cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Fermij
Historija
Nastanak novog elementa desio se zbog kontinuiranog zahvata neutrona: u trenutku detonacije bombe gustoća protoka neutrona bila tako velika, da se većina nastalih radioaktivnih jezgara atoma nije uspjela raspasti prije sljedećeg primanja novog neutrona. Pri tako velikom toku neutrona također raste i maseni broj, a istovremeno je moguće da se atomski broj jezgre ne mijenja. Tek poslije toga nastali nestabilni nuklidi raspadaju se do stabilnih preko mnogobrojnih β-raspada uz visok atomski broj:
U septembru 1953. nije bilo poznato kada će naučni timovi iz Berkeleya, Argonne i Los Alamosa moći objaviti svoja otkrića. Odlučeno je da se novi elementi pokušaju sintetizirati pomoću eksperimenata bombardovanja teških atomskih jezgara lakšim; istovremeno osiguravajući da takvi rezultati neće potpadati pod vojnu tajnu kao raniji pa bi se mogli nesmetano objaviti. Vrlo brzo napravljen je izotop ajnštajnija u Radijacijskoj laboratoriju Univerziteta Kalifornije putem bombardiranja uranija (238U) sa dušikom (14N). Tada je zapaženo da radi o elementu čije je istraživanje i dalje stajalo pod vojnom tajnom. Izotopi oba novootkrivena elementa nastali su zračenjem izotopa plutonija 239Pu, a rezultati su objavljeni u pet publikacija objavljivanih zaredom u kratkim razmacima. U posljednjim reakcijama počev od kalifornija nastali su:
Tim u Berkeleyju bio je zabrinut da bi neko drugi mogao otkriti lakše izotope elementa 100 putem bombardovanja ionima te takvo otkriće objaviti prije nego što bi se sa njihovih istraživanja mogla "skinuti" oznaka vojne tajne. Krajem 1953. i početkom 1954. radna grupa Nobelovog instituta za fiziku u Stockholmu vršila je eksperimente bombardiranja uranijevih jezgara jezgrima atoma kisika, čime je nastao izotop elementa 100 sa masenim brojem 205 (250Fm). Nesumnjiv dokaz o nastanku novog elementa dobijen je zbog karakteristične energije α-čestica nastalih raspadom.
Ipak, tim iz Berkeleya već ranije je objavio neke rezultate hemijskih osobina oba elementa. Najzad, sa rezultata termonuklearne eksplozije je skinuta vojna tajna pa su napokon 1955. i objavljeni. Prioritet davanju imena novom elementu općenito je priznat naučnicima iz Berkeleya, jer je njihovih pet radova prethodilo švedskim istraživanjima, a zbog prethodnog držanja otkrića u tajnosti zbog vojnih propisa, ona su bila u saglasnosti sa rezultatima termonuklearne eksplozije iz 1952. godine. Oni su odlučiti dati imena po poznatim, tada već preminulim naučnicima. Vrlo brzo su došli do imena Alberta Einsteina i Enrica Fermija, koji su umrli neposredno prije objave: "Sugeriramo da novo ime elementa sa atomskim brojem 99 bude ajnštajnim (simbol E) po Albertu Einsteinu, a ime za element sa atomskim brojem 100 bude fermij (simbol Fm) po Enricu Fermiju". Čast zvaničnog objavljivanja oba novootkrivena elementa ajnštajnija i fermija pripala je Albertu Ghiorsu koji je to učinio na 1. ženevskoj atomskoj konferenciji održanoj od 8. do 20. augusta 1955. godine.
Kasnije, fermij je privremeno dobio sistematsko ime unnilnilij.
Fizičke
Do danas ovaj metal nije dobijen u količinama dovoljnim za proučavanje. Ipak, uspjelo se doći do određenih mjerenja njegovih legura sa lantanoidima, a osim njih postoje brojni izračuni i pretpostavke. Entalpija sublimacije povezana je direktno sa strukturom valentnih elektrona u metalu. Ona je kod fermija određena direktnim mjerenjima parcijalnog pritiska fermija preko legura Fm-Sm i Fm/Es-Yb u temperaturnom rasponu od 642 do 905 K. Dobijena je vrijednost od 142(13) kJ·mol−1. Entalpija sublimacije fermija približna je onoj kod dvovalentnih ajnštajnija, europija i iterbija, pa je iz toga izveden zaključak da je i fermij dvovalentan u metalnom stanju. Usporedba radijusa i tačaka topljenja metala europija, iterbija i ajnštajnija dovela je do pretpostavljenih vrijednosti za fermij od 198 pikometara (atomski radijus) i 1125 K (tačka topljenja).
Elektrodni potencijal bi trebao biti sličan kao kod iterbija par Yb3+/Yb2+, dakle oko 1,15 V u odnosu na standardnu vodikovu elektrodu. , što predstavlja vrijednost koja je u saglasnosti sa teoretskim izračunima. Na osnovu polarografskih mjerenja utvrđen je elektrodni potencijal para Fm2+/Fm0 od −2,37 V. Fm3+ bi mogao relativno lahko reducirati Fm2+, naprimjer sa samarij(II)-hloridom koji bi se istaložio zajedno sa fermijem.
Hemijske
Do danas hemijske osobine fermija su se mogle proučavati samo u rastvorima pomoću tehnike trejsera, a njegovi čvrsti spojevi do danas nisu dobijeni. U normalnim uslovima fermij se u rastvorima nalazi u obliku iona Fm3+, koji ima hidracijski broj 16,9 te konstantu kiselosti 1,6 · 10−4 (pKs = 3,8). Ovaj ion gradi komplekse brojnih organskih liganada sa donorskim atomima poput kisika. Ovakvih kompleksi su po pravilu stabilniji od nekih lakših aktinoida. Također gradi anionske komplekse sa ligandima poput hlorida i nitrata, a i ovi kompleksi bi mogli biti stabilniji od onih kod ajnštajnija ili kalifornija. Pretpostavlja se, da su veze u kompleksima kod viših aktinoida većinom ionskog karaktera. Prema očekivanjima, ion Fm3+ je manji nego ioni prethodnog elementa Es3+, zbog višeg efektivnog naboja jezgra fermija, pa bi fermij vjerovatno trebao graditi kraće i snažnije veze između liganda i metala.
Izotopi
Do danas je poznato 19 izotopa i tri nuklearna izomera fermija, i svi su radioaktivni i veoma nestabilni. Njihovi maseni brojevi kreću se od 242 do 260. Izotop sa ubjedljivo najdužim vremenom poluraspada je 257Fm, a koje iznosi 100,5 dana, što znači da se na Zemlji ne može naći u prirodi. Izotop 253Fm ima vrijeme poluraspada od 3 dana, a slijede izotopi 251Fm sa 5,3 sata, 252Fm sa 25,4 sati, 254Fm sa 3,2 sata, 255Fm sa 20,1 sati i 256Fm sa 2,6 sata. Svi ostali izotopi imaju vremena poluraspada od 30 minuta do manje od jedne milisekunde.
