cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Formula 1
Kratka historija Formule 1
Timovi su potpisali drugi dogovor o slaganju (Concorde Agreement), 1992. i treći 1997. koji ističe krajem 2007.
Na stazi ekipe Mc Laren i Wiliams su dominirale 80tima i 90 tim. Honda i McLaren su najviše dominirali u 80 tima dok je Renault pojačan za Wiliamsovim vozačima dobio nekoliko Svjetskih prvenstava sredinom 90 tih, sve dok se Mclaren nije vratio u kasnim 90 tima. Rivalstvo između trkaćih legendi Senne i Prosta je postalo Formulina glavna zanimacija u sezoni 1988 i nastavila se sve dok se Prost nije povukao krajem 1993. Tragično i ironično Senna je poginuo 1994. u zavoju Tamburelo na Velikoj nagradi San Marina i preuzeo je Prostovo vodstvo u Wiliamsu te godine. FIA je poboljšala sigurnosne standarde na stazi tako da od tog vikenda nijedan vozač nije poginuo za vrijeme utrke na stazi.
Vozači iz Mc Laren-a Williams-a i Renault-a prije poznatog kao Beneton i Ferrari-ja (ekipe poznatije kao Velika četvorka) dobili su svako Svjetsko pravenstvo od 1984. do danas. Zbog tehnoloških napredaka u 90 tima cijena takmičenja u Formuli 1 je dramatično porasla. To je povećalo finansijski teret zajedno s dominacijom te velike četvorke (koji su bili finansirani od velikih proizvođača automobila poput Daimler Chrysler, što je rezultiralo da male ekipe nisu finansijski mogle opstati u Formuli 1. Finansijski problemi su natjerali nekoliko timova da se povuku . Od 1990. 28 timova se povuklo iz Formule 1 što je potaknulo bivšeg Jordanovog vlasnika Eddieja Jordana da kaže da su dani takmičenja gusarskih brodova gotovi.
Moderne F1
Ranim 2000. dominirao je Michael Schumacher i Ferrari. Početkom 21. vijeka oboreno je nekoliko Formulinih rekorda. 2001. Schumacher je postavio novi rekord u najvećem broju osvojenih Velikih nagrada, dok je raniji nosilac tog rekorda bio Alain Prost sa 51 osvojenom Velikom nagradom. 2002. Schumacher je postavio također novi rekord tako da je osvojio Svjetsko prvenstvo vozača prije kraja sezone od bilo kojeg prijašnjeg vozača osvojivši Veliku nagradu Francuske u julu te godine. 2003. Schumacher je osvojio svoju 6. titulu svjetskog prvaka pobijedivši tako prijašnjeg nosioca rekorda Juan Manuel Fangia koji je osvojio 5 titula. Schumacher i Ferrari nisu bili jedini rušioci rekorda u tom periodu. 2003. Fernando Alonso je postao najmlađi osvajač prvog startnog mjesta u utrci kvalificirajući se na Velikoj nagradi Malezije 2003. Kasnije te godine postao je najmlađi pobjednik Velike nagrade ikad kada je pobijedio na Velikoj nagradi Mađarske. Kasnije (14. Septembra 2008) na Velikoj nagradi Italije staza Monza ta oba rekorda ruši mladi njemac Sebastian Vettel za upravljačem bolida tima Toro Rosso i tako postaje najmlađi vozač formule 1 koji osvaja startnu poziciju da bi dan kasnije sa samo 21 godinom i 73 dana postao i najmlađi pobijednik u historiji formula 1 takmičenja. Unatoč Ferrari-jevoj dominaciji Kimi Räikkönen je imao teoretske šanse uzeti prvenstvo 2003. prije kraja sezone na Velikoj nagradi Japana. Juan Pablo Montoya je isto bio blizu 2003. godine.
Neke od pomoći vozačima su se vratile i omogućile da izbjegnu FIA restrikcije. U međuvremenu napravljeno je nekoliko promjena u pravilima u pokušaju da se poveća atrakcija na stazi i da se smanje troškovi. Štoviše način kvalifikacija se nekoliko puta promijenio od 2003. Još jedno novo pravilo je natjeralo vozače da počnu utrku s istom količinom goriva koju su imali tokom kvalifikacijskog treninga, uvodeći novi taktički element u strategiju svakog tima. Novo pravilo je naglašavalo da svaki motor mora izdržati dva vikenda utrka (dvije Velike nagrade). A vozač koji je morao zamijeniti motor tokom kvalifikacije morao je startati sa zadnje startne pozicije. Također vozačima nije bilo dopuštenio mijenjati gume tokom utrke osim ako su gume bile opasno istrošene.
Prvih nekoliko godina 21. st. u Formuli 1 bilo je nekoliko kontroverznih skandala. Na Velikoj nagradi Austrije Rubens Barrichello Schumacher-ov ekipni kolega u Ferrari-ju koji je vodio utrku po naredbi iz boksa morao ga je propustiti. Nakon Ferrari-jevog skandala FIA je kaznila Ferrari i zabranila ostalim ekipama takvo miješanje u utrku. 2005. na Velikoj nagradi SAD izašlo je samo tri od 10 momčadi na stazu kada se ispostavilo da su Michelin gume preopasne za utrke.
Ranih 2000-ih Bernie Ecclestone i njegova organizacija FOA je napravila brojne trademarke, službeni logo i službene internet stranice sporta u pokušaju da mu da korporacijski identitet. Bernie je eksperimentirao s pay per view televizijom (Bernievision) koja je omogućavala fanovima da kupe i gledaju cijelu sezonu F1 ali nakon malog zanimanja 2002. je ukinuta.
Utrka i strategija
Takoder pogledajte Formula 1 utrka Svaki vikend Velike nagrade počinje u petak s dva slobodna treninga, a nastavlja se u subotu s još dva slobodna treninga. Nakon slobodnih treninga nastavljaju se kvalifikacije za nedjeljnu utrku. Kvalifikacije se održavaju po pravilu leteći krug. Vozač u bolidu izlazi na praznu stazu, prvi krug je za zagrijavanje a kad krene u drugi krug počinje mu se mjeriti vrijeme. Vrijeme koje je postigao na kraju kruga određuje njegovo mjesto u startnom poretku na nedjeljnjoj utrci. Najbrži je prvi u startnom poretku a najsporiji zadnji.
Utrka počinje krugom za zagrijavanje, nakon kojeg se bolidi poredaju na startne pozicije koje su osvojili u kvalifikacijama. Ako vozač iz nekog razloga ne krene u krug za zagrijavanje kreće u utrku sa zadnjeg mjesta.
Svjetlosni signali označe početak utrke i utrka može početi. Utrka je duga nešto više od 300 km i ograničena je na dva sata. Za vrijeme utrke vozači ulaze u boks jedan ili više puta na dolijevanje goriva i eventualnu zamjenu guma ako ugrožavaju vozačev nastavak utrke (puknuće i sl.)
