cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
FAM76B
Ljudski FAM76B (hFAM76B) je protein od 39 kDa koji sadrži homopolimerne histidinske traktove, signal za ciljanje jedarnih pjega. FAM76B je visoko konzerviraan među različitim vrstama, što sugerira da može imati važnu fiziološku ulogu u normalnim ćelijskim funkcijama. Međutim, nedostatak odgovarajućih alata omeo je proučavanje ovog potencijalno važnog proteina. Kako bi se olakšalo istraživanje bioloških funkcija FAM76B, mišja monoklonska antitijela (MAbs) protiv hFAM76B su generirana korištenjem pročišćenog, prokariotski eksprimiranog proteina hFAM76B. Dobijeno je i karakterizirano šest sojeva MAb specifičnih za hFAM76B. Specifičnost MAb potvrđena je pomoću ćelijske linije FAM76B –/– HEK 293. Dvostruka imunofluorescencija praćena laserskom konfokusnom mikroskopijom potvrdila je jedarnu pjegavost, lokalizaciju hFAM76B, a specifična područja koja su prepoznali različiti MAb dodatno su razjašnjena Western blotom. Zbog visoke konzerviranosti proteinskih sekvenci između mišjeg i ljudsskog FAM76B, pokazano je da MAb protiv hFAM76B reagira specifično s mišjim FAM76B (mFAM76B). Konačno, otkriveno je da se FAM76B eksprimira u normalnim tkivima većine ljudskih organa, iako u različitoj mjeri. MAb proizvedeni u ovoj studiji trebali bi pružiti koristan alat za istraživanje bioloških funkcija FAM76B.
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 339 aminokiselina, a molekulska težina   38.708 Da.
PIGN
Biosintetsko fosfatidilinozitol-glikansko sidro klase N je protein koji je kod ljudi kodiran genom PIGN.
Dužina polipeptidnog lanca je 931 aminokiselina, sa molekulskom težinom od 105.810. .
Aminokiselinska sekvenca
Šljeme
Šljeme je naseljeno mjesto u općini Istočni Stari Grad, Bosna i Hercegovina.
PIGN
C: Cistein D: Asparaginska kiselina E: Glutaminska kiselina F: Fenilalanin G: Glicin H: Histidin I: Izoleucin K: Lizin L: Leucin M: Metionin N: Asparagin P: Prolin Q: Glutamin R: Arginin S: Serin T: Treonin V: Valin W: Triptofan Y: Tirozin
Klinički značaj
Mutacije u PIGN uzrokuju prirođenu dijafragmatsku kilu.
Zgrada Zemaljskog vakufa
Zgrada Zemaljskog vakufa (Rijaseta Islamske zajednice u Bosni i Hercegovini i Vakufske direkcije) i Hadim Ali-pašinog vakufa nalazi se u općini Centar, u Sarajevu, Bosna i Hercegovina. Komisija za očuvanje nacionalnih spomenika, na sjednici održanoj od 11. do 17. sepembra 2007. godine, donijela je odluku da se zgrada proglasi za nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine. Ovu odluku Komisija je donijela u sljedećem sastavu: Zeynep Ahunbay, Amra Hadžimuhamedović, Dubravko Lovrenović (predsjedavajuäi), Ljiljana Ševo i Tina Wik.
Historija
U pogledu samog naziva zgrade, postoje određene kontroverze. Prema članku objavljenom u Novom beharu iz 1933/34, izvršena je zamjena identiteta bosanskog sandžakbega Gazi Ali-paše sa Hadim Ali-pašom, koji je bio egipatski namjesnik, i umro je u Kairu 1560. godine. Po ovom izvoru, naziv Hadim Ali-paša je pogrešan. Pošto je naziv postao dio historije zgrade i dalje se koristi. Gradnja zgrade Zemaljskog vakufa (Rijaseta IZ u BiH i Vakufske direkcije) i Hadim Ali-pašinog vakufa u Sarajevu, završena je 1910. godine. Svrstava se u arhitekturu bosanskog stila. Sastoji se od dva krila, rađena u dvije etape.
Jedno krilo je Hadim Ali-pašin vakuf, a drugo je Zemaljski vakuf. Projektant Hadim Ali-pašinog vakufa, je Josip Pospišil koji je bečkom stručnom časopisu Der Bautechniker 5. januara 1912. godine objavio tekst pod naslovom „O bosanskoj praksi“, i objavljen je 5. januara 1912. godine. Pospišil je tada objavio svoje nacrte i komentare vezane za projektovanje i gradnju Hadim Ali-pašinog vakufa.
Arhitektura
Kraj austrougarskog perioda, u arhitekturi vezan je za pojavu bosanskog sloga koji ima visoke dokumentarne, historijske, ali i umjetničke odlike. Objekat Zemaljskog vakufa (Rijaseta IZ u BiH i Vakufske direkcije) i Hadim Ali-pašin vakufa predstavljaju gotovo čisto ostvarenje ove arhitekture, sa vrlo malo primjesa drugih arhitektonskih izraza.
Gradnjom krila zgrade Zemaljskog vakufa, današnjeg sjedišta Rijaseta IZ u BiH i Vakufske direkcije, ovaj jedinstveni istorijski ansambl je zaokružen. Jednostavan projekat koji, pored prizemlja, nudi tipičan bosanski sprat. Rezultat je građevina jedinstvene arhitektonske i kompozicione cjeline, iako se radi o dva fizički razdvojena objekta unutrašnjom zidnom plohom.
Opis
Objekat je spratnosti P+2 prema ulici Dž. Čauševića i P+3 prema unutrašnjem dvorištu. U pogledu organizacije prostora, prizemlje je rezervisano za javni, poslovni dio, tako da se u prizemlju Hadim Ali-pašinog vakufa nalazi apoteka, uprava apoteke i neki drugi poslovni prostori.
WT1
Protein Wilmsovog tumora je protein koji je kod ljudi kodiran gen WT1 sa kratkog (p) kraka hromosoma 11.
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 449  aminokiselina, a molekulska težina   49.188 Da.
Struktura
Proizvod gene WT1 pokazuje sličnost sa cinkovim prstima sisara rastom reguliranih proteina 1 za odgovor na rani rast (EGR1) i (EGR2) proteina.
Funkcija
Ovaj gen kodira faktor transkripcije koji sadrži četiri motiva cinkovog prsta na C-kraju i prolin / glutamin-bogati domen koji veže DNK na N-terminalu. Ima bitnu ulogu u normalnom razvoju urogenitalnog sistema, a mutiran je u podskupini pacijenata sa Wilmsovim timorom, imenjakom gena. Više varijanti transkripta, koje su rezultat alternativne prerade na dva kodirajuća egzona, dobro su okarakterizirane. Postoje i dokazi o korištenju ne-AUG (CUG) mjesta inicijacije translacije uzvodno i unutar okvira s prvim AUG-om, što dovodi do dodatnih izoformi.
