cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Popis stanovništva u Hrvatskoj 2011 (Stara Gradiška)
'''Popis stanovništva u Hrvatskoj 2011. godine''' proveden je od 1. do 28. aprila 2011, prema stanju na dan 31. marta. Popis je proveden na temelju ''Zakona o Popisu stanovništva, kućanstava i stanova u Republici Hrvatskoj 2011. godine'' (Narodne novine, broj 92/10). Općina Stara Gradiška je po Popisu stanovništva 2011. godine na površini od 77,60 km2 imala 1.363 stanovnika, što predstavlja 0,86% od ukupnog broja stanovnika Brodsko-posavske županije, odnosno 0,03% od ukupnog broja stanovnika Hrvatske. Gustoća naseljenosti u Staroj Gradiški je 18 stanovnika/km2.
Zgošćanski stećak
Zgošćanski stećak  po svojoj veličini, umjetničkoj obradi i ornamentici, predstavlja jedan od najreprezentativnijih primjera pronađenih stećaka.
Pronađen je na nekropoli Crkvina u Donjoj Zgošći kod Kaknja, gotovo podjednako udaljene od dviju kraljevskih rezidencija u Sutjesci i na Bobovcu. U Zemaljski muzej stećak je prenesen 1913. godine zajedno sa jednim stupom sa istog lokaliteta, nakon što je Ćiro Truhelka izvršio rekognosciranje. Konzervatorski radovi su rađeni u periodu austrougarske uprave, zatim nakon Drugog svjetskog rata. Rekonstrukcija oštećenih dijelova, kao i sastavljanje prelomljenog sljemenjaka urađen je cementom. Posljednjih 15–20 godina stećak je samo održavan pranjem. I dalje je bez zaštite i izložen stalnom propadanju.
Izrađena je i replika Zgošćanskog stećka koja je postavljena na Trgu Bosne i Hercegovine ispred zgrade Parlamentarne skupštine BiH i Vijeća ministara BiH, te replika zgošćanskog stupa koja je postavljena u centralnoj gradskoj jezgri Kaknja. Multidisciplinarna istraživanja na lokalitetu Donje Zgošće obavljena su 2011. i početkom 2012. godine.
Danas se stećak nalazi u Botaničkoj bašti Zemaljskog muzeja u Sarajevu, Bosna i Hercegovina, kao dio zbirke sa 33 kamenih spomenika iz srednjeg vijeka. Komisija za očuvanje nacionalnih spomenika, na sjednici održanoj 26. juna 2019. godine, donijela je odluku da se zbirka proglasi za nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine. Ovu odluku Komisija je donijela u sljedećem sastavu: Amir Pašić (predsjedavajući), Goran Milojević i Radoje Vidović.
Jagerberg
Jagerberg je tržišna općina u okrugu Südoststeiermark u austrijskoj saveznoj pokrajini Štajerskoj. Broj stanovnika općine je   Općina pripada sudskom okrugu Feldbach.
Zgošćanski stećak
Opis
Dimenzije stećka oblika sljemenaka sa pločom su: sarkofag 248 cm x 136 cm x 142 cm, ploča 310 cm x 204 cm x 34 cm. Težina je oko 14 tona.
Jagerberg
Podjela
Općina se dijeli na nekoliko naselja i katastarskih općina:
Zgošćanski stećak
Opis
Bogatstvo ukrasa stećka ogleda se na sve četiri strane sljemenjaka ornamentisane ljudskim i životinjskim figurama, biljnom i geometrijskom ornamentikom i Arhitektura|arhitektonskim motivima.
Posebnu pažnju privlači istočna čeona strana spomenika, vanredno likovno zanimljiva. Podijeljena je u tri horizontalne zone, s tim da se između prve, odnosno prizemne i druge zone nalazi traka sa floralnim motivima koji se ritmički smjenjuju. Tako se dvije gornje zone vizualno povezuju i svojim sadržajem odvajaju od donje zone. Na gornjoj zoni prikazan je na strmoj stijeni grad sa kapijom, do nje dvije visoke kule, a na uglovima po dvije manje kule. Pred gradom sjedi osoba na prijestolu, a do nje lijevo i desno stoje dvije osobe. Na jednoj od kula sjedi na otvorenom balkonu osoba i gleda napolje. U donjoj zoni prikazana su su dva konjušara koji osedlana konja spremna da ih gospoda uzjašu.
Sjeverna bočna strana je u vidu biljne stilizacije, horizontalnom širom trakom podijeljena na dva dijela: u gornjem dijelu prikazano je pet vitezova na konjima, koji jašu jedan za drugim prema istočnoj čeonoj strani. Vitezovi su u oklopu, imaju šljem sa čelenkom, u denoj ruci koplje.
Zapadna čeona strana spomenika je u vidu biljne stilizacije, horizontalnom užom trakom, podijeljena na dva dijela kao i sjeverna bočna strana. U gornjem dijelu prikazane su četiri arkade, u kojima su prikazana po četiri koluta u dva niza sa šesterolistom u kolutu. U donjem dijelu su prikazane također četiri koluta, u čijoj unutrašnjosti je prikazan šesterolist. Prostor oko koluta ukrašen je manjim cvjetovima, 28 primjeraka.
Sa južne bočne strane istovjetna je podjela na dva polja. U gornjem polju nalazi se osam rozeta i Drvo života, a u donjem pet konjanika sa ustremljenim kopljima. Četiri viteza su okrenuta prema čeonoj istočnoj strani, a peti je okrenut prema zapadnoj čeonoj strani, odnosno prema prva četiri viteza.
Tumačenja
Historičar Đorđe Stratimirović u Glasniku Zemaljskog muzeja (XXXVIII iz 1926. godine), tvrdi da je stećak nadgrobni spomenik na grobu Stjepana II Kotromanića koji je umro 1353. godine. Stratimirović je smatrao da četiri ljudske figure na pročelju pripadaju banu Stjepanu, njegovoj ženi i kćerci Elizabeti udatoj za mađarskog kralja Ludovika I i banovom sinovcu i nasljedniku Tvrtku. Svoju tvrdnju zasnivao je na dvije pločice sa natpisom. Danas pločice nisu u muzeju.
Ćiro Truhelka je stećak pripisao banu Prijezdi.
Najtačniji opis ovoga stećka daje Šefik Bešlagić u monografiji o stećima centralne Bosne (1967.), ali bez ikakvih objašnjenja ili tumačenja. Stubac i sljemenjak datira u XV. stoljeće.
Marian Wenzel (1999.) ističe da bi ispod stupca mogao biti sahranjen Vuk ili Vojislav Hrvatinić koji obojica nestaju iz pisanih izvora 1401. godine, a sve to na osnovu duktusa slovâ iz dokumenata i rezbarija nastalih  oko 1400. godine iz vremena kralja Ostoje, podudarnih s natpisom sa stupa. Po njenom tumačenju onda ne bi bilo nemoguće da je  sljemenjak bio nadgrobnik Hrvoja Vukčića.
