cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Županija Zagreb
Županija Zagreb (mađ. Zágráb vármegye, njem. Komitat Agram) historijska je administrativno-teritorijalna jedinica (županija) u sastavu Kraljevine Hrvatske i Slavonije. Hrvatska i Slavonija predstavljala je autonomnu oblast (titularno nazvanu Kraljevinom) u okviru Kraljevine Ugarske (Translajtanija) kao jednog od dva dijela dualne Austro-Ugarske Monarhije. Njena teritorija danas se nalazi u sastavu Hrvatske, osim naselja Drage, Marindol, Miliči i Paunoviči koji su poslije Drugog svjetskog rata ušli u sastav Slovenije. Glavni grad županije bio je Zagreb.
Saborsko
Saborsko (naseljeno mjesto)
Napomena: ''Od 1857. do 1880. dio podataka sadržan je u naselju Gornji Babin Potok (općina Vrhovine, Ličko-senjska županija). U 1880. iskazano pod imenom Zaborsko.''
Županija Zagreb
Geografija
Prema podacima sa posljednjeg popisa stanovništva u Austro-Ugarskoj 1910. godine, županija Zagreb prostirala se na površini od 7.210 km2i brojala 594.052 stanovnika. Nalazila se u središnjem dijelu Kraljevine Hrvatske i Slavonije, u njenom hrvatskom dijelu. Susjedne županije bile su joj: na istoku, županije Varaždin, Bjelovar-Križevci i Požega, a na zapadu Modruš-Rijeka. Na sjeveru, graničila je austrijskim krunskim zemljama Štajerskom i Kranjskom, a na jugu područjem pod austro-ugarskom okupacijom - Bosnom i Hercegovinom (anektiranim 5. oktobra 1908. godine.) Rijeka Sava predstavljala je najvažniji vodeni tok.
Saborsko
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Saborsko je imalo 852 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Županija Zagreb
Historija
Prostor Županije Zagreb nalazio se u sastavu Hrvatske još od vremena personalne unije Ugarske i Hrvatske 1102. godine, te je na taj način postao dijelom Habsburške monarhije. Nakon završenih ratova sa Osmanlijama i uspostavljanjem trajne granice monarhije na Savi i Dunavu, županija je ponovo formirana. Kao administrativno-teritorijalna jedinica - županija, svoj konačni oblik dobija Hrvatsko-ugarskom nagodbom 1868. godine, kada postaje sastavni dio novoformirane autonomne Kraljevine Hrvatske i Slavonije pod Ugarskom krunom, a zaokružuje ukidanjem Vojne krajine 1881. kada u njen sastav ulazi Banija. Takvo je stanje trajalo do raspada Austro-Ugarske 1918. godine, kada ovo područje ulazi u sastav Kraljevine SHS. U svojim granicama ostaje do 1924. godine, kada prestaje postojati formiranjem oblasti u novoj državi.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 1910. godine, županija Zagreb je imala 594.052 stanovnika, od čega u glavnom gradu Zagrebu 79.038.
Administrativna podjela
Županija Zagreb bila je podijeljena na Kotareve, kotarevi na Upravne općine (skraćeno U.o.), a upravne općine su se dalje dijelile na Porezne općine (skraćeno P.o.) sa pripadajućim naseljima i dijelovima naselja, odn. zaseocima.
Medana
Medana (it. Medana, njem. Mandendorf) je naseljeno mjesto u sastavu općine Brda, regija Goriška, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Nova Gorica.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Medana je imala 234 stanovnika.
Oblik ušne resice
Oblik ušne resice zavisi od načina njenog prirastanja za lice. U tom pogledu postoji niz prelaza: od potpunog odsustva, tj. direktnog (gotovo zategnutog) prirastanja do masivnog visećeg lobusa. Ipak, ako se na liniju koja spaja dvije krajnje tačke veze ušne školjke sa licem postavi okomica, u svim slučajevima se može raspoznati da li je ušna resica dodiruje ili prelazi ispod nje. Svi fenotipovi u kojima prelazi, mogu se označiti kao fenotip slobodna ušna resica, nasuprot ostalima koji se ubrajaju u kategoriju priresla ušna resica.
Opis
Ušna resica ili ušni režanj ili ušni lobus (lat. lobulus auriculae) čovjeka se astoji od gustog vezivnog i masnog vezivnog tkiva, kojima nedostaje čvrstina i elastičnost kao u ostatku ušne školjke (strukture vanjskog uha).
Prosječna visina (dužina) ušne resice je do 2 cm, a starenjem se blago izdužuje.
U nekim slučajevima donji režanj je spojen sa osnovicom lica. S obzirom da ne sadrži hrskavicu ima veliki krvne depoe, što može pomoći zagrijavanju ušiju i održavanju ravnoteže. Zoolog Desmond Morris u svojoj knjizi The Naked Ape ("Goli majmun"; 1967.), nagađao je da su se resice razvile kao dodatne erogene zone, kako bi se ostvarila produžena seksualnost, neophodna u evoluciji ljudskih monogamnih parova. Međutim, za ušne školjke se generalno ne smatra da imaju bilo kakvu veliku biološku funkciju, osim pomogne prikupljanja zvučnih talasa. Pošto ušne školjke sadržie mnoge završetke živaca, kod nekih ljudi one jesu erogene zone.
Genetika
Kada je riječ o modelu nasljeđivanje ovih varijanti, udžbenička akademska literatura je suglasna samo u dva stava: on se ne može objasniti jednostavnim mendelovskim postulatima (jedan gen – dva alela) i da od toga, do danas, nije nađeno bolje rješenje za masovna populacijska istraživanja. Možda je molel oligogenskog nasljeđivanja najbliži objašnjenju mogućih fenotipova u potomstvu mogiućim kombinacija roditeljskih parova. Zato se u primjeni najčešće polazi od pretpostavke da je (glavni) alel za slobodan ušni lobus dominantan nad onim za prirastao (priljubljen). Sugerirano je da je diferencijaciju tipova ušne resice možda prikladnije klasificirati kao odsustvo nego priraslost, pa bi svi "prisutni" bili svrstani u fenotip "slobodna" ušušna resica.
Medicinske implikacije
Ušne resice su obično glatke, ali povremeno pokazuju i nabore. Izgužvae su ponekad povezane s genetičkim poremećajima kod djece, uključujući i Beckwith-Wiedemann sindrom. U nekim ranim studijama, za nabore ušnih školjk se mislilo da su povezani s povećanim rizikom od srčanog udara i koronarne bolesti srca. Međutim, novije studije su zaključile da se ušne školjke izgužvaju već krajem zrelih godina života, a stariji ljudi češće doživljavaju bolesti srca nego mlađi. To bi moglo objasniti vezu između pojave naboranih lobusa i pomenutih bolesti.i, života može objasniti nalaz povezivanje srčanog udara u ušnu školjku nabora.