Editiranje RNK
Postoje neki dokazi za editiranje RNK iRNK ljudskogWT1. Kao i kod alternativne prerade ediriranje RNK gena povećava broj izoformi ovog proteina.
Editiranje je specifično za tkivo i razvojno je regulirano. Pokazalo se da je kod pacova ograničeno u sjemenicima i bubrezima. Utvrđeno je da se editiranje ovog genskog proizvoda kod miševa i pacova događa kao i kod ljudi.
Tip editiranja
Mjesto editiranja nalazi se na nukleotidnoj poziciji 839 koja se nalazi u genakom egzonu 6. To uzrokuje promjenu kodona iz prolinskog (CCC) u leucinski kodon (CUC)
Tipovi editirnja su promjene baza uridin u citidin (U u C). Smatra se da je reakcija editiranja amidijacija uridina koja ga pretvara u citidin. Relevantnost ovog uređivanja nije poznata, kao što je enzim odgovoran za ovo editiranje. Područje u kojem se događa kao i na drugim editirajućim mjestima, npr. edititanje ApoB iRNK, je konzervirano. Miševi, pacovi i ljudi imaju konzervirane sekvence koje se nalaze uz bok mjesta editiranja, koje se sastoji od 10 nukleotida prije editiranja i četiri nakon mjesta.
Efekti editiranja
Pokazalo se da editiranje smanjuje represivnu regulaciju transkripcije gena za podsticanje rasta in vitro u usporedbi s needitiranim proteinom. Iako fiziološka uloga editiranja tek treba da se utvrdi, iznijete su sugestije da editiranje može imati ulogu u patogenezi Wilmsovog tumora.
Klinički značaj
Mutacije Wilmsovog gena sopresije tumora 1 (WT1) povezane su s embrionskim malignitetom bubrega, pogađajući oko 1-9 na 100.000 dojenčadi. Javlja se u sporadičnim i nasljednim oblicima. Inaktiviranje uzroka WT1 Wilmsovog tumora i Denys-Drashov sindrom (DDS), što dovodi do nefropatije i genitalnih abnormalnosti. Utvrđeno je da protein WT1 veže čitav niz ćelijskih faktora, npr. p53, poznati supresor tumora. Unatoč imenu, WT1 mutacija nalazi se u samo oko 5-10% slučajeva Wilmsovog tumor. Neki drugi geni povezani s ovom bolešću su BRCA2 and GPC3
Nakon tretmana citotoksičnim lijekovima, serin-proteaza HtrA2 veže se za WT1 i cijepa WT1 na više mjesta.
Koristeći imunohistohemijski tretman, protein WT1 može se dokazati u jedru ćelija 75% mezotelioma i u 93% seroznih karcinoma jajnika, kao i u dobroćudnom mezotelu i jajovodnom epitelu. To omogućava razlikovanje ovih tumora od drugih, sličnih, vrsta raka, poput adenokarcinoma. Antitijela na protein WT1, međutim, također često međusobno reagiraju s citoplazmatskim proteinima u različitim dobroćudnim i zloćudnim ćelijama, tako da se samo jedarno bojenje može smatrati dijagnostičkim.
Mutacija u WT1 uzrokuje predispoziciju za hernije.
Praćenje bolesti
Gen WT1 je prekomjerno eksprimiran u slučaju krvnih malignosti. Ova se činjenica široko koristi za praćenje bolesti – procjene uspješnosti liječenja, kao i relaps ili remisiju nakon liječenja. Poželjno je da se kvantitativna lančana reakcija polimeraze (qPCR) koristi za utvrđivanje nivoa ekspresije WT1. Porast ekspresije WT1 značajno je povezan s progresijom bolesti i relapsima proliferativnog poremećaja. WT1 kao marker koristi se kao "zlatni standard" za praćenje akutne mijeloidne leukemije, ali i drugih krvnih zloćudnih bolesti, kao što je hronična mijeloidna leukemija ili mijeloproliferativni sindrom koji se može manifestirati sa prekomjernim WT1, a u posebnim slučajevima nadziranje WT1 može se koristiti čak i kod pacijenata kojima je dijagnosticiran Taj tip kancera.
Interakcije
Pokazano je da WT1 ima interakcije sa TET2, U2AF2, PAWR, UBE2I i WTAP. U kombinaciji sa drugopomenutim, WT1 aktivira steroidogeni faktor 1
UEFA Kup pobjednika kupova 1993/1994.
UEFA Kup pobjednika kupova 1993/1994. je bilo 34. izdanje klupskog nogometnog takmičenja kojeg je organizirala UEFA.
Takmičenje u 34. izdanju UEFA Kupa pobjednika kupova igrano je od 15. augusta 1993. do 4. maja 1994. godine. Arsenal je u finalu rezultatom 1–0 bio uspješniji od Parme te osvojio prvi put UEFA Kup pobjednika kupova u historiji. Gol u finalu postigao je Alan Smith u 22. minuti utakmice. Finalna utakmica odigrana je na stadionu Parken u Kopenhagenu. Glavni sudija finalne utakmice bio je Václav Krondl. Najbolji strijelci sa pet postignutih golova u cjelokupnoj sezoni bili su Ivajlo Andonov, Alon Mizrahi, Ulf Kirsten i Eoin Jess.
Baške Oštarije
Baške Oštarije su naseljeno mjesto u sastavu općine Karlobag, Ličko-senjska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazile su se u sastavu stare općine Gospić.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Baške Oštarije su imale 27 stanovnika.
Afrički kup nacija 1962.
mini|desno|260px| Ekipe učesnice i njihove pozicije na Afričkom kupu nacija 1962. Afrički kup nacija 1962. je bilo treće kontinentalno nogometno takmičenje Afrike. Prvenstvo se odigralo u Etiopiji od 14. do 21. januara 1962. godine. Na turniru je učestvovalo četiri ekipe. Na kraju prvenstva Etiopija je prvi put u svojoj historiji osvojila šampionsku titulu. Drugo mjesto je osvojila Ujedinjena Arapska Republika a treće Tunis. Mengistu Worku i Badawi Abdel Fattah su bili najbolji strijelci prvenstva sa tri postignuta gola.
Baške Oštarije
Stanovništvo
Napomena: ''Do 1900. iskazivano pod imenom Oštarije. Sadrži podatke za naselja Sušanj Cesarički od 1857. do 1880., Crni Dabar, Došen Dabar i Ravni Dabar u 1869. i 1880. te Vidovac Cesarički u 1869., 1880. i 1900.''