Ako se posmatra raspad najduže živućeg izotopa 257Fm, njegovim α-raspadom nastaje izotop kalifornija 253Cf, dok s druge strane njegovim β-raspadom, on prelazi u ajnštajnij 253Es. Daljnji tok raspada zatim vodi preko izotopa 249Bk, 249Cf, 245Cm, 243Am, 241Pu, 241Am sve do neptunija 237Np, koji predstavlja početak neptunijevog niza (4 n + 1).
Fermijska barijera
Pod pojmom fermijska barijera ili fermijska granica označava se pojava da se izotopi fermija 258Fm, 259Fm i 260Fm jednim dijelom već nakon djelića sekunde raspadaju spontanim raspadom (t½ = 370 µs; 1,5 s odnosno 4 ms, respektivno). Izotop 257Fm je α-emiter i raspada se na 253Cf. Pri tome niti jedan poznati izotop fermija ne pokazuje β-raspad, što onemogućava nastanak mendelevija putem raspada fermija. Ova činjenica poništava praktično sva nastojanja da se pomoću radijacije neutronima, naprimjer unutar nuklearnog reaktora, dobiju elementi sa atomskim brojevima iznad 100 odnosno sa masenim brojevima iznad 257. Prema tome, fermij je posljednji element koji je moguće dobiti zahvatom neutrona. Svaki pokušaj dodavanja dodatnih neutrona u jezgro fermija vodi do spontanog raspada.
Reference
🇵🇸
Paroksizamski poremećaj ekstremne boli
Paroksizamski poremećaj ekstremne boli originalno nazvan porodični sindrom rektumske boli, rijedak je poremećaj čije su najistaknutije karakteristike bol u mandibuli, očima i rektumskim područjima, kao i ispiranje. PEPD se često prvi put manifestuje na početku života, možda čak i in utero, sa simptomima koji traju tokom života. Simptomi PEPD-a podsjećaju na primarnu eritromegaliju, jer oba rezultiraju crvenilom i epizodnim bolom, iako je bol tipski prisutna u ekstremitetima za primarnu eritromelalgiju. Nedavno se pokazalo da su oba ova poremećaja alelna, oba uzrokovana mutacijama u naponski vođenom natrijskom kanalu NaV1.7 kodiranom genom SCN9A. Drugačija mutacija u "SCN9A" uzrokuje urođenu neosjetljivost na bol.
Simptomi i znaci
Najizrazitija karakteristika PEPD-a je epizodna pekuća bol u rektumu, očima i donjeviličnoj regiji. Treba naglasiti da, iako bol često nastaje ili je centriran u ovim područjima, može se širiti ili biti difuzne prirode. Bol koji doživljavaju pacijenti s ovim poremećajem ne treba potcijeniti jer žene s ovim poremećajem koje su također rodile opisuju PEPD bol kao gori od porođajnog bola. Uz ovaj bol je tipično crvenilo, često u području povezanom s bolom. Tokom napada kod novorođenčadi, dijete često izgleda zaprepašteno ili užasnuto i može neutješno da vrišti. Ovi napadi mogu biti izazvani injekcijama, defekacijom, brisanjem perineuma, jelom ili konzumacijom oralnih lijekova. Kada se napadi pojave zbog takvih uzroka, bol i crvenilo često su prisutni u području precipitacije napada, iako simptomi mogu biti i difuzne prirode. Ostali simptomi mogu uključivati hipersalivaciju kada su napadi lokalizirani u mandibulskoj regiji ili slabost nogu nakon traume stopala. Istaknuti nefizički simptom su tonusni neepilepsijski napadi. Ovakvi napadi su češći u dojenaštvu i detinjstvu nego u odraslom dobu. Kod starije djece takvom napadu obično prethodi neutješno vrištanje, a zatim apnea, bljedilo i ukočenost. Takva ukočenost može trajati od sekundi do nekoliko minuta. Precipitanti napada su obično fizičke prirode, poput defekacija, jedenja ili uzimanja lijekova. Neki manje uobičajeni precipitanti su mokrenje, koitus i bolni podražaji. Postoje i nefizički faktori, kao što su misao ili pogled na hranu. Općenito, napadi se obično dešavaju u precipitiranom području, iako to nije uvijek slučaj. Dok su neki pojedinci opisali nagomilavanje napada, općenito su obično nagli. Trajanje ovih napada može biti od nekoliko sekundi do dva sata. Pacijenti su uglavnom normalni između napada. Jedini značajan internapadni problem je zatvor, vjerovatno zbog bojazni da će izazvati napad. Ovaj simptom se često smanjuje s godinama, vjerovatno zbog mehanizama suočavanja kao što je upotreba omekšivača stolice.
Patofiziologija
Postoji ukupno 8 mutacija koje uzrokuju poremećaj u 8 od 14 proučavanih porodica. Ove mutacije su grupisane u četiri regiona u celom kanalu: linker između domena 2 i 3 (D2-3), unutarćelijski segment koji povezuje segmente 4 i 5 u domenu 3 (D3S4-5), linker između domena 3 i 4 (D3 -4) i unutarćelijski segment koji povezuje segmente 4 i 5 u domenu 4 (D4S4-5). Mutacije u D3S4-5 regiji (I1461T, F1462V i T1461I) nalaze se u ili pored IFM motiva koji je konzerviran u svim naponskim natrijskim kanalimas. Studije mutageneze ove regije pokazale su da djeluje kao dio kapije inaktivacije, okrećući se kako bi blokirao centralne pore. Stoga nije iznenađujuće da dvije od ovih mutacija koje su dodatno proučavane pokazuju nepotpunu inaktivaciju. Kada se IFM motiv okrene da blokira centralnu poru, on stupa u interakciju s ostacima u D3S4-5 regiji. Postoje tri mutacije u ovoj regiji (V1298F, F1298D i V1299F) za koje se vjeruje da mijenjaju interakciju s kapijom inaktivacije. Iako je ova regija proučavana mutagenezom, sve ove specifične mutacije nisu privukle pažnju, iako se očekuje da će proizvesti promjene slične gore spomenutim mutacijama IFM regije. Mutacija M1627K u regiji D4S4-5 također može utjecati na ostatak uključen u interakciju s motivom inaktivacije IFM-a. Ovo bi objasnilo uočenu promjenu inaktivacije i proširenje struje prozora. Jedna od pogođenih porodica sa mutacijom R996C, rodoslov 12, ima jednu osobu koja također ima mutaciju V1298D. Osoba u ovoj porodici sa složenom mutacijom je najteže pogođen, što sugerira da mutacija R996C može uzrokovati manje ozbiljan fenotip. Manje teški fenotip porodicčnog pedigrea 4 je u skladu sa ovom teorijom. Nejasno je kako mutacija R996C utiče na funkciju kanala.
