LOC100138285. Ostali susjedni geni usmjereni su na suprotni način na plus lanac. Gensko susjedstvo izvorno se nalazi u bazi NCBI Gene.
Predviđena svojstva
Sekundarna struktura proteina može se predvidjeti pomoću algoritama za predviđanje pojave alfa-heliksa i beta-listova unutar proteina. Analiza strukture proteina provedena je pomoću algoritama CHOFAS, GOR4 i PELE u SDSC Biology Workbench. Analize su kombinirane i uključene u susjedni dijagram. Uključene su samo strukture koje su se pojavile u više od jednog rezultata.
Protein
Protein koji je kodiran ovim genom poznat je kao UPF0585, gdje UPF signalizira nepoznatu funkciju proteina. Postoji pet izoformi ovog proteina, što odgovara pet prerađenih varijanti gena. Izoforme su imenovane a, b, c, d i g. Konzervirani domen otkriven u BLAST pretrazi ove aminokiselinske sekvence je methyltransferase superfamily.
Aminokiselinska sekvenca
C: Cistein D: Asparaginska kiselina E: Glutaminska kiselina F: Fenilalanin G: Glicin H: Histidin I: Izoleucin K: Lizin L: Leucin M: Metionin N: Asparagin P: Prolin Q: Glutamin R: Arginin S: Serin T: Treonin V: Valin W: Triptofan Y: Tirozin
Tkivna distribucija
Profil ljudske ekpresije iz NCBI UniGene sugerira da je ovaj gen raširen u mnogim različitim tkivima u tijelu. Ovaj profil ekspresije sugerira da je ovaj gen "gen za održavanje", koji ima važne efekte u svim ćelijama, bez obzira na tkivo. Čini se da su najviši nivoi ekspresije u nadbubrežnoj žlijezdi, plućima i paratiroidnoj žlijezdi. Postoji mnogo dodatnih lokacija, osim ove tri, gdje je gen izražen u visokom nivou. Čini se da nema stvarne sličnosti u nekoliko tkiva u kojima gen nije eksprimiran. Ovi podaci o ekspresiji ne daju nikakve naznake o određenoj funkciji, osim što sugeriraju da je gen uključen u funkciju "održavatelja" gotovo svih ćelija.
Distribucija po vrstama
Upotrebom Dotlet program, napravljena je tačkasti dijagram  poređenja ljudskog gena sa njegovim ortologom kod čimpanze.
Postoji konzerviranost sekvence na početku i na kraju gena, sugerirajući konzervaciju i sličnost u 5 'i 3' neprevedenih regija.
Ova sličnost sekvenci u 5 ’UTR i 3’ UTR ne proširuje se na prošlost kod vrsta sisara i ne pokazuje gotovo nikakvu sličnost na tačkama ljudskog gena sa srodnim vrstama, kao što je „Xenopus tropicalis“.
Interakcije
Malo je poznatih interakcija ovog proteina. U bazi podataka GeneCards nisu pronađene interakcije or in the MINT database. A STRING search resulted in two gene outputs. Ove dvije interakcije gena, međutim, spadaju u kategoriju dokaza o susjedstvu gena, što ne mora nužno sugerirati da ti geni međusobno sudjeluju na bilo koji značajan način ili su čak istovremeno eksprimirani. Za sada ne postoje čvrsti dokazi o interakcijama s ovim proteinom.
Vezane bolesti
Podaci iz eksperimenata na mikromrežama povezuju ekspresiju ovog gena s rakom u različitim tkivima, posebno rakom dojke i [frak želuca|želuca]]. Pored toga, ekspresija ovog gena povezane je i sa ostalim bolestima, posebno vezivnog tkiva, prehrambenim i metaboličkim i probavnim poremećajima. The canSAR Workbench database reveals microarray data that may link over or under expression of the C16orf13 gene to various carcinomas
Cerovica (Šmartno pri Litiji)
Cerovica je naseljeno mjesto u sastavu općine Šmartno pri Litiji, regija Srednja Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Litija.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Cerovica je imala 168 stanovnika.
Napomena: ''U 2017. izvršena je manja razmjena teritorija između naselja Cerovica i Liberga. U 2018. izvršena je manja razmjena teritorija između naselja Cerovica (općina Šmartno pri Litiji) te Ljubež v Lazih i Nova Gora (općina Litija, regija Zasavska).
Olimje
mini|280px|Olimje, rimokatolički minoritski samostan Olimje je naseljeno mjesto u sastavu općine Podčetrtek, regija Savinjska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazilo se u sastavu stare općine Šmarje pri Jelšah. Kao samostalno naseljeno mjesto, Olimje postoji od 1995. godine. Nastalo je spajanjem naselja Slake i Sopote.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Olimje je imalo 245 stanovnika.
Napomena: ''U 1995. nastalo spajanjem naselja Slake i Sopote koja su ukinuta.''
Cirkuše
Cirkuše su naseljeno mjesto u sastavu općine Litija, regija Zasavska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu stare općine Litija.
Stanovništvo
Napomena: U 1955 povećano za naselje Zahrib koje je ukinuto.
