cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tumorsko mikrookruženje
Inhibitori kinaze
Mnogi drugi mali molekuli kinaze blokiraju receptore za oslobođene faktore rasta, čineći tako ćeliju raka gluha na veći dio parakrine signalizacije koju proizvode CAF i TAM. Ovi inhibitori uključuju sunitinib, pazopanib, sorafenib i axitinib, od kojih svi inhibiraju receptor trombocitnog faktora rasta (PDGF-Rs) i VEGF-receptore (VEGFR). Kanabidiol (derivat kanabisa bez psihoaktivnih efekata) također se pokazao da inhibira ekspresiju VEGF u Kaposijevom sarkomu. Natalizumab je monoklonsko antitijelo koje cilja na molekule odgovorne za adheziju ćelija (integrin VLA-4) i ima obećavajuću in vitro aktivnost u B-ćelijama limfoma i leukemija. Trabectedin ima imunomodulatorne efekte koji inhibiraju TAM.
Liposomi
Formulacije liposoma inkapsuliraju lijekove protiv raka za selektivni unos u tumore putem EPR efekta. Oni su uključeni Doxil i Myocet, od kojih oba inkapsuliraju doksorubicin (interkalator DNK i uobičajeni hemoterapeutik); DaunoXome, koji inkapsulira daunorubicin (sličan DNK interkalator); i Onco-TCS, koji inkapsulira vinkristin (molekula koja inducira stvaranje mikrotubula, disregulirajući diobu ćelija). Još jedna nova upotreba EPR efekta dolazi od paklitaksela vezanog za proteine (prodaje se pod trgovačkim imenom Abraxane) gdje je paklitaksel vezan za albumin radi povećanja količine i isporuke pomoći.
Nogometna reprezentacija Omana
Historija
Reprezentacija Omana je svoju prvu utakmicu odigrala 1965. godine protiv Sudana. Naredne godine je poražena od [Nogometna reprezentacija Libije|Libije]] sa 21-0, što je najveći poraz reprezentacije Omana u historiji. Poražena je sa 15-0. Nogometni savez Omana je osnovan 1978. godine. Dvije godine kasnije postaje članica FIFA-e i AFC-a.
Prvi nastup na AFC Azijskom kupu je zabilježila 2004. godine u Kini. U kvalifikacijama za završni turnira je igrala u grupi sa Južnom Korejom, Vijetnamom i Nepalom. Zauzela je prvom mjesto sa petnaest osvojenih bodova. Na završnom turniru je bila smještena u grupi sa Japanom, Iranom i Tajlandom. Prvenstvo je otvorila porazom od Japana sa 1-0, da bi u drugom kolu odigrala 2-2 sa Iranom. U trećem kolu je bila bolja od Tajlanda sa 2-0. Zauzela je treće mjesto sa četiri osvojena boda. Najbolji strijelac omana na prvenstvu je bio Imad Al-Hosni sa tri postignuta gola.
Po drugi put na AFC Azijskom kupu reprezentacija Omana je igrala 2007. godine. Te godine prvenstvo je bilo održano u četiri države: Indoneziji, Maleziji, Tajlandu i Vijetnamu. U kvalifikacijama za turnir je igrala u grupi sa Ujedinjenim Arapskim Emiratima, Jordanom i Pakistanom. Osvojila je drugo mjesto sa 12 bodova. Na prvenstvu je igrala u grupi sa Irakom, Australijom i Tajlandom. Zauzela je posljednje mjesto sa dva osvojena boda.
U kvalifikacijama za Svjetsko prvenstvo 2014. godine igrala je protiv Mijanmara u drugoj rundi kvalifikacija, te je pobijedila sa ukupnih 5-0. U trećoj rundi je igrala u grupi sa Australijom, Saudijskom Arabijom i Tajlandom. Zauzela je drugo mjesto sa osam osvojenih bodova, te se tako plasirala u četvrtu rundu kvalifikacija. U narednoj rundi je igrala u grupi sa Japanom, Australijom, Jordanom i Irakom. Zauzela je četvrto mjesto sa sa devet bodova, te tako ispala iz borbe za plasman na Svjetsko prvenstvo.
Trenutni sastav
Datum: ''10. novembar 2014.''
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left"|
Kotli
mini|260px|Kotli, rijeka [[Mirna]] Kotli (ital. Cottole) su bivše naseljeno mjesto u sastavu grada Buzeta, Istarska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare općine Buzet. Na popisu 2021. godine naselje je ukinuto i priključeno naselju Hum.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Kotli su imali 1 stanovnika.
Napomena: ''Do 1948. iskazivano pod imenom Kotle. U 1921. i 1931. podaci su sadržani u naselju Hum. U 1991. bez stanovnika. Na popisu 2021. naselje je ukinuto i priključeno naselju Hum.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Kotli nije imalo stanovnika.
Nogometni savez Omana
Nogometni savez Omana (arapski: الاتحاد العُماني لكرة القدم) je krovna nogometna organizacija u Omanu. Osnovan je 1978. godine. Član FIFA-e je od 1980. godine, a iste godine postaje član AFC-a. Sjedište saveza je u gradu Seeb. Pod kontrolom nogometnog saveza Omana nalaze se sve nogometne selekcije te zemlje.
Donji Poloj
Donji Poloj je naseljeno mjesto u sastavu grada Slunja, Karlovačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Slunj.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Donji Poloj je imao 11 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Donji Poloj je imalo 32 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Zaliv Moro
Zaliv Moro je dio Celebeskog mora i najveći je zaliv na Filipinima. Nalazi se u blizini obale ostrva Mindanao na jugu Filipina.
Geografija
Zaliv se proteže između glavnog dijela ostrva Mindanao na istoku i Zamboanga poluostrva na zapadu. Glavne uvale zaliva su Sibuguey i Illana uvale dok je najveći lučki grad na njegovoj obali Zamboanga. Cotabato na istočnoj obali, je još jedna velika luka.
Zemljotresi
Zaliv Moro leži u području značajnih tektonskih aktivnosti koje mogu proizvesti velike zemljotrese i cunamije poput razornog zemljotresa iz 1976. godine koji je ubio više od 5.000 ljudi, a više od 90.000 ljudi ostalo je bez krova nad glavom kada je pogodio zapadnu obalu ostrva Mindanao. Osim ovog razornog zemljotresa, 23. jula 2010. godine u 22:08, zemljotres magnitude 7,3 stepena sa epicentrom u Moro zalivu pogodio je Mindanao. Ubrzo su uslijedila još dva zemljotresa magnitude 7,6 i 7,4 stepena.
Popis stanovništva u Hrvatskoj 2011 (Crikvenica)
Grad Crikvenica je po Popisu stanovništva 2011. godine na površini od 30 km2 imao 11122 stanovnika, što predstavlja 3,75% od ukupnog broja stanovnika Primorsko-goranska županije, odnosno 0,26% od ukupnog broja stanovnika Hrvatske. Gustoća naseljenosti u Crikvenici je 370 stanovnika/km2.