Dubravko Lovrenović je mišljenja da ne postoje dokazi za tvrdnje o pripadnosti bilo kojoj ličnosti, ali se slaže da četiri ljudske figure predstavljaju članove jedne od feudalnih porodica srednjovjekovne Bosne.
Ema Mazrak se osvrće na sva dosadašnja istraživanja i tumačenja likovnog repertoara stećka te iznosi tumačenja ikonografske i likovne analize sljemenjaka kao cjeline. Detaljna analiza se odnosi na simboliku religijskih motiva knjige Otkrivenja i bazira se na srednjovjekovne rukopise Bosne i iluminacije Hvalovog zbornika, Mletačkog Radosavljevog zbornika, te Nikoljskog evanđelja i Giljferdingovog Apostola. Njen zaključak je:
Zgošćanski stećak i Stupac iz Zgošće
Posljednju sveobuhvatnu analizu Zgošćanskog stećka uradila je Ema Mazrak 2021. Njeno je mišljenje da se vjerodostojno tumačenje ovog stećka mora bazirati na stanju prije nego što su premješteni u Zemaljski muzej i: U tom smislu autorica konstatuje da je stupac pozicioniran u središnjem dijelu nekropole. Ovaj je podatak za daljnje analize veoma važan iz dva razloga: 1. To je jedini uspravni stećak na ovom lokalitetu koji se svojom visinom izdvaja; 2. U njegovu se vrhu na sve četiri strane nalazi epitaf. Veliki sljemenjak (Zgošćanski stećak) pročeljem je bio okrenut prema crkvi, a stupac svojim pročeljem (zapadna strana) prema sljemenjaku. Stupac se svojom visinom i ikonografskom topografskom postavkom u vidu materijalne "zemaljske" i duhovne "nebeske" sfere, u čijem vrhu stoji "najvažniji" epitaf, nameće kao primarni spomenik koji određuje hijerarhijsku ulogu svih preminulih.
Transkript epitafa Eme Mazraka na stupu, oslanjajući se na rezultate istraživanja Ćire Truhelke i Lejle Nakaš glasi ovako:
1.red
2.red Njen zaključuk je da je ove spomenike posthumno podigao Tvrtko II banu Stjepanu I. Kotromaniću i njegovom bratu banu Prijezdi II, svom pradjedu i njegovu bratu, kao istaknutim ličnostima dinastije Kotromanića, ali u skladu s ukusom i stilom koji je bio prisutan s početka 15. stoljeća. Svjedok je bio Batalo, vlastelin i tepčija sa kraljevskog dvora. Ličnost Stanka nije moguće odrediti.
Vučedolska kultura u Bosni i Hercegovini
mini|desno|Mapa rasprostiranja Vučedolske kulture. Vučedolska kultura pripada jednoj od najvažnijih kasnih eneolitskihskih kultura na prostoru jugoistočne Evrope. Naziv je dobila po lokalitetu Vučedol (6 km istočno od Vukovara). Po prvobitnoj hronologiji bila je datirana u vrijeme od 2150. do 1800. g. pne (Stojan Dimitrijević). Nakon radiokarbonskih ispitivanje trajanje kulture pomaknuto je u period od oko 3000. do oko 2400. g. pne. (Aleksandar Durman). Predhodila joj je Kostolačka kultura, takođe eneolitska kultura. Vučedolska kultura nastavila je svoje širenje na okolni evropski prostor. Ovu kulturu, osim na istoku Hrvatske nalazimo na području južne Slovačke, Mađarske (Alfold), Vojvodine, Donje Austrije i skoro cijele teritorije Bosne i Hercegovine.
Prvi lokalitet ove kulture bio je Ljubljansko Barje u Sloveniji, pa je na samom početku istraživanja Vučedolska kultura nosila i ime ljubljanska, a kasnije je Ljubljanska kultura postao naziv za jednu ranu kulturu iz bronzanog doba.
Za Vučedolsku kulturu uzimaju se i različiti regionalni nazivi za različite regionalne tipove ove kulture, koje imaju neke svoje razlike u ukrasu i keramici. Postoji:
Nosioci vučedolske kulture prodrli su u Bosnu dolinom Vrbasa te da su tom rutom vjerovatno stigli i do Varvare u dolini Rame. Pri tome, naročito su zaposjeli prostore zapadne Bosne i južne dijelove srednje Bosne, osnivajući tako dva regionalna tipa vučedolske kulture - zapadnobosanski i južnobosanski. Za razliku od Bosne, na području Hercegovine, dolazi do prodora sa juga od strane nosilaca Ljubljanske kulture. Naročito je važno istaći činjenicu da je Bosna i Hercegovina izuzetno bogata rudama, te je vjerovatno zbog toga i došlo do prodora na ovaj prostor. Broj kalupa za izlivanje bakarnih predmeta ukazuju na taj zaključak.
Zapadnobosanski tip
Prodor i širenje Vučedolske kulture na bosanski prostor jedino je bio moguć s njenog matičnog područja dolinom rijeke Save uzvodno te dolinom rijeke Vrbas, Une i Sane. Vučedolska kultura, kao moćni dio indoevropskih kretanja, s jasnom plemenskom organizacijom i izdvojenom vojnom plemenskom aristrokratijom, s visokom privrednom aktivnošću i kao nosilac metalurške djelatnosti, pokrenula se prema drugim predjelima. Toj su ekspanziji pogodovale već iscrpljene kulture starosjedilaca, spremnih za nestanak ili asimilaciju. Na prostoru zapadne Bosne, poznato je pet lokaliteta: Hrustovačka pećina, Dabarska pećina, gradina Zecovi kod Prijedora, Pećine - Kozarice kod Laktaša, Zemunica u Radosavskoj, Topića glavica, Pejića gradina, Kastel (Banja Luka)
Jagerberg
Podjela
Grasdorf, Hamet, Jagerberg, Jahrbach, Lugitsch, Ungerdorf, Unterzirknitz i Wetzelsdorf.
Vučedolska kultura u Bosni i Hercegovini
Nalazište Hrustovača
Po načinu stanovanja postojala su naselja pećinskog tipa (Dabar pećina i Hrustovača) i gradinskog tipa. U pećini Hrustovači pronađen je veći broj ognjišta od kojih je najljepše ono iz srednjeg sloja (sloj koji pripada vučedolskoj kulturi). Ognjište ima dimenzije 2,1x1,4 m, oblijepljeno je ilovačom sa uglačanom površinom. Pored ovog ognjišta, pronađena su još dva iz srednjeg sloja. Ovo bi moglo ukazivati da je Hrustovača bila stalnije naselje nosilaca ove kulture, posebno ako se ima u vidu činjenica da je oko ognjišta pronađenog na dubini od 1,3 m pronađeno mnoštvo garotine i pepela, što je znak da je na njemu duže vremena ložena vatra.
Pet narančinih sjemenki
"Pet narančinih sjemenki" jedna je od 56 kratkih priča o Sherlocku Holmesu Arthura Conana Doylea. Peta je po redu od 12 priča zbirke Avanture Sherlocka Holmesa.
