cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Cijeli broj
Algebarska svojstva
}: Prvih pet gore navedenih svojstava za sabiranje kažu da je \mathbb{Z}, pod sabiranjem, abelova grupa. To je također ciklička grupa, budući da se svaki cijeli broj različit od nule može napisati kao konačan zbir 1 + 1 + ... + 1 ili (−1) + ( −1) + ... + (−1). U stvari, \mathbb{Z} pod sabiranjem je jedina beskonačna ciklička grupa—u smislu da je svaka beskonačna ciklička grupa izomorfna prema \mathbb{Z}. Prva četiri svojstva navedena iznad za množenje kažu da je \mathbb{Z} pod množenjem komutativni monoid. Međutim, nema svaki cijeli broj multiplikacijski inverz (kao što je slučaj sa brojem 2), što znači da \mathbb{Z} pod množenjem nije grupa. Sva pravila svojstava iz gornje tabele (osim posljednjeg), kada se uzmu zajedno, govore da je \mathbb{Z} zajedno sa sabiranjem i množenjem komutativni prsten sa jedinstvom. To je prototip svih objekata takve algebarske strukture. Samo one jednakosti izraza su tačne u \mathbb{Z} za sve vrijednosti varijabli, koje su tačne u bilo kojem unitalnom komutativnom prstenu. Određeni cijeli brojevi koji nisu nula se mapiraju u nula u određenim prstenovima. Nedostatak djelitelja nula u cijelim brojevima (zadnje svojstvo u tabeli) znači da je komutativni prsten \mathbb{Z} integralni domen. Nedostatak multiplikativnih inverza, što je ekvivalentno činjenici da \mathbb{Z} nije zatvoren pod dijeljenjem, znači da \mathbb{Z} "nije" ' a polje. Najmanje polje koje sadrži cijele brojeve kao podbring je polje racionalni brojs. Proces konstruisanja racionalnih brojeva iz celih brojeva može se oponašati da bi se formiralo polje razlomaka bilo koje domene integrala. I nazad, počevši od algebarsko polje brojeva (proširenje racionalnih brojeva), njegov prsten cijelih brojeva može se izdvojiti, što uključuje \mathbb{Z} kao svoj subring. Iako obično dijeljenje nije definirano na \mathbb{Z}, dijeljenje "sa ostatkom" je definirano na njima. Zove se Euklidska podjela, i posjeduje sljedeće važno svojstvo: data su dva cijela broja
sa
b ≠ 0
, postoje jedinstveni celi brojevi
q
r
takvi da je
0 ≤ r <
, gdje
označava apsolutnu vrijednost od
. Cijeli broj
se naziva količnik, a
se naziva ostatak dijeljenja {
od
. Euklidski algoritam za izračunavanje najvećeg zajedničkog djelitelja radi nizom euklidskih podjela. Gore navedeno kaže da je \mathbb{Z} Euklidski domen. Ovo implicira da je \mathbb{Z} glavni idealni domena, a svaki pozitivni cijeli broj može biti zapisan kao produkt prostih brojeva, u suštini jedinstveninačin. Ovo je osnovna teorema aritmetike.
NGC 6027
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Kim Gyu-sik
Kim Gyu-sik (🇰🇷) 29. januar 1881. – 10. decembar 1950.) je bio korejski političar, diplomata, pjesnik i aktivista pokreta za nezavisnost. Bio je ministar vanjskih poslova Koreje (1919–21), sekretar za obrazovanje (1922. i 1930.) i potpredsjednik Privremene vlade Republike Koreje (1940–48).
NGC 785
NGC 785 (također poznat kao IC 1766, MCG 5-5-46, PGC 7694 i UGC 1509) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 229 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Trokut. Najveći prečnik je 1,50 (100 hiljada sg) a najmanji 1,1 uglovnih minuta (73 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio Jean Marie Edouard Stephan 25. oktobra 1876. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Karipska Nizozemska
mini Karipska Nizozemska jest naziv koji se odnosi na tri općine Nizozemske, koje se nalaze u Karipskom moru – Bonaire, Sveti Eustahije i Saba. Zahvata površinu od otprilike 328 km2, gdje živi približno 18.000 stanovnika. Zvanični jezik je holandski a govore se i engleski, papijamento.
Pierre Jaccoud
Pierre Jaccoud bio je švicarsko-francuski političar. Afera Jaccoud je oznaka za politički skandal.
Karipska Nizozemska
Osnivanje
Ove općine su do 10. oktobra 2010. bile u sastavu Nizozemskih Antila, jednog od dijelova Kraljevine Nizozemske. Njihovim raspadom nastali su zasebni dijelovi u okviru Kraljevine Nizozemske – Aruba, Kurasao i Sveti Martin. U isto vrijeme Saba, Sveti Eustahije i Boner uključeni su u sastav Nizozemske.
Hladni rat
mini|desno|250p|Vojna podjela Evrope za vrijeme Hladnog rata Hladni rat (1945–1991.) je bilo sta­nje na­dme­ta­nja, na­pe­to­sti i su­ko­ba izme­đu ve­le­si­la ­(praćenih nji­ho­vim sa­te­li­ti­ma unu­tar in­te­re­snih sfe­ra sva­ke od ­njih), neprijateljski odnos koji je vladao između komunističkih i nekomunističkih zemalja od kraja Drugog svjetskog rata do raspada SSSR-a početkom 1990-ih. S jedne strane su bili SSSR i njegovi saveznici, poznati kao Istočni blok. S druge strane su bili SAD i njegovi saveznici, poznati kao Zapadni blok. Taj se odnos zvao Hladni rat zato što nije bilo direktnog ratovanja između dviju strana. Pojam je prvi upotrijebio Bernard Baruch, savjetnik američkog predsjednika, tokom rasprave u američkom kongresu 1947.
Sta­nje Hladnog rata ka­ra­kte­ri­šu stva­ra­nje voj­no­po­li­ti­čkih blo­ko­va ­(kao što su bi­li NA­TO i ­Warszawski ugo­vor), utr­ka u na­o­ru­ža­va­nju, pri­je­tnje glo­bal­nim ra­tom, “de­le­gi­ra­ni ra­to­vi”, ra­zni obli­ci uza­ja­mnog špi­ju­ni­ra­nja, eko­nom­skog i ­drugog iscr­plji­va­nja, obostrano nepovjerenje, sumnjičenje i nesporazumi. Ponekad se osjećala i prijetnja Trećeg svjetskog rata. SAD je optuživao SSSR zbog širenja komunizma u svijetu, a SSSR je optuživao SAD zbog imperijalizma i kontrarevolucije.
Korejski rat, Vijetnamski rat i rat SSSR-a protiv Afganistana bili su slučajevi kad je napetost između dvije ideologije prerasla u oružani sukob. SAD i SSSR često u njima nisu učestvovali direktno nego kroz naoružavanje drugih zemalja.