Rasprostranjenje recesivnog fenotipa
q = relativna učestalost recesivnog alela; p = 1,00 – q; p = relativna učestalost dominantnog alela; l = Učestalost recesivnog fenotipa (prirasla ušna resica).
Žitnić
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2021. godine, Žitnić je imao 114 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Žitnić je imalo 510 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Kostanjevac (Berek)
Kostanjevac je naseljeno mjesto u sastavu općine Berek, Bjelovarsko-bilogorska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Garešnica.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Kostanjevac je imao 143 stanovnika.
Napomena: ''Iskazivano pod imenom Kostajnovec u 1857. i 1869. te od 1910. do 1981. pod imenom Kostanjevac Berečki.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Kostanjevac je imalo 190 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Asteraceae
mini|600p|Asteraceae u suvremenoj filogenetskoj  klasifikaciji angiospermi Klasifikacija APG III (2009) ili filogenetske klasifikacije je treća verzija botaničke klasifikacije cvjetnica koju utvrđuje  međunarodna Angiosperm Phyilogeny Group. To je najvažnija botanička klasifikacija danas, koja počiva na promjenjenom  APG II sistemu klasifikacije ([[2003.) i dopunama filogenetske  klasifikacije  APG IV (2016.).]] Asteraceae ili Compositae, obično zvane glavočike (u engleskom govornom području porodica suncokreta) je široko raznolika i veoma brojna porodica cvjetnica (Angiospermae), koje su rasprostranjene širom svijeta.
Mnogi predstavnici Asteraceae imaju kompozitne cvjetove u obliku cvjetne glavice (kapitula ili pseudoantij), okružene involukralnim braktejama. Gledana sa distance, svaka glavica izgleda kao jednostruki cvijet. U Kodeksu botaničke nomenklature, član 18/5 je stajalo: "Slijedeća imena, upotrebljavana tradicijski, su važeća: Compositae (Asteraceae...")''.
Većina Asteraceae su zeljaste biljke, ali je značajan broj i grmova, povijuša ili drveća. Rasprostranjene su širom svijeta, od polarnih do tropskuh područja i naseljavaju različita štaništa. Najuobičajenije su u suhim i polusuhim regijama suptropskih i umjerenih geografskih širina. U mnogim područjima svjeta, Asteraceae mogu činiti i oko 10% autohtone flore. Asteraceae su ekonomski značajna porodica, jer njeni predstavnici daju proizvode kao što su jestivo ulje, leća, suncokretove sjemenke, artičoka, zaslađivači, zamjene za kahvu i biljni čajevi. Nekoliko rodova imaju i hortikulturnu vrijednost, iuključujući vrste Calendula officinalis, Echinacea purpurea, različite krasuljke (tratinčice, bijele rade ili fatimice), rodove Erigeron, Chrysanthemum, Dahlia, Zinnia i Helenium. Značajne su i u biljnoj medicini, uključujući Grindelia, kunicu i mnoge druge.
Brojne vrste glavočika se smatraju invazivnim, kao što je u Sjevernoj Americi 'Taraxacum officinale (maslačak), koga su tamo donijeli europski doseljenici i upotrebljavali su njegovo mlado lišće kao zelenu salatu.
Opis
thumb|left|Savojska runjika (Hieracium sabaudum) thumb|left|Cikorija (Cichorium intybus) thumb|left|Brdski različak (Centaurea montana) Asteraceae ili Compositae, razred Dycotiledonae, kakrakteriziraju sitni i mnogobrojni cvjetovi skupljen i u glavičaste cvasti (odatle naziv glavočike) koji se nalaze na zajedničkom cvjetištu tako da ponekad liče na velike cvjetove.
Cvjetovi kompozita su pravilno cjeloviti (aktinomorfni) ili su središnji u glavici pravilni a obodni zigomorfni (podijeljeni, kao slika u ogledalu), ili su svi zigomorfni. U tipskoj cvasti obično se nalaze dva oblika pojedinačmih cvjetova: obodni, koji zajedno čine zrake zvijezde, jezičasti su  ili zrakasti, dok su unutrašnji (u kružnom centru) cjevasti.
Listovi
Listovima vrlo često imaju  sekrecijske kanale sa smolom ili mliječnimlateksom (posebno među običnim  predstavnicima potporodice Cichorioideae). Listovi mogu biti naizmjenični (alternativni), suprotni, ili izuvijano raspoređeni. Mogu biti jednostavni, ali su često duboko režnjeviti ili na neki drugi način urezani, često konduplicirani ili  posuvraćeni. Obodi su cjeloviti, režnjeviti  ili zupčasti.
Glavica
Mnoge biljke iz porodice Asteraceae, naizgled imaju jedan cvijet, koji je zapravo skup mnogo manjih cvjetova. Sveukupni izgled klastera, kao jednog cvijeta, u funkciji je privlačenj oprašivača na isti način kao i strukture pojedinačnih  cvjetova nekih drugih biljnih porodica. Stariji naziv Compositae, proizlazi iz činjenice da je ono što se čini da jedan cvijet,  zapravo kompozicija'  manjih cvjetova, kao "latica" ili "sunčevih zraka". I glave suncokreta su zapravo individualni,  trakasti cvjetov  pod nazivom zrakasti cvijet i sunčev disk, koji se sastoji od manji cvjetova. Pojedinačnih cvjetovi u kružnoj strukturi su "diskoidna cvast". Riječ aster na grčkom znači  zvijezda, koja se i doslovno odnosi na oblik cvasti nekih članova porodice, kao "zvijezda" okružena zrakama. Klasterske cvasti, koje se mogu pojaviti kao jedan cvijet, zovu se glava ili glavica. Ona se može cijelu pomjerati, prateći Sunce, kao "pametna" solarna ploča, što maksimizira refleksivnost cijele jedinice i  na taj način je u stanju privući oprašivače.