Afrički kup nacija 1962.
Ekipe učesnice
Na Kupu nacija je učestvovalo četiri ekipe članice CAF-a :
Baške Oštarije
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Baške Oštarije je imalo 48 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Cesarica
Cesarica je naseljeno mjesto u sastavu općine Karlobag, Ličko-senjska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Gospić.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Cesarica je imala 123 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Cesarica je imalo 115 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Fakultet za saobraćaj i komunikacije u Sarajevu
Fakultet za saobraćaj i komunikacije je visokoškolska ustanova i članica Univerziteta u Sarajevu. Fakultet je osnovan 1977. godine i organizuje studije i i II ciklusa.
I ciklus
Prvi ciklus studija traje tri godine (šest semestara) od kojih su prva tri semestra zajednička za sve smjerove. Nastava je organizovana na dva odsjeka i šest smjerova:
II ciklus
Drugi ciklus studija koji je organiziran prema principima bolonjskog procesa i traje 4 semesta Studij na ovom ciklusu se odvija ma dva odsjeka i šest smjerovaa identična I ciklusu studija čime je ispunjen uslov o vertikalnoj prohodnosti svih studijskih programa.
Carigradski mir
Carigradski mir može se odnositi na:
Sjevernobanatski upravni okrug
Sjevernobanatski upravni okrug se nalazi u sjeverozapadnom dijelu Vojvodine i prostire se na 2329 km2. Obuhvata sedam općina sa ukupno 147.770 stanovnika (2011). Sjedište upravnog okruga se nalazi u Kikindi. Na sjeveru graniči sa Mađarskom, na istoku sa Rumunijom, na jugu sa Srednjobanatskim okrugom, na jugozapadu sa Južnobačkim okrugom te na zapadu sa Sjevernobačkim okrugom. Ime je dobio po geografskoj regiji Banat. Međutim, kao što i ime pokazuje, područje okruga obuhvata samo sjeverni dio srbijanskog Banata, koji se inače prostire sve do Mađarske i Rumunije.
Administrativna podjela
Sjevernobanatski upravni okrug obuhvata sedam općina.
Privreda
Kikinda je, kao sjedište kompanije Toza Marković, najstarijeg proizvođača gline u Evropi, centar srbijanske industrije građevinskog materijala od gline. Važan privredni objekat predstavlja livnica Kikinda. Prijašnji najveći srbijanski izvoznik drobilica se danas, nakon što ga je kupio slovenski Cimos, bavi proizvodnjom dijelova za automobilsku industriju.
Demografija
Prema popisu stanovništva iz 2011. godine Srednjobanatski upravni okrug ima 146.690 stanovnika, dok gustoća naseljenosti iznosi 63 stanovnika/km2. Prosječna starost stanovništva iznosi 42,59 godina. Najmlađu populaciju ima Kikinda (42,39 godina), dok najstariju ima Čoka (43,54 godina). Sjevernobanatski okrug je, zajedno sa Sjevernobačkim okrugom, jedan od dva okruga sa mađarskom većinom.
Etnička struktura okruga je sljedeća:
Studenkovići
Studenkovići su naseljeno mjesto u općini Istočni Stari Grad, Bosna i Hercegovina.
Emajõgi
mini|Karta basena Narve i [[Čudsko-pskovsko jezero|Čudsko-pskovskog jezera]] Emajõgi jest rijeka u Estoniji koja protiče centralnim dijelom okruga Tartumaa. Na estonskom jeziku njeno ime ima doslovno značenje "majka rijeka". Svoj tok započinje kao otoka jezera Võrtsjärv odakle teče u smjeru istoka i nakon otprilike 100km toka uliva se u jezero Peipsi. Pripada basenu rijeke Narve i Finskog zaliva Baltičkog mora. S prosječnim protokom od otprilike 70,1m3/s rijeka se nalazi na drugom mjestu u Estoniji po količini vode, odmah poslije Narve. Jedina je estonska rijeka koja je plovna cijelom dužinom svog toka. U Estoniji se često naziva i Veliki Emajõgi da bi se razlikovala od rijeke Mali Emajõgi  koja se uliva u jezero Võrtsjärv.
Površina slivnog područja Emajõgija je približno 9.740km2. Ukupan pad riječnog korita je svega 3,6 metra, dok je prosječan pad otprilike 0,03 metara po kilometru toka. U prvih 30-ak kilometara toka Emajõgi teče kroz nisko i jako zamočvareno područje, a sam tok odlikuje se brojnim meandrima i širokim plavnim ravnicama. Obale su nešto izdignutije (do deset metara) u srednjem dijelu toka, i ponovo u donjem dijelu toka protiče kroz zamočvarenu ravnicu.
Najvažnije pritoke su Ahja i Pedja s Põltsamom. U srednjem dijela toka na njenim obalama se nalazi grad Tartu.
IC 4749
IC 4749 (također poznat kao ESO 103-54 i PGC 62300) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 199 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Paun. Najveći prečnik je 0,70 (41 hiljada sg) a najmanji 0,7 uglovnih minuta (41 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio DeLisle Stewart 20. jula 1901. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Kraljevčani
Kraljevčani su naseljeno mjesto u sastavu grada Petrinje, Sisačko-moslavačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare općine Petrinja.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Kraljevčani su imali 63 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Kraljevčani je imalo 151 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
FAM114A1
Protein FAM114A1, znan i kao nadeksprimirani protein 20 nervnog sistema (NOXP20) jest protein koji je kod ljudi kodiran genom FAM114A1 sa hromosoma 4. Ortolozi FAM114A1 mogu se naći u organizmima koji su taksonomski udaljeni od Homo sapiens kao rodu Drosophila. Međutim, očekivano, ljudski FAM114A! više liči na primatske nego bilo koji drugi ortolog. FAM114A1 ima jedan paralog, FAM114A2, koji također kodira protein nepoznate funkcije.
Proteini
NOXP20 se sastoji od 563 aminokiseline i teži 60742 Da sa izoelektričnom tačkom od 4,415999. Malo se zna o detaljima ovog proteina, međutim, postoji mnogo naučnih predviđanja za njegovu strukturu i funkciju. Kao i svaki drugi protein, podvrgnut posttranslacijskim modifikacijama. Modifikacija za koju se pokazalo da je prava je fosforilacija na dvije proteinske aminokiseline: 196. i 199.
Crni Dabar
Crni Dabar je naseljeno mjesto u sastavu općine Karlobag, Ličko-senjska županija, Republika Hrvatska.