Na kraju utrke vozači i ekipe se boduju zavisno od pozicije koju su osvojili na kraju utrke. FIA je odredila da se boduje prvih osam koji su završili utrku i po sistemu 10-8-6-5-4-3-2-1 (prvi osvaja 10 bodova, drugi 8 bodova itd.). Pobjednik Prvenstva vozača odnosno Prvenstva konstruktora (ekipa) je onaj vozač odnosno ekipa koja tokom sezone osvoji najviše bodova.
Vozači i konstruktori
mini|250p|Jean Alesi Ferrari Takoder pogledajte: Spisak konstruktora u Formuli 1, Spisak vozača u Formuli 1, Spisak Velikih nagrada Formule 1, Kuća slavnih Formule 1
Formula 1 ekipe izgrađuju šasiju bolida po standardu ali se dopuštaju sitne dorade na šasiji u svrhu povećanja brzine. Prije su ekipe u Formuli sami izgrađivani motore, ali danas to radi manji broj ekipa. Ekipe kupuju motore od kompanija (BMW, Daimler Chrysler, Renault, Toyota, Honda) koje su specijalizirane za izradu motora bolida Formule 1, i na taj način ušteđuju velike novce u svom budžetu. Većina prozvođača motora snadbjevaju motorima jednu ili eventualno dvije ekipe prvenstveno radi velikih troškova u razvoju novog motora. Jedini komercijalni proizvođač motora je Coswort.
Nova ekipa koja ulazi u Svjetsko prvenstvo Formule 1 mora uplatiti 25 miliona engleskih funti FIA-a, koji se na kraju sezone raspoređuju ostalim ekipama. Nove ekipe preferiraju kupnju neke već postojećih ekipa koje su u formuli 1 smanjujući tako troškove (primjerice B.A.R. kupio je Tyrrell a Midland Jordan).
Svaki bolid ima svoj broj. Prošlogodišnji pobjednik Svjetskog prvenstava vozača ima broj 1 a njegov kolega iz ekipa broj 2. Brojevi ostalih se dodjeljuju na osnovu osvojene pozicije ekipe u prošlogodišnjem Svjetskom prvenstvu konstruktora (ekipa). U slučaju da svjetski prvak (vozač) više nije aktivan u Formuli 1 njegova ekipa dobija brojeve za svoje vozače 0 i 2. Ovo pravilo je zato što se brojevi vozača ne dodjeljuju vozačima nego ekipama. Broj 13 se ne koristi. Michael Schumacher drži rekord u najviše osvojenih Svjetskih prvaka vozača (7) a ekipa Ferrari drži rekord u Svjetskom prvenstvu konstruktora (14). Jochen Rindt je jedini kojem je posthumno dodijeljen naslov Svjetskog prvenstva vozača.
Vijenac (jezero)
Jezero Vijenac nalazi se u Bosni i Hercegovini kod Banovića. Pretpostavlja se da je napravljeno za potrebe kamenoloma tako što je pregrađen lokalni vodotok branom od 5-6 m visine. Dubina jezera je do 3 m.
Voda u jezero stiže iz lokalne rječice, preko vodopada. Višak vode izlijeva se preko drugog vodopada. Vijenac je bilo strateško mjesto za vrijeme rata i dan-danas poprilično je bogato minama.
Formula 1
Velika nagrada
Takoder pogledajte: Popis Velikih nagrada Formule 1''
Homologična riječ
Homologična ili autologična riječ je riječ koja izražava osobinu koju i sama posjeduje. Suprotna ovom je heterologična riječ koja se ne odnosi na samu sebe.
Formula 1
Velika nagrada
Broj Velikih nagrada koje se voze u jednoj sezoni varirao je tokom godina. Na prvom svjetskom prvenstvu Formule 1 1950. bilo je samo sedam utrka (Velikih nagrada), 1980-tih broj se kretao oko 16 ili 17 utrka da bi u sezoni 2005. bilo 19 utrka.
Homologična riječ
Primjeri homologičnih riječi su:
Formula 1
Velika nagrada
Tradicionalno svaka država koja ugošćuje neku Veliku nagradu daje joj ime po imenu svoje države (npr. ako se utrka održava u Njemačkoj tada se ta Velika nagrada naziva Velikom nagradom Njemačke), a ako se u nekoj državi održavaju dvije ili više utrka tada dobijaju različita imena.
Homologična riječ
Primjeri heterologičnih riječi su:
Formula 1
Velika nagrada
Velike nagrade koje su od početka (ili duže vrijeme) u Svjetskom prvenstvu nisu se održavale na istoj stazi sve godine. Primjerice Velika nagrada Velike Britanije vozila se na stazi Silverstone i Brand Hatch. Jedino je Velika nagrada Italije uvijek vožena na istoj stazi Monza, osim 1980. kada je vožena na stazi Imola na kojoj se danas vozi Velika nagrada San Marina.
Homologična riječ
Historija
Za razliku od općenitih pojmova, autologija i samoreferencija, osobito ovo razlikovanje i suprotovanje je neobično u lingvistici zato što opisuje lingvistične fenomene ili klase riječi dok je aktuelno u logici i filozofiji. U prethodnom su ovo prvi uveli Kurt Grelling i Leonard Nelson za opis sematničkog paradoksa, kasnije poznato kao Grelling-Nelsonov paradoks.
Madagaskar (animirani film)
Madagaskar (Madagascar) američki je računarsko animirani avanturistički film iz 2005. u režiji Erica Darnella i Toma McGratha, a scenarij su napisali Mark Burton i Billy Frolick. Glasove glavnim likovima posudili su Ben Stiller, Chris Rock, David Schwimmer, Jada Pinkett Smith, Sacha Baron Cohen, Cedric the Entertainer i Andy Richter.
Formula 1
Velika nagrada
Velika nagrada Bahraina je prva utrka koja se održava na Bliskom istoku koja se održava na stazi koja je izgrađena u pustinji, i uz nove utrke (i staze) u Kini i Turskoj daje nove šanse za ekspanziju ovog sporta.
Staze
mini|250p|Staza Autodromo Nazionale Monza staza je Velike nagrade Italije, jedna od najstarijih staza u Formuli 1 mini|250p|Staza Indianapolis Motor Speedway, staza Velike nagrade SAD Takoder pogledajte: Popis Formula 1 staza Tipična staza Formule 1 sastoji se od ravnog dijela tzv. startno ciljne ravnine, bokseva gdje se vozači zaustavljaju tokom utrke na nadolijevanje goriva i gdje ekipe podešavaju bolide prije utrke a koji se nalaze pokraj startno ciljne ravnine i niza zavoja. Na većini staza vozi se u smjeru kazaljki na satu. Vožnja u smjeru suprotnom od kazaljke na satu uvelike opterećuje vozače posebice zbog G sila koje djeluju u zavojima na način da ih opterećuje na način koji nije prirodan. Neki zavoji također su izazov za vozače kao brzi Eau Rouge na stazi Spa-Francorchamps i šikana prije njega, zavoj Tamburello na stazi Imola i Curva Grande na stazi u Monzi.
