cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
FiloKod
FiloKod povezan je s Međunarodnim društvom za filogenetičku nomenklaturu (ISPN). Njegov prateći volumen, Filonimi, uspostavit će prva taksonska imena pod FiloKod-om, posluživši kao primjer onima koji nisu s upoznati s kodom. RegNum je povezana internetska baza podataka za filogenska imena.
FiloKod predlaže da se regulira filogenetička nomenklatura osiguravanjem pravila za odlučivanje koje će se asocijacije imena i definicija smatrati uspostavljenim, koji će se od njih smatrati homonimima or synonyms, i koji će se iz skupa sinonima ili homonima smatrati prihvaćenim (uglavnom onaj koji je prvi registrovan; vidi dolje). FiloKod će dopustiti samo imenovanje kladusa, ali ne iz parafilskih ili polifiletnih grupa, i dozvolit će upotrebu primjeraka, vrsta i apomorfija kao specifera (sidra).
Filogenetička nomenklatura
Za razliku od rangirane nomenklature kodova (ICN, ICZN, ICNB), FiloKod ne zahtijeva upotrebu rangova, iako po želji dopušta njihovu upotrebu. Kodovi temeljeni na rangu definiraju taksone koristeći rang (kao što su rod, porodica, itd), a u mnogim slučajevima i tip ili tipski podtakson. Tačan sadržaj taksona, osim vrste, nije naveden kodovima koji se temelje na rangu.
Suprotno tome, pod filogenetskom nomenklaturom sadržaj taksona razgraničava se definicijom koja je zasnovana na filogeniji (tj. precima i potomcima) i koristi specifikatore (npr. vrste, primjerke, apomorfije) za označavanje stvarnih organiama. Formula definicije ukazuje na pretka. Definirani takson je, dakle, taj predak i svi njegovi potomci. Stoga se sadržaj filogenetički definiranog taksona oslanja na filogenetičku hipotezu.
Slijede primjeri tipova filogenetičke definicije (velika slova označavaju specifikatore): Moguće su i druge vrste definicije uzimajući u obzir ne samo filogenetičke odnose organizma i apomorfije, već i jesu li povezani organizmi ili nisu postojeći. Sljedeća tabela sadrži primjere filogenetičkih definicija razreda koji također imaju rang u tradicijskoj nomenklaturi. Kad su svi specifikatori u definiciji utemeljenoj na koljenima postojeći primjerci ili vrste, kao što je u sljedećoj definiciji Mammalia, definirana je krunska grupa. (Uobičajena definicija sisara je manje restriktivna, uključujući neke fosilne grupe izvan krunske grupe.)
Verzije
Nacrt /draft) FiloKoda prošao je kroz nekoliko revizija. Sve starije verzije se mogu na sajtu . Od januara 2020., sadašnja verzija je 5., finalizirana januara 2014., a važi 21. Januara 2019.
Organizacija
Kao i kod drugih nomenklaturnih kodeksa, pravila FiloKoda su organizirana kao članci, koji su zauzvrat organizirani kao poglavlja. Svaki članak može sadržavati i bilješke, primjere i preporuke.
Registracijska baza podataka
Jednom implementiran, FiloKod će biti povezan s registracijom baze podataka zvanom RegNum, koja će pohraniti sva imena kladusa i definicije koje će se smatrati prihvatljivim. Očekuje se da će ovo pružiti javno upotrebljiv alat za pridruživanje imena kladusa definicijama, koji se zatim mogu povezati sa grupsms subtakson ili primjercima putem filogenijske baze podataka stabala (poput TreeBASE).
Kao što je planirano, međutim. najvažnija upotreba RegNum-a bit će odluka koja će se smatrati prihvaćenom jednog od niza sinonima ili homonima: onaj s najmanjim registracijskim brojem, osim u slučajevima konzervacije.
NGC 3870
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Galilejsko jezero
Naziv je dobilo po pokrajini Galileji, u kojoj se nalazi. Genezaret je njegovo starije ime, prema gradu koji je postojao uz njegovu obalu, a Tiberijadsko se nazivalo od 1. vijeka po gradu Tiberijadi. Kineret je njegovo današnje službeno ime.
U njega se na sjeveru ulijeva i na jugu iz njega izvire rijeka Jordan, koja se kasnije ulijeva u Mrtvo more.
Spominje se u djelima historičara Josipa Flavija, ali i u Evanđeljima jer je Isus uz njega djelovao: tu je hodao po vodi, pozvao pet apostola (Petra, Andriju, Ivana, Jakova i Mateja), nahranio 5.000 ljudi, a na brdu iznad njega održao Govor na gori.
Godine 1948. sjeveroistočnu obalu zauzela je Sirija.
Godine 1967. Izrael ga je cijelog zauzeo, kao i Golansku visoravan uz istočnu obalu jezera. Sirija i do danas zahtijeva sjeveroistočnu obalu jezera. Na obalama je smješteno više kibuca koji se bave turizmom i poljoprivredom (npr., uzgoj banana).
Po njemu dnevno plovi 230 brodova, a turizam je jako razvijen.
Krivošije
Krivošije je naziv za staro pleme iz Crne Gore ili za visoravan i historijsku mikroregiju blizu Kotora u Crnoj Gori, odnosno u Staroj Hercegovini, na istočnim obroncima Orjena, iznad Risna.
Geografija
Ova sela čine manje grupe kuća, koje su, prilagođavajući se konfiguraciji terena, podignute bez reda. Danas je većina ovih sela napušteno.
Prirodne odlike
Krivošije su poznate po najizrazitijim oblicima dubokog krša. Planine su prekrivene bjelogoričnim šumama (bukva i dr.), a na Orjenu su očuvane šume bora munike. U ledenom dobu je znatan dio Orjena bio zahvaćen glacijacijom. Naslage leda su bile oko Zvečave. Od središnjeg dijela Orjena spuštaju se ledničke doline prema Grahovskom i Draljskom polju, koja su pokrivena flucioglacijalnim nanosom, debelim i do 10 m.
Klima
Klima je mediteranska i izmijenjeno mediteranska, karakteristična po obimnoj količini padavina zimi, dok su ljeta topla i sušna.
Historija
Oblast je dobila ime po osobi koja je nosila prezime Krivošić čije se ime spominje u dubrovačkom izvještaju iz 15. vijeka. Prema nekim izvorima, prvi spomen o ovoj oblasti u pisanim izvorima je iz izvještaja mletačkog zapovjednika u Risnu, Anđela Gonema iz 1686. godine. U izvještaju se pominje od petnaest do dvadeset kuća u Krivošijama.