Cvjetne strukture
thumb|Dijagram cvijeta u rodu [[Carduus (Carduoideae) prikazuje, spolja ka centru; (outermost to innermost): podložne brakteje i aksis stabljike, spojenu čašicu, spojenu krinicu, prašnike srasle sa krunicom, tučak sa dva plodna lista i jednom lokulom]] thumb|left|Tipska cvijetna glavica Asteraceae ([[Bidens torta) sa pojedinačnim cvjetovima]] thumb|Zrakasta [[cvast (kao kod  Cichorioideae i vanjskih cvasti Asteroideae). A = ovarij, B = papus, C = antere, D = ligula, E = vrat tučka sa njuškom (stigmom)]] thumb|Diskoidna cvast (kao u Asteroideae) Zrakasti cvijet je trovrh (3-režnjevit), u obliku trake pojedinačnih  cvjetova, kao kod nekih članova  porodice Asteraceae. Ponekad zrakasti cvijet ima dva vrha (ili dva režnja). U evoluciji Corolla, zrakasti  cvijet može imati dva sitna zubića,  suprotno režnjevitim  trakamna ili jezičcima. Evolutivno su nastali fuzijom iz prvobitne 5-dijelne krunice, a  ponekad  3-dijelnog aranžmana sa 2 savjen jezičasta cvijeta  i 0 ili 3 sitna zuba nasuprot jezičku. Lezičacti cvjetov i u cvasti (ligule) su u 5-čkanom trakastom obliku, pojedinačni cvjetovi i ćela ostalih članova. Diskoidna cvast je radijalno simetrična (tj. s oblikovanim "laticama" koje su identično raspoređeni u krug oko centra). Ponekad zrake cvasti mogu  biti malo otstupiti  radijalne simetrije, ili slabo bilateralno simetrična, što je slučaj kod pustinjskog  jastučića Chaenactis fremontii. Na dnu glave i oko cvjetova,  prije otvaranja, je snop čašičnih listića, kao brakteja, zvanih filarije, koje zajedno čine omotač koji štiti pojedinne cvjetove i glavu prije otvaranja. Pojedini glavice imaju manje pojedinačnih cvjetova koji su raspoređeni na okrugloj  ili kupolastoj strukturi zvanoj posuda. Prvo sazrijevaju vanjski cvjetove, pa zrenje kreće prema centru, a na kraju u sredini.
Pojedinačne cvjetovi u glavi imaju 5 spojenih latice (rijetko 4), ali umjesto čašice, imaju končane, dlakave ili čekinjava strukture zvane papus, koji okružuju plod i mogu se pričvrstiti za životinjska krzna ili se podići vjetrom, što pomagaže širenju  sjemena. širenje. U bjeličastoj zreloj glavi maslačka  (u koji obično pušu djeca), nalaze se  papusi, sa sitnim sjemenkama na krajevima, pri čemu papus ima ulogu padobrana kao struktura za pomoć sjemenu da leti daleko, lošeno vjetrom. Glava sa zracima ima disk cvasti koji je radijalno okružen pojedinačnim cvjetovima, a jezičaste glave imaju sve jezičaste cvjetove. Kada glave imaju samo diskoidnu cvast, cvjetovi su sterilni, mali, ili imaju i muške i ženske dijelove, to je diskoidna glava. Diskoformne glave imaju samo diskoidne  cvjetove, ali mogu imati dvije vrste (muške i ženske) i jednu glavu, ili mogu imati različite glave dvije sa vrste cvjetova (svi muški ili svi ženski). Glave sa tučkovima imaju svi ženski cvjetovi, a prašničke svi muški. Ponekad, ali rijetko, glava sadrži samo jedan cvijet, ili ima jedan procvjetao s tučkom (ženska) glava, a mnogocvijetna je polenska (muška) glava.
Metaboliti
Glavočike općenito skladište energiju u obliku inulina. Proizvode izo/izohlornu kiselinu, seskviterpen laktone, pentaciklične  triterpenske alkohole, razne  alkaloide, acetilene (ciklične, aromatske, sa vininlnom krajnjom grupom), tannine. Sadrže terpenoid i esencijalno uljel koje nikada nema iridoida.
Evolucija
Najstariji poznati fosili u Asteraceae su uzorci polena iz kasne krede sa  Antarktika, od prije  ~ 76-66 miliona godina, koji su pripisani precima postojećeg roda Dasyphyllum. Procjenjuje se da je krunica  grupe pojavila prije najmanje 85,9 miliona godina (kasna kreda), starosti matičnog čvora od 88-89 miliona godina.  Međutim, još uvijek nije poznat da li je tačan uzrok njihovog velikog uspjeha bio razvoj visoko specijaliziranog  kapituluma, njihova sposobnost za skladištenje energije u plodovima (uglavnom inulin), što je prednost i relativno suhim zonama, ili neka kombinacija ovih i eventualno drugih faktora.
Ekologija
thumb|left|Sjemenke vrsta roda [[Carlina se rasprostiru putem vjetra.]] thumb|left|Epizoohorija [[Bidens tripartita]]
Osobito zajednički ekološki zahtjevi Asteraceae otvorena i suha okruženja. Mnogi članovi Asteraceae se oprašuju insektima, što objašnjava njihovu vrijednost u privlačenje korisnih insekata, ali je kod njih prisutma i anemofilija (npr. Ambrosia, Artemisia). Postoji mnogo apomiksijskih vrsta i porodica. Sjemenke se obično rasprše netaknute sa  tijelom plodova. Često je širenja vjetrom ( anemohorija) uz pomoć dlakavog papusa. Još jedno zajedničko obilježje je i epizoohorija, širenje pojedinačnih sjemenki (npr. Bidens) ili cijele glavice (npr. Arctium). Obezbeđeni su kukama, bodljama ili neki ekvivalentnim strukturama, drže se za krzno ili perje životinja (ili čak i odjeću) samo da padne kasnije  nšto dalje od majke biljke.