Popis stanovništva u Hrvatskoj 2011 (Vinica)
'''Popis stanovništva u Hrvatskoj 2011. godine''' proveden je od 1. do 28. aprila 2011, prema stanju na dan 31. marta. Popis je proveden na temelju ''Zakona o Popisu stanovništva, kućanstava i stanova u Republici Hrvatskoj 2011. godine'' (Narodne novine, broj 92/10).
Općina Vinica je po Popisu stanovništva 2011. godine na površini od 32,140 km2 imala 3.389 stanovnika, što predstavlja 1,93% od ukupnog broja stanovnika Varaždinska županije, odnosno 0,08% od ukupnog broja stanovnika Hrvatske. Gustoća naseljenosti u Vinici je 105 stanovnika/km2.
Hipotalamusno-hipofizno-gonadna osovina
Ova osovina kontrolira razviće, razmnožavanje i starenje životinja. Hipotalamus proizvodi gonadotropin-oslobađajući hormon (GnRH). Prednji režanj hipofize formira luteinizirajući hormon (LH) i folikul-stimulirajući hormon (FSH), a spolne žlijezde formiraju estrogen i testosteron.
Položaj i regulacija
Hipotalamus se nalazi u mozgu, kao njegova obavezna struktura, i izlučujuje GnRH. GnRH putuje do prednjeg režnja hipofize i veže se za receptore na sekretornim ćelijama adenohipofize. U odgovoru na GnRH stimulaciju te ćelije proizvode LH i FSH, koji se prenose krvotokom.
Ta dva hormona učestvuju u komunikaciji sa polnim žlijezdama. Kod žena, FSH i LH prvenstveno aktiviraju jajnike da proizvode estrogen i inhibin i da reguliraju menstrualni ciklus. Estrogen formira negativnu povratnu petlju putem inhibicije produkcije GnRH u hipotalamusu. Inhibin koči aktivin, periferno proizvedeni hormon koji pozitivno stimulira ćelije koje proizvode GnRH. Folistatin, koji se stvara u svim tjelesnim tkivima, inhibira aktivin i daje ostatku tijela veći stepen kontrole nad osovinom. Kod muškaraca LH stimulira intertestisne ćelije locirane u testisima za proizvodnju testosterona, a  FSH učestvuje u spermatogenezi. Muškarci izlučuju samo male količine estrogena. Nedavna istraživanja pokazala su da postoji neurosteroidna osovina, koja pomaže moždanoj kori da regulira funkciju hipotalamusa za proizvodnju GnRH.
Reprodukcija
U muškaraca je proizvodnja GnRH, LH i FSH slična, ali učinci ovih hormona su različiti. FSH stimulira podržavajuću ćelij da oslobađa androgen-vežući protein, što pospješuje vezanje testosterona. LH se veže za intersticijske ćelije, uzrokujući da luče testosteron. Testosteron je potreban za normalnu spermatogenezu i inhibira hipotalamus. Inhibin stvaraju spermatogene ćelije, koje takođe inaktivirajući inhibiraju hipotalamus. Nakon puberteta nivo ovih hormona ostaje relativno konstantan.
Životni ciklus
Aktivacija i deaktivacija osi HPG također pomaže u reguliranju životnih ciklusa. Pri rođenju su razine FSH i LH povišene, a ženke također imaju cijeloživotnu opskrbu primarnim oocitima. Ovi nivoi opadaju i ostaju niski tokom djetinjstva. U pubertetu, osovina HPG aktivira se izlučivanjem estrogena iz jajnika ili testosterona iz testisa. Ova aktivacija estrogena i testosterona uzrokuje fiziološke i psihološke promjene. Aktivirana HPG osovina nastavlja da funkcionira kod muškaraca do kraja života, ali kod žena postaje deregulirana, što dovodi do menopauze. Ovu deregulaciju uglavnom uzrokuje nedostatak oocita koji normalno stvaraju estrogen za stvaranje pozitivne povratne veze. Tokom nekoliko godina aktivnostj, HPG osovina im opada i žene više nisu plodne.
Iako muškarci ostaju plodni do smrti, aktivnost osovine HPG opada. Kako muškarci stare, testisi počinju stvarati manje testosterona, što dovodi do stanja poznatog kao postpubertni hipogonadizam. Uzrok smanjenog testosterona je nejasna i aktuelna tema istraživanja. Postpubertetski hipogonadizam dovodi do progresivnog smanjenja mišićne mase, povećanja trbušne masne mase, gubitka libida, impotencije, smanjene pažnje, povećanog rizika od prijeloma i proizvodnje abnormalne sperme.
Spolni dimorfizam i ponašanje
Pokazalo se da je razina testosteronau vezi sa prodruštvenim ponašanjem. To pomaže stvaranju sinaptogeneze, promoviranjem razvoja neurita i migracije. Aktivin podstiče neuronsku plastičnost tokom čitavog životnog vijeka i regulira neurotransmitere perifernih neurona. Na interakciju hormona i ponašanja također može uticati i okolina. Žene imaju više veza između područja jezika što im omogućuje bolju komunikaciju od muškaraca. U prosjeku muškarci nadmašuju žene u sposobnosti prostorne vizualizacije, za koju se teoretizira da proizlazi iz seksualnih razlika. Testosteron je povezan sa agresijom i seksualnim nagonom; stoga su muškarci skloniji konkurentnosti ili agresivniji od žena. Takođe postoji velika individualna raznolikost unutar svih ovih osobina i nivoa hormona.
