cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pelagija Bjelousova
Brak sa Brozom
Nakon rata, zajedno su se preselili u Hrvatsku. U Kraljevinu Srba, Hrvata i Slovenaca su došli 1920. godine. Ona se bavila domaćinstvom i djecom, a jedno vrijeme je radila u fabrici namještaja. Radila je i u sindikatu i partiji. Postala je član Komunističke partije Jugoslavije (KPJ) 1926. godine, a od 1927. je bila u ženskoj sekciji Centralnog komiteta KPJ. Pomagala je revolucionarima u zatvoru, organizovala bjekstva revolucionara iz zatvora, radila u ilegalnoj štampariji, širila partijsku literaturu. Učestvovala je u demonstracijama i više puta bila hapšena.
Opozicija u Moskvi
Posle Titovog hapšenja 1928. godine Pelagija se zajedno sa sinom Žarkom vraća u Rusiju, gde je radila u Komenterni. Oko 1929. godine pristupa ilegalnoj opozicionoj trockističkoj grupi, u čijem vodstvu je bio dr Ante Ciliga. Grupa je ilegalno distribuirala tekstove Trockog i imala tiesnej veze sa fabričkim radnicima.
Tito i Pelagija su se zvanično razveli aprila 1936. godine, nakon čega je Broz oženio Luciju Bauer, a Pelagija se udala za fotografa Kominterne Petra Izmailoviča Raguljeva.
Robija
1938. godine Pelagija je iznenada uhapšena u toku Velike čistke zbog veze sa levim krilom KPJ i optužena da "sabotira uvođenje socijalizma u SSSR". Njeno hapšenje umalo nije koštalo života Tita, koji je takođe osumnjičen za trockizam.
Broz je po dolasku u Moskvu 24. kolovoza 1938. godine saznao da su uhićene kao imperijalistički špijuni njegova bivša supruga Pelagija Belousova i tadašnja supruga Lucia Bauer, koja je već bila streljana. 27. rujna 1938. Tito funkcionerima Kominterne Dimitrovu i Manuilskom piše da se »osjeća krivim što zbog nedostatka budnosti nije primijetio izdajničke postupke svojih supruga.« Broz je Kominterni da pismenu izjavu u kojoj denuncira svoje dve žene - za Pelagiju je napisao da je nemoralna osoba i da mrzi svoga sina Žarka, a za Anu da je bila politički naivna i nerazvijena, te da je to velika mrlja na njegovom partijskom radu.
Početkom rata Pelagija je puštena iz logora, a 1944. sa Raguljevim je dobila ćerku Ninu, koja je kasnije postala inženjer.
Pelagija je ponovo uhapšena 1948. godine, poslije Titovog sukoba sa Staljinom, i na montiranom procesu osuđena na deset godina zatvora. Poslije Staljinove smrti, 1957. godine je puštena iz zatvora, ali joj je zabranjeno da živi u Moskvi. Do 1967. živela je i radila u gradu Istra u Moskovskoj oblasti.
Pred samu smrt posetio ju je sin Žarko, koji se tada prvi put sreo sa sestrom Ninom. Pelagija je umrla marta 1967. godine, a urna joj je položena na Novdevičjem groblju u Moskvi.
Fototaksija
Fototaksije zooplanktona
200px|thumb|Fototaksija larve [[Platynereis dumerilii (Nectochaete : Neke larve pokazuju pozitivne fototaksije i plivaju prema svjetlu. Ostale ispoljavaju negativne phototaksije, plivanjem od svjetlosti. Prvo, svjetlo dolazi iz lijeve strane, a zatim s desne strane. Kada je pravac svjetlosti uključen larve se kreću. Strana sa koje dolazi  svjetlost, označena   je bijelom prugom. Neke negativno fototaksijsle larve je prate. Larve ispoljavaju mješovite fototaksije, a neke negativno fototaksijske  larve se prate. Bar skale predstavlja 2 mm. ]]
200px|thumb|Fototaksije larvi [[Platynereis dumerilii (Nectochaete): Larve se pokreću kada svjetlo dolazi s lijeve strane. Ako su larve okrenute, savijaju tijelo pomoću  uzdužnih mišića. Larve imaju dvije tačke na glavi, koje su nijansirani pigment očnih pehara  odraslih jedinki; ti pigmenti posreduju odgovore  putem fototaksija. Pravac odakle dolazi  svjetlo označen je bijelim barovima. ]]
Fototaksije su dobro proučene kod  zooplanktonskih larvi morske  gliste Platynereis dumerilii.
Trohofora i metatrohofora larve Platynereis dumerilii su pozitivno fototaksijske. Fototaksije su kod njih posredovane jednostavnim očnim mrljama koje sadrže pigmentnu i fotoreceptorsku ćeliju. Fotoreceptorska ćelija ima direktnu sinapsu sa trepljastim ćelijama,  koje služe za plivanje. Budući da očne mrlje nisu sposobne za prostornu  rezoluciju, larve,  putem roracija, snimaju svoje okruženje za  određivanje pravca izvora svjetlosti.
Larve Platynereis dumerilii mogu se prebacivati između pozitivne i negativne fototaksije. Fototaksije su posredovane sa  dva para složenijih  očnih pigmentnih pehara. Ove oči sadrže više fotoreceptorskih ćelija koje u hladu formiraju pehar. Receptorske ćelije nemaju direktne sinapse sa pokrovnim trepljastim ili mišićnim ćelijama, ali imaju međuneuronski centar za obradu. Na ovaj način informacije iz sva četiri  očna pehara mogu porediti i niske rezolucije slika od četiri piksela, čime  može biti stvorena informacija o tome odakle svjetlost dolazi. Na ovaj način larva ne treba snimati okruženje okretanjem Two rhabdomeric opsins i  Go-opsinom.
Brodarica
Brodarica je naseljeno mjesto u sastavu grada Šibenika, Šibensko-kninska županija, Republika Hrvatska.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2021. godine, Brodarica je imala 2.611 stanovnika. Za narodnosni sastav 1991. godine pogledati pod Krapanj.
Napomena: ''U 2001. nastalo izdvajanjem iz naselja Krapanj. U 1857., 1869., 1921. i 1931. podaci su sadržani u naselju Krapanj. Do 1971. iskazivano kao dio naselja. Od 1880. do 1910. iskazivano pod imenom Bili Brig, a 1948. pod imenom Brodarica–Bili Brig.''
Sloj nervnih vlakana
Sloj mrežnjačnih nervnih vlakana (RNFL) ili sloj nervnnih vlakana, stratum opticum, nastaje širenjem vlakana vidnog nerva; najdeblji je u blizini optičkog diska, postepeno se smanjujući prema ora serrata.
Kako nervna vlakna prolaze kroz lamina cribrosa sclerae, gube svoje medulske ovojnice i nastavljaju se dalje kroz rožnjaču i mrežnjaču, kao jednostavne cilindrične osi.