Vučedolska kultura u Bosni i Hercegovini
Nalazište Hrustovača
Što se tiče nalaza od kamena, u Hrustovači su pronađene sjekire sa rupom za nasad držala, kamene strugalice, fragmentovani kameni predmet koji je najvjerovatnije služio kao amulet, zatim brusilice od kamena i kamena tucala, kao i kameni žrvnjevi. Na Zecovima su pronađeni kremeni nožići, kameni brus, brus od pješćara te piramidalni privjesak. Da bi se razumio način života i ekonomija nosilaca hrustovačkog tipa poslužio je i čitav sloj ugljenisanog ječma u Hrustovači. To implicira na zaključak da su se stanovnici ovog kraja, ili bar ovog lokaliteta, bavili zemljoradnjom vjerovatno u onolikoj mjeri koliko im je bilo potrebno da se prehrani njihova zajednica. Nosioci zapadnobosanskog tipa vučedolske kulture se nisu eksponirali kao kreatori plastike; do sada nije okrivena nijedna plastična figurica.
Pet narančinih sjemenki
Priča je prvi put objavljena u časopisu Strand u novembru 1891. Doyle ju je kasnije plasirao na sedmo mjesto na svom spisku 12 najdražih priča o Sherlocku Holmesu. Također je jedna od svega dvije priče u kojoj Holmesov klijent umire nakon što traži njegovu pomoć. Druga priča je "Likovi plesača".
Radnja
John Openshaw, mladić iz Sussexa, ima neobičnu priču: 1869, njegov ujak, Elias Openshaw, iznenadno se vratio u Englesku kako bi se smjestio na imanju u gradiću Horsham, Zapadni Sussex nakon što je godinama živio u SAD-u kao plantažer na Floridi i služio kao pukovnik vojske Konfederacije.
Velika nagrada Turske 2020.
Velika nagrada Turske 2020. (službeno poznata kao Formula 1 DHL Turkish Grand Prix 2020) automobilska je utrka Formule 1 koja je održana 15. novembra 2020. na stazi Istanbul Park u Istanbulu, u Turskoj. Ovo je bila četrnaesta utrka u sezoni 2020. i 8. utrka za Veliku nagradu Turske.
Vučedolska kultura u Bosni i Hercegovini
Nalazište Kastel
Arheolozi su uočili vezu između pojave i širenja metala i upotrebe bijelo inkrustiranog ornamenta. Ta je relacija imala dublji značaj za vučedolsku kulturu koja je širila metaluršku proizvodnju širom Evrope i nosila mističnu notu, s direktnim i skrivenim sadržajem. Činjenica da je bijela inkrustacija pratila širenje metalurgije naslućuje vezu između simbola Vestalskih djevica kao čuvarica vatre i ritualnog žrtvovanja djece pred gradnju peći za taljenje. Ritual je bio više mističan nego religiozan, a nevine žrtve fetusa djece možda najuzvišeniji simbol, gdje se žrtvuju čistota i nevinost. Pojava bijele inkrustacije, u mitskoj verziji, po kojoj je Prometej prenio ukradenu vatru, ima svoju verziju u relaciji između vatre i stabljike komorača (Ferula communis), koja raste po cijelom Mediteranu. Stabljika je ispunjena bijelom i lako zapaljivom srčikom. Prometej je vatru sakrio u stabljiku te biljke i darovao je čovječanstvu. Ta bijelina inkrustacije možda ima neku relaciju s vatrom i taljenjem.
Južnobosanski tip
Nalazišta ovog tipa su u porječju gornjeg toka rijeke Bosne i njenih najjužnijih pritoka. Lokaliteti ovog tipa vučedolske kulture u BiH znatno su manje istraživani u odnosu na lokalitete zapadnobosanskog tipa vučedolske kulture. Jedino su na Gradini kod Alihodža, Crkvini kod Turbeta i Debelom brdu vršena izvijesna istraživanja, dok su na ostalim lokalitetima pronađeni nalazi rezultat rekognosciranja i slučajnih pronalazaka. Na osnovu rezultata istraživanja, konstatovano je sedam nalazišta ovog tipa: Debelo brdo kod Sarajeva,, Fortica na Bakijama u Sarajevu, Gradac kod Homolja, Gradac u Lepenici (kod Fojnice), Gradina kod Alihodža u dolini Bile, Gradac kod Toplice (nedaleko od Kreševa) i Gradac u Kotorcu, Istočna Ilidža. Već prema nazivima lokaliteta, može se zaključiti kako su sva navedena naselja gradinskog tipa, što i odgovara geografskim prilikama ovog regiona ali i načinu stanovanja eneolitskih populacija. O načinu stanovanja nosilaca ovog tipa vučedolske kulture je teško govoriti obzirom na neadekvatnu istraženost i na činjenicu da se ni na jednom od ovih lokaliteta nije vršilo sistematsko iskopavanje. Jedino pravo naselje, sa izvijesnim dužim životom, bila je Gradina kod Alihodža gdje su na iskopanom prostoru od 13x8m ustanovljeni ostaci od šest kućišta koje predstavljaju okrugle ili ovalne jame ukopane svega 20 cm u zemlju i koje su uz rubove sadržavale mnoštvo lijepa i izgoretine.
Velika nagrada Turske 2020.
Prvi trening (petak)
Vremena prvih pet vozača na prvom treningu.
Drugi trening (petak)
Vremena prvih pet vozača na drugom treningu.
Treći trening (subota)
Vremena prvih pet vozača na trećem treningu.
Pet narančinih sjemenki
Radnja
Ujak mu je dozvolio da živi na njegovom imanju jer John nije bio oženjen. Došlo je do čudnih incidenata; jedan od njih bio je da, iako je John bio slobodan da ide bilo gdje po kući, nije mogao ući u zaključanu sobu u kojoj su se nalazile ujakove stvari. Još jedna čudna stvar dogodila se u martu 1883. kad je pukovniku stiglo pismo iz Pondicherryja, Indija, naslovljeno samo s "KKK", a koje je u sebi sadržavalo pet narančinih sjemenki.
Desilo se još neobičnih stvari: spaljeni su papiri iz zaključane sobe, a sastavljena je oporuka u kojoj se imanje ostavlja Johnu Openshawu. Pukovnikovo ponašanje postalo je bizarno. Zaključao bi se u svoju sobu i pio ili bi, potpuno pijan, urlao s pištoljem u ruci. Dana 2. maja 1883. pronađen je mrtav u vrtnom jarku.
Dana 4. januara 1885, Eliasovu bratu stiglo je pismo iz Dundeea s inicijalima "KKK" i uputstvima da "papire" ostavi na sunčanom satu. Joseph Openshaw odbio je pozvati policiju uprkos sinovim nagovorima. Tri dana kasnije, Joseph Openshaw pronađen je mrtav u kamenolomu. Jedini trag koji John Openshaw može pružiti Holmesu jest stranica iz ujakovog dnevnika za mart 1869. na kojoj je pisalo da su narančine sjemenke poslane trojici muškaraca, od kojih su dvojica pobjegli, a treći je "posjećen".
