cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Paraštitna žlijezda
Hiperparatireoidizam
Hiperparatireoidizam je stanje koje se javlja sa viškom paratiroidnog hormona u cirkulaciji- To može dovesti do pojave bolnih i nježnih  kostiju, zbog povećane resorpcije kosti. Zbog povećane cirkulaciji kalcija, mogu postojati i drugi simptomi povezani sa hiperkalcemijom, najčešće dehidracijom. Hiperparatireoidizam je najčešće uzrokovan benignom proliferacijom glavnih ćelija u jednoj od žlijezda, a rijetko usljed MEN sindroma. Ovo je poznato kao primarni hiperparatireoidizam, kojim se uglavnom upravlja hirurškim odstranjivanjem abnormalne paratiroidne žlijezde. Hiperparatireoidizam također mogu izazvati i bubrežne bolesti. Kada se izgubi previše kalcija, postoji kompenzacija preko paratiroidne žlijezde, a paratiroidni hormon se ispušta na slobodu. U žlijezdanoj hipertrofiji sintetizira se više paratiroidnog hormona. Ovo je također poznato kao sekundarni hiperparatireoidizam. Ako postoji ova situacija duži period, paratiroidno tkivo može postati reaktivno na nivo kalcija u  krvi i početi samostalno oslobađanje  paratiroidnog hormona. Ovo je poznato kao tercijarni hiperparatireoidizam.
Hipoparatireoidizam
Stanje smanjene paratireoidne aktivnosti  je poznata kao hipoparatireoidizam. Ovo se najčešće povezuje sa oštećenjem žlijezda ili dotokom  krvi u toku operacije štitnjače, iako to može biti povezano i sa rjeđim genetičkim sindromimaa, kao što je DiGeorge sindrom, koji je nasljedan kao autosomno dominantni sindrom. Hipoparatireoidizam će se pojaviti i nakon operativnog uklanjanja paratiroidne žlijezde.
Povremeno, tkiva nekih osoba su otporna na efekte paratiroidnog hormona. Ovo je poznato kao pseudohipoparatiroidizam; iako su paratiroidne žlijezde u potpunosti funkcionalne, sam hormon nije u stanju da funkcionira, što je dovodi do smanjenja nivoa kalcija u krvi. Pseudohipoparatiroidizam se često povezuje s genetičkim stanjem Olbrajtova nasljedna osteodistrofija. Pseudopseudohipoparatiroidizam, jedna od najdužih riječi na engleskom jeziku, a koristi  se za opisivanje osoba  sa Olbrajtovom nasljednom osteodistrofijom,  ali sa normalnim paratiroidnim hormonom  i serumskim kalcijem. Hipoparatireoidizam može predstaviti simptome povezane sa smanjen kalcijuma, a generalno tretira s analogom vitamina D.
.tv
.tv je najviši Internet domen za Tuvalu. Kompanija Verisign preprodaje ovu domenu.
Paraštitna žlijezda
Kod drugih životinja
Paratiroidne žlijezde se nalaze kod svih odraslih tetrapoda, iako se razlikuju u broju i položaju. Sisari obično imaju četiri paratiroidne žlijezde, dok ostale vrste životinja obično imaju šest. Uklanjanje paratireoidne žlijezde kod životinja izaziva stanje slično akutnom trovanju, koje se ispoljava u nepravilnim mišićnim kontrakcijama.
fRibe nemaju paratireoidne žlijezde, ali kod nekoliko vrsta pronađeno je ispoljavanje  paratiroidnog hormona. Razvojna kontrola gena i receptori kalcijskih čula u škrgama su slični  onima u paratiroidnim žlijezdama  ptica i sisara. Pretpostavlja se da su tetrapodne žlijezde možda  evolucijski izvedene  iz ovih ribljih škrga.
Mustafa Hilmi Hadžiomerović
'''Mustafa Hilmi ef. Hadžiomerović''' (1816. Kulen Vakuf- 10. februara 1895, Sarajevo) bio je prvi reis-ul-ulema u periodu Austro-Ugarske.