Kad dođu do unutrašnje površine mrežnjače, zrače od ulazne tačke preko te površine, grupirane u snopove i na mnogim mjestima raspoređene u pleksusima, tj. snopovima.
Većina vlakana su centripetalna i izravni su nastavak osovinsko-cilindričnih ćelijskih nastavaka ganglijskog sloja, ali nekoliko njih je centrifugalnih i razgranavaju se u unutrašnji pleksiform i unutrašnje jezgarne slojeve, gdje završavaju uvećanim nastavcima.
Pacijenti sa bolešću zvanom retinitis pigmentosa imaju abnormalno stanjivanje RNFL-a, koje korelira sa težinom bolesti. Međutim, debljina RNFL-a također se smanjuje s godinama, a ne s oštrinom vida. Zaštita ovog sloja važna je u liječenju bolesti, jer je osnova za povezivanje proteza mrežnjače s optičkim živcem ili implantacije matičnih ćelija koje bi mogle regenerirati izgubljene fotoreceptore.
RNFL je osjetljiva struktura. Neki proces može pobuditi njegovu prirodnu apoptozu. Štetna situacija može poremetiti RNFL, poput visokog unutaročnog pritiska, velike fluktuacije njegove faze, upale, vaskularnih bolesti i bilo koje vrste hipoksije. Gede Pardianto (2009) izvijestio je o šest slučajeva promjene debljine RNFL, nakon postupaka fakoemulzifikacije. Iznenadna unutaročna fluktuacija u bilo kojoj vrsti očnih operacija može biti štetna za RNFL, u skladu s mehaničkim stresom na naglu kompresiju, a također ishemijski učinak mikroembolije kao rezultat nagle dekompresije koja može stvoriti mikromjehuriće koji mogu začepiti mikrosudove.
thumb|Nervna vlakna [[mrežnjača|mrežnjače]]
Eš-Šu'ara'
Sura Eš-Šu'ara' dvadeset šesta je sura Kur'ana. Sastoji se od 227 ajeta i spada u mekanske sure (sure koje su objavljene u Meki). Jedna je od sura koje počinju s karakterističnim početkom jer počinje harfom Ta-sin-mim. U suri se spominju neki od poslanika.
Sadržaj
U sljedećem dijelu sure (od 10 do 68. ajeta) govori se o Musau, najčešće spominjanom poslaniku u Kur'anu, i pozivu u misiju narodu koji se prema sebi ogriješio. U ovom dijelu sure spominje se i njegov brat Harun kojem je na osnovu Musaove molbe: ''Gospodaru moj, bojim se da me oni u laž ne utjeraju. Da mi ne postane teško u duši i da mi se jezik ne saplete; zato podaj poslanstvo i Harunu, a oni protiv mene optužbu za zlodjelo imaju, pa se plašim da me ne ubiju'', dato poslanstvo i koji je bio velika podrška Musau. Poznato je da je zbog želje da pomogne svom sunarodnjaku Musa nenamjerno ubio Kopta zbog čega je morao napustiti Egipat te je smatrao da će povratak u Egipat bez brata Haruna biti znatno teža misija.
Nastavak sure predstavlja jedno od najpoznatijih kur'anskih kazivanja o poslanicima gdje se u tranziciji razgovora između Allaha i Musaa a potom između Musaa i faraona i njegovih čarobnjaka, kroz vid direktnog dijaloga, Musaova trenutna inferiornost, uslovljena nizom otežavajućih okolnosti u datom trenutku, prerasta u suštu suprotnost što rezultira potpunim uspjehom misije slanja Musaa faraonu i konačnim izbavljenjem njegovog naroda iz Egipta i oslobođenjem od faraona. Kroz niz mudžiza, potpomognut Harunom, Musa uspjeva spasiti svoj narod čime potvrđuje svojstvo jednog od najodabranijih poslanika.
U nastavku sure govori se također o jednom od Ulul-'azm poslanika, Ibrahimu. I ovdje se u formi direktnog dijaloga govori o razgovoru između Ibrahima i njegovog oca, odnosno pripadnika njegovog naroda.
Vanjski linkovi
✅
Čirkin Polje
Čirkin Polje je naseljeno mjesto u gradu Prijedoru, Bosna i Hercegovina.
Unutrašnji jezgarni sloj
Bipolarne ćelije
Daleko najbrojnije bipolarne ćelije su okruglastog ili ovalnog oblika, a svaka je produžena u unutrašnji i vanjski nastavak.
Dijele se na bipolare sa štapićima i čepićima.
Tipovi veze
Patuljasta bipolarna povezana je s jednim čepićem, dok difuzna bipolarna uzima grupe receptora. Difuzne bipolarne mogu primati signale do 50 štapića ili mogu biti u obliku ravnog čepića i primati signale od njih sedam. Bipolarne ćelije odgovaraju posredničkim ćelijama između dodirivanja i receptora toplote na koži i medule ili kičmene moždine.
Vodoravne ćelije
Vodoravne ćelije nalaze se u vanjskom dijelu unutrašnjeg jezgarnog sloja i imaju donekle spljoštena ćelijska tijela.
Njihovi se dendriti dijele na brojne grane u vanjskom pleksiformnom sloju, dok njihovi aksoni neki dio  idu vodoravno i konačno se razgranavaju u istom sloju.
Amakrine ćelije
Amakrine ćelije smještene su u unutrašnjem dijelu unutrašnjeg jezgarnog sloja i nazvane su tako jer još uvijek nije dokazano da posjeduju osi-cilindrične nastavke.
Njihovi se dendriti imaju veliko razgrananje, u unutrašnjem pleksiformnom sloju.
The Doors (film)
The Doors američki je biografski film snimljen 1991. godine o istoimenom rock bendu iz 1960-70-ih sa naglaskom na život vodećeg pjevača, Jima Morrisona. Režirao ga je Oliver Stone, a zvijezde filma su Val Kilmer kao Morrison i Meg Ryan kao Pamela Courson Morrisonova pratilja. U filmu se još pojavljuju Kyle MacLachlan kao Ray Manzarek, Frank Whaley kao Robby Krieger, Kevin Dillon kao John Densmore, i Kathleen Quinlan kao Patricia Kennealy. Film opisuje Morrisona kao ikonu veću od života u eri rock and rolla, kontrakulture, rekreativne upotrebe droga, slobodne ljubavi i hipi načina života. Ali prikaz prevazilazi portret kultne ličnosti: njegov alkoholizam, interes za duhovne dimenzije, halucinogene droge, i posebno, njegova rastuća opsjednutost smrću. Film nije dobro primljen od strane njegovih kolega iz benda, bliskih prijatelja, i porodice, zbog prikaza Morrisona.