FAM114A1
Struktura
Postoji nekoliko dostupnih alata za predviđanje sekundarne strukture proteina. Jedan alat koji kombinuje rezultate nekoliko njih je PELE na SDSC Biology WorkBench. Prema ovom alatu, sekundarna struktura proteina je uglavnom alfa-heliksi i zavojnice s nekim beta lanaca oko strukture.
Crni Dabar
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Gospić.
FAM114A1
Funkcija
Tačna funkcija NOXP20 još uvijek nije dobro shvaćena. Međutim, postoje dokazi da protein nosi kaspazni domen za regrutovanje na sebi. Znajući da je kaspaza uključena u apoptozu, ove informacije navode na vjerovanje da NOXP20 može imati ulogu u apoptozi i regulaciji ćelijske proliferacije.
Crni Dabar
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Crni Dabar nije imao stanovnika.
FAM114A1
Interakcije
Nema dokaza o interakcijama koje protein FAM114A1 ima sa drugim proteinima u ljudskom tijelu. Međutim, kod miševa je otkrivena interakcija između FAM114A1 i CDGSH gvožđe-sumpornog domena 2. Postoji 77% identiteta i 83% sličnosti između aminokiselina NOXP20 u dvije vrste (Homo sapiens i Mus musculus). Zbog bliskog odnosa između ove dvije vrste možemo pretpostaviti da NOXP20 ima istu interakciju kod ljudi.
Crni Dabar
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Crni Dabar nije imalo stanovnika.
Gradišče pri Lukovici
mini|280px|Gradišče pri Lukovici, rimokatolička crkva "Sv. Marjeta" Gradišče pri Lukovici je naseljeno mjesto u sastavu općine Lukovica, regija Srednja Slovenija, Slovenija.
FAT3
Atipski kadherin 3 FAT je protein koji je kod ljudi kodiran genom FAT3.
Gradišče pri Lukovici
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazilo se u sastavu stare općine Domžale.
FAT3
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 4.589 aminokiselina, a molekulska težina  505.523 Da.
Gradišče pri Lukovici
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Gradišče pri Lukovici je imalo 228 stanovnika.
Napomena: ''Do 1953. iskazivano pod imenom Gradišče.''
Vučja Luka (Istočni Stari Grad)
Vučja Luka je naseljeno mjesto u općini Istočni Stari Grad, Bosna i Hercegovina.
Oblast Plovdiv
Oblast Plovdiv jedna je od 28 oblasti u Bugarskoj. Nalazi se u centralnom dijelu države. Oblast se sastoji od 18 općina. Glavni i najveći grad je Plovdiv, administrativni i industrijski centar po kojem je oblast i nazvana i poslije Sofije najveći grad u Bugarskoj.
Lidija Ruslanova
Lidija Ruslanova (27. oktobar 1900 – 21. septembar 1973) bila je ruska narodna izvođačica.
Oblast Plovdiv
Ostali veći gradovi su:Asenovgrad, Karlovo, Rakovski, Parvomaj i Stambolijski.
IC 3119
IC 3119 (također poznat kao PGC 39490) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 312 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Berenikina kosa. Najveći prečnik je 0,30 (27 hiljada sg) a najmanji 0,3 uglovnih minuta (27 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Charles Joseph Etienne Wolf 23. marta 1903. godine.
Enzimologija
Pregled
Enzimologija je također veoma važna grana u hemijskoj industriji. Obuhvata proizvodnju amil alkohola, etanola i vitamina, djelovanjem kvasaca kao i butanola i propanola djelovanjem bakterija. Osim toga, vrlo važna je i u industriji kruha, piva, vina, mlijeka i mliječnih prerađevina, osvježavajućih napitaka.
IC 3119
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Enzimologija
Pregled
Tokom protekle dvije decenije enzimologija se profilirala, najprije u opću i specijalnu. U okviru specijalne danas se proučavaju, naprimjer, molekularna, medicinska, klinička, farmaceutska i druge oblasti enzimologije.
Oblast Plovdiv
Geografija
Oblast se prostire na teritoriji od 5.972,9 km2 (5,38% od ukupne površine Bugarske) i četvrta je najveća bugarska oblat. Prema podacima popisa stanovništva iz 2011. godine naseljavalo ju je 683.027 stanovnika i poslije Oblasti glavnog grada Sofije najmnogoljudnija je oblast. Sa prosječnih 114,35 stanovnika po km2 treća je najgušće naseljena oblast.
Lidija Ruslanova
Djetinjstvo i mladost
Rođena je u selu kod Saratova, u seljačkoj porodici. Do pete godine oba roditelja su joj umrla; otac u rusko-japanskom ratu, a majka ubrzo nakon toga. Kao siroče veći dio svog djetinjstva provela je u sirotištu. Počela je pjevati kad se pridružila lokalnom dječijem horu župe i ubrzo je postala solist.
Oblast Plovdiv
Geografija
Obuhvata dijelove Gornjotrakijske ravnice, Rodopa, Srednje gore, Podbalkanskih dolina i Stare planine, uključujući i njen najviši vrh, Botev (2.376 metara nadmorske visine). Glavne rijeke u oblasti su Marica, Strjama, Pjašačnik. Postoje brojne brane, od kojih je najvažnija Pjašačnik kao i nekoliko mineralnih izvora i banjskih lječilišta. Mnogo je prirodnih znamenitosti, posebno u Nacionalnom parku Centralni Balkan, uključujući spektakularni vodopad Rajsko Praskalo, najviši na Balkanu.
Lidija Ruslanova
Djetinjstvo i mladost
Ujak ju je pozvao da radi u fabrici namještaja. Jedan od vlasnika fabrike čuo je kako pjeva dok je radila i preporučio joj da ode na konzervatorij u Saratov. Međutim, nije uživala u akademskom studiranju. Tokom Prvog svjetskog rata, radila je u bolničkom vozu i tokom ovog razdoblja upoznala je Vitalija Stepanova, s kojim je imala dijete, rođenog u maju 1917. Napustio ju je poslije godinu dana zbog neurednog načina života. Potom se udala za drugog muškarca koji je kasnije umro u Ruskom građanskom ratu, od koga je uzela svoje prezime.
Oblast Plovdiv
Stanovništvo
Oblast Plovdiv je prema popisu iz 2001. imala 715.904 stanovnika od čega je 346.431 muškaraca i 369.385 žena. Prema podacina Nacionalnog zavoda za sttistiku Bugarske krajem 2009. populacija ove oblasti je iznosila 701.684 stanovnika.