IC 3632
IC 3632 (također poznat kao PGC 169888) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 219 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Berenikina kosa. Najveći prečnik je 0,30 (19 hiljada sg) a najmanji 0,2 uglovnih minuta (13 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio Charles Joseph Etienne Wolf 23. marta 1903. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Brezici (Maglaj)
Brezici su naseljeno mjesto u općini Maglaj, Bosna i Hercegovina.
Emerson Fittipaldi
Emerson Fittipaldi (12. decembar 1946. São Paulo, Brazil) je bivši brazilski automobilski vozač i dvostruki prvak Formule 1.
Rani i porodični život
Emerson Fittipaldi je rođen 12. decembra 1946. godine u brazilskom gradu São Paulu kao najmlađi sin istaknutog brazilskog automobilskog novinara i radio komentatora Wilsona Fittipaldija i njegova supruga Józefe "Juzy" Wojciechowske, imigrantkinje iz Sankt Peterburga (Rusija). Njegov djed po majci, Ivan Wojciechowski je bio oficir ruske carske vojske. Ime je dobio po američkom autoru i filozofu, Ralphu Waldo Emersonu. Emerson Fittipaldi je mlađi brat bivšeg vozača Formule 1 i vlasnika tima Wilsona Fittipaldija. U periodu između 1970. i 1982. godine bio je oženjen sa Marijom Helenom. Iz tog braka ima 3 djece : Julianu, Jaysona i Tatianu. Ponovo se oženio Teresom, sredinom 1980-ih. Sa Teresom ima kćerku Joanu i sina Lucu. Također ima još jednog sina, Emersona, rođenog 2007. godine i kćerku Vittoriju, rođenu 2012. godine, s ekonomisticom Rossanom Fanucchi, s kojom se oženio 2012. godine u Sao Paulu, nakon partnerstva od 11 godina. U mladosti u Brazilu, Emerson je bio poznat po nadimku Rato (miš), što je u suprotnosti sa nadimkom njegovog brata Tigrão - veliki tiger. Do kraja svoje karijere bio je najčešće poznat kao Emmo u SAD-u i Velikoj Britaniji. U septembru 1997. godine, dok se oporavlja od povrede zadobijene u sudaru na Michigan International Speedwayu godinu dana ranije, doživio je nesreću prilikom pada aviona. Naime, pilotirao je svojim vlastitim avionom iznad farme narandži u blizini São Paula kada je izgubio kontrolu i zabio se avionom u tlo pri čemu je zadobio povredu leđa.
Karijera
Kada je imao 14 godina, Fittipaldi je započeo sa utrkama motocikala, a u dobi od 16 godina učestvovao je i u utrkama katamarana. Za vrijeme jedne utrke katamaranom, njegov brat je doživio nesreću nakon čega su odlučili da se ne bave tim sportom te je Emerson prešao na takmičenje u kartingu.
Formula 2
U sezoni 1970., Fittipaldi je nastupio u Formuli 2 za ekipu Lotusa. U šest utrka u kojima je osvajao bodove u 4 navrata se popeo na podij. Sa završenih 8 utrka, sezonu je završio kao 3. iza Claya Regazzonija i Dereka Bella. Iako je ovaj rezultat bio impresivan za pridošlicu u takmičenju, ipak je zanimanje javnosti bilo usmjereno na njegove aktivostima u Formuli 1.
Formula 1
thumb|left|Fittipaldi u Lotusu 72 na Nürburgringu [[1971. godine]] Na osnovu uspjeha Cosworth DFV-a i Lotusa 49/49B u sezoni 1968., tim Lotusa je uživao ugled kao jedne od najboljih F1 ekipa s prilivom sponzorskog novca.
Jure Pelivan
Jure Pelivan (1. decembar 1928 – 18. juli 2014) bio je prvi predsjednik Vlade Bosne i Hercegovine nakon sticanja nezavisnosti. Bio je predsjednik u periodu od 20. decembra 1990. do 9. novembra 1992. godine.
Biografija
Pelivan je rođen u Livnu 1. decembra 1928. Po obrazovanju je ekonomista. Bio je na mjestima viceguvernera i guvernera Narodne banke BiH.
Emerson Fittipaldi
Formula 1
Svoj prvi nastup u Formuli 1 Fittipaldi je ostvario u 7. utrci sezone 1970. i to u utrci voženoj za VN Velike Britanije. Tim Lotusa se drastično mijenja kada je Jochen Rindt poginuo na VN Italije, na stazi u Monzi u septembru 1970. godine čime postaje prvi vozač koji osvaja prvenstvo Formule 1 posthumno. Osim toga, John Miles napušta ekipu te je zbog tih promjena u ekipia Fittipaldi unaprijeđen u prvog vozača ekipe. Na svom 5. nastupu u ovom takmičenju, na Velikoj nagradi SAD-a, Fittipaldi se pokazao na visini zadatka pri čemu osvaja svoju prvu pobjedu i prvu pobjedu Lotusa nakon Rindta. Sezonu završava kao 10. sa ukupno osvojenih 12 bodova.
U svojoj prvoj kompletnoj sezoni za Lotus (sezona 1971.), Fittipaldi završava kao 6. u konačnom poretku sa 16 osvojenih bodova, sa tri podija ali bez ijedne pobjede.
Lotus nastavlja sa poboljšanjem svoga bolida tako da u sezoni 1972., Fittipaldi sa Lotusom 72D, koji je nedvojbeno ponio titulu najboljeg dizajna bolida Formule 1 svih vremena, ostvaruje dominaciju pri čemu osvaja 5 od 11 utrka. Lagano osvaja prvenstvo F1 sa 16 bodova ispred dotadašnjeg prvaka Jackieja Stewarta. Sa 25 godina života postaje najmlađi prvak u historiji F1. Sve je ukazivalo da bi isti uspjeh mogao ponoviti i u narednoj takmičarskoj sezoni. Ali nakon tri pobjede u prve 4 utrke, novi bolid Lotus 72E, kojeg koristi nakon treće utrke sezone, ne pruža vrhunske performanse te ostvaruje lošije rezultate u drugom dijelu prvenstva. To rezultirala obrnutim poretkom prva dva mjesta na kraju prvenstva što znači da Jackie Stewart vraća titulu u svoje ruke. Fittipaldi završava kao drugi sa osvojenih 55 bodova, sa tri pobjede iz prvog dijela sezone i 4 odustajanja u posljednjih 8 utrka.