Radnja
Film počinje tokom snimanja albuma An American Prayer i brzo prelazi na djetinjstvo i sjećanje na putovanje Jimove porodice niz pustinjski autoput 1949. godine, gdje mladi Jim vidi starijeg Indijanca koji umire pored puta. 1965. godine, Jim dolazi u Kaliforniju i biva asimiliran u kulturna dešavanja Venice Beacha. U toku svojih školskih dana studiranja filma na UCLA-i, on upoznaje svoju buduću djevojku Pamelu Courson, i prvi put se susreće sa Ray Manzarekom, kao i ostatkom muzičara koji će sačinjavati bend The Doors, Robbya Kriegera i Johna Densmorea. Jim uvjerava članove njegovog benda da otputuju u dolinu Death Valley i iskuse utjecaje psihodeličnih droga. Vrativši se u Los Angeles, oni sviraju u poznatom noćnom klubu Whisky a Go Go i stiču dosta obožavatelja. Zbog Jimovih ludorija na bini i njegovih povremenih improvizovanih recitacija stihova izaziva bijes vlasnika kluba; međutim, popularnost benda nastavlja da se širi.
Pošto je bend postao izuzetno uspješan, Jim postaje sve više opčinjen svojim likom kao "kralj guštera" i zapada u alkoholizam i drogu. Jim susreće Patriciu Kennealy-Morrison, rock novinarku koja ga uvodi u mistične ceremonije. Ostatak benda postaje umoran zbog Jimovih propuštenih sesija na snimanju u studiju i izostanaka na koncertima. Jim kasni na koncert u Miamiu, Florida, i počinje da se svađa sa publikom i navodno nedolično se ponaša na sceni. Ovaj incident je bio tačka ključanja za bend, što je rezultiralo krivičnom prijavom protiv Jima, otkazivanjem nastupa, Jimovim raskidom sa prijateljima, i ogorčenošću ostalih članova benda.
Dobrinja (Modriča)
Dobrinja je naseljeno mjesto u općini Modriča, Bosna i Hercegovina.
Kuželj (Kostel)
mini|280px|pogled na naselja Kuželj (općina Kostel, Slovenija) naprijed i [[Kuželj (Delnice)|Kuželj (grad Delnice, Hrvatska) nazad; između je pogranična rijeka Kupa ili Kolpa]] Kuželj je naseljeno mjesto u sastavu općine Kostel, regija Jugoistočna Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Kočevje.
Autohtoni bosanskohercegovački sirevi
Bosanskohercegovački autohtoni sirevi imaju dugu tradiciju proizvodnje, posebno u planinskim područjima Bosne i u kraškim poljima Hercegovine. Neki od njih su već brendirani, kao Travnički i Livanjski sir.
Bosanskohercegovački autohtoni sirevi pripadaju kategorijama mehkih i tvrdih, svježih, sušenih i dimljenih, a neki se spravljaju kao nusproizvod ostalih mliječnih proizvoda.
Napomena:
Falster
Falster je ostrvo koje se nalazi u Baltičkom moru i teritorijalno pripada Danskoj. Sa površinom od 486,2 km2 jedno je od većih danskih ostrva. Prema podacima od 1. januara 2010. godine na ostrvu je živjelo 43.398 stanovnika.
Najveći grad Falstera je Nykøbing Falster sa 16.405 stanovnika što čini više od trećine ukupnog stanovništva ostrva. Ostali veći gradovi su: Stubbekøbing, Nørre Alslev i Gedser.
Geografija
Nalazi se na jugoistoku Danske, unutar Baltičkog mora i dio je regije Zealand. Ostrvo je cestovnim i željezničkim saobraćajnicama povezano s većim ostrvom Zeland na sjeveru kao i sa ostrvom Lolland koje se nalazi jugozapadno od ovog ostrva. Evropska ruta E47 povezuje Kopenhagen, glavni grad Danske, s velikim njemačkim centrom Hamburgom upravo preko ostrva Falstera.
Gradovi i naselja
Prema podacima iz 2012. godine veći gradovi i naselja na ostrvu imali su sljedeći broj stanovnika:
Hanalaʻa
Hanalaʻa [Hanalaa] (rođen o. 1186) bio je kralj havajskog ostrva Mauija (Aliʻi Nui o Maui) na drevnim Havajima. Bio je jedan od ranih vladara tog ostrva, potomak kralja Paumakue od Mauija, koji je potjecao sa ostrva Oahua. Upravljao je zapadnim Mauijem. Njegova genealogija je dana u drevnim pojanjima.
Bio je sin i nasljednik kralja Palene I od Mauija, a majka mu je bila kraljica Hikawai. Bio je dosta poznati kralj.
Romanija (Halid Bešlić)
Romanija je album Halida Bešlića iz 2013. godine u izdanju diskografske kuće Hayat Production.
Hanalaʻa
Hanalaʻa je bio predak kralja ostrva Havaji, Pilikaaieje, koji je bio osnivač dinastije Pili.
Supruga Hanalaʻe bila je kraljica Mahuia te je njihov sin bio kralj Mauiloa.
Operacija "Vrbas '92"
Operacija "Vrbas '92" bila je vojna operacija Vojske Republike Srpske u junu-oktobru 1992. tokom rata u Bosni i Hercegovini. Cilj operacije bio je uništenje isturenog dijela oko srednjobosanskog grada Jajca, koji su držali Hrvatsko vijeće odbrane (HVO) i Armija Republike Bosne i Hercegovine (ARBiH). Intenzitet borbi znatno je varirao i uključivao je nekoliko velikih ofanziva VRS-a isprekidanih relativnim zatišjima u borbama. Jajce je palo u ruke VRS-a 29. oktobra 1992. godine, a nakon zauzimanja grada uništene su sve džamije i rimokatoličke crkve.
Borbe su poboljšale sigurnost komunikacionih linija VRS-a južno od glavnog grada bosanskih Srba, Banja Luke, i raselile između 30.000 i 40.000 ljudi, u, kako su strani posmatrači nazvali "najveći i najjadniji pojedinačni egzodus" u bosanskom ratu. ARBiH i HVO u Jajcu ne samo da su bile brojčano nadjačane i naoružane, već su i njihove jedinice bile opterećene neadekvatnim štabnim radom, uz nedostatak koordinacije između odvojenih komandnih i kontrolnih struktura koje su ove dvije snage održavale tokom bitke. Odbrana Jajca također je patila zbog pogoršanja hrvatsko-bošnjačkog odnosa i okršaja između ARBiH i HVO-a na putu snabdijevanja prema Jajcu. Konačno, sam ishod bitke podstakao je veće bošnjačko-hrvatske animozitete, što je na kraju dovelo do hrvatsko-bošnjačkog rata. VRS je razbijanje saveza ARBiH-HVO smatrala veoma značajnim ishodom operacije.
Eš-Šems
Sura Eš-Šems (arapski: الشمس; bos.: Sunce) je 91. sura svete islamske knjige Kur'ana. Sadrži 15 ajeta i spada u mekanske sure, sure objavljene u Meki.