SAD i SSSR su se najviše natjecali u naoružanju i razvijanju tehnologije. Osim toga, česta je bila špijunaža. Najveća potencijalna opasnost Hladnog rata bilo je nuklearno oružje i njegovo aktiviranje. Za razliku od lokalnih sukoba, paranoja zbog nuklearnog oružja pogodila je sve zemlje svijeta. mini|Berlinski zid - simbol Hladnog rata koji je razdvajao Istočni i Zapadni blok U Evropi se Hladni rat organizirao u dva bloka: savez NATO, koji je više-manje pokrivao Zapadnu Evropu i kojim je dominirao SAD, i Varšavski pakt, koji je pokrivao Istočnu Evropu i kojim je dominirao SSSR. Ta se podjela najviše odrazila na Njemačku, pogotovo Berlin. I danas se kao simbol Hladnog rata spominje Berlinski zid, koji je razdvajao Zapadni Berlin (pod kontrolom zemalja iz NATO saveza) od Istočne Njemačke, koja je pripadala Varšavskom paktu. Pad Berlinskog zida 1989. označio je skori kraj Hladnog rata.
Treća strana
Pored dvije zvanične strane, postojala je i vrsta trećeg, neutralnog bloka: Pokret nesvrstanih. Ova međunarodna organizacija uključuje više od 100 zemalja koje su smatrale sebe zvanično neujedinjene sa jednim ili protiv jednog od većih blokova. Svrha organizacije, kako je napisano u Havanskoj deklaraciji iz 1979, je da osigura ”nacionalnu nezavisnost, suverenitet, teritorijlni integritet i bezbjednost nesvrstanih zemalja u njihovoj borbi protiv imperijalizma, kolonijalizma, neokolonijalizma, aparthejda, rasizma, uključujući i cionizam i sve oblike strane agresije, okupacije, dominacije, mješanja ili hegemonije, kao i protiv blokovske politike”. Pokret nesvrstanih se fokusirao na nacionalne borbe za nezavisnost, iskorjenjivanja siromaštva, ekonomski razvoj i suprotstavljanje kolonijalizmu, imperijalizmu i neokolonijalizmu. Oni su predstavljali 55% stanovništva planete, većinu vlada na svijetu i skoro dvije trećine članica Ujedinjene nacije.
Važniji članovi su bili Jugoslavija, Indija, Egipat, Južna Afrika i povremeno Kina.
GON4L
GON-4-liki protein jest protein koji je kod ljudi kodiran genom GON4L sa hromosoma 1. To je jedarni protein koji sadrži dva serinskog fosfozita i poprečnu vezu lizin–glutamin i smatra se da je transkripcijski faktor.
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 2.241 aminokiselina, a molekulska težina 248.620 Da.
MSV Duisburg
Historija
Klub je osnovan 1902. godine kao Meidericher Spielverein, predstavljajući grad Meiderich, koji je postao okrug u Duisburgu 1905. godine. Iste godine mijenja ime u Sport Club Viktoria Meiderich. Sadašnji naziv usvaja 1967. godine. Među najveće uspjehe kluba ubrajaju se drugo mjesto u Bundesligi 1964. godine, te četiri finala nacionalnog kupa.
Obrćevac
Obrćevac je naselje u općini Kladanj, Bosna i Hercegovina.
Florence and the Machine
Florence and the Machine (Florence + the Machine) je engleska muzička grupa. Njihov stil se može opisati kao mješavina nekoliko žanrova, uključujući indie rock i soul. Sastav čine pjevačica Florence Welch uz suradnju sa drugim muzičarima.
Grupa je debitirala sa albumom Lungs, koji je izdat 6. jula 2009. godine, postao je jedan od najprodavanijih albuma u 2009. i 2010. godini. Sa albuma su skinuti singlovi Kiss With the Fist i Dog Days Are Over. Njihov drugi album Ceremonials izdat je u oktobru 2011. godine, debitirao je na broju jedan u Velikoj Britaniji i na broju šest u SAD-u.
Sinusoida
mini|400px|desno|Grafikoni sinusnih i kosinusnih funkcija su sinusoide različitih faza. desno|frame|Osciliranje neprigušenog sistema masa-opruga oko stanja ravnoteže je sinusoida.
Sinusoida ili sinusni talas je funkcija koja se često pojavljuje u matematici, fizici, procesuiranju signala, akustici, elektrotehnici, i mnogim drugim oblastima. Njen najosnovniji oblik je:
NGC 7519
NGC 7519 (također poznat kao MCG 2-59-9, PGC 70713 i UGC 12424) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 488 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Pegaz. Najveći prečnik je 1,30 (185 hiljada sg) a najmanji 1,1 uglovnih minuta (156 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Albert Marth 5. oktobra 1864. godine.
Sinusoida
Opći oblik
Općenito, funkcija može imati:
NGC 7519
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Sinusoida
Opći oblik
koje izgleda ovako:
Talasni broj ima veze sa ugaonom frekvencijom preko:.
gdje je λ talasna dužina, f je frekvencija, a c je brzina rasprostiranja.
Ova jednačina daje sinusni talas sa jednom dimenzijom, tako da iopćena jednačina, data iznad, daje amplitudu talasa u poziciji x u vremenu t duž prave linije. Ovo bi moglo, na primjer, biti smatrano vrijednošću talasa duž žice.
U dvije ili tri prostorne dimenzije, ista jednačina opisuje putanju ravnog talasa ako su pozicija talasa x i talasni broj k prikazani kao vektori, a njihov proizvod kao skalarni proizvod. Za složenije primjere talasa, kao što je visina talasa u bari nakon što se baci kamenčić, potrebne su složenije jednačine.
Fourierovi redovi
1822. godine, Joseph Fourier, francuski matematičar, otkrio je da se sinusoidalni talasi mogu koristiti kao jednostavni "građevinski blokovi" kako bi se "izmislili" i opisali skoro svi periodični talasni oblici, uključujući i kvadratne talase ili čak i nepravilne zvučne talase koji nastaju ljudskim govorom. Proces je dobio naziv Fourierova analiza. Fourier je koristio ovu analizu kao analitički alat u proučavanju talasa i prijenosa toplote. Često se koristi kod procesiranja signala i statističke analize vremenskog reda. Pronašao je primjenu u mnogim drugim naučim oblastima, uključujući i vjerovatnoću, geometriju brojeva, izoperimetrijskog problema, Heisenbergove nejednakosti, ponavljanja slučanjih koraka, i tako dalje. Također pogledajte članke: Fourierov red i Fourierova transformacija.
Također pogledajte
mini|400px|Ilustracija fundamentalne veze sinusoidalnog talasa sa kružnicom. mini|400px|[[sinusni taals|Sinusni, kvadratni, trougaoni i testerasti oblik talasa]]
Gustavia (Sveti Bartolomej)
Gustavia je glavni grad francuske prekomorske teritorije Sveti Bartolomej u Karipskom moru. U gradu živi približno 2.300 stanovnika. Gustavia je osnovana 1785, a ime je dobila po švedskom kralju Gustavu III.
Historija
Ostrvo je 1648. prvo prisvojila Francuska da bi ga 1784. razmijenila sa Švedskom za pravo na trgovinu u Göteborgu i Šveđani su tada osnovali Švedsku zapadnoindijsku kompaniju. Ostrvo je doživjelo napredak za vrijeme Napoleonovih ratova, ali kasnije su se sredstva smanjila, pa je Švedska 1878. prodala ostrvo opet Francuskoj.
