cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Seymour Cray
Control Data Corporation
CDC 6600 je bio prvo komercijalno superračunar. Bio je vrlo skup, ali i najbrži računar tog doba koje se moglo naći na tržištu. Kada su druge kompanije, poput IBM-a pokušale napraviti sličan računar, Cray je razvio 5 puta brži računar CDC 7600.
Chippewa Lab
Cray nije bio zadovoljan uvjetima rada u CDCu jer su ga stalno prekidali u radu tražeći razne sastanke s važnim kupcima. Naime, on je tražio potpun mir tokom rada. Zbog toga je Bill Norris dao izgraditi laboratorij na zemlji koju je posjedovao sam Cray u rodnom gradu Chippewa Falls. Spekulira se da je jedan od razloga bio i strah od nuklearnog rata. Njegova kuća, izgrađena tek nekoliko stotina metara od novog CDC laba imala je veliko sklonište. Novi lab napravljen je tokom izrade računara CDC 7600, ali to nije utjecalo na razvoj samog računara. Ubrzo Cray započinje razvoj računara CDC 8600. Bio je to njegov zadnji više-manje uspješan projekt u tvrtci CDC (1972.).
Iako su se računara 6600 i 7600 pokazala kao uspješna,tokom razvoja dovela su kompaniju na rub bankrota. 8600 je zapao u slične poteškoće i Cray je odlučio da treba nešto mijenjati odnosno početi ispočetka. Norrisu se to nije dopalo jer je smatrao da se može najprije razviti računar CDC STAR-100, a prihod koji bi se dobio uložiti u 8600icu. Crayu se to nije svidjelo i napustio je kompaniju CDC.
Enhilejci
mini|300px|Karta koja približno pokazuje razmještaj ilirskih plemena u Iliriji
Enhilejci ili Enhelejci su ilirsko pleme koje je živjelo na području Boka kotorske, u današnjoj Crnoj Gori, kao i istočno od ovog zaliva, sve do grada Drača, u današnjoj Albaniji.
Zemlja Enhilejaca se pominje u antičkim mitovima vezanim za Kadmosa i Harmoniju, doseljenika iz grčke Tebe. Kadmosov sin je po mitu imao ime Ilirios, eponim starih Ilira, kojima je Kadmos zavladao. Po jednom fragmentu Filona, koji navodi Stefan Vizantinac, Kadmos je došao među Enhelejce, u grad Budvu, na volovskim kolima, da bi im (po podatku Apolodora) pomogao u ratu protiv Ilira („Illyri proprie dicti") koji su živjeli istočno od Neretve, a čije je ime kasnije prenijeto na niz drugih plemena kao skupni naziv. U Homerovom epu o trojanskom ratu poznati su po dvjema stvarima: po uzgoju konja i po znamenitim gradovima iz zemlje Eneta.
Kadmo je bio kralj Enhilejaca na rijeci Rhizon. I nepoznati putopisac iz IV stoljeća p. n. e. pominje zemlju Enhilejaca koja leži iza rijeke Rhizon (Risan).
Seymour Cray
Cray Research
Nakon nekoliko godina razvoja kompanija razvija 1976. Cray-1. Taj računar bilo je najbrže na tržištu i s njim se moglo mjeriti samo računar ILLIAC IV i to samo u nekim segmentima. Smatralo se da Cray 1 tuče sve računare na tom polju. Tog ljeta prvi primjerak računara Cray 1 prodan je Nacionalnom centru za meteorološka istraživanja u SAD-u za 8,8 miliona dolara.
Enhilejci
Naziv Enhilejaca dovodi se u vezu sa grčkom riječju za jegulju i ukazuje na značaj kulta zmije kod Ilira. Prema legendi, nakon vladavine u Iliriji, Kadmos i žena mu Harmonija, pretvorili su se u zmije da čuvaju svoje grobove. Ostatak starih paganskih kultova, vezanih za ilirsku tradiciju zadržao se u primorju Crne Gore, u smislu da je grijeh ubiti zmijolikog guštera — blavora, koji kao zaštitnik svake kuće živi pod pragom.
Seymour Cray
Cray Research
Cijna računara bazirala se na procjeni kompanije da će ih se prodati oko 12-etak. Međutim prodano je više od 100 računara Cray 1 i kompanija je postigla izvrsne finansijske rezultate. Kada su Crayu rekli da je Apple Computer kupio Cray 1 kako bi dizajnirao Apple Macintosh, Cray je odgovorio da je upravo kupio Macintosh kako bi dizajnirao sljedećeg Craya!
Cray je nastavio rad na računaru Cray-2, a ostatak tima je dizajnirao četveroprocesorski Cray X-MP koji je kasnije postigao veliki uspjeh. Cray-2 je bio tek nešto malo brži od računara Cray X-MP i prodavao se relativno slabo. Početkom razvoja Cray 3 računara Cray je ponovo došao do zaključka kako previše vremena gubi na administraciju i 1980. se povukao s mjesta predjednika kompanije Cray research. Radio je kao neovisni konstruktor u labu Colorado Springs, Colorado. 1989. s računarom Cray-3 zapada u slične teškoće kao i ranije i razvija novi računar Cray Y-MP.
Cray Computer Corporation
500 MHz Cray-3 je bio još jedan veliki neuspjeh Craya. Želeći osigurati deset puta bolje osobine od prethodnika, Cray se odlučio za poluprovodnike na bazi galij arsenida (GaAs). Cray je dizajnirao čitav sistem, čak i pojedine čipove unutar računara. Prototip su instalirali i ujedno ga koristili za poboljšanje samog računara. Tada se pojavilo više računara čije su osobine bile bolje od Craya-3. Cray ne posustaje. Radi na dizajnu Craya-4 bez obzira na troškove. 1995. prestaje prodaja Cray-3 računara, kako je završio hladni rat niko ne želi kupiti Cray-4. Kompanija ostaje bez novca i proglašava bankrot. Cray je kratko vrijeme prije smrti radio u kompaniji SRC Computers koja se također bavi izradom superračunara.
Cray je umro 5. oktobra 1996., dvije sedmice nakon što je njegov automobil udaren na autoputu i nekoliko puta se prevrnuo.
Hrančići
Hrančići su naseljeno mjesto u gradu Goraždu, Bosna i Hercegovina.
Andizeti
mini|300px|Karta koja približno pokazuje razmještaj ilirskih plemena u Iliriji Andizeti (Andizetes, Andisetes) je naziv malog ilirskog plemena o kojem nam antički historičari i pisci nisu ostavili mnogo podataka, osim što su njihovo prebivalište locirali na području današnje Bosne i Hercegovine. Naziv ovog plemena javlja se na spiskovima ilirskih plemena koje su sačinili Rimljani. Dalje, u rimskim historijskim zapisima stoji i da su ilirska plemena pružila žestok otpor rimskoj vladavini, naročito tokom Batonovog ustanka u kome su Dezitijati i Andizeti dali veliki broj sposobnih ratnika.