Sadržaj
U prvom dijelu sure, Allah se zaklinje astronomskim pojavama i objektima koji dokazuju veličinu Stvoritelja. Prvo se zakljinje suncem, po kojem je sura i nazvana, zatim i mjesecom, kao i danom i noći, koje se naizmjenično nizaju. Također se zakljinje i nebom i Zemljom kao i dušom i njenim gospodarom, nakon čega obećava da će uspjeti samo oni koji su bogobojazni i duše svoje očiste od grijeha.
U prvih deset ajeta ove sure se kaže:
U drugom dijelu sure se govori o narodu Semud, i iako se ne imenuje direktno, kazuje se o Poslaniku Salihu, koji je poslan ovom narodu. Naime, riječ je o poznatom događaju kada su predstavnici naroda Semud odbili da ispoštuju dogovor o redoslijedu korištenja izvora, iako im je dokaz koji su tražili predočen. Ubili su devu i odbili pokajati se, nakon čega ih je Poslanik Salih, sa svojim pristalicama napustio, a narod Semud je, zbog grijeha koji je činio, bio uništen.
O tome se u ostatku sure kaže:
Vanjski linkovi
✅
Operacija "Vrbas '92"
Pozadina
Kako se Jugoslovenska narodna armija (JNA) povlačila iz Hrvatske nakon prihvatanja i početka implementacije Vensovog plana, njenih 55.000 oficira i vojnika rođenih u Bosni i Hercegovini prebačeno je u novu armiju bosanskih Srba, koja je kasnije preimenovana u Vojsku Republike Srpske (VRS). Ova reorganizacija uslijedila je nakon proglašenja Srpske Republike Bosne i Hercegovine 9. januara 1992. godine, uoči referenduma o nezavisnosti Bosne i Hercegovine od 29. februara – 1. marta 1992. godine. Ovu deklaraciju će bosanski Srbi kasnije citirati kao izgovor za bosanski rat. Dana 4. aprila artiljerija JNA počela je granatirati Sarajevo. U isto vrijeme, JNA i snage bosanskih Srba sukobile su se sa HVO-om na Kupreškoj visoravni i zauzele Kupres do 7. aprila.
JNA i VRS u Bosni i Hercegovini suočile su se s Armijom Republike Bosne i Hercegovine (ARBiH) i Hrvatskim vijećem odbrane (HVO), podnoseći izvještaje centralnoj vlasti u kojoj dominiraju Bošnjaci i rukovodstva bosanskih Hrvata, odnosno Hrvatske vojske (HV), koja je povremeno podržavala operacije HVO-a. Krajem aprila VRS je bila u mogućnosti da rasporedi 200.000 vojnika, stotine tenkova, oklopnih transportera i artiljerijskih oruđa. HVO i Hrvatske obrambene snage (HOS) mogle su ubaciti oko 25.000 vojnika i pregršt teškog naoružanja, dok je ARBiH uglavnom bila nespremna sa skoro 100.000 vojnika, malokalibarskim oružjem za manje od polovine svog broja i gotovo bez teškog oružja. Naoružavanje različitih snaga bilo je otežano embargom UN-a na oružje uveden u septembru 1991. Do sredine maja 1992. godine, kada su se jedinice JNA koje nisu bile prebačene u VRS povukle iz Bosne i Hercegovine u novoproglašenu Saveznu Republiku Jugoslaviju, VRS je kontrolisala oko 60% Bosne i Hercegovine.
Iako je sporazumom iz Graza, koji su početkom maja pregovarali bosanski Srbi i bosanski Hrvati u cilju podjele Bosne i Hercegovine, proglašen prekid neprijateljstava između dviju strana, u junu su izbile teške borbe između HVO-a i VRS-a, na istoku Hercegovine (Operacija "Lipanjske zore") i u slivu rijeke Save (Operacija Koridor 92) na sjeveru Bosne i Hercegovine.
Hronologija
Dok su borbe u vezi sa operacijom Koridor 92 još trajale, VRS se pripremala za napad i uništavanje isturenog dijela oko grada Jajca u središnjem dijelu Bosne i Hercegovine, koji su zajednički držali HVO i ARBiH. Izbočina je prijetila komunikacionim linijama bosanskih Srba južno od Banja Luke pod kontrolom VRS-a i sadržavala je dvije hidroelektrane ključne za snabdijevanje električnom energijom regije Banja Luka. Izbočinu je držalo između 3.400 i 5.500 vojnika HVO-a i ARBiH koji su činili snažna utvrđenja na teškom terenu. VRS je u ofanzivu kodnog naziva Operacija Vrbas '92 angažovala 7.000–8.000 vojnika 30. pješadijske divizije 1. krajiškog korpusa. 30. divizija je bila pod komandom pukovnika Stanislava Galića, dok ga početkom septembra nije zamijenio pukovnik Dragan Marčetić. U sastavu snaga VRS-a bile su 1., 11. i 17. lahka pješadijska brigada i 1. mješoviti protutenkovski artiljerijski bataljon. Osim brojčane nadmoći, VRS je imala jasnu prednost u oklopu, raspoređujući 20-30 tenkova i dodajući 30-50 komada teške artiljerije snagama. Odbranu Jajca na nivou općinskog kriznog štaba organizirao je načelnik Midhat Karadžić, dok je snagama HVO-a u Jajcu zapovijedao Stjepan Blažević.
Početna borba
VRS je sredinom augusta izvela prvi veći napad duž zapadnog prilaza Jajcu. Napad je probio gradsku odbranu i VRS je stigla na udaljenosti od dva kilometra od Jajca. Nakon ovog proboja, linija fronta se stabilizovala skoro mjesec dana prije nego što je VRS ponovo krenula prema Jajcu. Napredovanje je došlo sa jugozapada grada, a branioci su odbačeni na manje od jednog kilometra od grada. Kako bi rasteretili Jajce, ARBiH i HVO su započeli zajednički napad sjeverno od Bugojna i Novog Travnika prema boku snaga VRS-a koje su napale Jajce, ali ofanziva nije uspjela – nije zadobila nikakve rezultate i nije imala nikakav uticaj na raspoređivanje VRS-a oko Jajca. VRS je nastavila granatirati Jajce i započela male zračne napade na tom području. To je dovelo do toga da Ujedinjene nacije (UN) proglase cijelu Bosnu i Hercegovinu zonom zabranjenih letova. Analiza Centralne obavještajne agencije (CIA) je zaključila da je moguće da je neuspjeh protunapada ARBiH-HVO-a potaknuo HVO da se početkom oktobra dogovori o kratkotrajnom primirju sa VRS-om. Osim primirja, sporazumom je bosanskim Srbima obećano snabdijevanje električnom energijom iz hidroelektrana u Jajcu ako Srbi prekinu ofanzivu.