Nakon što je napustio ekipu Lotusa, Fittipaldi potpisaje ugovor s obećavajućom McLarenom. U sezoni 1974. vozi učinkoviti bolid McLaren M23, ostvaruje 3 pobjede te još 4 podija. U tijesnoj utrci za prvaka pobjeđuje ispred Claya Regazzonija skupivši 55 bodova što je bilo dovoljno za njegovu drugu titulu u Formuli 1. Slijedeće sezone pobjeđuje na dvije utrke (na otvaranju sezone, za Velika nagrade Argentine i poslije na utrci za VN Velike Britanije) i sa skupljenih 45 bodova osvaja 2 mjesto u poretku vozača, iza nadolazećeg asa Niki Laude. Međutim, na vrhuncu svoje karijere u F1, Fittipaldi šokira sve napuštanjem ekipe McLaren i prelaskom u tim svog starijeg brata Wilsona Fittipaldija. U slijedećih 5 godina, do kraja svoje aktivne karijere u F1, ostaje u timu Copersucar-Fittipaldi. U tih 5 godine ne ostvaruje nikakve značajnije rezultate jer ne uspijeva ostvariti ni jednu pobjedu a najbliži tome je bio na domaćem terenu kada je 1978. godine na VN Brazila osvojio 2. mjesto. Sa još jednim 3. mjestom u zadnoj sezoni (sezona 1980.) na Velikoj nagradi SAD upisuje tek drugi i ujedno i posljedni podij u takmičenju Formule 1. thumb|right|thumb|Fittipaldi u bolidu ekipe svog brata Fittipaldi Automotive na domaćem terenu za [[VN Brazila, na stazi Interlagos, 1976. godine]] Na kraju sezone 1980., Emerson Fittipaldi se odlučije na povlačenje iz ovog takmičenja jer po vlastitom priznanju sa dvije posljednje sezone u Formuli 1 je bio jako nezadovoljan: "Bio sam previše uključen u probleme pokušavajući stvoriti timski rad te sam zanemario svoj brak i svoj lični život", iako je u to vrijeme smrt mnogih svojih kolega naveo kao razlog povlačenja iz takmičenja. Bio je tek 33. vozač ali u takmičenju Formule 1 ostao 10 godina. Ne uspijeva završiti sedam od posljednjih deset utrka te zadnje sezone pri čemu ga je u nekoliko puta nadmašio njegov timski kolega, finac Keke Rosberg, koji će poslije i sam postati prvak Formule 1. Poslije karijere, zajedno sa svojim bratom je upravljao timom ali je tim nakon 2 godine zbog minimalnog interesovanja sponzora otišao u stečaj.
Refugij (biologija)
Definicija
Refugij – ponekad jednostavno  nazivan i  utočište ili samo "fuga" – je  lokacija izolirane ili reliktne populacije nekada raširenije vrste. Ova izolacija (alopatrija ) može biti zbog klimatskih promjena, geografije ili ljudskih aktivnosti, kao što su krčenje šuma i prekomjerni lov.
Primjeri
Današnji primjeri refugijskih vrsta su planinske gorile, izolirane na specifičnim planinama u centralnoj  Africi i  australijski morski lav, izolirani na određenim plažama duž jugo-zapadne obale Australije,  uglavnom  zbog ljudskih aktivnosti. Takve posljedice izolacije, u mnogim slučajevima, mogu se vidjeti samo kao privremeno stanje. Međutim, neki refugiji mogu biti dugotrajni, čime imaju mnoge endemske vrste, koje nisu pronađene  na drugom mjestu, jer su  preživjeli kao reliktne populacije. Dugotrajni refugij je Indo-Pacifički topli bazen,  na osnovu otkrića "živog  fosila" od  morske dinoflagelate Dapsilidinium pastielsii,  jer je danas ima samo  u tom području.
Specijacija
Kao primjer studije lokalnog  refugia, Jürgen Haffer  je prvi predložio da se koncept refugija objasni biološkom raznolikošću  populacija  ptica u Amazonije. Haffer je predložio da  su klimatske promjene u kasnom pleistocenu dovele do smanjenja rezervoara naseljivih  šuma u kojima su populacije postale alopatrične. Vremenom, to je dovelo do specijacije populacija iste vrste koje su se našle u različitim refugijima i  evoluirale različito, stvarajući  parapatrične sestrinske vrste. Kada se završio pleistocen, sušni uvjeti su zamijenjeni sadašnjim vlažnim prašumskim  okruženjem, ponovnog refugija. Naučnici su od tada proširili ideju ovog načina specijacije i koriste  ga za objašnjenje  populacijskih  obrazaca u drugim dijelovima svijeta, kao što su Afrika, Evroazija i Sjeverna Amerika. Teorijski, važeći biogeografski obrasci  se mogu koristiti za rekonstrukciju prošlosti refugija: gdje je nekoliko nepovezanih vrsta praćeno istovremenim arealom, takvo područje je možda bilo refugij. Osim toga, trenutna distribucija vrsta sa uskim ekološkim  zahtjevima  ukazuju na povezanost sa prostornim položajem  glacijalnih refugija.
IC 5282
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Daksha
Božanstvo Daksha (sanskrt: दक्ष = "sposoban/iskren") je u hinduističkoj mitologiji jedan od važnijih bogova te sin velikog boga Brahme, kao i brat Agnija, boga vatre. Također, bio je kralj na Zemlji u drevno doba te je prikazivan kao dosta debeo muškarac s glavom jarca.
Hinduistički sveti spisi Matsya Purana, Vishnu Purana i Padma Purana pominju da se Dakshine božanske supruge zovu Prasuti i Panchajani. Daksha je smatrao da je potrebno stvoriti šta je moguće više žena te je sa svojim suprugama stvorio gomilu božica. Njegove najpoznatije kćeri su Khyati (supruga mudraca Bhrigua), Sati (Šivina prva supruga), Svaha (Agnijeva supruga), Aditi, Diti, Rati (supruga boga ljubavi) i Kṛttikā (Plejade).
Njegova kći Sati poznata je i kao Dakshayani.
Kras (Buzet)
Kras (ital. Carse) je bivše naseljeno mjesto u sastavu grada Buzeta, Istarska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Buzet. Na popisu 2021. godine naselje je ukinuto i priključeno naselju Hum.
Bosanska kadulja
Bosanska kadulja (lat. Salvia pratensis var. varbossania) je podvrsta veoma varijabilne poljske kadulje (Salvia pratensis), koju je Karlo Maly opisao prema primjercima sa padina Trebevića, iznad Sarajeva, Bosna i Hercegovina. To je biljka iz porodice Lamiaceae (Labiatae) – usnatice.
Kras (Buzet)
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Kras je imao 12 stanovnika.
Bosanska kadulja
Opis
Vrhbosanska kadulja je trajnica koja naraste do 60 cm, sa jakim i veoma razgranatim korijenovim sistemom. Stabljike su joj uzdignute, jednostavne ili razgranate, obrasle dugim oštrim bijelim dlakama.
Kras (Buzet)
Stanovništvo
Napomena: ''U 1857. i 1869. podaci su sadržani u naselju Erkovčići, a 1921. i 1931. u naselju Hum. Od 1880. do 1910. iskazano kao dio naselja. Na popisu 2021. naselje je ukinuto i priključeno naselju Hum.''
Bosanska kadulja
Opis
Listovi ove kadulje su perasti, dlakavi, sastavljeni od 4-6 parova li­nearnih režnjeva.