Tri tvrđave, izgrađene u drugoj polovini 17. stoljeća, štitile su luku: "Oscar" (ranije "Gustav Adolf"), "Karl" i "Gustav". Anglikanska crkva sagrađena je 1855. godine.
Lokacije
Mjesta na kojima se nalaze tvrđave "Karl", koja gleda na Plažu školjki južno od grada, i "Gustav", u podnožju svjetionika prema sjeveru, popularna su među šetačima. U tvrđavi "Oscar", na vrhu poluostrva Gustavia, smještena je žandarmerija. Postoji muzej na kraju Ceste Victora Schoelchera na poluostrvu. U Gustaviji ima više restorana u kojima se poslužuje američka, italijanska, francuska i druge vrste hrane. Također ima i dosta skupih butika, koji su ključni izvor prihoda za ostrvo. U Gustaviji se nalazi i jedan od najluksuznijih hotela na Svetom Bartolomeju, a tu je i švedski konzulat.
Jean le Rond d'Alembert
Jean le Rond d'Alembert (16. novembar 1717 - 29. oktobar 1783) je bio francuski matematičar, mehaničar, fizičar i filozof. Također je bio koautor Encyclopédie zajedno sa Denisom Diderotom. D'Alembertov metod za talasnu jednačinu je dobio naziv po njemu.
Gustavia (Sveti Bartolomej)
Klima
Klima je tropska s vrlo malim varijacijama u temperaturi. Mala površina od 24 km2 omogućuje ostrvu da iskoristi ugodne nalete pasata. Prosječna temperatura vode i zraka iznosi približno 27 °C, a godina je podijeljena u dvije sezone: sušnu, koja se naziva Lent (Careme), i vlažnu, tokom ljeta. Potonja traje od maja do novembra i vječno sunce povremeno zaklone kraći naleti kišnih oblaka s pljuskovima koji traju 10–15 minuta. Prema Köppenovoj klasifikaciji klime, Gustavia ima tropsku savansku klimu, označenu s "Aw" na klimatskim kartama.
Jean le Rond d'Alembert
Fiktivni opisi
Denis Diderot opisao je D'Alemberta u knjizi "Le reve de D'Alembert" ("D'Alembertov san"), napisanoj nakon što su se njih dvojica udaljili. Knjiga opisuje D'Alemberta bolesnog u krevetu, kako vodi raspravu o materijalističkoj filozofiji u svom snu.
Roman Andrewa Crumeyja "D'Alembertov princip" (1996. godine) dobio je naziv po D'Alamberotovm principu u fizici. Njegov prvi dio opisuje D'Alembertov život i njegovu slijepu zaljubljenost u Julie de Lespinasse.
Konosman
Konosman ili teretnica je javna isprava i transportni dokument koji brodar izdaje prilikom prijema stvari na prevoz. Konosman je dokument koji se javlja u pomorskom saobraćaju i prevozu robe morem. On je po svojoj namjeni sličan tovarnom listu koji se izdaje kod transporta robe željeznicom.
Izdavanju konosmana predhodi sklapanje ugovora o prevozu robe morem, sa kojim se prevoznik obavezuje da će prevesti robu morem, a naručitelj prevoza se obavezuje da će platiti vozarinu. Prevoznik je osoba koja sklapa ugovor sa naručiteljem prevoza, dok je naručtelj osoba ili lice kaje od prevoznika naručuje prevoz robe. Druge osobe iz ugovora su: krcatelj ili špediter, primatelj i korisnik prevoza.
Histonski kod
Histonski kod je hipoteza da je transkripcija genetičkih informacija kodiranih u DNK djelimično regulirana hemijskim modifikacijama (poznatim kao histonski tragovi) u histonskim proteinimaa, prvenstveno na njihovim nestrukturiranim krajevima. Zajedno sa sličnim modifikacijama kao što je metilacija DNK dio je epigenetičkog koda. Histoni se povezuju sa DNK kako bi formirali nukleosome, koji se sami spajaju kako bi formirali hromatinska vlakna, koja zauzvrat čine poznatiji hromosom. Histoni su globularni proteini sa fleksibilnim N-terminalom (koji se smatra repom) koji strši iz nukleozoma. Mnoge modifikacije repa histona vrlo dobro koreliraju sa strukturom hromatina, a stanje modifikacije histona i struktura hromatina dobro koreliraju sa nivoima ekspresije gena. Kritički koncept histonske hipoteze je da histonske modifikacije služe za regrutovanje drugih proteina specifičnim prepoznavanjem modificiranog histona preko proteinskih domena specijaliziranih za takve svrhe, umjesto jednostavnom stabilizacijom ili destabilizirajući interakciju između histona i osnovne DNK. Ovi regrutirani proteini tada djeluju tako da aktivno mijenjaju strukturu hromatina ili da promoviraju transkripciju. Za detalje o regulaciji ekspresija gena modifikacijama histona pogledajte tabelu ispod.
Hipoteza
Hipoteza je da su interakcije hromatin-DNK vođene kombinacijama histonskih modifikacija. Iako je prihvaćeno da modifikacije (kao što su metilacija, acetilacija, ADP-ribozilacija, ubikvitinacija, citrulinacija, SUMOilacija i fosforilacija) u histonskim repovima mijenjaju strukturu hromatina, potpuno razumijevanje preciznih mehanizama pomoću kojih ove promjene histonskih repova utiču na interakcije DNK-histon ostaje nedostižno. Međutim, neki konkretni primjeri su detaljno razrađeni. Naprimjer, fosforilacija serinskih ostataka 10 i 28 na Histonu H3 je marker za hromosomsku kondenzaciju. Slično tome, kombinacija fosforilacije serinskih ostatka 10 i acetilacije lizinskog ostatka 14 na histonu H3 je znak aktivne transkripcije.
Modifikacije
Dobro okarakterisane modifikacije histona uključuju:
Međutim, postoji mnogo više histonskih modifikacija, a osjetljivi pristupi masenoj spektrometriji nedavno su uveliko proširili katalog.
Sasvim osnovni sažetak histonskog koda za status ekspresija gena dat je u nastavku (nomenklatura histona je opisana ovdje):
Složenost
Za razliku od ovog pojednostavljenog modela, svaki pravi histonski kod ima potencijal da bude masivno složen; svaki od četiri standardna histona može se istovremeno modificirati na više različitih mjesta sa više različitih modifikacija. Da bi se dala predstava o ovoj složenosti, histon H3 sadrži 19 lizina za koje se zna da su metilirani - svaki može biti ne-, mono-, di- ili tri-metiliran. Ako su modifikacije nezavisne, to omogućava potencijalnih 419 ili 280 milijardi različitih obrazaca metilacije lizina, daleko više od maksimalnog broja histona u ljudskom genomu (6,4 Gb / ~150 bp = ~ 44 miliona histona ako su jako zbijeni). I to ne uključuje acetilaciju lizina (poznato po H3 na devet ostataka), metilaciju arginina (poznato po H3 na tri ostatka) ili fosforilaciju treonin/serin/tirozin (poznato po H3 na osam ostataka), da ne spominjemo modifikacije drugih histona.