Poremećaji
Svjetska zdravstvena organizacija (SZO), poremećaje hipotalamno-hipofizno-gonadne osovine  klasificirala je kao:
Dielektroforeza
Dielektroforeza je definirana kao kretanje električki polarizirane čestice u neuniformnom električnom polju.
Hemijski i fizički principi
Ključ za razumijevanje dielektroforeze je distribucija naboja na površini između dva materijala različite provodljivosti i/ili propustljivosti. Dva materijala mogu biti naprimjer čestice (npr. lateks perle ili ćelije) i elektrolita (kao što je naprimjer kalij-hlorid). Kada se oni nađu u električnom polju, naboji se kreću i akumuliraju na površini između čestica i elektrolita. Količina naboja na površini zavisi od snage polja i električnih osobina (provodljivosti i propustljivosti) čestice i elektrolita. Međutim, također se može javiti i neznatna asimetrija u gustoći naelektrisanja na čestici. Ona proizvodi inducirani dipol preko cijele čestice. Međutim, ukoliko se polje ukloni, dipol nestaje. Magnituda momenta dipola zavisi od količine naelektrisanja koje se kreće i veličine čestice. Za sferične čestice u elektrolitu koje su izložene ravnomjernom električnom polju, mogu se razmatrati tri slučaja:
Ovi podaci pokazuju distribuciju naboja u nekoj jedinici vremena. Ako se uzme da primijenjeno polje djeluje u suprotnom pravcu i čekamo dovoljno dugo, pojavit će se suprotna distribucija naboja, sa dipolom u istom relativnom pravcu u odnosu na primijenjeno polje. Nakon što se primijeni polje, naboji se ne kreću odmah, taj proces traje nekoliko milisekundi da se dostigne ravnoteža (ekvilibrij). Pri niskim frekvencijama, kretanje slobodnih naboja zadržava brzinu promjenom polja. Međutim, kako se frekvencija polja povećava, time se dolazi do tačke kada naboji nemaju dovoljno vremena za odgovor. Pri vrlo visokim frekvencijama, kretanje slobodnih naboja više nije dominantni mehanizam odgovoran za promjenu površine, umjesto njega, dominira polarizacija veza naboja (propustljivost). Razlika između ta dva stanja se naziva dielektrična disperzija (raspršenost). Ova slika se može proširiti tako da obuhvati i čestice koje su subjekt neuniformnog (neujednačenog) električnog polja. Također taj podatak pokazuje da je jačina polja na jednoj strani čestice jača nego na drugoj. Time se stvara neravnotežna slika na induciranom dipolu, što uzrokuje kretanje čestice. Taj efekat se naziva dielektroforeza. Ovaj pojam je prvi put upotrijebio Pohl 1950tih.
Kada je sposobnost polarizacije čestice veća od medija koji je okružuje, pravac dipola je sa poljem a na česticu djeluje sila zvana pozitivna dielektroforeza (skr. pozitivna DEP). Tada se čestica pomijera prema području jačeg polja. Suprotna situacija daje negativnu DEP a čestica se kreće dalje od područja sa snažnim električnim poljima. Inducirani dipol je također i funkcija frekvencije. Stoga, pravac u kojem se čestica kreće nije samo funkcija osobina čestice i suspendiranog medija, nego i frekvencije primijenjenog polja. To je ujedno i razlog što elektrokinetika naizmjenične struje je veoma korisan alat za manipulaciju i odvajanje čestica.
AASS
Alfa-aminoadipska polualdehid sintaza je enzim koji je kod ljudi kodiran genom AASS, uključen je u njen glavni put razgradnje lizina. Sličan je zasebnim enzimima koje kodiraju geni LYS1 i LYS9 u kvascima, a povezan je, iako nije slične strukture, s bifunkcionalnim enzimom koji se nalazi u biljkama. Kod ljudi, mutacije u genu AASS i odgovarajućem enzimu alfa-aminoadipska semialdehid-sintaza povezane su s porodičnom hiperlizinemijom. Ovo stanje nasljeđuje se po autosomnom recesivnom obrascu i ne smatra se posebno negativnim stanjem, pa ga čini rijetkom bolešću.
Struktura
Izvorni ljudski enzim je bifunkcionalan, slično kao i LKR/SHD, koji se nalazi u biljkama, pa se stoga smatra da je slične strukture. Bifunkcionalnost ovog enzima dolazi iz činjenice da sadrži dva različita aktivna mjesta, po jedno na C– i N-terminalu. C-terminalni dio alfa-aminoadipske polualdehid-sintaze sadrži aktivnost SHD-a, a dio s N-krajem sadrži LKR. Do danas, struktura alfa-aminoadipske semialdehid-sintaze nije utvrđena. Enzim nema vezujuću regiju u biljkama između C– i N-kraja, pa teorije sugeriraju da stvarna struktura sadrži područje aktivnosti LKR-a, vezano za područje aktivnosti SHD-a, poput onog u Magnaporthe grisea.
