cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Charles Rolls
Biografija
Rolls je također bio i jedan od prvih avijatičara. Bio je osnivač kluba pod nazivom Royal Aero Club i druga osoba koja je dobila dozvolu da leti sa tim klubom. 2 juna 1910. je bio prva osoba koja je napravila besprekidno dvostruko prelijetanje Engleskog Kanala.
Iste godine je poginuo u avionu, kada se odvojio rep njegovog Wright Flyera na mjestu Bournemouth. Bio je prvi Britanac koji je poginuo u avionskoj nesreći. U sjećanju na njega podignuta je i statua na Agincourt Squareu u Monmouthu.
Truman Capote
mini|desno|Truman Capote (1959)
Truman García Capote (30. septembar, 1924. – 25. august, 1984.) američki je pisac i jedan od najznačajnijih predstavnika američke književnosti nakon Drugog svjetskog rata.
Biografija
Prvi roman Drugi glasovi, druge sobe objavio je 1948. godine i njime odmah postiže međunarodni uspjeh. Objavljivao je kratke priče, romane, novele, filmske scenarije, reportaže i drame. Reportaže je objavljivao u New Yorkeru.
Caopte je bio posebno posvećen kratkoj priči i smatrao je da je ona najsavršeniji književni žanr, no u njegovom književnom opusu, najznačajnije mjesto ima roman Hladnokrvno ubistvo, koji je zasnovan na istinitoj priči iz crne hronike. Da bi odredio roman Hladnokrvno ubistvo, Capote je skovao novi termin, dokumentarni roman, taj termin se kasnije upotrebljava od brojnih drugih pisaca, književnih kritičara i teoretičara.
Capote je dva puta dobio prestižnu nagradu O'Henry koja se dodjeljuje jednom godišnje za iznimne kratke priče, te je bio član Nacionalnog instituta za književnost i umjetnost.
U izdanju izdavačke kuće "Vrijeme" iz Zenice, 2005. godine, u knjizi pod nazivom "Muzika za kameleone" je izašla zbirka Capoteovih najboljih priča, zajedno sa kratkim dokumentarnim romanom "Izrezbareni mrtvački kovčezi" koju je s engleskog preveo Miroslav Ladan).
Zlatan Zuhrić-Zuhra
Zlatan Zuhrić - "Zuhra", (Zagreb, 21. aprila 1962.) je hrvatski glumac, komičar i televizijski voditelj.
Privatni život
Otac mu je porijeklom iz Cazina, a majka iz Dubrovnika. Rođen je u Zagrebu i odrastao na Črnomercu. Nakon završene V. gimnazije u Zagrebu Zlatan Zuhrić je diplomirao na Fakultetu elektrotehnike i računarstva u Zagrebu.
Iva Šulentić
Iva Šulentić, (Zagreb, 15. maja 1983.) jest hrvatska televizijska i radijska voditeljica, spikerica i glumica.
Od februara 2014. ambasadorica je kampanje "Dislajkam mržnju - NE govoru mržnje na Internetu", koju je pokrenulo Vijeće Evrope. Porijeklom je iz Like.
Voditeljske uloge
HRT:
SPTV:
Radio:
Alminoprofen
Alminoprofen je lijek koji spada u grupu nesteroidnih antiupalnih lijekova.
Dragan Šimšić
Dragan Šimšić je bosanskohercegovački pisac i književnik.
Rođen u Mokra Gora, Višegradu 1948. godine. Završio je Filozofski fakultet u Sarajevu. Profesor je maternjeg jezika i književnosti. Živi i radi u Zavidovićima.
Objavljene zbirke pjesama:
Putopis:
Zbirka pripovjedaka:
Romani:
NGC 6338
NGC 6338 (također poznat kao MCG 10-24-116, PGC 59947 i UGC 10784) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 378 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Zmaj. Najveći prečnik je 1,50 (165 hiljada sg) a najmanji 1,0 uglovnih minuta (110 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 24. aprila 1789. godine.
Dragan Šimšić
Autor i koautor, scenarista i pisac tekstova dokumentarnih filmova (Hadži-voda, Hoćemo-nećemo, Učenje engleskog jezika uz program MTV, Generacija koja traje, Zavidovići)
Recenzent, urednik časopisa Slovo struke, Lastavice, Radovi Zavičajnog kluba "Zavidovićko srce" Zavidovići, ...
Poikilotermija
Poikilotermnija i poikilotermnost (grč. ποικίλος - poikilos = mnogostruki, mnogoliki + θερμός - thermos = toplota) ili (ponekad) i zastarjelo hladnokrvne životinje su fiziološko stanje životinja koje nemaju stalnu tjelesnu temperaturu, koja im zavisi od temperature okruženja.
Većina životinja su hladnokrvne. To su gotovo sve ribe, gmizavci, vodozemci, insekti i drugi beskičmenjaci. Biljke i drugi organizmi generalno su poikilotermni (iako postoje neke biljke koje bar u nekim organima mogu upravljati temperaturom). Suprotno tome, manje-više stalnu tjelesnu temperaturu imaju samo ptice i sisari (toplokrvne životinje).
Tjelesna temperatura poikilotermnih životinja najčešće odgovara temperaturi okoline. Pri nižoj temperaturi uglavnom su manje aktivne. Neke hladnokrvne životinje mogu svojim ponašanjem utjecati na temperaturu tijela. Tako mnogi gmizavci traže sunčana ili sjenovita mjesta, ovisno o tome da li žele podići ili sniziti svoju tjelesnu temperaturu. Insekti koji žive u velikim grupama, kao mravi, pčele, stršljeni ili termiti, zagrijavaju se podrhtavanjem mišića ili mahanjem krilima, odnosno poticanjem strujanja zraka omogućuju određeno hlađenje.
Matica crnogorska
Matica crnogorska je crnogorska kulturna institucija.
"Matica afirmiše državotvornu kulturu i nacionalni identitet crnogorskog naroda i obavlja aktivnosti kojima se promoviše i razvija multietnički karakter Crne Gore", stoji u Zakonu o Matici crnogorskoj.
Matica crnogorska je bila jedna od glavnih pobornika crnogorske nezavisnosti.
Osnovana je 1993. godine.
Sadašnji predsjednik je Dragan Radulović.
Šakal
mini|desno|250px|Canis mesomelas Šakal je jedna vrsta divljeg psa koji vodi noćni život. Kruži savanom u paru ili u čoporu u potrazi za hranom: glodarima, zečevima, zmijama i gušterima. Često slijedi hijenu, ali se leševima približava tek kada se hijene udalje.
Šmiklavž
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Slovenj Gradec.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Šmiklavž je imao 143 stanovnika.
Grb Kosova
Grb Kosova je usvojen 17. februara 2008. godine od strane Skupštine Republike Kosovo, nakon proglašenja nezavisnosti od Srbije. Sastoji se od geografske mape Kosova predstavljene žutom bojom na plavoj podlozi uokvirenoj rubom zlatne boje. Iznad mape Kosova nalazi se šest petokrakih zvijezda bijele boje. Centralni dijelovi grba, geografska mapa koja predstavlja Kosovo i zvijezde također čine centralne dijelove nove zastave Kosova, usvojene u isto vrijeme kada i grb.