Liječenje
Karbamazepin je barem djelimično efikasan u smanjenju broja ili težine napada kod većine pacijenata sa PEPD. Visoke doze ovog lijeka mogu biti potrebne, što možda objašnjava nedostatak efekta kod nekih osoba. Dok drugi antiepilepsijski lijekovi, gabapentin i topiramat, imaju ograničen učinak kod nekih pacijenata, nisu se pokazali općenito efikasnim. Analgetici dobijeni od opijata su također uglavnom neefikasni, sa samo sporadičnim slučajevima blagotvornog dejstva.
Epidemiologija
PEPD je izuzetno rijedak poremećaj sa samo 15 poznatih oboljelih porodica. Međutim, postoje neki slučajevi pojedinaca kojima je prvobitno dijagnosticirana epilepsija za koje se kasnije utvrdi da imaju PEPD. Ovo sugerira da bi stope PEPD-a mogle biti veće nego što se sada vjeruje.
4 (album Beyoncé Knowles)
4 je studijski album američke r&b pjevačice Beyoncé Knowles izdat 2011. godine.
Levijatan (knjiga)
Levijatan je djelo engleskog filozofa Tomasa Hobsa, i to je jedno od najpoznatijih i najuticajnijih djela političke filozofije. Riječ levijatan je hebrejskog porijekla i znači morska neman, veliki brod ili snažan čovjek.
Nummulites
Nummulites je veliki rod sočivasti fosila, okarakteriziran brojnim zavojnicama, podijeljeni septama na komore Termin numuliti je deminutivni oblik latinskog nummulus, što znači "mali novčić" i upućuje na njihov oblik. Oni su fosilne ljušture i današnje morske  protozoa rod Nummulites, tip foraminifera.
Levijatan (knjiga)
O prirodnom stanju ljudi u vezi sa njihovim blagostanjem i njihovom bijedom
Ljudi su od prirode jednaki - "Priroda je ljude stvorila jednakim u pogledu tjelesnih i duhovnih sposobnosti, jer niko nije toliko slab da ne može da ubije najjačeg, bilo mahinacijama ili udruživanjem sa drugima, i svako može imati mudrosti ako odvoji dovoljno vremena i truda".
Nummulites
Nummuliti se obično razlikuju u promjeru, od 1,3 cm do 5 cm. a uobičajeni su u morskim stijenama eocena do miocena, posebno oko jugozapadne Azije i Mediterana (npr. eocenski krečnjaci iz Egipta). Fosili širine do šest centimetara nalaze se u srednjoeocenskim stijenama Turske. Vrijedni su kao indeksni fosili. Drevni Egipćani koristili su nummulitne ljušture kao kovanice, a piramide su građene pomoću krečnjaka koji je sadržavao nummulite. It is not surprising then that the name
U 1913. prirodoslovac Randolph Kirkpatrick objavio je knjigu "Nummulosfera: prikaz organskog porijekla takozvanih magličnih stijena i abasalnih crvenih glina" (The Nummulosphere: an account of the Organic Origin of so-called Igneous Rocks and Abyssal Red Clays), predlažući nekonvencionalnu teoriju da su sve stijene proizvedene nakupljanjem foraminifera poput roda "Nummulites".
Levijatan (knjiga)
O prirodnom stanju ljudi u vezi sa njihovim blagostanjem i njihovom bijedom
Od jednakosti dolazi nepovjerenje – Od prve jednakosti sledi jednakost u nadi da ćemo postići svoje ciljeve; stoga, ako dvoje žele istu stvar, obojica postaju neprijatelji i nastoje jedan drugog da unište ili potčine, očekujući da će i drugi to željeti njima kada jednom postignu svoj cilj.
Narodnooslobodilačka borba Jugoslavije
mini|250px|desno|Jugoslavija 1941. Na području koje je 1941. pripadalo Kraljevini Jugoslaviji, kao i na područjima s južnoslavenskim stanovništvom koja su bila u sastavu Italije (Istra, Rijeka, Kvarner i Zadar) te nakon rata pripojena Drugoj Jugoslaviji, razvio se 1941-1945. Narodnooslobodilački rat, uz učešće širih slojeva stanovništva, a na poticaj i pod kontrolom Komunističke partije Jugoslavije. Rat je odnio brojne žrtve, ali je donio pobjedu antifašističkim snagama.
Levijatan (knjiga)
O prirodnom stanju ljudi u vezi sa njihovim blagostanjem i njihovom bijedom
Od nepoverenja – rat – Da bi se obezbjedio od zaziranja drugih, čovjek nema drugi izbor nego da prvi udari silom. U prirodi čovjekovoj su tri uzroka svađe: takmičenje, podozrivost i slava. Prvi navodi ljude da udaraju na druge dobiti radi, drugi radi bezbjednosti, a treći radi sticanja ugleda.
Narodnooslobodilačka borba Jugoslavije
Pojam narodnooslobodilački rat odnosi se na borbu protiv stranih zavojevača i za društvenu preobrazbu u nekim zemljama Evrope i Azije tokom Drugog svjetskog rata (uključujući i Jugoslaviju), te na antikolonijalnu borbu naroda Azije i Afrike nakon toga. Odnosi se na borbu koja nije uperena samo protiv stranih zavojevača, nego istovremeno stremi bitnom društvenom i političkom preobražaju (revoluciji), te tokom borbe gradi svoje paralelne organe vlasti.
Levijatan (knjiga)
O prirodnom stanju ljudi u vezi sa njihovim blagostanjem i njihovom bijedom
Izvan uređenih država postoji uvek rat svakog protiv svakog – Stanje rata nije samo u borbi, već i u spremnosti na borbu; a ljudi, dok žive bez jedne zajedničke vlasti koja je sposobna da ih drži u strahu, žive u stanju rata.
Nezgode od takvoga rata – U takvom stanju nema mesta nikakvoj radinosti, nema kulture, nema društva. Čovjekov život je tada usamljenički, siromašan, opasan i kratak. Dok nema zakona ne zna se šta je zabranjeno, tj. čovjek na sve ima pravo.
Narodnooslobodilačka borba Jugoslavije
U slučaju Jugoslavije, KPJ, iako je svoje namjere iz taktičkih razloga često prikrivala, od početka ustanka imala je za cilj ne samo borbu protiv okupatora i njegovih domaćih pomagača (tzv. kvislinzi i kolaboracionisti), nego i osvajanje političke vlasti i socijalističku revoluciju u skladu sa komunističkom ideologijom, koju su prihvaćale stranke članice Komunističke internacionale. U vrijeme Socijalističke Jugoslavije, termin "narodnooslobodilački rat" imao je naravno apriorno pozitivno značenje, a socijalistička revolucija smatrala se epohalnim historijskiskim napredkom. Objektivno, možemo govoriti o historijskim dešavanjima koja nazivamo "Narodnooslobodilački rat" (NOR) za vrijeme Drugog svjetskog rata, te socijalistička revolucija za vrijeme rata i poslije njega.
Levijatan (knjiga)
O prirodnom stanju ljudi u vezi sa njihovim blagostanjem i njihovom bijedom
U takvom ratu ništa nije nepravo – Gde nema zajedničke vlasti, tu nema prava; gdje nema prava tu nema nepravde. To su svojstva koja se vezuju za čovjeka u društvu, ne u samoći.
