cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ljusnan
Ljusnan izvire kod Ramundberget u Skandinavskom gorju na sjeverozapadu Härjedalena i teče jugoistočno prema Ljusne, 15 km južno od Söderhamna, gdje se ulijeva u Botnički zaljev. Duž rijeke se nalaze mnoga nastanjena manja mjesta, među kojima Sveg, Ljusdal i Bollnäs. Najveća pritoka Ljusnan je Voxnan, koja je ulijeva kod Bollnäsa i jezera Varpen.
Lauren Bacall
1990-ih
1996. je bila ključna godina za njenu karijeru. Odabrala ju je Barbra Streisand da glumi njenu majku u romantičnoj komediji Ogledalo ima dva lica, u kojoj glume i Jeff Bridges, George Segal i Brenda Vaccaro. Recenzije za njenu ulogu su bile pozitivne, a sa 72 godine, prvi put je nominovana za Oskara za najbolju sporednu glumicu, nakon što je osvojila Zlatni globus. Očekivalo se da će dobiti Oskara, ali je izgubila od Juliette Binoche za Engleskog pacijenta.
Godine 1999. Bacall je glumila na Brodveju u oživljavanju filma Noëla Cowarda Waiting in the Wings. Tokom 2000-ih, bila je glasnogovornica diskontnog lanca Tuesday Morning i proizvodila je liniju nakita. Bila je i glasnogovornik slavnih za High Point kafu i Fancy Feast hranu za mačke. U martu 2006. predstavila je filmsku montažu posvećenu noir filmu na 78. dodjeli Oskara. Pojavila se u kameo ulozi u seriji Sopranovi u epizodi " Luxury Lounge " iz aprila 2006. godine, tokom koje je njen lik opljačkao Christopher Moltisanti ( Michael Imperioli ).
Kasnije godine
U julu 2013. Bacall je izrazila interesovanje za film Nevolja je moj posao. U novembru se pridružila engleskoj sinkroniziranoj ekipi za animirani film StudioCanala Ernest &amp; Celestina. Njena posljednja uloga bila je 2014. godine kao gostujući glas u epizodi Family Guy " Mama je riječ ".
Odnosi i porodica
lijevo|mini| Kum [[Louis Bromfield (u sredini) na vjenčanju Humphreyja Bogarta i Lauren Bacall na farmi Malabar (21. maja 1945.)]] 21. maja 1945. Bacall se udala za Humphreyja Bogarta. Njihovo vjenčanje i medeni mjesec su se održali na farmi Malabar, Lukas, Ohajo, u seoskom domu autora Luisa Bromfilda, dobitnika Pulicerove nagrade, bliskog Bogartovog prijatelja. U vrijeme popisa stanovništva u Sjedinjenim Državama 1950. godine, par je živio u ulici Benedict Canyon Drive 2707, na Beverly Hillsu sa svojim sinom i medicinskom sestrom. Bacall je navedena kao Betty Bogart. Bila je udata za Bogarta sve dok on nije umro 1957.
Tokom snimanja filma Afrička kraljica (1951), Bacall i Bogart su se sprijateljili sa Katharine Hepburn i Spencer Tracy. Počela je da se kreće u neglumačkim krugovima, sprijateljivši se sa historičarem Arthurom Šlezingerom mlađim i novinarom Alisterom Kukom. Godine 1952. održala je predizborne govore za demokratskog predsjedničkog kandidata Adlaija Stevensona. Zajedno s drugim holivudskim ličnostima, Bacall je bila snažan protivnik Makartizma.
Bacall je imala vezu sa Frankom Sinatrom nakon Bogartove smrti. Tokom intervjua sa Robertom Osbornom iz Turner Classic Movies, Bacall je izjavila da je prekinula romansu, ali je u svojoj autobiografiji Lauren Bacall by Myself napisala da je Sinatra naglo prekinuo vezu nakon što je bio uznemiren što je njegova ponuda za brak procurila u novinarima, vjerujući da je Bacall odgovorna. Međutim, Bacall navodi u Lauren Bacall by Myself da su, kada je bila vani sa svojim prijateljem Irvingom "Swifty" Lazarom, naišli na trač kolumnistkinju Luelu Parsons, kojoj je Lazar otkrio vijest. Bacall je u By Myself napisala da je Sinatra saznao istinu tek godinama kasnije.
Bacall je tada upoznala i započela vezu sa Jasonom Robardsom. Njihovo vjenčanje je prvobitno trebalo da se održi u Beču, Austrija, 16. juna 1961. Planovi za vjenčanje su odloženi nakon što su austrijske vlasti odbile paru da izdaju dozvolu za brak, zbog toga što Robards nije mogao da predoči dokumente o razvodu iz svog prethodnog braka, a Bacall nije mogla dati smrtovnicu Humphreya Bogarta. Odbijen im je brak i u Las Vegasu, Nevada, zbog sličnih problema sa dokumentacijom. 4. jula 1961. par se odvezao u Ensenadu, Meksiko, gdje su se vjenčali. Par se razveo 1969. Prema Bacalovoj autobiografiji, od Robardsa se razvela uglavnom zbog njegovog alkoholizma.
Bacall je imala romantičnu vezu sa svojim partnerom iz filma Za ženu godine Harijem Gvardinom početkom 1980-ih. mini|Bacall na Festivalu američkog filma u Deauvilleu 1989 Bacall je imala dvoje djece s Bogartom i jedno s Robardsom. Sin Stephen Humphrey Bogart (rođen 6. januara 1949.) je producent vijesti, redatelj dokumentarnih filmova i autor koji je dobio ime po Bogartovom liku u filmu Imati ili nemati. Njihova kćerka Leslie Howard Bogart (rođena 23. avgusta 1952.) dobila je ime po glumcu Leslie Howardu. Medicinska je sestra i instruktorica joge, te je udata za Eriha Šifmana. U svojim memoarima iz 1995. Stephen Bogart je napisao: "Moja majka je bila Jevrejka, a moj otac je bio episkop", i da su on i njegova sestra odgajani kao episkopi "jer je moja majka smatrala da će to olakšati život Leslieju i meni tokom godine nakon Drugog svetskog rata". Sam Robards (rođen 16. decembra 1961.), Bacalov sin sa Robardsom, je glumac.
U intervjuu iz 1996. godine, Bacall je, razmišljajući o svom životu, rekla Jeremy Isaacsu da je imala sreće:"Imala sam jedan sjajan brak, imam troje divne djece i četvero unučadi. Još sam živa. Još uvijek mogu funkcionirati. Još uvek mogu da radim. . . Jednostavno naučite da se nosite sa svime sa čim se morate nositi. Djetinjstvo sam provela u Njujorku, vozeći se podzemnom željeznicom i autobusima. I znate šta naučite ako ste Njujorčanin? Svijet ti ne duguje ništa."