Funkcija
Alfa-aminoadipna semialdehid-sintaza katalizira prva dva koraka u razgradnji L-lizina sisara putem saharopin unutar mitohondrija, za koji se smatra da je glavni metabolički put razgradnje lizina u višim eukariotima. Specifični potput na koji se fokusira ovaj enzim je sinteza glutaril-CoA iz L-lizina. Glutaril-CoA može djelovati kao posrednik u proširenijem putu konverzije/razgradnje od L-lizina do acetil-CoA.
Dvije uočljive komponente razgradnje L-lizina putem saharopinskog puta su intermedijarno korištena reakcija/proizvod glutamat i eventualni acetil-CoA. Glutamat je važan spoj u tijelu koji djeluje kao neurotransmiter vezan za učenje i Huntingtonovu bolest. Acetil-CoA ima još veći stupnj važnosti, djelujući kao jedna od integralnih komponenti ciklusa limunske kiseline/Krebsobog ciklusa, s primarnom funkcijom isporuke acetilne skupine koja će se oksidirati za proizvodnju energije. Dakle, funkcija alfa-aminoadipske semialdehid-sintaze vezana je za nivoe dva integralna spojaa u tijelu.
Mehanizam
Prvo, N-terminalni dio ovog enzima, koji sadrži lizin-ketoglutarat reduktaznu (LOR/LKR) aktivnost (EC: 1,5 .1.8) kondenzira lizin i 2-oksoglutarat u molekulu zvanu saharopin (reakcija 1 na slici desno). Zatim, C-terminalni dio ovog enzima, koji sadrži aktivnost saharopin dehidrogenaza (SHD) (EC: 1.5.1.9), katalizira oksidaciju saharopina u proizvodnju alfa-aminoadipnskog polualdehida i glutamata (reakcija 2 na slici desno). Napomena: Ove reakcije su obrnute od odgovarajućih koraka u putevima biosinteze lizina u kvascima i gljivama.
Ove se reakcije mogu vizualizirati i u obliku jednadžbe:
Relevantne bolesti
Alfa-aminoadipsku polualdehid-sintazu kodira gen AASS, a mutacije u tom genu dovode do hiperlizinemije. Ovo karakterizira oslabljena razgradnja lizina, što rezultira povišenom razinom lizina u krvi i urinu. Čini se da ove povećane razine lizina nemaju negativne učinke na tijelo. Drugi nazivi za ovo stanje uključuju: Hiperlizinemiju karakteriziraju povišene razine lizina u plazmi koje prelaze 600 μmol/L i mogu doseći do 2000 μmol/L. Ove povećane razine lizina nemaju negativne učinke na tijelo. Glavni razlog za to je što se može dogoditi nekoliko alternativnih biohemijskih reakcija. Prvo, lizin se može koristiti umjesto ornitina u ciklusu ureje, što rezultira proizvodnjom homoarginina. Osim toga, iako većina sisara ima put saharopina za većinu razgradnje lizina (put 1), mozak ima alternativni put (put 2) koji prolazi kroz međuproizvod L-pipekolne kiseline – oboje se može vidjeti na slici. Važno je napomenuti da se put 1 odvija u mitohondrijama, a put 2 u peroksisomu. Gledajući druge ključne enzime unutar puta razgradnje L-lizina, ALDH7A1 je deficijentan kod djece sa napadima ovisnim o piridoksinu. GCDH nedostaje u tipu glutarne acidurije 1. Intermedijer 2-oksoadipat se metabolizira 2-oksoadipat dehidrogenazom, nalik kompleksu enzima 2-oksoglutarat dehidrogenaze limunske kiseline/Krebsovog ciklusa.
Do sada su opisana dva tipa porodične hiperlizinemije: tip I povezan je sa kombinovanim nedostatkom dvije enzimske aktivnosti, LOR i SDH, dok je u porodičnoj hiperlizinemiji tipa II oslabljena samo aktivnost saharopin-dehidrogenaze. Hiperlizinemija tipa II naziva se i saharopinurija.
Dodatni uvjet za koji se pokazalo da je povezan s hiperlizinemijom je nedostatak dienoil-CoA reduktaze, iako je to relativno nedavno otkriće i nema mnogo publikacija koje to potvrđuju.
Slake
Slake su bivše naseljeno mjesto u sastavu općine Podčetrtek, regija Savinjska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu stare općine Šmarje pri Jelšah. 1995. godine, naselje je ukinuto i sa naseljem Sopote spojeno u novo naselje Olimje.
Alopecija
thumb|desno|Primjer alopecije kod 33-godišnjeg muškarca Alopecija (ili gubitak kose, ćelavost) je opadanje i gubitak dlaka sa glave ili dijelova tijela. Ćelavost se može podrazumijevati kao općenito opadanje kose ili određeni specifični raspored kose, pretežno kod muškaraca. Neki tipovi ćelavosti mogu nastati zbog alopecia areata, autoimunog poremećaja. Ekstemni oblici alopecia aerata su alopecia totalis koja uključuje gubitak sve kose sa glave i alopecia universalis koja uključuje gubitak svih dlaka sa glave i cijelog tijela. thumb|desno|[[Andre Agassi, primjer frontalne ćelavosti]]
Opadanje kose i ćelavost mogu imati veliki broj uzroka, kao što su gljivična infekcija (tinea capitis), traumatske promjene, radioterapija i hemoterapija, rezultat nedostataka određenih hranjivih sastojaka u ishrani poput željeza, kao rezultat autoimunog poremećaja te određene povezanosti sa sistematskim lupusom eritematosus.