Narodnooslobodilačka borba Jugoslavije
Iako većina svjetskih i domaćih historičara smatra Narodnooslobodilačku borbu jednom od najvećih borbi Drugog svjetskog rata, neonacistički, ustaški, četnički i slični pokreti je često pokušavaju ocrniti i prikazati kao negativnu.
Terminologija
Komunistička partija Jugoslavije koristila je termin Narodnooslobodilački rat od početka ustanka, 1941. Pojam Narodnoslobodilačka borba uglavnom se koristio kao sinonim; Borci NOR-a nazivaju se općim imenom partizani. Često se koristila proširena sintagma Narodnooslobodilački rat i socijalistička revolucija.
Levijatan (knjiga)
O prvom i drugom prirodnom zakonu i o ugovorima
Prirodno pravo, koje pisci obično nazivaju ius naturale, jeste sloboda što je svaki čovjek ima da se sopstvenim moćima služi onako kako sam želi za održanje sopstvene prirode, tj. sopstvenog života, pa stoga i sloboda da čini sve ono što po svom rasuđivanju i razumu smatra najpogodnijim sredstvom za tu svrhu.
Narodnooslobodilačka borba Jugoslavije
Aprilski rat i okupacija
Jugoslavija je podijeljena na dvije interesne sfere, njemačku i italijansku, i na više okupacionih zona. Sloveniju su podijelili Italijani i Nijemci, i pripojili svojim matičnim državama. Italijani su dobili Kosovo i zapadni dio Makedonije, pripojili tzv. "Velikoj Albaniji" i formirali italijanski protektorat. NDH i Kraljevina Italija su potpisali ugovor 18. maja 1941. po kojem Italija je dobila gotovo cijelu Dalmaciju i to: područje Zadra, Šibenika, Splita, otoke Rab, Krk, Vis, Korčulu, Mljet i mnoge druge manje, zatim Boku Kotorsku te dijelove Hrvatskog primorja i Gorskog kotara. Područje današnje Crne Gore je takođe postalo italijanski protektorat. Bačku, Baranju i Međumurje dobili su Mađari. Bugari su dobili veći dio Makedonije i dio jugoistočne Srbije.
Levijatan (knjiga)
O prvom i drugom prirodnom zakonu i o ugovorima
Prirodni zakon, lex naturalis, jeste izvestan propis ili izvjesno opće pravilo do koga se razumom došlo, a po kome je zabranjeno čovjeku da čini ono čime se uništava život ili se oduzimaju sredstva za održanje života i da propušta ono čime bi, po njegovom mišljenju, život najbolje mogao da se održi. Pravo i zakon, ius i lex, traba razlikovati, zato što se pravo sastoji u slobodi da se što čini ili da se od toga uzdrži, dok zakon naređuje i obavezuje na jedno od toga, tako da se zakon i pravo razlikuju kao što se razlikuju obaveza i sloboda, što u jednoj istoj stvari ne može istovremeno da postoji.
Od prirode, svaki čovjek ima pravo na sve – Zbog toga, opće pravilo razuma, tj. osnovni prirodni zakon, govori da svaki čovjek treba da teži za mirom sve dotle dok se nada da će ga postići, a kad ne može da ga dobije, da može tražiti i upotrebiti sva sredstva i sve koristi rata. Prvi dio je osnovni zakon prirode: težiti miru i održavati mir, a drugi dio je najviše prirodno pravo: braniti se svim mogućim sredstvima.
Narodnooslobodilačka borba Jugoslavije
Ustanci u okupiranoj Jugoslaviji
Na sednici Politbiroa CK KPJ održanoj 4. 7. 1941. godine u Beogradu, odlučeno je da se od sabotaža i diverija pređe na opšti ustanak i da partizanski rat bude osnovna forma razvijanja ustanka. Na sastanku su pojedini članovi CK upućeni u razne krajeve zemlje radi pomoći u organizovanju i rukovođenju oružanom borbom.
Druga neprijateljska ofanziva
Tokom Prve neprijateljske ofanzive u jesen 1941. godine, Njemačke snage su preuzele kontrolu na teritoriji zapadne Srbije. Radi obezbeđenja eksploatacije rudnog bogatstva u istočnoj Bosni, koje je bilo od značaja za njihovu ratnu privredu, Nijemci su krajem decembra 1941 koncentrisali 718 diviziju na prostoriji Tuzla, Doboj, Zavidovići, Vareš, Sarajevo. Na to ih je primorala situacija u toj oblasti, gde je u to vrijeme, dejstvovalo šest partizanskih odreda (Romanijski, »Zvijezda«, Birčanski, Ozrenski, Majevički i Kalinovički — ukupno 6—7.000 boraca) koji su držali dosta prostranu slobodnu teritoriju sa mjestima: Rogatica, Sokolac, Han Pijesak, Vlasenica, Drinjača, Srebrenica, Bratunac i Olovo) i ugrožavali komunikacije, neprijateljske garnizone i industriske centre u dolinama Bosne i Spreče (Tuzla, Zenica, Vareš, Breza i Kakanj)
Levijatan (knjiga)
O prvom i drugom prirodnom zakonu i o ugovorima
Napustiti jedno pravo da se nešto čini, znači lišiti se sloboda da drugog ometamo u korišćenju njegovog prava da to isto čini. Jer onaj ko je odstupio od svog prava time nije drugom dao nikakvo pravo koje ovaj već nije imao po prirodi. Pravo je napušteno ili prostim odricanjem od prava, ili prenošenjem prava na nekog drugog.
Narodnooslobodilačka borba Jugoslavije
Druga neprijateljska ofanziva
Slijedila je ofanziva protiv partizana u istočnoj Bosni od 15. januara do 23. februara 1942. godine, u jugoslavenskoj historiografiji poznata kao Druga neprijateljska ofanziva. Ove su operacije presjekle razvoj oružanog ustanka i u istočnoj Bosni i Hercegovini u kojima je pod pritiskom okupatorskih jedinica, značajno potpomognutih kvislinškim snagama (ustaše, četnici), došlo do raspada dobrovoljačkih i većine partizanskih jedinica, a oslobođena teritorija bila je reokupirana.
Levijatan (knjiga)
O prvom i drugom prirodnom zakonu i o ugovorima
Prostim odricanjem, kad se onaj ko pravo napušta ne brine ko će imati koristi od toga odricanja. Prenošenjem, kad je onaj ko pravo napušta imao nameru da korist od toga pripadne određenom licu ili licima. Za onog ko se odrekao svog prava kaže se da je vezan, ili obavezan, da ne ometa drugog u korišćenju tog prava; njegova je dužnost da ne pogazi taj svoj voljni akt.
Narodnooslobodilačka borba Jugoslavije
Treća neprijateljska ofanziva
U periodu od 1. aprila do 10. maja 1942. godine u istočnoj Bosni, združene fašističke snage (Nijemci, Italijani, Ustaše) izvele su veliku protivustaničku akciju. Cilj operacije bio je uništenje svih pobunjenika na prostoru između Sarajeva i rijeke Drine u istočnoj Bosni. Operacija je izvedena pod nzivom Trio simbolizujući saradnju njemačkih, italijanskih i hrvatskih snaga. Pobunjenicima su naneseni teški gubici, te je među njima došlo do nepovratne podjele na velikosrpski nastrojene četnike i komunističke partizane.