Prsten (matematika)
U matematici, prsten je bilo koji neprazan skup R zajedno s dvije binarne operacije + (sabiranje elemenata prstena) i · (množenje elemenata prstena), tako da vrijedi:
Jakubi
Jakubi, punog imena Ahmed ibn Abi Jakub ibn Džafar ibn Vahb ibn Vaḍih al-Jakubi, u zapadnom svijetu poznat i kao Ahmed al-Jakubi bio je muslimanski geograf i vjerovatno prvi historičar svjetske kulture u Abasidskom halifatu.
Prsten (matematika)
Osnovni teoremi
Iz aksioma se izravno može zaključiti da ako je R prsten, imamo:
Ostali osnovni teoremi:
Jakubi
Biografija
Ne postoji podaci o vremenu rođenja Jakubija ali se zna da je rođen u Bagdadu, u porodici zvaničnika, kao i da je bio praunuk Vadiha, oslobođenika drugog abasidskog halife El-Mensura.
Tokom ranog period svog života, do 873. živio je u Armeniji i Horasanu gdje je služio u službi perzijske dinastije Tahirida. Nakon pada Tahiridske dinastije putovao je različitim dijelovima svijeta, prvo u Indiju a potom i Egipat gdje se nastanio. Tokom dijela života provedenog u Egiptu proputovao je Magribom, odnosno područjem Sjeverne Afrike.
Umro je u Egiptu 284. godine po hidžri odnosno 897. godine.
872. godine popisuje kraljevstva Bilad el-Sudan, uključujući Ganu, Gao i Kraljevstvo Kanem–Bornu.
Djela
Neka od njegovih najpoznatijih djela su:
Vjerovatno, dok je još boravio u Horasanu, Jakubi je napisao dvotomno djelo Tarih (Historija). Jedno od prvih djela iz arapske literature o svjetskoj historiji. Prvi dio djela započinje historijom biblijskih patrijarha a zatim slijedi opis mnogih važnijih historijskih ličnosti toga doba. Podaci uključuju i podatke o administrativnim podjelama, mineralima, običajima i načinu života stanovništva. Međutim, geografska imena navedena u knjizi nisu uvijek prepoznatljiva. Knjiga sadrži i informacije o historiji Asirije, Egipta, Grčke i drugih antičkih država.
Nogometna reprezentacija Latvije
Nogometna reprezentacija Latvije je nacionalna nogometna ekipa Latvije pod kontrolom nogometnog saveza Latvije (latvijski: Latvijas Futbola Federācija).
Milić Vukašinović
Milić Vukašinović "Mića" (Beograd, 9. mart 1950. godine) jeste bosanskohercegovački i jugoslavenski rok gitarist, bubnjar, pjevač i kompozitor. Tokom svoje uspješne muzičke karijere svirao je sa najznačajnijim muzičkim sastavima sarajevske pop rok scene Indexi, Bijelo dugme, kao i vlastitim hard rok sastavom Vatreni poljubac. Istovremeno, komponirao je neke od značajnih pjesama jugoslavenskih narodnih estradnih zvijezda poput Hanke Paldum i Tome Zdravkovića.
Nogometna reprezentacija Latvije
Prvu međunarodnu utakmicu reprezentacija Latvije je odigrala u Rigi 24. septembra 1922., protiv reprezentacije Estonije, rezultat je bio 1:1.
Historija
Najveći uspjeh ove reprezentacije je plasman na Evropsko prvenstvo 2004. u Portugalu. Nakon što su završili 2. u svojoj kvalifikacionoj grupi, u baražu su senzacionalno izbacili Tursku, koja je bila treća na prethodnom Svjetskom prvenstvu 2002. godine u Koreji i Japanu. Veći trag u Evropi ostvario je jedino Marian Pahars, koji je igrao u engleskoj Premier ligi, te Maris Verpakovskis, bivši igrač Dynama Kijeva. Najveća zvijezda ove reprezentacije je Maris Verpakovskis, koji je igrao i na EP 2004. u Portugalu. Reprezentacija igra u 4-4-2 formaciji a najstandardniji igrači su golman Vanins, stoperi Ivanovs i Gorkšs, lijevi bek Klava, veznjaci Cauna, Višnjakovs i Laizans te napadači Verpakovskis i Pereplotkins. Većina igrača igra u domovini, a ostali u ne previše uglednim klubovima. Reprezentacija je poznata po velikoj borbenosti, a u posljednjih 60 utakmica samo su ih Grčka, Češka i Hrvatska dobile s tri pogotka razlike. Posljednji put s četiri razlike izgubili su 7. oktobra 2000., kada ih je u Rigi sa 4-0 dobila Belgija. Latvijci su u gostima zadnji put s više od 3 gola razlike izgubili još 29. marta 1995., kod Austrije sa 5-0.
Trenutni sastav
Golmani:
Milić Vukašinović
Biografija
Rođen je u Beogradu od oca porijeklom iz Andrijevice, koji je imao čin majora UDBE. Iz Beograda njegov otac bio je prekomandovan u Peć 1953. godine. Milić Vukašinović je nakon pet godina provedenih u tom gradu, zajedno sa roditeljima preselio u Sarajevo. Prelaskom u Sarajevo, sa 13 godina pridružuje se prvom muzičkom sastavu pod nazivom "Plavi dijamanti", koju je osnovao gitarist Edo Bogeljić. "Plavi dijamanti" bili su instrumentalna grupa — što je u to vrijeme bio pomalo zastarjeli trend, budući da su u Sarajevu kao i u ostatku Jugoslavije pjevački muzički sastavi već doživljavali rastuću popularnost. Uglavnom su svirali na lokalnim srednjoškolskim plesnim zabavama. Njihov najznačajniji trenutak u karijeri došao je 1964. godine na prvoj gradskoj gitarijadi (poznatoj u Sarajevu kao "bitka bendova") održanoj u Drugoj sarajevskoj gimnaziji, kada su na takmičenju pobijedili uglavnom zahvaljujući Vukašinovićevoj bubnjarskoj solo obradi pjesme "See You in My Drums" britanske rokenrol grupe The Shadows. Nakon završenog školovanja, 1965. godine, postaje profesionalni bubnjar i prelazi da svira u sastavu "Čičci" zajedno sa Zoranom Redžićem (bas-gitara), Mahmutom "Pašom" Ferovićem (ritam gitara) i Draganom Danilovićem (solo gitara). U ovoj grupi svirao je sve do prestanka njihovog muzičkog djelovanja 1969. godine.