Simboli korišteni za vrijeme UN administracije
Misija Ujedinjenih naroda UNMIK izdala je dva pravila koja određuju upotrebu simbola:
Ibn-Batuta
Abu Abdullah Muhammad ibn Batuta ili jednostavno Ibn-Batuta bio je arapski naučnik, geograf i putopisac iz 14. vijeka. Poznat je po putovanjima koja su zabilježena u zapisima "Putovanja". U trideset godina posjetio je većinu tadašnjeg poznatog islamskog svijeta, kao i mnoge nemuslimanske zemlje. Putovao je i po sjevernoj Africi, rogu Afrike, zapadnoj Africi, istočnoj Evropi, Bliskom istoku, južnoj, srednjoj i jugoistočnoj Aziji te Kini. Smatra se jednim od najvećih putnika svih vremena. Podaci govore da je prešao više od 100.000 kilometara.
Rani život i prvi hadž
lijevo|225p|mini|Ibn-Batuta je na svom putovanju kroz muslimanski svijet posjetio i [[Granadski emirat|Granadu, posljednje muslimansko uporište na Pirinejskom poluostrvu]] Sve što se zna o životu Ibn Battuta dolazi iz autobiografskih podataka sadržanih u zapisima sa putovanja. Rođen je berberskoj porodici islamskih pravnih učenjaka u marokanskom gradu Tangeru 1304. godine, za vrijeme vladavine dinastije Marinida. Kao mladić studirao je malikijski mezheb, dominantni oblik obrazovanja u Sjevernoj Africi u to doba, te je po završetku školovanja bio sunitski učenjak i pravnik malikijskog mezheba. U junu 1325. godine, u dobi od 21 godine života, Ibn Battuta odlazi iz rodnog grada na hadždž, odnosno u Meku. Putovanje traje 16 mjeseci a Maroko ponovo neć vidjeti narednih 24 godine. Na put kreće sam, ne nalazeći pratioca sa prijateljskim odnosom niti putnike sa kojima bi se udružio na tom dalekom putovanju. Na ovo putovanje ka Meki krenuo je kopnom, slijedivši rutu koja se prostirala uz sjevernoafričku obalu Magreba. Put ga je vodio kroz Tlemcen, Bejaiau a zatim i Tunis, gdje je ostao dva mjeseca. Zbog sigurnosti tu se pridružio karavani kako bi smanjio rizik od napada lutajućih arapskih beduina. U gradu Sfax, sklopio je prvi u nizu brakova koje je ostvario tokom svojih putovanja. U rano proljeće 1326. godine, nakon putovanja od preko 3.500 km, Ibn Battuta je stigao u grad Aleksandriju. Tu je proveo nekoliko sedmica posječujući lokacije u tom područje, a zatim krenuo u unutrašnjosti prema Kairu, koji je u to vrijeme bio važan i veliki grad i ujedno i glavni grad Mamlučkog Sultanata. U Kairu je ostao oko mjesec dana a onda se ukrcao na prvi od svojih zaobilazaka prema Meki. U to doba iz Kaira prema Meki su postojale tri uobičajene rute. Ibn Battuta je izabrao najmanje korištenu rutu koja se sastojala od uzvodnog putovanja rijekom Nilom, a onda bi skrenuo istočno kopnom do crvenomorske luke 'Aydhad. Pa ipak, kada se približio tom gradu, zbog mjesne pobune koja je izbila, bio je prisiljen vratiti se nazad u Kairo.
Irak i Perzija
200px|thumb|Ibn Battutov kratki posjet perzijsko-mongolskom gradu [[Tabrizu 1327. godine]]
17. novembra 1326. godine, nakon mjesec dana provedenih u Mekki, Ibn Battuta se pridružio velikom karavanu hadžija koji su se sa hadža vraćali u Irak preko Arapskog poluostrva. Karavan se kretao prema sjeveru, ka Medini, a zatim su putujući noću, okrenuli prema sjeveroistoku, preko Nađ platoa ka gradu Nadžafu, na putovanju koje je trajalo oko dvije sedmice. U Nadžafu je posjetio mezar Alije, četvrtog halife Pravednog halifata. Tu, umjesto da nastavi sa karavanom prema Bagdadu, Ibn Battuta je započeo šest mjeseci dugo putovanje zaobilaznicom, koje ga je odvelo u Perziju. Od Nadžafa, putovaoje u Vasit, a zatim slijedio rijeku Tigris do Basre. Njegovo sljedeće odredište je bio grad Isfahan u Perziji, preko Zagros planine. Došao je do Širaza, velikog grada u procvatu, pošteđenog od razaranja mongolskih osvajača koji su opustošili mnoge gradove na sjeveru. Poslije toga, vratio se preko planina do Bagdada gdje je stigao juna 1327. godine. Pojedini dijelovi grada su i dalje bili u ruševinama nakon invazije vojske Hulago Kana 1258. godine. Poslije toga, Ibn Battuta je opet posjetio Bagdad, vjerovatno u julu, ali je prvi put otišao na izlet prema sjeveru duž rijeke Tigris. Posjetio je Mosul, gdje je bio gost guvernera Ilkanate, a zatim i gradove Cizre i Mardin u današnjoj Turskoj. Na planini u blizini grada Sinjar, upoznao je kurdskog mistika koji mu je dao neke srebrnjake. Vraća se natrag u Mosul gdje se pridružuje karavanu hadžija koji putuju u Meku. Oboljen dijarejom, stiže u grad slab i iscrpljen, na svoj ​​drugi hadž.
Mjesta koja je posjetio Ibn Battuta
Tokom svog putovanja, Ibn Battuta je prešao oko 117.500 km i posjetio teritoriju koja odgovara teritoriji današnjih 44 država:
Magreb
Mašrik
Frederick Henry Royce
Sir Henry Royce (27 mart 1863 - 22 april 1933) je bio jedan od prvih proizvođača automobila i suosnivač kompanije Rolls-Royce zajedno sa Charles Stewart Rollsom.
Biografija
Frederick Henry Royce je rođen u Alwaltonu, blizina Peterborougha, kao najmlađi od perero djece Jamesa i Mary Royce. Porodica mu je imala mlin za brašno ali zbog poslovnog neuspjeha odlaze u London. Kada mu je otac umro 1872 Royce je morao pomagati porodicu radeći kao prodavač novina i nosilac telegrama. 1878 počeo je raditi za Veliku Sjevernu Željeznicu Great Northern Railway) zahvaljujući potpori svoje tetke. Ali nakon tri godine novca je nestalo i on se vratio u London i prifružio firmi Electric Light and Power Company sa kojima je i otišao u Liverpool 1882. 1884 sa ušteđevinom od £20 ušao je u partnerske odnose sa prijateljem Ernest Claremontom i zajedno su proizvodili električne predmete za kućnu upotrebu.