Kras (Buzet)
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Kras je imalo 27 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Bosanska kadulja
Opis
Cvjeta u maju. Ocvijeće je rastresito, a u prividnim pršljenima se nalazi po 4-6 cvjetova, na 2–5 mm dugim peteljkama. Cvijetna čašica je jajasto-zvonolika, dužine 3–5 mm i prekrivena oštrim dlakama i žljezdasto istačkana. Krunica je ljubičastoplava (rijetko bijela), duga 9–12 mm, gusto dlakava, a antere su žute. Plod je oraščić, dug oko 2 mm, a širok 1,2-1,3 (-1,4) mm, zaobljen i kestenjastosmeđ, go, bez sjaja.
Ekologija i rasprostranjenje
Ova kadulja raste na zaravnjenim pozicijama, kao što su polja, vinogradi i sl., na nadmorskim visinama od oko 400 m. Može se naći i u područjima koja imaju stepska obilježja. Osobenom kserofilnom gra­đom, prilagođena je klimatskim ekstremima, kao što su suša i visoke ljetne, kao i niske zimske temperature, snažni vjetrovi. Po svim tim prilagodbama, izraziti je heliofit.
Locus clasicus: Salvia pratensis var. varbossania K. Maly, prvoopisana je na donjim padinama Trebevića, iznad Sarajeva, 1904.
RCP9
Podjedinica RPC9 DNK-usmjerene RNK polimeraze III je enzim koji je kod ljudi kodiran genom CRCP.
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 148 aminokiselina, а molekulska težina  16.871 Da.
Funkcija
Ovaj gen kodira membranski protein koji funkcionira kao dio receptorskog kompleksa za mali neuropeptid koji povećava unutarćelijske nivoe cAMP-a. Opisane su alternativno prerađene varijante transkripcije, koje kodiraju različite izoforme.
Darkovac
Darkovac (njem. Darkowatz) je naseljeno mjesto u sastavu općine Čaglin, Požeško-slavonska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Požega.
TASP1
Treonin-aspartaza 1 je enzim koji je kod ljudi kodiran genom TASP1.
Darkovac
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Darkovac je imao 16 stanovnika.
TASP1
Funkcija
Ovaj gen kodira endopeptidazu koja cijepa specifične supstrate slijedeći aspartatne ostatke Kodirani protein prolazi posttranslacijsku autoproteolitsku obradu da bi se generirale alfa i beta podjedinice, koje se ponovno okupljaju u aktivni alfa2-beta2 heterotetramer. Potrebno je cijepati MLL, protein potreban za održavanje ekspresije gena HOX i TFIIA, bazni faktor transkripcije. Utvrđeno je da cijepanje transkripcijskog faktora II A pokreće spermatogenezu.
Darkovac
Stanovništvo
Napomena: Iskazuje se kao naselje od 1900.
TASP1
Funkcija
Opisane su alternativno prerađene varijante transkripta, ali njihova biološka valjanost nije utvrđena.
Darkovac
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Darkovac je imalo 12 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
TASP1
Aminokiselinska sekvenca
C: Cistein D: Asparaginska kiselina E: Glutaminska kiselina F: Fenilalanin G: Glicin H: Histidin I: Izoleucin K: Lizin L: Leucin M: Metionin N: Asparagin P: Prolin Q: Glutamin R: Arginin S: Serin T: Treonin V: Valin W: Triptofan Y: Tirozin
Klinički značaj
Taspaza1 je prekomjerno izražena u primarnim ljudskim karcinomima i funkcionira kao neonkogen ovisna proteaza, koja koordinira karcinomsku proliferaciju ćelija i apoptozu. Zato taspaza 1 može poslužiti kao nova terapijska meta protiv raka.
Slivna
mini|280px|Slivna, spomenik GEOSS - geometrijskog središta Slovenije na koordinatama 46.11994°N, 14.81533°W Slivna je naseljeno mjesto u sastavu općine Litija, regija Zasavska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Litija.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Slivna je imala 134 stanovnika.
Gornja Visočka
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Gornja Visočka je imala 16 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Gornja Visočka je imalo 28 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Palermo FC
Palermo Football Club je profesionalni italijanski nogometni klub iz Palerma, regija Sicilija. Takmiči se u Serie B, drugom rangu italijanskog nogometa.
Historija
Klub je osnovan 1900. godine kao Anglo Palermitan Athletic and Football Club. Sadašnji naziv usvaja 1987. godine. Tokom historije igrao je u svim profesionanim ligama Italije. Tri puta je igrao finale nacionalnog kupa. Pet puta je bio osvajač Serie B. Od 1932. godine igra na stadionu Renzo Barbera.
George Jean Nathan
George Jean Nathan (izgovor: Džordž Džîn Nejtan) bio je američki pisac, novinar i pozorišni kritičar.
Djetinjstvo i studij
Nathan je imao nastavu kod kuće, predavali su mu tutori. Otac ga je rano ostavio, te se s majkom preselio u Cleveland, gdje je pohađao srednju školu. Upisao se na Univerzitet Cornell, gdje se istakao kao vrhunski mačevalac. Učlanio se u studentsko udruženje Quill and Dagger. Već kao student pisao je za univerzitetske novine Sun i humoristički list Widow. Nakon završetka radio je kao novinar za New York Herald.
Rad
Nezadovoljan svakodnevnicom novinara, napustio je New York Herald i počeo pisati za razne novine. Počinje se baviti i pozorišnom kritikom. 1908. piše kritike o The Smart Setu i susreće H. L. Menckena, s kojim sklapa prijateljstvo. 1924. zajedno izdaju časopis The American Mercury. Nathan je također osnivač novina American Spectator, koje su izlazile između 1932. i 1935.
Zbog brojnih kritika o Broadwayu nije bio omiljen kod glumaca. Ipak, Eugene O'Neill i Sean O'Casey družili su se s njim jer su njegove kritike pomogle da postanu poznatiji.
Imao je vezu s nekim glumicama, a među poznatijim je bila Lillian Gish, koja ga je i napustila. Vjenčao se 1955. sa dosta mlađom Julie Haydon.
Nathan je umro 1958. u dobi od 76 godina, u New York Cityju.
Nagrada "George Jean Nathan"
Nagrada "George Jean Nathan", koja se dodjeljuje za najbolje pozorišne kritike, dobila je naziv po njemu.
Royal Harwood Frost
Royal Harwood Frost (Rojel Harvud Frost) (25. februar 1879 Salem, Massachusetts–11 maj 1950 Shreveport, Louisiana) bio je američki astronom. Otkrio je nove 454 magline.
Djetinjstvo
Rođen kao jedno od desetoro djece bračnog para Albinus Finney Frost (Elbinus Fini) i Emma Jane Richardson (Ema Džejn Ričardson).
Brak
Oženio je Caroline Eliza Mayhew (Kerolin Eliz Mejhu) s kojom je imao djecu: Caroline, Martha (Marta) Ričardson, Barbara, Rojel Harvud junior, William (Vilejem) Mejhu.