Friedrich Katzer
Friedrich Katzer (5. juna 1861, Rokycany - 3. februara 1925. Zagreb) bio je austrijski geolog i mineralog.
Obrazovanje
Od 1880. do 1883. bio je student na Karlovom univerzitetu u Pragu i na Tehničkoj visokoj školi u Pragu, gdje je kasnije radio kao asistent. 1888. bio je šef ispitne stanice za građevinski materijal u Vršovicu. Godine 1890. doktorirao je na Univerzitetu u Giessenu, kasnije postajući asistent za mineralogiju i geologiju na Univerzitetu Montani u Leobenu (1892).
Istraživanja
Od 1895. bio je zadužen za odjel mineralogije/geologije u Museu Paraense u Belému (Brazil), odakle je poduzimao različite istraživačke projekte. 1898. počeo je raditi kao državni geolog u Sarajevu, a 1900. imenovan je za direktora Bosanskohercegovačkog državnog geološkog zavoda.
Sačinio je mineraloške i geološke zbirke u Belému u "Museu Paraense" i u Zemaljskom muzeju u Sarajevu. Pod njegovim vodstvom, proveo je prvo sveobuhvatno geološko istraživanje u Bosni i Hercegovini.
Ledenjača
Ledenjača je pećina  na udaljenosti desetak minuta od naselja  Budanj,  na području općine Foča, Republika Srpska, Bosna i Hercegovina.
Pećina predstavalja stari ponor rječice Potok, koji ponire 40 m istočno od ulaza u pećinu. Tokom geološke istorije riječno korito se spustilo i ostavilo Ledenjaču van aktivne hidrološke funkcije. Speleomorfološki, pećina Ledenjača se sastoji od glavnog kanala dugog oko 200 metara i nekoliko manjih, sporednih kanala ukupne dužine 95 metara. Ulaz u pećinu je pregradjen kamenim zidom visokim do polovine otvora zbog vjerovanja lokalnog stanovništva da nezdrav vjetar duva iz pećine i donosi slanu i inje, koji u lošim godinama uzrokuje sušenje voća i šume.
Arheologija
Osnovna vrijednost pećine Ledenjača je u ugraviranim crtežima koji su otkriveni u drugoj polovini sedamdesetih godina prošlog vijeka,  u  okviru  cjelovitih arheoloških  i  etnoloških  istraživanja  područja gornjeg  Podrinja  koja  je  vodio  Zdravko  Kajmaković. Prema skromnim  arheološkim  ostacima  koji  su  nađeni  u  iskopima  u  tlu ispod crteža, nalazište je, prema arheologu Čoviću, vremenski situirano u bronzano doba.
Crteži su smješteni na sjevernoj i južnoj strani ulaza i skoncentrisani su na tri panoa površine od oko 10 m2, nazvani A, B i C. Rađeni su na dva načina: graviranjem urezanih linija (strelice, Sunce)  i punktiranjem grupa sitnih tačkica uokvireni crtama. Stariji historičari su crteže tumačili kao da su u pitanju falusi ili vrste primitivnih alatki.
Speleolog Mulaomerović u tim crtežima vidi ljudske likove. Većinom su prikazani dosta pojednostavljeno ali na nekima su naznačene osnovne crte lica (oči, usta). Uglavnom su prikazani sprijeda, ali ima prikaza i sa strane. Može se  primijetiti  da  je  iscrtana  i odjeća, neka vrsta pokrivača kojom su bili zamotani. To bi upućivalo na neko hladnije doba u historiji kada su nastali ti crteži, možda početak željeznog doba. Posebno je zanimljiv ljudski lik čija su prsa naročito ukrašena. Već sama činjenica da je on jedan jedini od mnoštva likova sa takvim ukrasom daje mu poseban značaj. Ukras na prsima  u  obliku  izdijeljenog  četverougla  na više  trokutastih  polja  upućivao  bi  na  Sunčevu simboliku. Brojnost i raznolikost prikaza ne omogućavaju jednostavan  odgovor. Najbliže značenje za nekoliko izdijeljenih krugova jeste da simboliziraju Sunce. Značenje tačkastih polja, uokvirenih crtom ili bez nje ostaju bez valjanog odgovora.
Tačkasta polja su jedan od najrasprostranjenijih crteža u bronzanom dobu. Nalazi se na kamenim gromadama megalitskog  hrama  u  Tarksienu nedaleko  od  Valette  (Malta)  koji  je  posvećen jednoj od brojnih malteških prahistorijskih Venera  koje  simboliziraju  plodnost,  u  Val  Camonici na sjeveru Italije gdje su tačke raspoređene u skup pravilnih polja, te daleko na sjeveru, na brojnim crtežima na stijenama u Norveškoj gdje im se teško može dokučiti neki smisao.Ono što se sigurno može zaključiti jeste da je pećina Ledenjača kroz duži vremenski period služila kao obredno mjesto različitim skupinama ljudi u bronzanom i željeznom dobu.