Svaki nukleosom u ćeliji stoga može imati drugačiji skup modifikacija, što postavlja pitanje da li postoje uobičajeni obrasci histonskih modifikacija. Studija od oko 40 modifikacija histona na promotorima ljudskih gena otkrila je preko 4.000 različitih korištenih kombinacija, od kojih se preko 3.000 pojavljuje samo na jednom promotoru. Međutim, otkriveni su obrasci uključujući skup od 17 histonskih modifikacija koje su prisutne zajedno na preko 3.000 gena. Stoga se javljaju obrasci histonskih modifikacija, ali su vrlo zamršeni, i za sada postoji detaljno biohemijsko razumijevanje važnosti relativno malog broja modifikacija.
Strukturne determinante prepoznavanja histona od strane čitatelja, pisaca i gumica histonskog koda otkrivaju se sve većim brojem eksperimentalnih podataka.
Kulin ban
Kulin ban je bio bosanski ban koji je vladao Bosnom od 1180. do 1204. godine. Poznat je po svojoj povelji. Bio je jako značajan vladar. Za vrijeme njegove vladavine Bosna doživljava razvoj. Ostao je jako upamćen u narodu, pa tako postoji izreka Od Kulina bana i dobrijeh dana. Prvo je vladao kao vazal Bizanta a zatim kao vazal Ugarske, ali je zbog unutrašnjih sukoba u Ugarskoj, Kulin bio vazal u očima Ugarske, ali vazalstvo prema Ugarskoj u to vrijeme nije postojalo.
Porijeklo
Porijeklo bana Kulina nije sigurno. Neki izvori navode da je ban Kulin bio sin bana Borića, ali za to je mala mogućnost. Ali je Kulin sigurno bio u srodstvu sa banom Borićem. Moguće je da je Kulin rođen u današnjoj Slavoniji. Na vlast je postavljen već oko 1172. godine od strane Bizanta, ali je nakon smrti Manuela I Komina (sebe nazivao carem Bosne)
Početak vladavine
Na vlast je postavljen već oko 1172.godine od strane Bizanta, ali je nakon smrti Manuela I Komina (sebe je nazivao carem Bosne). Kao što je pomenuto vladavinu je započeo kao vazal bizantijskog cara, a zatim kao vazal ugarskog kralja. S izuzetkom jednog vojnog pohoda, koji je protiv Bizantije vodio 1183. godine, Bosna je njegovu vladavinu provela u miru i značajno ekonomski napredovala.
Rat protiv Bizanta
Kulin je 1183. godine vodio svoju vojsku sa snagama Ugarske pod vođstvom kralja Bele, koji je upravo pokrenuo napad na Bizant zajedno sa Srbima pod vodstvom velikog župana Srbije, Stefana Nemanje. Uzrok rata je bio postavljanje Andorika Komina na bizantski carski prijestol, koji nije bio priznat od Ugarske. Bez poteškoća, a Bizantijci su potisnuti iz doline Morave sve do Sofije, ugarska koalicija je opljačakala Beograd, Braničevo, Niš, Ravno i Sofiju. U vrijeme bitke Kulinova Bosna se prostirala od Drine na istoku do Krajeva na zapadu i od Save na sjeveru do Neretve na jugu.
Hereza
Za vrijeme bana Kulina javljaju se prve vijesti o širenju heretičkog učenja u Bosni, koje je uzelo toliko maha da ga je prihvatio ban Kulin sa porodicom i s mnogo naroda. O tome je papau Inocenta III obavijestio zetski knez Vukan Nemanjić, već 1199. godine. Vukan piše 250px|thumb|Vukan, koji je optuživao zajedno sa Kulinom i banicu Voslavu. Vojslava je bila sestra Vukanovog oca, Stefana Nemanje. Sve do ovog pisma kneza Vukana nije se pojava heretika i njihovog učenja u Bosni smatralo ozbiljnim. Nakon pisma kneza Vukana papa je odlučio poduzeti određene mjere da se hereza u Bosni uništi. Papa se već 1200. godine obratio ugarskom kralju Emeriku, trežeći intervenciju protiv Bosne. Emerik je prihvatio papin poziv. Time je započela bliska suradnja između pape, Emerika i Vukana Nemanjića. Ovaj savez treba gledati političke prirode jer i Emerik i Vukan su željeli steći vlast nad Bosnom. Vukan je bio nezadovoljan titulom zetskog kneza umjesto titulom srpskog kralja. Dok je Emeriku trebao povod za napad na Bosnu. iz ovga je jasno da Kulin nije bio nikakav ugarski vazal jer se Emerik žalio papi da je Kulin odveo neke kršćane iz Srbije.
Konosman
Brodarski ugovor koristi se u tzv. slobodnoj plovidbi. Ovim ugovorom brodar naručiocu stavlja na raspolaganje cijeli brod uz naplatu vozarine. Vozarski ugovor koristi se u linijskoj plovidbi, a sastoji se u transportu, odnosno prevozu robe na određenoj liniji.
Kulin ban
Bilinopoljska izjava
Papin izaslanika uz pratnju dubrovačkog arhiđeakona Marina, stigao je u Bosnu početkom aprila 1203. godine. Odmah je na Bilinom polju pored rijeke održao sabor sa starješinama krstjana banom Kulinom, njegovim časnicima i narodom. Ispitivanjem starješina ustanovio je da su njihova vjerovanja iskrivljena. Zato je od starješina zatraženo da se odreknu bitnih tačaka svog učenja. Oni su na to pristali i već 8. aprila 1203. potpisali akt o odbacivanju eretičkog učenja. Akt je potpisao i sam ban Kulin i arhiđakon Marin. Kazamaris je tako obavio posao kako mu je naredio papa, pa se zatim zaputio u Ugarsku. Pismom iz juna 1203. Kazamaris je izvjestio papu da je pitanje bosanskih heretika rješeno. U stvarnosti čin odricanja je bio Kulinov taktički potez. Na ovaj način je ban Kulin spasio svoju državu od križarskog pohoda, barem na kratko vrijeme. Već od perioda vladavine bana Mateja Ninoslava pod istim optužbama nastavljaju se križarski pohodi na Bosnu.
Porodica
Pretpostavlja se da je bio blizak srodnik bana Borića. Njegova sestra bila je supruga zahumskog kneza Miroslava, brata raškog velikog župana Stefana Nemanje. Njegova supruga bila je banica Vojslava, a sin ban Stjepan. Ban je imao još jednog sina kojeg je sa sobom poveo Ivan de Kazamaris sa još dvojicom bosanskih krstjana Ljubinom i Bragetom. Oni su sa Kulinovim sinom položili zakletvu pred kaločkim nadbiskupom i ponovili obećanje da će se pridržavati svih obaveza. Ukoliko bi ban svjedno podržavao i štitio heretike, bio bi dužan platiti 1000 maraka srebra, koju bi podjelili rimska kurija i kraljeva blagajna.