Zbog svog velikog interesovanja za mehaniku počeo je istraživati motore. Pošto mu se nije svidio motor kojim se bavio odlučio je da napravi automobil po svojim standardima čime se i 1904 bavio u jednom uglu svoje radionice. Napravio je tri automobila od kojih je jedan poklonio Ernest Claremontu a drugi Henry Edmundsu, vlasniku izložbenog salona i prijatelju Charles Rollsa. Edmunds je i organizovao susret dvojice budućih partnera Manchesterskom Midland Hotelu. Rolls se složio da uzme sve Roysove automobile pod uslovom da imaju četverocilindrični motor i da se zovu Rolls-Royce. Prvi Rolls-Royce je proizveden u decembru 1904.
Ibn-Batuta
Mjesta koja je posjetio Ibn Battuta
Bizantijsko carstvo i Istočna Evropa
Centralna Azija
Južna Azija
Kina
Jugoistočna Azija
Somalija
Obala Svahilija
Carstvo Mali i Zapadna Afrika Mauritanija
Većim dijelom putovanja u Carstvo Mali, Ibn Battuta je putovao sa pratnjom koja je uključivala i robove, od kojih je većina bila zaduženi za robu koja se trgovala.
Trudnoća
mini|desno|250px|Trudnica pri kraju trudnoće Trudnoća (drugo stanje, gravidnost, bremenitost, gestacija) nastaje usađivanjem oplođene jajne ćelije u endometrij materice. Žena koja je po prvi put trudna naziva se primipara ili primigravida, a žena koja je više puta rađala je multipara ili multigravida.
Faze začeća
thumb|[[William Hunter, Anatomia uteri humani gravidi tabulis illustrata, 1774]] Oplođenje nastaje spajanjem zrele jajne ćelije i spermatozoida. Ovulacijom iz de Grafovog folikula zrela jajna ćelija dospijeva u lumen jajovoda, gdje biva opkoljena spermatozoidima koji nastoje prodrijeti u nju. Po probijanju spoljašnje opne jajne ćelije i ulaska spermatozoida u nju, dolazi do zgušnjavanja opne koja na taj način sprečava ostale spermatozoide da prodru u nju. Pri prodoru u jajnu ćeliju dolazi do mješanja sadržaja spermatozoida sa jedrom jajne ćelije. Embrionalni razvitak započinje neposredno nakon oplodnje i odvija se u četiri faze:
Trebečaj
Trebečaj je naseljeno mjesto u općini Trnovo, Bosna i Hercegovina.
Trudnoća
Trajanje trudnoće
Normalna trudnoća traje deset lunarnih mjeseci ili devet kalendarskih mjeseci, odnosno 40 nedelja ili 280 dana. Ako dođe do prekida trudnoće prije 28 nedjelja taj prekid se naziva pobačajem jer plod nije sposoban za vanmaterični život. Porođajem se naziva svaki prekid trudnoće poslije 28 nedjelja. Prema vremenu kada se dogodi porođaj može biti prijevremeni, na vrijeme i kasniji, a novorođenče nedoneseno (prematurus), doneseno (maturus) i prenesno (postmaturus). Nedonošče po pedijatriskim parametrima je svako dijete manje tjelesne težine od 2500 grama.
Dijagnoza trudnoće
Postavlja se na osnovu anamnestičkih podataka i objektivnog pregleda trudnice. Promjene u organizmu žene izazvane graviditetom nazivaju se znacima trudnoće i djele se u tri grupe:
Pod nesigurnim znacima podrazumjevaju se oni znaci koji su karakteristični za trudnoću ali se jednako mogu naći i kod žena koje nisu gravidne, pa i kod muškaraca. To su mučnine, osjećaj gađenja, pigmentacija na pojedinim djelovima kože, povećanje trbuha i bokova, promjene u raspoloženju i drugi.
Vjerovatni znaci su promjene koje se manifestiraju na polnim organima i grudima žene. To su izostanak menstruacije, uvećanje i razmekšavanje materice, uvećanje dojki i pojava kolostruma odnosno prvog mlijeka, likviditet sluznice vagine i grlića materice.
Sigurni znaci trudnoće su postojanje fetusa vidljivog ultrazvučnim nalazom, slusanje srčanih tonova, opipavanje dijelova tijela ploda i prisustvo hormona trudnoće u urinu. Nakon oplodenja, u organizmu žene se nakon 7-10 dana počinju pojavljivati mjerljive koncentracije hCG, koji se može dokazivati iz urina ili krvi žene. Biološki testovi koji su se ranije koristili u dokazivanju trudnoće kao što su Galli Mainijeva reakcija, danas više nisu u upotrebi. Imunološki testovi koji se danas koriste većinom su zasnovani na upotrebi latex čestica. Može se dokazati prisustvo Humanog horionskog gonadotropina, čija se polipeptidna beta subjedinica koristi u dokazivanju trudnoće( skraćeno b-hCG) u koncentraciji od 25 mIU u urinu žene, što je ekvivalent periodu izmedu četvrte i pete sedmice trudnoće. Uvijek se uzima se uzorak prvog jutarnjeg urina, jer je u njemu koncentracija b-hCG najveća. Takođe, može se uraditi i određivanje koncentracije b-hCG u krvi. Ono se radi desetog dana po ovulaciji, i koncentracija b-hCG u krvi se kod 85% normalnih trudnoća udvostručuje svakih 72 sata u ranoj trudnoći.
Razvoj pojedinih organa kod djeteta u trudnoći
Ljudsko srce počinje kucati u četvrtoj nedjelji gestacije. Putem ultrazvuka već od šeste nedjelje moguće je pratiti srčane tonove fetusa. U petoj nedjelji dijete ima oko 80 otkucaja u minuti a u devetoj nedjelji iznosi oko 165 otkucaja. Pokreti disanja opažaju se u 10 nedjelji trudnoće. Razvoj pluća kod fetusa započinje u 4 nedjelji pojavom plućnog pupoljka. Prema većini autora bubrezi fetusa počinju funkcionisati od trećeg mjeseca gestacije, a do tog zaključka se došlo na osnovu postojanja urina u mokraćnom mjehuru ploda. Do kraja 18 sedmice razvijaju se spolni organi.
Arapski jezik
Arapski jezik (arapskim pismom: اللُّغَةُ العَرَبِيَّةُ) pripada južnom ogranku semitskih jezika i afroazijskoj porodici jezika. Govori ga više od dvije stotine miliona ljudi širom arapskog svijeta, a na različite načine ga koriste i izučavaju muslimani cijelog svijeta. Muslimani se u svojim molitvama obraćaju Bogu na arapskom jeziku. Kao jezik jedne od najvećih svjetskih religija i službeni jezik mnogih država i dinastija koje su vladale u prošlosti, arapski jezik je ostavio traga i na drugim jezicima u svijetu. Tokom srednjeg vijeka, arapski jezik je bio glavni jezik kulture i nauke, što je rezultovalo brojnim arabizmima u nomenklaturi evropskih jezika na području filozofije, astronomije, astrologije, matematike, algebre, medicine i drugih nauka. Arapski jezik je jedan od šest službenih jezika organizacije Ujedinjenih nacija.