Zaštićeno područje - Spomenik prirode
Pećina je 2015. god. odlukom Skupštine općine Foča uključena u III kategoriju zaštićenih područja (spomenik prirode), prema kriterijima IUCN–a, kao i po kategorizaciji zaštićenih područja utvrđenih Zakonom o zaštiti prirode Republike Srpske
Dozvoljeno
Status zaštićeno podrućje - spomenik prirode dozvoljava slijedeće aktivnosti: naučna istraživanja, poljoprivredna proizvodnja domaćinstava u individualnom režimu, podizanje autohtonih sastojina lišćara na površinama uz očuvanje postojeće autohtone vegetacije, izgradnja novih objekata i izvođenje radova u funkciji prezentacije i zaštite zaštićenog prirodnog dobra, zadržavanje postojećih trasa saobraćajnica uz mogućnost predviđanja asfaltiranja isključivo onih saobraćajnica koje će voditi do planiranog parkinga kako bi se omogućilo povezivanje naselja i postojeće lokacije posebne namjene, javno osvjetljenje sa kablovskim napajanjem na urbanim površinama koje mogu imati isključivo pejzažni karakter.
Mikrotubula
Mikrotubule su komponente ćelijskog skeleta (citoskeleta) koje se nalaze u citoplazmi. Ovi cjevasti polimeri tubulina mogu se izdužiti i do 50 mikrometara i visoko su dinamični. Vanjski dijametar mikrotubule iznosi približno 24 nm, a unutrašnji oko 12 nm. Mikrotubule su nađene u eukariotskim ćelijama, gdje se formiraju polimerizacijim proteinskih dimera dva globularna proteina: alfa i beta tubulina.
Također su uključene u razdvajanje hromosoma u mitozi i mejozi i glavni su sastojci aparata diobenog vretena, koje razdvaja sestrinske hromatide eukariotskih hromosoma.
Popis stanovništva u Srbiji 2011.
Po popisu stanovništva, domaćinstava i stanova 2011. u Srbiji, koji je proveden od 1. do 15. oktobra 2011, u Srbiji je živjelo je ukupno 7.186.862 stanovnika. Popis stanovništva provoden je na temelju Zakona o popisu stanovništva, domaćinstava i stanova u 2011. godini ("Službeni glasnik RS", br. 104/09 i 24/11). Popis je trebalo da se održi od 1. do 15. aprila, ali je zbog nedostataka sredstava odložena za oktobar. Popisivanje je naknadno produženo do 18. oktobra, a u Beogradu, Kragujevcu, Nišu, Novom Sadu i drugim gradovima i općinama gdje je bilo potrebno do 20. oktobra. Rezultati popisa su nepotpuni zbog bojkota dijela albanskog stanovništa u općinama Bujanovo i Preševo, te u manjoj mjeri u općini Medveđa.
Provođenje i tok popisa
Sprovođenje popisa stanovništva, kućanstava i stanova podijeljeno je u šest faza:
Starosna piramida
Od ukupnog broja stanovnika u Srbiji bilo je 3.499.176 (48,69%) muškaraca i 3.687.686 (51,31%) žena, što predstavlja omjer muškaraca i žena 949:1000. Prosječna starost stanovništva bila je 42,2 godina, muškaraca 40,9 godina, a žena 43,5 godina. Udio osoba starijih od 18 godina je 82,4% (5.923.734), kod muškaraca 81,4% (2.849.124), a kod žena 83,4% (3.074.610).
MPHOSPH6
M-fazni fosfoprotein 6 je enzim koji je kod ljudi kodiran genom MPHOSPH6.
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 160  aminokiselina, a molekulska težina   19.024 Da.
C: Cistein D: Asparaginska kiselina E: Glutaminska kiselina F: Fenilalanin G: Glicin H: Histidin I: Izoleucin K: Lizin L: Leucin M: Metionin N: Asparagin P: Prolin Q: Glutamin R: Arginin S: Serin T: Treonin V: Valin W: Triptofan Y: Tirozin
Kloniranje i ekspresija
Tretiranjem biblioteka za ekspresiju bakterija u citosolu M-faze koji sadrži relevantne kinaze u prisustvu inhibitora fosfataze, nakon čega slijedi imunoskrining s antitijelima MPM2, Matsumoto-Taniura et al. (1996) izolirali su cDNK za brojne MPHOSPH, uključujući MPHOSPH6, koji su nazvali MPP6. Matsumoto-Taniura, N., Pirollet, F., Monroe, R., Gerace, L., Westendorf, J. M. Identification of novel M phase phosphoproteins by expression cloning. Molec. Biol. Cell 7: 1455-1469, 1996. PubMed: 8885239 Imunoblotska analiza pokazala je da se kada se osforilizira, u ćelijama M-faze, MPHOSPH6 eksprimira kao protein od 17 kD. Imunofluorescentna mikroskopija lokalizirala je MPHOSPH6 u čitavom jedru, sa umjerenom koncentracijom u jedarcima, u interfazi i u čitavoj ćeliji tokom mitoze.