Rad kao astronom
Frost je bio astronomski pomoćnik na opservatoriji Harvard od 1896. do 1908., pod direktorstvom Edward Charles Pickering-a. Od 1902. do 1905. je radio na stanici Arequipa u Peruu, koristeći 24-inčni f/5.6 Bruce-ov fotografski refraktor, kojeg su napravili Alvan Clark & Sons i koji je dovršen 1893. Njegova opažanja maglina (slijedeći DeLisleja Stewarta) i koristeći četverosatne ploče su objavljena u Harv. Ann. 60, 179 (1908). Otkrio je 454 nova objekta, uključena u IC II (Drugi indeksni katalog maglina pronađenih u godinama između 1895. do 1907.; sa zabilješkama i ispravkama u Novom općem katalogu i u Indeksnom katalogu od 1888. do 1894., Mem. Roy. Astron. Soc., Vol. 59, Part 2, p. 105, 1908). Nakon premještanja Bruce-ovog teleskopa u Boyden stanicu u Bloemfontein, Južnoafrička Republika godine 1926., Harvard mu je ponudio posao, ali on nije otišao. Umjesto toga je pokrenuo farmu za proizvodnju mlijeka u Tingo-u, Peru. Umire 11 maja 1950 u Shreveportu, Louisiana.
Megagrad
Megagrad ili velegrad jest vrlo velik grad, obično sa populacijom većom od 10 miliona ljudi. Precizne definicije za megagrad se razlikuju pa tako Odjel za ekonomska i socijalna pitanja Ujedinjenih nacija u svom izvještaju Očekivanja u pogledu svjetske urbanizacije za 2018. godinu uvrstio je urbane aglomeracije s preko 10 miliona stanovnika. Izvještaj Univerziteta u Bonnu navodi da se megagradovi obično definiraju kao metropolitanska područja s ukupnom populacijom od 10 ili više miliona ljudi. Međutim, u pojedinim izvorima se navodi da su kriteriji za status megagrada populacija od 5 do 8 miliona stanovnika uz gustoću naseljenosti od 2.000 stanovnika po km2. Termini kao što su konurbacija, metropola i metropleks također se primenjuju za megagradove.
Ukupan broj megagradova u svijetu varira od izvora do izvora: prema UN-u iz 2018. u svijetu je postojalo 33 megagrada, prema CityPopulation.de (2020.) bilo ih je 37 a prema Demographia iz 2020. bilo je ukupno 35 takvih gradova. Mnoge od ovih urbanih aglomeracija nalaze se u Kini i Indiji. Ostale četiri države s više mega gradova su Sjedinjene Američke Države, Brazil, Pakistan i Japan. Afrički megagradovi nalaze se u Nigeriji, Egiptu i DR Kongu. Evropski megagradovi prisutni su u Rusiji, Francuskoj, Velikoj Britaniji i Turskoj. Megagradovi se također nalaze i u Latinskoj Americi, u Brazilu, Meksiku, Kolumbiji, Peruu i Argentinu. Neki izvori identificiraju Tokio (područje šireg Tokija) kao najveći megagrad na svijetu, dok neki drugi takav status pripisuju kineskom Guangzhouu koji se nalazi u Delti Biserne rijeke.
Black Smoke
Porijeklo i izdanje
Nakon što je je izabrana kao zamjena za finale emisije Unser Song für Österreich, Anna je objavila da će pjesma "Black Smoke" biti njen drugi izbor u finalu. Isječak dužine jedne minute objavljen je 27. februara 2015. godine. Pjesma je postala dostupna za preuzimanje 2. marta 2015. godine, svega nekoliko dana prije izbora.
Planirano je da pjesmu izvede pjevačica Ivy Quainoo.
Kompozicija i razvoj
"Black Smoke" je pjesma dužine tri minute i dvanaest sekundi soul žanra sa elementima popa i jazza. Pjesmu je napisala i komponovala britanska pjevačica Ella McMahon (bolje poznatija kao Ella Eyre), Michael Harwood kao i Tonino Speciale.
Prema izjavi Anne Sophie, pjesma govori o "ljubavi, zabavljanju i o svemu šta se ima". Pjesma je poslije prekida dvije osobe koje su duže vrijeme bile u vezi te više ne prepoznaju jedno drugog i "ne mogu reći niti tri riječi".
Kritike
Pjesma je uglavnom pozitivno primljena. Pjesma je dobila pet recenzija na stranici Wiwibloggs, te je dobila prosječnu ocjenu od 7/10. Louis joj je dao recenziju od 7/10 rekavši da je "pjesma solidna" te da je "zabavna za slušati i ima znatno puno energije". Max je također dao 7/10 te je dao kometar da je ova pjesma bolja od Annine prve pjesme "Jump the Gun", te da je "mirna, zabavna i ispoljava vibru koja će privući narod". Mikhail i Patrick su pjesmu ocjenili sa 9/10, te je Mikhail rekao da "pjesma ima cijeli stav pjesme “Jump the Gun”, samo što je utrostručen" dok je Patrick izjavio da je Annina glas moćan te da je melodija pjesme posebna. Robyn je pjesmi dala recenziju od 7/10 i opisala je kao "tipičnu pop pjesmu".
Izvođenja uživo
Pjesma je prvi put izvedena na finalu njemačkog izbora za pjesmu Eurovizije Unser Song für Österreich (njem. Naša pjesma za Austriju). Izvedena je tri puta: dva puta kada se Sophie kvalificirala u drugu i treću rundu takmičenja i još jednom kad je proglašena za pobjednika takmičenja. Sophie je izvela pjesmu na finalu Eurosonga 2015. godine u Beču, Austriji, te se plasirala na posljednje mjesto sa nula poena. Iako i domaćin takmičenja (Austrija) nije imao poena, prvenstveno je pjesma postavljena na 26. mjesto (pretposljedni plasman), nakon ponovnog pregleda rezultata nakon finala, ustanovljeno je, nakon korištenja pravila za pripetavanje prema kojima pjesma koja je izvedena prva dobija viši plasman, da je pjesma "Black Smoke" ipak završila na posljednjom (27.) mjestu.
Brezove Dane (Maglaj)
Brezove Dane su naseljeno mjesto u općini Maglaj, Bosna i Hercegovina.
Svjetsko prvenstvo u atletici 2017 – 10.000 m (žene)
Takmičenja na 10.000 m za žene na Svjetskom prvenstvu u atletici 2017. održano je 5. augusta na Olimpijskom stadionu u Londonu. Almaz Ayana iz Etiopije s najbržim vremenom 30:16.32 osvojila je zlatnu medalju. Tirunesh Dibaba, također iz Etiopije, osvojila je srebro, dok je Agnes Jebet Tirop iz Kenije osvojila bronzanu medalju.
Raspored
Sva vremena prikazana su po lokalnom vremenu (BST/UTC +1).