U ljeto 1970. godine odlazi u Italiju kako bi se pridružio Bregoviću i Redžiću. Po povratku iz Italije, svira u triju Mića, Goran i Zoran. Naredne godine odlazi u London, gdje ostaje tri godine. Krajem 1974. godine vratio se iz Londona i priključio sarajevskim "Indexima", s kojima je snimio nekoliko singl ploča. Od oktobra 1976. godine postaje član Bijelog dugmeta kao zamjena za bubnjara Gorana "Ipeta" Ivandića. Naredne godine osniva trio "Vatreni poljubac" s kojim je kao kompletni autor, pjevač i gitarista snimio 9 studijskih albuma i 5 solo albuma. Prvi značajniji nastup pred tadašnjom jugoslavenskom rok publikom imali su na festivalu BOOM '77 održanom u Novom Sadu. Poznat je po svojim ispovjednim tekstovima sa očiglednim mačo-erotskim asocijacijama u pjesmama napisanim u stilu rap muzike pomiješanim sa hard rok zvukom. Godine 1984. objavljuje prvu solo ploču "Potraži me" na kojoj je pjevao, svirao gitaru, bubnjeve i bas, a Laza Ristovski je svirao klavijature. Pored muzičkih numera napisanih u pop stilu, tu je i pjesma "Žikino kolo". Ubrzo nakon objavljivanja albuma 100% Rock and Roll raspušta Vatreni poljubac povlači se iz javnosti i sve više posvećuje komponiranju narodne muzike. Radeći ploče za narodnjake, tražio je da se ispoštuje samo jedan uslov: da bude kompletan autor, producent, aranžer i svirač. Zatim objavljuje drugu solo ploču pod nazivom "Hej, jaro, jarane" Bio je autor, producent i aranžer desetina hitova narodne muzike (naročito za Hanku Paldum), koje su u ukupnom skoru ostvarile tiraž od više miliona prodatih ploča. Poslije petogodišnje pauze, 1992 godine "Mića" je objavio solo ploču "Kao nekad" na kojoj su materijali nastali u periodu 1983 - 1984 godine, a ponovo je snimio dvije pjesme sa njegovog prvog solo albuma. Taj album je uradio u saradnji sa "Mučetom" iz grupe Zabranjeno pušenje. Ploča je izašla uoči rata u Bosni i Hercegovini, tako da je zbog toga prošla nezapaženo. Do medija se jedino probila pjesma "Sad ga lomi" u kojoj je po svom već dobro utvrđenom scenariju opisivao seksualne aktivnosti sa raznim pohotnim ženama sa Zapada. Tokom rata u Bosni i Hercegovini ostao je u Sarajevu, gdje je objavio svoju pjesmu pod nazivom "To je moj grad". Nakon 1995. godine objavio je dva solistička albuma i nastavio saradnju s mnogim srbijanskim i bosanskohercegovačkim pjevačima. Od 1997. godine Milić Vukašinović živi i radi u Beogradu. Njegova pjesma pod nazivom "Goodby" koju je izvela Alma Čardžić predstavljala je Bosnu i Hercegovinu na Eurosongu održanom 1997. godine u Dublinu, Irska. Za međunarodno tržište koristi svoj alter ego - Mitch Valiant. Učestvovao je 2008. godine u serijalu Big Brother-VIP.
Nogometna reprezentacija Latvije
Trenutni sastav
Andris Vaņins
Aleksandrs Koļinko
Odbrana: mini|150px|desno|Latvijski navijači na Euru 2004. Ritus Krjauklis
Vladimirs Bespalovs
Oskars Kļava
Vitālijs Smirnovs
Pāvels Mihadjuks
Veza:
Aleksandrs Cauņa
Maksims Rafaļskis
Andrejs Rubins
Igors Tarasovs
Aleksandrs Fertovs
Artis Lazdiņš
Odgovorni turizam
mini Odgovorni turizam je splet društvenih odnosa, koji se uvijek razvijaju unutar domaćinovog kulturnog habitusa i prirodnog ambijenta, što podrazumijeva uvijek iznova novi oblik gostoprimstva i u potpunosti odstranjen svaki vid odnosa superiornosti.
Nogometna reprezentacija Latvije
Trenutni sastav
Andrejs Perepļotkins
Napad:
Odgovorni turizam
Uvod
U literaturi se ističe da postoje mnoge nejasnoće kada je u pitanju određivanje značenja pojma odgovorni turizam. Ove nejasnoće nastaju uslijed velikog broja područja i sektora na koje svaki turizam, pa i odgovorni, ostavlja značajan utjecaj. Osim toga, razlike u tumačenju nastaju i uslijed velikog broja interesnih strana koje određuju sam sadržaj i karakter odgovornog turizma.
Nogometna reprezentacija Latvije
Trenutni sastav
Māris Verpakovskis
Daniils Turkovs
Ģirts Karlsons
Odgovorni turizam
Uvod
Ono što bi bilo daleko važnije od nabrajanja normativnih principa vezanih uz odgovorni turizam jeste sam značaj i utjecaj koji on može imati kao
Nogometna reprezentacija Latvije
Trenutni sastav
Artjoms Rudņevs
Odgovorni turizam
Uvod
Kako se ove tri dimenzije uvijek prepliću unutar koncepta održivog razvoja odgovorna forma turizma pruža mogućnost svakoj zajednici da razvija one aktivnosti koje bi zaista vodile zadovoljenju potreba zajednice bez uskraćivanja te mogućnosti za buduće generacije.
Odgovorni turizam kao društveni odnos
Kada je u pitanju model društvenog odnosa na kojem se insistira kroz odgovorni turizam, na prvom mjestu je potrebno istaći oživljavanje ruralnih područja, sprečavanje senilizacije sela kao i vraćanje digniteta seoskim zajednicama. U velikom broju bosanskohercegovačkih sela danas da gotovo i nema mlađe generacije, a tamo gdje i ima postoji opasnost od senilizacije u budućnosti. U tom smislu, odgovorni turizam može poslužiti kao mehanizam da do ovoga ne dođe, a sve preko razvijanja mreže aktivnosti čije bi glavne veze držali mladi ljudi.
Također je potrebno istaći i mogućnost prelaska granica koje otvara ovaj oblik turizma. Ovdje mislimo kako na administrativne granice ali i one imaginarne nastale kao rezultat dugogodišnjeg političkog inženjeringa dominantnih ideoloških aparata. Odgovorni turizam nosi potencijal ponovnog uspostavljanja onih veza koje su dugo razvijane na ovim prostorima a koje su nasilno prekinute. Odgovorni turizam nam pruža novu ideologiju razumijevanja i povezivanja ali ne u cilju povezivanja različitosti nego u cilju razumijevanja jedinstva i sklada životne sredine unutar koje su ljudski odnosi važna karika.