Holmes savjetuje Openshawa da ostavi stranicu dnevnika na sunčevom satu zajedno s bilješkom o tom da su pukovnikovi papiri uništeni. Nakon što Openshaw odlazi, Holmes zaključuje, na osnovu vremena koje je prošlo između svakog pisma i smrti Eliasa i njegovog brata, da je pošiljaoc pisma na brodu.
Holmes također zaključuje da se "KKK" odnosi na Ku Klux Klan, grupu južnjaka koji su protiv Rekonstrukcije, sve do njenog iznenadnog nestanka u martu 1869 – pretpostavlja da je ovo zato što im je pukovnik zlonamjerno odnio dokumente u Englesku.
Sljedećeg dana, novine pišu kako je Openshawovo tijelo pronađeno u rijeci Temzi i da se smatra da je u pitanju bila nesreća. Holmes provjerava evidenciju jedrenja za sve brodove koji su bili u Pondicherryju u januaru/februaru 1883. i u Dundeeu u januaru 1885, te prepoznaje jedrilicu iz Georgije pod imenom The Lone Star. Moguće je da se Lone Star odnosi na saveznu državu Texas, mada je jedrilica registrirana u Georgiji. Holmes potvrđuje da je, prije sedam dana, The Lone Star bila usidrena u Londonu.
Holmes kapetanu The Lone Stara šalje pet narančinih sjemenki i zatim šalje telegram policiji u Savanni, tvrdeći da su kapetan i dvojica članova posade traženi za ubistvo. Zbog jake oluje, The Lone Star nikad ne stigne u grad Savannah. Jedini trag brodu je njegovina osovina označena sa "LS", zadnji put viđena u Atlantskom okeanu.
Drugi mediji
Film iz 1945. Sherlock Holmes i kuća straha djelomično je zasnovan na "Pet narančinih sjemenki".
Epizoda iz novembra 2014. serije Sherlock i Watson pod naslovom "Pet narančinih sjemenki/narančastih perli" pozajmljuje neke elemente iz ove kratke priče. Neobično pisanje riječi "Pipz" u originalnom naslovu (trebalo bi biti "Pips") označava zaštićenu robnu marku izmišljene igračke kod koje je greška u proizvodnji dovela do tog da su narančaste perle otrovne i samim tim smrtonosne ako ih djeca progutaju.
Treća epizoda BBC-jeve TV-serije Sherlock pod naslovom "Velika igra" pozivala se na pet narančinih sjemenki koje je slala atentatska organizacija kao upozorenja. Elektronski zvučni signali su nazivani "sjemenkama".
Posebna epizoda TV-serije Sherlock pod naslovom "Odvratna mladenka" također se poziva na originalnu priču, jer žrtva prima pet narančinih sjemenki u svrhu prijetnje prije nego što biva ubijena. Također postoji tajna organizacija—slična KKK-u jedino po tom što obje grupe nose kapuljače—koja se odnosi na slučaj u epizodi.
Vučedolska kultura u Bosni i Hercegovini
Južnobosanski tip
Na figuricama s Debelog brda dominiraju koncentrični rombovi i kvadrati izvedeni tehnikom udubljivanja, zatim redovi žigosanih trouglova na vratu i ramenu amforica. Na Debelom brdu je pronađen i čitav niz keramičkih kalupa za izlijevanje bakarnih predmeta.
Vučedolska kultura u Hercegovini
Na području Hercegovine otkriveno je do četrnaest eneolitičkih lokaliteta: Varvara na vrelu Rame, te Ravlića pećina, Zelena pećina, Guvnine, Badanj, Džakulina glavica, Lazaruša, Gornje Banje, Jejinovača, Hateljska pećina, Leskova glavica, Orah, Manastirska pećina, Pećina Greben. Na osnovu arheoloških nalaza sa ovih lokaliteta utvrđena je genetska povezanost ovih lokaliteta i jadranskog tipa ljubljanske kulture, koja jeste genetski povezana sa vučedolskom kulturom. Za dolinu Rame može se reći da je bila prelazni region gdje su se susretali i jedni i drugi uticaji.
Keramički oblici pokazuje izrazitu sklonost ka trbušastoj profilaciji. Od oblika pojavljuju se manje amfore sa cilindričnim, napolje izvijenim vratom, trbušasti lonci s niskim cilindričnim vratom, piriformne vaze, terine i vrčevi na kojima je izvedena ornamentika također jednostavnija za razliku od keramike hrustovačkog tipa.
Metalurgija
Mada nosioci vučedolske kulture nisu bili ti koji su prvi poznavali i upotrebljavali bakar, već su njeni nosioci u dobroj mjeri razvili metaluršku djelatnost.
Livnice
Na području Bosne i Hercegovine pronađene su tri livnice i veliki broj kalupa za izlivanje različitih metalnih predmeta. Na gradini Zecovi pronađeni su: dio kalupa za izlivanje jednostavnih trapezastih bakrenih sjekira, zatim veći dio kalupa za zlivanje dlijeta ili klinova te keramički završetak (sopalj) mijeha (ili lijevak) za ulivanje rastaljenog metala u kalup.
Na Debelom brdu nađena je polovina kalupa za livanje bakrenih sjekira s dugom cilindričnom ušicom, kalup za izlivanje bodeža, dio kalupa za izlivanje igala te keramički sopalj mijeha ili lijevak za ulivanje rastaljenog metala u kalup. Kalupi za livanje bakrenih sjekira s dugom cilindričnom ušicom su pronađeni i na gradini iznad Alihodža, kao i kalupi za izlivanje trapezastih sjekira.
Gradina Varvara je takođe jedan od lokaliteta na kojem je pronađen metalurški pribor. Nađena su tri kalupa izrađenih od gline, ali veoma oštećeni; za jedan moguće je pretpostaviti da je služio za izlivanje tankih bakrenih šipki. Pronađen je i jedan čitav šuplji keramički predmet, vjerovatno sopalj ljevačkog mijeha, nekoliko ulomaka bruseva od sitnozrnog pješćara, od toga je jedan sa žlijebom.
Ostave
Pored keramičkih nalaza koji, potrebno je istaknuti činjenicu da su pronađene ostave bakrenih predmeta koji se sigurno mogu pripisati vučedolskoj kulturi. Takvih ostava pronađeno je četiri.
Najveća je ostava Griča kod Mrkonjić Grada u kojoj je pronađeno 35 bakrenih predmeta i to je ujedno najveća ostava vučedolske kulture na području Bosne i Hercegovine. U ostavi, koja je otkrivena 1905., pronađeno je jedanaest sjekira s cilindričnim produžetkom za nasad drške i 24 plosnjate sjekire bez rupe za nasad držala. Godinu dana kasnije, 1906. godine, pronađena je još jedna ostava sa devet sjekira sa cilindričnim produžetkom za nasad drške u neposrednoj blizini sela Kozarac uz put koji vodi prema planini Kozari; ostava se nalazila u posudi koja je prilikom otkrića razbijena.