Zemlje učesnice
Učestvovalo je 34 takmičarki iz 20 država.
Rezultati
mini|desno|250px|Pobjednica utrke [[Almaz Ayana.]]
Finale
Finalna utrka održana je 5. augusta 2017. u 20:12 (BST).
Beta polipeptid luteinizirajućeg hormona
350px|right 350px|thumb|right|Kod čovjeka, genski lokus LHB je na dugom (q) kraku [[hromosom 19 (čovjek)|hromosomu 19.]]
Beta podjedinica luteinizirajućeg hormona ili alutropinska podjedinica beta ili LHβ je polipeptid koji je, skupa sa glikoproteinskog hormonat zajednički za sve gonadotropinske hormone, a stvara reproduktivne signalizirajuće moleule luteinizirajućeg hormona. Kod ljudi, njegovu sintezu kodira gen LHB.
Gen
Beta podjedinica luteinizirajućeg hormona kodirana je jednim genom kod svih sisara. U primata ovaj gen nalazi se u klasteru koji je nastao umnožavanjem gena, a uključuje i više redundantnih gena koji kodiraju beta podjedinicu horionskog gonadotropina, kao i nekoliko nefunkcionalnih pseudogena. Kod ljudi su oni povezani na poziciji 19q13.3 hromosoma 19. U kopitara, beta podjedinica polipeptida luteinizirajućeg hormona i horionski gonadotropin imaju identične skeletne sekvence, a razlikuju se samo po bočnim lancima ugljikohidrata, a proizvod su jednog gena.
Funkcija
Ovaj gen je član porodice glikoproteinskih hormona beta lanca i kodira beta podjedinicu luteinizirajućeg hormona (LH). Glikoproteinski hormoni su heterodimeri koji se sastoje od zajedničke podjedinice alfa i jedinstvene beta podjedinice (ovog proteina) koja daje biološku specifičnost. LH se ispoljava u hipofizi i podstiče spermatogenezu i ovulaciju, stimulirajući testise i jajnike na sintezu steroida.
Klinički značaj
Mutacije u ovom genu povezane su sa hipogonadizmom koji karakterizira neplodnost i pseudohermafroditizam.
Brusnica (Maglaj)
Brusnica je naseljeno mjesto u općini Maglaj, Bosna i Hercegovina.
13 Monocerotis
13 Monocerotis (13 Mon) je zvijezda u sazviježđu Jednorog. Udaljena je 1509 sg od Sunca. Ubraja se u bijele naddivove spektralne klase A. 13 Mon ima prividan sjaj od 4.5. Njena sjajnost je 10.800 puta veća od Sunčeve, radijus je 37 puta veći, masa 9 puta veća od Sunca. Nalazi se pet uglovnih stepeni južno od poznate emisijske magline Rozeta (Caldwell 49, en. Rosette nebula).Nastala je iz zvjezdanog jata NGC 2264 koji se nalazi 3.6 uglovnih stepeni sjeveroistočno od nje. Kao rezultat interstelarne prašine koja je okružuje 13 Mon je prividno okružena odraznom maglinom. Godišnje gubi, zbog procesa identičnog Sunčevom vjetru, 10 milijardi masa Sunca.
Djedina Rijeka
Djedina Rijeka je naseljeno mjesto u sastavu općine Čaglin, Požeško-slavonska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Požega.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Djedina Rijeka je imalo 165 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
IC 3633
IC 3633 (također poznat kao PGC 42426) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 93 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Djevica. Najveći prečnik je 0,50 (14 hiljade sg) a najmanji 0,3 uglovnih minuta (8 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Royal Harwood Frost 10. maja 1904. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Svjetsko prvenstvo u daljinskom plivanju 2015 – 5 km (muškarci)
Rezultati
Utrka je startala u 13:00 po lokalnom vremenu (UTC + 3).
Eurosong 2020.
[[Datoteka:ESC 2020 Map.svg|mini|344x344px|
]] Eurosong 2020. je trebalo biti 65. izdanje Eurosonga. Trebao je biti održan u Holandiji, u maju 2020. nakon što je holandski predstavnik Duncan Laurence pobjedio s pjesmom "Arcade" na takmičenju u Izraelu prethodne godine. Zbog pandemije koronavirusa Eurosong 2020. se neće održati.
RNK polimeraza
thumb|RNK- polimeraza (ljubičasta) odmotavajući dvostruku spiralu DNK koristi jedan lanac (tamnije narandžasta) kao predložak za stvaranje jednolančane [[informacijska RNK|informacijske RNK (zelena)]] RNK-polimeraza (skraćeno RNKP ili RNKpol i službeno DNK usmjerena RNA-polimeraza) – u molekulskoj biologiji – je enzim koji sintetizira RNK prema matričnom polulancu  DNK.
Korištenjem enzima helikaza, RNKP lokalno otvara dvolančanu DNK, tako da se jedan lanac izloženih nukleotida može koristiti kao predložak za sintezu RNK, u procesu zvanom transkripcija. Transkripcijski faktor i pridružena transkripcija kompleksa medijatora moraju biti vezani za mesto vezanja DNK zvano regija promotora, prije nego što RNKP može pokrenuti despiralizaciju DNK na tom položaju. RNKP ne samo da započinje transkripciju RNK, već i dovodi nukleotide u određeni položaj, olakšava vezanje i izduživanje, ima suštinske sposobnosti ispravki i zamjene, kao i sposobnost prepoznavanja završetka. Kod eukariota, RNKP može graditi lance dužine sve do 2,4 miliona nukleotida.
RNKP proizvodi RNK koja je, funkcijski, ili za kodiranje, proteinskog lanca tj. informacijska RNK (iRNK); ili nekodiranje (takozvani "RNK geni"). Postoje najmanje četiri funkcijska tipa RNK gena:
RNK-polimeraza bitna je za život i nalazi se u svim živim organizmima i mnogim virusima. Ovisno o organizmu, RNK-polimeraza može biti proteinski kompleks (multi-podjedinica RNKP) ili se sastojati samo od jedne podjedinice (RNKP, ssRNKP), od kojih svaka predstavlja neovisnu lozu. Prva se nalazi kod bakterija, arheja i eukariota, dijeleći sličnu strukturu jedra i mehanizam. Potonji se nalazi u bakteriofagu, kao i u eukariotskim hloroplastima i mitohondrijama, a povezan je sa modernim DNK-polimerazama. Eukariotski i arhejski RNKP-ovi imaju više podjedinica nego bakterijski i njima se drugačije kontrolira.
Bakterije i arheje imaju samo jednu RNK-polimerazu. Eukarioti imaju više tipova jedarnih RNKP-a, od kojih je svaki odgovoran za sintezu različitog podskupina RNK:
Struktura
Nobelova nagrada za hemiju za 2006. godinu dodeljena je Rogeru D. Kornbergu za stvaranje detaljnih molekularnih slika RNK-polimeraze tokom različitih faza procesa transkripcije.