Odgovorni turizam kao odnos spram životne sredine
Ono što na poseban način odvaja odgovorni turizam od ostalih oblika ove grane ekonomske djelatnosti jeste odgovornost spram prirodne sredine. Odgovornost u smislu da niti jedan kontakt pojedinca ili grupe sa tom sredinom ne dovede u pitanje njen razvoj u budućnosti. Odgovornost na ovom mjestu također podrazumijeva i težnju i poduzimanje aktivnosti da se onemoguće određene prijetnje uništavanja prirodne sredine. Ono što se nameće kao pitanje jeste to da li je moguće misliti u ovom pravcu s obzirom na usporen ekonomski oporavak, političku nestabilnost i fragmentirano administrativno uređenje koje karakterišu "demokratije u nastajanju"? Dilema nastaje prije svega jer ono čemu danas svjedočimo kada je u pitanju ponašanje pojedinaca, ali i zajednica i ekonomskih subjekata, jeste tendencija da ih izrazito teške ekonomske okolnosti, kao i siromaštvo, odvode u 'neodrživo ponašanje'. Izbor je danas na strani kratkoročnih ekonomskih interesa a ne na strani dugoročne održivosti životne sredine i društveno-ekonomskog razvoja.
Nadalje, naše rijeke polako postaju samo otpadne vode našeg nemara, i zajedno sa šumama, sirovine kratkovidnih privrednih planova. Kao nikad do sada suočavamo se sa problemom očuvanja prirodnog okruženja, što je preduslov za razvoj turističke djelatnosti. Razvijanje infrastrukture koja je neophodna za razvoj odgovornog turizma spada u one aktivnosti koje bi vodile dugoročnom održivom razvoju, i svi koji prepoznaju njen značaj moraju dati prilog ovom razvoju. A zanemariti utjecaj naših aktivnosti na prirodnu sredinu jednako je kao i zanemariti utjecaj na naše zdravlje i kvalitet života.
Odgovorni turizam kao ekonomska aktivnost
Kada je odgovorni turizam u pitanju svakako treba naglasiti i ekonomsku dobit koja se uz njega veže. Nedvojbeno je da ona zavisi od karaktera ponude te njene promocije. Ono što je ovdje važno istaći jeste da potencijal za razvoj odgovornog turizma ne leži samo u super-atraktivnim i senzacionalnim područjima. To je baš ono što odvaja odgovorni turizam od konvencionalnog turizma. Naime, bilo koje mjesto i područje nosi turistički potencijal jer odgovorni turisti na koje računamo ne idu tragom senzacije i spektakla nego tragom upoznavanja društveno-prirodnih ambijenata koji su specifični svaki na svoj način. Posavina je ambijent koji je jednako zanimljivi i bogat kao i obronci Dinarskog masiva ili obala Jadranskog mora. Ono što ih razlikuje jeste nivo razvijenosti infrastrukture koja će podržati razvoj odgovornog turizma.
Na samom kraju, kada je u pitanju ekonomska strana odgovornog turizma, treba posebno naglasiti potencijal koji on nosi za ravnomjernu raspodjelu ekonomske dobiti. Dominantna forma turizma danas ne dozvoljava da dobit od turizma curi iz kesa velikih hotelijera, velikih operatera i vlasnika turističkih centara. Ovo se nužno mora promijeniti jer ukupan razvoj lokalnih zajednica, sela prije svega, zavisi od oslanjanja na turizam kao privrednu granu. Odgovorni turizam im daje šansu za to.
IC 2230
IC 2230 (također poznat kao PGC 22944) je kompaktna galaksija koja je udaljena oko 351 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Rak. Najveći prečnik je 0,30 (31 hiljada sg) a najmanji 0,2 uglovnih minuta (20 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Stephane Javelle 11. februara 1896. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Lazar Drljača
Biografija
Rođen je 10. oktobra 1882. godine u zaseoku Blatna kod Bosanskog Novog, u porodici seljaka Mihajla Drljače. Bez obzira na vlastito siromaštvo, roditelji su odlučili da ga školuju. U Sarajevo dolazi 1896. godine gdje završava bravarski zanat. Godine 1906. polaže završni ispit na Tehničkoj srednjoj školi na građevinskom odjeljenju. Prijemni ispit na Bečkoj akademiji likovne umjetnosti Drljača polaže u oktobru 1906. Primljen je kod profesora Christiana Griepenkerla. 1911. godine dobija poziv i učestvuje na međunarodnoj izložbi u Rimu.
Drljača, suočivši se sa životom 1883. godine (na drvenom biljegu iznad slikarevog groba pisalo je da je u život ušao 1882.), iz zaseoka Blatine kod Bosanske Krupe krenuo je u egzistencijalnu i stvaralačku avanturu. Sarajevo je glavni grad Lazareve rane mladosti, potom austrougarski Beč, mediteranski Rim, a onda, zna se, Pariz, na Rue Descartes 11. Od osam pariskih godina, tri prve su fovističke, i životom i slikarski (Drljača ima atelje, istražuje Luvr), pet narednih su tajnovite, tako da u zavičaju ništa ne znaju o svom Lazaru. Tek 1919. pročulo se da je, južnije, u Italiji, bio u logoru interniraca.
Prije nego je 1931. definitivno postao zatočenik planinske ljepote, Drljača intenzivno putuje. Najprije se odmetnuo od zavičaja, uputivši se drvenom dvokolicom u Sarajevo, potom - niz Hercegovinu, sa stvaralačkim izletima u dolinu rijeke Drine, do Mostara i pod Durmitor.
Slikao je tako da je izazivao divljenje poznavalaca umjetnosti širom svijeta, izlagao je po Evropi, a sam je jednom prilikom rekao da slika zato što to voli, a izlaže samo zato da preživi.
Cijeli život je proživio izuzetno oskudno, ali je bio prava riznica duhovnog bogatstva. Posebno se mora naglasiti njegov specifični odnos sa prirodom. On je živio u prirodi, slikao motive iz prirode, iako je imao izvanredne uspjehe sa svojim jako upečatljivim portretima. Na Drljačinim rijetko sačuvanim uljanim radovima najbolje se vidi snaga umjetnikovog ekspresionizma. Nakon dugih lutanja po svijetu, progonstva na Sardiniji gdje je proveo 4 godine u toku prvog svjetskog rata, vratio se kući u selo Blatna.
Četiri godine je živio slobodno, nesputano, u prirodi i od onoga što mu je ona davala. Otkrio je potpuno novi svijet, svijet izvan civilizacije i osjećao se puno bolje nakon svih godina potucanja i patnji koje su ostale iza njega. To vrijeme će postati presudno za njegov dalji život.
U rano proljeće 1930. godine u dvokolici (ćeze) koju je sam napravio, Lazar Drljača prvi put stiže u Konjic, a 1931. godine definitivno odlučuje da se naseli na Boračkom jezeru. Do drugog svjetskog rata živio je u Šantićevoj vili, ali u toku drugog svjetskog rata silom prilika seli u planinsku kolibu u Kotaradžama.
Poratno razdobije, koje nije u Drljači umjelo da prepozna umjetnika, "prekvalifikovalo" ga je u šumskog radnika, pa u kosca. Počeo je da "gine od tereta životnoga". Nakon požara koji je 1946. godine izbio u toj kolibi, izgorjele su sve njegove slike, osim jedne.