Inherentno nestabilne iRNK sisara sadrže elemente bogate AU (ARE) u svojim 3-glavnim neprevedenim regijama. U kvascima, degradaciju iRNK od tri do pet primarnih dijelova posreduje egzon, višejedinična čestica. Chen et al. (2001) pročistili su i okarakterizirali ljudski egzosom masenom spektrometrijom i utvrdili da je njegov sastav sličan kvaščevom. Unutar ljudskog egzozoma, utvrdili su sljedeće proteinske podjedinice:
Funkcija gena
Koristeći sistem raspadanja RNK bez ćelija, Chen et al. (2001) pokazali su da je egzosom sisara potreban za brzu razgradnju RNK koja sadrži ARE, ali ne i za skraćivanje poli (A). Otkrili su da egzosom sisara ne prepoznaje RNK koje sadrže ARE. Za prepoznavanje ARE potrebni su određeni proteini koji se vežu za ARE i koji mogu stupiti u interakciju s egzosomom i regrutovati ga u nestabilne RNK, čime se pospješuje njihova brza razgradnja.
Sopote (čvor)
Slovenija:
Hertha BSC
mini|200px|Logo korišten od 1995. do 2012. Hertha BSC Berlin je njemački nogometni klub iz glavnog grada, Berlina. Osnovan je 1892. godine, a bio je jedan od 87 klubova koji su osnovali DFB u Leipzigu 1900. godine. Trenutno je član Bundeslige, a svoje utakmice igraju na Olimpijskom stadionu u Berlinu sa kapacitetom od 74.649 mjesta.
DCLRE1B
Protein 1B unakrsno-linkovanog popravka DNK jest protein koji je kod ljudi  kodiran genom DCLRE1B   sa  hromosoma 1.
Hertha BSC
Historija
U dvadesetim godinama Hertha je šest puta zaredom ulazila u finala šampionata Njemačke. Od tih šest finala, osvajači su bili u samo dva finala(1930. i 1931. godine). Tada je za klub igrao i Hanne Sobek koji je najpopularniji berlinski fudbaler svih vremena. Dolaskom nacista na vlast Hertha zapada u krizu iz koje se izvlaći krajem 50-ih godina. 1963. Hertha postaje šampion Oberlige Berlin i ulazi u Bundesligu. Samo dvije godine kasnije Hetha biva izbačena u niži rang zbog kršenja propisa o platama. No, Hertha se brzo vratila u najviši rang njemačkog nogometa. 1971. klub je bio uključen u skandal sa nameštanjem utakmica, te ubrzo dolazi do novih finansijskih problema zbog kojih dolazi do prodaje stadiona. Ipak, u ovom periodu klub je ostvario dobre rezultate. Bili su vicešampioni, dva puta finalisti kupa i polufinalisti Kupa UEFA. 1980-97 je bio krizni period za Herthu. Klub je u Bundesligi proveo samo četiri sezone. Sredinom devedesetih, klub uspijeva da nađe sponzore, vrati se u ligu, a ubrzo stigne i do Lige šampiona. Bili su standardni Bundesligaši sve do 2010. kada ispadaju u Zweitu. Kako su se ekspresno vratili u Bundesligu naredne sezone(2011.), tako su se i vratili u 2. Bundesligu(2012). Ipak, 2013. godine je klub izborio promociju i do danas nisu ispadali.
Stadion
Od osnivanja, Hertha je svoje utakmice igrala na stadionu Plumps. Taj stadion je bio smješten sjeverno od samog centra grada. Zbog tadašnjih političkih dešavanja linija podjele je išla blizu stadiona i presjekla jezgro navijača Herthe. A kada je 1961. podignut Berlinski zid, navijači na istočnoj strani skupljali su se u njegovoj blizini i pratili rezultat slušajući navijače sa stadiona. Godine 1963. Hertha se preselila na zapadni dio grada gdje je smješten Olympiastadion. Od tada, Hertha sve svoje utakmice igra na ovom stadionu kapaciteta 74.500 mjesta. 23. maja 2016. godine je i zvanično potvrđeno da će Hertha BSC svoje utakmice igrati na Olimpis. do 2025.
DCLRE1B
Funkcija
Unakrsne veze DNK između lanaca sprečavaju njihovo razdvajanje, čime fizički blokiraju transkripciju, replikaciju i segregaciju DNK. DCLRE1B je jedan od nekoliko evolucijski konzerviranih gena koji su uključeni u popravku međulančanih unakrsnih veza (Dronkert et al., 2000), prema OMIM
Hertha BSC
Trenutni sastav
''Posljednja izmjena: 18. august 2020.''
DCLRE1B
Funkcija
DCLRE1B/SNM1B/Apolo protein je popravljačka egzonukleaza koja probavlja dvolančanu i jednolančanu DNK sa usmjerenošću od 5' do 3'.
Hertha BSC
Trenutni sastav
(na posudbi iz Liverpoola)
DCLRE1B
Funkcija
Koristeći SNM1B/Apolo model nokaut-miša, dobijeni su dokazi da je protein SNM1B/Apolo potreban za zaštitu telomera od nelegitimnog nehomolognog spajanja krajeva koje može rezultirati genomskom nestabilnošću i posljedično u razvoju više organa.