Iz još jedne ostave, otkrivene nedaleko od Gračanice u selu Vranovići, uspjelo se sačuvati ukupno 16 predmeta: 12 plosnatih lepezastih sjekira te 4 sjekire sa cilindričnom rupom za nasad držala. I ova ostava potvrđuje činjenicu da se u ostave prilaže tačno određena vrsta metalnih predmeta.
Tribalj (čvor)
Hrvatska:
Popis stanovništva u Srbiji 2011 (Obrenovac)
Po popisu stanovništva, domaćinstava i stanova 2011. u Srbiji, koji je proveden od 1. do 15. oktobra 2011, u beogradskoj gradskoj općini Obrenovac živjelo je ukupno 72524 stanovnika, što predstavlja 1,01% od ukupnog broja stanovnika Srbije, odnosno 4,37% od od ukupnog broja stanovnika Beogradskog okruga. Popis stanovništva provoden je na temelju Zakona o popisu stanovništva, domaćinstava i stanova u 2011. Godini ("Službeni glasnik RS", br. 104/09 i 24/11).
Starosna piramida
Od ukupnog broja stanovnika u beogradskoj gradskoj općini Obrenovac bilo je 35.801 (49,36%) muškaraca i 36.723 (50,64%) žena, što predstavlja omjer muškaraca i žena 975:1000. Prosječna starost stanovništva bila je 41,4 godina, muškaraca 40,3 godina, a žena 42,5 godina. Udio osoba starijih od 18 godina je 81,7% (59.225), kod muškaraca 81,0% (28.983), a kod žena 82,4% (30.242).
Odašiljači i veze
alt=|mini|200x200piksel|"Odašiljači i veze", logo kompanije Odašiljači i veze d.o.o. (OIV) je hrvatski mrežni operater na područjima radiotelevizijskog emitovanja i prijenosnih telekomunikacijskih kapaciteta.
Kao datum osnivanja uzima se 29. mart 1924. godine kada su se zagrebački radio-amateri udružili u Radio-klub Zagreb.
Dobijanje koncesije za digitalnu televiziju
Na sjednici Vijeća HAKOM-a, održanoj 24. aprila 2009. godine, Vijeće HAKOM-a je donijelo odluku o izdavanju dozvole Odašiljačima i vezama d.o.o. za upravljanje mrežama digitalne televizije (MUX A i MUX B), a nakon provedenog natječaja. Od dvije dostavljene ponude na natječaj (OiV d.o.o i HT-Hrvatske telekomunikacije d.d.), Vijeće je boljom ocijenilo ponudu OIV-a. Dozvola se izdaje za upotrebu radiofrekvencijskog spektra za pružanje usluge upravljanja elektroničkim komunikacijskim mrežama digitalne televizije na državnom nivou, u trajanju 10 godina.
Vijeće HAKOM-a donijelo je odluku o izdavanju dozvole za upotrebu RF spektra digitalne televizije za MUX D 21. jula 2010. U natječajnom roku pristigla je ponuda jednog ponuđača: Odašiljači i veze d.o.o. Na sjednici Vijeća HAKOM-a, održanoj jula 2010.. godine, Vijeće HAKOM-a ocijenilo je ponudu i donijelo odluku o izdavanju dozvole trgovačkom društvu Odašiljači i veze d.o.o.
Nakon eksperimentalnog emitovanja u DVB-T2 tehnici, HAKOM je 26. oktobra 2011. OiV-u dodijelio dozvolu za upravljanje multipleksima C i E u DVB-T2 tehnici.
Satelitsko emitovanje
OiV je pored zemaljskog emitovanja operater dvaju satelitskih multipleksa preko satelita Eutelsat 16A na poziciji 16° istočno i satelita Amos 3 na 4° zapadno među kojima emituje programe HRT-a, RTV Slovenije te RTS-a.
Supač
Supač je naseljeno mjesto u općini Milići, Bosna i Hercegovina.
Duplek (čvor)
Slovenija:
Claudia Islas
190px|Claudia Islas|mini Claudia Islas [ˈklauðja ˈizlas] (Pachuca de Soto, Estado Libre y Soberano de Hidalgo, Meksiko, 17. juli 1946. – ) jeste meksička glumica poznata po svojim ulogama u telenovelama.
Njeno prezime Islas znači "ostrva". Njeni roditelji su bili Luis Roberto Islas i María Luisa Brasdefer, pa zato ona ima dva prezimena – rođena je kao Elizabeth Islas Brasdefer.
Paumakua
Paumakua je bio drevni havajski plemić koji je postao prvi poznati kralj ostrva Mauija na Havajima.
Claudia Islas
Njena vjerovatno najpoznatija uloga je ona Amparo u telenoveli Marisol.
Paumakua
Spomenut je u drevnom pojanju zvanom Kumulipo, gdje se spominje i njegova genealogija.
Claudia Islas
Od 2012. živi u Miamiju.
Paumakua
Prema havajskim legendama, bio je predak kraljeva Mauija.
Roditelji su mu bili plemić Hua i njegova supruga Kapola (rođena oko 1010.); Hua je bio sin plemića Paua i njegove žene Kapohaʻakije te je rođen na ostrvu Oahuu.
Imao je brata zvanog Kuheailani, čiji je sin bio lord Hakalanilea. On je vladao zemljom u Hilu.
Paumakua je oženio svoju sestru Manokalililani te je njihov sin bio kralj Haho od Mauija.
IC 4711
IC 4711 je trostruka zvijezda i nalazi se u sazviježđu Paun. Prvo otkriće je napravio DeLisle Stewart 20. jula 1901. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Međuzvjezdana materija
desno|220px|mini|[[Molekularni oblak međuzvjezdanog gasa i prašine, koji se odvojio od magline sich aus dem Eta Carinae. Snimak teleskopa "Hubble" pokazuje isječak veličine oko sg]] Interstelarna ili međuzvjezdana materija ispunjava prostor između zvijezda u nekom zvjezdanom sistemu. Ona se sastoji od interstelarnog gasa, koji sadrži molekule i slobodne elektrone. Pored toga moguće je pojava u obliku interstelarne prašine od čvrstih čestica s radijusom 0,01 do 1 µm. Uopšteno gas i prašina se pojavljuju zajedno s tim da je učestalost gasa veća. Učešće interstelarne materije u odnosu na ukupnu procijenjenu masu Mliječnog puta iznosi oko 4,57 %. Raspoređena je uglavnom na galaktičnoj ravni debljine oko 200 Pa, djelomično je prozirna. Oko 50% interstelarne materije koncentrsano je u molekularnim oblacima koji zauzimaju samo 0,1% prostora, gustina se iznosi oko 10-4/cm3. Temperatura, koja vlada u molekularnim oblacima, iznosi oko 19,5 K dok prosječni prečnik oko 100 sg. Zastpljen je pretežno vodik u obliku molekula H2, dok su ostali elementi pojavljuju u veoma kompleksnijim hemijskim spojevima. Dosta je prisutan i ugljen-monoksid. Budući da molekule zrače elektromagnetne talase u spektru radio talasa moguće ih je lako zapaziti. Kod difuznih (prozirnih) oblaka koji zauzimaju oko 2 % prostora vodik je zastupljen u obliku atoma zbog čega se područja nazivaju i HI Njihova gustina iznosi oko 10-1000 atoma cm3 a temperatura se kreće oko 80 K. Prisustvo gasa se može najlakše ustanoviti na osnovu apsorpcionih linije talasne dužine 21 cm. Budući da prašina apsorbira elektromagnetno zračenje, moguće je djelimično pomračenje zvijezde uz prividnu promjenu boje. Ukoliko zvijezda zrači vidljivu svjetlost plave boje ona će, nakon što prođe kroz prašinu, biti uočena kao crvena.