Upotreba
Komercijalno važne biljke porodice Asteraceae uključuju ishranu usjevima Lactuca sativa (zelena salata), Cichorium  (cikorija), Cynara scolymus (artičoka), Helianthus annuus (suncokret), Smallanthus sonchifolius (jakon), šafranika i  Helianthus tuberosus (jerusalemska artičoka). Mnogi članovi porodice se uzgajaju kao ukrasne biljke, a neki su važni za rezano cvijeće u industrijskoj hortikulturi. Neki od primjera su hrizantema, gerberi, neven, Dendranthema, Argyranthemum, Dahlia, Calendula, Zinnia i mnogi drugi. Ostale komercijalno važne vrste porodice Compositae  koristi se kao biljke za ishranu,  biljne  čajeve i ostale napitke. Kamilica, koja dolazi iz dvije različite vrste, jednogodišnje Matricaria recutita (tzv. njemačka kamilica) i višegodišnje Chamaemelum nobile (zvana rimska kamilica). Calendula (neven) se uzgaja komercijalno za biljne čajeva i više industrijskih proizvoda. Echinacea (Echinacea purpurea) se koristi kao ljekovit čaj. Zimski estragon (poznat i kao meksički menta neven), ili Calendula lucida, obično se uzgaja i koristi kao zamjena za estragon u klimatima  gdje estragon ne uspijeva. Konačno, pelin roda Artemisia uključuje Absinthe (A. absinthium) i estragon (A. dracunculus). Također se glavočike koriste u industrijske svrhe. Uzgajaju se obične i sve komercijalne kamilice, neveni, prvenstveno u Meksiku i Centralnoj Americi. Nevenovo ulje, izvađen iz Calendula minute, koristi se i u industriji raznih napitaka tioa  Cola i aromatiziranju cigareta. Biljke iz porodice Asteraceae su medicinski važne u područjima koja nemaju pristup zapadnoj medicini ili alternativni lijekovi u "alternativnom liječenju" širom svijeta, Obično se ističu i u medicinskim i fitohemijskim časopisima,  zato što su  seskviterpenski  spojevi laktona, koj se nalaze u njima važan uzrok kontaktnog alergijskog dermatitisa. Ova jedinjenja su vodeći uzrok alergijskog kontaktnog dermatitisa u SAD. Polen ambrozije (Ambrosia) je među glavnim uzrocima tzv. polenske groznice u Sjedinjenim Američkim Državama, i alergija širom svijeta, gdje raširena kao invazivna vrsta. Mnogi članovi Asteraceae su obilni proizvođači nektara, pa  su korisni za populacije  oprašivača. Centaurea (različak), Helianthus annuus (domaći suncokret), a ibneke vrste roda Solidago su glavne medonosne biljke za pčelare. Solidago proizvodi relativno visoko proteinski polen, koji (navodno) pomaže pčelama preko zime. Neki članovi Asteraceae su ekonomski važni kao korovi.
Etimologija
Latinsko ime "Asteraceae" je izvedeno iz naziva tipskog rtoda e type genus Aster, što na grčkom jeziku znači zvijezda. "Compositae", starije ali važeće ime znači „kompozitni" i odnosi se na karakteristične cvasti, posebna vrsta pseudantija koja se nalazi u samo kod nekoliko drugih porodica angiospermi. Nauka o ovonj porodici je poznata kao sinanterologija.
Rasprostranjenje
Kompozitne cvjetnice imaju kosmopolitsko rasprostranjenje, a nalaze se svuda osim Antarktika i krajnjeg Arktika. Posebno su brojne u tropskim i suptropskim područjima (posebno u Centralnoj Americi, istočnom Brazilu, u mediteranskom regionu, Levantu Bliskog istoka, jugu Afrike, Centralnoj Aziji i jugozapadoj Kini).
Taksonomija
Compositae je prvi opisao njemački botaničar Paul Dietrich Giseke 1792. Tradicijski se prepoznaju dvije potporodice: Asteroideae (ili Tubuliflorae) i Cichorioideae (ili Liguliflorae). Kasnije je prikazana škao široko parafiletska grupa, koja je sada podijeljena u 11 potporodica, ali i bivše su još uvijek u upotrebi. Filogenetsko stablo koje slijedi, je predstavili su Panero i Funk (2002).
Važno je napomenuti da četiri potfamilije Asteroideae, Cichorioideae, Carduoideae i Mutisioideae uključuju 99% raznolikosti vrsta u cijeloj porodici (odnosno oko 70%, 14%, 11 % i 3%).
Zbog morfološke složenosti ove porodice, međusobno razumijevanje obilježavanja rodova je često bilo teško za taksonome. Kao posljedica toga je činjenica da je, za nekoliko rodova,  potrebna dodatna revizija, odnosno potvrda identifikacije
Mala Erpenja
Mala Erpenja je naseljeno mjesto u sastavu općine Krapinske Toplice, Krapinsko-zagorska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Zabok.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Mala Erpenja je imala 606 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Mala Erpenja je imalo 840 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Zbitke
Zbitke su bivše naseljeno mjesto u sastavu grada Čabra, Primorsko-goranska županija, Republika Hrvatska
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazile su se u sastavu stare općine Čabar. Na popisu stanovništva 2001. godine, naselje je ukinuto i pripojeno naselju Prezid.
Mohorini
Mohorini su bivše naseljeno mjesto u sastavu općine Renče–Vogrsko, regija Goriška, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazili su se u sastavu stare općine Nova Gorica. 1998. godine, naselje je ukinuto i priključeno naselju Renče.
Stanovništvo
Napomena: ''U 1998. ukinuto i priključeno naselju Renče.''
Copa América 1983.
Copa América 1983. je bilo 32. kontinentalno nogometno takmičenje Južne Amerike. Turnir nije imao fiksnog domaćina te se igrao na području cijelog kontinenta od 10. augusta do 4. novembra 1983. godine. Ovo je bilo treće prvenstvo gdje su učestvovale sve članice CONMEBOL-a. Paragvaj kao aktuelni prvak nije igrao grupnu fazu nego je odmah bio uključen u polufinale takmičenja. Na kraju šampionata Urugvaj je 12. put u svojoj historiji osvojio šampionsku titulu. Drugo mjesto je osvojio Brazil a treće Peru. Jorge Luis Burruchaga, Carlos Aguilera i Roberto Dinamite su bili najbolji strijelci prvenstva sa tri postignuta gola.
Format takmičenja
Na prvenstvu Južne Amerike je učestvovalo svih 10 ekipa članica CONMEBOL-a. Paragvaj, kao aktuelni prvak nije igrao grupnu fazu dok je ostalih devet ekipa bilo podijeljeno u tri grupe po tri reprezentacije. Pobjednici svake grupe obezbjedili su plasman u polufinale. Svaki tim u grupi, a kasnije i u polufinalu te i u finalu su igrali utakmice na domaćem i gostujućem terenu.
Grupna faza
{{legend|#00FF7F|Ekipa se kvalificirala u polufinale|border=#000000}}
Polufinale
Brazil se kvalificirao u finale.
Lista strijelaca
Jorge Luis Burruchaga, Roberto Dinamite i Carlos Aguilera su bili najbolji strijelci prvenstva. Na nogometnom šampionatu je odigrano 24 utakmice i postignuto 55 golova što je iznosilo 2.29 datih golova po utakmici. Ukupno se 39 nogometaša upisalo u listu strijelaca.
3 gola
2 gola
1 gol
Vodice (Hrvatska)
mini|280px|Vodice, rimokatolička crkva "Sv. Križ" Vodice su grad u Hrvatskoj, u Šibensko-kninskoj županiji.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazile su se u sastavu stare općine Šibenik.