Lidija Ruslanova
Karijera
Svoj prvi koncert imala je sa 16 godina pred vojnom publikom, gdje je otpjevala sve što je znala. Prvi put je počela pjevati za ruske vojnike tokom Ruskog građanskog rata, a debitirala je kao profesionalna pjevačica u Rostov na Donu 1923. Bila je poznata po svom pjevačkom glasu i tembreru, koji je oživljavao stare tradicije u kojima će nastupiti solisti u svečanim prilikama. Do 1929. živjela je sa zvaničnikom iz Čeke, a zatim se ponovo udala, ovaj put za Vladimira Krjukova.
Oblast Plovdiv
Etnički sastav
Ukupna populacija prema popisu iz 2011. je iznosila 683.027 stanovnika. prema istom popisu etnički sastav je sljedeći: Od ukupnog broja stanovnika oko 60.000 osoba se tokom popisa 2011. nije etnički izjasnilo.
Lidija Ruslanova
Karijera
mini|Ruslanova 1930-ih Tokom 1930-ih, postala je izuzetno popularna. Postala je umjetnica državnog udruženja muzičkih, scenskih i cirkuskih preduzeća 1933, a nastupala je širom Rusije tokom ostatka desetljeća. Kad je izbio Drugi svjetski rat, neprekidno je obilazila jedan po jedan front, kako bi povećala hrabrost vojnika svojim patriotskim pjesmama. Njene značajne pjesme bile su "Valenka" i "Kaćuša", napisane posebno za nju. Tokom bitke za Berlin, nastupila je na pragu Reichstaga.
Oporovec
mini|280px|kozji sir "Zadravec", proizvod iz Oporovca Oporovec (mađ. Drávafüred) je naseljeno mjesto u sastavu grada Preloga, Međimurska županija, Republika Hrvatska.
Oblast Plovdiv
Religija
Religijska pripadnost prema popisu iz 2001.
Lidija Ruslanova
Karijera
Ruslanova je postala jedna od najbogatijih žena Sovjetske Rusije i tako je finansirala izgradnju dvije Kaćuše, koje je ona predstavila Crvenoj armiji 1942. Iste godine postala je umjetnica Ruske Sovjetske Federativne Socijalističke Republike. Njeni grubi maniri i jezik apelirali su na vojnike da je smatraju kao potencijalnu prijetnju sovjetskim vlastima. Godine 1948, zbog povezanosti s maršalom Georgijem Žukovom (koji je vodio Crvenu armiju do poraza Nacističke Njemačke tokom Drugog svjetskog rata, i koji je postao snažan politički protivnik Josifa Staljina u poslijeratnim godinama) suprug Ruslanove, heroj Sovjetskog Saveza, general-potpukovnik Vladimir Kriukov je uhapšen, a Ruslanova dvije godine kasnije. Bila je prisiljena da potpiše izjavu da je njen suprug kriv za izdaju, ali je dobila kaznu na deset godina rada u logoru.
U gulagu, u koji je bila upućena, postala je zvijezda koja je podjednako zadobila i logoraše i upravu. Zbog toga je preseljena u zatvorsku ćeliju u vladimirski centar. Nakon Staljinove smrti, puštena je 4. augusta 1953; bila je mršava, posijedila i imala je poteškoće s hodanjem. Međutim, vratila se pjevanju vrlo brzo. Njeno vrijeme provedeno u zatvoru bilo je nepoznato u štampi sve do narednog desetljeća. Iako su je nagrade i titule zaobišle, Ruslanova je predsjedavala prvim svjetskim festivalom sovjetskih pjesama. Pjevanjem se bavila sve do svoje smrti 1973. u 72. godini.
Oporovec
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Čakovec.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Oporovec je imalo 393 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Hrastnik (Moravče)
Hrastnik je naseljeno mjesto u sastavu općine Moravče, regija Srednja Slovenija, Slovenija.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Hrastnik je imao 54 stanovnika.
Hrib nad Ribčami
Hrib nad Ribčami je naseljeno mjesto u sastavu općine Moravče, regija Srednja Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Domžale.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Hrib nad Ribčami je imao 33 stanovnika.
Napomena: ''Do 1955. iskazivano pod imenom Hrib. U 1953. povećano za dio naselja Sveti Miklavž koje je ukinuto.''
Došen Dabar
Došen Dabar je naseljeno mjesto u sastavu općine Karlobag, Ličko-senjska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Gospić.
Atomska trilogija
Atomska trilogija je prvi po redu koncertni album hard rock grupe Atomsko sklonište, koji je objavila RTV Ljubljana u jesen 1980. godine. Nakon tri izdana studijska albuma, muzičari iz grupe Atomsko sklonište su se odlučili na snimanje koncertnog albuma. Boško Obradović je želio da realizuje nešto veliko što bi predstavljalo krunu dotadašnjeg rada grupe. Dugo najavljivani koncerti trebali su da se održe u pulskoj areni, ali je do promjene plana došlo u posljednji čas, te su koncerti održani u Domu JNA (današnji Dom hrvatskih branitelja). Svirali su dvije noći, a materijal za album korišten je sa oba koncerta. Album je prikladno nazvan Atomska trilogija, a unutrašnji omot obiluje crno-bijelim fotografijama.
Došen Dabar
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Došen Dabar nije imao stanovnika.
Napomena: ''Do 1931. iskazivano kao dio naselja. U 1869. i 1880. podaci su sadržani u naselju Baške Oštarije. Do 1971. iskazivano pod imenom Došen-Dabar. U 1981., 1991. i 2001. bez stanovnika.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Došen Dabar nije imalo stanovnika.
Sastavi ekipa na Evropskom prvenstvu u košarci 2022.
Belgija
Spisak je objavljen 31. augusta 2022.
Bugarska
Spisak je objavljen 30. augusta 2022.
Gruzija
Spisak je objavljen 31. augusta 2022.
Crna Gora
Spisak je objavljen 30. augusta 2022.
Španija
Spisak je objavljen 30. augusta 2022.
Turska
Spisak je objavljen 29. augusta 2022.
Bosna i Hercegovina
Spisak je objavljen 29. augusta 2022.
Francuska
Spisak je objavljen 31. augusta 2022.
Njemačka
Spisak je objavljen 31. augusta 2022.
Mađarska
Spisak je objavljen 31. augusta 2022.
Litvanija
Spisak je objavljen 27. augusta 2022.
Slovenija
Spisak je objavljen 29. augusta 2022.
Hrvatska
Spisak je objavljen 21. augusta 2022.
Estonija
Spisak je objavljen 30. augusta 2022.
Velika Britanija
Spisak je objavljen 1. septembra 2022.
Grčka
Spisak je objavljen 1. septembra 2022.
Ukrajina
Spisak je objavljen 31. augusta 2022.
Češka
Spisak je objavljen 1. septembra 2022.
Finska
Spisak je objavljen 29. augusta 2022.
Izrael
Spisak je objavljen 29. augusta 2022.