Politički pogledi
mini| Bacall, Humphrey Bogart i [[Henry Fonda u televizijskoj verziji u Boji okamenjene šume 1955.]] Bacall je bila čvrsti liberalni demokrata i u brojnim je prilikama proklamirala svoje političke stavove. Bacall i Bogart su bili među 80 holivudskih ličnosti koje su poslale telegram protestujući zbog istrage Komiteta za neameričke aktivnosti Predstavničkog doma o Amerikancima osumnjičenim da se pridržavaju komunizma. U telegramu se navodi da istraga o političkim uvjerenjima pojedinaca krši osnovna načela američke demokratije. U oktobru 1947, Bacall i Bogart su otputovali u Washington, DC, zajedno s nizom drugih holivudskih zvijezda u grupi koja se nazvala Komitetom za prvi amandman (CFA), u kojoj su bili i Danny Kaye, John Garfield, Gene Kelly, John Huston, Groucho Marx, Olivia De Havilland, Ira Gershwin i Jane Wyatt.
Pojavila se zajedno sa Humphreyjem Bogartom na fotografiji odštampanoj na kraju članka koji je napisao, pod naslovom "Ja nisam komunista", u izdanju časopisa Photoplay iz maja 1948. godine, napisanog kako bi se suprotstavio negativnom publicitetu koji je rezultat njegovog pojavljivanja pred Odborom. Bogart i Bacall su se distancirali od Holivudske desetke i rekli: "Mi smo za komunizam otprilike koliko i J. Edgar Hoover."
U intervjuu s Larryjem Kingom 2005. godine, Bacall je sebe opisala kao "antirepublikanku". Liberal. L-riječ". Dodala je da je "biti liberal najbolja stvar na svijetu što možete biti. Svima si dobrodošao kada si liberal. Vi nemate mali um."
Smrt
Bacall je umrla 12. avgusta 2014., mjesec dana prije svog 90. rođendana, u svom dugogodišnjem stanu u Dakoti, zgradi Upper West Side u blizini Central Parka na Menhetnu. Prema njenom unuku Jamieju Bogartu, Bacall je umrla nakon što je pretrpjela veliki moždani udar. Potvrđeno je da je umrla u New York-Presbyterian Hospital.
Bacall je sahranjena u Memorijalnom parku Forest Lawn u Glendaleu u Kaliforniji. U trenutku smrti, Bacall je imala imovinu procijenjenu na 26,6 miliona dolara. Najveći dio njenog imanja podijeljen je između njeno troje djece: Leslie Bogarta, Stephena Humphrey Bogarta i Sama Robardsa. Pored toga, Bacall je svojim najmlađim unucima, sinovima Sema Robardsa, ostavila po 250.000 dolara za koledž.
U popularnoj kulturi
Film
Rašica (Ljubljana)
mini|280px|Rašica, rimokatolička crkva "Sv. Križ" Rašica je naseljeno mjesto u sastavu gradske općine Ljubljana, regija Srednja Slovenija, Slovenija.
Lauren Bacall
U popularnoj kulturi
Televizija
Pozorište
Rašica (Ljubljana)
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu grada Ljubljane, odn. stare općine Šiška.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2021. godine, Rašica je imala 168 stanovnika.
Lauren Bacall
U popularnoj kulturi
Animacija
Muzika
Knjige
Imenjak sa Marshallovih ostrva
Imunska tolerancija u trudnoći
Imunska tolerancija u trudnoći, maternalna imunska tolerancija ili materinska imunska tolerancija je imunska tolerancija koja se ispoljava prema fetusu i placenti tokom trudnoće. Ova tolerancija suprotstavlja imunski odgovor koji bi normalno rezultirao odbacivanjem nekog stranog tijela, kao što se može dogoditi u slučajevima spontanog pobačaja. Proučava se u području reprodukcijske imunologije.
Placentni
Placenta funkcionira kao imunološka barijera između majke i ploda, stvarajući imunska privilegija imunski povlašteno mjesto. U tu svrhu koristi nekoliko mehanizama:
Ipak, posteljica omogućava majčinim IgG antitijelima da pređu na plod, kako bi ga zaštitili od infekcija. Međutim, ta antitijela ne ciljaju fetuse ćelije, osim ako bilo koji fetusni materijal nije pobjegao preko placente, gdje može doći u kontakt s majčinim B-ćelijama i natjerati ih da počnu stvarati antitijela protiv fetusnih meta. Majka proizvodi antitijela protiv stranih krvnih grupa ABO sistema, gdje su krvne ćelije fetusa moguća meta, ali ta preformirana antitijela su obično tipa IgM. i zato obično ne prelaze preko placente. Ipak, rijetko nekompatibilnost s ABO sistemom može stvoriti IgG antitijela koja prelaze placentu, a uzrokovana su senzibilizacijom majki (obično krvne grupe 0) na antigene u hrani ili bakterijama.
Ostali mehanizmi
Ipak, placentna barijera nije jedino sredstvo za izbjegavanje imunskog sistema, jer strane ćelije fetusa i dalje postoje u majčinoj cirkulaciji, s druge strane placentne barijere. Posteljica ne blokira majčinske IgG antitijela, koja mogu proći kroz ljudsku placentu, pružajući imunsku zaštitu ploda od zaraznih bolesti.
Jedan od modela indukcije tolerancije u vrlo ranim fazama trudnoće je hipoteza euterijski fetoembrionski odbrambeni sistem (eu-FEDS). Osnovna pretpostavka hipoteze eu-FEDS je da topiva i ćelijska površina povezani glikoproteini, prisutni u reprodukcijskom sistemu i izraženi u gametima, suzbijaju sve potencijalne imunske odgovore i inhibiraju odbacivanje ploda. Model eu-FEDS nadalje sugerira da su određene ugljikohidratne sekvence (oligosaharidi) kovalentno povezane s tim imunosupresivnim glikoproteinima i djeluju kao "funkcijske grupe" koje suzbijaju imunski odgovor. Glavni glikoproteini maternice i fetusa koji su povezani sa eu-FEDS modelom kod čovjeka uključuju a-fetoprotein, CA125 i glikodelin-A (poznat i kao placentni protein 14 (PP14). Regulacijske T-ćelije također vjerovatno imaju sličnu ulogu. Također, vjeruje se da će doći do pomaka od ćelijski posredovana imunost prema humoralnoj imunosti.
Nedovoljna tolerancija
Mnogi se slučajevi spontanog pobačaja mogu se opisati na isti način kao majke odbacuju plod, pa hronična nedovoljna tolerancija može izazvati neplodnost. Ostali primjeri nedovoljne imunološke tolerancije u trudnoći su Rh-bolest i preeklampsija:
Trudnoća koja je posljedica donacije jajnih ćelija, gdje je nosač manje genetički sličan plodu nego biološka majka, povezane su s većom učestalošću hipertenzija uzrokovanih trudnoćom i patologije placente. Lokalne i sistemske imunske promjene su također izraženije nego u normalnim trudnoćama, pa se sugerira da veća učestalost nekih stanja u davanju jajnih ćelija može biti uzrokovana smanjenom imunskom tolerancijom majke.