Etimologija
Samo porijeklo imena Andis ili Andes ne može se, naravno, sa sigurnošću utvrditi, ali su zasada najsličnije albanska riječ "andja", što znači "želja, ili pobuda", a potiče od proto-albanske riječi "anda", ili "anta" istog ili sličnog značenja, zatim grčka riječ "anthos" što znači cvijet, te španska riječ "anden", što otprilike znači "visoravan", a koja se često navodi i kao riječ od koje potiče naziv poznatog planinskog masiva u Južnoj Americi, Andi. Starosjedioci Anda, opet, na svom jeziku, quecha, ovu planinu nazivaju "anti", što znači "planiski vrh". Mogućnost nalaženja veze imeđu ovih pojmova naravno ovisi o detaljnijim i opsežnijim istraživanjima, ali u svakom slučaju pruža priliku jednog šireg sagledavanja  seoba  i kontakata kultura i naroda u dalekoj prošlosti. U tom kontekstu se može posmatrati i antička kultura Balkana čiji su najznačajniji nosioci u pred-helenskom i pred-rimskom periodu bili upravo Iliri.
Svjetsko prvenstvo u nogometu 2010 - grupa A
Svjetsko prvenstvo u nogometu 2010 – grupa A bila je jedna od osam grupa grupne faze takmičenja na Svjetskom prvenstvu 2010. koje se odigralo u Južnoafričkoj Republici. Takmičenje u grupi A igralo se od 11. do 22. juna 2010. godine. U grupi A nalazile su se četiri reprezentacije: Urugvaj, Meksiko, Južnoafrička Republika i Francuska. Urugvaj kao pobjednik grupe, te Meksiko kao drugoplasirana ekipa kvalificirali su se u nokaut fazu Svjetskog prvenstva 2010.
Utakmice
Utakmice se igraju u Johannesburgu, Cape Townu, Pretoriji, Polokwaneu, Phokengu i Bloemfonteinu. Vrijeme početka utakmice je po lokalnom vremenu, koje odgovara ljetnom srednjoevropskom vremenu.
Južnoafrička Republika - Meksiko
Utakmica između Južnoafričke Republike i Meksika je prva utakmica na Svjetskom prvenstvu. Ove se dvije nogometne reprezentacije do sada nisu susrele u međusobnim susretima na dosadašnjim Svjetskim nogometnim prvenstvima.
Urugvaj - Francuska
Urugvaj i Francuska su se do sad susreli dva puta na Svjetskim nogometnim prvenstvima. Na Svjetskom prvenstvu u nogometu 1966. godine Urugvaj je pobijedio 2:1, a na prvenstvu 2002. godine igrali su neriješeno 0:0.
Meksiko - Urugvaj
Urugvaj i Meksiko su se do sad susreli jedanput na Svjetskim nogometnim prvenstvima. Na Svjetskom prvenstvu u nogometu 1966. godine, igrali su neriješeno 0:0.
NGC 1949
NGC 1949 (također poznat kao ESO 56-EN117) je emisijska maglina i nalazi se u sazviježđu Zlatna riba. Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 30. decembra 1836. godine.
Zastava Džibutija
mini|200px|Zastava Džibutija
Zastava Džibutija je prvi put postavljena 27. juna 1977, na dan nezavisnosti ove zemlje. Sastoji se od dva jednaka horizontalna dijela plave i zelene boje sa bijelim trouglom na kojem se nalazi zvijezda petokraka. Zvijezda predstavlja pet dijelova u kojim Somalijci žive: Britanski Somaliland, Italijanski Somaliland Francuski Somaliland, Ogaden i sjeveroistočna Kenija.
Boje koje se koriste na zastavi se mogu simbolično interpretirati kao zemlja (zelena), nebo (plava) i mir (bijela), a crvena zvijezda predstavlja jedinstvo.
NGC 3432
NGC 3432 (također poznat kao Arp 206, MCG 6-24-28, PGC 32643 i UGC 5986) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 28 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Mali lav. Najveći prečnik je 6,60 (54 hiljade sg) a najmanji 1,6 uglovnih minuta (13 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 19. marta 1787. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
NGC 235A
NGC 235A (također poznat kao ESO 474-16, MCG -4-2-41 i PGC 2568) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 306 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Kit. Najveći prečnik je 1,30 (116 hiljada sg) a najmanji 0,7 uglovnih minuta (62 hiljade sg).
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
NGC 6384
NGC 6384 (također poznat kao IRAS 17299+0705, MCG 1-45-1, PGC 60459 i UGC 10891) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 77 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Zmijonosac. Najveći prečnik je 6,20 (138 hiljada sg) a najmanji 4,1 uglovnih minuta (91 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Albert Marth 10. juna 1863. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
OFK Biser 96
OFK Biser 96 je nogometni klub iz Sarajeva, Bosna i Hercegovina. Trenutno se takmiči u Prvoj ligi Kantona Sarajevo.
Historija
Klub je osnovan 1996. godine. Većinu svog postojanja je proveo u nižim ligama bosanskohercegovačkog nogometa. Tradicionalne boje kluba su zelena i žuta. Za 20 godina postojanja, mnogo igrača svih uzrasta nosilo je dres ovog sarajevskog kolektiva.
Pleuratus
Pleuratus je bilo ime nekoliko ilirskih kraljeva. Izgleda da je jedno vrijeme bio suvladar sa Klitom. Historičar Justina u svom djelu Epitome, govori da se Aleksandar Makedonski sklonio kod ilirskih kraljeva (Illyrici reges - u množini) nakon sukoba sa ocem.
U uvjerenju da etnikom Ilir ima samo opšte značenje, savremeni historičari su i za Pleurata nastojali da utvrde plemensku pripadnost: Dardanci (Drojzen), Taulanti (Šit), pa čak i Ardijejci (Mayer).
Ilirija
mini|desno|Ilirija i plemena Ilira. Ilirija (gr: Ἰλλυρία; lat: Illyria) je naziv historijskog geografskog područja koje su u antičko doba naseljavala brojna plemena Ilira. Ilirska plemena imala su zajednički jezik i obitavala su na području koje približno korespondira sa teritorijom bivše Socijalističke Federativne Republike Jugoslavije i dijela današnje Republike Albanije. Prema grčkoj mitologiji, postojao je junak Ilirijus, sin Kadma i Harmonije, koji je zavladao cijelom Ilirijom i legenda dalje kaže da je on predak svih Ilira. Iliri su se doselili na područje zapadnog Balkana u X stoljeću p. n. e., dakle, na prelazu iz bronzanog u željezno doba. U periodu od slijedećih oko hiljadu godina, Iliri su zauzeli teritorije do Save, Dunava i Morave.
Iliri su bili i hrabri i vješti ratnici, a njihova plemena su bila brojna (pogledati spisak u okviru članka Iliri). Veneti, Karni, Histri i Liburni su živjeli u područjima na istočnoj obali Jadranskog mora, a jezik kojim su govorili bio je nešto drugačiji od onog kojim su govorili ostali Iliri.