Biografija
Godine 1837. otišao je u Istanbul u Hekim Čelebi medresu i nastavio nauke pred alimima tog vremena, Vidinlijom i Denizlijom. Nakon 15 godina naukovanja u Istanbulu, te kratkog muderizovanja u Bosanskom Novom, prihvata mjesto muderisa Kuršumli medrese u Sarajevu, a godinu dana kasnije biva imenovan za imama Arebi-atik džamije.
U to doba bio je član komisije osnovane za reformu prosvjete, nadzora nad školama i bibliotekama te planiranje i kontrolu budžeta za potrebe vjerskoprosvjetnih ustanova.
Mustafa Hilmi ef. Hadžiomerović podnio je ostavku na položaj reisu-l-uleme 1893. godine, a umro je 10. februara 1895. godine.
.za
.za je najviši Internet domen za Južnoafričku Republiku. Kompanija ZADNA je zadužena za ovu domenu.
Društvo pisaca Bosne i Hercegovine
Društvo pisaca Bosne i Hercegovine je pravni nasljednik Udruženja književnika Bosne i Hercegovine koje je nastalo 1945. godine. Jedan od osnivača Društva 1993. godine bio je Zlatko Topčić.
Udruženje je osnovalo i izdavalo književni časopis Život (kojega će kasnije preuzeti izdavačka kuća "Svjetlost"), te organiziralo internacionalnu manifestaciju Sarajevski dani poezije.
Društvo pisaca BiH dodjeljuje svake godine književnu nagradu za najbolje novoobjavljeno književno djelo.
Trenutno broji 161 člana, smješteno je u prostorijama Doma pisaca u Kranjčevićevoj ulici u Sarajevu.
EESTEC
Electrical Engineering Students' European Association (EESTEC) je udruženje studenata elektrotehnike Evrope osnovano u Eindhoven-u (Holandija) 1986. godine. Čine ga 53 komiteta locirana na univerzitetima u 26 Evropskoj zemlji. Komiteti organizuju stručne radionice i razmjene, a dva puta godišnje, na Kongresu zasjeda Generalna Skupština koja odlučuje o najbitnijim pitanjima za organizaciju.
Rad udruženja
Na stručnim radionicama, koje traju 7-9 dana studenti se upoznaju sa tehničkim dostignućima i novim tehnologijama iz oblasti elektrotehnike i računarstva. Osim toga, stiču uvid u to kako se određeni problemi rješavaju u pojedinim zemljama i na taj način upotpunjuju svoja znanja i stiču nova iskustva.
Koji su benefiti
Također, bitan element je i upoznavanje ljudi iz inostranstva, budućih kolega, koji jedni drugima mogu biti od velike koristi u daljem radu. Uzajamno posjećivanje komiteta se obavlja kroz kratkotrajne razmjene, na kojima se studenti susreću sa novim kulturama, upoznaju nove krajeve i usavršavaju strane jezike.
Pripremajući te događaje, studenti stiču organizatorske sposobnosti i stupaju u kontakt sa međunarodnim naučnim institucijama i vodećim kompanijama iz svoje struke pri čemu promovišu svoj fakultet i zemlju.
EESTEC u BiH
EESTEC u Bosni i Hercegovini
Sektor za GIS zavoda za geologiju Federacije Bosne i Hercegovine
Sektor za GIS Zavoda za geologiju Federacije Bosne i Hercegovine je jedan od šest sektora odnosno organizacionih jedinica u Federalnom Zavodu za geologiju čiji je osnivač Vlada Federacije Bosne i Hercegovine.
NGC 5388
NGC 5388 je nepostojeći astronomski objekat naveden u Novom općem katalogu koji je opisan da se nalazi u sazviježđu Djevica. Ovaj objekat je zapisao Frank Muller 4. maja 1886. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Sektor za GIS zavoda za geologiju Federacije Bosne i Hercegovine
Aktuelni projekti
Projekt: Geološki informacioni sistem
To je dugoročni projekt (stalni projekt) u kojem učestvuju timovi stručnjaka (geolozi, kartografi, informatičari, GIS-eksperti itd.).