Neplodnost i pobačaj
U mnogim slučajevima, imunski odgovori mogu biti uzrok neplodnosti i pobačaja. Neki od imunskih uzroka koji doprinose neplodnosti su sindrom reproduktivnog autoimunog zatajenja, prisustvo antifosfolipidnih antitijela i antinuklearna antitijela.
Antifosfolipidna antitijela ciljaju prema fosfolipidima ćelijske membrane. Studije su pokazale da antitijela protiv fosfatidilserina, fosfatidilholina, fosfatidilglicerola, fosfatidilinozitola i fosfatidiletanolamina ciljaju prije embrion. Antitijela protiv fosfatidilserina i fosfatidiletanolamina su protiv trofoblasta. Ti fosfolipidi su neophodni u pomaganju ćelijama fetusa da ostanu vezane za ćelije maternice implantacijom. Ako žena ima antitijela protiv tih fosfolipida, oni će se uništiti putem imunskog odgovora i na kraju fetus neće moći ostati vezan za maternicu. Ta antitijela ugrožavaju i zdravlje materice, mijenjajući krvotok u maternici.
Antinuklearna antitijela izazivaju upalu maternice koja ne dopušta da bude prikladan domaćin za implantaciju embriona. Prirodna ćelija-ubica fetusne ćelije pogrešno tumači kao ćelije raka i napada ih. Osoba sa sindromom reprodukcijskog autoimunog zatajenja ima neobjašnjivu neplodnost, endometriozu i ponavljajuće pobačaje zbog povišenog nivoa antinuklearnih antitela koja kruže. I prisutnost antitijela protiv fosfolipida i antinuklearnih antitijela ima toksične efekte na implantaciju embriona. Ovo se ne odnosi na antitijela protiv štitnjače. Povišene razine nemaju toksični učinak, ali ukazuju na rizik od pobačaja. Povišena antitiroidna antitijela djeluju kao marker za žene koje imaju disfunkciju T-limfocita, jer ove razine ukazuju na T-ćelije koje izlučuju visoku količinu citokina koji induciraju upalu u zidu maternice.
Povećana osjetljivost na infekcije
Smatra se da je povećana imunska tolerancija glavni faktor povećanja podložnosti i težini infekcija u trudnoći. Trudnice su teže pogođene na neke bolesti, kao što su, naprimjer, gripa, hepatitis E, herpes simplex i malarija. Dokazi su ograničeni za kokcidioidomikozu, ospice, boginje i varičelu. Izgleda, međutim, da trudnoća ne mijenja zaštitne učinke vakcinacije.
Interspecijska trudnoća
Ako bi se mogli objasniti mehanizmi odbacivanja imunosti fetusa, to bi moglo poslužiti za interspecijsku trudnoću, naprimjer, da svinje nose ljudske plodove kao alternativu čovječije surogat majke.
1. milenij p. n. e.
1. milenij p. n. e. je period koji pokriva Željezno doba i uspon prvih velikih carstava.
Prvi takav primjer je Neo-asirsko carstvo, koje su slijedili Perzijanci, odnosno dinastija Ahemenidi. U Grčkoj je u u to doba počela Klasična antika preko kolonizacije Velike Grčke te dostigla svoj vrhunac u helenizmu. Završetak milenijuma je obilježio uspon Rima kao prvog svjetskog carstva na Zapadu.
U Južnoj Aziji se Vedska civilizacija preobrazila u Maurijsko Carstvo. Rani Kelti su dominirali Centralnom Evropom dok aw Sjeverna Evropa nalazila u Predrimskom Željeznom dobu. Skiti su dominirali Centralnom Aziji.
U Centralnoj Americi se uspinje Civilizacija Maja, dok Africi Drevni Egipat počinje slabiti, a etiopska civilizacija svoj uspon.
Milenijum je zabilježio nastanak religija kao što su judaizam, zoroastrizam, hinduizam (vedska religija andi Vedanta), džainizam i budizam.
U grčko-rimskoj Evropi, Indiji i Kini se razvija književnost.
Stanovništvo svijeta tokom milenijuma naglo raste i dostiže brojku od 170 do 400 miliona ovisno o procjenama.
Bacanje koplja
Bacanje koplja datira iz stare Grčke. Koplje se koristilo u ratu i lovu, ali i u nekim igrama. Od početka olimpijskih igara bacanje koplja bilo je sastavni dio, kao i sve do danas. Bacanje koplja vrlo je zahtjevno. Suprotno od općeg mišljenja da je to jednostavno bacanje rukom, ova disciplina koristi aktivnost cijelog tijela. Čak će i mala odstupanja od pravilne tehnike skratiti dužinu leta koplja, a i loše će utjecati na zglobove, ligamente i tetive.
Da bi razvio maksimalni potencijal, bacač mora imati kombinaciju brzine, snage, koordinacije i fleksibilnosti. Da bi hitac bio dobar, bacač mora biti opušten.
Tehnika
→ Pravilnom tehnikom stječe se najvažnija komponenta: maksimalna brzina koplja u trenutku izbačaja.
Zalet
Najbolji je zalet s lagahnim početkom, zatim postepenim ubrzanjem te postizanjem maksimalne brzine tokom "ukopavanja" stopala i početka izbačaja. Dužina zaleta iznosi od osam do 15 koraka.
Odabrana dužina zaleta mora omogućiti:
Prelazni koraci i mehanika bacanja
Prelazni koraci počinju kad se sprava povuče nazad i traju do izbačaja. Prestizanje sprave počinje postavljanjem lijeve noge i završava postavljanjem lijeve noge u centralnu poziciju.
Dakle: → lijeva, desna, lijeva, desna-lijeva, gdje je pretposljednji korak kraći.
Većina bacača koristi pet koraka, neki tri, a neki i sedam. Dok bacačka ruka i rame ostaju pasivni iza težišta (kukova), zadnja noga brzo prebacuje težinu tijela na prednju, koja je ukopana. Kad se kukom trzne naprijed, dolazi do istezanja mišića trupa te se stječe dodatna snaga za izbačaj. Doskok zadnje noge nakon križnog koraka ne smije kočiti prenos težine i rotaciju kuka. Poželjno je eksplozivno odgurivanje i prenos težišta sa zadnje na prednju nogu bez kočenja (postiže se mehkanim korakom). Taj korak postiže se savijanjem noge u trenutku odraza (kod prelaza u posljednji korak), pa se težište nesmetano kreće prema naprijed. Mehkani korak omogućuje i jaču torziju trupa, veće istezanje mišića i trupa i veću snagu za bacanje. Nakon posljednjeg križnog koraka i doskoka na lijevu nogu desna noga ispred je težišta (kod dešnjaka), uzrokujući nagnutost unazad. Ta nagnutost naročito je izražena kad se bacač snažno odrazi lijevom nogom tokom križnog koraka. Uoči doskoka to koljeno pasivno se savija i omogućuje nastavak kretanja kukova, dok gornji dio tijela ostaje straga. Tako velika muskulatura nogu, kukova i trupa proizvodi početnu snagu za bacanje, nakon čega slijede pokreti manje muskulature gornjeg dijela tijela. Time se postiže refleks istezanja, koji proizvodi veću snagu od obične. U trenutku kad su kukovi naprijed tijelo je u obliku obrnutog slova C, s ramenima povučenim unazad.