Prahova (okrug)
Prahova je jedan od 41 okruga Rumunije. Nalazi se u južnocentralnom dijelu države, unutar historijske regije Muntenije. Prostire se na površini od 4.716 km2 i jedan je od manjih okruga. Prema podacima od 31.10.2011. godine u njemu je živjelo 762.886 stanovnika i treći je najnaseljeniji okrug u državi, poslije Bukurešta i Iașijua. Glavni i najveći grad je Ploiești.
Vodice (Hrvatska)
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2021. godine, grad Vodice je imao 8.649 stanovnika, od čega u samim Vodicama 6.592.
Prahova (okrug)
Graniči sa sljedećim okruzima: Buzău na istoku, Vâlcea i Ilfov na jugu, Dâmbovița na zapadu i Brașov na sjeveru.
Vodice (Hrvatska)
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Vodice je imalo 5.050 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Prahova (okrug)
Geografija
Južnom stranom Okruga prostire se nizija koja predstavlja sjeverozapadni dio Vlaške nizije.
Glavna rijeka je istoimena rijeka Prahova. To je planinska rijeka koja do svog ušća u rijeku Ialomițu sakupljajući mnoge druge rijeke kao što su: Doftanu, Teleajen i dr.
Demografija
Prema popisu stanovništva Rumunije zaključno sa 31. 10. 2011. u Okrugu je živjelo 762.886 stanovnika što je prosječna gustina od 161 stanovnika po km2 odnosno skoro duplo veća gustoća naseljenosti u odnosu na nacionalni prosjek.
Etnički sastav stanovništva bio je sljedeći:
Begovac
Begovac je naseljeno mjesto u sastavu općine Saborsko, Karlovačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Ogulin.
IC 4082
IC 4082 (također poznat kao PGC 2098435) je eliptična galaksija i nalazi se u sazviježđu Lovački psi. Prvo otkriće je napravio Charles Joseph Etienne Wolf 21. marta 1903. godine.
Begovac
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Begovac je imao 16 stanovnika.
Napomena: ''Do 1991. iskazivano pod imenom Begovac Plaščanski.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Begovac je imalo 174 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Morsko
Morsko je naseljeno mjesto u sastavu općine Kanal, regija Goriška, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazilo se u sastavu stare općine Nova Gorica.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Morsko je imalo 207 stanovnika.
Gorinja
Gorinja je naseljeno mjesto u sastavu općine Bosanska Krupa, Bosna i Hercegovina.
Prezid (Čabar)
Prezid je naseljeno mjesto u sastavu grada Čabra, Primorsko-goranska županija, Republika Hrvatska.
Prhci
Prhci su naseljeno mjesto u sastavu grada Čabra, Primorsko-goranska županija, Republika Hrvatska.
Prezid (Čabar)
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Čabar.
Prhci
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare općine Čabar.
Prezid (Čabar)
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Prezid je imao 740 stanovnika.
Prhci
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Prhci su imali 12 stanovnika.
Prezid (Čabar)
Stanovništvo
Napomena: ''U 2001. povećano za područje naselja Zbitke koje je prestalo postojati. Za to bivše naselje sadrži podatke od 1857. do 1991.''
Prhci
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Prhci je imalo 16 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Prezid (Čabar)
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Prezid je imalo 936 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Jasen (Trebinje)
Jasen je naseljeno mjesto u gradu Trebinju, Bosna i Hercegovina.
Geografija
Naselje Jasen se nalazi na krajnjem jugoistoku Hercegovine, na nadmorskoj visini od oko 545 do 555 m. Smješteno je na visoravni između Trebinja i Bileće, koja je oko 280 m viša od užeg područja Trebinja.
Historija
Jasen kod Trebinja se spominje već krajem jula 1445. Radiša, kurir iz Stona tada je optužio Rutoša Radovanića i Radiča Božidarovića zbog pljačke konja u Jasenu kod Trebinja.
Kršuli
Kršuli (ital. Chersola) su naseljeno mjesto u sastavu općine Sveti Lovreč, Istarska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare općine Poreč.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Kršuli su imali 4 stanovnika.
Napomena: ''U 1857., 1869., 1921. i 1931. podaci su sadržani u naselju Sveti Lovreč Pazenatički. Od 1880. do 1910. iskazivano pod imenom Prtinaci. Od 1880. do 1910. i u 1948. iskazivano kao dio naselja.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Kršuli je imalo 5 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Krivaja (Berek)
Krivaja je naseljeno mjesto u sastavu općine Berek, Bjelovarsko-bilogorska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Garešnica.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Krivaja je imala 59 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Krivaja je imalo 107 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Maturovec
Maturovec je naseljeno mjesto u sastavu općine Krapinske Toplice, Krapinsko-zagorska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Zabok.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Maturovec je imao 84 stanovnika.
Napomena: ''Do 1991. iskazivano pod imenom Materovec.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Maturovec je imalo 109 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Blata
mini|280px|Blata, Blaćansko jezero Blata su naseljeno mjesto u sastavu općine Saborsko, Karlovačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila su se u sastavu stare općine Ogulin.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Blata su imala 54 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Blata je imalo 31 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Knapići
Knapići (ital. Napici del Pasenatico) su naseljeno mjesto u sastavu općine Sveti Lovreč, Istarska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare općine Poreč.
Ranunculaceae
Ranunculaceae ili ljutići (žabnjaci, žabnjače) su velika porodica višegodišnjih, rjeđe jednogodišnjih biljaka iz razreda dikotiledona. Ljutići su rasprostranjeni širom svijeta, ali su najuspješniji i najraznolikiji  u područjima  umjerenog i hladnog pojasa Sjeverne hemisfere. Većina predstavnika ove porodice živi na vlažnim mjestima, po čemu su i dobili popularna imena (koja asociraju na žabe). Porodica uglavnom obuhvata zeljaste biljke, rjeđe drvenaste povijuše kao što je pavit. Obično prezimljavaju njihovi rizomi ili prizemni izdanci.
Knapići
Stanovništvo
Napomena: ''U 1857., 1869., 1921. i 1931. podaci su sadržani u naselju Sveti Lovreč Pazenatički. Od 1880. do 1910. iskazivano pod imenom Napić. Od 1880. do 1910. i u 1948. iskazivano kao dio naselja.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Knapići je imalo 6 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Ranunculaceae
Filogenija
Morfološka sinapomorfija kladusa koja okuplja Menispermaceae, žutike i maslačke  nije evidentna, iako  grupa ima snažnu podršku, prema sekvencama DNK. Možda biljke tipa maslačka imaju neke sličnosti u obliku cvijeta (Endress 1995).