U većini prokariota, jedan tip RNK-polimeraze transkribira sve tipove RNK. RNK-polimeraza "jedra" E. coli sastoji se od pet podjedinica: dvije alfa (α) podjedinice od 36 kDa, beta (β) podjedinica od 150 kDa, beta podjedinica (β′) od 155 kDa i mala omega (ω) podjedinica. Faktor sigma (σ) veže se za jedro, tvoreći holoenzim. Nakon započinjanja transkripcije, faktor se može odvezati i pustiti jedarni enzim da nastavi sa svojom aktivnošću. Jezgreni kompleks RNK-polimeraze tvori strukturu "rakova kandža" ili "stezna čeljust" sa unutrašnjim kanalom koji prolazi cijelom dužinom. RNK-polimeraze eukariota i arhea imaju sličnu strukturu jezgra i rade na sličan način, iako imaju mnogo dodatnih podjedinica.
Svi RNAP-ovi sadrže metalni kofaktori, posebno katione cinka i magnezija, koji pomažu u procesu transkripcije.
Funkcija
thumb| Elektronska [[micrografija DNK-polulanaca ukrašenih stotinama molekula RNKP, premalih su da bi se razložile. Svaki RNKP transkribira RNA-lanac, koji se može vidjeti kako se grana od DNK. Begin označava 3' kraj DNK, gdje RNKP započinje transkripciju; End označava 5 'kraj, gdje su duže molekule RNK potpuno transkribirane.]]
Kontrola procesa transkripcije gena utiče na obrasce ekspresije gena i, prema tome, omogućava ćelijama da se prilagode promenljivom okruženju, obavlja specijalizovane uloge u organizmu i održava osnovne metaboličke procese neophodne za preživljavanje. Stoga nije iznenađujuće da je aktivnost RNKP-a duga, složena i visoko regulirana. U bakteriji Escherichia coli identificirano je više od 100 faktora transkripcije, koji modificirauju aktivnost RNKP-a.
RNKP može inicirati transkripciju na specifičnim sekvencama DNK, poznatim kao promotori. Zatim proizvodi RNK-lanac, koji je komplementarna kopija DNK-lanca. Proces dodavanja nukleotida lancu RNK poznat je kao elongacija (izduživanje); u eukariotima RNKP može graditi lance sve dok 2,4 miliona nukleotida (puna dužina distrofinskog gena). RNKP će preferencijski prezentirati svoj RNK transkript na specifičnim sekvencama DNK, kodiranim na kraju gena, koji su poznati kao terminatori.
Proizvodi RNAP-a uključuju:
RNAP postiže sintezu de novo. To je u stanju učiniti jer specifične interakcije s inicirajućim nukleotidom čvrsto drže RNKP, olakšavajući hemijski napad na dolazni nukleotid. Takve specifične interakcije objašnjavaju zašto RNAP radije započinje transkripte s ATP-om (slijedi GTP, UTP, a zatim CTP). Za razliku od DNK polimeraze, RNAP uključuje helikazu aktivnost, stoga nije potreban poseban enzim za odmotavanje DNK.
Inicijacija
Vezanje RNK-polimeraze u bakterijama uključuje sigma faktor prepoznavanja promotorskog jezgra koje sadrži –35 i –10 elemenata (koji se nalaze prije početka sekvence koja će se transkribirati), a kod nekih promotora i α podjedinica C-krajevog domena koji prepoznaje uzlazne elemente promotora. Postoji više zamjenjivih sigma faktora, od kojih svaki prepoznaje zaseban skup promotora. Na primjer, u E. coli, σ70 izražen je u normalnim uvjetima i prepoznaje promotore za gene potrebne u normalnim uvjetima ("domaćinski geni"), dok σ32 prepoznaje promotore gena potrebnih na visokim temperaturama ("geni toplotnog šoka". U arhejama i eukariotima, funkcije bakterijskog općeg transkripcijskog faktora sigme obavljaju višestruki opći transkripcijski faktori, koji djeluju zajedno. Zatvoreni kompleks RNK-polimeraznog-promotora obično se naziva "kompleks transkripcijske inicijacije".
Nakon vezanja za DNK, RNK-polimeraza prelazi iz zatvorenog u otvoreni kompleks. Ova promjena uključuje razdvajanje DNK lanaca kako bi se formirao odmotani dio od približno 13 bp, koji se naziva "mjehurić transkripcije". Superspirala ima važnu ulogu u aktivnosti polimeraze zbog odmotavanja i premotavanja DNK. Budući da su regije DNK ispred RNKP-a odmotane, postoje kompenzacijski pozitivni super-namotaji. Regije iza RNKP-a se premotavaju i prisutni su negativni supernamotaji.
"Bijeg" promotora
RNK-polimeraza tada počinje sintetizirati početni DNK-RNK heterodupleks, s ribonukleotidima baznim uparenim u matricu DNK lanca prema Watson-Crickovoj interakciji baznog uparivanja. Kao što je gore napomenuto, RNK-polimeraza uspostavlja kontakt sa promotorskom regijom. Međutim, ovi stabilizacijski kontakti inhibiraju sposobnost enzima da pristupi DNK i dalje nizvodno, a time i sintezu produkta pune dužine. Da bi nastavila sintezu RNK, RNK-polimeraza mora „pobjeći“ iz promotora. Mora održavati kontakte promotora, dok odmotava više nizvodnih DNK za sintezu, "uvujanje" više nizvodnih DNK u inicijacijski kompleks. > Za vrijeme tranzicije bijega promotora, RNK-polimeraza se smatra "intermedijarom pod stresom". Termodinamički stres akumulira se od aktivnosti odmotavanja i sabijanja DNK. Kada je DNK-RNK heterodupleks dovoljno dug (~ 10 bp), RNK-polimeraza oslobađa svoje gornje kontakte i efikasno postiže prelazak promotora u fazu izdužeivanja/elongacije. Heterodupleks u aktivnom centru stabilizira kompleks izduživanja.
Međutim, "bijeg" promotora nije jedini ishod. RNK-polimeraza također može ublažiti stres, oslobađanjem svojih nizvodnih kontakata, zaustavljanjem transkripcije. Pauzirani kompleks transkripcije ima dvije mogućnosti: (1) oslobađanje novonastalog transkripta i novo započinjanje kod promotora ili (2) ponovno uspostavljanje novog 3'OH na na aktivnom mjestu novonastalog transkripta, putem katalitske aktivnosti RNK-polimeraze i ponovnim probijanjem DNK kako bi se omogućio bijeg promotora. Abortivna inicijacija, neproduktivni ciklus RNK-polimeraze prije tranzicije bijega promotora, rezultira kratkim fragmentima RNK od oko 9 bp u procesu poznatom kao abortivna transkripcija. Opseg abortivnog započinjanja ovisi o prisutnosti faktora transkripcije i snazi kontakata promotora.