Lazar se seli u kolibu u Jažvama na Borcima, da bi mu kasnije opštinske vlasti iz Konjica dodijelili Šantićevu vilu u kojoj će živjeti do smrti 1970. godine. Gubitak najvećeg dijela svog slikarskog opusa u požaru, slikar nikada nije prežalio, jer najplodniji slikarski period nestao je u trenu. O svom životu na obroncima planine Prenj, na obali Boračkog jezera u čistoj i prelijepoj prirodi Boraka, sam Lazar je govorio: Sam je pravio boje za svoje slike od prirodnih materijala koje je nalazio po planini Prenj.
Uskoro će se, godine 1970., smrt potpisati ispod njegovog života, koji kao da je stao u onaj epitaf sa stećka: "Dokle bih, pošteno i glasovito bih".
Lazar Drljača umro je 13. jula 1970. godine u 9:30 sati. Još davne 1932. godine za sebe je rekao: Njegova jedina želja je bila da bude sahranjen kao Bogumil, a na grobove Bogumila stavljaju se stećci.
Djelo
Mijenjajući mjesta življenja, mijenjao se i slikar, susretao sa različitim slikarskim poetikama, profilirajući sopstveni stil.
Kinesko pismo
Broj znakova je oko 47 000, ali dovoljno je poznavati 3000-4000 znakova za komuniciranje, ostali znakovi se rijetko koriste, a neki su ostaci iz prošlosti. Pojedini znakovi predstavljaju jednostavne elemente (riječi-korijene) kineskog jezika, dok se složenice dobivaju grupiranjem znakova onih elemenata od kojih su sastavljene. Tokom historije, kinesko pismo se mijenjalo i razvijalo. Smatra se, da je staro više od 3000 godina. Najstariji zapisi su: "Pismo proročanskih zapisa na kostima" iz vremena dinastije Shang i "Pismo na bronzanim predmetima". Do danas je došlo do pojednostavljenja pisma (značajna reforma izvršena je 1955. godine), na način da se neki pojmovi upotrebljavaju kao slogovi, pa se mogu udruživati, što omogućava brže čitanje i pisanje. Pismo se razvijalo u više faza; početnom fazom se smatra slikovna faza koja u sebi nosi dosta slikovnosti. S vremenom, stilizacijom, brzinom pisanja i upotrebom kista za pisanje, dolazi do razvoja pisma u svojim tipičnim oblicima. Za kineski znak specifična je kvadratičnost, odnosno svaki znak zauzima jedan kvadrat pri čemu su svi kvadrati jednaki. Pismo ima vrlo uredan raspored pisanja kako po horizontali, tako i po vertikali, i čita se sa lijeva na desno. Umjetnost ispisavanja kineskog pisma obično s crnom tintom zove se kaligrafija.
Lazar Drljača
Djelo
"Tri konjanika" su iz slikarevog pariskog perioda. Meštar je sad u fovizmu, tom "derivatu" evropskog ekspresionizma. Konjanici odlaze od nas, u sliku, u neizvjesnost - dva minareta "zabodena" u nebo su im izgleda orijentir. Disperzija boja kojima je naslikano nebo također pojačava dramu odlaska "junaka" slike.
Tokom 1920-ih Drljača "ide" prema akvarelu, hvatajući u zamku slike impresije, ponajviše iz Italije, "Na putu iz Firence za Viterbo", "vjenčavajući nebo i zemlju", rečeno blejkovski. Kroz Drljačine akvarele "protiču" Una, Neretva, pokatkad i Radobolja. Mlinovi su također često u "fokusu" akvarela, očito u vizuelnom "srodstvu" sa kolibama koje su bile dom slikaru. Rustikalni su pejzaži u koje bismo da se naselimo. Tek pokatkad borovi, u paru kao uskličnici sa akvarela nas opominju na okrutnosti egzistencijalnog kruga. Odmah tu negdje su i "Capineri", čiju je gotovo sizifovsku dramu Drljača "ispričao" u četiri akvarela.
Slikar je s planina bojama silazio i u gradove na mostove. Akvarelima se pripremao za tu novu "kolorističku ekstazu", prepoznatljivu na slikama koje su ekspresionistički odgovor na stvaralački susret sa mostarskim i konjičkim starim mostom. Na tim slikama Drljača se upravo nije priklonuo nego je u "zavadi" sa tzv. "kolorističkim realizmom", napravivši otklon od "prepisivanja" stvarnosnog. Boje su ozvučene, stihijnost prirode ukroćena arhitektonikom mostova - to je svojevrsna slikarska sinestezija: slikama "šumi" Neretva.
"Koloristički košmar" bit će uslikan i u portrete, one kasnije, "kopernikanske", sa izvariranim likom tog astronoma s kojim će se Drljača "družiti" decenijama, čak do pred smrt. Nije li slikar svoje "emotivne pejzaže" posuđivao ovom renesansnom Poljaku?
I portret majke sa djecom, iz godine 1968., viđen nedavno kod slikarevog "pobratima", bivšeg lugara s Boraka Andrije Anđelića, sveden je na slikanje brižnosti, emocija. Otud i asketizam, prigušenost boja, priklonuće ka odgonetanju "panike tijela", intimitetu, mentalnoj drami čovjekovoj.
Drugi o Lazaru Drljači
Vojislav Vujanović u Sarajevu na konferenciji za novinare održanoj u prostorijama Prosvjete povodom 110-e godišnjice postojanja.
Posušje
Posušje je naseljeno mjesto i središte istoimene općine u Zapadnohercegovačkom kantonu, jugozapadnom dijelu Bosne i Hercegovine.
Klima
U donjem posuškom kraju prelamaju se izmijenjena jadranska i pretplaninska-martimna klima. Ljeta su vruća i sušna, a ljetne noći ugodne, sa srednjom julskom temperaturom od oko 20 °C. Zime su oštre i vjetrovite, snijeg pada svake zime, prosječna januarska temperatura je oko 1 °C, te prosječna godišnja 10,6 °C. Sjeverno od gradskog posuškog naselja prevladava pretplaninska-martimna klima, a na području Blidinja i planinska.
Historija
Ime Posušja označuje sušni kraj, što je i bilo temeljno obilježje ovog kraja kroz vijekove.
Predhistorijsko doba
Iz razdoblja željeza na prostoru općine Posušje postoji čitav niz gradina, tipičnih naselja Dalmata, a preko današnjeg Posuškog i Virskog polja zasigurno je išao važan trgovački put od trgovačke luke Narona (Vid kod Metkovića) do glavnog Dalmatskog centra Delminium u Duvanjskom polju. U prilog ovoj činjenici svjedoči novac "Drahma Dyrahija" pronađen u Viru, a ugledni arheolog Zdravko Marić je ustvrdio da se u Viru nalazi jedno od najvažnijih kulturnih nalazišta cijele dalmatske zemlje. Drugi ugledni arheolog Borivoj Čović, područje je Posušja, svrstao u "centralno ilirsko područje".