Završni napad
VRS je iskoristila priliku da krene u novo napredovanje prema Jajcu usred sukoba ARBiH i HVO-a, napadajući na tri pravca prema gradu 25. oktobra. Ostavljajući svoj sukob po strani, HVO i ARBiH raspoređeni u Jajcu uzvraćali su četiri dana prije nego što je VRS 29. oktobra ušla u grad. Kako je zauzimanje grada VRS-a izgledalo neizbježno, odbrambene snage su se povukle. Nakon njegovog zauzimanja, Srpska radio-televizija proglasila je Jajce "oslobođenim gradom" i dijelom "slobodne srpske republike".
Beravci
Beravci su naseljeno mjesto u sastavu općine Velika Kopanica, Brodsko-posavska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare općine Slavonski Brod.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Beravci su imali 815 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Beravci je imalo 957 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Koritnik
Bosna i Hercegovina:
Srbija:
Prilišće (čvor)
Hrvatska:
Zabrdje
Zabrdje je naseljeno mjesto u sastavu općine Mirna, regija Jugoistočna Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazilo se u sastavu stare općine Trebnje.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Zabrdje je imalo 159 stanovnika.
Laze pri Kostelu
Laze pri Kostelu su naseljeno mjesto u sastavu općine Kostel, regija Jugoistočna Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu stare općine Kočevje.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Laze pri Kostelu su imale 13 stanovnika.
Napomena: ''Do 1955. iskazivano pod imenom Laze. U 1953. povećano za naselje Ograja koje je ukinuto.''
Culibrki
Culibrki su naseljeno mjesto u sastavu općine Netretić, Karlovačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare općine Duga Resa.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Culibrki je imalo 12 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Hebridsko more
mini|250px|Položaj Hebridskog mora Hebridsko more je dio Atlantskog okeana a nalazi se u blizini obale zapadne Škotske. Hebridsko more odvaja kopno i unutrašnja Hebridska ostrva od vanjskih Hebridskih ostrva. Na sjeveru se more spaja sa Minch prolazom.
Prema Međunarodnoj hidrografskoj organizaciji, Hebridsko more formira dio morskog pojasa zapadne obale Škotske kao i dio mora zapadne Škotske.
Musafirhana u Fojnici
Musafirhana u Fojnici najstarija je upotrebljiva spomen kuća u Bosni i Hercegovini vezana za Osmanski period.
Lokacija
Službeno najstarija kuća u BiH nalazi se u Bosanskoj ulice, na ušću rječice Šćone u Dragaču, u Fojnici, Bosna i Hercegovina. Kuća je i nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine.
Historija
Musafirhana je imenica arapsko – perzijskog porijekla i označava gostinsku kuću za putnike namjernike. Poreskim olakšicama, vakufima, ali i direktnim novčanim davanjima, država je finansirala ovakve komunalne objekte koji su zauzvrat putnicima na proputovanju obezbjeđivali besplatni trodnevni boravak (smještaj i hrana) u musafirhani. Pretpostaviti je da je i porijeklo narodne krilatice „Svakog gosta, tri dana dosta“ u uskoj vezi sa ovim važnim stambeno – komunalnim objektom. Pravilo o trodnevnome besplatnom boravku, moglo se koristiti samo jednom i nikada više.
Ako je Atik džamija najstariji sačuvani sakralni objekat u gradu, onda je, prema svim pokazateljima, fojnička musafirhana vjerovatno najstariji stambeni objekat. Ne zna se godina gradnje, ali je za pretpostaviti da je nastala krajem 16. vijeka, kada se oko navedene džamije formira i prva muslimanska mahala.
Fojnička musafirhana odavno je u vlasništvu ovdašnje intelektualne obitelji Salihagić, i, do pred rat u Bosni i Hercegovini, bila je pod zaštitom bivše države. Bila je nominovana na listu UNESCO-a, ali je rat sve to poremetio.
Opis
Njezina unutrašnjost još čuva stare stropne drvene rezbarije, prastare knjige i predmete, brojne prostorije od kojih se u svakoj nalazi nešto jedinstveno. U njoj su napisana dva primjerka kur'ana, jedan 1615. a drugi 1648. godine; jedan je ostao u fojničkoj baštini, a drugi se nakon Drugog svjetskog rata našao u Dubrovniku.
Kuhinja je s druge strane musafirhane, i danas je također u stambenoij funkciji. U vrtu musafirhane raste prastari voćnjak bosanskih sorti.
Kenneth Mapp
Kenneth E. Mapp američki je političar, bivši guverner Američkih Djevičanskih ostrva. Iako je registriran kao republikanac, na izbore je bio prijavljen kao nezavisni kandidat.
Bio je senator s Američkih Djevičanskih ostrva u tri mandata, a izabran je za zamjenika njihovog guvernera u periodu od 1995. do 1999. Također je bio nezavisni kandidat za guvernera tih ostrva na izborima 2010, ali ga je porazio guverner John de Jongh. I na izborima 2014. bio je kandidat, kada je pobijedio svoju protivkandidatkinju Donnu Christian-Christensen, dugogodišnju delegaticu u Kongresu, tek u drugom krugu glasanja. Na dužnost guvernera Djevičanskih ostrva stupio je 5. januara 2015. i na njoj proveo jedan mandat.
Koritnik (Breza)
Koritnik je naseljeno mjesto u općini Breza, Bosna i Hercegovina.
Dera
Dera je naseljeno mjesto u gradu Prijedoru, Bosna i Hercegovina.
SLX4
SLX4 (znan i kao BTBD12 i FANCP) jest protein koji je kod ljudi kodiran genom sa hromosoma 20. Uključen je u popravak DNK, gdje ima važnu ulogu u završnim koracima homologne rekombinacije. Mutacije u genu su povezane sa bolešću zvanom Fanconijeva anemija. Verzija SLX4 prisutna kod ljudi i drugih sisara djeluje kao neka skela na kojoj drugi proteini formiraju nekoliko različitih multiproteinskih kompleksa. SLX1-SLX4 kompleks djeluje kao resolvazna Hollidayeva spojnica. Kao takav, kompleks cijepa veze između dva homologna hromosoma koje nastaju tokom homologne rekombinacije. Ovo omogućava da se dva povezana hromosoma razdvoje u dvije nepovezane dvolančane molekule DNK. SLX4 interaktivni protein stupa u interakciju sa SLX4 u procesu popravka DNK, posebno u popravci međulančanih unakrsnih veza. SLX4 se takođe povezuje sa RAD1, RAD10 i SAW1 u jednostruki put homologne rekombinacije. Funkcija popravka DNK SLX4 uključena je u osjetljivost na zračenje protonskog snopa.
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 1.834 aminokiseline, a molekulska težina  200.012 Da.