Većina staza je sagrađena specijalno za utrke Formule 1, iako postoji jedna ulična utrka koja se vozi na stazi Monako za vrijeme Velike nagrade Monaka (prije su to bile i Velika nagrada Las vegasa i Detroita). Velika nagrada Monaka održava se u kalendaru svjetskog prvenstva zahvaljujući svojoj historiji i glamuru koji je prati iako ne zadovoljava sigurnosne uvjete koji se zahtjevaju pri utrci i izgradnji staze.
Rakovec (Hrvatska)
mini|280px|Rakovec, rimokatolička crkva "Sv. Juraj" Rakovec je naseljeno mjesto i općina u Hrvatskoj, u Zagrebačkoj županiji.
Formula 1
Staze
Projektiranje novih staza traži visoku sofisticiranost (npr. staza u Bahrainu), a Većinu novih staza projektirao je Hermann Tilke. U počecima svjetskog prvenstva vozači koji bi izlijetali sa staze bili su zaustavljani balama sijena, travnatim zamkama ili gumama postavljenim uz stazu koje bi apsorbirale njihov udar. Nakon pogibije Senne i Ratzenbergera u Imoli godine 1994., FIA je napravila radikalne promjene na stazama i bolidima. Bolidi su usporeni, a na staze su dodane široke zone izlijetanja da bi se spriječio udar bolida s vozačem u barijere, a ako i dođe do udara, da barijere prime što manju energiju udara. Ova nova pravila o brzini bolida nije dobro primio dio fanova jer se izgubio dio atrakcije na utrci.
Rakovec (Hrvatska)
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Vrbovec.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, općina Rakovec je imala 1.252 stanovnika, od čega u samom Rakovcu 236.
Formula 1
Budućnost Formule 1
mini|250p Formula 1 je u ranim 2000-tima prolazila vrlo težak period. Naime fanovi su izgubili zanimanje za Formulu 1, prvenstveno zbog višegodišnje dominacije Michael Schumachera i Ferrarija. Sada se FIA raznim pravilima potrudila da i male ekipe s malim budžetom mogu konkurirati velikim ekipama s velikim budžetom, a i sama utrka je postala zanimljivija i nepredvidljiva do samog kraja.
U želji da Svjetsko prvenstvo Formule 1 bude zanimljivije (a s tim i da se poveća broj gladalaca) Management Formule 1 (FOM) na čelu s predsjednikom Bernie Ecclestone, lobira organizaciju utrka u novim zemljama. Već 2005. ta ekspanzija rezultirala je nestankom jedne Velike nagrade (utrke) iz kalendara Svjetskog prvenstva i to Velike nagrade Austrije. Umjesto nje u kalendar je ubačena Velika nagrada Turske a Velika nagrada Meksika bi trebala biti u kalendaru za iduću 2006. godinu. Ecclestone-ova želja je i da se vrati Velika nagrada Južne Afrike u kalendar u sljedećih pet godina, a u isto vrijeme postoji želja za Velikom nagradom Rusije (održavala bi se u Moskvi ili Petrogradu) koja bi trebala ući u kalendar za nekoliko godina. Dok Ecclestone želi proširiti kalendar neke od momčadi koje se natječu u prvenstvu žele kraći kalendar, a i budućnost Velike nagrade Velike Britanije, Francuske i San Marina je upitna. Evropska unija je donijela zakon o zabrani reklamiranja duhanskih proizvoda što je dovelo u težak položaj ekipa čiji su neki od sponzora upravo duhanske industrije.
Rakovec (Hrvatska)
Općina Rakovec
Napomena: Nastala iz stare općine Vrbovec.
Formula 1
Promjene pravila
U interesu sigurnosti i ušteda FIA je za sezonu 2005. donijela više pravila. To se prvenstveno odnosi na gume, gdje gume moraju izdržati cijeli vikend i nema mijenjanja guma tokom utrke, i motor koji mora izdržati dva prvenstvena vikenda, a i način kvalifikacija je izmijenjen. Ova dva pravila u isto vrijeme pokušavaju smanjiti jaz između budžeta malih i velikih momčadi što se tiče priprema bolida za utrku.
Rakovec (Hrvatska)
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Rakovec je imalo 227 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Apstraktni ekspresionizam
Karakteristike predstavljanja u apstraktnom ekspresionizmu su proizvoljni oblici, linije, boje, teksture i forme, ne slijedeći prirodu ni realnost. Naizgled ne postoji kontrola, iako je sam proces slikanja, koji je od velike važnosti za apstraktne ekspresioniste, pod direktnom kontrolom umjetnika. Dozvoljene su 'greške' i slučajno nastale forme idu u prilog kompletnog umjetničkog doživljaja. Apstraktni ekspresionisti su koristili ogromna platna i nanosili boju brzo i sa snagom, često koristeći velike kistove i četke, ponekad kapajući ili čak bacajući boju direktno na platno.
Formula 1
Promjene pravila
Sadašnji način kvalifikacija od jednog letećeg kruga zamijenio je onaj s početka sezone 2005. Od početka sezone 2005. do Velike nagrade Evrope kvalifikacije su se održavale i u subotu i nedjelju i ta dva vremena bi se sabirala i najbolje vrijeme je bilo pobjedničko. Nakon raznih spekulacija da li je dobro ili nije na ovaj način provoditi kvalifikacije za utrku, a i zbog razloga što televizijske kuće nisu htjele prenositi toliko Formule jedan u jednom danu to pravilo je ukinuto.
Početkom sezone 2006. snaga motora je smanjena tako da se umjesto prijašnjih 3.0 l V10 motora koriste 2,4 l V8 motori. U dogledno vrijeme planiraju se veće restikcije što se tiče testiranja bolida, i standardizacija elektronike i guma. Također za 2006. sezonu ponovno se uvodi promjena guma za vrijeme utrke, a promijenjen je i format kvalifikacija koji sada izgleda ovako: U prvih 15 minuta ispali bi pet najsporijih vozača koji bi zauzeli najlošije startne pozicije. U idućih 15 minuta ispalo bi novih pet vozača koji bi se plasirali od 15. do 11. pozicije. U posljednjih bi se 20 minuta ostatak vozača borio za prvih deset pozicija.
Lokalni međuzvjezdani oblak
mini|207x207piksel| Karta koja prikazuje [[Sunce koje se nalazi blizu ruba lokalnog međuzvjezdanog oblaka i Alfa Kentaura udaljenog oko 4 svjetlosne godine u susjednom kompleksu G-Oblaka]] mini Lokalni međuzvjezdani oblak (LIC), poznat i kao Lokalna pahuljica, je međuzvjezdani oblak dugačak otprilike 30 svjetlosnih godina preko kojeg se kreće Sunčev sistem. Nije poznato da li je Sunce ugrađeno u Lokalni međuzvjezdani oblak ili se nalazi u regiji gdje Lokalni međuzvjezdani oblak stupa u interakciju sa susjednim G-Oblakom.