Levijatan (knjiga)
O prvom i drugom prirodnom zakonu i o ugovorima
Kad čovjek svoje pravo prenosi ili se prava odriče, on to čini samo zato što u naknadu dobija kakvo pravo koje se na njega prenosi ili zato što se nada da će time dobiti neko drugo dobro. Pošto čovjek sve to radi težeći svom dobru, postoje prava kojih se ne može lišiti, npr. prava da se silom brani ako ga silom napadaju da bi ga ubili; isto važi i za ranjavanje, okove ili drugo lišenje slobode.
Uzajamno prenošenje prava jeste ono što ljudi nazivaju ugovorom. Ako se stvar predaje istovremeno sa prenošenjem prava, onda je to ugovor; ako se prvo predaje stvar a od drugog kasnije očekuje nešto za uzvrat, onda je to sporazum; ako se obe strane dogovore da će činidbe ispuniti kasnije, radi se o obećanjima; kada nema uzajamnog prenošenja prava, onda je to poklon.
Ostali prirodni zakoni:
Narodnooslobodilačka borba Jugoslavije
Treća neprijateljska ofanziva
Sredinom aprila 1942. godine, njemačke okupacione snage su, zajedno uz pomoć ustaških i četničkih trupa u ukupnom broju od 40.000 vojnika, pokrenule ofanzivu čiji je cilj bio uništiti partizanske snage od 4.000 boraca na planini Kozari, koje su ugrožavale komunikacije Zagreb-Beograd, ali i prema Prijedoru i Banjaluci. Cilj njemačke ofanzive bilo je i civilno stanovništvo. Oko Kozare je bio formiran neprijateljski obruč. Četvrtog jula, u jurišu se probilo oko 10.000 ljudi. Ofanziva je završila sredinom jula 1942. godine. U toku Bitke na Kozari, stradao je veliki broj civilnog, uglavnom srpskog stanovništva, bilo tokom vojnih operacija ili u koncentracionom logoru Jasenovac.
Pohod u Bosansku krajinu
Rukvodstvo Narodnooslobodilačke borbe, koje se do 10. maja 1942. godine, nalazio u Foči, uspjelo je da formira nove jedinice: Treću proletersku sandžačku brigadu, Četvrtu i Petu proletersku crnogorsku brigadu i Hercegovački NOP odred.
Levijatan (knjiga)
O uzrocima, postanku i definiciji države
Cilj države: naročita sigurnost, koja se ne može imati po prirodnom zakonu, niti se može dobiti udruživanjem malog broja ljudi ili porodica, niti od velikog mnoštva, ako ovim ne upravlja samo jedno rasuđivanje, i to stalno.
Rađanje države – Jedini način da se uspostavi takva zajednička vlast koja može biti sposobna da ljude brani od zavojevača spolja i od povreda koje jedni drugima nanose i da ih obezbijedi tako da svojom marljivošću i plodovima zemlje mogu da se ishrane i da zadovoljno žive jeste da sve svoje moći i svu svoju snagu povjere jednom čovjeku ili jednom skupu ljudi koji će moći sve njihove volje putem većine glasova da svede na jednu volju. Kada mnoštvo prenese svoja prava na jednu ličnost, onda ono postaje jedna ličnost, postaje država. Država može da se definiše kao jedna ličnost, čije radnje izvesno veliko mnoštvo ljudi, na osnovu uzajamnog sporazuma, prima kao autor, i to svi pojedinci od kojih je mnoštvo sastavljeno, a sa ciljem da jedinstvena ličnost može da koristi snagu i sredstva svih onako kako to smatra pogodnim za njihov mir i zajedničku odbranu. Nosilac te ličnost je suveren, i njemu pripada suverena vlast, a svi ostali su njegovi podanici.
Narodnooslobodilačka borba Jugoslavije
Pohod u Bosansku krajinu
Zajedno sa Prvom i Drugom proleterskom brigadom, ove su jedinice iz rejona Zelengore, počevši od 24. juna 1942. godine, izvršile pokret u zapadnu Bosnu opštim pravcem Kalinovik-Prozor-Kupres - Livno - Bosanski Petrovac, izvodeći neprestana vojna dejstva. Početkom jula brigade su izvele veliku diverziju na pruzi između Hadžića i Konjica, savladale neprijateljske posade po stanicama, uništile važnija stanična postrojenja, razrušile prugu na više mjesta, kao i sve važnije mostove. Uništeno je i više desetina vagona i nekoliko lokomotiva.
Levijatan (knjiga)
O uzrocima, postanku i definiciji države
O pravima suverena kao ustanove: Iz ovakvog ustanovljenja države izvode se sva prava i ovlašćenja za suverena:
Narodnooslobodilačka borba Jugoslavije
Pohod u Bosansku krajinu
Tokom pohoda partizani su privremeno zauzimali: Konjic, Gornji Vakuf, Prozor, Livno, Tomislavgrad i vodili borbe za Donji Vakuf, Kupres. Krajem avgusta, jedinice preko Drvara stižu do Bosanskog Petrovca, a Vrhovni štab NOVJ se smješta u vagone voza na Oštrelju. Tu će uslijediti pripreme za napad na Bihać i osnivanje Bihaćke republike.
Bihaćka republika
Partizanske snage krajem 1942. zauzimaju Bihać koji postaje sjedište velikog teritorija pod njihovom kontrolom zvanog Bihaćka republika. Konsolidacija partizanskih snaga se nastavlja formiranjem većih jedinica kao što su divizije i korpusi, kao i održavanjem osnivačke skupštine AVNOJ-a koja je Narodnooslobodilačkoj borbi dala politički legitimitet.
Drvene crkve u Rumuniji
Maramureș je jedna od najpoznatijih regija Rumunije, sa autonomnom tradicijom još od srednjeg veka. Odlikuje se dobro očuvanim drvenim selima i crkvama, tradicionalnim načinom života i folklora, što ovu oblast čini živim muzejom.
Motor s unutrašnjim sagorijevanjem
Motor s unutrašnjim sagorijevanjem (SUS-motor) jeste motor kod kojeg se sagorijevanje goriva (obično fosilnih goriva) odvija u komori za sagorijevanje. Kod ovih motora toplotna energija goriva kroz proces sagorijevanja u cilindru motora prvo se pretvara u toplotnu energiju, a potom se ta energija pretvara u mehanički rad, koji se manifestira kretanjem klipa unutar cilindra. Prvi SUS-motor napravio je Étienne Lenoir.
Levijatan (knjiga)
O uzrocima, postanku i definiciji države
Samo su tri različite vrste država: monarhija, aristokratija i demokratija, zavisno od toga ko ima suverenu vlast: jedan, više njih.