Gunja
mini|280px|Gunja, džamija Gunja je naseljeno mjesto i općina u Hrvatskoj, u Vukovarsko-srijemskoj županiji.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Županja.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, općina, odn. naseljeno mjesto Gunja je imala 3.732 stanovnika.
Općina Gunja
Napomena: Nastala iz stare općine Županja.
Phoenix Wright: Ace Attorney
Phoenix Wright: Ace Attorney, poznat u Japanu kao Gyakuten Saiban (逆転裁判), je avanturistička vizuelna novela koju je razvio Capcom. Prvobitno je izdana za Game Boy Advance 2001. godine u Japanu i od tada je prenesena na više platformi. Nintendo DS verzija, pod naslovom Gyakuten Saiban Yomigaeru Gyakuten u Japanu, je izdana 2005. godine u Japanu i Sjevernoj Americi i 2006. godine u Evropi i uključuje izbor engleskog jezika. Ova igra je prvo izdanje u Ace Attorney serijalu i dobila je nekoliko nastavaka i spin-offa.
Priča prati Phoenix Wrighta, advokata novajliju koju pokušava dokazati da njegovi klijenti nisu krivi. Među ostalim likovima su Phoenixova šefica, Mia Fey; njegova asistentkinja i Mijina sestra, Maya i tužilac Miles Edgeworth. Igrač kontroliše Phoenixa kroz dva dijela: istragu i suđenje. Tokom istrage igrač sakuplja informacije i dokaze, a tokom suđenja unakrsno ispituje svjedoke i odgovara na pitanja postavljena od strane sudije, tužioca i svjedoka. Priča je podijeljena na pet slučajeva, a peti slučaj je dodan u Nintendo DS verziji i koristi nove elemente igre pomoću touchscreena koji nije dostupan u originalnoj Game Boy Advance verziji.
Razvitak igre je predvodio tim od sedam ljudi u roku od deset mjeseci. Izrežirao ju je i napisao Shu Takumi i originalno je planirana da bude igra o privatnom detektivu za Game Boy Color. Igra je dizajnirana da bude jednostavna, jer je Takumi htio da bude toliko jednostavna da bi je i njegova majka mogla igrati. Dok je priča u originalnoj verziji igre smještena u Japanu, lokalizirana verzija igre je smještena u Sjedinjenim Američkim Državama; ovo je postao problem za nastavke, gdje je mjesto radnje u Japanu bilo više očigledno.
FC Zaria Bălți
thumb|Stari logo FC Zaria Bălți je moldavijski nogometni klub sa sjedištem u Bălțiju, Moldavija. Takmiči se u prvoj nogometnoj ligi Moldavije. Između 1992. i 2014. godine klub je bio poznat kao Olimpia Bălți.
Klub je postao poznat širom svijeta u decembru 2009. godine kada je postavio online aukciju u kojoj je pobjednik dobio ugovor na godinu dana kao igrač u klubu. Pobjednik je bio brazilski biznismen koji je imao kratku nogometnu karijeru u svojoj domovini. Ipak, pobjednik je odbio poziciju navodeći da nije uplatio naknadu za prijavu, jer je mislio da zbog toga njegova ponuda neće biti uzeta u ubzir. U aprilu 2010. godine klub je pokrenuo novi krug nadmetanja. Ipak, pobjednik nikad nije objavljen.
Štedra
Štedra je naseljeno mjesto u općini Milići, Bosna i Hercegovina.
Kapfenstein
Položaj općine Kapfenstein u [[Spisak okruga i statutarnih gradova u Austriji|okrugu Südoststeiermark |180px|desno|mini]]
Kapfenstein je općina u okrugu Südoststeiermark u austrijskoj saveznoj pokrajini Štajerskoj. Broj stanovnika općine je   Općina pripada sudskom okrugu Feldbach.
Podjela
Općina se dijeli na nekoliko naselja i katastarskih općina:
CXCL2
Hemokinski ligand 2 (X-C motiv) jest mali citokin koji je kod ljudi kodiran genom  CXCL2 sa hromosoma 4. Pripada porodici CXC hemokina koja se također naziva makrofagni inflamatorni protein 2-alfa (MIP2-alfa), protein beta reguliran rastom (Gro-beta) i Gro onkogen- 2 (Gro-2). CXCL2 je 90% identičan u sekvenci aminokiselina kao srodni hemokin, CXCL1.
Bašunje Male
Bašunje Male su bivše naseljeno mjesto u sastavu Vinodolske općine, Primorsko-goranska županija, Republika Hrvatska
CXCL2
Ovaj hemokin luče monociti i makrofagi i ima hemotaksije za polimorfojedarne leukocite i hematopoetske matične ćelijee. Na hromosomu 4, gen za CXCL2 nalazi se u grupi drugih CXC hemokina. CXCL2 mobilizira ćelije, interakcijom sa ćelijskom površinom preko hemokinskog receptora koja se naziva hemokinski receptori (CXCR1 i CXCR2.
Kapfenstein
Podjela
Gutendorf, Haselbach, Kapfenstein, Kölldorf, Mahrensdorf, Neustift bei Kapfenstein i Pichla.
Bašunje Male
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazile su se u sastavu stare općine Crikvenica. Na popisu stanovništva 2001. godine, naselje je ukinuto i pripojeno naselju Tribalj.
CXCL2
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 107 aminokiselina, а molekulska težina 11.389 Da.
Bašunje Male
Stanovništvo
Napomena: ''Do 1981. iskazivano pod imenom Male Bašunje. U 2001. pripojeno naselju Tribalj.''
CXCL2
Funkcija
CXCL2, kao i srodni hemokini, također je moćan hemoatraktant neutrofila i uključen je u mnoge imunske odgovore, uključujući zacjeljivanje rana, metastaze raka i angiogenezu. Studija je objavljena 2013. testirajući ulogu CXCL2, CXCL3 i CXCL1 u migraciji glatkih mišićnih ćelija disajnih puteva (ASMC), što ima značajnu ulogu u astmi. Rezultati ove studije pokazali su da i CXCL2 i CXCL3 pomažu u posredovanju migracije normalnnih i astmarskih ASMC-a kroz različite mehanizme.