Elongacija
thumb|TranskripcijA RNK-polymeraze II: proces izduživanja transkripta olakšan rastavljanjem [[nukleosoma.]] thumb|RNKP [[Thermus aquaticus|T. aquaticus tokom izduživanja. Dijelovi enzima postali su prozirni kako bi put RNK i DNK bio jasniji. Magnezijev ion (žuti) nalazi se na aktivnom mjestu enzima.]]
Ostaci aspartila (asp) u RNKP-u zadržavaju se na ionima Mg2+, koji će zauzvrat koordinirati fosfate ribonukleotida. Prve Mg2+ zadržavat će α-fosfat NTP-a koji treba dodati. To omogućava nukleofilni napad 3'OH iz RNK-transkripta, dodajući još jedan NTP-lanac. Drugi ion Mg2+ zadržat će pirofosfat NTP-a. Ukupna jednadžba reakcije je:
Tačnost
Za razliku od lektorskih mehanizama DNK-polimeraze, mehanizmi RNKP-a istraženi su tek nedavno. „Lektorsko“ ispravljanje započinje odvajanjem pogrešno uklopljenih nukleotida DNK predloška. Ovo zaustavlja transkripciju. Polimeraza se zatim vraća za položaj jedan i cijepa dinukleotid koji sadrži neusklađeni nukleotid. U RNK-polimerazi to se događa na istom aktivnom mjestu koje se koristi za polimerizaciju i stoga se znatno razlikuje od DNK-polimeraze, gdje se lektura događa na određenom aktivno mjesto|aktivnom mjestu nukleaze.
Ukupna stopa grešaka je oko 10−4 to 10−6.
Terminacija
U bakterija, završetak transkripcije RNK može biti rho-ovisan ili rho-neovisan. Prvi se oslanja na rho faktor, koji destabilizira DNK-RNK heterodupleks i uzrokuje oslobađanje RNK. Potonji, poznat i kao suštinski završetak, oslanja se na palindromski region DNK. Transkribiranje regije uzrokuje stvaranje strukture "ukosnice" transkripcije RNK koja stvara petlju i veže se za sebe. Ova struktura ukosnice često je bogata baznim parovima G-C, što je čini stabilnijom od samog DNK-RNK hibrida. Kao rezultat, hibrid od osam bp DNK-RNK u transkripcijskom kompleksu prelazi u hibrid od četiri bp. Ova posljednja 4-bazna para su slabi A-U bazni parovi i cijeli RNK-transkript otpast će s DNK.
Završetak transkripcije u eukariota manje je razumljiv nego kod bakterija, ali uključuje cijepanje novog transkripta, praćeno dodavanjem adenina na novom 3' kraju, neovisno o matrici, u procesu koji se naziva poliadenilacija.
Ostali organizmi
S obzirom na to da DNK– i RNK-polimeraze provode polimerizaciju nukleotida ovisnu o kalupu, moglo bi se očekivati da će dva tipa enzima biti strukturno povezane. Međutim, rendgenska kristalografska studija oba tipa enzima otkrivaju da, osim što sadrže kritični ion Mg2+ na katalitskom mjestu, oni praktično nisu međusobno povezani ; zaista se čini da su nukleotidni polimerizacijski enzimi, koji su ovisni o predlošku nastali dva puta neovisno tokom rane evolucije ćelija. Jedna loza dovela je do modernih DNK-polimeraza i reverznih transkriptaza, kao i do nekoliko jednolančanih RNK-polimeraza (ssRNAP) iz faga i organela. The other multi-subunit RNAP lineage formed all of the modern cellular RNA polymerases.
Bakterije
Kod bakterija, isti enzim katalizira sintezu iRNK i nekodirajuća RNK (ncRNA).
RNAP je velika molekula. Jezgro ima pet podjedinica (~ 400  kDa)
Da bi se vezalo za promotore, jezgro RNKP povezuje se s faktorom inicijacije transkripcije sigma (σ) da bi se formirao holoenzim RNK-polimeraze. Sigma smanjuje afinitet RNAP-a za nespecifičnu DNK, istovremeno povećavajući specifičnost za promotore, omogućavajući započinjanje transkripcije na tačnim mjestima. Kompletni holoenzim stoga ima šest podjedinica: β'βαI and αIIωσ (~450 kDa).
Eukarioti
thumb|Struktura eukariotske RNK polimeraze II (svijetloplava) u kompleksu sa [[Alfa-amanitin α-amanitinom (crvena), jakim otrovom koji se nalazi u gljive sa smrtnim posljedicama koji cilja ovaj vitalni enzim]] Eukaryoti imaju više tipova jedarnih RNKP-ova, od kojih je svaki odgovoran za sintezu posebne podskupine RNK. Svi su međusobno strukturno i mehanički povezani i s bakterijskim RNKP-om:
Hloroplasti također sadrže drugu, strukturno i mehanički nepovezanu, jednopodjedinicu RNKP ("jedrom kodirana polimeraza, NEP"). Eukariotske mitohondrije koriste POLRMTjednodijelnu, kodiranu jezgru RNKP]]. Takve fagima-slične polimeraze u biljkama nazivaju se RpoT.
Archaea
Archaea imaju jedan tip RNKP-a, odgovornog za sintezu svih RNK. Njihov RNKP strukturno je i mehanički sličan bakterijskom RNKP-u i eukariotskom nuklearnom RNKP-u I, a posebno je usko strukturno i mehanički povezan s eukariotskim jedarnim RNKP-om II.
Podjedinica RNKP-a arhea prethodno je koristila "RpoX" nomenklaturu gdje je svakoj podjedinici dodeljeno slovo na način koji nije povezan sa bilo kojim drugim sistemom. U 2009., predložene je numeriranje po novoj nomenklaturi, zasnovana na eukariotskoj Pol II podjedinici "Rpb.
Virusi
thumb|right|T7 RNK- polimeraza koja stvara [[iRNK (zelena) iz DNK predloška. Protein je prikazan u obliku ljubičaste vrpce. Slika je izvedena iz linka PDB 1MSW
Ortopoksvirus i neki drugi nukleocitoplazmatski veliki DNK virusi sintetiziraju RNK pomoću vizuelno kodiranog višepodjediničnog RNKP. Oni su najsličniji eukariotskim RNKP-ima, s tim da su neke podjedinice minimizirane ili uklonjene. Exactly which RNAP they are most similar to is a topic of debate. Većina drugih virusa koji sintetiziraju RNK koriste nepovezane mehanizme.
Historija
RNKP su nezavisno otkrili Charles Loe, Audrey Stevens i Jerard Hurwitz 1960. Do tada je polovinu Nobelove nagrada za fiziologiju ili medicinu dobio Severo Ochoa, za otkriće onoga za šta se vjerovalo da je RNKP,, , ali se umjesto toga pokazalo da je to  polinukleotid fosforilaza.
Prečišćavanje
RNK-polimeraza može se izolirati na sljedeće načine:
Također se primjenjuju i kombinacije gore navedenih tehnika.
Vanjski linkovi
(Wayback Machine copy)