Izbačaj
Bacanje mora nastupiti čim prije nakon postavljanja prednje noge na tlo (ukopavanja). Prvo se opružanjem desne noge kukovi guraju naprijed i tako se karlica postavlja u smjeru bacanja. Gornji dio tijela ostaje straga, a lijevo rame i ruka pomiču se preko prsa te čvrsto blokiraju lijevu stranu. Ako se dobro tempira, blok lijevom rukom završava prije početka kretnje izbačaja, pa će koplje još biti iza bacača. Tako se postiže istezanje prsne muskulature trupa (naročito velikog leđnog mišića). To istezanje zbog "refleksa istezanja" uzrokuje snažnu kontrakciju tih mišića, pa se bacačka ruka bičastom kretnjom povlači naprijed. Nakon izbačaja koplja mora se obuzdati kretanje tijela prema naprijed jer u protivnom dolazi do prestupa. To se postiže još jednim korakom naprijed.
Svjetski rekord
Svjetski rekord u muškoj kategoriji (98,48 m) drži Jan Železný iz Češke i postignut je 25. maja 1996. u Njemačkoj. Kod žena rekord drži također Čehinja, Barbora Špotáková sa 72,28 m, a rezultat je postignut 13. septembra 2008. u Stuttgartu.
Muškarci (trenutni model iz 1986)
(Ažurirano u oktobru 2019) Ispod je spisak dodatnih hitaca dužih od 91 m:
Žene (trenutni model iz 1999)
(Ažurirano u oktobru 2019) Ispod je spisak dodatnih hitaca jednakih ili dužih od 69,53 m:
NGC 1022
NGC 1022 (također poznat kao IRAS 02360-0653, MCG -1-7-25 i PGC 10010) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 67 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Kit. Najveći prečnik je 2,40 (47 hiljada sg) a najmanji 2,2 uglovnih minuta (43 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 10. septembra 1785. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Messier 56
NGC 6779 je kuglasto zvjezdano jato i nalazi se u sazviježđu Lira. Prvo otkriće je napravio Charles-Joseph Messier 19. januara 1779. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Hälsingland
Hälsingland (fon. Helsingland) je historijska pokrajina na jugu Norrlanda u Švedskoj. Graniči sa pokrajinama Gästrikland na jugu, Dalarna i Härjedalen na zapadu i Medelpad na sjeveru, dok je na istoku okružuje Botnički zaljev.
Geografija
Velikim dijelom pokrajina pripada kantonu Gävleborgs län, dok je neznatan dio pokrajine na sjeverozapadu (Ytterhogdal) u sastavu Jämtlands läna. U pokrajini se nalaze općine Bollnäs, Hudiksvall, Nordanstig, Ovanåker i Söderhamn. Najstariji gradovi Hälsinglanda, Hudiksvall (osnovan 1582) i Söderhamn (osnovan 1620), su 300 godina bili i jedini gradovi pokrajine, sve do 1942. kada je Bollnäs dobio status grada.
Pokrajina se prostire na površini od 14.264 km2 i broji 133.540 stanovnika. Oko 85% površine je prekriveno šumama, tako da je šumska industrija glavni izvor prihoda. Rijeka Ljusnan, koja izvire u pokrajini Härjedalen i protiče duž cijelog Hälsinglanda ulijevajući se na kraju u Botnijsko more kod mjesta Ljusne, je najvažnija rijeka pokrajine, dok je Dellensjöarna najveće jezero. Garpkölen, sa svojih 671 m, je najviša planina Hälsinglanda.
Nogometna reprezentacija Alžira
Nogometna reprezentacija Alžira predstavlja Alžir na međunarodnim nogometnim takmičenjima i pod kontrolom je nogometnog saveza Alžira. Reprezentacija ima nadimak "Guerriers du Désert".
Reprezentacija Alžira je četrnaest puta učestvovala na Afričkom kupu nacija. Najbolji rezultat je ostvarila 1990. i 2019. godine kada je postala prvak. Do sada je upisala četiri nastupa na Svjetskom nogometnom prvenstvu. Službeni stadion reprezentacije je Stade 5 Juillet 1962..
Pluća
Pluća su primarni organi respiratornog sistema u ljudi i mnogih drugih životinja, uključujući nekoliko riba i neke puževe. Kod sisara i većine drugih kičmenjaka, dva plućna krila nalaze se u blizini kičmenog stuba s obje strane srca. Njihova funkcija u respiratornom sistemu je da izdvajaju kisik iz atmosfere i prebacuju ga u krvotok, a oslobađaju ugljik-dioksid iz krvotoka u atmosferu, u procesu razmjene plinova. Disanje pokreću različiti mišićni sistemi kod različitih vrsta. Sisari, gmizavci i ptice koriste različite mišiće za podršku i podsticanje disanja. Početkom evolucije tetrapoda, ždrijelni mišići su, uz usno pumpanje, stvarali  mehanizam za podsticanje dotoka zraka u pluća, koji je još uvijek pisutan kod vodozemaca. Kod ljudi, glavni mišić koji pokreće disanje je dijafragma. Pluća također pružaju protok zraka, koji omogućava vokalne zvukove, uključujući ljudski govor.
Nogometna reprezentacija Alžira
Historija
Reprezentacija Alžira igrala je 15 puta na Afričkom kupu nacija, prvi put 1968. Isto takmičenje je osvojila 1990. godine. Na Svjetskom šampionatu prvi put igraju 1982. godine u Španiji, kada nesretno ispadaju iz grupe, gdje su igrali zajedno s Zapadnom Njemačkom, Austrijom i Čileom. U svojoj prvoj utakmici Alžir je iznenadio svijet, golovima Madjera i Belloumija pobijedio je favorizovanu Zapadnu Njemačku. U drugoj utakmici, pet dana kasnije, Alžir je poražen od Austrije sa 2:0, tako da je ključna za njih bila treća utakmica u grupi protiv Čilea. Alžir je sjajnim nastupom sa 3:2 savladao Čile, golovima Assada i Bensaoule. Kako je u posljednjoj utakmici Zapadna Njemačka savladala Austriju, četiri momčadi izjednačile su se na vrhu sa po četiri boda (pobjeda je iznosila dva boda). Zbog najbolje gol razlike Zapadna Njemačka osvojila je prvo mjesto, Austrija drugo, a Alžir tek treće, ispavši tako iz daljnjeg takmičenja. Bilo je to veliko razočarenje za ovu afričku naciju. Četiri godine kasnije, u Meksiku, Alžir nije bio ni izbliza kvalitetan kao u Španiji. U grupi s Brazilom, Španijom i Sjevernom Irskom, Alžir je završio kao posljednji sa samo jednim bodom. U prvoj utakmici golom Djamela Zidanea odigrali su neriješeno sa Sjevernom Irskom, dok su u drugoj minimalno poraženi od Brazila sa 1:0. U posljednjoj utakmici grupne faze Alžir je sa velikih 3:0 poražen od Španije, što je bio veliki udarac prije odlaska kući.