Ilirsko pleme Dalmati, od kojeg je i današnje geografsko područje Dalmacija dobilo svoje ime, naseljavali su veći dio današnje zapadne Bosne i Hercegovine. Drugo pleme, Skordisci, zapravo miješana ilirsko-keltska grupa, naseljavali su područje današnje sjeveroistočne Bosne i Hercegovine. Dardanci, Labeati, Ardijejci i Taulanti su naseljavali područja oko Skadarskog jezera (južna Crna Gora i sjeverna Albanija do Ohridskog i Prespanskog jezera (Makedonija). Pripadnici ilirskih plemena su se bavili uzgojem stoke (pretežno ovce, svinje i koze) lovom, rudarstvom (željezo, srebro, zlato), raznim zanatima, plovidbom i naravno, ratovanjem.
U ravnicama oko rijeka Save i Dunava i njihovih pritoka bilo je i drugih miješanih ilirsko-keltskih grupa kao što su Latobici i Varciani. Historičarima je zapravo uvijek bilo teško odrediti granice Ilirije jer ilirska plemena nisu bila ujedinjena pod jednim kraljevstvom; tek nakon što je njihove prostore osvojio Rim moglo se govoriti o nekim preciznijim granicama, ali ih je Rim ipak odredio prema sopsvenim potrebama. Ilirija je u vrijeme vladavine Rima jedno vrijeme bila provincija Ilirikum, a kasnije je podijeljena na dva dijela: Dalmaciju i Panoniju.
Uvod
Iliri pripadaju grupi naroda koji su već u I milenijumu nove ere imali elemente državnog uređenja, naročito plemena u južnom dijelu Ilirije. Zahvaljući blizini Grčke i njihovih kolonija, Iliri su bili u poziciji da uče i usvoje kulturu i elemente društvene organizacije direktno iz “kolijevke savremenog društva”. Napustivši plemensku organizaciju, Iliri su uspostavili kraljevstvo. Kao važna osnova za takav korak naprijed poslužila im je dobra privreda i vojna moć. U svom prodoru na Balkan, Rimljani su se među prvim susreli sa Ardijejcima, koji su već tada bili organizovani u jednu od prvih ilirskih država. Zahvaljujući rimskim piscima i historičarima danas možda upravo najviše i znamo baš o Ardijejcima.
NGC 4947A
NGC 4947A (također poznat kao ESO 382-4, MCG -6-29-5A i PGC 45180) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 119 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Kentaur. Najveći prečnik je 1,70 (59 hiljada sg) a najmanji 0,7 uglovnih minuta (24 hiljade sg).
Hubjeri (Goražde)
Hubjeri su naseljeno mjesto u gradu Goraždu, Bosna i Hercegovina.
NGC 4947A
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Ilirija
Kraljevi
Bardilis je bio ilirski kralj koji je vladao od 385. do 358. godine p. n. e. i osnivač je istoimene dinastije. Ilirsko je kraljevstvo pod Bardilisom bilo važan centar moći u IV stoljeću p. n. e. Bardilis je imao skromno porijeklo, naime, rođen je u porodici proizvođača ćumura. Pripadao je plemenu Dardanaca i bio njihov kralj. O Bardilisu se zna da je osvojao makedonske zemlje, i da je bio saveznik Dinozijusa, tiranina iz Sirakuze.
Makedonski kralj Perdikas ubijen je u naletu Ilira 359. godine p. n. e. a Filip II Makedonski, otac Aleksandra Velikog, je uzvratio godinu dana kasnije potisnuvši Ilire do Ohridskog jezera a iste, 358. godine p. n. e., Bardilis je ubijen nakon što je Filip odbio njegovu mirovnu ponudu.
Pod Aleksandrom Velikim, 355. godine p. n. e. ilirska plemena učestvovali su u pohodu na Perziju. Nakon Aleksandrove smrti 323. godine p. n. e., Iliri su se oslobodili i kralj Glaukijas je otjerao Grke iz Drača u Albaniji..
Nirnberški proces
Nirnberški proces predstavlja suđenje Međunarodnog vojnog suda u Nürnbergu (Njemačka), od 20. novembra 1945. do 1. oktobra 1946, glavnim nacističkim ratnim zločincima Trećeg rajha, radi kažnjavanja odgovornih političkih i vojnih rukovodilaca i izvršilaca dotle najtežeg zločina protiv mira, nezavisnosti i slobode naroda, kao i protiv života i blagostanja miliona ljudi.
Ilirija
Kraljevi
Krajem III stoljeća p. n. e. ilirsko kraljevstvo je imalo prijestonicu kod Skadra i kontroliralo dio današnje sjeverne Albanije, Crne Gore i Hercegovine.
U III vijeku p. n. e. Iliri su imali kralja Agrona (250-230. p. n. e.). Agron je bio sposoban vladar kojije uspio ujediniti nekoiko ilirskih plemena i slomiti otpor plemenskih vođa koji su se protivili ideji stvaranja zajedničke ilirske države. Ilirsko kraljevstvo pod Agronom je u to vrijeme bilo najsnažnije na Balkanu.
Nirnberški proces
Tokom Drugog svjetskog rata antihitlerovska koalicija postavila je sebi kao jedan od važnih zadataka i gonjenje i kažnjavanje ratnih zločinaca. Na osnovu sporazuma UK, SAD, Francuske i SSSR (London, 8. august 1945), ustanovljen je Međunarodni vojni sud, koji je imao zadatak da sudi glavnim nacističkim ratnim zločincima. Kao dodatak ovom sporazumu potpisan je i Statut Međunarodnog vojnog suda. Ovom sporazumu kasnije je pristupila i bivša Jugoslavija.
Server
Historija
Upotreba riječi server u računanju dolazi iz teorije čekanja. U računarstvu, "server" se prvi put spominje 1969 u ARPANET dokumentu RFC 5.
Ilirija
Kraljica
Nakon smrti Agrona, nova ilirska kraljica postala je Teuta, Agronova druga žena. Teuta je vladala umjesto Agronovog maloljetnog sina Pineusa. Nažalost, Teuta nije uspjela nastaviti Agronovu uspješnu vladavinu; ilirske starješine otkazivale su joj poslušnost i potkopavale njenu vlast. Situaciju je pogoršao sukob sa Rimom zbog ilirskog piratstva po Jadranu. (Iliri, odnosno naročito pleme Liburni, bili su vješti moreplovci i konstruktori brodova. Po njima je nazvana i brza i okretna brodica liburna. Rimljani su rado učili, pa i od svojih neprijatelja, te su tako usvojili i gradnju liburni.) Mnogo moćniji Rim ipak je porazio Ilire uništivši njihova naselja u dolini rijeke Neretve i prisilio Teutu na povlačenje u Rhizon, (Risan u Boki Kotorskoj) pri tome uzevši veći dio teritorije ilirskih zemalja a ostavivši Teuti tek uzan obalni pojas od današnjeg Dubrovnika do ušća rijeke Drim u Jadran. Ostale ilirske teritorije date su rimskom vazalu Demetriju Hvaraninu, nekadašnjem Teutinom vojskovođi.