Homer
Homer (starogrčki: Ὅμηρος; 800–  701. pr. n. e) bio je grčki pjesnik, legendarni autor najstarijih sačuvanih djela evropske književnosti, Ilijade i Odiseje.Kako o njegovom životu nema pouzdanih podataka, rasprave o njegovom postojanju, autorstvu u stvaranju epova koji mu se pripisuju potakle su tzv. Homersko pitanje, o kojem se raspravlja od kraja 18 vijeka do danas.
Kulin ban
Povelja Kulina bana
mini|[[Povelja Kulina Bana iz 1189.]]
Homer
Homer je pretpostavljeni autor Ilijade i Odiseje, dvije epske pjesme koje su temeljna djela starogrčke književnosti. Ilijada je postavljena u vrijeme Trojanskog rata, desetogodišnje opsade grada Troje koalicijom grčkih kraljevstva. Fokusira se na svađu između kralja Agamemnona i ratnika Ahileja koja je trajala nekoliko sedmica tokom posljednje godine rata. Odiseja se fokusira na desetogodišnje putovanje kući kralja Itake, Odiseja, nakon pada Troje. Mnogi izvještaji o Homerovom životu kružili su tokom perioda antike, a najrašireniji je taj da je bio slijepi bard iz Jonije, regije na središnjoj obali zapadne Anadolije u današnjoj Turskoj. Savremeni naučnici smatraju da su ove tvrdnje legende.
Kulin ban
Povelja Kulina bana
Iz njegovog vremena sačuvan je prvi pismeni dokaz postojanja narodnog bosanskog jezika. Radi se o Povelji Kulina bana, napisanoj 29. augusta 1189.
Homer
Jezik i stil
mini|Rembrandt: Homer Homerov je jezik umjetan jezik koji se nije nikada govorio u narodu. To je stari jonski dijalekt, u kojem ima i novojonskih oblika i eolskih elemenata, ali i atičkih dijalektizama. Problem kod proučavanja Homerova jezika jest taj što se ne zna mnogo o eolskome i jonskome dijalektu u doba nastanka epova te se moramo pouzdati u ono što znamo o njihovim kasnijim oblicima. Svi su epski pjesnici poslije Homera pjevali istim jezikom.
Ovi epovi obiliju formulaičnim načinom izražavanja. Uz stalne epitete (brzonogi Ahilej, volooka Hera, egidonoša Zeus, sjajnošljemac Hektor, sjajnooka Atena, daljnometni Apolon, silni Agamemnon, ljepoobrazna Briseida...), vrlo su česte poredbe koje opisuju događaje, produbljuju ih i rasvjetljavaju mnoštvo pojedinosti. Također se i brojni stihovi ponavljaju i u nekoliko pjevanja. U Homerovu jeziku postoji desetak glagola koji znače "gledati" te brojni atributi za opisivanje mora i bitke, a također su česti motivi gozbe, žrtve, sahrane i naoružavanja. Pjesnik retardacijama postiže usporavanje radnje unutar epova te brojnim epizodama priprema nove događaje - bitke i borbe.
Kulin ban
Povelja Kulina bana
''U ime Oca i Sina i Svetoga Duha, amin. Ja, ban bosanski Kulin, obećavam Tebi, kneže Krvašu, i svim građanima Dubrovčanima pravim vam prijateljem biti od sada i dovijeka. ''
Homer
Jezik i stil
Sam je stil, kako kaže Platon u svojem djelu „Država” na pola puta između pripovjedne književnosti i drame. Ovi su epovi naslijedili od starog usmenog epa veliku ulogu govora, a također je i česta prstenasta kompozicija u kojoj se govor na posljetku vraća na temu kojom je i počeo.
Kulin ban
Povelja Kulina bana
''I pravicu držati s vama i pravo povjerenje, dokle budem živ. ''
Homer
Homerski epovi
mini|lijevo|Homer s vodičem, naslikao William-Adolphe Bouguereau (1825-1905) mini|lijevo|Mramorna bista u Britanskom muzeju, London. Prikazuje lik Homera ili Hesioda, radi se o rimskoj kopiji izgubljenog helenističkog originala iz II stoljeća p. n. e.
Kulin ban
Povelja Kulina bana
''Svi Dubrovčani koji hode kuda ja vladam, trgujući, gdje god se žele kretati, gdje god koji hoće, s pravim povjerenjem i pravim srcem, bez ikakve zlobe, a što mi tko dade svojom voljom kao poklon. Neće im biti od mojih časnika sile, i dokle u mene budu, davat ću im pomoć kao i sebi, koliko se može, bez ikakve zle primisli. Neka mi Bog pomogne i ovo sveto Četveroevanđelje.''
Ova povelja čvrst dokaz državnosti Bosne. U njoj se navodi da Bosna ima svoga vladara, prijestolje, odnosno svoju vlast, i da je uređena zemlja. Bosna ima sve karakteristike srednjovjekovne feudalne države.
Ploča Kulina bana
alt=|mini|350x350piksel|Ploča Kulina bana nađena kod [[Visokog, selo Biskupići. Blizu, preko rijeke Bosne, su i Mile. ]]
.bv
.bv je najviši Internet domen za ostrvo Bouvet. Ovaj otok je nenaseljen i administrativno je dio Norveške. Administracija ovog domena je dodjeljena UNINETT Norid ali domen trenutno nije u upotrebi.
Kulin ban
Opis ploče
Ovu ploču dao je ispisati ban Kulin. Ploča je bijela miljevina, širok 66,5 cm, visoka 53 cm, na gornjem desnom i na donjem lijevom rubu je malo oštećena, inače vrlo dobro sačuvana. U gornjem dijelu ploče uklesan je u četiri reda natpis, koji zauzima širinu od 9 cm. Slova prvog reda uklesana su pokrupno, ali su sve manja, a u četvrtom redu pri kraju jedva se i vide.
Ispod ovog natpisa razdijeljena je ploča izbočenim prugama u šest polja, a u svakom polju urezano je po jedno kolo. U svakom kolu opet uklesan je po jedan krst. U prvom kolu taj krst je malen, nešto nakrivljen, a opasan je sa dva koncentrična kola, koja prikazuju ornament sukane vrpce. U sljedeća dva kola krstovi su širokih izvitih krakova, a oblikom i veličinom jednaki su. I naredna dva krsta u donjem redu jednakog su oblika, ali su im krakovi ravni te se na završetku proširuju u trouglaste latice, a krst u šestom kolutu načinjen je od četiri trouglata krila. U svih ovih krstova kraci su jednaki kao u takozvanog malteškog krsta, a na svim, izuzev prvi, urezani su različitom rukom i nejednakim slovima po manji natpisi.
Natpis na čelu ploče vrlo je razgovjetno urezan, ali nije moguće posve sigurno ustanoviti potpuni tekst, pošto je na desnom kraju odlomljen. Nedostaje oko desetak, dvanaest slova.