Pluća
Ljudi imaju dva plućna krila, desno i lijevo. Smještena su unutar grudne šupljine grudnog koša. Desno plućno krilo je veće od lijevog, koje u grudima dijeli prostor sa srcem. Pluća zajedno teže približno 1,3 kg, a desno je teže. Pluća su dio donjeg respiratornog trakta koji počinje na dušniku i grana se u bronhije i bronhiole, a koji primaju zrak udisanjem kroz provodnu zonu. Provodna zona završava na terminalnim bronhiolama. One se dijele na respiratorne bronhiole respiratorne zone, koji se dijele na alveolske kanaliće koji stvaraju alveolne kesice koje sadrže alveole, gdje se odvija razmjena plinova. Alveole su također rijetko prisutne na zidovima respiratornih bronhiola i alveolskih kanala. Zajedno, pluća sadrže približno 2.400 km disajnih puteva i 300 do 500 miliona alveola. Sva pluća su zatvorena unutar pleurskee vrećice koja sadrži pleursku tečnost, da omogući da unutrašnji i vanjski zidovi klize jedno preko drugog dok traje disanje, bez većeg trenja. Ova vrećica takođe dijeli svako pluće na dijelove koji se nazivaju režnjevi. Desno pluće ima tri režnja, a lijevo dva. Režnjevi su dalje podijeljeni na bronhoplućne segmente i plućne režnjiće (lobule). Pluća imaju jedinstvenu opskrbu krvlju, koja prima deoksigeniranu krv iz srca u plućnu cirkulaciju u cilju primanja kisika i oslobađanja ugljik-dioksida, te odvojenu opskrbu kisikom krvi u plućnom tkivu, u bronhijskoj cirkulaciji.
Nogometna reprezentacija Alžira
Novija historija
350px|thumb|lijevo|Engleska - Alžir 0:0, detalj sa utakmice SP 2010 Na sljedeću veliku smotru Alžirci su morali čekati 24 godine. Nakon mukotrpnih afričkih kvalifikacija, morali su igrati baraž sa Egiptom jer su rivali iz treće grupe afričkih kvalifikacija takmičenje nakon šest odigranih kola završili s istim brojem bodova (13) i istom gol-razlikom (9:4). U sudanskom Omdurmanu pobijedili su Egipat 1:0. Gol odluke zabio je stoper Bochuma Antar Yahia u 40. minuti zabivši iz 16-erca sjajno pod prečku loptu nakon jednog prekida. Iako su u nastavku igre Egipćani, aktuelni afrički šampioni, dominirali i stvorili nekoliko izglednih situacija za gol, golman Alžira Chaouchi ostao je nesavladan. Alžirci su se tako kvalifikovali na Svjetsko nogometno prvenstvo u Južnoj Africi 2010. godine, treći put u historiji ove sjevernoafričke države. Međutim, slično kao i na dosadašnja dva šampionata, Alžir je također ispao u grupi, završivši na posljednjem mjestu iza SAD-a, Engleske i Slovenije. U prvoj utakmici su poraženi od Slovenije rezultatom 1-0, te su u drugoj utakmici turnira odigrali iznenađujuće 0-0 sa Engleskom. U posljednjoj utakmici su izgubili od SAD-a rezultatom 1-0, golom Donovana u posljednjim trenucima utakmice. U kvalifikacijama za SP 2014 Alžir, nakon što je uspješno osvojio prvo mjestu u grupi H, igrao je play-off sa Burkinom Faso. Iako su u prvoj utakmici poraženi rezultatom 2-3, na svom domaćem terenu uspjeli su pobijediti rezultatom 1-0 te se tako po četvrti put kvalificirati na Svjetsko nogometno prvenstvo.
Na Afričkom kupu Nacija 2013. u prvoj utakmici reprezentacija Tunisa svladala je Alžir Vahida Halilhodžića. Tri boda svojoj selekciji donio je Youssef Msakni sjajnim pogotkom u prvoj minuti sudačke nadoknade. U drugoj utakmici Togo je slavio 2:0 protiv Alžira golovima Emmanuela Adebayora i Dové Woméa. U trećoj utakmici su remizirali sa Obalom Slonovače 2-2, te završili posljednji u grupi sa samo jednim osvojenim bodom.
Pluća
Na plućno tkivo može uticati niz respiratornih bolesti, uključujući takve kao što su u rasponu upala pluća i rak pluća. Hronična opstruktivna plućna bolest uključuje hronični bronhitis i emfizem, a mogu se povezati sa pušenjem ili izloženošću štetnim supstancama. Niz profesionalnih bolesti pluća mogu izazvati supstance kao što su ugljena prašina, azbestna vlakna i kristali linija silicij-dioksid silicijska prašina. Bolesti poput bronhitisa mogu također uticati na respiratorni trakt. Medicinski izrazi povezani s plućima često počinju sa pulmo-, od latinski pulmonarius (=pluća) kao u pulmonologija, ili sa pneumo- (iz grčki πνεύμων – pneuman = pluća) kao u upala pluća.
U embrionskom razvoju, pluća se počinju razvijati kao evaginacije (izbočenja) prednjeg crijeva, cijevi koja nastavlja da čini gornji dio probavnog sistema. Kada se formiraju pluća, fetus se drži u tečnost napunjenom amnionskoj vrećici i tako ne funkcioniraju za disanje. Krv se takođe preusmjerava iz pluća kroz ductus arteriosus. Rođenjem međutim, vazduh počinje da prolazi kroz pluća, a diverzijski kanal se zatvara, tako da pluća mogu početi da se odmaraju. Pluća se u potpunosti razvijaju tek u ranom djetinjstvu
Nogometna reprezentacija Alžira
Trenutni sastav
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left"|
Pluća
Anatomija
thumb|right|"Upoznajte pluća", Khan Academy Lijevo pluće dijeli prostor sa srcem i na rubu ima udubljenje nazvano srčani zarez lijevog pluća da to međusobno prilagodi. Prednja i vanjska strana pluća okrenuta su prema rebrima koja na njihovim površinama čine lagana udubljenja. Medijalne površine pluća okrenute su prema centru grudnog koša i leže uz srce, velike krvne sudove i raskršće dušnika, gdje se dušnik dijeli na dvije glavne bronhije. upright=1.5|thumb|right
Vrh pluća proteže se u korijenu vrata, dosežući malo iznad nivoa kraja grudne kosti i prvog rebra. Pluća se protežu od blizu kičme u grudnom košu do prednjeg dijela grudnogkoša i prema dolje od donjeg dijela dušnika do dijafragme. Srčani otisak je udubljenje nastalo na površinama pluća gdje se oslanjaju na srce.
Oba pluća imaju centralnu recesiju koja se naziva hilum na korijenu pluća, gdje krvni sudovi dišni putevi prelaze u pluća. Na hilumu postoje i bronhopulmoni limfni čvorovi.