Posljednji kralj
Oko 180. godine p. n. e. Dalmati proglašavaju nezavisnost od ilirskog kralja Gencija. On zadržava Skadar kao svoj glavni grad. Rimljani su ga tu porazili 168. godine p. n. e., zarobili ga i odveli u Rim 165. godine p. n. e. kao posljednjeg ilirskog kralja. Rim je tada uspostavio vlast na četiri vazalne teritorije u Iliriji a kasnije je cijelo područje postalo jedna provincija sa centrom u Skadru.
Rimljani su u svojoj ekspanziji na Balkanu osnovali svoju provinciju Ilirikum i prodirali sve dalje u unutrašnjost ali Iliri se nisu lako mirili sa dominacijom Rima. U odsudnom ratu između Ilira i Rima koji je trajao od 6. do 9. godine udružena dalmatinsko-panonska plemena pod Batonom, vođom Dezidijata, i Batonom i Pinesom, vođama Breuka, su natjerali rimljane na sukob koji će rimski historičar Suetonijus opisati kao najteži od Punskih ratova. Rim je morao angažovati ne manje od 15 legija sa pomoćnim trupama i saveznicima iz Trakije; ukupno oko 200.000 vojnika. Težak gerilski rat vođen je u bosanskim planinama i južnoj Panoniji. Rimljanima je trebalo tri godine da uguše ilirski ustanak čiji su povod bili preveliki porezi i prisilno regrutiranje Ilira u borbu protiv germanskog plemena Markomana. Nakon ovog rata, provincija Ilirikum je 10. godine podijeljena na Panoniju i Dalmaciju.
Nešto kasnije, za vrijeme bizantijske vladavine, Ilirija je pretrpjela pljačkaške upade barbara sa sjevera i istoka (Vizigoti, Huni, Ostrogoti). Nedugo zatim, na Balkan dolaze Slaveni koji u periodu od 6-8 stoljeća naseljavaju ilirske zemlje asimilirajući njihova preostala plemena na teritorijama današnjih država: Bosna i Hercegovina, Hrvatska, Crna Gora, Makedonija, Srbija i Slovenija.
Religija
Iliri su bili mnogobošci. Na sjeveru su imali kult Sunca, u srednjoj Dalmaciji kult Mjeseca i na jugu kult zmije. Imali su veliki broj bogova; Histri su obožavali Eia, Melesocus, Boria, Iria; Liburni Anzoticu, (rimska Venera, Ica, Iutossica, Latra i Sentona. Glavni bog Japoda bio je Bindus, zaštitnik izvora i voda, a povezuje se s rimskim Neptunom. Armatus je bio lokalni bog rata u Dalmaciji. Tu su još bili i Terminus kao zaštitnik meda, Tadenus poistovjećen s Apolonom, Medaurus itd. Na jugu ilirskog područja poznat je božanski zmijski par Dracon i Draccena. Zaštitnik grada Rhizon (Risan) zvao se Medauras, bog predstavljen kao jahač sa kopljem u ruci. Iliri su prakticirali i prinošenje ljudskih žrtava; prema pisanju antičkog historičara Arijana (oko 86-146. godine) ilirski plemenski vođa Klet je žrtvovao tri dječaka, tri djevojčice i tri crna ovna prije bitke protiv Aleksandra Velikog. Iliri su svoje mrtve sahranjivali najčešće u tumulusima (tipično za željezno doba) ili grobnim humkama. Arheološkim istraživanjnima otkriveni su mnogi predmeti smješteni pored posmrtnih ostataka umrlih ilira u tumulusima: oružje, nakit i ukrasi, dijelovi odjeće i glineno posuđe. Iliri su vjerovali da im ovi predmeti trebaju poslužiti u zagrobnom životu. Oko vrata su nosili amulete da bi se zaštitili od uroka i nesreća.
Server
Način rada
Server je dio modela klijent-server; u kojem server poslužuje podatke za klijente. Priroda komunikacije između klijenta i servera je na principu zahtjeva i odgovora. To je u suprotnosti s modelom "peer-to-peer" (P2P) u kojem je odnos recipročan. Svaki računar opće namjene povezan na mrežu može da bude server ako ima odgovarajući program na njemu. Softver za web server se može pokrenuti na bilo kojem računaru, pa tako laptop i lični računar mogu biti korišteni kao serveri.
Namjena
Svrha servera je dijeljenje podataka, kao i dijeljenje resursa i distribucija rada. Sljedeća tabela prikazuje nekoliko scenarija gdje se serveri koriste. Gotovo čitava struktura Interneta je zasnovana na modelu klijent-server. Srž interneta čine serveri imena, DNS i routeri koji usmjeravaju promet. Postoje milioni servera povezanih s Internetom koji neprekidno rade širom svijeta i gotovo svaka radnja koju koristi obični korisnik interneta zahtijeva jednu ili više interakcija s jednim ili više servera. Postoje izuzeci koji ne koriste namjenske servere; na primjer, mreža ravnopravnih korisnika (peer-to-peer, P2P) i neke implementacije telefonije (npr. starije verzije Skype-a).
Veliki serveri
Veliki pojedinačni serveri bi trebali biti upaljeni i raditi bez prekida i dostupnost bi trebala biti vrlo velika. Serveri od kritične važnosti trebaju biti tolerantni na greške i koriste specijalni hardver sa niskom stopom kvarljivosti kako bi maksimizirali neprekidni rad. Neprekidni izvori napajanja se koriste kao zaštita od nestanka struje. Obično uključuju hardver redundantnost kao što su dvojna napajanja, RAID disk sistemi i ECC memorije, zajedno sa detaljnim pre-boot testiranjem memorije. Kritične komponente mogu se zamjenjivati dok rade, omogućujući tehničarima da ih zamijene na pokrenutom serveru bez gašenja. Kao zaštitu od pregrijavanja, mogu imati snažnije ventilatore ili koristiti hlađenje vodom. Oni se često mogu daljinski postaviti, pokrenuti ili nadograditi ili ponovo pokrenuti.
Ove vrste servera često su smještene u namjenskim centrima. Obično imaju jako stabilnu struju i internet, kao i visoku sigurnost u samom objektu. Potrošnja električne energije i pregrijavanje znaju biti faktor. Server sobe su zbog toga opremljene klima uređajima.
Nirnberški proces
Sud je bio sastavljen od po jednog sudije i zamjenika koje su imenovale svaka od četiri sile potpisnice (kao i po jednog glavnog tužioca, koji su svi zajedno djelovali kao Komisija za istragu i gonjenje glavnih ratnih zločinaca). Suđenje je trajalo gotovo godinu, pretres je vođen na četiri jezika, održane su 403 javne sjednice, saslušani su mnogi svjedoci i pregledan veliki broj pismenih svjedočanstava (približno 38.000).
V-22 Osprey
V-22 Osprey je višenamjenski vojni avion sa VTOL i STOL osobinama. Projektovan je za obavljanje misija kao dugodoletni helikopter i turbo-prop avion sa velikom brzinom putovanja. Razvila ga je kompanija Bell Helicopter, a izrađivan je u suradnji sa Boeing Rotorcraft Systems-om. Prvi korisnici ovog aviona su US Marine Corp i USAF. Po FAA ovaj avion je klasificiran kao letjelica koja može uzletjeti vertikalno kao helikopter, ali u horizontalnom letu se ponaša kao avion.