Posušje u rimsko doba
Rimljani su kao praktičan narod, nakon što su zauzeli ove krajeve, svoja naselja razvijali u blizini prijašnjih ilirskih naselja. Naselja su povezivali svojim poznatim cestama čiji su rijetki ostaci danas vidljivi na prostoru općine Posušje. Kao siguran i potvrđen pravac dokumentirana je rimska cesta Gradac – Tribistovo – Poklečani – Petrovići. S druge strane po tvrdnjama arheologa Ballifa i Carl Patscha, Vinjani su bili važno cestovno čvorište. Iz Vira, kao siguran ucrtan je cestovni smjer ispod Zavelima ka Vinici i dalje prema Aržanu.
U vrijeme Rima na prostoru čitave općine Posušje postoje naselja, utvrde i grobišta. Od naselja je, po svemu sudeći bio najvažniji Gradac, gdje su postojale dvije utvrde i naselje, te poznata kasnoantička kršćanska bazilika (IV. – V. vijek), dok je na prostoru Čitluka, u Dočićima, postojala rimska Vila Rustika. Na prostoru Čitluka, u blizini Orlovog kuka, također se nalazila rimska tvrđava kao i u Plišivici na Vinjanima, dok je u Viru takva utvrda bila na lokalitetu Gradina iznad Glavice. U Tribistovu su se nalazile dvije rimske utvrde kao i u Sutini u Rakitnu, dok je u Petrovićima postojala utvrda i bazilika. Na prostoru Zagorja su pak pronađeni novci careva Konstantina I. i Valensa.
Srednjovjekovna Bosna
U 7. vijeku su se na historijskoj pozornici pojavili Slaveni, koji na jugu osnivaju svoje prve kneževine, a zatim u vrijeme Tomislava i moćnu Kraljevinu Hrvatsku. Posušje je kao i čitava Hercegovina u ovo vrijeme pripadao Kraljevini Hrvatskoj o čemu između ostalog svjedoče i starohrvatski grobovi oko ranokršćanske bazilike u Gracu. Treba ipak upozoriti na mizerna istraživanja vezana za razdoblje ranog srednjeg vijeka u Posušju. U kasnijim razdobljima, razvijenog i kasnog srednjeg vijeka, Posušje je uglavnom pripadalo velikaškoj obitelji Nelipića iz Sinja, a njihova vlast se vjerovatno nad ovim krajem povremeno mijenjala sa hrvatskom bosanskom vladarskom obitelji Kotromanića. Tako se i ime Posušje u pisanim dokumentima prvi put spominje 1378. godine u opisu sabora koji je sazvala Margareta, udovica plemića Ivana Nelipića kojeg je vlasništvo bilo i Posušje. Drugi put se Posušje spominje 1403. godine u jednom dokumentu vezanom za trgovačke odnose Dubrovčana i Bosne. Značajan je treći spomen Posušja iz 1408. godine u jednoj povelji bosanskog kralja Ostoje gdje se Posušje naziva Župom. Tom prilikom kralj je Ostoja Posušje darovao plemićkoj obitelji Radivojevićima. Kasnije vrijeme vezano je za slabe bosanske kraljeve i moćnog hrvatsko-ugarskog kralja Žigmunda Luksemburškog, te za otpor hrvatskog plemstva prema istom kralju. Feudalna anarhija razdirala je hrvatske krajeve, pa su Osmanlije prilično lako 1463. godine zauzeli Bosnu.
Osmansko doba
Prvi spomen Hercegovačkog sandžak potiče iz jedne vijesti s kraja februara 1470. godine, sa osmanskim osvajanjima širio se i prostor ovog sandžakata koji je bio u sastavu Rumelijskog ajaleta sve do 1580. godine kada je ušao u sastav tada novoosnovanog Bosanskog pašaluka i tako ostao do 1833. godine. Sandžake su Osmanlije dalje dijelili na manje upravne oblasti, kadiluke i nahije. I u posuškom kraju zavedena je uprava kao i ostalim dijelovima Osmanskog carstva, sva zemlja postala je vlasništvo sultana koji ju je dijelio svojim zaslužnicima. Iz tog razdoblja potječe i ime naselja Čitluk. Posuški kraj je za kasnijih oslobodilačkih ratova tokom 17. vijeka, postao graničnim područjem između Osmanskog carstva i Venecije, i kao takav je zadobijao velike rane.
Austro-ugarsko doba i 20. vijek
1878. godine, nakon hercegovačkog ustanka protiv Osmanlija u kojem je učestvovao i posuški kraj, i nakon Berlinskog kongresa, austrougarska vojska, koju su većim dijelom činili Hrvati, a vodili su je i generali Josip Filipović i Stefan Jovanović, zauzela je Bosnu i Hercegovinu. Austrougarska je uspostavila najprije protektorat a zatim je 1908. izvršila i aneksiju Bosne i Hercegovine. Austrougarska vlast je radila na poboljšanju privrednih prilika u zemlji isto kao i na razvoju školstva. Tako je 1886/87. otvorena Osnovna škola Rakitno u Poklečanima, Osnovna škola u Viru počela je s radom školske 1903/04, nalazila se iznad Megdana, kasnije su otvarane škole u Posušju, Gracu i ostalim naseljima. Posebne zasluge za opismenjivanje posuškog stanovništva ima fra Didak Buntić. 1939. godine sporazumom Cvetković-Maček stvorena je Banovina Hrvatska u koju je ušao i posuški kraj. Za vrijeme NDH 1941-1945, područje današnje općine Posušje podijeljeno je između dviju velikih župa; Velika župa Hum i Velika župa Lašva-Pliva.
Kultura
Na ovom području nalazi se dosta kulturno-historijskih spomenika, među kojima se ističu stare gradine iz neolita i ilirskog doba, Rimska utvrda u Gracu, ostaci rimskih cesta, preko 20 latinskih natpisa na kamenu, Ranokršćanska bazilika iz IV. vijeka, otkrivena i konzervirana 1971 –76, i skoro u svakom selu po najmanje jedna nekropola sa stećcima kao srednjovjekovnim nadgrobnim spomenicima. U Rastovači kraj Posušja rođen je fra Grgo Martić, poznati franjevac i glasoviti pjesnik, koji se proslavio svojim Osvetnicima, Posvetnicima i Zapamćenjima. Glasovit je i njegov prosvjed, pročitan na Berlinskom kongresu: ”... čujemo da Srbija ište Bosnu za se, mi katolici uopće protiv toga ustajemo, budući da Srbija iza sedamdeset godina svoje uprave u svojoj zemlji nije napredovala, a drugo osobito što je tako intolerantna prema katoličanstvu, da dosada nije dozvolila izgraditi nijednu katoličku crkvu, nego i sada u Beogradu tiha se sveta misa služi u jednoj sobi u konzulatu austrijskom. Zato protestiramo”. U posuškom kraju rodio se i fra Petar Bakula, graditelj, pisac i znanstvenik. Ovaj je duhovnik napisao 27 djela, od kojih je najpoznatije Topografsko-historijsko šematizam franjevačke kustodije i apostolskog vikarijata u Hercegovini za godinu gospodnju 1867.