Nizozemska
Spisak je objavljen 30. augusta 2022.
Poljska
Spisak je objavljen 1. septembra 2022.
Srbija
Spisak je objavljen 31. augusta 2022.
Wikipedia na hrvatskom jeziku
Wikipedia na hrvatskom jeziku jest verzija Wikipedije, slobodne internetske enciklopedije u vlasništvu Zadužbine Wikimedia, na hrvatskom jeziku. Nastala je 16. februara 2003. i danas ima preko 200.000 članaka i preko 5,1 miliona izmjena. Ima preko 260.000 registriranih korisničkih računa, od kojih je 514 aktivno, a administratora je 14.
Krajem 2013. projekt je privukao pažnju međunarodnih medija zbog promoviranja fašističkog svjetonazora, pristranosti u vezi sa Srbima u Hrvatskoj, propagiranja anti-LGBT-tema upotrebom historijskog revizionizma i negiranjem ili ublažavanjem ozbiljnosti zločina ustaškog režima.
Tokom 2014. godine manje od 25 urednika napravilo je 100 izmjena mjesečno, dok je oko 150 urednika napravilo više od pet izmjena mjesečno. Projekt ima preko 800 odabranih članaka.
Analiza pouzdanosti iz 2011.
Ozren Kubelka (s Veleučilišta VERN) i Petra Šoštarić (s Filozofskog fakulteta Univerziteta u Zagrebu) izvršili su 2011. analizu pouzdanosti Wikipedije na hrvatskom jeziku u odnosu na Hrvatsku enciklopediju, hrvatsku nacionalnu enciklopediju, u radu pod nazivom "Wikipedija nasuprot Hrvatskoj enciklopediji, kvalitativan odnos slobodno i tradicionalno uređenoga enciklopedijskoga sadržaja na hrvatskom jeziku". Reprezentativni niz članaka analizirala su 24 recenzenta, stručnjaka iz raznih područja, prema parametrima informativnosti, tačnosti iznesenih informacija, dovoljnosti, usmjerenosti i objektivnosti. Analiza je vršena unutar 11 kategorija: kultura i umjetnost, historija i biografije, medicina i zdravlje, tehnologija i primijenjene nauke, geografija, religija, prirodne nauke, matematika i logika, filozofija, sport te društvo i društvene nauke. Članci su raspodijeljeni upotrebom tehnika mašinskog učenja, a određivanje težine funkcija statistika urađeno je pomoću tf–idfa. Nasumično je izabrano ukupno 500 članaka u 250 parova koji su potom sortirani u kategorije da služe kao recenzentski uzorci.
U oba uzorka predstavljene činjenice pobrojane su ručno – 3015 s Hrvatske enciklopedije, a 3315 s Wikipedije na hrvatskom jeziku. Uporedbom činjenične tačnosti ustanovljeno je da na svaku pronađenu grešku u Hrvatskoj enciklopediji, pronađene su 2,25 greške na Wikipediji na hrvatskom jeziku. Analizom pojedinačnih kategorija ustanovljeno je da je najviše grešaka prisutno u kategoriji Filozofija, gdje su pronađene dvije greške na svakih deset članaka. Jedina kategorija u kojoj je Hrvatska enciklopedija imala više grešaka jesu Prirodne nauke, s omjerom 1,25:0,75 u korist Wikipedije na hrvatskom jeziku. Od svih činjeničnih grešaka, odnos većih iznosio je 21:12, a odnos manjih 34:23. Stoga je omjer manjih činjeničnih grešaka općenito manji, s izuzetkom kategorije Društvo i društvene nauke gdje je odnos 3:1.
Analiza pouzdanosti Wikipedije na hrvatskom jeziku zaključila je da u 74% članaka nije pronađena nijedna greška, a u 11% pronađena je jedna manja. Veće greške pronađene su u 5% članaka, dok je 4% članaka imalo i manje i veće greške. Ukupno 85% članaka ocijenjeno je "zadovoljavajuće informativnim" (bez grešaka ili s manjim greškama) nasuprot 92% članaka Hrvatske enciklopedije koji su ostvarili isti rejting. Prema kriteriju dovoljnosti, 40% članaka Wikipedije na hrvatskom jeziku dobilo je najvišu ocjenu nasuprot 62% članaka Hrvatske enciklopedije. Najnižu ocjenu dobilo je 16% članaka Wikipedije na hrvatskom jeziku nasuprot 5% članaka Hrvatske enciklopedije. Prema kriteriju objektivnosti, ustanovljeno je da 91% članaka Wikipedije na hrvatskom jeziku iznosi nepristrano stajalište nasuprot 98% članaka Hrvatske enciklopedije. Na Wikipediji na hrvatskom jeziku 2% članaka ocijenjeno je neobjektivnim, dok na Hrvatskoj enciklopediji takvu ocjenu nije dobio nijedan članak. Prema subjektivnoj ocjeni recenzenata, 53% članaka s Hrvatske enciklopedije izabrano je za kvalitetniji članak kada se biralo između dva članka o istoj temi nasuprot 19,5% članaka s Wikipedije na hrvatskom jeziku, s tim da su recenzenti 27% članaka proglasili podjednakim po kvaliteti.
Medijske reportaže o pristranosti
U septembru 2013. prigovori o desničarskoj pristranosti administratora i urednika Wikipedije na hrvatskom jeziku privukli su pažnju medija nakon što je na Facebooku pokrenuta stranica Razotkrivanje sramotne hr.wikipedije, koja je stvorena u cilju skretanja pažnje na probleme. Primjeri pristranosti u reportažama sastoje se od historijskog revizionizma poput ublažavanja ili negiranja zločina ustaškog režima i izjednačavanja antifašizma s oblicima totalitarizma. Druge reportaže istaknule su pristranost u vezi sa Srbima u Hrvatskoj i LGBT-temama. Navodi se da su "sve pokušaje da se sporni članci očiste od ekstremno desnih stavova i usklade s neutralnim, admini [...] onemogućili i neistomišljenicima blokirali pristup uređivačkom sučelju". Vijest je objavio i hrvatski Jutarnji list, a reportaža je dospjela i na naslovnicu štampanog izdanja 11. septembra 2013.