Bašunje Male
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Bašunje Male je imalo 9 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
CXCL3
Hemokinski ligand 3 (C-X-C motiv) jest mali citokin koji je kod ljudi kodiran genom CXCL3 sa hromosoma 4. Pripada porodici CXC hemokina koja je poznata i kao onkogen GRO3 (GRO3), GRO proteinska gama (GROg) i makrofagni upalni protein-2-beta  (MIP2b).
Funkcija
CXCL3 kontrolira hemotaksijsku migraciju i adheziju monocita i posreduje svoje efekte na ciljnu ćeliju, interakcijom sa ćelijskom površinom hemokinskog receptora zvanog CXCR2. Nedavno je pokazano da Cxcl3 autonomno regulira migraciju prekursora neurona granulastih ćelija malog mozga prema njegovim unutrašnjim slojevima, tokom morfogeneze cerebelluma. Štaviše, ako je ekspresija Cxcl3 smanjena u prekursorima neurona cerebelumske granule, to značajno povećava učestalost meduloblastoma, tumora malog mozga. U stvari, smanjena ekspresija Cxcl3 tjera prekursore neurona malog mozga da ostanu na površini, gdje se jako razmnožavaju pod stimulacijom zvučnog ježa, postajući meta transformirajućih povreda. Zanimljivo je da tretman putem CXCL3 u potpunosti sprečava rast lezija meduloblastoma na mišjem modelu meduloblastoma tipa Shh. Stoga je CXCL3 meta za terapiju meduloblastoma. Cxcl3 je direktno reguliran transkripcijski, pomoću BTG2
Na hromosomu 4, gen za CXCL3 nalazi se u grupi drugih CXC hemokina.
Toljevići
Toljevići su naseljeno mjesto u općini Milići, Bosna i Hercegovina.
Duplek
mini|260px|Duplek, rijeka [[Drava]] Duplek je općina u Sloveniji, u Podravskoj regiji.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Maribor. Sjedište općine je u naselju Spodnji Duplek.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, općina Duplek je imala 6.683 stanovnika, od čega u Spodnjem Dupleku 1.429.
Općina Duplek
Napomena: Nastala iz stare općine Maribor.
IC 3069
IC 3069 (također poznat kao PGC 1375482) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 269 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Djevica. Najveći prečnik je 0,50 (39 hiljada sg) a najmanji 0,2 uglovnih minuta (16 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Royal Harwood Frost 7. maja 1904. godine.
C. F. Powell
Tokom svog vremena na Univerzitetu u Bristolu, Pauel se posvetio razvoju tehnika za mjerenje pokretljivosti pozitivnih iona, na utvrđivanje prirode iona u uobičajenim gasovima, i na konstrukciju i upotrebu Cockcroftovog generatora za proučavanje rasijanja atomskog jezgra. Također je počeo da razvija metode koristeći specijalizovane fotografske emulzije kako bi olakšao snimanje tragova elementarnih čestica, a 1938. počeo je da primjenjuje ovu tehniku na proučavanje kosmičkog zračenja, izlažući fotografske ploče na velikoj visini, na vrhovima planina i koristeći posebno dizajnirane balone, sarađujući u studiji sa Giuseppeom "Beppom" Occhialinijem, Hughom Muirheadom i mladim brazilskim fizičarem Césarom Lattesom. Ovaj rad je doveo 1947. do otkrića piona (pi-mesona), koji se pokazao kao hipotetička čestica, koju je predložio 1935. godine Yukawa Hideki u svojoj teoriji nuklearne fizike.
Popis stanovništva u Hrvatskoj 2011 (Staro Petrovo Selo)
'''Popis stanovništva u Hrvatskoj 2011. godine''' proveden je od 1. do 28. aprila 2011, prema stanju na dan 31. marta. Popis je proveden na temelju ''Zakona o Popisu stanovništva, kućanstava i stanova u Republici Hrvatskoj 2011. godine'' (Narodne novine, broj 92/10). Općina Staro Petrovo Selo je po Popisu stanovništva 2011. godine na površini od 132,5 km2 imala 5.186 stanovnika, što predstavlja 3,27% od ukupnog broja stanovnika Brodsko-posavske županije, odnosno 0,12% od ukupnog broja stanovnika Hrvatske. Gustoća naseljenosti u Starom Petrovom Selu je 39 stanovnika/km2.
Igrači FIFA Svjetskog klupskog prvenstva 2005.
Svaki tim na FIFA Svjetskom klupskom prvenstvu 2005. mogao je prijaviti najviše 23 nogometaša za učešće na turniru (od kojih su tri morala biti golmani). Turnir je igran u Japanu od 11. do 18. decembra 2005. godine.
Al-Ahly
Trener: Manuel José de Jesus
Ittihad
Trener: Anghel Iordanescu
Deportivo Saprissa
Trener: Hernan Medford
Liverpool
Trener: Rafael Benítez
São Paulo
Trener: Paulo Autuori
Sydney
Trener: Pierre Littbarski
Zoran Kapetanović
Zoran Kapetanović (25. januar 1949 – 24. mart 2015) bio je poznati bosanskohercegovački i jugoslavenski novinar. Novinarsku karijeru počinje od 1970. kao novinar za omladinski list Spektar, a kasnije kao dopisnik za sarajevske Večernje novine te kruševačku Borbu. Veliki uspjeh stekao je radio-emisijom Đerdan na radioteleviziji Sarajevo (TVSA). Vodio je poznati muzički program Folk filigran. Tokom rata (1992–1994) živio je u Tuzli. Tu je obavljao funkciju direktora Radio Tuzle, te će kasnije zajedno sa suprugom raditi za Televiziju Tuzlansko-podrinjskog kantona (RTV TK). Dao je veliki doprinos kao urednik kulturno zabavnog programa kao i drugih projekata. Penzionisan je 2014. Nakon duže bolesti (rak grla) umire 24. marta 2015. na Univerzitetsko kliničkom centru Tuzla. Sahranjen je na tuzlanskom groblju Trnovac.
Belobrajići
Belobrajići su bivše naseljeno mjesto u sastavu Vinodolske općine, Primorsko-goranska županija, Republika Hrvatska
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare općine Crikvenica. Na popisu stanovništva 2001. godine, naselje je ukinuto i pripojeno naselju Tribalj.
Stanovništvo
Napomena: ''U 1857. iskazano pod imenom Belobrajdići. U 2001. pripojeno naselju Tribalj.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Belobrajići je imalo 72 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Rače (čvor)
Slovenija:
Tribalj
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Crikvenica.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Tribalj je imao 621 stanovnika.
Napomena: ''U 2001. povećano za područje naselja Bašunje Male, Belobrajići, Blažići, Janjevalj, Pećca, Podsopalj Belgradski, Podsopalj Drivenički, Ričina, Ropci, Semičevići, Sušik i Tribalj Gornji koja su prestala postojati. Za ta bivša naselja sadrži podatke od 1857. do 1991.''