Taksonomija
Historijski naziv Ranales je nekada uključivao Ranunculaceae   i srodne porodice, kao što su opisani  Bentham i Hooker. Promijenjen je u Ranunculales, prema Melchior sistemu,  u 1964. Grupa za filogeniju angiospermi (Angiosperm Phylogeny Group) je u okviru Ranunculales  prepoznala  sedam porodica u APG III sistemu,  objavljenom  u 2009. godini. Prethodni APG II sistem, je predvođao mogućnost diskriminacije i tri porodice, kao što je prikazano u nastavku.
Napomena: "+ ..." = opcija odvojene porodice koja može biti odvojak prethodne.
Pod ovom definicijom, dobropoznati predstavnici Ranunculales uključuju Aquilegia (kolumbine,
Lamiaceae
thumb|right|[[Lamium purpureum ima bilateralno simetričan cvijet .]] Lamiaceae ili Labiatae (metvice ili mrtve koprive) je porodica dikotiledonskih cvjetnica. Tradicijski se smatralo da je blisko srodna sa porodicom Verbenaceae, Tokom  1990-h, filogenetička istraživanja su sugerirala da mnoge rodove koji su pripisivani u  Verbenaceae treba preklasificirati u Lamiaceae  ili u druge porodice reda Lamiales
Ova porodica ima kosmopolitsko rasprostranjenje. Proširene Lamiaceae obuhvataju oko  236  rodova sa oko   6.900 to 7,200 vrsta,  ali svjetska lista  ih obuhvata 7.534. Najveći rodovi su Salvia (900), Scutellaria (360), Stachys (300), Plectranthus (300), Hyptis (280), Teucrium (250), Vitex (250), Thymus (220) i  Nepeta (200). Clerodendrum je nekada bio rod sa  400 vrsta, ali je  2010, je skraćen na  oko 150.
Ranunculaceae
Taksonomija
Cronquist sistem (1981) prepoznaje i redove i smješta ih  podrazred Magnoliidae sensu Cronquist,  u razredu Magnoliopsida (= dikotiledone). Taj sistem priznaje označavanje:
Neblo
Neblo je naseljeno mjesto u sastavu općine Brda, regija Goriška, Slovenija.
Lamiaceae
Ove biljke su često aromatične u svim dijelovima i uključuju mnoge naširoko upotreblavane kulinarske biljke, kao što je bosiljak, metvica, ružmarin, kadulje, mažuran, origano, Hyssopus officinalis, majčina dušica, lavande i Perilla. Neke su grmolike drveće (kao što je  tikovina), ili, rijetko, loze, odnosno povijuše ili lijane. Mnogi članovi porodice se široko uzgajaju, zahvaljujući, ne samo svojim aromatičnim kvalitetima, već i zbog jednostavnosti uzgoja: ove biljke su među biljkama sa  najlakšim načinom razmnožavanja putem matičnih reznica. Osim što se uzgajaju zbog jestivog lišća,  neki se uzgajaju  i kao „cvijeće“ dekorativnih listova, kao što je rod Coleus. Ostale su se uzgajaju za korištenje sjemenki, kao što je Salvia hispanica, ili za zbog  jestivih gomolja, kao što su Plectranthus edulis, Plectranthus esculentus, Plectranthus rotundifolius i Stachys affinis (kineska artičoka).
Gornja Suvaja (Bosanska Krupa)
Gornja Suvaja je naseljeno mjesto u sastavu općine Bosanska Krupa, Bosna i Hercegovina.
Lamiaceae
Originalni naziv  Labiatae,  je nastao po tome što cvjetoviobično imaju latice spojeni u gornju  i donju usnu (usmine), pa odatle potiče i popularni naziv usnatice Cvijet j  bilateralno simetrična sa 5 sjedinjenih latica i 5  spojenih čašičnih listića. Cvjetovi su obično dvospolni u klsteru kiji izgleda kao smotak cvjetova, ali zapravo se sastoji od dvija stisnuta  klastera. Iako se još uvijek smatra prihvatljivim alternativnim imenom,  za ovu porodicu, većina botaničara sada koristili naziv "Lamiaceae".
Neblo
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazilo se u sastavu stare općine Nova Gorica.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Neblo je imalo 213 stanovnika.
Lamiaceae
Listovi se pojavljuju nasuprotno, svaki par pod pravim uglom u odnosu na prethodni   (pod nazivom  dekusat) ili  petlja. Stabljike su često kvadratnog presjeka, ali to se ne može naći u svim članovima porodice, a ponekad može u drugih biljnih porodica.
Prašnika ima četiri, dva duža i dva kraća; kod nekih vrsta postoje samo dva prašnika. Tučak je sa dugačkim stupićem, na čijem se vrhu nalazi dvorežnjeviti žig. Cvjetovi su sakupljeni u cimozne cvatove koje imaju oblik klasa, glavice, pršljenova. Plod je sitna orašica.
Veliki broj predstavnika porodicee sadrži eterična ulja, od potiče prepoznatljiv miris ovih biljaka. Ulja nastaju i deponiraju se na površini stabljika i listova u tzv. žljezdanim dlakama.
Upotreba
Neke vrste porodice Lamiaceae su poznate kao ljekovite, kao što su  metvica, majčina dušica,  kadulja, a neke  se gaje zbog prepoznatlivih  začinskih svojstava: origan, majoran i druge.Od mnogih se  dobija eterično ulje (metvica, matičnjak), a među njima ima i ukrasnih biljaka (kadulja, razne dekorativne sorte  mrtve koprive).
Prhutova Draga
Prhutova Draga je naseljeno mjesto u sastavu grada Čabra, Primorsko-goranska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Čabar.
Oratje
Oratje je naseljeno mjesto u sastavu općine Krapinske Toplice, Krapinsko-zagorska županija, Republika Hrvatska.
Bokani
Bokani su naseljeno mjesto u općini Kneževo, Bosna i Hercegovina.
Oratje
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazilo se u sastavu stare općine Zabok.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Oratje je imalo 170 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Oratje je imalo 264 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Ranunculaceae
Taksonomija
U Cronquist sistemu Papaveraceae i Fumariaceae (uključujući biljke iz opcijske porodice Pteridophyllaceae)  su tretirane kao odvojen red  Papaverales, smješten u isti  razred Magnoliidae. Cirkumtranskripcija ove taksonomije Ranunculales je sada poznata kao monofiletska. Sabiaceae je kladus  baznih eudikotileddona, odvojeno od Ranunculales. Coriariaceae su sada smještene u red Cucurbitales. Filogenija Ranunculales je publicirana 2009,  a zasniva se  molekulskoj filogenetičkoj analizi sekvenci  DNK. Autori su revidirali potporodice i plemena (tribuse) reda.