Tekst ploče
Natpis sa ploče glasi:
Natpis se odnosi na jednu crkvu, koju je ban Kulin sazidao u kučevskom Zagorju i na nju i na Podgorje Sljepčić pade ili nade – kako piše – grom, te ju ban vjerovatno iznova sazidao i postavio svoj obraz nad pragom. Pod tim obrazom valjda nije baš nužno razumijevati portret banov, nego samu ploču, koju opisujemo, jer u staro vrijeme nazivala se svaka slika ili skulptura pa i natpis obrazom. Natpis završuje željom, da Bog da zdravlje banu i banici, te iz njega doznajemo da se Kulinova žena zvala Vojslava. Vrijeme kada je načinjen ovaj natpis, može se utvrditi prilično tačno. Poznato je, da je ban Kulin sa ostalom vlastelom svojom tek 8. aprila 1203. na zboru u Boljinom polju na Bosni prešao na katoličku vjeru, a do tada bijaše pristaša bosanske crkve, bogumilske, a kao Bogumil nije mogao da gradi crkve. S toga ovaj natpis, koji se odnosi na gradnju Kulinove crkve, stavlja se u razdoblje od godine 1203. do kraja godine 1204, kad se Kulin zadnji put spominje. Kulinovu suprgu nalazimo u tom natpisu prvi put spomenutu pod imenom Vojslava.
Homer
Tebanski epovi
Poznati su nam ovi dijelovi tebanskog epskog ciklusa:
Djela
Homerova su, dakle, najvjerovatnije, ova djela:
Današnja kritika (oslanjajući se na Herodota) osim „Ilijade” i „Odiseje” kaže da je samo još „Tebaida” Homerovo djelo. Počinje slično kao i „Ilijada” i „Odiseja”, invokacijom Muze:
„Tebaida” - Arg mi, boginjo, pjevaj ožednjeli odakle vođe...
„Ilijada”   - Srdžbu mi, boginjo, pjevaj Ahileja Peleju sina...
„Odiseja” - O junaku mi kazuj, o Muzo, o prometnom onom...
Homersko pitanje
mini|300p|desno|Aristotel pred Homerovom bistom, djelo [[Rembrandta]] Trojanski je ciklus (epski kyklos) sadržavao i „Etiopidu” koja je opisivala Ahilejev život nakon rušenja Troje i njegovu smrt. Grčka mitologija u njegovim djelima dobila je cijeli niz junaka i heroja, od Ahileja do Odiseja. Poznata je izreka kako je Homer dao bogove Grcima.
Aristotel je hvalio Homerovu „Ilijadu” u svojoj „Poetici”, govoreći kako Homer ne pripovijeda čitavu historiju rata, nego izdvaja jedno parcijalno zbivanje i oživljava ga brojnim epizodama. „Ilijada” je "jednostavna i puna trpnja". Za „Odiseju” pak govori kako je kompleksna i "prepletena".
Od rimskih književnika, Ciceron pripisuje Pizistratu cjelokupnu redakciju Homerovih epova te govori da je Pizistrat uredio oni što je bilo pomiješano (primus Homeri libros confusos antea sic disposuisse dicitur, ut nunc habemus). Horacije hvali Homerovu in medias res tehniku te ga naziva učiteljem vrline.
Aleksandrijski su filolozi uz djela objavljivali i sholije, odnosno bilješke uz grčke i latinske tekstove. Najpoznatiji rukopis „Ilijade” - Codex Venetus A koji se čuva u Markovoj biblioteci u Veneciji - govori o Ksenonu i Helaniku iz 2. vijeka p. n. e. koji su bili postavili hipotezu koja se protivila mišljenju tadašnjeg najznačajnijeg filologa - Aristarha. Prozvali su ih separatistima jer su Homeru priznavali samo autorstvo „Ilijade”, ali ne i „Odiseje”.
U kasnijim je razdobljima, prije buktanja novih rasprava o homerskome pitanju, Homer bio prilično potisnut. Osim nekih obožavatelja (Jean Racine, John Dryden), uglavnom su Homerova djela doživljavana primitivnim i grubim naspram savršenstvu Vergilijeve „Eneide”.
Homersko je pitanje postalo sinonim za rasprave o autorstvu Homerovih djela i njihovoj vjerodostojnosti. Od aleksandrijskih stručnjaka preko d'Aubignaca („Conjectures académiques ou dissertation sur l'Iliade d'Homère” iz 1664.) pa sve do modernih vremena i djela F. A. Wolfa „Prolegomena ad Homerum” iz 1795. Wolf obnavlja d'Aubignacovu tezu o tome da se Homerovi epovi sastoje od više pjesama, ali ipak tvrdi da je veći dio „Ilijade” vjerovatno ispjevao samo jedan pjesnik. Bio je uvjeren kako Homer nije znao pisati te da su rapsodi prenosili stihove usmenim putem, s koljena na koljeno. Zaključuje kako „Ilijada” i „Odiseja” nisu mogli dobiti konačan oblik, a da nisu zapisane. Zbog toga tvrdi kako je morao postojati niz pjesama i rapsodija koje nisu bile povezane sljedećih petstotinjak godina. Također izlaže i teoriju o spomenutoj Pizistratovoj redakciji. Tek su se nakon Wolfove smrti još više razbuktale sumnje.
Danas postoji mnogo teorija o homerskome pitanju. Neki tvrde da su to sabrana djela brojnih pjesnika, neki tvrde da je samo „Ilijada” Homerova, a neki pak tvrde da je Homer samo razradio postojeće manje epove. Primjerice, Sir John Myres rekao je da je svijet homerskog pjesništva besmrtan upravo zato što nije nikada i nigdje postojao osim u pjesnikovoj mašti.
Glavne su teorije:
Od ostalih podteorija izdvajaju se:
1897. Samuel Butler šokirao je javnost djelom „Homer - Ko je ona bila?” („Homer - Who was she?”) tvrdeći da je „Ilijadu” napisala žena. Tu su ideju kasnije razradili Robert Graves sa svojim romanom „Homerova kći” („Homer's daughter”) te Andrew Dalby u svom novom djelu „Ponovno otkrivanje Homera” („Rediscovering Homer”) razrađuje tu teoriju govoreći kako je i „Ilijadu” i „Odiseju” napisala žena.
Danas postoje brojne analize Homerovih djela i brojne disertacije o podrijetlu dvaju najvažnijh epova. Mnogi najbližu istini ipak smatraju teoriju o jedinstvenoj pjesničkoj obradi, bez obzira na sve sumnje.
Citati
mini|300p|desno|Homerova apoteoza, djelo J. Ingresa
Literatura
Pogledati:
NGC 6027A
NGC 6027A (također poznat kao MCG 4-38-6, PGC 56576 i UGC 10116) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 209 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Zmija. Najveći prečnik je 0,70 (43 hiljade sg) a najmanji 0,5 uglovnih minuta (30 hiljada sg).
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Spiralia
Spiralia su morfološki raznoliki kladusi protostomnih životinja, uključujući brojne mehkušce, člankovite gliste, Platyhelminthes i druge taksone. Termin "Spiralia" primjenjuje se na ona koljena koja imaju kanonsko spiralno brazdanje, obrazac ranog razvoja koji se nalazi kod većine (ali ne svih) članova Lophotrochozoa.