Radi poboljšanja rada Federalnog zavoda za geologiju te efikasno povezivanje organizacijskih jedinica (što brži protok informacija i njihova obrada, arhiviranje i stavljanje na javnu upotrebu) tokom 2006 godine započeta je izrada modela geološkog informacinog sistema. Taj sistem treba da objedini sve tematske cjeline od geološke, strukturno-tektonske, hidrogeološke, inženjersko-geološke i mineralne sirovine. Postojeći podaci u Federalnom zavodu za geologiju će biti integrirani u jedinstven sistem. Tehnološka osnova sistema čini ESRI-ev geografski aplikacijski serverski paket ARCINFO. Tokom 2006 godine ( u skladu sa programom rada i planom nabavke) nabavljen je sotfware ArcInfo za nesmetan početak razvoja Geološkog informacionog sistema.
Jagorčevina
Jagorčevina (lat. Primula vulgaris i P. acaulis (L.) Hill) je biljna vrsta iz porodice Primula. Raširena je u zapadnoj, jugozapadnoj i južnoj Evropi (od Farskih ostrva i Norveške na sjeveru do Portugala na jugu, te Njemačke, Ukrajine, poluostrva Krima, Balkanskog poluostrva na istoku i jugu), kao i na području sjeverozapadne i zapadne Afrike (Alžira) te jugozapadne Azije (od Turske do Irana na istoku). Obično je nazivaju jagorčevina, jaglac ili na engleskom jeziku primrose, kao i obična jagorčevina ili engleska jagorčevina, da bi je razlikovali od drugih vrsta iz roda Primula koje se također nazivaju jagorčevina.
Opis
mini|lijevo|Ženski cvijet jagorčevine To je zeljasta, jednogodišnja biljka, niskog rasta. Naraste od 10–30 cm u visinu, sa baznom rozetom listova. Listovi su dugi 5–25 cm i 2–6 cm široki sa neregularno nazubljenim rubom i obično veoma kratkom lisnom drškom. Cvjetovi su 2–4 cm u prečniku, pojedinačni na duguljastoj peteljci, svijetlo žuti, bijeli, rijetko crveni ili ružičasti. Cvjetovi su aktinomorfni, odnosno radijalno simetrični sa gornjim ovarijem koji kasnije formira kapsulu koja se otvara preko zalistaka. Nakon cvjetanja, iz zrele kapsule ispada malehno crno sjeme. Cvjetovi su hermafroditni ali su heterogeni; pojedine biljke nose ili muške ili ženske cvjetove. Oplodnja se može odvijati isključivo između različitih cvjetova, tako da polenizacija sa muškog na muški odnosno sa ženskog na ženski cvijet nije efektivna.
mini|lijevo|Muški cvijet jagorčevine Cvjeta u rano proljeće i jedna je od biljki koje najranije cvjetaju u Evropi. Engleski naziv za jagorčevinu, Primrose, potiče od starofrancuskog primerose ili srednjovjekovnog latinskog jezika prima rosa, u značenju prva ruža. U određenim okolnostima, cvjetovi jagorčevine mogu potpuno obojiti zaklonite proplanke i livade pored šuma.
U blizini naseljenih mjesta, jagorčevina često bude meta prekomjernog branja i sakupljanja tako da se danas može naći veoma malo prirodnih staništa jagorčevine koja nisu ugrožena od čovjeka. U svrhu njene zaštite, u mnogim zemljama su doneseni zakoni kojima se zabranjuje branje i sakupljanje jagorčevine. U prošlosti, divlja jagorčevina je bila čest prizor u engleskim vrtovima u viktorijansko doba. Međutim, danas se jagorčevina uzgaja u vidu brojnih pripitomljenih podvrsta:
Kultiviranje i upotreba
Brojne pripitomljene podvrste se uzgajaju kao vrtno i baštensko cvijeće, najčešće kao varijeteti podvrste sibthorpii ili kao hibridi između brojnih podvrsta. Ovi hibridi se mogu naći u raznim oblicima i bojama s različitim periodima cvjetanja. Ružičaste i crvene jagorčevine se mogu naći i u divljini u nekim područjima zapadne Evrope, uglavnom kao naturalizovane vrtne jagorčevine, mada se smatra da se ružičasto obojene forme mogu naći i prirodno u divljini u Velsu. I cvijetovi i listovi su jestivi, a okus im je donekle gorak. Listovi se mogu koristiti i kao čaj, a mladi cvjetovi se ponekad koriste pri pravljenju vina od jagorčevine.