Popis stanovništva u Srbiji 2011 (Palilula, Beograd)
Po popisu stanovništva, domaćinstava i stanova 2011. u Srbiji, koji je proveden od 1. do 15. oktobra 2011, u beogradskoj gradskoj općini Palilula živjelo je ukupno 173521 stanovnika, što predstavlja 2,41% od ukupnog broja stanovnika Srbije, odnosno 10,46% od od ukupnog broja stanovnika Beogradskog okruga. Popis stanovništva provoden je na temelju Zakona o popisu stanovništva, domaćinstava i stanova u 2011. Godini ("Službeni glasnik RS", br. 104/09 i 24/11).
Starosna piramida
Od ukupnog broja stanovnika u beogradskoj gradskoj općini Palilula bilo je 82.342 (47,45%) muškaraca i 91.179 (52,55%) žena, što predstavlja omjer muškaraca i žena 903:1000. Prosječna starost stanovništva bila je 40,7 godina, muškaraca 39,0 godina, a žena 42,2 godina. Udio osoba starijih od 18 godina je 82,3% (142.813), kod muškaraca 80,7% (66.461), a kod žena 83,7% (76.352).
Finale Copa Amérike 1993.
Finale Copa Américe 1993. je bila nogometna utakmica koja je odigrana 4. jula 1993. godine na stadionu Monumental Isidro Romero Carbo u Guayaquilu, Ekvador. Argentina je u finalnoj utakmici bila uspješnija od Meksika rezultatom 2-1 te 14. put u svojoj historiji osvojila šampionsku titulu. Golove u finalu su postigli Gabriel Batistuta za Argentinu te Benjamín Galindo za Meksiko. Utakmica je odigrana pred 40.000 gledalaca.
Prorocks
ProRocks je bosanskohercegovačka rock grupa.
Godinama su svirali muziku drugih rock grupa (cover-band) i nastupali u mnogim klubovima i pubovima u Sarajevu, ali i regionalno. Od 2017. počinju sa snimanjem prvih singlova.
Historija
Grupa je osnovana u Sarajevu, a prvi nastup su imali 2008. godine, od kada su izvodeći jugoslavenske i strane hitove postali jedan od najtraženijih klupskih muzičkih sastava. Osnivači grupe su Adnan Muratović, Jasmin Kojić i Admir Tabak. Ovaj muzički sastav ubrzo bilježi nastupe u mnogim klubovima u gradu, ali i šire.
Dana 14. aprila 2017. zabilježili su nastup kao gosti na spektaklu "Noć majstora" u sarajevskom Domu mladih, gdje su nastupali zajedno sa drugim muzičkim grupama kao što su Kiki & Piloti i Crvena jabuka.
U junu 2017. izlazi prvi autorski singl ove grupe, pod nazivom "O zašto ne bih".
mini|Live at City Pub Sarajevo mini|Sa nastupa "Tribute to Indexi". mini|Live
Vanjski linkovi
FB stranica benda: https://www.facebook.com/ProRockss/
Višnjica (Milići)
Višnjica je naseljeno mjesto u općini Milići, Bosna i Hercegovina.
Cavendish Laboratory
Laboratorija Cavendish je Odsjek za fiziku na Univerzitetu u Kembridžu i dio je Škole za fizičke nauke. Laboratorija je otvorena 1874. godine na lokaciji New Museums kao laboratorija za eksperimentalnu fiziku i nazvana je po britanskom hemičaru i fizičaru Henryju Cavendishu. Laboratorija je imala veliki uticaj na istraživanja u disciplinama fizike i biologije.
Po podacima iz 2019., 30 Cavendish istraživača je dobilo Nobelovu nagradu. Značajna otkrića iz Cavendish Laboratory uključuju otkrića elektrona, neutrona, i strukture DNA. desno|mini|300x300piksel| Ulaz u originalnu lokaciju Cavendish Laboratory na Free School Laneu mini|Fizička laboratorija Sir Ernesta Rutherforda - početak 20. vijeka Ovdje je napravljeno nekoliko važnih ranih otkrića u fizici, uključujući otkriće elektrona od strane J. J. Thomsona (1897), Townsendovo pražnjenje Johna Sealyja Townsenda i razvoj oblačne komore od strane C. T. R. Wilsona.
Ernest Rutherford postao je direktor Cavendish laboratorije 1919. Pod njegovim vođstvom neutron je otkrio James Chadwick 1932. godine, a iste godine prvi eksperiment za potpuno kontrolisano razdvajanje jezgra izveli su studenti koji su radili pod njegovim vođstvom; John Cockcroft i Ernest Walton.
Rače–Fram
Rače–Fram je općina u Sloveniji, u Podravskoj regiji.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Maribor. Sjedište općine je u naselju Rače.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, općina Rače–Fram je imala 6.820 stanovnika, od čega u Račama 2.529.
Općina Rače–Fram
Napomena: Nastala iz stare općine Maribor.
CXCL1
Hemokinski ligand 1 (C-X-C motiv) jest mali peptid koji je kod ljudi kodiran genom CXCL1 sa hromosoma 4. Pripada porodici CXC hemokina idjeluje kao hemoatraktant za nekoliko imunskih ćelija, posebno neutrofil ili drugih nehematopoetskih ćelija do mjesta ozljede ili infekcije i ima važnu ulogu u regulaciji imunskkih i upalnih odgovora. ]Ranije se zvao GRO1 onkogen, GROα, protein koji aktivira neutrofile 3 (NAP-3) i aktivnost stimulacije rasta melanoma alfa (MGSA-α). Poznat je i kao hemokin (KC) izveden iz keratinocita (KC) kod miševa ili neutrofilni hemoatraktant induciran citokinom tip-1 (CINC-1) kod pacova; na hromosomu 4 nalazi se među genima za ostale hemokine CXC.
Struktura i ekspresija
CXCL1 postoji i kao monomer i kao dimer, a oba oblika mogu vezati receptor hemokinski CXCR2. Međutim, hemokin CXCL1 može dimerizirati samo pri višim (mikromolnim) koncentracijama i njegove koncentracije su samo nanomolne ili pikomolne u normalnim uvjetima, što znači da je oblik WT CXCL1 vjerovatnije monomeran, dok je dimerni CXCL1 prisutan samo tokom infekcije ili ozljede. Monomer CXCL1 sastoji se od tri antiparalelna β-nizovi nakon kojih slijedi C-terminalni α-helika, a ovi α-heliksa zajedno s prvim β-listom uključeni su u formiranje dimerne globule struktura.
U normalnim uslovima, CXCL1 se ne eksprimira konstitutivno. Proizvode ga različite imunske ćelije kao što su makrofagi, neutrofili i epitelne ćelije, ili populacija Th17. Štaviše, njegovu ekspresiju mogu indirektno inducirati IL-1, TNF-α ili IL-17 koje ponovo proizvode Th17-ćelije i pokreće se uglavnom aktivacijom NF-κB ili C/EBPβ signalnih puteva koji su pretežno uključeni u upale i dovode do proizvodnje drugih upalnih citokina.