Drvene crkve u Rumuniji
Područje Maramureša od kraja 17. vijeka bilo je pod austrougarskom vlašću. Rumunima nije bilo dozvoljeno da crkve grade u kamenu. Zbog toga su crkve rađene u drvetu. U zavisnosti od perioda nastanka, građene su različitim arhitektonskim stilovima. Gradili su ih lokalni graditelji, a vještina gradnje je tokom vijekova dosegla izvanrednu tehniku.
Crkve pokazuju visok stepen umjetničke zrelosti i zanatskog umijeća: to su uske, visoke, drvene konstrukcije sa karakterističnim izduženim kulama jednostrukim ili dvokrovnim i pokrivenim šindrom. Zidovi drvenih crkava uglavnom su građeni od hrastovih brvana položenih vodoravno sa zamršenim spojevima. Zbog toga što su izuzetan izraz kulturnog nasljeđa ovog planinskog područja sjeverne Rumunije, osam od ovih crkava je uvršteno na UNESCO-ov popis svjetske baštine od 1999. godine.
Narodnooslobodilačka borba Jugoslavije
Četvrta neprijateljska ofanziva
Savezničko iskrcavanje u sjevernoj AfrikaAfrici krajem 1942. je osovinske komandante uvjerilo u mogućnost savezničkoj iskrcavanja na Balkan, pa je zato odlučeno da se partizanske snage likvidiraju angažiranjem dodatnih vojnih resursa.
Motor s unutrašnjim sagorijevanjem
Pojam motor s unutrašnjim sagorijevanjem obično se odnosi na SUS-motore kod kojih se proces sagorijevanja obavlja s prekidima. Osim ovih, postoje i motori s unutrašnjim sagorijevanjem kod kojih se proces sagorijevanja obavlja kontinuirano i takvi motori su plinske turbine, mlazni motori (reaktivni motori) i većina raketnih motora. Ovi SUS-motori s kontinuiranim procesom sagorijevanja rade na istom principu kao i prethodno opisani.
Narodnooslobodilačka borba Jugoslavije
Četvrta neprijateljska ofanziva
Prvi takav pokušaj je započeo u januaru 1943 i bio je poznat kao četvrta neprijateljska ofanziva. Njime je likvidirana Bihaćka republika, ali je gro partizanskih snaga uspio ne samo preživjeti, nego i u bitci na Neretvi nanijeti težak poraz četničkim snagama nakon koje one nisu predstavljale ozbiljan faktor u Hercegovini i Dalmaciji.
Motor s unutrašnjim sagorijevanjem
Primjena
Motor s unutrašnjim sagorijevanjem najčešće se koristi za pogon automobila, građevinskih, poljoprivrednih i prijenosnih mašina i najveći broj vozila. Najveća prednost ovih izvora energije jeste relativno dobar omjer težine i snage motora. Općenito koristeći fosilna goriva, ovi motori su našli široku primjenu kod gotovo svih vozila (automobili, kamioni, motocikli, brodovi i neki tipovi aviona i lokomotiva). U slučajevima gdje je potrebna velika snaga uz malu težinu motora koriste se plinske turbine. Takve primjene nalazimo kod aviona, helikoptera, velikih brodova i slično.
Narodnooslobodilačka borba Jugoslavije
Peta neprijateljska ofanziva
Osovinske snage su daleko bolje pripremile petu neprijateljsku ofanzivu, u kojoj su uspjele opkoliti i gotovo uništiti partizanske snage.
Preživljavanje Tita i jezgre njegove vojske u bitci na Sutjesci se kasnije pokazao kao jedan od ključnih događaja rata. Samo nekoliko mjeseci kasnije došlo je do kapitulacije Italije. Partizanske snage su, porazivši prethodno četnike, bile prisutnije u italijanskim zonama od četnika, a i daleko bliže jadranskoj obali i lukama. Zbog toga su bile u prilici razoružati italijanske snage, a i stupiti u kontakt sa zapadnim saveznicima te kasnije od njih primati naoružanje, opremu i drugu pomoć.
Motor s unutrašnjim sagorijevanjem
Podjela
Podjela motora s unutrašnim sagorijevanjem može se izvršiti na više načina.
Narodnooslobodilačka borba Jugoslavije
Šesta neprijateljska ofanziva
Šesta neprijateljska ofanziva ili zimske operacije 1943/1944 u centralnom dijelu Jugoslavije su popularni nazivi koji su se u SFR Jugoslaviji koristio za niz operacija koje su krajem 1943 poduzele osovinske snage s ciljem da unište partizanske snage na područjima na kojima su uspostavile uporišta nakon kapitulacije Italije. Taj naziv je obuhvatao sljedeće veće operacije:
Motor s unutrašnjim sagorijevanjem
Podjela
Podjela po hodnji:
Prema vrsti goriva i procesu sagorijevanja:
Narodnooslobodilačka borba Jugoslavije
Konačno oslobođanje Jugoslavije
Od jula do kraja 1944, na tlu Bosne i Hercegovine snage NOVJ zadržale su inicijativu i izvodile uspješna ofanzivna dejstva proširujući oslobođenu teritoriju. Definitivnim oslobođenjem 17. novembra 1944. godine, Tuzla je postala veoma značajan oslonac ratnih dejstava u konačnom oslobođenju.
Motor s unutrašnjim sagorijevanjem
Podjela
Prema taknosti:
Narodnooslobodilačka borba Jugoslavije
Konačno oslobođanje Jugoslavije
Od 12. do 20. oktobra 1944. godine združene jedinice NOVJ i Crvene armije nanijele su njemačkim snagama težak poraz, oslobodile su Beograd, glavni grad Jugoslavije i veliki dio Srbije. Oslobođenjem Beograda okončana je 1287 dana duga njemačka okupacija glavnog grada Jugoslavije, što je bio uvod u borbe za konačno oslobođenje cjelokupne teritorije Jugoslavije od fašizma. Beograd je po oslobođenju postao vojni, politički i administrativni centar i sjedište vlade nove, druge Jugoslavije.
Početkom 1945. godine, njemačke i kvislinške snage držale su Mostar, Sarajevo i dolinu reke Bosne, kuda su se povlačile jedinice njemačke Grupe armija E, te sjeverni deo BiH linijom Bijeljina, Doboj, Derventa, Banja Luka, Bosanski Novi, Bihać. U Mostarskoj operaciji, od 6. do 14. marta 1945. godine, jedinice Osmog korpusa i 29. hercegovačka divizija oslobodile su Nevesinje, Široki Brijeg, Mostar i Konjic. U drugoj polovini marta, oslobođen je Bihać, a 6. aprila Sarajevo. U borbama do 1. maja 1945, bila je oslobođena cjelokupna teritorija Bosne i Hercegovina.
Motor s unutrašnjim sagorijevanjem
Podjela
Po konstrukciji:
Gradnje (Sežana)
Gradnje su naseljeno mjesto u sastavu općine Sežana, regija Obalno-kraška, Slovenija.