Pluća su okružena plućnim pleurama. Pleure su dvije serozne opne; vanjska parijetalna pleura postavlja unutarnji zid rebara, a unutrašnja utrobna pleura direktno postavlja površinu pluća. Između pleura nalazi se potencijalni prostor nazvan pleurna šupljina koja sadrži tanak sloj maziva zvanog pleurska tečnost.
Nogometna reprezentacija Alžira
Statistika igrača
Ažurirano: 30. 1. 2013. {{legend|#CFECEC|Aktivni reprezentativci|border=#AAAAAA}}
Medelpad
Medelpad je historijska pokrajina u Norrlandu u središnjoj Švedskoj. Graniči sa pokrajinama Hälsingland na jugu, Härjedalen na zapadu, Jämtland na sjeverozapadu i Ångermanland na sjeveru, a na istoku je okružuje Botnički zaljev.
Pluća
Režnjevi i segmenti
Glavne ili primarne bronhije ulaze u pluća na hilumu i u početku se granaju u sekundarne bronhije također poznate kao režanjske bronhije, koje dovode zrak u svaki režanj pluća. Režanjske bronhije granaju se u tercijarne bronhije poznate i kao segmentne bronhije i dovode zrak u dalje dijelove režnja poznatog kao bronhoplućni segment. Svaki bronhoplućni segment ima svoju sopstvenu (segmentnu) bronhiju i opskrbnu arteriju. Segmenti lijevog i desnog plućnog krila prikazani su u tabeli. Segmentna anatomija je klinički korisna za lokalizaciju procesa bolesti pluća. Segment je diskretna jedinica koja se može hirurški ukloniti. bez ozbiljnog uticaja na okolno tkivo. thumb|Trodimenzijska anatomija plućnih režnjeva i procjepa/pukotina.
Medelpad
Geografija
Medelpad se prostire na površini od 7.058 km2 na 200–300 m nadmorske visine, i broji 122.058 stanovnika. Grad Sundsvall, osnovan 1624, sa svojih 55.000 stanovnika je najnaseljenije mjesto pokrajine. 500 km2 pokrajine se nalazi pod vodom. Holmsjön i Leringen su najveća jezera, a Myckelmyrberget, sa svojih 577 m, je najviša planina. Veliki dio pokrajine se prostire između rijeka Ljungan i Indalsälven, koje su i najduže rijeke Medelpada.
Pluća
Režnjevi i segmenti
Pluća su paran organ za disanje. Prava pluća se pojavljuju gotovo kod svih kopnenih kičemnjaka. Najjednostavnija pluća su kod vodozemaca. Njihova pluća su u obliku vreće i slabo diferencirana. Kod gmizavaca sreću se više diferencirana pluća. Kod ptica su pluća dosta manja, ali i zbog dodatnih zračnih kesa, znatno složenije građena. Pluća kičmenjaka su slična onim kod gmizavaca. Kod čovjeka se sastoje iz lijevog i desnog plućnog krila, koji je na lijevoj strani podijeljen u dva, a na desnoj u tri režnja. Pluća nemaju nikakvu muskulaturu. Zrak se usisava pomoću aktivnosti mišića grudnog koša i dijafragme.
Građa ljudskih pluća
Ljudska pluća se sastoje od desnog pluća, desno plućno krilo, i lijevog pluća, lijevo plućno krilo. Oba plućna krila su podijeljena na više dijelova pomoću plućnih režnjeva. Desno plućno krilo je tako podijeljeno na tri dijela, a lijevo na dva. Lijevo plućno krilo je nešto manje od desnog jer nešto prostora zauzima i srce.
Anatomija pluća čovjeka
mini|300px|1. dušnik; 2. plućne vene; 3. plućne arterija;4. alveolarni vodovi; 5. alveole; 7. bronhioli; 8. tercijarni bronhi; 9. sekundarni bronhi; 10. primarni bronhi; 11. grkljan Pluća se nalaze unutar prsne šupljine zauzimajući njen najveći dio, zaštićena rebrima. Sastoje se od lijevog (lat. plumo sinister) i desnog (lat. plumo dexter) plućnog krila. Lijevo plućno krilo ima dva, a desno tri režnja (lat. lobus) koji se dalje dijele u režnjiće (lat. lobulus), izvana su obavijeni opnom koja se naziva pleura (porebrica). Unutrašnji dio te opne koji prekriva plućna krila zove se visceralna pleura (poplućnica), a vanjski dio koji oblaže stijenku prsnog koša (rebra) parijetalna pleura (stjenčana porebrica). Pluća su donjim dijelom naslonjena na ošit, mišićnu pregradu koja se nalazi između prsne i trbušne šupljine.
Dušnice (lat. bronchus) nastaju na donjem kraju dušnika (lat. trachea) koji se dijeli na lijevi glavni bronh koji vodi u lijevo plućno krilo i desni glavni bronh koji vodi u desno plućno krilo. Svaki glavni bronh ulazi u plućno krilo, gdje se dalje grana u lobarne bronhe (bronhi 2. reda). Glavni lijevi bronh se dijeli u dva lobarna bronha, a desni glavni bronh u tri lobarna bronha, svaki za jedan režanj. Dalje se svaki lobarni bronh unutar svog režnja se dijeli u segmentalne bronhe (bronhi 2. režnja), koji se dalje dijele u bronhe 3. reda, od kojih nastaju bronhiole (lat. bronchioli), te dalje terminalne bronhiole (lat. bronchiole termianles). Bronhi se razlikuju od bronhiola po tome što bronhiole ne sadrže hrskavica i žlijezda u svojim stijenkama. Daljnjim grananjem bronhiola dolazi se do duktalnih vodova (lat. ductuli alveolares) čije stijenke se sastoje od alveola. Osnovna građevna jedinica pluća je acinus, u koji ulazi po jedan terminalni bronhiol koji se dalje grana u manje segmente koji sadrže alveole u kojima se odvija izmjena plinova. Svaki plućni režnjić (lat. lobulus) sastoji se od 15-ak acinusa.
Ljubinje
Ljubinje je naseljeno mjesto i općina koja se nalazi u istočnom dijelu Hercegovine na putu između Trebinja i Mostara.
Historija
Prvi put se u pisanim izvorima spominje u 14. vijeku. Područje Ljubinja prepoznatljivo je po vlaškim skupinama i nekropolama stećaka koji ukazuju na srednjovjekovnu životnost. Razvijeno je bilo stočarstvo i prateća trgovina stokom kako to pokazuje primjer Raja Bratoslavića iz Ljubinja koji je 1352. prodao jednu tovarnu životinju u Dubrovniku. Mladići sa ovog područja odlaze na službu i izučavanje zanata na obližnje dubrovačko područje kako to pokazuje primjer Ratka Miločića iz 1393. godine. Na početku osmanske vladavine na ovim podrucjima Ljubinje je bilo centar za istočnu Hercegovinu čije su ingirencije dosezale na istoku do granice sa Crnom Gorom i na zapadu do Mostara, obuhvatajući i Mostar.