Nacionalni spomenici
Na listi nacionalnih spomenika Bosne i Hercegovine za općinu Posušje se nalaze sljedeći spomenici:
Župe
Danas se na području općine Posušje nalazi 7 župa od kojih u 4 djeluju svjetovni svećenici a u 3 franjevci. Vanjske granice župa uglavnom se poklapaju sa administrativnim granicama općine Posušje.
Turizam
Prirodne ljepote Posušja su: visoka planinska ljepotica Čvrsnica (2.228 m) s obroncima te endemima, među kojima se ističe Hendel-Mezettijeva mišjakinjica iz porodice karanfila, Blidinjsko jezero (1.200 m.), Masna Luka s više bistrih planinskih izvora i prekrasnom jelovom i borovom šumom, akumulacija Tribistovo, Brina – zanimljiv krški te donedavno čovjeku nepristupačan kanjon Ričine – i izvor Žukovice u Zagorju. Područje oko Blidinjskog jezera nalazi se u sastavu Parka prirode. Pored toga ovaj se kraj nalazi u zaleđu Jadranskog mora i ima tipično planinsko područje oko Blidinjskog jezera s fascinirajućim planinskim obroncima te bogatim lovištem.
İctimai Television
İctimai Television ( “Javna televizija”), ili İTV, je javni televizijski kanal u Azerbejdžanu. Zvanično je počeo da se emituje 29. avgusta 2005. godine nakon što je osnovan zakonom početkom 2004. godine, kao prvi nezavisni javni emiter u Azerbejdžanu. Kanal se nalazi u Bakuu.
Organizacija
İTV se prvenstveno finansira putem reklama i državnih plaćanja. Zakon iz januara 2004. o stvaranju kanala zahtevao je da finansiranje dolazi iz televizijske pretplate počevši od januara 2010. godine, ali ovaj deo zakona trenutno tek treba da se primeni od July 2022 godine.
Kanalom upravlja Javna televizijska i radiodifuzna kompanija, koji se sastoji od devetočlanog vijeća čije članove odobrava predsjednik Azerbejdžana i generalnog direktora kojeg bira vijeće, a odobrava ga i predsjednik.
Kompanija takođe upravlja javnom radio stanicom İctimai Radio koja je počela sa emitovanjem 10. januara 2006. Ovaj aranžman, kao i nastavak državnog finansiranja, bili su predmet kritike od strane nevladinih organizacija na osnovu toga da je kanal možda previše blisko povezan sa vladom da bi bio potpuno nezavisan i nepristrasan.
Programiranje
İTV je postao član Evropske radiodifuzne unije 5. jula 2007. godine, što joj je omogućilo da učestvuje u događajima kao što je takmičenje za pesmu Evrovizije, na koje je prvi put učestvovalo 2008. godine. Nakon pobjede Azerbejdžana na Eurosongu 2011., İTV je bio domaćin takmičenja 2012. u Bakuu.
Emiter je takođe trebalo da bude domaćin Trećeg plesnog takmičenja Evrovizije u Bakuu, ali je ovaj događaj odložen na neodređeno vreme zbog nedostatka učesnika.
Svjetska trgovinska organizacija
Svjetska trgovačka organizacija (skraćenica WTO od engl. World Trade Organization; franc. Organisation mondiale du commerce; Organización Mundial del Comercio) je međunarodna organizacija koja predstavlja institucionalni i pravni okvir multilateralnog trgovačkog sistema u područjima carina i trgovine robama, uslugama i intelektualnom vlasništvu. Osnovana je i službeno je otpočela s radom 1. januara 1995. godine.
Sjedište Organizacije je u Ženevi (Švicarska), a ukupno broji 159 država članica. Generalni direktor organizacije je Roberto Azevêdo (od 2013. godine).
Razvoj
Jedna od ideja Konferencije u Bretton Woodsu bio je pokušaj stvaranja Međunarodne trgovačke organizacije (ITO - International Trade Organization) kao specijalizirane agencije UN, putem koje bi stvorila pravila i načela međunarodne trgovine. Predstavnici država na UN-ovoj Konferenciji u Havani o trgovini i zapošljavanju 1948. godine složili su se oko Povelje ITO, ali njezinu ratifikaciju zaustavio je Kongres SAD, što je dovelo do propasti ITO kao institucije. Inicijalni nacrt Povelje ITO bio je ambiciozan, nadilazio je pravila svjetske trgovačke discipline budući je predviđao pravila u područjima zapošljavanja, međunarodnih investicija, usluga, restriktivne poslovne prakse.
Neuspjeh ITO rezultirao je pristupanjem 23 (od inicijalno 50 čija je namjera bila utemeljenje ITO) države Općem sporazumu o carinama i trgovini (GATT) u Ženevi. GATT-om je pokrenuta postupna trgovačka liberalizacija i uklanjanje protekcionističkih mjera u trgovini robom koje su predstavljale ostavštinu iz 30ih godina 20. vijeka. Sve do 1994. godine, tokom 47 godina i kroz četiri runde pregovora (Dillon runda (1960. - 1961. godine), Kennedy runda (1964. - 1967. godine), Tokyo runda (1973. - 1979.) i Urugvajska runda (1986. - 1994. godine)), GATT-om je stvaran multilateralni trgovinski sistem, koji je 1995. godine prerastao u Svjetsku trgovinsku organizaciju.
Formalno utemeljenje WTO proizlazi iz Urugvajske runde koja je uspješno okončana Ministarskom konferencijom u Marakešu (Maroko) 1994. godine. Deklaracijom iz Marakeša od 15. aprila 1994. godine utemeljena je WTO kao međunarodna organizacija koja je u svoju strukturu ugradila dotadašnji Opći sporazum o carinama i trgovini, ali je svoju nadležnost proširila na dva druga nova područja – trgovinu uslugama (GATS) i intelektualno vlasništvo (TRIPS).
Hronologija
Ministarskom konferencijom 2001. godine u Dohi (Katar) pokrenuta je nova runda multilateralnih trgovinskih pregovora (Doha runda), čime će nadležnost WTO biti dodatno proširena područjima ulaganja i zaštite okoliša (tzv. Singapurska područja).