Arapski jezik i islam
Posljednja Objava od Gospodara svjetova čovječanstvu, Kur'an, je objavljena na arapskom jeziku. Samim tim, to ukazuje na veličinu arapskog jezika. Jedan od najvećih faktora koji su učestvovali u očuvanju gramatike arapskog jezika do danas, jesu upravo Kur'an i sunnet, Allahovog Poslanika o kojima brinu islamski učenjaci. Ono na čemu su se složili muslimani od prvih, pa sve do posljednjih, jeste da je Kur'an najveličanstvenije djelo na arapskom jeziku, a ovo mišljenje zastupa i dobar broj nemuslimana koji poznaju Kur'an i arapski jezik. Muslimani se pet puta dnevno obraćaju Allahu u svojim molitvama (namazima) na arapskom jeziku, a također kod njihovog cjelokupnog ibadeta (robovanja, obožavanja Allaha) osnova je da ibadet bude na arapskom jeziku. Zbog veličanstvenosti Kur'ana, kao najboljeg djela na arapskom jeziku, mnogi nemuslimani su spoznali islam i prihvatili ga za svoju vjeru sa ubjeđenjem da je istina. Arapski jezik i islam su, može se slobodno reći, dva neodvojiva pojma, jer se suština vjere ne može razumjeti osim uz poznavanje arapskog jezika. Također, Uzvišeni Allah u Kur'anu izaziva čovječanstvo da sačine govor sličan Kur'anu, međutim svi pokušaji koji su zabilježeni su neuspjeli. U savremenom dobu, nauka je do sada potvrdila oko 80% Kur'ana i to je opće poznato. Međutim, u vrijeme spuštanja Objave, nauka nije bila na tako velikom stepenu da ponuka tadašnje nemuslimane da prihvate islam sa ubjeđenjem i rezultatima, čije plodove danas bere cijeli svijet. Ono što je zadivilo tadašnje arapske prvake i običan narod, jeste upravo jezička nadnaravnost Kur'ana, sa kojom nisu mogli da pariraju i pored toliko vrsnih pjesnika koje su imali na raspolaganju.
Općenito o gramatici arapskog jezika
Arapski jezik, kao semitski jezik i kao jedan, vrlo star jezik, ima ogromno razvijenu gramatiku na kojoj mu mogu pozavidjeti ostali jezici. Često se za arapski jezik kaže da je on jezik poezije, aludirajući na to da je arapski jezik osnova u poeziji, upravo iz razloga razvijenosti njegove gramatike. Pojedini pjesnici su znali 'opčarati' onoga kome recituju određene stihove, takvim opisima kao da gledaju svojim očima stanje recitovanih stihova. Jedna od ljepota gramatike arapskog jezika jeste da za određene riječi postoji i pravilna i nepravilna množina. Također, arapski jezik je nazvan لغة الضاد, tj. jezikom Dad-a (jedno od slova arapske abecede), jer ga posjeduje samo arapski jezik. Arapski jezik sadrži mnoštvo dijalekata, zavisno od plemena do plemena koje ga je prenosilo. Najuzvišenije gramatičko djelo na arapskom jeziku, oko kojeg se složila većina nemuslimanskih naučnika, a svi islamski učenjaci, jeste Kur'an i to je razlog da oni koji pomno i detaljno uče gramatiku arapskog jezika, crpe gotovo sve primjere iz Kur'ana. Također, Kur'an i sunnet Allahovog Poslanika, Muhammeda, sallallahu alejhi ve sellem, pomogli su u očuvanju gramatike arapskog jezika, na način da su je sačuvali od promjena, dok su drugi jezici pretrpjeli veliki broj istih. Stručnjaci i gramatičari arapskog jezika i danas dan pomno rade na očuvanju i pojašnjavanju gramatike ovog zadivljujućeg jezika.
Padeži
Arapski jezik ima tri padeža, a to su: Postoji i stanje džezma (مجزوم), koje vrijedi za glagole i vrijedi napomenuti da bi se za navedeno stanje moglo reći da može biti i treći padež glagola.
Imenica može imati tri padeža i to su, upravo, ova tri navedena padeža. Nominativ dolazi kao osnova neke riječi, odnosno, za nominativ ne treba postojati neki povod, dok za akuzativ i genitiv mora biti neki povod. Akuzativ dolazi sa povodom koji dođe ispred riječi koji ga uzrokuje, npr. kao poslije riječi إنّ ili أنّ. Genitiv, također, dolazi sa nekim od povoda koji ga uzrokuju, kao npr. kada ispred imenice dođu određene riječi koje uzrokuju genitiv, poput riječi من ili في, poslije kojih riječ dolazi u genitivu.
Podjela riječi u arapskom jeziku
Riječ (الكلمة) u arapskom jeziku se dijeli na tri vrste, a to su:
Imenska rečenica
Jedna od posebnosti arapskog jezika jeste ta da arapski jezik nema glagola biti (sam, si, je, smo, itd...). Uloga ovog glagola biti nalazi se u tzv. određenom članu ال (el), tj. u njegovom korištenju. Također, rečenica u arapskom jeziku može biti imenska i glagolska. Imenska rečenica se sastoji od subjekta (مبتدا) i predikata (خبر), dok se glagolska rečenica sastoji od izvršioca radnje (فاعل) i glagola (فعل), a može sadržati i ono nad čim je radnja izvršena, tj. objekat (مفعول به). Da bismo pojasnili ulogu određenog člana ال (el), odnosno njegovu funkciju u preuzimanju glagola biti, a koje se veže za tvorenje imenske rečenice, moramo znati da u arapskom jeziku postoje četiri solucije; to su: Ovo su opcije na koje možemo naići kada se susretnemo sa arapskim jezikom. Od ove četiri solucije koje smo naveli, samo je jedna potpuna imenska rečenica koja sadrži subjekat i predikat, a to je solucija pod brojem 4, koju smo podebljali, a ona glasi المسجد جميل - džamija je lijepa. Dakle, da bismo dobili glagol biti u tvorbi imenske rečenice, moramo na prvu imenicu odrediti (u ovom slučaju sa određenim članom el) i to je subjekat, dok drugu riječ ne smijemo odrediti (u osnovi) i ona je predikat. Prva solucija koju smo naveli jeste da obje imenice na sebi imaju određeni član el (النسجد الجميل), što bi značilo 'lijepa džamija', što u biti nije rečenica, jer u ovoj soluciji druga riječ opisuje prvu, tj. bude joj svojstvo. Druga navedena solucija je da imenice na sebi nemaju el i ona je identična prvoj, tj. druga riječ je opis prvoj riječi. Treća solucija je tzv. genitivna veza između prve i druge imenice, pa bi (مسجد الجميل) značilo - džamija lijepog.