Struktura
Sunčev sistem se nalazi unutar strukture zvane Lokalni mjehur, oblasti niske gustine galaktičke međuzvjezdane materije. Unutar ove regije nalazi se Lokalni međuzvjezdani oblak (LIC), područje nešto veće gustine vodonika. Procjenjuje se da je Sunčev sistem ušao u LIC u posljednjih 10.000 godina. Neizvjesno je da li je Sunce još uvijek unutar LIC-a ili je već ušlo u prijelaznu zonu između LIC-a i G oblaka. Nedavna analiza procjenjuje da će Sunce potpuno izaći iz LIC-a za ne više od 1900 godina.
Oblak ima temperaturu od oko 7000 K, otprilike istu temperaturu kao i površina Sunca. Međutim, njegov specifični toplotni kapacitet je veoma nizak jer nije baš gust, sa 0,3 atoma po kubnom centimetru. Ovo je manje gusto od prosjeka za međuzvjezdani medij u Mliječnom putu (0,5 atoma po kubnom centimetru), iako je šest puta gušći od plina u vrućem lokalnom mjehuriću niske gustine ( 0,05 atoma po kubnom centimetru) koji okružuje lokalni oblak. Za poređenje, Zemljina atmosfera na rubu svemira ima oko 1,2   molekula po kubnom centimetru, pada na oko 50 miliona (5,0    ) na 450 kilometara. Kao podgustinu, možda bi bilo poučnije nazvati prazninom nego oblakom.
Oblak teče prema van iz asocijacije Scorpius–Centaurus, zvjezdane asocijacije koja je područje stvaranja zvijezda.,  otprilike okomito na vlastiti smjer Sunca, ako se pretpostavi da je dvodimenzionalno.
2019. istraživači su pronašli međuzvjezdano željezo na Antarktiku koje povezuju s Lokalnim međuzvjezdanim oblakom.
Interakcija sa solarnim magnetnim poljem
Podaci Voyagera 2 su 2009. godine sugerisali da je magnetna snaga lokalnog međuzvjezdanog medija bila mnogo jača nego što se očekivalo (370 do 550 piko tesla ( pT ), u odnosu na prethodne procjene od 180 do 250 pT). Činjenica da je Lokalni međuzvjezdani oblak jako magnetiziran mogla bi objasniti njegovo dalje postojanje uprkos pritiscima vjetrova koji su na njega iznijeli Lokalni mehur.
Potencijalni efekti lokalnog međuzvjezdanog oblaka na Zemlju uvelike su umanjeni solarnim vjetrom i magnetnim poljem Sunca. Ovu interakciju sa heliosferom proučava Interstellar Boundary Explorer (IBEX), NASA-in satelit koji mapira granicu između Sunčevog sistema i međuzvjezdanog prostora.
Derventa
Derventa je grad i središte istoimene općine na sjeveru Bosne i Hercegovine. Graniči sa općinama Brod, Modriča, Doboj, Prnjavor, a na sjeveru je rijeka Sava, koja predstavlja deset kilometara dugu granicu sa Republikom Hrvatskom. Na prostoru površine 517 km2 u 56 naselja i gradu Derventi po popisu iz 1991. godine, živjelo je 56.489 stanovnika, od toga u samom gradu Derventi - 17.748. Prema nezvaničnim rezultatima popisa 2013. u gradu Derventi je živjelo 12.680 stanovnika, a u općini Derventa 30.177.
Historija
Iz osmanlijskih izvora saznajemo da se na mjestu današnjeg grada nalazilo selo Gornja Ukrina, koje je 1600. godine imalo dvije stotine petnaest kuća. Krajem 19. vijeka bio je to već grad sa 3.200 domaćinstava. Prva osnovna škola počela je da radi 1864. a gradska bolnica dvadesetak godina kasnije. Do kraja 19. vijeka već su razvijeni i prvi industrijski pogoni. Izgrađen je parni mlin, tkačnica, štamparija, vodovod, a kroz Derventu je prošla i pruga uskog kolosjeka koja je povezivala Bosanski Brod i Sarajevo. Početkom 20. vijeka Derventa je već postala i bogato trgovačko mjesto, a njena okolina važila je kao jedan od najplodnijih krajeva tadašnje Bosne. Pred Prvi svjetski rat u Derventi su otvorene gimnazija, učiteljska i poljoprivredna škola. Nakon Drugog svjetskog rata u kome je život izgubilo oko 1000 ljudi sa ovog područja i znatnih razaranja, Derventa 1980-ih godina dostiže vrhunac u svom razvoju i svrstava se u gornji dio ljestvice srednje razvijenih općina Bosne i Hercegovine. Pred posljednji rat od 57.000 stanovnika općine u industriji tekstila, kože i obuće, crne metalurgije i metaloprerade, poljoprivredne proizvodnje, građevinarstvu, grafičkoj industriji i drugim pratećim djelatnostima bilo je trinaest i po hiljada zaposlenih. Derventa je imala 17.000 stanovnika, a sa svim centrima mjesnih zajednica bila je povezana kategorisanim putevima. Do važnijih centara u širem okruženju i centara susjednih općina vodili su magistralni putevi. To je sa njenim geografskim položajem činilo posebnu pogodnost za protok roba, ljudi i brzu komunikaciju sa većim regionalnim centrima bivše Jugoslavije.
Austrougarski popisi stanovništva
Po posljednjem službenom popisu stanovništva iz 1991. godine, općina Derventa imala je 56.489 stanovnika, raspoređenih u 57 naselja. mini|Dolnjačka džamija Derventa
Gradske mjesne zajednice
obuhvataju naseljeno mjesto Derventa (najveći dio)
Prigradska mjesna zajednica - MZ Bišnja - obuhvata naseljena mjesta: Derventa (manji dio), Donja Bišnja, Gornja Bišnja, Osojci i Tetima
Privreda
U posljednjem ratu koji se odvijao na većem dijelu područja općine bilo je mnogo žrtava, a razorena su i uništena ogromna materijalna dobra. U direktnim borbenim dejstvima oštećen je ili uništen veći dio stambenih zgrada, industrijska oprema, posebno prerađivački kapaciteti Tekstilne industrije "Ukrina", kao i materijalna dobra poljoprivrede. Prema nepotpunim podacima materijalna ratna šteta procenjuje se na preko pet stotina miliona dolara. Po prestanku ratnih dejstava sa skromnim vlastitim materijalnim mogućnostima pristupilo se sanaciji objekata koji su bili neophodni za uspostavljanje najvažnijih životnih funkcija. Uz pomoć donatora saniran je dio vodovoda, elektro i PTT sistema, školskih objekata, obdanište i dom zdravlja, kao i veći dio lokalnih puteva i saobraćajnica magistralnog značaja. Pokrenut je i dio privrednih kapaciteta. Predratni privredni kapaciteti Dervente i proizvodnja čijih je šezdeset procenata bilo namjenjeno stranom tržištu, te značajna poljoprivredna proizvodnja, uz dobre saobraćajne veze i kadrovski potencijal predstavljaju osnovu privredne obnove i daljeg razvoja ove općine.