Razvoj
mini|lijevo|200px|CV-22 Osprey iznad obale Emerald Avion je još od I. svjetskog rata doveo do revolucije u načinu ratovanja, otvarajući bojno polje i u trećoj dimenziji. Svojim letnim sposobnostima, avion je omogućio djelovanje na ciljeve u kratkom vremenu i na velikim udaljenostima, prenoseći rat sa linije bojnog polja na gotovo cijelo područje zaraćenih zemalja. Ipak, najveći nedostaci aviona očitovali su se u potrebi za velikom i skupom infrastrukturom koja je bila lako vidljiva iz zraka, te kao takva primarni cilj neprijateljskih napada. Isto tako, doprema ratnog materijala i ljudstva na nepripremljene površine bila je samo u jednom smjeru, tj. dostavljanje izbacivanjem iz letjelica. U Korejskom ratu avionu se pridružio helikopter, koji je eliminirao navedene probleme, ali, na žalost, sa dva velika nedostatka: mali dolet, te mala brzina leta koja je povećavala vrijeme manevra, a samim tim je helikopter postao laki plijen lovačkim avionima. Nezamjenjive mogućnosti vertikalnog manevra osigurale su mjesto helikopteru kao letjelici koja će u nadolazećem razdoblju zauzimati sve važnije mjesto u zrakoplovstvu. Idealna letjelica stoga bi bila ona koja bi imala brzinu, dolet i ekonomičnost aviona, spojene sa jedinstvenim manevarskim osobinama helikoptera. Rješenju problema pristupilo se upotrebom izravnog okretnog potiska mlaznog motora, ili uporebom vučne sile putem rotora ili propelera. Veliki broj letjelica, koji se koristio potiskom mlaznog motora, u većini slučajeva doživio je neuspjeh, a najpoznatije letjelice koje su ušle u operativnu službu svakako su avioni BA Harrier i Jakovljev Jak-38. Ipak, nezamjenjiva mogućnost okomitog slijetanja i polijetanja tih aviona povlačila je za sobom i velike nedostatke koji su se prvo pokazali u ograničenim manevarskim sposobnostima u "helikopterskoj" fazi leta, kao i u velikoj potrošnji goriva u takvim režimima rada. Zato ti avioni, ukoliko koriste svoje mogućnosti vertikalnog polijetanja i slijetanja, tada imaju vrlo mali dolet ili mogućnost nošenja male količine korisnog tereta (borbeni radijus prilikom maksimalnog iskorištenja helikopterskog polijetanja i slijetanja Harriera je 371 km, a Jak-a 38 370 km).
Nirnberški proces
Oslobođena su samo četvorica (Von Papen, Ley, Gustav von Krupp i Hans Fritzsche). Ostali su ili pogubljeni ili poslani u zatvor na 10, 15, 20 godina ili na doživotnu robiju. Ta kazna robije dodijeljena je Rudolfu Hessu i Erichu Raederu.
Server
Skupine servera
Serverska farma je skup računarskih servera koje održava jedna organizacija. Moderni podatkovni centri su jedna velika skupina običnih servera, kojom upravlja specijalizirani softver kao što je Microsoft System Center ili Opendcim.
V-22 Osprey
Razvoj
Pribjeglo se i upotrebi aviona sa velikim propelerima u nosu, koji su imali mogućnost okomitog slijetanja i polijetanja s mogućnostima prelaska u avionski režim leta. Ali, posebno su slijetanja bila vrlo komplicirana, te su zahtijevala posebne sletne rampe. Svakako, postojalo je još mnogo pokušaja rješavanja tog problema, ali najoptimalnije rezultate ponudila je varijanta tzv. tilt-rotora, čiji se radni princip temelji na okretanju nosećeg rotora iz vertikalnog (helikopterskog) u vodoravni (avionski) položaj. Iako je više zemalja radilo u smjeru izrade takve letjelice, najviše uspjeha u tome imali su Amerikanci, koji su svoju prvu tiltrotor letjelicu XV-3 odvojili od zemlje 1955. godine.
XV-3 je imao svoj prvi prelazni let iz helikopterskog u avionski režim i obratno 1958. godine, a ukupno je izvedeno još 110 takvih uspješnih letova radi ispitivanja nove tehnologija, kao i uopće opravdanosti takvog koncepta. Iako je taj program bio veliki uspjeh, pokazalo se da primjena tiltrotor tehnologije pati zbog velikih tehnoloških ograničenja pogonske grupe, upravljačkih komandi, te mogućnosti strukturalne izvedbe letjelice u to doba. Početkom 1970-ih godina, američka se vojska, ohrabrena tehnološkim napretkom, odlučila za izradu druge varijante tehnološkog tiltrotor prototipa. Izrađena su dva primjerka letjelice SV-15 koja je imala poletnu težinu od približno 6.500 kg, a prvi let sa prelazom iz helikopterskog u avionski režim leta izveden je 1979. godine. U avionskom režimu postignuta je brzina leta od 555 km/h, te visina leta od približno 6.700 m. Takav uspjeh u tiltrotor tehnologiji imao je za posljedicu stvaranje JVX programa sa namjerom razvoja srednjeg transportnog aviona sa mogućnostima vertikalnog slijetanja i polijetanja (VTOL), kojim bi se koristili svi rodovi američke vojske.
Izrada V-22
mini|lijevo|200px|Šematski prikaz Ministarstvo odbrane SAD-a počelo je zajednički projekt aviona sa vertikalnim uzlijetanjem - slijetanjem (JVX) u 1981. godini pod vodstvom Kopnene vojske SAD-a, a kasnije je vođenje projekta preuzelo US Marines. JVX je trebao zadovoljiti zahtjeve mornaričkog pješaštva, zračnih snaga, vojske i ratne mornarice. Zahtjev za predprojekte (RFP) bio je izdan u decembru 1982, a zainteresovani za njegovu izradu bili su Aérospatiale, Bell Helicopter, Boeing Vertol, Grumman, Lockheed i Westland. Bell udružen sa Boeing Vertolom je predstavio svoj uvećani prototip Bell XV-15 17. februara 1983, što je bio i jedini prihvaćeni prijedlog.
Server
Serverski uređaji
To su mali namjenski uređaji za potrebe koje ne zahtijevaju veliku moć obrađivanja podataka.