Glagolska rečenica
Glagolska rečenica je rečenica koja počinje sa glagolom, a ona se sastoji od glagola (فعل) i izvršioca radnje tog glagola (فاعل), a jednostavan primjer za nju jeste: يأكل زيد الموز, što bi u prijevodu bilo: Pojeo je Zejd bananu. Dakle, vidimo da imamo glagol (يأكل), izvršioca radnje (زيد) i objekat (الموز) i to je potpuna glagolska rečenica. Imamo glagola koji sa sobom ne povlače objekat, poput glagola ذهب/يذهب - ići, i sl.
Grb Sjevernog Kipra
mini|desno|200px|Grb Sjevernog Kipra
Grb Turske Republike Sjeverni Kipar je dosta sličan grbu Kipra, osim što umjesto godine 1960, stoji 1963 i iznad natpisa godine se nalazi turski polumjesec i zvijezda.
Također pogledajte
Coats of arms of Cyprus
Hijena
mini|Četiri vrste hijena Hijena (starogrčki: ὕαινα húaina) su mačkolike zvijeri iz porodice Hainida. Sa samo četiri postojeće vrste (u tri roda) peta je najmanja biološka porodica Carnivora i jedna od najmanjih sisara. Uprkos svojoj maloj raznolikosti, hijene su jedinstvene i vitalne komponente većine afričkih ekosistema.
Iako su filogenetski bliže mačkama i viveridima, hijene su morfološki sličnije psima u nekoliko elemenata konvergentne evolucije; i hijene i psi su nearboralni lovci koji plijen love zubima a ne kandžama. Oboje jedu hranu brzo i mogu je skladištiti, a njihova zamršena stopala s velikim i tupim kandžama su prilagođena trčanju i pravljenju oštrih okreta. Međutim, njega, obilježavanje mirisa, navike, parenje i roditeljsko ponašanje hijena su u skladu sa ponašanjem drugih mačaka.
Pjegave hijene ubijaju čak 95% životinja koje jedu, dok su prugaste hijene uglavnom lešinari. Općenito se zna da hijene tjeraju veće predatore, poput lavova, iako imaju reputaciju kukavica. Hijene su uglavnom noćne životinje, ali ponekad izlaze iz svojih jazbina u ranim jutarnjim satima. Hijene uglavnom nisu pohlepne životinje i žive u porodičnim skupinama.
Hijene su prvi put nastale u Euroaziji tokom miocena i razvrstane su u dvije različite vrste: lagano građene pseće hijene i robusne hijene za drobljenje kostiju. Iako su pseće hijene nastale prije 15 miliona godina (jedna je vrsta kolonizirala Sjevernu Ameriku), one su izumrle nakon promjene klime. Od psećih hijena preživjeli su samo insektinorodni vilinski vukodlaci, dok su hijene za drobljenje kostiju (pjegave, smeđe i prugaste hijene) postale neprikosnoveno najčišći ribari Euroazije i Afrike.
Hijene su istaknute u folkloru i mitologiji ljudskih kultura koje su živjele sa njima. U nekim kulturama se smatra da hijene utječu na duhove ljudi jer pljačkaju grobove i kradu stoku. Druge kulture ih povezuju s čarobnjaštvom, pa koriste njihove dijelove tijela u tradicionalnoj afričkoj medicini.
IC 1785
IC 1785 (također poznat kao MCG 5-6-21 i PGC 8682) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 219 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Trokut. Najveći prečnik je 0,90 (57 hiljada sg) a najmanji 0,4 uglovnih minuta (25 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Stephane Javelle 20. januara 1898. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
NGC 1918
NGC 1918 (također poznat kao ESO 56-SNR101) je ostatak supernove i nalazi se u sazviježđu Zlatna riba. Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 1835. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Maltezer
mini|200px|Maltezer Maltezer (Mljetski pas, Maltezac ) je rasa psa priznata od Međunarodnog kinološkog saveza u grupi patuljastih i pasa za pratnju. Pasmina koju poznajemo danas potiče od pradavnih pasa koje vežemo uz nazive Jadranskog ostrva Mljeta, izgubljenog Sicilijanskog gradića Melita i ostrva Malte. Jedna je od najstarijih pasmina.
Po zvaničnim podjelama, odnosno određivanjima zemlje porijekla; maltezer ima kao zemlju porijekla cijeli centralni Mediteran. Samo je patronat nad pasminom dodijeljen Italiji.
Historija
Poznato je da se najstariji podatak o postojanju ove pasmine nalazi na jednoj amfori koja je pronađena u Etrušćanskom mjestu Vulci. Na njoj je prikazan jedan mali pas koji podsjeća na špica, a ima veoma dugu dlaku. Arheološka istraživanja su utvrdila da je to rad umjetnika Atenske škole, 500 godina prije nove ere. Za nas, a i za kinologiju, najznačajnije je što iznad crteža stoji natpis Melitaie. To je naziv za otok koga su kasnije nazivali "Melita", a poslije toga Meleda, a to je hrvatski otok Mljet.
Može se smatrati da prvi opis ovog psa daje Aristotel, ali nije naveo i mjesto nastanka pasmine. Aristotel navodi naziv Melitaei catelli (Melitaeus catellus) te psa uspoređuje s mustelae (kunama). Prvi pisani dokument o postojanju ove pasmine daje grčki spisatelj Kalimah (Callimachus). On je opisao Canis melitaeus 230 godina prije naše ere kao patuljastog psa koji potiče sa otoka Melitae, ispred jadranske obale pored Korčule. Sasvim je jasno da autor označava otok u Jadranskom moru, a ne Sredozemnom, pa samim tim nije riječ o zabuni već sasvim jasnom određenju domovine ovog psa.
Plinije Stariji (23. pr. n. e. – 79. n. e.) pisao je također o ovim psima i potvrdio nalaze upravnika Aleksandrijske biblioteke, Kalimaha. Prvi koji je pogrešno naveo mjesto odakle potiču ovi psi bio je Strabon (oko 60 pr. n. e. – 24. n. e.) On je napisao da ovi psi potiču sa Malte iako neki kasniji autori citirajući njegovo djelo govore kako je Strabon naznačio samo da se iz grada Melita na Siciliji izvoze ovi psi. Zanimljivo je da autor navodi kako tadašnji guverner Malte ima veoma lijepog malteškog psa koji se zvao lssa. Poznato je da lssa predstavlja latinski naziv za otok Vis, a on je sa Hvarom, Korčulom, Lastovom i Mljetom bio grčka kolonija.
O maltescima je pisao i Aldrovandi (1522-1605). Najzanimljivija je u njegovom opisu podjela maltezaca na kratkodlake i dugodlake.
Maltezac je našao mjesto i u knjizi dr. Caiusa (dr. John Caius) koji je 1563. godine izdao knjigu u kojoj poistovjećuje otok Melita (Mljet) sa Maltom i ove pse naziva malteški pinč.
Gessner je 1563. godine opisao ove pse uz isticanje da su to veoma skupi psi i da imaju bijelu dlaku, a na tijelu se javljaju crvena polja. Njihovo porijeklo vidi u Francuskom gradu Lyonsu.