Narodnooslobodilačka borba Jugoslavije
Konačno oslobođanje Jugoslavije
U Sarajevu je od 26. do 28. aprila 1945. održano Treće zasedanje ZAVNOBiH-a na kojem je ZAVNOBiH proglašen Narodnom skupštinom i formirana prva vlada BiH.
Gradnje (Sežana)
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu stare općine Sežana.
Motor s unutrašnjim sagorijevanjem
Podjela
Prema radnosti motora:
Gradnje (Sežana)
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Gradnje su imale 13 stanovnika.
Motor s unutrašnjim sagorijevanjem
Dvotaktni motori
Princip rada dvotaktnog motora je jednostavan. Dvotaktni motor ima dva takta. Prvi takt sadrži usisavanje i komprimiranje zraka, dok je drugi takt radni, odnosno sadrži ekspanziju i izbacivanje sagorjelih plinova. Kretanjem klipa iz donje mrtve tačke (u daljnjem tekstu DMT) započinje prvi takt. Na donjem dijelu zida cilindra nalaze se usisni kanali za usisavanje svježeg zraka koji potiskuje punjač. Prolaskom klipa iznad usisnih kanala prestaje dotok svježeg zraka i počinje komprimiranje zraka. Klip se kreće prema gornjoj mrtvoj tački (u daljnjem tekstu GMT). Kad klip stigne u GMT, započinje radni takt. Međutim, ubrizgavanje goriva započinje nekoliko stepeni prije GMT-a. Ubrizgavanjem goriva u prostor cilindra ono se samozapaljuje zbog visoke temperature komprimiranog zraka i fino raspršenog goriva. Gorivo se ubrizgava pod pritiskom od oko 150 bara. Nakon ekspanzije klip kreće prema DMT-u i okreće vratilo na koje je spojen. Izbacivanje sagorjelih plinova počinje kad klip svojim kretanjem prema DMT-u otvori ispušne kanale na zidu cilindra, koji su smješteni iznad usisnih kanala tako da većina izgorjele smjese iziđe van prostora cilindra, tako da, kad klip otvori usisne kanale, svježi zrak pomogne ispiranju cilindra od izgorjele smjese. Dolaskom klipa u DMT završava se radni takt i počinje prvi.
Gornji opis je opis dvotaktnog dizelskog motora, a kod benzinskih motora postoji nekoliko razlika. U cilindar se ubacuje smjesa zraka i goriva, koja se tlači, a zatim se, nekoliko stupnjeva prije GMT-a, pali iskrom iz svjećice.
Četverotaktni motori
Princip rada četverotaktnih motora malo je složeniji od rada dvotaktnog motora. Prvi takt je usisavanje gorive smjese ili zraka. Kretnjom klipa iz GMT-a prema DMT-u otvara se usisni ventil, koji se zatvara nešto prije dolaska klipa u DMT. Slijedi drugi takt ili komprimiranje smjese (zraka). Kretnjom klipa iz DMT-a prema GMT-u klip komprimira smjesu (zrak) koja se pali nekoliko stupnjeva prije GMT-a. Kod benzinskih motora svjećica pali smjesu zraka i benzina, a kod dizelskih motora gorivo se ubrizgava u cilindar u kojem je sabijeni zrak visoke temperature i ono se samozapaljuje. Treći takt je ekspanzija, koja je radni takt. Klip se kreće iz GMT-a prema DMT-u eksplozijom nastalom zapaljivanjem smjese. Nešto prije DMT-a otvara se ispušni ventil i klip svojim kretanjem prema GMT-u istiskuje izgorjelu smjesu izvan cilindra. Nešto prije GMT-a otvara se usisni ventil, koji dodatno pospješuje ispiranje cilindra. Dolaskom klipa u GMT zatvara se ispušni ventil i završava ispušni takt te proces počinje ispočetka.
Redni motori
Redni motori su motori s unutrašnjim sagorijevanjem u kojima su dva ili više cilindara (najčešće 4) postavljeni u jednom redu.
Bokserski motor
Bokserski motor je motor s unutrašnjim sagorijevanjem kod kojeg su cilindri smješteni jedan nasuprot drugog u jednoj horizontalnoj ravnini (pod uglom od 180°). Obično imaju paran broj cilindara: 2, 4 ili 6. Prvi i najpoznatiji proizvođač je Porsche, koji je prvi konstruirao i upotrijebio ovaj motor u svojim automobilima nedugo nakon Drugog svjetskog rata (1946).
U brodskoj primjeni, tj. za velike motore izrađivao se Doxford motor.
VR-motori
Kombinacija rednog i V-motora
Zvjezdasti motor
Zvjezdasti motori su motori s unutrašnjim sagorijevanjem kod kojih su cilindri raspoređeni zvjezdasto s radilicom u sredini. Osnovna primjena im je u avijaciji, a ponekad su se ugrađivali i u tenkove. Specifičnost rasporeda cilindara omogućuje vrlo efikasno hlađenje zračnom strujom, pa samim tim kod upotrebe u avionima nije potreban nikakav dodatni sistem hlađenja te se tako ostvaruje i ušteda na težini. Sljedeća ušteda na težini jest i u obliku izlaznog vratila – radilice, koja je izvedena sa samo jednim koljenom, za razliku od svih ostalih konstrukcija, gdje je potrebno po jedno koljeno za svaki cilindar kod rednih ili po jedno koljeno za svaki par cilindara kod V-motora.
Princip rada
mini|desno|225px|[[Četverotaktni ciklus SUS-motora (ili Ottov ciklus) 1. Usisavanje 2. Sabijanje 3. Sagorijevanje 4. Ispuhivanje]]
U zavisnosti od broja radnih ciklusa ili taktova postoje i različiti principi rada motora s unutrašnjim sagorijevanjem. Ovdje će se ukratko opisati princip rada četverotaktnog klipnog SUS-motora.
Svaki četverotaktni SUS-motor u toku rada mora obaviti sljedeća 4 takta:
Razlike između pojedinih vrsta SUS-motora su u vremenu, mjestu i načinu vršenja ovih procesa. Neki motori vrše sve procese istovremeno, ali na različitim mjestima u motoru (npr, mlazni motor) dok neki vrše procese na istom mjestu, ali u različito vrijeme (npr, klipni Otto i dizelski motori).
Takt usisavanja
Prvi radni takt u toku rada SUS-motora jeste takt usisavanja. Za vrijeme ovog takta smjesa zraka i goriva usisava se u motor (kod motora s vanjskim obrazovanjem smjese, npr, Otto-motor s karburatorom) ili se usisava samo zrak, a gorivo se ubrizgava pod pritiskom (Otto-motor sa direktnim ubrizgavanjem). Kod nekih motora gorivo se ubrizgava tek u taktu kompresije (dizelski motor). Zadatak procesa usisavanja jeste da motor osigura smjesu goriva ili samo zrak za kasniji radni takt u toku kojeg se vrši sagorijevanje te smjese. Za vrijeme trajanja ovog takta klip se kreće iz GMT-a ka DMT-u, pri čemu je otvoren usisni, a zatvoren ispušni.