Nirnberški proces
Fritzscheu se sudilo umjesto Goebbelsu, ali je oslobođen optužbe. Na suđenju nisu bili Hitler, Goebbels i Himmler, ali i ovako je "ulov" bio bogat. mini|300px|Optuženici u Nirnberškom procesu: 1. red (od gore prema dolje): [[Hermann Göring, Rudolf Hess, Joachim von Ribbentrop i Wilhelm Keitel 2. red (od gore prema dolje): Karl Dönitz, Erich Raeder, Baldur von Schirach i Fritz Sauckel.]] Na klupi za optužene sjedili su: Karl Dönitz, nasljednik Hitlera, Alfred Jodl, potpisivač bezuvjetne kapitulacije, Wilhelm Keitel, vođa OKW, tj. načelnik glavnog štaba Oružanih snaga Njemačke, Joachim von Ribbentrop, ministar vanjskih poslova, Alfred Rosenberg, glavni nacistički filozof, Albert Speer, nacistički ministar naoružanja i Hitlerov omiljeni arhitekta, Franz von Papen, bivši njemački kancelar, Baldur von Schirach, vođa Hitlerove omladine, Ernst Kaltenbrunner, najviši preživjeli zapovjednik SS-a, Walter Funk, nacistički ministar privrede, Konstantin von Neurath, prethodnik Ribentropa, kasnije moćnik u Poljskoj, Hermann Göring, otac Gestapa i zapovjednik Luftwaffea, Erich Raeder, bivši zapovjednik nacističke Mornarice, Hans Frank, vođa Generalne vlade u okupiranoj Poljskoj Hjalmar Schacht, predratni predsjednik Reichsbanke, Fritz Sauckel, opunomoćenik nacističkog programa robovske radne snage,Julius Streicher, urednik sedmičnika Der Stürmer, sijao mržnju prema Židovima, Martin Bormann,nasljednik Hessa u Stranci, Arthur Syss Inquart, instrumentalist Anschlussa, Wilhelm Frick, ministar unutrašnjih poslova, tvorac rasnih zakona.
Suđenje je počelo u novembru 1945, a završilo 15. oktobra 1946. Sljedećeg dana izvršene su presude. Zatvor Spandau "ugostio" je sedam optuženika: Ericha Raedera, Karla Dönitza, Rudolfa Hessa, Alberta Speera, Baldura von Schiracha, Waltera Funka i Konstantina Neuratha. Međutim, Speer, Schirach, Hess i Dönitz jedini su izdržali kaznu do kraja. Nakon tog procesa još dva nacista su osuđena nakon 2. svjetskog rata. To su Adolf Eichmann (obješen 1962) i Klaus Barbie (umro 1991).
Općehistorijski značaj Nirnberškog procesa sastoji se naročito u tome što on predstavlja osudu agresije i proklamuje princip lične odgovornosti poglavara država i drugih visokih funkcionera za zločine protiv mira, ratne zločine i zločine protiv čovječnosti.
Glavno suđenje
Glavno međunarodno vojno suđenje otvoreno je 18. oktobra 1945, u zgradi Glavnog suda u Berlinu. Prva sesiju predvodio je sovjetski sudija Nikitčenko. Optužena su bila 24 ratna zločina i šest kriminalnih ratnih organizacija – vodstvo NSDAP-a, SS, SA, SD, Gestapo i OKW.
24 optuženika jesu:
V-22 Osprey
Izrada V-22
Program V-22 pokrenut je kako bi se ispunili zahtjevi navedeni u JVX programu, zahvaljujući kojem bi se američki marinci i zrakoplovstvo opremili letjelicom sposobnom da izvede zadatke na velikim udaljenostima i sa velikom brzinom leta, te koje trebaju mogućnosti vertikalnog slijetanja i polijetanja. Za stvaranje takve letjelice osnovna prepreka bila je tehnološki nivo koji je 1986. godine, kada se započelo sa razvojem V-22, dostigao visinu koja je garantovala uspjeh projekta. Prve procjene o cijeni pojedine operativne letjelice kretale su se oko 24 miliona dolara sa planiranom proizvodnjom od 923 primjerka. Godine 1989. Busheva je administracija ukinula projekt kada je predviđena cijena primjerka dostigla visokih 35 miliona dolara, i gotovo za trećinu smanjila proizvodnju na 602 primjerka. Ipak, takav veliki i skupi projekt imao je i političku pozadinu koja je odlučivala o njegovoj budućnosti. Glavni protivnik tog projekta bio je sam ministar obrane Richard B. Cheney, koji je tvrdio da će projekt koštati mnogo više od planiranih sredstava koja su neophodna za ulaganje u druge vojne projekte. Godine 1992, na upozorenje da projekt Osprey šteti Bushevoj kampanji, posebno u Teksasu i Pennsylvaniji, gdje se Osprey i trebao proizvoditi, Cheney je odobrio 1,5 milijardi dolara u fiskalnoj 1992. i 1993. godini za daljnji razvoj tog projekta, iako se i dalje javno suprotstavljao razvoju V-22.
Na kraju je Clintonova administracija prihvatila planove za razvoj Ospreya, čija je cijena dostigla vrtoglavih 37,3 milijardi dolara, a cijena pojedinog primjerka čak 80 miliona dolara, pri čemu je planirano da marinci dobiju 360, mornarica 48, a zrakoplovstvo 50 primjeraka Ospreya u raznim i njima prilagođenim varijantama.
Naoružani rezultatima dobivenim tokom razvoja SV-15, moderna tehnologija omogućila je nadopunu nedostataka tog projekta i stvaranje nove letjelice budućnosti. Tehnološke novine, koje su bile prepreka tadašnjem razvoju, a sada su osnove u stvaranju takve letjelice, baziraju se na udvostručenoj digitalnoj kontroli turbo-osovinskih motora (tzv. sistem FADEC), kompozitna izrada većeg dijela strukture letjelice, fly-by-wire sistem upravljanja letom, te integrirani sistem avio-elektronike. Napredak u proizvodnji motora, kao i u sistemu za njegovo upravljanje, smanjio je radno opterećenje posade te je dugo bio najveća prepreka u razvoju Ospreya, ali kasnije i njegov najveći uspjeh. Glavna odlika sistema FADEC ispoljava se u potpunoj kontroli motora i ograničavanju njegovog rada kako ne bi došlo do prekoračenja dopuštenih vrijednosti. Time je pilot rasterećen brige oko optimalnog rada motora što je posebno korisno u prelaznim režimima leta, što bi u suprotnom zahtijevalo mnogo više pilotskog angažmana, te usporavalo prolaz kroz kritične faze leta.
V-22 pokreću dva turbo-osovinska motora Rolls Royce/Allison T406-AD-400. Svaki od njih preko dva zajednička reduktora pokreće rotore razmjera 11,61 m. Snaga pojedinog motora je dovoljna da u slučaju otkaza jednog, drugi preuzme pokretanje oba rotora i osigurava dovoljno snage za daljnji let, ali se u tom slučaju slijetanje vrši sa protrčavanjem (slijetanje vrlo slično avionskom načinu slijetanja). Taj se motor u vrlo sličnim varijantama nalazi i na drugim letjelicama različite namjene, poput C-130J, Alenia C-27, Global Hawk, Saab 200, itd., a tokom 10.200 sati leta ispitivanja nije došlo ni do jednog otkaza motora.