Mali bijeli dugodlaki psi bili su na dvoru španskoga kralja Filipa II. Veoma su cijenjeni na dvoru Ludwiga XIV., a i kraljica Katarina II. uzgajala je ove pse. Zabilježeno je da su ovi psi uzgajani i 1400. godine na kraljevskom dvoru u Briselu. Do engleskog kopna dospjeli su 1520. godine kada je vladao Heinrich VIII. Slavni slikar Tizian naslikao je mljetskoga psa 1576. godine, a prvi likovni prikaz ove pasmine na engleskom kopnu potiče iz 1763. godine.
Popularnost ovih pasa polako je prolazila tako da je uzgoj zamro u 17. i 18. stoljeću. Opstanak pasmine doveden je u pitanje. Vjeruje se da je parenjem sa drugim pasminama očuvana ova pasmina i stvorena čitava grupa pasa koji sačinjavaju grupu bišona. Ponekad ovu pasminu nazivaju terijerima, drugi put španijelima, ali ih Briggs ne smatra ni terijerima ni španijelima.
Do danas nije u potpunosti razjašnjeno kako je maltezac nastao? Ima određenih mišljenja da su preci ovih pasa bili bijeli ovčarski ili pastirski psi i da je preteča maltesca Canis molossus. Ovakve pretpostavke imaju veoma malo realne osnove. Mnogo je vjerojatnija teorija koja za osnovu uzima patuljastog bijelog psa poznatog u klasičnoj Grčkoj. Ovog psa poznavali su Rimljani, Iliri i Slaveni. S obzirom na postojanje izuzetnih komunikacija između Grčke i Jadranskih otoka, sasvim je moguće da je taj pas dospio do naših otoka, i da je tu doživio svoj potpuni razvoj odnosno da se od njega razvio mljetski pas.
Krajem prošlog stoljeća počeo je sistematski uzgoj ovih pasa u Engleskoj. Polazni materijal bio je Maltese-Terrier kako su oni tada nazivali tog psa. Za taj uzgoj obavili su nekoliko uvoza sa kopna (iz Europe), a osnovni uvozi bili su iz Njemačke i Holandije. Tada su bile dozvoljene i druge boje, a tek poslije Prvog svjetskog rata određeno je da maltezac može biti samo bijele boje.
Tako su prvo upisani psi u švicarsku rodovnu knjigu 1904. bili bijeli sa žuto-smeđim flekama, a bili su to psi Motti i Affi.
Mljetski psić postao je italijanski patronat 1954. godine kada je na godišnjoj skupštini FCI u Interlakenu (Švicarska) odlučeno da je Italija staratelj ovoj rasi pasa.
Vombat
mini|desno|200px|Wombat Vombat je mali torbar koji ima navike glodara: kopa duge podzemne hodnike, u koje se uvlači preko dana. Uveče napušta jazbinu i traga za hranom: travom, korijenjem, korom drveta i gljivama. Iako živi u velikim grupama, nije društven i svađa se sa članovima svog "plemena".
Vombati su kratkih nogu, mišićni četveronožni tobolčari, porijeklom iz Australije, dužine oko 1 metar, sa kratkim, zdepastim repom. Oni su prilagodljivi u staništa tolerancije, a nalaze se u šumovitim, planinskim i toplim područjima u jugo-istočnoj Australiji, uključujući i Tasmaniju, kao i u izoliranom području od oko 300 hektara u Epping Forest National Park-u, središnja Queensland.
Sonic Unleashed
Sonic Unleashed je platformerska igra u seriji videoigara Sonic the Hedgehog. Nakon što Sonicov protivnik doktor Eggman uništi svijet laserom koji je koristio da probudi Dark Gaju, zlo stvorenje kojim planira preuzeti svijet i napraviti Eggmanland, na Sonicu je da spasi svijet i ponovo porazi Eggmana. Sonic na putu spašava Tailsa i Profesora Picklea, komičnog profesora koji zna sve o priči Dark Gaje, i upozna novog prijatelja, "Chipa", malog letećeg miša koji izgubi svoje sjećanje nakon što se Dark Gaia probudi. Kasnije se Chip sjeti da je Light Gaia, biće koje smiruje Dark Gaju. Igra ima dva načina, brzi tradicionalni nivoi gdje Sonic trči kroz svjetove, napada robote i preskače rupe u 3D i 2D perspektivu, i noćne nivoe. Zbog mutacije koju je Eggman načinio nad Sonicom, kad završi dan se Sonic se pretvori u "Werehoga", dlakavog ježa sa snagom vuka i rukama koje može rastezati. Tokom novih nivoa, Sonic the Werehog napada čudovišta koje je poslao Dark Gaia.
Razvoj igre započeo je 2006. godine nakon pravljenja pogona za igru (Hedgehog engine). Trebala je biti nastavak videoigre Sonic Adventure 2, no Sonic Team, razvijač, je počeo dodavati mnoge nove elemente i inovacije koje su se razlikovale od ranijih igara, te je igra stekla ime Unleashed. Werehog je bio dodan da privuče igraće kojim Sonic još nije bio poznat. Kasnije se na internet uspjelo procuriti par snimaka i ilustracija igre. Postojale su 3 verzije igre, verziju za Xbox 360 i PS3 razvio je Sonic Team, a Dimps je razvio verzije za Wii i PS2. Za mobilne uređaje igru je razvila kompanija Gameloft. Sve tri verzije prate iste stilove (mijenjanje između dana i noći te slični nivoi) s razlikama u izgledu, dizajnu i kontrolama. Videoigra izašla je u novembru 2008, i u Japanu mjesec nakon.
Anticipacija za videoigru bila je visoka, mnogi novinari videoigara mislili su da će ova igra vratiti Sonica nazad u centar pažnje nakon neuspjeha igre Sonic the Hedgehog (2006). igra jest bila uspjeh komercijalno—prodano je više od 2.45 miliona kopija—ali se nije proslavila kritički. Mnogim recenzentima su omiljeni dijelovi igre bili nivoi po danu, brzina, muzika, dizajn okoliša i grafike, ali kriticizam se pojavio zbog Werehogovih nivoa i nekih loših koncepata za način igre. Većinom se smatralo da Sonic Unleashed jednostavno nije igra koja je mogla ponovo osnažiti interes u serijal. Sega je odlučila maknuti igru s tržišta u 2010. jer su se htjeli riješiti svih videoigara franšize s lošim ocjenama. Uprkos tome, u aprilu 2014. je igra bila postavljena za prodaju na PlayStation Networku i u martu 2017. se pojavila na servisu PlayStation Now. Sonic Unleashed je također jedna od nekoliko igara za konzolu Xbox 360 koja je kompatibilna s njezinim nasljednikom, Xbox One.