Modelni organizmi
Modelni organizmi su bili istaknuti u proučavanju funkcije SLX4. Identifikovan je 2001. tokom skrininga na smrtonosne mutacije u ćelijama Saccharomyces cerevisiae kojima nedostaje funkcionalna kopija proteina Sgs1. Na osnovu toga, SLX4 je grupiran sa nekoliko drugih proteina proizvedenih od SLX (sintetski letalni gen nepoznate funkcije). Uslovna linija nokaut-miševa, zvana Slx4tm1a(EUCOMM)Wtsi je generiran kao dio programa Međunarosnog konzorcija za nokaut-miševe, projekta mutageneze visoke propusnosti za generiranje i distribuciju životinjskih modela bolesti zainteresiranim naučnicima. Mužjaci i ženke su podvrgnute standardiziranom fenotipskom pregledu kako bi se utvrdili efekti delecija. Dvadeset četiri testa obavljena su na mutantnim miševima i uočeno je deset značajnih abnormalnosti. Studija održivosti pri odbijanju je pokazala da je prisutno manje homozigotnih mutantnih životinja nego što je predviđeno Mendelovim omjerom. Homozigotne mutantne životinje oba spola bile su subfertilne, a homozigotne ženke su imale smanjenu tjelesnu težinu i dužinu, težinu srca, broj trombocita i masnu masu. Homozigoti oba spola su imali abnormalne veličine očiju, uske otvore za oči, defekte skeleta (uključujući skoliozu i fuziju pršljenova) i pokazali su povećanje nestabilnosti DNK što je pokazao mikronukleus test. Ova i daljnja analiza otkrila je fenotip miša za modeliranje ljudske genetičke bolesti, Fanconijeva anemija. Povezanost je potvrđena kada je otkriveno da pacijenti sa bolešću imaju mutacije u svom genu SLX4.
Radiotelevizijski odašiljač Vlašić
Radiotelevizijski odašiljač Vlašić je radijski i televizijski odašiljač smješten na planini Vlašiću u središnjem dijelu Bosne i Hercegovine, te je jedan od 9 radijskih i 10 televizijskih odašiljača koji čine glavnu mrežu predajnika u BiH. Nalazi se na vrhu Paljenik (ili Opaljenik), najvišem Vlašićkom vrhu, na nadmorskoj visini od 1943 m.i.m. Koristi se za pokrivanje tv i radio signalom šireg područja središnjeg dijela države. Zbog izrazite nadmorske visine program je moguće primati u velikom dijelu Bosne i Hercegovine, kao i u Slavoniji i dijelovima Vojvodine i Dalmacije, a zbog veće jačine rasprostiranja radio-talasa, radijski program moguće je primati i u višim dijelovima Crne Gore i zapadne Srbije.
RTV programi
Radiotelevizijski odašiljač Vlašić emituje tri radio-stanice na FM području, te tri analogna televizijska kanala na VHF i UHF području.
Televizija
Kao i svi televizijski odašiljači u BiH, i odašiljač Vlašić emituje televizijske programe na stari način, odn. analogno.
Incident u Dobrovoljačkoj 1992.
Incident u Dobrovoljačkoj ulici dogodio se 3. maja 1992. godine u Dobrovoljačkoj ulici (danas: Ulica Hamdije Kreševljakovića) tokom opsade Sarajeva od strane Jugoslavenske narodne armije. Kolona vozila JNA, koja se povlačila iz zgrade Komande 2. armijske oblasti na Bistriku u pravcu Lukavice, napadnuta je od strane pripadnika Armije RBiH, Teritorijalne odbrane BiH, Patriotske lige i Zelenih beretki, kao i jedinica specijalne policije MUP BiH prilikom čega je ubijeno između 6 (5 vojnika i jedan civil) i 42 ljudi, a ranjeno je 73 vojnika Oko 215 vojnika je zarobljeno. Napad na kolonu JNA, uslijedio je nakon oružanih sukoba u Sarajevu 2. maja 1992. godine.
Prethodni događaji
Nakon referenduma o nezavisnosti i proglašavanja samostalnosti Republike Bosne i Hercegovine 1. marta 1992. godine, došlo je do otvorenih sukoba između jedinica Teritorijalne odbrane BiH, Armije RBiH, i paravojnih formacija Patriotske lige i Zelenih beretki, sa jedinicima JNA u Sarajevu. Grad je već polovinom aprila bio djelomično blokiran, a snage JNA su držale položaje na okolnim planinama, kao i na nekim prometnicama. Teritorijalna odbrana BiH (TO BiH) je u to vrijeme blokirala šest kasarni JNA. Nakon nekoliko manjih oružanih incidenata, 2. maja u 3:30 počelo je bombardovanje grada, koje je trajalo do pet ujutru. Gađana je zgrada Predsjedništva Bosne i Hercegovine, gradsko jezgro, općine Stari Grad i Novo Sarajevo, što je bila artiljerijska priprema za napad koji će potom uslediti. Oštećeni su zgrade Doma sindikata, Skupština i televizijski relej na Humu. Tog jutra je izvršena i diverzija u Glavnoj pošti na Obali, čime je komunikacija u Sarajevu između jedinica TO BiH i štaba oslabljena. Nakon artiljerijskog napada, slijedio je napad na Sarajevo iz tri pravca: pravca Lukavice, Nedžarića, Trebevića uz korištenje tenkova, oklopnih transportera i pješadijskog naoružanja. Sukobi su se vodili oko zgrade Doma JNA, te je napadnuta i uništena jedna grupa vojnika JNA sa dva oklopna transportera kod tramvajske stanice na Skenderiji. U tim sukobima poginulo je 5 do 14 vojnika JNA, šest civila i 16 pripadnika Armije RBiH Istoga dana predsjednik Predsjedništva Republike Bosne i Hercegovine Alija Izetbegović i Zlatko Lagumdžija, vratili su se sa državnom delegacijom RBiH, sa međunarodne konferencije u Lisabonu o budućnosti Republike Bosne i Hercegovine. Sarajevski aerodrom Butmir je bio pod kontrolom JNA, te su postojale nedoumice, da li da se u povratku sleti u Zagreb ili u Split. Nakon slijetanja, vojnici JNA su Aliju Izetbegovića i ostale članove delegacije, odveli do aerodromske zgrade, gdje ih je primio komandant 4. Korpusa JNA Vojislav Đurđevac. Pod izgovorom da JNA zadržava delegaciju zbog haotičnog stanja u gradu, delegacija je odvedena u kasarnu u Lukavici. U daljim pregovorima, Izetbegović telefonski uz posredovanje novinara i Televizije Sarajevo proglašava Ejupa Ganića kao svog zamjenika, te dogovora prekid vatre do 3. maja 9:30 i razmjenu, odnosno omogućavanje jedinicama JNA sa general-pukovnikom Milutinom Kukanjcem, da se povuku iz središta Sarajeva u kasarnu u Lukavici. U dogovorima o razmjeni učestvuje i kanadski general-major, zapovjednik jedinica UNPROFOR-a Lewis MacKenzie. General Kukanjac je insistirao da Izetbegović sa UNPROFOR-om dođe u kasarnu na Bistriku, te da zajedno napuste kasarnu, a zatim da Izetbegović na dogovorenom mjestu napusti kolonu.