Rasprostranjenje i filogenetski razvoj
Predstavnici Mollusca, Annelida, Platyhelminthes i Nemertina,  pokazalo se, svi imaju  spiralno brazdanje (blastule) u svom klasičnom obliku. Za ostala koljena sa spiralnim brazdanjem (rotifere, brahiopode, foronide, gastrotrihe i briozoa) također  se kaže da imaju izvedeni oblik spiralnog brazdanja,  barem u dijelu sastavnih vrsta, iako su dokazi za to rijetki.
Lophotrochozoa unutar Spiralia
Prije se smatralo da je spiralno brazdanje jedinstveno za spiralijue u najstrožem smislu – životinje poput mehkušaca i anelida koje imaju klasično spiralno brazdanje. Prisustvo spiralnog brazdanja kod životinja poput pljosnatih glista može biti teško povezati s nekim filogenijama. Dokazi o vezi između mehkušaca, anelida i lofofora pronađeni su u 1995. Novija istraživanja su utvrdila da su Lophotrochozoa natkoljeno u Metazoa. Uz ovo razumijevanje, prisustvo spiralnog brazdanja u polikladusnim Plathelminthes, kao i više tradicijka Spiralia, dovelo je do hipoteze da je spiralno brazdanje prisutno naspram Lophotrochozoa u cjelini. Sa uvođenjem Platytrochozoa i Rouphozoa, kladogram je slijedeći, s približnom naznakom koliko miliona godina (M-god) su divergirali u novije kladuse.
U 2019  Rouphozoa su onovo preklasificirane u kladus baznih  Platytrochozoa clade.
.gg
.gg je najviši Internet domen za Guernsey. Administracija domena je dodjeljena Island Networksu.
Planulozoa
Planulozoa je predloženi bazni kladus ParaHoxozoa, ponekaad kao sestrinska grupa Placozoa, ali izvorno uključena u  Placozoa. U ovom drugom slučaju Planulozoa može biti viši sinonim za Parahoxozoa. Sadrži Cnidaria (morske krinove i meduze) i Bilateria (sve složenije životinje, uključujući pljosnate crve, insekte i kičmenjake). Placozoa je možda sestrinska grupa Cnidaria  ili – konvencionalnije – Planulozoa.
Ova grana isključuje bazne životinje kao što su Ctenophora,   i  Porifera (spužve).
Nežidersko jezero
Nežidersko jezero ( = jezero Neusiedlera; = močvarno jezero) je plitko jezero na granici Austrije i Mađarske. Jezero je površine 315 km2, od kojih je 240 km2 na austrijskoj strani i 75 km2 na mađarskoj. Područje uz jezero je površine od 1.120 km2. Jezero je dugo pravcem sjever-jug oko 36 km, a širine između 6 i 12 km u pravcu istok-zapad. Nalazi se na nadmorskoj visini 115,45 m, čime je najniža tačka u mađarskoj Panoniji i nije dublje od 1,8 m.
U prošlosti je dolazilo do značajnih povećanja i smanjenja nivoa jezera. Tako su padavine iz 1768. godine povećale jezero na njegovu maksimalnu dokumentovanu veličinu od 515 km2. Tokom novije istorije potpuni nestanak jezera dokumentovan je dosta detaljno u nekoliko navrata, 1740–1742, 1811–1813 i 1866. Danas se nivo vode kontroliše pomoću vještačkog oticaja kanalo i otvorom na mađarskoj teritoriji a bilateralnim pitanjima bavi se zajednička komisija za vode koja je osnovana 1956.
Područje uz jezero obiluje trskom, slanim travnjacima, močvarama i manjim vodenim površinama. Sadašnji karakter pejzaža uz jezero rezultat je milenijumskih oblika korišćenja zemljišta zasnovanih na stočarstvu i vinogradarstvu u mjeri koja nije poznata u drugim evropskim jezerskim područjima. Sadašnje ljudske aktivnosti svedene su na tradicionalni ribolov, berbu trske i rekreaciju.
U okolini jezera su lokaliteti iz klasičnog rimskog doba, kao što je Mitrin hram, nekoliko zamkova iz 18. i 19. vijeka, koji daju posebnu kulturnu vrijednost lokalitetu.
Zaštićeno područje
Područje je važno za stalni boravak, zimovanje i razmnožavanje nekoliko vrsta međunarodno ugroženih vodenih ptica, kao što su mala bjeločela guska (Anser erythropus) i crvenoprsa guska (Branta ruficollis). Lokalitet je takođe stanište endemskih biljaka i beskičmenjačkih vrsta životinja koje su važne za održavanje biološke raznolikosti panonske biogeografske regije.
Svjetska baština
Godine 2001, oba dijela parka (austrijski i mađarski) su upisani na UNESCO-ov popis mjesta svjetske baštine u Europi zbog svoje vrijednosti kao mjesta sastajanja različitih kultura (posljednjih 8.000 godina) i evolucije simbioze ljudske aktivnosti i fizičkog okoliša.
IC 1344
IC 1344 (također poznat kao MCG -2-53-18 i PGC 65913) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 371 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Vodolija. Najveći prečnik je 1,00 (108 hiljada sg) a najmanji 0,4 uglovnih minuta (43 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio Stephane Javelle 5. augusta 1891. godine.
Nežidersko jezero
Ramsarsko mjesto
Mađarski dio jezera je Ramsarsko mjesto pod br. 420, a austrijski pod br.271.
IC 1344
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Nežidersko jezero
Ramsarsko mjesto
Postoje dva centra za posjetitelje, staze u prirodi i kule za promatranje ptica.
Olovci
Olovci su naseljeno mjesto u općini Kladanj, Bosna i Hercegovina. Nalazi se oko 10 km sjeverozapadno od Kladnja.
U blizini naselja se nalaze stećci na četiri mjesta. Najznačajnija nekropola sa 18 stećaka je situirana uz put Olovci – Tuholj, na lokalitetu Donji Olovci. Nekropola Olovci leži na kosom terenu koji se blago spušta prema putu. Jedna je od 22 nekropole iz Bosne i Hercegovine koja je na UNESCO-ovoj listi svjetske baštine. Istovremeno je i Nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine
NGC 1566
NGC 1566 (također poznat kao ESO 157-20, IRAS 04189-5503 i PGC 14897) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 69 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Zlatna riba. Najveći prečnik je 8,20 (165 hiljada sg) a najmanji 6,5 uglovnih minuta (131 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio James Dunlop 28. maja 1826. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Brunej
Brunej, sultanat čiji naslov u doslovnom prijevodu znači utočište mira, smješten je na sjeveroistočnoj obali otoka Bornea.