Kada je riječ o ulaganju u privredu Dervente posebnu pažnju svakako privlači "Ukrina" sa devedeset godina dugom tradicijom u proizvodnji tkanina i pletenina sa ubačenom potkom. Ta proizvodnja dostigla je 1991. godine 10 miliona metara kvadratnih tkanine, a proizvođeni su i zaštitna oprema, kuhinjska galanterija i posteljina. U fabrici je radilo hiljadu 800 radnika. No, "Ukrina" je najviše i pogođena ratnim razaranjima. Tkačnica je potpuno uništena, a predionica, dorada i konfekcija djelimično oštećene. U fabrici trenutno četrdeset zaposlenih proizvodi zaštitnu odjeću i posteljinu. Fabrika šavnih cijevi "UNIS" imala je godišnju proizvodnju od 40 hiljada tona cijevi, cijevnih elemenata i proizvoda finalne prerade. Trenutno se proizvodni kapaciteti ove fabrike koriste sa 25 procenata. To jasno ukazuje koje su mogućnosti ulaganja u tu fabriku, posebno u finalnu preradu, pogotovo što tržište za proizvode "UNIS"-a postoji, a sačuvan je i kadrovski potencijal. U Fabrici obuće "DEMOS" proizvođeno je prije rata 15 hiljade pari obuće dnevno, od čega 90 procenata za izvoz. Fabrika danas radi sa 23 procenta kapaciteta, a veći dio proizvodnje namjenjen je stranim partnerima. Imajući u vidu infrastrukturnu opremljenost objekata i kadrovski potencijal dodatna ulaganja omogućila bi znatno proširenje proizvodnje. Potrebe za dodatnim kapitalom postoje i u ostalim preduzećima u Derventi. Značajne su mogućnosti povećanja proizvodnje i širenja proizvodnih programa u Fabrici autodijelova "Mehanika", zatim Građevinskom preduzeću "Rad", štampariji "Iskra", Preduzeću za proizvodnju, montažu i projektovanje metelnih konstrukcija i opreme "Tehnorad" i nizu drugih privatnih preduzeća kojih je sve više u Derventi. Ona su komplementarna većim industrijskim kapacitetima i dopunjuju proizvodne programe. Razvoju tih preduzeća doprinose i stimulativne olakšice u planskoj gradnji, kako stambenog, tako i poslovnog prostora.
Oblast poljoprivrede u društvenom i individualnom sektoru također predstavlja bitnu osnovu ekonomskog razvoja općine. Dodatnim ulaganjem u ratarsku proizvodnju, proizvodnju stočne hrane, doradu sjemena, tovne kapacitete, otkup i preradu mlijeka, klaničke kapacitete i preradu mesa, može se značajno povećati obim proizvodnje, jer sirovine postoje, a plasman proizvoda je obezbjeđen. Na području općine postoji blizu tri stotine mini farmi za pet stotina muznih krava, tov deset hiljada junadi i četiri stotine hiljada pilića. Ako se tome dodaju i prije rata izgrađeni kapaciteti fabrike stočne hrane koja je proizvodila 57 tona hrane u jednoj smjeni sa skladišnim prostorom za hiljadu tona, zatim fabrika sjemena za deset tona krmnog bilja, dvadeset hiljada kartica povrća i osam tona sjemena na liniji dorade u jednoj smjeni, te podatak da je fabrika raspolagala sa stotinu pedeset hektara uredjenog zemljišta i kapacitetom za tov šest stotina junadi u turnusu, jasno je da su raspoloživi kapaciteti u poljoprivredi izuzetno veliki, ali neiskorišteni. Geografski položaj i prirodne karateristike područja općine Derventa pružaju značajne mogućnosti za razvoj lovnog i seoskog turizma. Cijela teritorija bogata je divljači niskog lova a obronci Motajice poznati su po srnećoj divljači. I čista i nezagadjena rijeka Ukrina koja protiče kroz Derventu bogata je ribom, a u ljetnim mjesecima popularno izletište Dervenčana.
NGC 1998
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Brandenburški koncerti
mini|desno|200px|[[Johann Sebastian Bach]] mini|Naslovna stranica Brandenburški koncerti (njem. Die Brandenburgischen Konzerte, originalni naziv fr. Six Concerts Avec plusieurs Instruments) su grupa od šest koncerata za kamerni orkestar Johanna Sebastijana Bacha (BWV 1046–1051). On ih je posvetio grofu Christianu Ludwigu od Brandenburg-Schwedta (1677–1734), koga je zime 1718/1719. upoznao u Berlinu. Septembra 1721. poslao mu je koncerte sa posvetom.
Ime Brandenburških koncerata pojavljuje se u biografiji J.S.Bacha iz 1873–1879 i od tada se zadržalo do danas. Šest koncerata pokazuju veliku raznovrsnost stilova i strukture. Malo je muzičkih djela bilo tako omiljeno i često izvođeno poput Brandenburških koncerata koji su bili zasnovani na italijanskom Concerto grosso stilu.
Historija
mini|Posveta Brandenburških koncerata Gotovo polovina muzičkog stvaralaštva ovog kompozitora se smatra izgubljenim, a mnogi od njegovih koncerata postoje samo u kasnijim aranžmanima ili kopijama sumnjive autentičnosti. Ali njegovi tzv. Brandenburški koncerti opstali su u svom originalnom rukopisu, koji je upućen grofu od Brandenburga krajem marta 1721. Bachov vlastiti naziv  je bio Six Concerts Avec plusieurs Instruments ("Šest koncerata za nekoliko instrumenata"). Bach je svirao za grofa Christiana Leopolda od Cöthena, koji je zatražio od Bacha da komponuje za njega muzičko djelo koje bi kasnije dodao u svoju opsežnu fonoteku. right|thumb|upright|Christian Ludwig od Brandenburg-Schwedta (1710, slika Antoinea Pesnea) Bach je izgledao sretan u Cöthenu. Njegov zaštitnik, ne samo da je volio muziku, nego je bio i vješt muzičar koji je uložio znatan dio svojih prihoda za održavanje lične grupe od 18 muzičara i isto tako putujućih umjetnika. Kao kalvinista, Leopold ne koristi muziku u vjerskim obredima, a oslobodio je Bacha da komponuje sekularna instrumentalna djela i da svira za nastupe. Ipak, odnosi su počeli zahladnjivati nakon što Bach podnosi molbu za posao orguljaša u Hamburgu krajem 1720., ali je odbijen.
Originalni notni rukopis, koji je prošao kroz privatne ruke u biblioteku, bio je u tako dobrom stanju, da ukazuje na to da nikad nije bio ni korišten. Bach nikada nije dobio priznanje (a još manje bilo kakvu nagradu), te da su Brandenburški koncerti smatrani toliko bezvrijednim da su bili prodati za bagatelu nakon smrti princa Leopolda od Cöthena. Bach je bio mnogo više cijenjen kao izvođač nego kao kompozitor, i njegova instrumentalna muzika je brzo zaboravljena kada je dobio (svoj zadnji) posao u Leipzigu, gdje se ponovo usredsredio na vjersku muziku.