Prhutova Draga
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Prhutova Draga je imala 3 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Prhutova Draga je imalo 9 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Nova (zvijezda)
Proces
Hladnija zvijezda (en. "donor star"), zbog manje mase i slabije gravitacije, gubi materiju koju privlači bijeli patuljak. Materija se skuplja u vanjskom sloju bijelog patuljka, veoma je obogaćena vodikom, što je izvor goriva za termonuklearni proces. Skupljanje vodika odvija se oko 100.000 godina pri čemu njegova gustina raste. Na površini bijelog patuljka, s najvećom gustinom vodika, pritisak raste a time i temperatura do 20 miliona K. Počinje termonuklarni proces fuzioniranje vodika u helij. Bijeli patuljak počinje da emitira jaku svjetlost u vidljivom elektromagnetnom spektru. Pri kraju procesa, nakon što se potroši vodik, patuljak emitira rendgensko zračenje. Ovisno o trajanju emisije rendgenskih zraka, moguće je odrediti masu potrošenog vodika.
Kategorizacija
Ovisno o tome kako se mijenja njihov sjaj razlikuju se sljedeće podvrste nova:
Pored toga nove se dijele na klase, ovisno o trajanju promjene sjaja:
Pristupanje Sjeverne Makedonije NATO-u
Nakon dogovora u junu 2018. o preimenovanju zemlje u "Republika Sjeverna Makedonija", NATO je razmotrio mogućnost produženja poziva toj zemlji da prisustvuje njegovom samitu 11. i 12. jula. NATO je 11. jula 2018. pozvao Republiku Makedoniju da započne pregovore o pristupanju rekavši da bi se zemlja mogla pridružiti organizaciji nakon što se pitanje imena završeno.Dana 6. februara 2019., stalni predstavnici u NATO zemalja članica potpisali su protokol o pristupanju Sjeverne Makedonije u NATO.
Sjeverno makedonski premijer Zoran Zaev, zajedno s generalnim sekretarom NATO-a Jensom Stoltenbergom, u Skoplju 3. juna 2019., izjavio je da očekuje da će proces ratifikacije biti završen do kraja oktobra. Međutim, od decembra, pristupni protokol nije dovršen, iako je NATO uvjeravao Sjevernu Makedoniju da je proces ratifikacije "na putu". Sjeverna Makedonija gotovo je sigurna da će se pridružiti NATO-u u decembru 2019. ili januaru 2020.,nakon propalog pokušaja Sjeverna Makedonija kao i NATO imaju predpostavke da Sjeverna Makedonija postane članica NATO-a u martu 2020. Sjeverna Makedonija je postala članica NATO-a 27. marta 2020. godine.
Merljaki
Stanovništvo
Napomena: ''Do 1993. iskazivano pod imenom Mrljaki. U 1998. ukinuto i priključeno naselju Renče.''
Jesenica (čvor)
Hrvatska:
Slovenija:
Hipotalamus
Hipotalamus (grč. ὑπό – hipo = ispod + θάλαμος – talamos = komora) je dio mozga koji se sastoji od brojnih malih jezgara (jedara, nukleusa) sa različitim funkcijama. Jedna od njegovih najvažnijih funkcija je veza nervnog i endokrinog sistema, preko hipofize.
Hipotalamus se nalazi iznad talamusa, upravo neposredno iznad moždanog i dijela limbnog sistema. U terminologiji neuroanatomije, čini ventralni dio diencephalona. Mozak svih kičmenjaka sadrži hipotalamus. Kod ljudi je veličine badema.
Hipotalamus je odgovoran za pojedine metaboličke procese i druge aktivnosti autonomnog nervnog sistema. Spaja i luči određene neurohormone, često nazivane oslobađajući hormoni ili hipotalamusni hormoni, a ovi zauzvrat stimuliraju ili inhibiraju lučenje hormona hipofize.
Hipotalamus kontrolira termoregulaciju, glad/sitost, značajne aspekte roditeljstva i za njega vezanog ponašanja, žeđ, umor, san i cirkadijske ritmove.
Struktura
mini|right|800px|Hipotalamus čovjeka (obilježen crveno)
Hipotalamus je struktura mozga koja je građena od različitih jezgara, kao i manje anatomski različitih područja. Nalazi se u nervnim sistemima svih kičmenjaka. U sisara, velike neurosekrecijske ćelije, u paraventrikulskom nukleusu i supraoptnom nukleusu, hipotalamus proizvodi oksitocin i vazopresin. Ovi hormoni se oslobađaju u krv u neurohipofizi. Mnogo manje parvoćelijske neurosecretorosekrecijske ćelije, neurona paraventrikulskoj jezgra ispuštaju kortikotropin-oslobađajući hormon i druge hormone u hipofizni portal sistem, gdje difuzno ulaze u adenohipofizu.
Jezgra (nukleusi)
Hipotalamusna jezgra uključuju sljedeće:
Krunčići
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare općine Poreč.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Krunčići su imali 92 stanovnika.
Hipotalamus
Spolni dimorfizam
Spolni dimorfizam ispoljava nekoliko hipotalamusnih jezgara, tj. postoje jasne razlike i u strukturi i u funkciji između muškaraca i žena. Neki razlike su očigledne čak u ukupnoj neuroanatomiji: najzapaženije su u preoptičkom području spolno dimorfnih jezgara. Međutim, većinom su to suptilne promjene u povezanosti i hemijskoj osjetljivosti pojedinih skupova neurona.
Krunčići
Stanovništvo
Napomena: ''U 1857., 1869., 1921. i 1931. podaci su sadržani u naselju Sveti Lovreč Pazenatički. U 1900., 1910. i 1948. iskazivano pod imenom Krunčići-Matošovići.''
Hipotalamus
Spolni dimorfizam
Značaj tih promjena može se prepoznati po funkcijskim razlikama između muškaraca i žena. Naprimjer, mužjaci većine vrsta preferiraju miris i izgled ženki, što je instrument u poticanju muškog spolnog ponašanja. Ako se razgradi seksualno dimorfno jezgro, ova prednost za žene kod muškaraca se smanjuje. Također, i obrazac lučenja hormona rasta je seksualno dimorfan, i to je jedan od razloga zašto su u mnogim vrstama, odrasli mužjaci mnogo veći od ženki.