Kolona JNA napušta kasarnu
Oklopnim vozilima UNPROFOR-a, oko 10:45 Izetbegović sa ostalim članovima delegacije kreće prema Sarajevu, a nakon dolaska u kasarnu na Bistriku u koloni vozila JNA i pratnji dva bijela transportera UNPROFOR-a kreće se Dobrovoljačkom ulicom u pravcu Skenderije, gdje je predviđeno da delegacija napusti kolonu. Oko 13 sati posredstvom kanadskog generala Mekenzija (komandant UNPROFOR-a u BiH), sa generalom JNA Kukanjcem dogovorena je razmjena. Sa Bosanske strane, Ejup Ganić je obavljao pregovore kako bi dogovorio da se predsjednik i njegova kćerka oslobode, a da se zauzvrat osigura siguran prolaz generala Kukanjca. Nije dogovoreno da vojni konvoj napusti kasarnu sa vojnicima i vojnom opremom. U popodnevnim satima, Alija Izetbegović, njegova ćerka Sabina i Zlatko Lagumdžija, iz kasarne Lukavica gde su proveli noć, vojnim transporterima UNPROFOR-a, zajedno sa generalom Lewis MacKenzie, dolaze do komande 2. armijske oblasti. Dolaskom u kasarnu naređeno je da se oprema i dokumentacija ukrca u kamione i vojnici i vojno osoblje, kao i civilna lica na službi u JNA pripreme za evakuaciju. Oko 17:30 sati, kolona od 38 vozila sa vojnom opremom, uglavnom kamiona, na čelu sa bijelim terenskim vozilom UNPROFOR-a, polazi sa Trga 6. aprila sporo se krećući ka Skenderiji. Na čelu kolone je bilo malo terensko vozilo u kome su bili general Lewis MacKenzie i Lagumdžija. Pozadi je bio oklopni transporter u kome su se nalazili Alija Izetbegović i general Kukanjac. Čelo kolone sa 38 vozila i 261 osobom, zaustavljeno je kod broja 55-57, te nakon kratkog razgovora Jovana Divjaka i Izetbegovića, kolona je nastavila put, a delegacija je ubrzo napustila kolonu i vratila se u zgradu Predsjedništva. Pripadnici TO BiH su oteli oko 15 kamiona u kojima je bio jedan ili dva vojnika. Cilj evakuacije je bio da se preostale snage JNA evakuišu iz Sarajeva i povežu sa snagama koje su vršile opsadu grada. Dolaskom u Dobrovoljačku ulicu, kolona je presječena i zaustavljena. Dobrovoljačka ulica (danas Hamdije Kreševljakovića), nalazi se nedaleko od zgrade Predsjedništva Bosne i Hercegovine, u blizini Miljacke. Desnu obalu Miljacke kontrolisale su snage Teritorijalne odbrane BiH, a stotinjak metara nizvodno snage bosanskih Srba. Na tom mjestu se trebao izdvojiti transporter UNPROFOR-a u kojem se nalazio zatočeni predsjednik Alija Izetbegović.
Napad
Tokom razgovora Divjaka i Izetbegovića, na začelju, oko 200 do 300 metara dalje, je otvorena vatra na kolonu, na šta je Jovan Divjak reagovao naredbom iz sveg glasa: "Ne pucaj, ne pucaj!" Prema izjavama svedoka, u napadu na kolonu učestvovali su pripadnici Teritorijalne odbrane BiH, Zelenih beretki, Patriotske lige, kao i više samostalnih naoružanih grupa. Komanda tih grupa tada još uvek nije bila objedinjena, a telefonske veze nisu radile.
Nakon što je razmjena izvršena, Izetbegović, Kukanjac, ali ni tadašnji komandant UNPROFOR-a, Lewis MacKenzie, nisu znali šta se desilo, niti zbog čega je došlo do pucnjave. Jovan Divjak veruje da niko nije izdao naređenje, već je to bila samoinicijativa pojedinaca. Bivši pripadnik Specijalne jedinice MUP-a BiH Zoran Čegar kaže da je incident nastao zato što je jedan od prisutnih naoružanih ljudi iz Sarajeva otvorio vrata transportera i od pukovnika (misli da je bio Radulović) tražio revolver, a kad mu ovaj mu nije dao, on mu je oteo i pucao u glavu." Prema navodima srbijanskog Tužilaštva, kolona je napadnuta na osnovu naredbe koju je izdao Zaim Backović Zagi, pomoćnik komandanta TO:
Posljedice
U medijima se govori i preko 200 zarobljenih pripadnika JNA, ali oni su zapravo ubrzo pušteni. Televizijski snimci napada su manipulirani, te korišženi u propagandne svrhe. Jovan Divjak, komandant obrane Sarajeva, nikada nije osporio činjenicu da se u Dobrovoljačkoj ulici desio zločin i da on mora da dobije sudski epilog, zato je odmah poslije rata zahtijevao da događaji u Dobrovoljačkoj moraju da budu procesuirani i to u BiH, u protivnom sve će se izroditi u nakazne forme. Sarajevski politički analitičar Enver Kazaz smatra da je u Dobrovoljačkoj „počinjen ratni zločin koji ne služi na čast onima koji baštine oslobodilačku borbu Armije BiH“ i da negirati taj zločin podrazumijeva puhati u njedra negatorima genocida.
Kasnije će se pojaviti razne kontroverze oko slučaja "Dobrovoljačka". Sefer Halilović će, u svojoj knjizi "Lukava strategija", nakon što je Alija Delimustafić napustio Sarajevo dotičnog optužiti da je 2. maja pokušao državni udar.