Privreda
Stanovništvo se u posljednjih petnestak godina bavi uglavnom poljoprivredom. Glavna poljoprivredna kultura, duhan, u posljednje vrijeme doživljava najteže trenutke od njegovog dolaska na ove terene. Uzroci takvog stanja nalaze se u neorganizovanoj proizvodnji i otkupu od strane države tako da su poljoprivredni proizvođači prepušteni na milost i nemilost haosu tržišta i privatnim otkupljivačima. Stočarstvo kao grana poljoprivrede koja je nekada bila veoma razvijena u Ljubinjskom kraju palo je na nizak nivo zbog neplanskog klanja stoke u poslijeratnom periodu tako da je stočni fond desetkovan. Nekada poznati voćarski kraj trenutno ima nekoliko manjih plantaža višnje u fazi podizanja. Pravci razvoja poljorivrede trebali bi se kretati u podizanju voćarstva (jabuka, šljiva, visnja), vinogradarstva i obnova stocarske proizvodnje.
Fabrizio Romano
Fabrizio Romano italijanski je nogometni novinar. Radio je za italijanski Sky Sport i smatra se jednim od najbolje informiranih i najpouzdanijih izvora za vijesti o nogometnim transferima.
Rane godine i lični život
Pohađao je Katolički univerzitet Svetog srca u Milanu. Navija za engleski Watford. Od stranih jezika govori engleski, španski i portugalski.
Karijera
Počeo je pisati o nogometu kad je imao 16 godina, kao srednjoškolac. Karijeru vezanu za nogometne transfere počeo je dvije godine kasnije, nakon što je dobio insajdersku informaciju od italijanskog menadžera u Barceloni o tadašnjem igraču FC Barcelone Mauru Icardiju. Otkad se pridružio Sky Sportu s 19 godina, formirao je i izgradio kontakte s klubovima, menadžerima i posrednicima širom Evrope. Radi i kao reporter za The Guardian i CBS Sports. Baza mu je u Milanu.
Poznat je po rečenici "Here we go!" ("Idemo!") koju koristi kad objavljuje transfer. Kako navodi portal 90min, jedan je od "stručnjaka kojima se najviše vjeruje" kad je riječ o nogometnim transferima. Zbog takve reputacije i velikog broja pratilaca na društvenim mrežama, nekoliko nogometnih klubova zamolilo ga je da se pojavi u videosnimcima u kojima oni predstavljaju svoje igrače.
Spisak jezika
Ovo je spisak članaka o prirodnim jezicima i narječima.
Vidi i: Jezik, Spisak programskih jezika, Slavenski jezici
Glasgow
Glasgow je najveći grad u Škotskoj i treći najveći grad u Ujedinjenom Kraljevstvu (poslije Londona i Birminghama). Nalazi se na rijeci Clyde i leži u nizini.
Najviše stanovnika bilo je 1931, kada je u Glasgowu živjelo 1.088.000 ljudi. Od tada broj opada. Mnogi se sele u predgrađa poput East Kilbride ili Cumbernauld. Godine 2001. bilo je 629.501 stanovnika, a u široj okolini oko 2,1 miliona.
Najveće je privredno središte Škotske te među dvadeset najvažnijih privrednih središta Evrope i treća najposjećenija turistička destinacija u Ujedinjenom kraljevstvu (iza Londona i Edinburgha).
Historija
Glasgow se razvio u okolini crkve iz 6. vijeka, koju je podigao Sveti Mungo, svetitelj koji je preobratio Škote u kršćanstvo.
Godine 1175. osnovana je biskupija u Glasgowu. Grad je prosperirao poslije ujedinjenja Škotske sa Engleskom 1707.
Glasgow je postao centar trgovine sa Karibima. Tu se trgovalo duhanom, pamukom i šećerom. Rijeka Clyde je regulisana tako da može da prihvata prekookeanske brodove.
Grad je bio poznat kao drugo mjesto po važnosti Britanskog carstva u Viktorijansko doba. Poslije industrijske revolucije je postao važno pristanište za transatlantsku plovidbu. U Glasgowu se nalazi veliko brodogradilište u kojem su sagrađeni mnogi brodovi poput Queen Mary, Queen Elizabeth i kraljeve jahte Britannia.
Grad je bio dosta oštećen njemačkim bombardovanjem u Drugom svjetskom ratu.
Sport
Iz Glasgowa su poznati nogometni klubovi Celtic i Glasgow Rangers.
Bahrija Nuri Hadžić
Bahrija Nuri Hadžić (Sarajevo, 4. mart 1904. — Beograd, 24. oktobar 1993.), sopranistica.
Rano djetinjstvo provela je u Mostaru, odakle je njen otac, književnik Osman Nuri–Hadžić. Prve časove muzike pohađala je u privatnoj muzičkoj školi Franje Matějovskog u Sarajevu prije Prvog svjetskog rata. Nakon završene osnovne škole, obrazuje se u katoličkom samostanu i posjećuje sate klavira i violine. Nakon selidbe u Beograd, Bahrija pohađa Srpsku muzičku školu, gdje nastavlja studij klavira. Istovremeno posječuje sate pjevanja u klasi prof. Ivanke Milojević, koja savjetuje Bahriju i njene roditelje da nastavi studij. Godine 1923., nakon položenog prijemnog ispita, nastavlja studij na Muzičkoj akademiji u Beču, u klasi prof. Lierhammera. Od 1928. do 1931. godine boravi u Bernu, gdje je otpjevala 23 premijere ili premijerne obnove, od kojih je jedna uloga Salome, koja je jedna od njenih najviših umjetničkih dometa i jedna od najboljih interpretacija Salome. Istu ulogu pjevala je u Zürichu 1939. godine pod dirigentskom palicom samog kompozitora, Richarda Straussa, povodom njegovog 75. rođendana. Antologijska je i njena interpretacija Lulu, austrijskog kompozitora Albana Berga, koju je pjevala na svjetskoj premijeri također u Zürichu, 1937. godine. Pjevala je u najpoznatijim evropskim operskim kućama (Beč, Bern, Zürich), a karijeru je završila po vlastitom izboru u Beogradskoj operi 1960. godine.
Orahovice (Bileća)
Orahovice su naseljeno mjesto u općini Bileća, Bosna i Hercegovina.
Konverzija
Konverzija je pretvaranje, odnosno transformacija, nečega iz jednog oblika u drugi.
Klay Thompson
Klay Alexander Thompson američki je košarkaš. Od početka karijere 2011. igra u NBA ligi za Golden State Warriorse na poziciji beka šutera. Četverostruki je prvak NBA, pet puta učestvovao je na All-Star utakmici, dvaput je biran u najbolju treću petorku lige, a jednom u najbolju drugu odbrambenu petorku. S reprezentacijom je osvojio zlatne medalje na Svjetskom prvenstvu 2014. u Španiji i Olimpijskim igrama 2016. u Rio de Janeiru. Rekorder je NBA lige po broju pogođenih trica u jednoj utakmici (14).