Krunčići
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Krunčići je imalo 115 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Hipotalamus
Spolni dimorfizam
Ostali razdvajajući funkcijski dimorfizmi su u odgovorima ponašanjana jajničke steroide odraslih. Mužjaci i ženke odgovaraju na steroide jajnika na različite načine, dijelom zbog toga što je ispoljavanje estrogen-osjetljivih neurona u hipotalamusu seksualno dimorfno; tj. estrogenski receptori su izraženi u različitim setovima neurona.
Estrogen i progesteron mogu uticaati na ekspresije gena posebno neurona ili dovesti do promjena u potencijalu ćelijske membrane potencijal i akt iviranju kinaza, što je dovelo do raznovrsnih ne-genomskih ćelijskih funkcija. Estrogen i progesterone se vežu za njihove srodne nukleusne hormonske receptore, koji se pomjeraju u ćelijijsko jedro u interakciju s regijama DNK, poznatim kao element hormonskog odgovora (HRE) ili se vežu za drugie faktore transkripcije. Za estrogenski receptor (ER) je dokazano da na ovaj način transaktivira druge faktore transkripcije, unatoč nedostatku elemenata estrogenog odgovora (ERE) u proksimalnoj promotorskoj regiji gena. U principu, ER i progesteronski receptor (SSS) su geni aktivatori, uz povećanu sintezu proteina i iRNK, slijedeći naknadno nakon izlaganja hormona. Muški i ženski mozak se međusobno razlikuju u distribuciji estrogenskih receptora, a ta razlika je nepovratan posljedica ispoljavanja novorođenčadskih steroida. Receptori estrogena (i progesterona) nalaze se uglavnom u neuronima u prednjem i mediobaznom hipotalamusu, a posebno
Razvoj
thumbnail|Srednji leđno-trbušni presjek mozga ljudskog tromjesečnog [[embriona]] U životu novorođenčeta, gonadni steroidi utiču na razvoj neuroendokrinog hipotalamusa. Naprimjer, oni određuju sposobnost žena da imaju normalan reprodukcijski ciklus, a muškaraca i žena da bi se ispoljilo odgovarajuće reproduktivno ponašanje u životu odraslih.
U primata, razvojni utjecaj androgena je manje jasniji, a posljedice se manje razumiju. U mozgu, testosteron je aromatiziran na estradiol, koji je glavni aktivni hormon za uticaj u razvoju. Ljudski testisi lučie visok nivo testosterone, od oko 8. sedmice fetusnog života do 5-6 mjeseci nakon rođenja (sličan perinatalni porast testosterona je uočena I kod mnogih vrsta), proces koji se pojavljuje na osnovu muškog fenotipa. Estrogen iz majčine cirkulacije je relativno neefikasan, dijelom zbog visokog nivoa cirkulirajućeg steroid-vezujućih proteina u trudnoći. Spolni steroidi nisu samo važni po uticaju na razvoj hipotalamusa, posebno, prije pubertetskog stresa u ranom životu (pacova) određuje sposobnost hipotalamusa odraslih da odgovori na akutni stressor. Za razliku od gonadnih steroidnih receptora, glukokortikoidni receptori su u mozgu vrlo široko rasprostranjeni. U paraventrikularnom jezgru, oni posreduju negativnu povratnu kontrolu inteze i sekrecije kortikotropin oslobađajućih hormona (CRF), ali na drugom mjestu njihova uloga nije potpuno poznata.
Oslobađanje hormona
mini|300px|Endokrine žlijezde u ljudske glave i vrata i njihovi hormoni Hipotalamus ima centralne neuroendokrine unkcije, među kojima je najpoznatija kontrola nad prednjim režnjem hipofize, koji zauzvrat regulira aktivnost raznih endokrinih žlijezda i organa. Oslobađajući hormoni (također znani kao oslobađajući faktori) se proizvode u hipotalamusnim jezgrima, a zatim se transportiraju duž aksona mediana eminence ili u neurohipofizu, gdje se čuvaju i, po potrebi, otpuštaju.
Hipotalamus-adenohpofizna osa, koja oslobađa hormone, poznate i kao hipofiziotropni ili hormoni hipotalamusa, koji su otpušteni iz medijane eminencije, produženja hipotalamusa, u hipofizni portal sistem, koji ih prenosi na prednji režanj hipofize, gdje se odvijaju njihove regulacijske funkcije u lučenju adenohipofiznih hormona.
Ostali hormoni se luče iz mediana eminence, uključujući vazopresin, oksitocin i neurotensin. Hipotalamusno-neurohpofizna osa otpušta neurohipofizne hormone iz zadnjeg režnja hipofize, koji je ustvari produžetak hupotalamusa, u krvotok.
Također je poznato da se hormoni hipotalamus-nadbubrežne-osi (HPA) odnose na pojedine kožne bolesti i homeostazu kože. Postoje dokazi koji povezuju hiperaktivnost HPA hormona na stres-vezane bolesti kože i tumore kože.
Stimulacija
Hipotalamus koordinira ponašanje mnogih hormonskih i cirkadijskih ritmova, složene obrasce neuroendokrinog ispoljavanja, kompleks homeostatskih mehanizama i važna ponašanja. Hipotalamus mora, dakle, odgovoriti na mnogo različitih signala, od kojih su neki generirani spolja, a neki iznutra. Delta val signalizacije proizlazi iz talamusa ili u korteksu utiče na lučenje hormona otpuštanja; GHRH i prolaktin su stimulirani, dok je TRH inhibiran.
Odgovor hipotalamusa na pojedine stimulanse je:
Kontrola unosa hrane
Ekstremni bočni dio ventromedijskog nukleusa u hipotalamusu je odgovoran za kontrolu unosa hrane. Stimulacija ove oblasti uzrokuje povećan unos hrane. Bilateralna oštećenja ovog područja izazivaju potpuni prestanka unosa hrane. Medijalni dijelovi jezgra imaju glavninu utjecaja na bočni dio. Bilateralne lezije medijalnog dijela ventromedijalnog jezgra izaziva hiperfagiju i gojaznost životinja. Dalje lezije lateralnog dijela ventromedijalnog jezgra u istih životinja proizvode potpuni prestank unosa hrane. Postoje različite pretpostavke koje pokušavaju objasniti ovu oblast redulacije:
Obrada straha
Srednja stana hipotalamusa je dio kola koje kontrolira motivirano ponašanje, kao što su njegovi defanzivni oblici. Analyses of Fos-labeling showed that a series of nuclei in the "behavioral control column" is important in regulating the expression of innate and conditioned defensive behaviors.