Brandenburški koncert br. 1 u F-duru, BWV 1046
Jedini Brandenburški koncert u četiri stavka. Prvi stavak može izgledati kao uobičajeni brzo-sporo-brzo oblik u kojem je završni plesni dio dodat, ali naučnici uočavaju njegovo složenije porijeklo, u kojem prvi, drugi i četvrti stavak sačinjavaju "sinfoniju" kojom se uvodi "Lovačka kantata" iz 1713. i na taj način postaje više kao standardna svita iz tog vremena. Sveukupna orkestracija je neuobičajena. Sam broj instrumenata daje djelu više orkestarski nego kamerni karakter. Karl Geiringer naziva ga "koncertna simfonija." Vjerovatno Bach započinje svoje muzičko djelo sa snažnim početkom za lijenog pokrovitelja koji bi mogao suditi o cijelom djelu na osnovu njegovog početka. Ipak, unatoč njegovoj neposrednoj privlačnosti za konzervativne uši, svaki stavak ima izuzetne osobine tipične za Bachov nezadrživi dar za muzičke pronalaske.
Brandenburški koncert br. 2 u F-duru, BWV 1047
Od svih brandenburških koncerata, drugi se smatra najbližim uobičajenom Concerto grosso obliku, iako više u smislu njegovog zvuka nego njegove strukture. Prvi stavak prati sveprisutni ritornello stil, u kojem se glavna tema za cijeli orkestar ("tutti") ponavlja u raznim muzičkim ključevima, poput stubova zgrade ili središnje teme u govoru. Ali ova osnova je popunjena na veoma jedinstven način: sa "dopunskim" muzičkim materijalom koji je često ključni za solo epizode i dosta toga se vraća kasnije u samom djelu - tako da je na taj način to od jednake važnosti za ritornello temu (zanimljivo je da završno ponavljanje jednog od ovih odlomaka otkriva istaknuti "B-A-C-H" obrazac u basu). Drugim riječima, Bach pokazuje istu suptilnost u planiranju događaja u samom stavku, kao i svoju sposobnost da spoji teme istovremeno, praveći mnogo teži nivo muzičkog diskursa nego što je to obično zahtijevano u njegovo vrijeme.
Brandenburški koncert br. 3 u G-duru, BWV 1048
Treći brandenburški koncert odstupa od uobičajenog koncerto grosso oblika za soliste koji se izdvajaju iz orkestra, a umjesto toga tretira sve članove ansambla kao samostalne solo glasove: tri violine, tri viole i tri violončela, podržani sa continuo grupom (bas i čembalo). Glavna muzička tema prvog "Allegro" stavka vrti se oko tri note koje u silaznom obliku idu na donju susjednu notu, a zatim se vraćaju na početni ton. Ova muzička ćelija kaskadnog oblika ide po dubini tona kroz sve žičane muzičke instrumente koji se koriste u ovom djelu, naglašavajući prirodne jednakosti među glasovima u Bachovom načinu pisanja muzike. Središnji "Adagio" stavak se sastoji samo od dva povezana akorda, ponekad odsviranih sa improvizovanom kadencom, ili čak uvođenjem drugog usporenog stavka, što je prihvaćena praksa u vrijeme Bacha. Koncert se zatvara sa uobičajenim intenzivnim "Allegro" finalom u 12/8 ritmu, a za razliku od završnih "gigues" stavaka sa kojima je Bach zaključivao većinu svojih plesnih svita (eng. dance suites).
Brandenburški koncert br. 4 u G-duru, BWV 1049
Četvrti koncert otvara opsežan muzički odjeljak koji ne samo da predstavlja osnovni materijal za cijeli stavak, nego i otkriva instrumentalni argument: solo grupa je u suprotnosti sa ostatkom orkestra i u okviru ove solo grupe postoji dijalog između dva "recordera" (duhački muzički instrumenti) i violine. Ova djeluje kao mikrokosmos samog djela u cjelini, koji sadrži svoje suprotnosti, udaljavanja i povratka, i tek na kraju ćemo opet čuti stavak u punom izdanju. Umjesto jednostavno ograničavajući solaže na epizode, Bach pomjera solo prelaze iz ritornello strukture tako da slušalac jednostavno ne može predvidjeti kada će se solisti biti u prvom planu. U ovom koncertu solisti stalno izlaze u prvi plan iz većih orkestarskih tekstura, da bi se ubrzo zatim pridružili nazad orkestru.
Drugi stavak predstavlja novi koncept u koncertima ("concertos") J.S. Bacha: ovdje postoji bliski dijalog između solo grupe i orkestra ("tutti") u kojem je kontrast naglašen glasnošću izvođenja muzičkog djela, a ne melodijskim materijalom. Ovaj muzički stavak se tako nastavlja izvoditi kroz ponavljanje. U zadnjem stavku čujemo još jedno izvođenje u concerto stilu: otvaranje u ritornellu je u suštini fuga, muzička tema koja se kasnije može koristiti na različite načine. Postoji samo nekoliko mjesta u djelu na kojima je u potpunosti odsutan uhodani način izvođenja ove vrste koncerta. Tako je očekivani kontrast ritornella i muzičke teme zamijenjen čestim kontrastima instrumentacije, i punijim izlaganjima muzičke teme pružajući orkestru ("tutti") zvučnost koja je obično povezana sa ritornellom. Osim toga pojavljuje se još jedna uobičajena osobina concerta - virtuoznost, koja se ostvaruje kroz violinske solo dionice, nešto što po svojoj prirodi pretvara fugu (koja je sama po sebi izvanredna) u blistavi koncertni stavak.
Brandenburški koncert br. 5 u D duru, BWV 1050
Peti brandenburški koncert se smatra posljednjim napisanim koncertom iz serije od 6 koncerata. Namijenjen je kao sredstvo da pokaže mogućnosti novog harpsikorda iz Cöthena. Bach je u ovom stavku vjerovatno sam svirao solo dionicu za harpsikord, a Philipp Spitta smatra da je solo dionica za harpsikord zahtijevala spretnost prstiju koju niko drugi nije posjedovao u to vrijeme. Peti brandenburški koncert je historijski najvažniji iz ove serije od 6 koncerata, pošto je to najstariji poznati primjer u kojem je harpsikord uzdignut od uobičajene uloge continuo pratnje u solo instrument.