Cilj i načela WTO
Temeljni cilj WTO je postizanje održivog rasta i razvitka privrede, opće dobrobiti, liberalnog trgovačkog okruženja, te doprinos postizanju bolje saradnje u vođenju svjetske ekonomske politike. Stoga, djelovanje WTO fokusirano je na stvaranje: otvorenog i ravnopravnog sistema trgovinskih pravila, progresivne liberalizacije i eliminacije carinskih i necarinskih prepreka trgovini robama i uslugama, uklanjanje svih oblika protekcionističkih mjera i diskriminatornih tretmana u međunarodnim trgovačkim odnosima, integraciju nerazvijenih i zemalja u razvoju, te tranzicijskih zemalja u multilateralni sistem i postizanje maksimalno mogućeg stepena transparentnosti trgovačkog multilateralnog sistema.
WTO sporazumi sadrže nekoliko osnovnih načela kojima je cilj stvaranje multilateralnog liberalnog trgovinskog sistema i obuhvaćaju:
NGC 1086
NGC 1086 (također poznat kao IRAS 02447+4102, MCG 7-6-71, PGC 10587 i UGC 2258) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 186 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Perzej. Najveći prečnik je 1,50 (81 hiljada sg) a najmanji 1,0 uglovnih minuta (54 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio Lewis Swift 20. augusta 1885. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Umbilicus Urbis
mini|desno|300px|Pogled na ostatke Umbilicus Urbisa Umbilicus Urbis (fonol.:Umbikulus urbis) (Umbilicus Romanae) je mjesto kružnog hrama na sjeverozapadnom kraju Rimskog foruma koji je bio simboličan centar grada Rima u doba rane rimske republike od 6 vijeka p. n. e. U 4. vijeku n. e. na mjestu Umbilicus Urbis-a je od cigle izgrađen trodijelni cilindrični hram. Ime na latinskom znači "pupak grada".
Nodar Kumaritašvili
mini|desno|Mjesto u Whistler-u, gdje je postavljen memorijal za Nodar Kumaritashvili-ja mini|desno|Mjesto u "Whistler Sliding Centre" gdje je Nodar Kumaritashvili doživio fatalnu nezgodu. Nodar Kumaritashvili (Gruzijski ნოდარ ქუმარიტაშვილი); 25. novembar 1988. – 12. februar 2010.) je bio gruzijski sanjkaš koji se takmičio od 2008. godine. Plasirao se na 55. mjesto na takmičenju Luge World Cup, održanom 2008-09 godine. Kumaritishvili je doživio fatalnu nesreću tokom treninga pred samo otvorenje Zimskih olimpijskih igara u Vancouveru, Kanada, 2010. godine.
Naknadni događaji
Olimpijski tim Gruzije je najavio da možda neće biti ni na otvaranju i da je moguće povlačenje sa Igara. Naknadno je Nikolos ministar sporta i kulture Gruzije, objavio da će tim ostati u Vancouveru na igrama posvećujući svoje napore svom stradalom prijatelju. Ostalih sedam članova tima su na ceremoniji otvaranja nosili crne trake oko ruke i ostavili među sobom prazno mjesto u znak počasti. Također su napustili stadion nakon procesije učesnika. Minutom ćutanja je iskazana počast poginulom sportisti, tokom ceremonije otvaranja.
Organizatori sanjkaškog takmičenja očekuju da se takmičenje nastavi, kako je i bilo planirano, 13. februara, a nakon dogovora sa vođama nacionalnih timova. Međunarodni olimpijski komitet još uvijek može otkazati takmičenje. Međunarodna sanjkaška federacija FIL je na stanovištu da je do nesreće došlo Nodarovom greškom, te da nije izazvana nesigurnom stazom. Predsjednik FIL-a Josef Fendt je ranije izjavio da je došlo do greške u projektovanju staze. Objavljeno je da će u svrhu prevencije, zid na izlazu iz krivine 16 biti povišen, i da će ledeni profil biti prilagođen. 13. februara je gruzijski predsjednik izjavio da će Gruzija sagraditi bob-sanjkašku stazu u čast i spomen na Nodara Kumaritashvili-ja. Predsjednik je rekao da to što se desilo, neće uplašiti nove sportiste, nego, naprotiv, da će ih privući u ovaj sport.
Teorija skupova
Teorija skupova je matematička teorija skupova, koji predstavljaju kolekcije apstraktnih objekata. Obuhvataju svakodnevnu notaciju skupa, kao što je ona uvedena u osnovnoj školi, kao kolekciju objekata, te pripadne koncepte elemenata i članstva takvih kolekcija. U većini modernih matematičkih formalizama teorija skupova predstavlja jezik opisa matematičkih objekata. Zajedno sa logikom i predikatnim računom predstavlja jedan od aksiomatskih temelja matematike, dozvoljavajući formalnu konstrukciju matematičkih objekata iz nedefiniranih termina "skupa" i "članstva skupa". Predstavlja punopravnu granu matematike, i aktivno je područje istraživačkog rada.
U naivnoj teoriji skupova, skupovi su uvedeni koristeći tzv. samoevidentni koncept skupova kao kolekcija objekata smatranih cjelinom.
U aksiomatskoj teoriji skupova, koncepti skupa i članstva skupa su definirani indirektno postuliranjem određenih aksioma koji specificiraju njihova svojstva. Shodno ovakvoj koncepciji, skupovi i članstva skupa su fundamentalni koncepti poput tačke i crte u euklidskoj geometriji, i nisu sami po sebi definisani.
Profit
Profit direktno označava čisti dobitak, odnosno zaradu, tj. pozitivnu razliku u odnosu uloženo-dobiveno.
Riječ vuče svoje korijene još iz latinskog jezika, gdje je značila "pravljene (ostvarivanje) napretka", a direktno u bosanski jezik dolazi od francuske riječi "profit" - označava pozitivan prihod na investiciju od strane individualca ili poslovne operacije.
Pojam profit se razlikuje od od učenja, tako postoje dva značenja: kapitalistički i marksistički. Danas se uglavnom kapitalističko značenje profita uzima kao valjano.
Regent
Regent (od latinske riječi regens što znači "onaj koji vlada") je osoba izabrana za šefa države umjesto monarha, zbog njegove maloljetnosti, odsutnosti ili onesposobljenosti. Osoba koja vrši dužnosti regenta je zapravo de facto vladar suvereniteta, ali ne i monarh. Razlog za potrebu regenstva može biti i interregnum koji nastane po izumiranju predviđene nasljedne linije, te regent kojeg odredi parlament u tom slučaju vrši dužnosti šefa države dok se ne izabere novi monarh iz jedne od sporednih nasljednih linija. Za regenta se najčešće biraju članovi uže vladareve porodice ili plemići višeg ranga.