Izjave Željka Jovanovića
Dva dana kasnije, tadašnji ministar obrazovanja, nauke i sporta Hrvatske Željko Jovanović, poručio je učenicima i studentima da izbjegavaju korištenje Wikipedije na hrvatskom jeziku. U intervjuu za Novi list, izjavio je da je "mogućnost otvorenosti i relevantnosti vrela informacija koju bi Wikipedia mogla i trebala pružati, u hrvatskoj verziji potpuno dezavuirana što zasigurno nije nikada, pa ni sada, cilj pokretača Wikipedije, a niti ogromnog broja ljudi koji diljem svijeta svoje vrijeme i znanje nesebično dijele tim medijem. Hrvatski učenici i studenti su time oštećeni pa ih, nažalost, moramo upozoriti da je veliki dio sadržaja u hrvatskoj inačici Wikipedije ne samo dvojben nego i evidentno falsificiran, te ih stoga pozivamo da koriste pouzdanija vrela informacija u što spadaju i inačice Wikipedie [sic] na engleskom i drugim svjetskim jezicima." Jovanović se također osvrnuo na urednike tog projekta nazivajući ih "minornom skupinom koja je uzurpirala pravo na uređivanje hrvatske inačice Wikipedije".
Intervjui s historičarima
U intervjuu za Index.hr, Robert Kurelić, profesor historije s Univerziteta Jurja Dobrile u Puli, okarakterizirao je Wikipediju na hrvatskom jeziku rekavši da je ona "ustvari [...] samo alat kojim se služe administratori stranice kako bi plasirali svoje političke ideje, a daje netočne i iskrivljene činjenice". Za dva naročito istaknuta primjera uzeo je definiciju istrijanstva (istarski regionalizam), koji je opisan kao "pokret s određenom političkom konotacijom s ciljem nadnacionalnog regionalnog identiteta u hrvatskom dijelu Istre izmišljen radi smanjivanja broja Hrvata" i antifašizma, za koji se navodi da "danas predstavlja nekoliko pojmova zajedno: borba za komunizam i marksizam, borba protiv kapitalizma, titoizam s jugoboljševičkim genocidom nad protivnicima, razvojni genocid profitnog znanja, kulturocid, genetski duhovni, moralni i stvaralački poremećaj, ograničavanje svih osnovnih ljudskih sloboda. Sve potpuno suprotno od prave riječi antifašizam s kojom se komunisti manipulacijski ukrašuju i sakrivaju". Kurelić je zatim rekao da "[bi bilo dobro] da se veliki broj ljudi angažira i počne pisati objektivno na Wikipediji iznoseći točne podatke" zato što "[a]dministratori [...] žele iskoristiti srednjoškolce i studente koji u velikom broju koriste Wikipediju za mijenjanje njihovih ideja i stavova. To može postati ozbiljan problem".
Snježana Koren, historičarka s Filozofskog fakulteta Univerziteta u Zagrebu, dala je svoju ocjenu spornih članaka u intervjuu s hrvatskom novinskom agencijom HINA-om, rekavši da su "pristrani i zlonamjerni, a u jednom dijelu čak i nepismeni". Također je izjavila sljedeće: "To su tipovi tekstova koje se mogu naći na strancima marginalnih udruga i pokreta, ali za njih ne bi smjelo biti mjesta na wikipediji" i izrazila sumnju u sposobnost njenih urednika da razaznaju dobro od zla. Koren je dala zaključak da je primarni cilj takvih tekstova "rehabilitacija NDH" i da "se [to] ne može drugačije okarakterizirati nego kao ustaštvo".
Procjena dezinformacija
Godine 2021. Wikimedia Foundation objavila je oglas za radno mjesto "Ocjenjivača dezinformacija", s ciljem daljnjeg ispitivanja spornog sadržaja na Wikipediji na hrvatskom jeziku.
Miljokazi
mini|desno|[[Jimmy Wales s Wikipedistima Wikipedije na hrvatskom jeziku na konferenciji u Zagrebu, 1. 10. 2008.]]
Titonij
Titonij – u geološkoj vremenskoj skali – je posljednje  doba  gornjojurske epohe. Vremenski raspon mu je bio između prije 152,1 ± 4 i 145.0 ± 4 miliona godina. Nastavio se na kimeridžij, a iza njega slijedio je beriasijski stadij (dio krede).
Stratigrafske definicije
Termin titonij je u naučnu literaturu uveo je njemački stratigraf Albert Oppel 1865. Ime je neobično u imenima geoloških etapa jer je izvedeno iz grčke mitologije. Titon je bio sin Laomedona iz Troje. Zaljubio se u Eosu, grčku božicu zore, a nalazi svoje mesto u stratigrafiji, jer se ovaj stadij pojavio u zoru krede.
Baza titonija nalazi se u osnovi amonitska biozona Hybonoticeras hybonotum. Globalna referentna tačka ( GSSP ili zlatni šiljak) za bazu titonija još nije bila uspostavljena ni 2009. Vrhunav titonija (i baza berisija i krednog  sistema) obilježena je prvom pojavom malih kuglastih kalpionelida vrste  Calpionella alpina, u podnožju alpske podzone.
Potpodjela
Titonij je često podijeljen na donji / rani, srednji i gornji / kasni podstadij ili poddoba. Kasni titonij jednak je portlandijskom stadiju britanske stratigrafije.
Titonijev stadij sadrži sedam amonijskih biozona u tetiskog domena, od vrha do baze:
Litofacije
U Tetiskom okeanu, u titoniju nastale su krečnjačke sedimentne facije s tipskom faunom glavonožca. Južna Njemačka je poznata po fosilima (posebno praptica Archeopteryx), je iz titonijskog doba.
Berak
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Vukovar.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Berak je imao 386 stanovnika.
Napomena: ''U 1991. povećano pripajanjem dijela područja naselja Svinjarevci (općina Bogdanovci). Do 1961. dio podataka sadržan je u naselju Svinjarevci (općina Bogdanovci).''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Berak je imalo 926 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Kompenzacija (šah)
U šahu, kompenzacija je tipična kratkoročna pozicijska prednost koju igrač stekne u zamjenu za tipični materijalni nedostatak. U kratkoročne prednosti spadaju inicijativa i napad.
Kompenzacija uključuje sljedeće:
Polugajevski – Evans
Top na sedmom redu (protivnikov drugi red) obično je veoma snažan budući da prijeti protivnikovim nepomjerenim pješacima i ograničava kretanje njegovog kralja. Top na sedmom redu dovoljna je kompenzacija za pješaka. U ovoj poziciji iz partije između Leva Polugajevskog i Larryja Evansa top na sedmom redu omogućuje bijelom da remizira iako ima pješaka manje.
Spaski – Fischer
Čuvena partija između budućeg svjetskog prvaka Borisa Spaskog i Bobbyja Fischera iz 1960. počela je Kraljevim gambitom. Bijeli žrtvuje pješaka u 2. potezu: čime se dolazi do prve prikazane pozicije. Fischer ispituje alternativni 5. potez crnog: čime se dolazi do druge pozicije, gdje Fischer objašnjava: "Bijeli ima više nego dovoljnu kompenzaciju za pješaka."