Intervju Kukanjca za RTRS
General Milutin Kukanjac, koji je također bio u koloni, 1994. godine dao je intervju za Radio televiziju Republike Srpske (RTRS) gdje je izjavio da je poginulo 6 osoba i da je ogorčen što je ostavljen u koloni na cjedilu. Tužilaštvo Srbije je preko Interpola 2009. raspisalo potjernice za 19 osoba, između ostalima i Ejupom Ganićem i Jovanom Divjakom, koji su bili i uhapšeni. Haški tribunal donio je zaključak da nijedna od 19 navedenih osoba nije odgovorna za poginule u Dobrovoljačkoj ulici. Iskaz generala Kukanjca je Haški tribunal uzeo kao ključni dokaz o slučaju Dobrovoljačka. U tom intervjuu je Kukanjac, između ostalog izjavio:
Suđenje
Srbijansko tužilaštvo za ratne zločine je predmet „Dobrovoljačka“ preuzelo od Vojnog suda u Beogradu pokrenutog još 1992. godine, protiv 19 državljana BiH osumnjičenih za napad na kasarnu u Sarajevu i kolonu JNA u Dobrovoljačkoj ulici, 2. 3. maja 1992. godine. Među optuženima za ove ratne zločine nalaze se Ejup Ganić, Haris Silajdžić, Hasan Efendić tada komandant Teritorijalne odbrane BiH, Sefer Halilović, Mustafa Hajrulahović, Zaim Backović, Jovan Divjak, Fikret Muslimović, Kerim Lončarević, Ivo Komšić, Stjepan Kljujić. Predstavnici BiH su zaključili da je Srbija prekršila Rimski dogovor jer nije tražila mišljenje Međunarodnog suda za ratne zločine počinjene na području bivše Jugoslavije prije podnošenja istrage. Potjernice raspisane preko Interpola od srbijanskog tužilaštva su protivrječne stavu Srbije koja se do tada pravdala da nije bila učesnik rata u BiH. Istu tezu postavio je Mirsad Tokača u intervjuu za BH Dane u 2012, koji je prenio portal Peščanik:
Napomene
<references group="lower-alpha"/>
Zelenkasta ivančica
Zelenkasta ivančica, lat. Leucanthemum chloroticum A. Kerner &  Murbeck – sinonimi: L.  graminifolim auct. balcanicum, non (L.) Lam., L. graminifolium  (L.) L. g.  subsp. chloroticum (A. Kerner & Murb.) Hayek,  L.  atratum (Jacq.)  DC. subsp. chloroticum (A. Kerner & Murb.) Horvatić) – je biljka porodice Compositae (Asteraceae) – glavočike. Diploidna hromosomska garnitura sadrži 54 hromosoma, tj. 2n=54.
Opis
Ova margareta je višegodisnja biljka, plitkog horizontalnog podzemnog stabla – rizoma. Stabljike su visoke 20–35 cm,  uspravne, jednostavne,  a rijetko oskudno razgranjene. Listovi u bazi imaju duge peteljke, a pri vrhu imaju 3-7 zašiljenih  zubaca. Donji listovi  na   stabljici su široki 3–4 mm, klinasti. Postepeno se sužavaju u dugu peteljku;  cjeloviti su ili pri vrhu  razmaknuto nazubljeni, sa  3-7  pari  zubaca. Srednji listovi stabljike su usko-linearni, široki 2–3 mm, na kra­ćoj  peteljci ili sjedeći. Rubovi su im oštri, sa prema na­prijed upravljenim zupcima, rjeđe potpuno  cje­loviti. Gornji listovi su usko  linearni i sjedeći, široki 1–2 mm, pretežno cjeloviti.
Cvjeta u junu i julu. Cvjetne glavice krupne, promjera 3–5 mm Ovojne  ljuske su pokrivene,  po rubovima gole, a zelenkaste (ime !). Ponekad su hrđasto  obrubljene i sa na­ reckanim, bjeličasto prozirnim obrubom. Ahe­nije su duge oko 3 mm i široke oko 1 mm. Gole su i sjajne, sa 8 ispupčenih staklasto-bjeličastih  uz­dužnih rebara:  u  udubljenjima su crni. U okviru ove  vrste   opisana  su  dva taksona: forma simplex Horvatić, čije su  stabljike jednostavne i niže  i forma ramosum Horvatić, koja ima snažniju i višu  stabljiku, sa 2-3  ogranka.
Ekologija i rasprostranjeneje
Zelenkasta ivančica raste na pasnjacima sa karbonatnom pod­logom,  pretečno u fitocenozama obilježenim vrstama Scorzone­ra i  Hrysopogon. Javlja se u pojasu nadmorskih visina između 1.400 i 1.800 m.
Endem je Jugoistočnih Dinarida: Bosna i Hercegovina i Crna Gora.
Locus classicus je Hercegovina: Velež  ( Murbeck, S. 1891).
Halid 08 (Halid Bešlić)
Halid 08 je album Halida Bešlića iz 2007. godine u izdanju diskografske kuće Hayat Production.
Stative
Hrvatska:
Antikodon
Antikodon je sekvenca od tri nukleotida u molekuli tRNK. Taj triplet je komplementaran odgovarajućem tripletu na informacijskoj RNK (iRNK), tj. kodonu.
Na suprotnom kraju molekule tRNK je specifično mjesto za prepoznavanje samo jedne (uvijek iste) aminokiseline. Konstantnost odnosa u nizu: kodon – antikodon – specifična aminokiselina, ključ je genetičke šifre.
Mahala (čvor)
Mahala (kolok. Mala), izvedeno od arapske riječi محلة‎‎ [mähallä] što znači stanovanje
Donja Dragotinja
Donja Dragotinja je naseljeno mjesto u gradu Prijedoru, Bosna i Hercegovina.
Donji Skugrić (Modriča)
Donji Skugrić je naseljeno mjesto u općini Modriča, Bosna i Hercegovina.
IC 3983
IC 3983 je dvostruka zvijezda i nalazi se u sazviježđu Lovački psi. Prvo otkriće je napravio Charles Joseph Etienne Wolf 21. marta 1903. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Zagorica (Mirna)
Zagorica je naseljeno mjesto u sastavu općine Mirna, regija Jugoistočna Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Trebnje.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Zagorica je imala 47 stanovnika.
Ministarstvo sigurnosti Bosne i Hercegovine
Ministarstvo sigurnosti Bosne i Hercegovine (MSB) jedno je od deset ministarstava u sastavu vijeća ministara Bosne i Hercegovine, nadležno za organiziranje i koordinaciju policijskih tijela u Bosni i Hercegovini. Službeno sjedište ovog ministarstva jest u Zgradi prijateljstva između Grčke i Bosne i Hercegovine na Trgu Bosne i Hercegovine u Sarajevu, a na njegovom je čelu trenutno Nenad Nešić (DNS).
Formirano je 2002, po čemu je najmlađe ministarstvo u sastavu Vijeća ministara. Prije toga na području Bosne i Hercegovine djelovali su samo entitetska ministarstva unutrašnjih poslova Republike Srpske i Federacije Bosne i Hercegovine.
Historija
Godine 1992, nakon što je Bosna i Hercegovina stekla nezavisnost od Socijalističke Federativne Republike Jugoslavije (SFRJ), osnovano je Ministarstvo unutrašnjih poslova Republike Bosne i Hercegovine, a ministrom je tada imenovan Alija Delimustafić (SDA).
Nakon kraja rata u Bosne i Hercegovine i potpisivanja Dejtonskog mirovnog sporazuma 1995. rad policijskih tijela podijeljen je između Republike Srpske i Federacije Bosne i Hercegovine, koje su onda formirale svoja ministarstva unutrašnjih poslova, dok je u Federaciji rad policijskih tijela dodatno podijeljen na kantone.
Godine 2002. formirano je Ministarstvo sigurnosti Bosne i Hercegovine, a prvim ministrom sigurnosti imenovan je Bariša Čolak (HDZBiH).
Nadležnosti
Glavna osoba u ministarstvu sigurnosti Bosne i Hercegovine je ministar sigurnosti Bosne i Hercegovine, koji ima pravo na jednog pomoćnika i jednog sekretara.