Neobično dugi prvi stavak doslovno razbija kalup starog ritornello oblika, dok se melodija iz početka stavka vraća samo u fragmentima i ustupa dugom laganom središnjem dijelu koji je daleko razvijeniji i ima veću emotivnu razliku od obične muzičke epizode. Kroz cijeli stavak harpsikord ne samo da drži svoju ulogu, nego stalno izmiče svojoj ulozi pratećeg instrumenta da bi nadjačao i zauzeo pažnju od solo flaute i violine. Ali najviše od svega tu je izvanredna kadenca. Kao da žele da naglase svoju važnost, drugi muzički instrumenti ne izvode duge solo dionice što je to u kasnijim koncertima, nego usporavaju i odvode, kao da se s poštovanjem klanjaju, okrećući se i povlačeći pred kraljevskim prisustvom veličanstvenog harpsikorda. Reflektivni drugi stavak (sa oznakom "affettuoso") prikazuje suptilniji formalno odvažniji solo i "tutti" podjele vanjskog kretanja kroz promjene u intenzitetu dok harpsikord prelijeva granice pratnje sa brzim prelazima koje zgušnjavaju teksturu i dovode do promjena u dinamici izvan onih koje su označene u samom djelu. Kanonske osnove drugog stavka pojavljuju se potpunije u fuga završetku, u kojem je harpsikord ne samo puni učesnik u spletu započetom sa violinom i flautom, nego ubrzo dominira čitavim ansamblom sa gustim 16-inskim notnim prelazima podržan triolama..
Brandenburški koncert br. 6 u B duru, BWV 1051
Šesti brandenburški koncert je završni koncert iz serije od šest koncerata posvećenih Christianu Ludwigu, Margraveu od Brandenburga kao prijava za posao dvorskog kompozitora, ali očigledno bezuspješna.
Johann Sebastian Bach je za ovaj završni koncert izabrao ograničenu instrumentaciju sa gudačima i continuom, što znači da je harpsikord jedini negudački instrument koji se čuje u ovom koncertu. Svi ostali koncerti iz ove serije imaju široku upotrebu kontrastnih boja zvuka, uravnotežujući gudače sa puhačima, često na potpuno nove načine. Ovo ograničenje boje zvuka je također produžen na raspon zvuka, bez violine, samo dvije viole, dvije viole da gamba, violončelo i violon, koji je u blizini raspona violončela i iz viola da gamba porodice muzičkih instrumenata. Sveukupni učinak ove odluke je duh smirivanja i završetka. Nema visceralne kontrasti u muzici, iako je završni Allegro brži od ostala dva stavka, a 6. brandenburški koncert predstavlja sjajan način da se okonča ukupna serija koncerata.
Bachovo pisanje za ove instrumente je bilo nekonvencionalno za to vrijeme. U ranom 18. vijeku muzički instrumenti iz porodice violine sa dubljim tonom su u orkestru imali sporedne uloge. Oni su dobijali uglavnom relativno lake dijelove da sviraju, dok su gamba i instrumenti iz njene porodice smatrani kamernim instrumentima i često su dobijali teže sviračke dionice. Bach je izabrao da preokrene nivo težine, dajući violi i violončelu teške solo dionice, dok su gamba svirači bili slobodni da sviraju sporedne muzičke dionice. U drugom Adagio stavku, oni su potpuno tihi. Obrazac sa tri stavka u djelu je također pun preokreta. Otvarajući stavak u početku zvuči kao slobodno sastavljen fugalni aranžman, oslobođen oštrih suprotnosti obično povezanih sa concerto oblikom. Njegov ritornello, obično usredsređen na ponavljanje malih dijelova iz glavnog melodijskog materijala luta zajedno bez privlačenja mnogo pažnje na sebe, dok je muzika koja je trebala da se izvede iz ritornella jasna i oštra. Uvečavajući nepravilnosti još dalje, drugi stavak (lijep i smiren) završava u drugačijem ključu od onog iz početka koncerta. Završni stavak preuzima karakter fugalnog Giguea, ali otkriva se kao skup varijacija na osnovu početnog ritornella, što je mnogo slobodnije predstavljanje muzičkog materijala od uobičajenog predstavljanja početnog materijala.
Ova iznenađenja na mnoge načine dovode do zaključka da je ovo najraznovrsniji i najuočljiviji među brandenburškim koncertima. Njegova ljepota je jednaka njegovim muzičkim izumima.
Klinje
Klinje se nalazi u Bosni i Hercegovini i prvo je vještačko jezero u BiH, nazvano po toponimu Klini. Površina jezera je 26 ha. Akumulirano je od 1891. do 1896. izgradnjom kamene lučne brane, prve ove vrste na Balkanu. Brana je pravljena za potrebe navodnjavanja Gatačkog polja.
Bitunja
Bitunja je naseljeno mjesto u općini Berkovići, Bosna i Hercegovina. Bitunja je smještena na mjestu modernih naselja Gornja i Donja Bitunja uz putnu komunikaciju Stolac-Ljubinje. Prije Dejtonskog sporazuma 1995 naselje je pripadalo općini Stolac (na oko 12 km jugoistočno od Stoca), a danas pripada općini Berkovići (na 19 km od središta Berkovića). Blizina Stoca, vlastela Šimrakovići i stećci predstavljaju glavnu karakteristiku Bitunje. Bitunja je naselje koje je svoju afirmaciju na historijskoj pozornici ponajviše dobilo zahvaljujući prometnoj putnoj komunikaciji koja je prolazila linijom Stolac-Ljubinje.
Srednji vijek
U srednjem vijeku Bitunja je bila u okviru župe Dubrave, a u blizini sjeverne granice župe Popovo. Prvi spomen Bitunje iz 5. marta 1403. godine. Tada Radoslav Bogdanović iz Bitunje ugovorio šestogodišnju službu i izučavanje kamenarskog (klesarskog) zanata (artem petrarie) kod klesara Kranislava Ratkovića. Arhivski izvori Bitunju spominju u izrazima: Bitugna, Bithugna, Bitugn, Bitun, Bithone i Bitogna. Krajem februara 1420. Bitunja je nazvana mjestom (locus), septembra 1436. kao selo (villa), a aprila 1442. godine kao: villa vocata Bitugna Slafcouigh.
Bitunja se u 15. vijeku spominje u više navrata po izvršenim pljačkama (maja 1411., marta 1412., juna 1413., augusta 1413., februara 1420., krajem 1434., septembra 1436., aprila 1442. i septembra 1449. godine). Ova neslavna spominjanja, ukazuju na poziciju naselja u širim okvirima. Bitunja je sastavnim dijelom jakog privrednog prometa između Dubrovnika i unutrašnjosti Bosne koji se vezuje uz putnu komunikaciju Stolac-Ljubinje.
Izvjesno je da na području Bitunje svoje ljude ima izvjesni vlasteličić Dabiživ, te značajno ljudi vlastele Grgura Šimraka i Stjepana Šimrakovića (1442., 1449.). Prema podatku iz juna 1435.. godine vidljiva je povezanost naselja za vojvodu Radoslava Pavlovića.