Muja (aligator)
mini|250x250piksel|Aligator Muja je najstariji američki aligator u svijetu. Aligator Muja je aligator koji se smatra najstarijim živim pripadnikom roda aligatora u svijetu. Pripada vrsti Alligator mississippiensis (Američki aligator). Stanovnik je Beogradskog zoološkog vrta, gdje je stigao 12. septembra, 1937. godine, godinu dana po otvaranju vrta. Danas je jedini ostao živ od životinja, koje su preživjele Drugi svjetski rat, tokom kojeg je Vrt bio gotovo sasvim uništen.
Mujino porijeklo i prošlost
mini|250x250piksel|I pored amputirane noge, aligator Muja je u dobrom stanju. (Na slici, fotografisan 11. septembra 2016. godine) Američki aligator Muja u Beogradski zoo vrt došao je 1937. kao već odrasla jedinka. Bio je dio velikog kontigenta životinje koje su u Beograd stigle iz nekog njemačkog zoo vrta.
Muja danas
U 2012. godini Muja je imao zdravstvenih problema. Otkrivena mu je gasna gangrena na prednjoj desnoj nozi. Odmah je alarmirana veterinarska služba i tim ortopeda Kliničkog centra Srbije. Kako je Muja tada već bio u osmom desetljeću procjenjeno je da totalna anestezija može biti fatalna, te su se odlučili za lokalnu. Pripreme za Mujinu operaciju trajale su 12 sati, a intervencija oko tri sata. Aligatoru je spašen svaki milimetar zdravoga tkiva, tako da bi se mogao kretati i nakon amputacije stopala.
Najstariji američki aligator u svijetu
Od kako je 2007. godine u Zoološkom vrtu u Rigi, Latvija, u 75. godini života, uginuo aligator Čabulitis, Muja je postao zvanični rekorder u dužini životnog vijeka ove vrste. Izučavaoci reptila prate svaki mjesec u njegovom životu i njegovo ime se spominje u brojnim istraživanjima vezanim za ovu životinjsku vrstu. Često se navodi da je skoro nemoguće postaviti gornju granicu života američkog aligatora, jer su dugo bili ugrožena vrsta, čak pred istrebljenjem. Mujina dugovječnost će utjecati, na postavljenje gornje granice životnog vijeka američkog aligatora, jer je ovo vrsta kojoj dužinu životnog vijeka naučnici ne mogu utvrditi u prirodi.
Mumija
Mumificiranje u drevnom Egiptu je bilo postupak kojim se tijelo konzerviralo, a njegov cilj je oslobađanje onih elemenata duše koji će preživjeti smrt tijela. Postupak mumifikacije sastojao se u odstranjivanju lahko razgradljivih unutrašnjih organa i konzervaciji tijela koje bi tako bilo trajnije očuvano. Iako su najstarije mumije izrađene još prije 5000 godina, konačne tehnike mumificiranja razvijene su tokom Srednjeg kraljevstva. U jednoj pećini kod Luxora egiptolog Winlock je otkrio masovnu grobnicu šezdeset vojnika koji su poginuli ratujući u jedinicama Mentuhotepa I tokom borbe za ponovno ujedinjenje Egipta. Tijela vojnika bila su kvalitetno mumificirana i omotana povojima. Postupak je doveden do svog tehnološkog vrhunca u Novom kraljevstvu. Iz tog perioda ostalo je očuvano niz faraonskih mumija koje se i danas mogu vidjeti u muzejima širom svijeta. Tijela mrvih su bivala očišćena vađenjem unutrašnjih organa, potom izložena dugotrajnom djelovanju konzervansa, te napokon premazivana balzamima i umotana u povoje. Mogla su dobiti i dodatne zaštitne slojeve poput tzv. kartonaže (smjese od platna i blata) odnosno zalijevanjem u bitumen. Čitav postupak mumificiranja prilično tačno je opisao Herodot (Hist. II 86-91). On je tvrdio da je ono trajalo čak sedamdeset dana. Budući je ono ujedno predstavljalo i religijsko-magijski obred, te uključivalo čitanje posebnih ritualnih tekstova, jasno je da u trajanje mumificiranja ne ulazi samo mehanička obrada umrlog.