Muhamed i Reuf Kadić
Braća Muhamed i Reuf Kadić predstavljaju bosanskohercegovačke stvaraoce, koji među prvima uvode ideje moderne arhitekture u Sarajevu prije Drugog svjetskog rata.
Arhitektonska ostvarenja
Godine 1940. braća Reuf i Muhamed Kadić osnivaju svoj samostalni projektantski studio u Sarajevu, pa zajedno učestvuju u razradi projekata. Ovaj studio je ostao aktivan do 1942. godine. Iste godine atelje braće Kadić je raspušten i oni se sele u Dubrovnik. Tada privremeno obustavljaju svoju profesionalnu projektantsku karijeru do kraja II svjetskog rata
Projektantski zavod Narodne Republike Bosne i Hercegovine u prvom poslijeratnom periodu ima važnu ulogu u projektiranju i izvođenju objekata u Sarajevu. Uglavnom okuplja projektante sa graditeljskim iskustvom. Okosnicu činili su Muhamed i Reuf Kadić, koji su svoje prethodno projektantsko iskustvo stavili u funkciju obnove.
Njihove građevine, koje karakteriziraju čiste funkcionalne forme, sačuvale su se do danas. Iza sebe su ostavili niz ostvarenja koja predstavljaju avangardu arhitektonskih djela.
Bare (Rudo)
Bare su naseljeno mjesto u općini Rudo, Bosna i Hercegovina.
Gum 16
Gum 16 (ostatak supernove Vela) je ostatak supernove u sazviježđu Jedro. Udaljena je 815 sg od Sunca. Ima prividan sjaj od 12. Nastala je od zvijezde koja je explodirala prije 11.000-12.300 godina.Sadrži i NGC 2736 (Maglina "Olovka")). Gum 16 prividno se spaja s ostatkom supernove Puppis (Krma) koja je oko 4 puta dalja. Oba objekta su najveći i najjači izvori rendgenskih zraka na nebu. 1998. otkrivena je ovdje i supernova RX J0852.0-4622 koja se nalazi na udaljenosti oko 650 sg.
Vuknić
Vuknić je naseljeno mjesto u općini Istočni Stari Grad, Bosna i Hercegovina.
Hribi
Slovenija:
Konjsko (Karlobag)
Konjsko je naseljeno mjesto u sastavu općine Karlobag, Ličko-senjska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazilo se u sastavu stare općine Gospić.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Konjsko je imalo 10 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Spisak naseljenih mjesta u općini Istočni Stari Grad
Opći podaci
Istočni Stari Grad je općina u Bosni i Hercegovini. Naseljena mjesta u općini Istočni Stari Grad, po popisu stanovništva iz 2013. (ukupno 19) su:
Ginogeneza
Ginogeneza je oblik partenogeneze, sistem aseksualne reprodukcije koji zahtijeva prisustvo sperme bez stvarnog doprinosa njenog DNK za završetak zametka. Očeva DNK se rastvara ili uništava prije nego što se može stopiti sa jajetom. Jajna ćelija organizma može se razviti, neoplođena, u odraslu jedinku koristeći samo genetički materijal majke. Ginogeneza se često naziva "parazitizmom sperme" u odnosu na pomalo besmislenu ulogu muških gameta. Ginogenetske vrste, skraćeno "ginogeni", su jednospolne, što znači da se moraju pariti s mužjacima iz blisko srodnih biseksualnih vrsta koje se normalno razmnožavaju spolno. To je nepovoljan sistem parenja za mužjake, jer nisu u stanju da prenesu svoj DNK. Pitanje zašto ovaj reproduktivni način postoji, s obzirom na to da se čini da kombinuje nedostatke i aseksualne i seksualne reprodukcije, ostaje neriješeno u polju evolucijske biologije.
Primjeri
Most gynogenetic species fall into the taxonomic groups of the fishes and the amphibians.
Većina ginegenetskih vrsta spada u taksonomske grupe riba i vodozemaca.
Amazonski moli, (Poecilia formosa) zahtjievaju spermu blisko srodnih mužjaka Poecilia latipinna da bi se uključili u ginogenezu. Istraživanja su pokazala da mužjaci P. latipinna više vole da se pare sa ženkama svoje vrste, s obzirom na prethodno razmatrani nedostatak za mužjake u parenju sa ginegenima. Ovo predstavlja problem za P. formosa, jer se moraju takmičiti za mužjake sa preferiranom populacijom. Međutim, oni P. formosa uspješni u pronalaženju partnera nadoknađuju deficit tako što proizvode dvostruko više ženskih potomaka od svojih konkurenata.
Vrsta mrava Myrmecia impaternata je samo ženska, a njeno hibridno porijeklo vodi do Myrmecia banksi i Myrmecia pilosula. Kod vrsta mrava, spol je određen sistemom haplodiploidije, gdje neoplođena jaja rezultiraju haploidnim mužjacima, a oplođena jaja diploidnim ženkama. Kod ove vrste, matica se razmnožava putem seksualne interakcije, ali ne i oplodnje, sa alospecifičnim mužjacima uzgojenim iz "impatičnih" (bez oca) jaja u neplodnim gnijezdima.
Ambystoma platineum, uniseksualna vrsta krtičasti daždevnjak, rezultat je hibridizacije seksualnog razmnožavanja Ambystoma jeffersonianum i A. laterale. Jedinke A. platineum obično žive u blizini bilo koje od ovih roditeljskih vrsta, zbog njihove potrebe da koriste svoju spermu da olakšaju reprodukciju.
Evolucijsko porijeklo
Dva evolucijska puta se mogu razmotriti da bi se objasnilo kako i zašto je ginogeneza evoluirala. Put u jednom koraku uključuje višestruke promjene koje se odvijaju istovremeno: mejoza mora biti prekinuta, spolne ćelije jednog spola iskorijenjene i mora nastati uniseksualna rodna formacija. Druga opcija uključuje više koraka: seksualna generacija formira se sa snažno pristrasnim omjerom spolova, i zbog Haldanovog pravila vrsta evoluira ka gubitku seksualnosti i selekciji koja je preferencijalna prema ginegenu. Eksperimentatori koji su pokušali bezuspješno indukovati P. formosa u laboratorij, hibridizacijom njenih genetičkih predaka zaključili su da je evolucijsko porijeklo P. formosa nije nastala od jednostavne hibridizacije dva specifična genoma, već od kretanja određenih alela na određenim lokusima što je rezultiralo ovom evolucijskom promjenom u uniseksualnost.
Otok (Prelog)
Otok (mađ. Ottok) je naseljeno mjesto u sastavu grada Preloga, Međimurska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Čakovec.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Otok je imao 335 stanovnika.