Hertha BSC
Na posudbi
(na posudbi u VfL Osnabrück)
DCLRE1B
Klinički značaj
Kod ljudskog pacijenta sa Hoyeraal-Hreidarssonovim sindromom, otkrivena je dominantna negativna mutacija u SNM1B/Apolo genu. Ova mutacija je ometala pravilnu replikaciju telomera, što je dovelo do velike telomerne disfunkcije i ćelijskog starenja. Čini se da je SNM1B/Apolo protein ključni faktor u održavanju telomera, neovisno o njegovoj funkciji u popravljanju međulančanih poprečnih veza DNK.
Ognjen Amidžić
Ognjen Amidžić (Šabac, 17. juni 1975) je srbijanski muzičar, televizijski voditelj i zabavljač.
Njegov otac Zoran također je bio televizijski novinar. Poginuo je tokom izvještavanja za vrijeme rata u Hrvatskoj. Nakon očeve smrti Ognjen počinje raditi na TV Šabac gdje je vodio muzičku emisiju Vi-Džej 015.
Nakon toga radi na radio stanici Beograd 202, a potom i na RTS-u (emisija Garaža). 2001. godine prelazi na televiziju Pink. Gosti su mu dolazili u krevet, a on je emisiju vodio u pidžami. Kasnije je tu ideju proširio i na ostale Pinkove televizijske stanice u Bosni i Hercegovini i Crnoj Gori, koje su poput nekadašnje JRT zajedno realizovale emisiju Balkan net.
Flamingosi
2005. godine s Crnogorcem Marinkom Madžgaljem osniva grupu Flamingosi. 2006. godine, Flamingosi s pjesmom "Crazy summer dance" bivaju proglašeni pobjednicima "Beovizije", srbijansko-crnogorskog izbora za pjesmu Eurovizije, unatoč odluci žirija da po drugu godinu za redom pošalju crnogorski boy band No name. Već okušanom metodom, crnogorski članovi žirija nisu dodijeljivali srbijanskim pjesmam bodove, kao što su to činili i srbijanski članovi, pa su pobjedu odnijeli Crnogorci, što je izazvalo veliko negodovanje prisutne publike. RTS je kasnije donio odluku da nikoga ne pošalje na finalno takmičenje.
Trenutni anganžman
Voditelj je emisije Amidži šou zajedno sa Oskarom, Ognjenovim alter egom, te reality showa "Farma".
Golobrdci
Golobrdci su naseljeno mjesto u sastavu grada Požege, Požeško-slavonska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare općine Požega.
Bunić
Bunić je naseljeno mjesto u sastavu općine Udbina, Ličko-senjska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Titova Korenica.
Golobrdci
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Golobrdci je imalo 395 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Bunić
Stanovništvo
Napomena: ''Od 1857. do 1880. dio podataka sadržan je u naselju Šalamunić.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Bunić je imalo 399 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Most Theodora Heussa (Mainz)
Rimljani su sagradili most u ovoj regiji 27. godine, a prvi lučni most otvoren je 30. maja 1885. Troškovi gradnje, koji su iznosili 3,6 miliona zlatnih maraka, nadoknađeni su naplaćivanjem mostarine u roku od 3 godine, iako se mostarina nastavila naplaćivati do 1912. Most je proširen između 1931. i 1934, ali su ga 17. marta 1945. srušili njemački vojni inženjeri pred kraj Drugog svjetskog rata. Kako bi spriječili da se ponovi scenario iz Remagena, Nijemci su do 19. marta srušili sve mostove na Rajni od Ludwigshafena pa prema sjeveru.
Ponovo je izgrađen između 1948. i 1950, a djelomično rekonstruiran u periodu od 1992. do 1995, što je koštalo 139,5 miliona DEM. mini|lijevo|350px|Pogled na most u [[plavi sat]]
Čateška Gora
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Litija.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Čateška Gora je imala 21 stanovnika.
Jelaške
Jelaške su naseljeno mjesto u općini Olovo, Bosna i Hercegovina.
Sopote (Podčetrtek)
Sopote su bivše naseljeno mjesto u sastavu općine Podčetrtek, regija Savinjska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu stare općine Šmarje pri Jelšah. 1995. godine, naselje je ukinuto i sa naseljem Slake spojeno u novo naselje Olimje.
Stanovništvo
Napomena: ''U 1995. ukinuto i spojeno sa naseljem Slake u novo samostalno naselje Olimje.''
Agrokomerc
Agrokomerc je preduzeće u BiH, danas sa statusom dioničkog društva, koje ima sjedište u Velikoj Kladuši. U bivšoj SFRJ bio jedan od prehrambenih giganata i najvećih kombinata. Upošljavano je 70tih oko 13.000 radnika.
Proizvodi
Agrokomerc je izvozio robu širom Evrope. Uz dozvolu JNA nudio je svoje proizvode članicama NATO-a.
Postrojenja i zemljište
Raspolagao je sa 523 peradarske farme koje su bile rasprostranjene na oko 600 km2.
Podpreduzeća
Imao je i građevinsku kao i transportnu operativu. U posjedu Agrokomerca bila je i Interna banka Bihać.