Perm (grad)
Perm jest grad u Rusiji, na obali rijeke Kame, na obroncima Urala, granici između Evrope i Azije. Perm ima oko milion stanovnika i prostire se na površini od 799,68 km2 što ga čini trećim gradom po površini u Rusiji, nakon Moskve i Sankt Peterburga.
Osnovan je 17. maja 1723. godine i dobio je status grada 1781. Željeznica je do Perma stigla 1870. Nalazi se na trasi Transibirske željeznice. Privreda Perma vezana je za mašinstvo, proizvodnju oružja, proizvodnju nafte (sjedište firme Lukoil se nalazi upravo u ovom gradu), hemijsku industriju. U gradu ima nekoliko univerziteta. Između 1940. i 1957. grad se zvao Molotov, po Vjačeslavu Molotovu, sovjetskom ministru vanjskih poslova.
Karlo XI, kralj Švedske
Karlo XI (24. novembar 1655. - 5. april 1697.) bio je kralj Švedske od 1660. do 1697. godine, u periodu švedske historije poznato kao Švedsko Carstvo (1611. - 1718.).
Karlo je bio jedini sin kralja Švedske Karla X i njegove žene Hedvig Eleonore Holštajn-Gotorp. Njegov otac je umro kada je imao pet godina, tako da se krunisao za kralja u dobi od sedamnaest godina. Ubrzo nakon toga, bio je prisiljen da ide u rat protiv Danske (Skanijski rat). Nakon što se uspješno borio protiv Danaca, vratio se u Stockholm i počeo uređivati političku, finansijsku i ekonomsku situaciju u zemlji, održavajući mir u sljedećih 20 godina svoje vladavine. U tom periodu, izvršio je mnoge promjene u finansijama, trgovini, pomorstvu, vojsci, sudskom postupku i obrazovanju. Karla XI je naslijedio njegov jedini sin Karlo XII, koji je iskoristio dobro obučenu vojsku u borbama širom Evrope.
Rođenje
Karlo je rođen u palati Kronor u Stockholmu 24. novembra 1655. godine. Njegov otac Karlo X napustio je Švedsku u julu kako bi se borio u ratu protiv Poljske. Nakon nekoliko godina ratovanja, kralj se vratio kući u zimu 1659. godine. Obolio je u januaru 1660. godine i mjesec dana kasnije je umro.
Mladog Karla su obrazovali namjesnici koje je imenovao njegov otac. Njegova majka kraljica Hedvig Eleonora je bila formalni regent, ali ona nikad nije bila sama uključena u politiku. U svom prvom nastupu u parlamentu, on je postavljao pitanja pomoću majke; on joj je šaputao pitanje, a ona je glasno postavljala pitanja. Kao adolescent, Karlo se posvetio vježbama i sportu, a njegov omiljeni hobi je bio lov na medvjede. Glavna poteškoća su mu bili vidljivi znakovi diskleksije, invaliditeta koji se slabo razumio u tim danima. Prema mnogim savremenim izvorima, kralj se smatrao slabo obrazovanim i stoga nekvalifikovanim za vanjske poslove. Karlo je bio zavisan od majke i savjetnika koji su primali stranu delegaciju, jer on nije znao mnogo stranih jezika, osim malo njemačkog.
Italijanski pisac Lorenzo Magaloti posjetio je Stockholm 1674. godine i opisao je Karla XI kao "da ga je strah praktično svega, nelagodno razgovara sa strancima i ne usuđuje se pogledati nekog u lice". Ostale osobine su duboka vjerska predanost: često se moli klečeći i prisustvuje propovijedi.
Skanijski rat
Situacija u Evropi je bila klimava u to vrijeme i Švedska je prolazila kroz finansijske probleme. Savjetnici Karla XI odlučili su se na savez sa Francuskom 1671. godine. To bi osiguralo Švedskoj da ne bude izolirana u slučaju rata i da se finansijski poboljšaju zahvaljujući francuskoj subvenciji. Francuska je napala Holandiju 1672. godine, a do proljeća 1674. godine, Švedska je bila prisiljena da učestvuje sa svojom mornaricom u Brandenburgu, pod vodstvom Karla Gustava Vrangela.
Danska je bila saveznik Svetog Rimskog Carstva, i bilo je očigledno da je Švedska bila na ivici još jednog rata protiv Danske. Pokušaj pomirenja je napravio kancelar Nils Brahe, koji je otputovao u Kopenhagen u proljeće 1675. godine. Pokušao je čak sklopiti brak između švedskog kralja i danske princeze Urlike Eleonore. Sredinom juna 1675. godine to mu je uspjelo. Međutim, kada je stigla vijest o švedskom porazu u bici kod Fehrbelina, danski kralj Kristijan V u septembru je proglasio rat protiv Švedske.
Švedsko krunsko vijeće je nastavilo svoje interne svađe, pa je kralj bio primoran da vlada bez njih. Dvadesetogodišnji kralj je bio neiskusan, te je formirao kamp u Skani za naoružavanje švedskog naroda u borbi protiv Danske. Godine 1676. Danska je izvršila invaziju na Švedsku, uzimajući Landskron i Helsinborg, te nastavljajući prema Halmstadu. Kralj je morao brzo odrasti. Iznenada se našao pod velikim pritiskom.
Dana 17. augusta 1676. godine Karlo i njegov glavni komandant Simon Grundel-Helmfelt porazili su danske divizije. Karlo je nastavio kroz Skanu i stigao je 11. novembra do Lunda na rijeci Kavlingi. Danska vojska pod komandom Kristijana V je bila pozicionirana sa druge strane. Bilo je nemoguće da prijeđu rijeku i Karlo je morao čekati da se smrzne. Rijeka se smznula 4. decembra i Karlo je pokrenuo iznenadni napad na danske snage. Ova bitka je bila jedna od najkrvavijih bitaka tog vremena. Od 20.000 boraca, 8.000 je stradalo na ratištu. Svi švedski komandanti su pokazali sposobnost, ali glavna slava se pripisuje Karlu XI i njegovom borbenom duhu.
U narednoj godini, Karlo je predvodio vojsku od 9.000 ljudi protiv 12.000 Danaca u bici kod Landskrona. Ova bitka se pokazala kao zadnja u ovom ratu, jer je u septembru 1678. godine Kristijan V evakuirao svoju vojsku natrag u Dansku. Mir je potpisan u Fontaineblau 1679. godine.
Poslijeratna dešavanja
Karlo je posvetio ostatak svog života u miru, izbjegavanjem ratovanja te sticanjem veće nezavisnosti. Za to vrijeme je stabilizirao ekonomiju i reorganizovao vojsku. Njegovih preostalih 20 godina na tronu je najduže vrijeme mira u Švedskom Carstvu.
Odmah je postavio novog premijera Johana Goransona Gulenstierna (1635 - 1680). Neki izvori kažu da je kralj bio ovisan o njemu. Njegova iznenadna smrt 1680. godine, otvorila je put mnogim muškarcima koji su se pokušali približiti kralju kako bi mogli zauzeti njegovo mjesto.