Takt sabijanja
Takt kompresije vrlo je bitan jer se u njemu osiguravaju uvjeti za sagorijevanje smjese u cilindru motora. U ovom procesu motor sabija usisanu smjesu ili samo zrak, povećavajući joj pritisak i temperaturu. Veći pritisak omogućava brže i eksplozivnije sagorijevanje jer su molekule kisika iz zraka i goriva zbijeni i gorivo mnogo brže "pohvata" molekule kisika, brže reagira s njima pri sagorijevanju. Kod dizelskog motora pri kraju takta sabijanja ubrizgava se gorivo i obrazuje se goriva smjesa. U toku ovog takta klip se kreće u suprotnom pravcu, tj. od DMT-a prema GMT-u. I usisni i ispušni ventili su zatvoreni.
Takt sagorijevanja (ekspanzije)
Za vrijeme takta sagorijevanja smjesa goriva i zraka pali se i sagorijeva oslobađajući ogromnu količinu energije. Plinovi nastali kao proizvod sagorijevanja pod znatno su većim pritiskom i temperaturom nego smjesa i imaju ogromnu potencijalnu energiju. Energija ostvarena u ovom radnom taktu ustvari vrši koristan mehanički rad. Svi ostali taktovi zapravo su u službi ovog takta, odnosno stvaranja energije, koja potiskuje klip u klipnom motoru, pokreće rotor u Wankelovom motoru i turbinu u mlaznom motoru ili stvara direktan potisak u potisnom mlaznom motoru. Način paljenja i sagorijevanja razlikuje se u zavisnosti od vrste motora. U toku ovog takta klip se kreće od GMT-a do DMT-a, a oba ventila su zatvorena.
Ispuhivanje
Kad sagorjeli plinovi svoju potencijalnu energiju pretvore u mehanički rad, postaju beskorisni i moraju se izbaciti iz cilindra motora. To se obavlja u radnom taktu ispuhivanja, pri čemu se klip kreće od DMT-a prema GMT-u, tokom čega je usisni ventil zatvoren, a ispušni ventil otvoren, preko kojeg se beskorisni plinovi izbacuju u atmosferu.
Osnovni dijelovi klipnih SUS-motora
Osnovni dijelovi motora zavise od izvedbe i veličine motora. Osnovni dijelovi SUS-motora jesu nosač motora, blok motora, koljenasto vratilo, klip, klipnjača, cilindar, glava motora, ispušni i usisni ventili, rasplinjač i pumpa visokog pritiska za ubrizgavanje goriva (kod dizelskih) ili karburator i svjećica (kod Otto-motora).
Nosač motora
To je donji dio motora, na kojem je smješten cijeli motor sa svim njegovim dijelovima. S njegove donje strane nalazi se rezervoar koji služi kao spremište za ulje za podmazivanje kod manjih motora, a kod većih motora ovaj rezervoar služi za sakupljanje, a potom za odvođenje ulja u poseban rezervoar.
Blok motora
On je ustvari kućište motora u kojem se praktično nalaze svi dijelovi motora. U njemu su i cilindri motora, kao i otvori za hlađenje motora, kojima cirkulira rashladno sredstvo. Blok motora kod automobila najčešće se izrađuje od lahke legure zbog smanjenja cjelokupne mase automobila. Blokovi velikih motora (kao što su brodski) izrađuju se livenjem.
Koljenasto vratilo
Glavni zadatak koljenastog vratila ili radilice jeste da pravolinijsko kretanje klipa pretvori u rotirajuće kretanje na izlazu iz motora, tj. da energiju koja je nastala u cilindru tokom procesa sagorijevanja preko niza elemenata motora (klipa, klipnjače) prenese na izlaznu osovinu. Preko koljenastog vratila ta energija se dalje predaje točkovima, odnosno osovini brodskog vijka ili osovini voza. Koljenasto vratilo sastoji se od niza koljena, a njihov broj zavisi od broja cilindara SUS-motora.
Klipnjača
Klipnjača je element koji se nalazi unutar cilindra i spojni je element između klipa i koljenastog vratila kod malih motora, odnosno između glave motora i koljenastog vratila kod velikih brodskih motora. Svojim pravolinijskim kretanjem učestvuje u pretvaranju pravolinijskog kretanja klipa u obrtanje koljenastog vratila, odnosno radilice. Obično se izrađuje kovanjem ili livenjem.
Klip
Klip je dio motora koji se nalazi unutar cilindra motora i koji se kreće pravolinijski od GMT-a do DMT-a. Oslobođenu energiju u toku takta sagorijevanja prenosi preko klipnjače na koljenasto vratilo, pri čemu se pravolinijsko kretanje klipa manifestira obrtanjem koljenastog vratila.
Ventili
Usisni i ispušni ventili najčešće su smješteni u glavi cilindra, tj. na vrhu cilindra motora. Najčešća izvedba je od dva ventila po cilindru, kod većine četverotaktnih motora, dakle, 1 usisni i 1 ispušni ventil. Kod novijih benzinskih motora pojavljuje se izvedba od 4 ventila po cilindru: 2 usisna i 2 ispušna. Rijetko se pojavljuje i izvedba s 3 ventila po cilindru. Kod takve izvedbe jedan je usisni ventil, a dva su ispušna. Ventili se pogone bregastim vratilom, koje je zupčastim remenom spojeno s koljenastim vratilom. Najvažnija stvar je usklađenost položaja bregastog s položajem koljenastog vratila zbog pravovremenog otvaranja i zatvaranja usisnih i ispušnih ventila, da se ne bi desilo da klip dođe u dodir s ventilima za vrijeme svog pravolinijskog kretanja u cilindru. Dvotaktni motori imaju samo ispušni ventil (ili više njih) dok se usisavanje obavlja pomoću kanala na košuljici cilindra.
Pumpa visokog pritiska za ubrizgavanje goriva
Pumpa visokog pritiska za ubrizgavanje goriva je uređaj za ubrizgavanje goriva a nalazi se samo kod dizel motora zbog drugačijeg procesa koji se odvija u cilindru motora. Naime kod dizel motora ne postoje svjećice koje iniciraju paljenje gorive smjese već se pri kraju takta sabijanja kada pritisak zraka u cilindru dostigne određeni pritisak i određenu temperature, u cilindar ubrizgava gorivo pod visokim pritiskom pri čemu dolazi do njegovog samozapaljenja usljed visokog pritiska i temperature sabijenog zraka koji se nalazi u cilindru. Pritisak ubrizgavanja je rastao tokom razvoja ove vrste motora te je danas dostigao vrijednost od 1200 bara.
Bregasto vratilo
Ova specijalna vrsta vratila na sebi ima tzv. bregove, koji prilikom obrtanja bregastog vratila otvaraju i zatvaraju usisne, odnosno ispušne ventile. Ovo vratilo spojeno je s koljenastim, a veza između njih ostvaruje se preko različitih prijenosnih mehanizama: zupčastim prijenosom (zupčastim remenom i zupčastim remenicama), lančanim prijenosima (lancem i lančanikom) i slično.