Historija
Državom Bruneji, koja je zahvatala veliki dio otoka Bornea i otoka Sulu, vladali su u XV vijeku domorodacki vladari, koji su u XVI vijeku primili Islam. Krajem XVIII vijeka i u XIX vijeku strada od pirata, koji su tu podigli svoje baze i trgovali robovima. Sultan Bruneja sklopio je 1847. ugovor s Britancima o trgovini i zajedničkoj borbi protiv pirata, a 1888. Bruneji priznaju britanski protektorat. U drugom svjetskom ratu Bruneji su pod okupacijom Japanaca. Prvi ustav u okviru Komonvelta Bruneji dobijaju 1959. godine. Sultan ima unutrašnju neograničenu vlast, sa savjetodavnim organima: Privatno vijeće, Izvršno vijeće (15 članova) i Zakonodavni savjet (33 člana). Od 1956. dozvoljen je rad političkim partijama. Najjača Narodna partija (Rajat) na izborima 1962. za lokalne savjete, od 55 mjesta dobila je 49, a za Narodnu skupštinu svih 16 izbornih mandata (17 imenuje sultan). Britanski protektorati na Borneu po sporazumu Velike Britanije I Malajske Federacije od 1962. godine, trebalo je da pristupe federaciji Maleziji.
Tome se suprostavila Narodna partija i 1962. digla ustanak koji su ugušile britanske trupe. Cilj ustanka bio je oslobođenje od Velike Britanije i stvaranje nezavisne države Kalimantan Utara u koju bi ušli do tada britanski protektorati Saravak i Sabah. Poslije ugušenja ustanka 1962. Skupština je raspuštena.
Vlada
Brunejski sultan je na čelu države i vlade. Sadašnji sultan i vladar države je Sultan Hadži Hasanal Bolkiah.
Političke podjele
Brunej je podijeljen na četiri distrikta:
Princ Kaspijan
mini|desno
Princ Kaspijan je roman epske fantastike za djecu kojeg je napisao C. S. Lewis, a objavio ga je Geoffrey Bles u 1951. Bio je drugi po redu objavljen od sedam romana Narnijskih hronika (1950-1956) i Lewis ga je završio pisati u 1949., prije nego što je prva knjiga izašla. Četvrti je po redu u posljednjih nekoliko izdanja romana, koji su poredani prema historiji Narnije. Kao ostale, i ovaj roman ilustrirala je Pauline Baynes i njene ilustracije su zadržane u mnogim kasnijim izdanjima.
Princ Kaspijan obilježava "povratak u Narniju" po četvero djece Pevensie u prvom romanu, oko jednu godinu kasnije u Engleskoj ali 1300 godina kasnije u Narniji. To je jedina knjiga u Hronikama gdje ljudi dominiraju; životinje koje pričaju i mitska bića su ugnjetavana a neki bi mogli biti ugroženi. Braća i sestre iz Engleske su legendarni Kraljevi i Kraljice Narnije koje izbjegli Princ Kaspijan magično zove u pomoć, opet kao djecu.
Princ Kaspijan je bio adaptiran i snimljen kao dvije epizode BBC televizijske serije u 1989. i kao igrani film u 2008.
Sažetak radnje
Dok stoje na britanskom željezničkom kolodvoru, čekajući svoj vlak u školu nakon ljetnih praznika, Peter, Susan, Edmund i Lucy Pevensie su magično odvučeni daleko na plažu u blizini starog i uništenog dvorca. Oni shvate da je ta ruševina Cair Paravel, gdje su nekoć vladali kao kraljevi i kraljice Narnije, i otkriju trezor sa blagom gdje su pohranjeni Peterov mač i štit, Susanin luk i strijele, i Lucyna boca čarobnog napitka i bodež. Susanin rog za pozivanje pomoći nedostaje, međutim, jer ga je ostavila u šumi dana su se vratili u Englesku nakon svog prvog posjeta Narniji. Iako je u Engleskoj prošlo samo godinu dana, u Narniji je prošlo mnogo vijekova.
NK Hajduk Orašje
Nogometni klub "Hajduk Orašje" je nogometni klub iz Orašja, Bosna i Hercegovina. Takmiči se u Prvoj kantonalnoj ligi Posavine.
Princ Kaspijan
Sažetak radnje
Tog istog dana, oni interveniraju kako bi spasili patuljka Dobriše od vojnika koji su ga doveli do ruševina da ga utope. Dobriša govori djeci da je od njihovog nestanka rasa ljudi zvana Telmarinci napala Narniju, potiskujući Govoreće Zvijeri u divljinu i potiskujući čak i sjećanje na njih. Narnijom sada vlada kralj Miraz i njegova supruga kraljica Prunaprismia, ali zakoniti kralj je Mirazov mladi nećak, princ Kaspijan, koji ima podršku Starih Narnijaca.
NK Hajduk Orašje
Jedan je od najstarijih nogometnih timova na tlu BiH, a osnovan je 1920. godine. Svoje prve utakmice je igrao protiv Borca iz Bosanskog Šamca, Graničara iz Županje i Jedinstva iz Brčkog.
Princ Kaspijan
Sažetak radnje
Miraz je prisvojio prijestolje ubivši vlastitog brata, Kaspijanovog oca kralja Kaspijana IX. Miraz je tolerirao Kaspijana kao svog nasljednika dok mu se vlastiti sin nije rodio. Princ Kaspijan, koji do tada nije bio svjestan zlodjela svog ujaka, pobjegao je iz Mirazovog dvorca uz pomoć svog mentora Doktora Kornelijusa, koji ga je učio u predajama Stare Narnije, i koji mu je na rastanku dao rog kraljice Susan. Kaspijan bježi u šumu, ali padne u nesvjest kad padne s konja. Budi se u pećini govorećeg jazavca, Tartufka, i dva patuljka Nikabrika i Dobrišu, koji prihvataju Kaspijana kao svog kralja.
Jazavac i patuljci odvedu Kaspijana da upozna mnogih stvorenja Stare Narnije. Oni se okupe da vijećaju u ponoć na Plesnoj tratini. Doktor Kornelijus stigne da ih upozori da dolazi kralj Miraz i njegova vojska; požuruje ih da pobjegnu u Aslanov Hum u velikim šumama blizu Cair Paravela. Ali Telmarinci prate Narnijce do Huma, i nakon nekoliko okršaja Narnijci su blizu poraza. Na drugom ratnom vijeću, oni razgovaraju o tome da li da koriste rog kraljice Susan, i da li će to donijeti Aslana ili Kraljeve i Kraljice Zlatnog Doba. Ne znajući gdje će pomoć stići, oni otpreme vjevericu Granotapca do Pustare Svjetiljke, a Dobrišu do Cair Paravela, nakon čega Dobrišu Telmarinci zarobe, a Pevensiejevi ga spase.
Dobriša i Pevensiejevi dolaze do Kaspijana. Oni pokušaju da uštede vrijeme putujući uz Staklasti Rukavac, ali se izgube. Lucy vidi Aslana and želi da ga prati, ali joj ostali ne vjeruju i slijede svoj izvorni put, koji postaje sve teži i teži. Noću, Aslan zove Lucy i govori joj da mora probuditi ostale i inzistirati da je prate na Aslanovom putu. U hladnim jutarnjim satima ostali je na kraju poslušaju. Počinju da vide Aslanovu sjenu, a onda i samog Aslana. Aslan pošalje Petera, Edmunda i Trumpkina do Aslanovog Humka da rješavaju izdaju koja se tamo zakuhala, i krene za njima sa Susan i Lucy, koji vide šumu kako oživljava.