Radnja
Igra započinje u svemiru na Eggmanovom letećem brodu s nepoznatim motivom. Sonic se pojavi na brodu da ga zaustavi i njih dvoje se počnu boriti. Eggman uhvati Sonica, ali se Sonic, koristeći smaragde haosa, pretvori u Super Sonica i uspije zaustaviti Eggmana. Eggman se preda pa se Sonic smiri, ali ga Eggman iznenada zarobi i isisa mu energiju. Dok je zarobljen, pogodi ga zrakom negativne energije smaragda haosa. Ta zraka Sonica pretvori u Werehoga, čudovišnu verziju sebe. Koristeći energiju te zrake također pogodi Zemlju i probudi čudovište zvano "Dark Gaia", te Sonica baci na Zemlju. Sonicov pad zaustavi svjetleća kugla, koja ga ponovo pusti. Sonic se zabije u tlo i ugleda malo stvorenje nalik mišu. Malo nepoznato biće kaže Sonicu da se ne sjeća ničega i odluči ga pratiti na avanturi. Sonic mu dopusti, i nakon što biće pokaže interes u sladoled zvan "Chocolate Chip Sundae Supreme", Sonic mu dadne nadimak "Chip". Nakon jednog dana ne uspiju riješiti ni jedan problem, sve dok ne sretnu Tailsa. Tails kaže da s ovom krizom može pomoći profesor Pickle, naučnik koji istražuje Dark Gaju. Pronađu ga u Mazuriju, i on ih odvede u Spagoniju (državu u kojoj je njegova laboratorija) gdje kaže da se svakih hiljadu godina budi Dark Gaia i da ga zaustavi Light Gaia. Da probude Light Gaiu, moraju staviti smaragde haosa u palate diljem svijeta što će Light Gaji dati pozitivnu energiju da porazi Dark Gaju i njegovu negativnu energiju. Sonic i Chip odu na veliku avanturu vračajući kontinente nazad na svoja mjesta dok ih Eggman ne pokuša zaustaviti. Sonic napokon porazi Eggmana nakon što posjeti Eggmanland, ali još uvijek moraju poraziti Dark Gaju. Chip se, malo prije Eggmanlanda, sjeti da je Light Gaia, i kad stigne čas da uništi Dark Gaju, spoji sve palate svijeta u diva od palata. Light Gaia i Sonic, koji kasnije postane Super Sonic, poraze Dark Gaiu, i Light Gaia baci Sonica nazad na Zemlju prije nego što umre. Sonic na ruku stavi Light Gajinu ogrlicu kao uspomenu i počne trčati s Tailsom u potrazi za njihovom sljedećom avanturom.
Doživljaj igre
Postoje dva načina igre. Po danu igrač kontrolira Sonica kao ježa. Sonic može trčati, skakati, ciljati na robote napadom Homing attack, ubrzati svoje trčanje da se probije kroz zidove Boostom, klizati se na podu, probijati se kroz tlo i koristiti Light Speed Dash, potez kojim se zakači za lanac prstenova da pređe rupe. Po noći se Sonic pretvori u Werehoga. Ima napade kojim uništava robote i čudovišta Dark Gaje. Ima ruke koje se može rastezati i zakačiti se za rubove platforma. Za prijelaz igre su potrebne medalje sunca i mjeseca kojim se mogu otključati nivoi. Izvan nivoa postoje lokacije koje se mogu istražiti i može se pričati s NPC-evima. Za prijelaz iz jedne lokacije u drugu igrač treba otvoriti mapu svijeta, odabrati želi li da bude dan ili noć i onda može otputovati u drugu lokaciju.
Razvoj
mini|Japanski logo igre s originalnim imenom|lijevo Nakon komercijalnog i kritičkog neuspjeha igre Sonic the Hedgehog (2006), Sega nije izgubila vrijeme u stvaranju nasljednika zbog kojeg ljudi ne bi samo zaboravili na njihovu prethodnu igru, već i prihvatili seriju igara kao što su to činili tokom dana Mega Drivea. Razvoj igre bio je najavljen 2008. Sonic Unleashed trebala je biti treća igra mini-serijala Sonic Adventure s naslovom Sonic World Adventure za koju je već bio napravljen logo. Tim je izmislio dovoljno novijih idea koje su igru razdvojile od Sonic Adventure i njenog nastavka, i zato idea treće igre serijala bila je ukinuta i odlučili su da novo ime bude Sonic Unleashed. Kasnije se saznalo da bi Sonic World Adventure ostalo Japansko ime igre.
Jedna od glavnih zamjerki koju je producent Yoshihisa Hashimoto imao uz razvoj igre bili su načini za izbjegavanje igre "na tračnicama" kao u prošlim naslovima, ali zadržavanje interaktivnog osjećaja, istodobno s energičnošću i osjećajem brzine. Ova namjera dovodi do eklektičnih djela, implementacije radnji poput Quick Step/Drift/Stomping/Sonic Boost (zadnji je bio prenesen iz Sonic Rush), te dodavanje objekata koji mijenjaju staze ovisno o ispravnosti unosa gumba (što bi postalo Quick time event). Ideja za Quick Step izvedena je iz toga da se igrač obično kreće u 3D igri pomoću left sticka, ali budući da je analogan, ograničava korisnikov potez na linearne pravce. Stoga je teško ostaviti ih da se non-stop kreću u kompliciranom 3D okruženju sami left stickom. Time je potreban sistem koji omogućava Sonicu da se brzo kreće i izbjegava prepreke i tada je dovedena tehnika.
Ring Energy značajku uveo je Yoshihisa Hashimoto tako da nagradi igrača kad skuplja više prstenova. Skupljajuči više prstenova, igrač će popuniti Ring Energy metar što će mu dopustiti da koristi Sonic Boost.
Sonic the Werehog ideju izmislio je tim uz pomoć Sachika Kawamure. Tim je htio uvesti novi, stimulirajući element. Dali su mu ovu posebnu sposobnost jer "bi bilo zabavno da Sonic koristi svoje ruke kao oružje, jer su uglavnom njegovo glavno oružje noge zato što trči", ovime dobili su ideju ruku koje Sonic može rastezati. Radnja igre je također igrala važnu ulogu u razvoju. Tim ju je htio napraviti jednostavnom i pratljivom, ali također potrebnom.
Što se tiče dizajna modela, direktorica umjetnosti, Sachiko Kawamura, htjela je redizajnirati Sonica i pretvoriti ga u "idealnog Sonica" kojeg bi mogli prepoznai fanovi diljem svijeta. Pokašala je pronači balansu između njegovog modernog i klasičnog dizajna. Jedna primjetljiva izmjena Sonicovom dizajnu je smještaj njegovih usta na desnoj strani, iako je obično u sredini. Nikakve promjene nisu bile načinjene sporednim likovima. Dizajn svakog nivoa bio je baziran na pravo područje s pitanjem "što bi bilo da Sonic živi u pravom svijetu?". Iako je igru inspirirao pravi svijet, stil je izgledao više kao crtić nego prijašnja igra. Zbog Sonicove povećane brzine u ovoj igri, svaki nivo bio je napravljen da bude 10~20Km dug.
Igru je razvijao Sonic Team. Igra je na više platforma i koristila je dva pogona. HD verzije (Xbox 360, PS3) koristile su Hedgehog Engine pogon, a SD verzije (PS2, Wii ) koristile su Seginu "Sega engine".