Slijedeći tehnološki uspjeh koji je omogućio razvoj Ospreya je obilna upotreba kompozitnih materijala u strukturi letjelice. Ne samo da su postignute velike uštede na težini, već bi neki dijelovi i bili teško izvedivi sa metalnim legurama zbog izloženosti specifičnim mehaničkim naporima. Čak 43,7% V-22 izrađeno je od karbon-grafit kompozita, 3,4% fiberglasa, 46,1% metala, te 6,8% drugih materijala, što ima za rezultat 22% lakšu letjelicu nego da je izrađena u potpunosti od legura metala. Upotreba kompozitnih materijala povećava i sigurnosne osobine letjelice, jer za razliku od relativno "iznenadnog" pucanja metala, strukturalna čvrstoća kompozitnih materijala se postupno degradira, čime se daje dovoljno vremena za uočavanje oštećenja. Isto tako, kompozitni materijali nisu podložni uticaju korozije, što je važno u uvjetima djelovanja na moru. Sljedeća tehnološka novost je ugradnja upravljačkog sistema tipa fly-by-wire. Ukratko, pomak upravljačkih komandi prenosi se do upravljačkih površina putem optičkih vodova, koji uz pomoć računara daju signal sistemu koji preko pokretača i servo-sistema pomiče upravljačke površine. Na taj način na Ospreyu su postignuti sljedeći rezultati:
Posljednja bitna tehnološka novost je ugradnja integriranog sistema elektronike (IAS), koji međusobno povezuje sve sisteme letjelice te omogućuje jednostavniju i kvalitetniju komunikaciju, preciznu navigaciju, pregled i kontrolu sistema, kao i bržu obradu podataka koji se u optimiranim okvirima prezentiraju posadi. Osnovu tog sistema čine dva udvostručena računara preko kojih se unose podaci i kontrolira rad ostalih sistema. Posada nadzire sisteme i unosi podatke preko četiri višenamjenska ekrana u boji (MFD), dvije jedinice za prikaz podataka (CDU), te sistem za kontrolu i signalizaciju rada motora (EICAS). Svi ti sistemi su tako funkcionalno, ali i ergonomski postavljeni, da oba člana posade i pri maksimalno mogućem obimu poslova mogu na vrijeme provesti sve potrebne radnje.
Konstrukcijske karakteristike
mini|desno|200px|Zarotirano krilo mini|desno|250px|Zakretni motori na vrhovima krila Iako je V-22 zapravo letjelica pri čijem je stvaranju ideja bila da je to helikopter sa mogućnošću velike brzine leta i doleta aviona, Osprey, gledano s vana, po malo čemu odaje prednosti klasičnog helikoptera. U biti to je laki transportni avion sa velikim propelerima na krajevima krila. Trup letjelice u svom presjeku standardnog je kutijastog izgleda, koji izvana nadopunjuju prilično velika bočna izbočenja na njegovoj donjoj strani. Njihova osnovna namjena je smještaj podvozja te rezervoara za gorivo, čime se ne smanjuje teretni prostor, a istodobno su točkovi glavnog stajnog trapa time smješteni na međusobno većoj udaljenosti, što pridonosi stabilnosti letjelice na zemlji. Pilot, kokpit, te jedan do dva tehničara (ovisno o vrsti leta) u pilotsku kabinu ulaze na desna bočna vrata koja su projektirana i kao sekundarni ulaz u teretni prostor. Ulazak tereta i ljudstva, kao i izlazak na tlu ili izbacivanje u letu, omogućeno je kroz veliku spuštajuću rampu, čime je moguće prenositi teret gotovo istih dimenzija kao što je sam teretni prostor. U unutrašnjosti trupa moguć je smještaj 32 potpuno opremljena vojnika ili 24 vojnika u sjedećem položaju smještenih na sjedalima koja štite putnika i pri udaru od 16 g. Ukoliko se Osprey koristi za prevoz povređenih osoba, tada je u trupu moguća ugradnja 12 nosila uz pripadajuće osoblje. Unutar teretnog prostora (dužina 7,37 m, visina 1,83 m i visina 1,83 m) moguće je nositi maksimalno 9.100 kg tereta koji može biti smješten unutar standardnih paleta 463L. Težina vanjskog tereta, ukoliko se nosi na jednoj podtrupnoj ovisnoj tački, iznosi duplo manje, tj. 4.500 kg, a ukoliko je teret obješen na dvije tačke, tada je dopuštena težina tereta maksimalno 5.500 kg.
Ipak, ono što najviše razlikuje V-22 od bilo koje druge letjelice jesu njegova krila i ono što se nalazi na njima. Krila relativno malog razmjera, ako se Osprey promatra kao avion (14,2 m), i velike relativne debljine, imaju i prilično neobičnu mehanizaciju. Na izlaznom kraju krila po njegovom cijelom rasponu nalaze se zakrilca i krilca koja tokom leta na malim brzinama imaju i ulogu zakrilaca (flaperoni). Budući da na tim brzinama krilca imaju manje prostrujavanje zraka, pa im je time i manja učinkovitost potrebna za okretanje oko uzdužne osi, zadaću naginjanja preuzimaju rotori koji razlikom vučne sile u okomitom položaju uzrokuju i na nagib letjelice u stranu manje vučne sile. Upravo je razlika uzgona sa svojim uticajem na stabilnost letjelice dugo bio jedan od najdiskutiranijih problema u razvoju Osprey.
Na krajevima krila nalaze se vrlo velike okretne gondole u kojima se nalaze turbo-osovinski motori Allison T406-AD-400, svaki snage 6150 KS, sa pripadajućim sistemom prenosa snage. Čak je i sistem prenosa snage karakterističan sam po sebi, budući da zbog rješenja okretanja cjelokupnog sistema motora zahtijeva posebnu izradu koja je vrlo različita od onoga helikopterskog tipa. Naime, sistem prenosa snage sastoji se od ukupno pet reduktora: dva reduktora za pogon rotora, dva reduktora koji prenose snagu na zajedničku osovinu u uvjetima okretanja motora, te reduktor koji se nalazi u središnjem dijelu krila, a osigurava sinhronizaciju rada oba rotora. Kompozitna osovina spaja središnji reduktor i oba motora, te prolazi kroz zadnji dio krila cijelim njegovim rasponom, a u slučaju prekida rada jednog od motora na sebe preuzima funkciju raspodjele snage drugog motora na oba rotora.
Vidjeti krakove rotora u radu doista je neobično. Svaki krak svojim promjerom gotovo dodiruje trup letjelice, a kada ga se posmatra tokom avionskog režima leta, takvi rotori doista djeluju neobično i odaju dojam nezgrapnosti. Ipak, sa dokazanim letnim karakteristikama Osprey je sve samo ne nezgrapan. Veliki rotori povećavaju i ukupan raspon Ospreya sa 14,2 m na čak 25,78 m sa rotorima u radu, dok mu je ukupna dužina trupa samo 14,47 m. Iako sa nosivosti korisnog tereta od 9.100 kg, svojim dimenzijama mnogo je manji od helikoptera koje nasljeđuje, pa za usporedbu helikopter Chinook ima ukupnu dužinu sa rotorima 30,14 m, a CH-53E Super Stallion 30,19 m, iako je maksimalna poletna težina V-22 veća od ta dva helikoptera.