Karakteristike privrednog razvoja bitunjskog krja nalikuju općim obilježjima hercegovačkog prostora sa zemljoradnjom, stočarstvom, trgovinom i zanatstvom. Odlazak radne snage na dubrovačko područje karakteristika je čitavog zaleđa, pa i Bitunje (marta 1403., marta 1405., januara 1430., juna 1435. i krajem 1435. godine). Interes domaćeg stanovništva bio je povezan za novčanu zaradu kao i za izučavanje zanata klesara, kolara i obućara. Neki od njih uporišta za dalje svoje poslovanje pronašli su i u vlastitoj sredini. Najznačajnije domaće vrelo u historiji Bitunje su stećci. Stećci na ovom području u Zakuku, Potkuku, Lokvama i Babi ukazuju na razvijenu lokalnu hercegovačku sredinu dubrovačkog zaleđa u razvijenom srednjem vijeku.
Državna komisija proglasila je u ovom naselju 4 historijska područja za nacionalne spomenike kulture:
Milanovići (Novo Goražde)
Milanovići su naseljeno mjesto u općini Novo Goražde, Bosna i Hercegovina.
Himera
mini|Himera, apulijska posuda iz [[4. vijek p. n. e.]] Himera (grč. Χίμαιρα, Chímaira = koza; bos. zmijolav) u grčkoj mitologiji je pustinjska neman u Likiji, spada u legendarne zvijeri.. U prenesenom značenju znači neostvariva zamisao, mašta, tlapnja, san, priviđenje, sablast.
Mitologija
Himera je sačinjena od dijelova mnoštva životinja. Tifonov Ehidnin potomak te Kerberova i Hidrina sestra. Opisi variraju u zavisnosti od izvora, neki tvrde da je imala kozje tijelo, zmijski ili zmajski rep te lavlju glavu, a drugi tvrde da je imala i kozju i lavlju glavu, ali zmijski rep. Uglavnom se smatra ženkom, a svi se izvori slažu da je bljuvala vatru bar iz jedne od glava.
Oni koji bi vidjeli Himeru, završili bi brodolomom ili bi viđenje bilo popraćeno prirodnim katastrofama poput erupcija vulkana. U srednjovjekovnoj kršćanskoj umjetnosti, prikazivana je kao simbol Sotoninih snaga.
Izvori kažu da je s bratom Ortom imala vezu te da je rodila nemejskog lava i Sfingu.
Belerofont
Belerofont je iz nehaja ubio svog brata te je prognan u Likiju. Tamo je, da bi se iskupio, poslušao zapovijed kralja Jobata koju mu je zapovjedio da ubije čudovišnu Himeru. Atena mu je darovala krilatog konja Pegaza uz čiju je pomoć uspio pobijediti Himeru na gori Helikon. Neki izvori donose da je probo kopljem, neki da je namjestio svoje koplje pod njen vatreni dah koji je otopio olovo koje je otrovalo, a neki da je odsjekao jednu od tri njene glave.
NGC 3484
NGC 3484 je nepostojeći astronomski objekat naveden u Novom općem katalogu koji je opisan da se nalazi u sazviježđu Zmaj. Ovaj objekat je zapisao John Frederick William Herschel 5. aprila 1832. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Segedinski mir
Edirne i Segedinski mir bili su dvije polovine mirovnog sporazuma između sultana Murata II Osmanlijskog carstva i kralja Vladislava Kraljevine Mađarske. Strana u sporazumu bio je despot Đurađ Branković iz Srpske despotovine. Ugovor je okončao krstaški rat protiv Osmanlija uz značajne dobitke. U roku od mjesec dana Vladislav se odrekao zakletve na nagovor pape i krstaški rat se nastavio. 10. 11. 1444. završila je katastrofom za mađare u bici kod Varne, gdje su krstaši zbrisani, a Vladislav ubijen.
Ugovor je započet u Edirnu razgovorima između Murata i Vladislavovog ambasadora. Poslije nekoliko dana poslat je u Segedin sa Muratovim ambasadorom, da ga Vladislav doradi i ratifikuje. Nakon što je stigao, komplikacije su dovele do toga da su pregovori nastavljeni još nekoliko dana, a zakletve su na kraju date u Varadu. Ratifikacija je obavljena 15. avgusta 1444. godine u Varadu.
Pozadina
Krstaški rat u Varni zvanično je počeo 1. 1. 1443. godine krstaškom bulom koju je objavio papa Eugen IV. Međutim, borbe nisu počele kako je planirano. Ugarska i karamandska turska vojska trebale su istovremeno napasti Osmanlijsko carstvo. U proljeće 1443. godine, prije nego što su Mađari bili spremni, Karamanidi su napali Osmanlije i bili uništeni od vojske sultana Murata II.
Ugarska vojska, predvođena kraljem Vladislavom, koji je u spornim okolnostima došao na prijesto tri godine ranije, mađarskim generalom Jovanom Hunjadijem i srpskim despotom Đurađom Brankovićem, napala je sredinom oktobra. Pobijedili su u prvim okršajima i prisilili Kasim-pašu iz Rumelije i njegovog komandira Turakhan Bega da napuste svoj logor i pobjegnu u Sofiju, u Bugarskoj, kako bi upozorili Murata na invaziju. Spalili su sva sela na svom povlačenju u strategiji spaljene zemlje. Kada su stigli u Sofiju, savjetovali su sultana da spali grad i da se povuče u planinske prevoje iza njih, gde manja osmanlijska vojska ne bi bila u tako nepovoljnom položaju. Ubrzo nakon toga, nastupila je velika hladnoća.
Slijedeći okršaj, na Zlatičkom prevoju neposredno pred Božić 1443. godine, vođen je u snijegu i Mađari su poraženi. Dok su se povlačili, uhvatili su u zasjedu i porazili goničku silu u bici kod Kunovice, gdje je zarobljen Mahmud beg, sultanov zet i brat velikog vezira Čandarlı Halil-paše. To je Mađarima dalo iluziju sveukupne kršćanske pobjede i vratili su se trijumfalno. Kralj i crkva bili su nestrpljivi da održe ovu iluziju i davali su uputstva za širenje informacija o pobjedama, te su proturječili svakome ko je spomenuo poraze. Murat se, u međuvremenu, vratio ljut zbog nepouzdanosti svojih snaga i zatvorio Turakhana, okrivljujući ga za neuspjeh vojske i Mahmud-begovo hvatanje.
Početni pregovori
Vjeruje se da je Murat želio okončanje rata. Sestra ga je molila da izdejstvuje oslobađanje njenog muža, a dodatni pritisak je vršila i njegova supruga Mara, kćerka Đurađa Brankovića. Mara je 6. marta 1444. poslala izaslanika Brankoviću; njihovom raspravom su započeli mirovni pregovori sa Osmanlijskim carstvom.
Vladislav je 24. aprila 1444. godine poslao pismo Muratu u kojem navodi da njegov ambasador Stojka Gisdanić putuje u Edirne sa punim ovlaštenjima da pregovara u njegovo ime. Zamolio je da, kada se postigne dogovor, Murat pošalje vlastite ambasadore sa ugovorom i zakletvom u Mađarsku, nakon čega se Vladislav također može zakleti na mir. Istog dana Vladislav je održao vijeće u Budimu, gdje se zakleo pred kardinalom Julijanom Cesarinijem da će u ljeto voditi novu ekspediciju protiv Osmanlija.