Wii verzija bila je razvijena da iskoristi sve mogućnosti Wii kontrolera. Igra ima opciju za Wii Remote i Wii Nunchuck, gdje se neki pokreti mogu izvršiti gumbovima, a neki micanjem kontrolera. Uz to se može koristiti GameCube i Wii Classic kontroler. Iako su nivoi u toj veriji (i verziji za PS2) drugačije dizajnirani od HD verzija, izgled i motivi su isti. S razvojem nivoa po danu u SD verzijama pomogli su Dimps.
Inicijalno je Sega rekla da bi Sonic Unleashed bila ekskluzivno igra za jednog igrača, ali je nastala sumnja nakon aludiranja online režima na E3-u 2008. Kasnije je u intervju Sega potvrdila da igra neče imati online režim.
Sega bi 12. 3. 2008 trademarkala ime Sonic Unleashed. Snimke scena, nivoa i ilustracije likova bi iste godine procurile na internet, a nakon toga i video. Sega je naslov igre potvrdila 3. 4. 2008 s par snimaka ekrana i videom
Muzika
Igrin originalni soundtrack, Planetary Pieces: Sonic World Adventure Original Soundtrack, izašao je kao set s tri diska u Japanu 28. 1. 2009. Glavnu pjesmu, "Endless Possibility", izvodi Jaret Reddick Američkog rock benda Bowling for Soup. Završna pjesma je balada sporog tempa, "Dear My Friend", koju izvodi pjevač Brent Cash.
Prijem i nasljeđe
Kritike Sonic Unleashed bile podijeljene između pozitivnih i negativnih. Najčešće ocjene HD verzija bile su 4-6/10. IGN dali su igri 4.5/10 rekavši da su nivoi po danu bili bolji, ali da su putovanja između lokacija bile "dosadne" i da Werehog nivoi "nisu bili u Sonic stilu". IGN-ova recenzija igre je dan danas najniža recenzija igre u Sonic franšizi, te najniža recenzija same igre. SD verzije dobile su puno pozitivnije kritike, najčešće ocjene za njih bile su 6-8/10. Nintendo Power su dali najpozitivniju recenziju igre.
Igra je danas dobila više priznanja među obožavateljima i smatra se kultnim klasikom. Obožavatelji smatraju igru Sonicovim povratkom nakon "sramotnog" neuspjeha Sonic the Hedgehog (2006). Obožavatelji misle da je Sega napravila ovu igru kao ispriku za prijašnju igru, te vole "inovativne" režime igre.
Sega je pokazala da pamte ovu igru, koristeći noviju verziju Hedgehog engine pogona u igrama Sonic Generations i Sonic Forces. Te igre također koriste Boss borbu "Egg Dragoon", a Sonic Generations također koristi redizajniranu verziju nivoa "Rooftop Run".
Tušila
Tušila je naseljeno mjesto u općini Trnovo, Bosna i Hercegovina.
Električna sijalica
mini|Električna sijalica Sijalica je električni uređaj koji proizvodi svjetlost iz električne struje. Električna struja prolazi kroz tanku nit, koja se zagrijava i emitira svjetlost. Nit se danas najčešće pravi od volframa. Stakleno tijelo onemogućava pristup kisika, koji bi doveo do oksidacije niti. Potrebno je razlikovati sijalicu sa niti od fluorescentne cijevi. Sijalica emitira svjetlost putem inkandescencije (emisija svjetla uslijed zagrijavanja tijela), dok fluorescentna cijev funkcionira na osnovu emisije od strane fluorescentnog sloja.
Zelena
Zelena je boja iz vidljivog dijela spektra elektromagnetnog zračenja. Talasna dužina boje u spektru iznosi približno 495–570nm. Zelena se nalazi između žute i plave, i kad se pomiješaju te boje dobije se zelena. Zbog toga u nekim jezicima, naprimjer na vijetnamskom, ne postoji riječ za zelenu boju. Umjesto tog oni kažu plava ili žuta. Zelena je boja prirodne trave i mnogobrojnog lišća.
Ponekad se zelena boja koristi da nam da do znanja da je nešto dobro. Zelena je također boja islama. Muhammed je rekao: "voda, zelenilo i lijepo lice su svugdje dobre stvari". U mnogim zemljama zeleno svjetlo / semafor pokazuje da se može ići. Zelena boja može pokazivati kad je neko ljubomoran, zato se kaže: "zelen od ljubomore". Također se može koristiti termin "pozelenio od bijesa".
Ranko Zidarić
Ranko Zidarić (Zagreb, 1. februara 1965.) jest hrvatski pozorišni, televizijski i filmski glumac.
Životopis
Ranko Zidarić je diplomirao na Akademiji dramske umjetnosti u Zagrebu. Iste godine je postao i članom Dramskog kazališta Gavella. Od 1994-2000. bio je u braku sa Sašom Broz, s kojom ima kćer Saru (1994), aod 2007. je u braku s Ivanom Uhlik Zidarić, s kojom ima kćer Zoru (2008).
Fluorescentna lampa
mini|300px|Različite izvedbe fluorescentnih cijevi Fluorescentna cijev je svjetlosni izvor u kojem se vidljiva svjetlost dobija na fluorescentnom sloju pobuđenim ultraljubičastim zračenjem koje nastaje električnim izbojem u smjesi živine pare i plemenitih plinova.
U odnosu na običnu sijalicu odlikuje je veći stepen pretvaranja električne energije u svjetlost i duži životni vijek.
Često se pogrešno naziva neonska cijev, što je korektan naziv samo za cijevi bez žive i fluorescentnog sloja.
Uobičajeni naziv za kompaktnu izvedbu sa integriranom elektroničkom predspojnom napravom i E27 podnožjem je štedna sijalica.
Tolsti Vrh pri Mislinji
Tolsti Vrh pri Mislinji je naseljeno mjesto u sastavu općine Mislinja, regija Koruška, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Slovenj Gradec.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Tolsti Vrh pri Mislinji je imao 162 stanovnika.
Napomena: ''Do 1952. iskazivano pod imenom Tolsti Vrh. U 1992. smanjeno za dio naselja koji je priključen naselju Mislinja.''
Prvi opijumski rat
Opijumski rat je bio oružani sukob između Kine i Velike Britanije 1839. godine. 1838. kineski car Tao Kuang šalje svog zvaničnika Lin Tse-hsua u Kanton da zabrani uvoz i korištenje indijskog opijuma. Spaljeno je 20 hiljada sanduka i otjerani su britanski trgovci iz Kantona u Hong Kong. Ovaj pokušaj zabrane trgovine opijumom dovodi do izbijanja rata 1839. godine. Britanska flota je okupirala kinesku obalu i porazila Kineze. Sporazumom u Nankingu 1842. Kinezi su prisiljeni otvoriti pet luka za britansku trgovinu, a Britanija dobija i Hong Kong.
Bill Murray
William James Murray (rođen 21. septembra 1950) jest američki komičar, producent, režiser i glumac.