Podvozje je tipa tricikl sa velikom međusobnom udaljenošću glavnih točkova i nosnog točka. Podvozje je u potpunosti uvlačivo, na zemlji Ospreyu daje relativno mali razmak od zemlje omogućujući lakši pristup letjelici. Podvozje je jedno od bitnih karakteristika u povećanju sigurnosti letjelice, jer u slučaju udara u zemlju ono će osim apsorbiranja velike količine kinetičke energije nju prenijeti na ključne tačke konstrukcije, koje će svojim savijanjem i lomom ublažiti deformaciju putničkog prostora.
Različiti zahtjevi
mini|lijevo|200px|Slijetanje na [[nosač aviona]] mini|desno|200px|Slijetanje na poletno-sletnu stazu Još od početka razvoja JMVX programa planirana je izrada dvije osnovne verzije Ospreya: MV-22, koja je prilagođena potrebama marinaca koji s njim planiraju zamijeniti helikoptere CH-46E i CH-53D, dok američka kopnena vojska svojom verzijom CV-22 namjerava zamijeniti MH-53J i Sikorsky HH-60MH-60G uz istodobno nadopunjavanje djelovanja transportnog aviona C-130 Hercules. Kako se naknadno uključila i američka mornarica sa svojim zahtjevima, njima je namijenjena prilagođena verzija MV-22 koja će se naći u ulozi traganja i spašavanja te logističkoj potpori, a u pojedinim izvorima navodi se i kao HV-22. Iako se čini da osim manje prilagodljivosti opreme i uređaja nema veće razlike između pojedinih verzija, od glavnih komponenti Ospreya samo je motor potpuno isti. Zbog prilagodljivosti specifičnim zahtjevima marinaca i kopnene vojske, "kostur" letjelice jednak je u 90% dijelova, dok elektronika i oprema imaju samo 20-40% zajedničkih komponenti. Iako se verzije razlikuju opremom i strukturalnim izvedbama, zajednički cilj marinaca, mornarice i kopnene vojske je isti: imati letjelicu koja će ujediniti letne mogućnosti helikoptera sa doletom i brzinom turbo-prop aviona, a V-22 sve više dokazuje kako je dorastao toj ulozi.
Server
Mobilni server
Mobilni server koristi prenosivi oblik računara kao što je laptop. U slučajevima gdje upotreba tradicionalnih servera nije moguće zbog potrošnje struje ili nepredviđenih situacija, ovakvi serveri se koriste zbog njihove prenosivosti, brzine postavljanja i potrošnje struje. Glavni korisnici ovih "servera u pokretu" uključuju administratore mreža, razvijače softvera, trening centre, vojno osoblje, forenzičare, terenske organizacije, i policiju.
Operativni sistemi
mini| Prvi [[World Wide Web|WWW server smješten na CERN-u sa originalnom naljepnicom na kojoj piše: "Ova mašina je server. "NE GASITE JE!!" ]] Na Internetu dominantni operativni sistemi među serverima su UNIX distribucije otvorenog koda, poput onih na Linuxu i FreeBSD- u, uz Windows Server koji također ima značajan udio. Operativni sistemi poput z/OS i macOS Server su također prisutni, ali u puno manjem broju.
Specijalistički server orijentirani operativni sistemi tradicionalno imaju sljedeće karakteristike:
Potrošnja energije
U 2010. godini, podatkovni centri (serveri, hlađenje i druga električna infrastruktura) su imali udio 1,1-1,5% potrošnje električne energije širom svijeta i 1,7-2,2% u Sjedinjenim Državama.
Taulanti
Taulanti (grčki: Ταυλάντιοι) su bili jedno od najvećih ilirskih plemena. Prema grčkoj mitologiji, Ilirijus je bio začetnik ilirskog naroda a Taulas (Tαύλας) je bio jedan od njegovih šest sinova i rodonačelnik budućeg plemena Taulanti. Taulanti su naseljavali dio obale Jadranskog mora oko današnje sjeverne Albanije, odnosno grada Epidamnus (Drač). Taulanti su značajnu ulogu odigrali u IV i III stoljeću p. n. e. kada su vladali Ilirskim kraljevstvom, prethodno uspostavljenim od strane Enhilejaca, također ilirskog plemena. Plemena Albani i Partini su također živjeli na približno istim teritorijama kao Taulanti. Oko 335. godine p. n. e. kralj Glaukijas je uspostavio dinastiju Taulanta u Ilirskom kraljevstvu a 323. godine p. n. e. uspijeva vratiti sve zemlje koje su od Enhelejaca osvojili Makedonci. Kasnije su Iliri osvojili i Epidamnus i Apoloniju, grčke kolonije osnovane još u VII stoljeću p. n. e.
Važniji gradovi su bili Epidamnus, Apolonija, Damastion, Albanopolis, Dimale, Skodra (Skadar), Ulcinium (Ulcinj) i Rizon (Risan).
Južno ilirsko pleme Ardijejci je imalo svoje kraljevstvo koje je bilo veoma moćno i uticajno u III i II stoljeću p. n. e., naoročito pod kraljem Agronom i nešto manje u vrijeme kraljice Teute i Scerdilaidasa, Agronovog brata. Taulanti su, uz Daorse, tražili savez sa Rimom kako bi se izvukli iz dominacije Ardijejeca.
Rimski hroničar Livije navodi da je oko 167. godine p. n. e., nakon sukoba protiv Rima, Gencije, posljednji kralj Ilira poražen a Ilirija podijeljena na tri dijela. Kao nagradu za podršku, Rim je Daorse, Piruste i Taulante (uz ova tri plemena i Dalmati su otkazali podršku Genciju) oslobodio plaćanja poreza a njihove su države imale nezavisnost.
Sekst Julije Frontin
Sekst Julije Frontin (Sextus Julius Frontinus, cca. 40 - 103) bio je rimski aristokrat, vojskovođa i pisac, najpoznatiji kao autor traktata na temu izgradnje i održavanja akvadukta, kao i vojne taktike.
Političku karijeru je započeo 70. kao pretor, a godine 75. je poslan za guvernera Britanije, gdje je naslijedio Kvinta Petilija Cerijalisa. Na tom mjestu je pokorio Silure. Godine 78. ga je naslijedio Gnej Julije Agrikola. Po povratku u Rim je godine 95. imenovan komesarom za vodu Rimu, te je u tom svojstvu nakon inspekcije akvadukta napisao detaljan izvještaj u dvije knjige, danas poznat kao De aquaeductu i koji se smatra jednim od najvažnijih izvora o inženjerskim dostignućima rimskog doba. Napisao je i traktat o vojnim naukama, koji je izgubljen, ali je zato očuvana Strategmata, zbirka ratnih lukavstava iz grčke i rimske historije.
Prizrenska liga
mini|desno|Četiri vilajeta Osmanlijskog carstva iz 1878. godine: Kosova, İşkodra, Manastır i Yanya Prizrenska liga, također Liga za odbranu prava albanskog naroda je bilo političko udruženje albanskih intelektualaca, osnovano 10. juna 1878. godine u Prizrenu  u Kosovskom vilajetu (danas na Kosovu) sa ciljem da se osnuju autonomna područja sa većinskim albanskim stanovništvom na području tadašnjeg Osmanlijskog carstva.