Egipatske mumije
Stari Egipćani su u piramidama sahranjivali svoje mumificirane vladare - faraone.
Blanka Vlašić
Blanka Vlašić hrvatska je atletičarka i rekorderka u skoku u vis, dvostruka svjetska prvakinja i viceprvakinja, evropska prvakinja i svjetska dvoranska prvakinja. Također ima i dvije olimpijske medalje: srebrnu iz Pekinga 2008. i bronzanu iz Rio de Janeira 2016.
Godine 2010. Međunarodna atletska federacija izabrala ju je za atletičarku godine u svijetu, a 6 puta izabrana je i za evropsku atletičarku mjeseca.
Skijaški skokovi na Zimskim olimpijskim igrama 1936.
Skijaški skokovi na ZOI 1936. u Garmisch-Partenkirchenu održano je 16. februara na Velikoj olimpijskoj skakaonici, čija je kritična tačka tada bila na 80 m. Prva serija počela je u 11 sati. Vremenski uslovi bili su dobri, s temperaturom između 0° do 3° C i bez vjetra.
Dužinu od 80 m niko nije dosegao zbog teških sniježnih uslova, tako da je dužina koju je postigao pobjednika iznosila 74,5, odnosno 75 m. Drugoplasirani Sven Selånger dvaput je skočio 76 m. U 2. seriji Shinji Tatsuta skočio je 77 m, ali nije uspio ostati na nogama. Osim Tatsute, koji je pao u objema serijama, pali su još i Goro Adachi (u 2. seriji, nakon veoma dobrog prvog skoka), Sauli Pälli (u objema serijama) i Mario Bonomo (u prvoj; zbog pada nije mogao nastupiti u 2. seriji, po čemu je bio jedini).
Sudije, G. Schmidt (Njemačka), J. Asp (Norveška) i R. Straumann (Švicarska), odlučile su da je Birger Ruud imao najsloženiji stil.
Zemlje učesnice
Nastupilo je 48 skakača iz 14 država (u zagradi je broj takmičara iz pojedine države):
Stadion RCDE
Estadi Cornellà-El Prat je nogometni stadion na periferiji Cornellàe i El Prat de Llobregata, blizu Barcelone, Katalonija, Španija. Izgradnja je trajala 3 godine, a koštao je približno 60 miliona eura. Završen u ljeto 2009. godine, sada je novi dom kluba RCD Espanyol. Stadion ima kapacitet od 40.000 gledalaca, a zamijenio je njihov stari stadion, Estadi Olímpic Lluís Companys.
Naziv
Stadion trenutno nosi naziv Estadi Cornellà-El Prat jer se nalazi na granicama općina Cornellà i El Prat. Klub se nada da će moći pronaći kupca prava na naziv stadiona.
Tragom mrtve princeze
Priču o svojoj majci autorka je zasnovala na istinitoj priči, a protkala ju je ljubavlju i nježnošću, obojivši historijske činjenice ljudskom toplinom. U ovoj knjizi također je opisan i način života i običaji u Libanu, a zatim u Indiji, gdje princeza Selma dospijeva nakon udaje za indijskog radžu. U posljednjem dijelu knjige prikazan je i Pariz pred Drugi svjetski rat.
Priča počinje u januaru 1918. u Istanbulu, glavnom gradu Osmalijskog carstva, pred čijom je moći vijekovima strepio hrišćanski svijet. Zapadne države savladale su njegovu moć te se otimaju za ostatak Carstva, koje već odavno nazivaju "bolesnikom Evrope"
Sarajevo u kasno osmanlijsko doba
Historija Sarajeva za vrijeme Osmanlijskog carstva se može podijeliti u dva dijela. Prvi dio podrazumijeva zlatne godine grada, rano osmanlijsko doba, koje je trajalo od 1521. do 1697. Drugi dio historije je kasno osmanlijsko doba, koje traje od 1697. do 1878, godine opadanja moći Osmanlijskog carstva, a samim tim i grada, često popraćeno mnogim katastrofama.
Početak kasnog osmanlijskog doba u historiji Sarajeva počinje završetkom Austrijsko-Osmanlijskog rata. Poslije poraza u bitki kod Beča 1683. godine, uslijedili su mnogi napadi evropskih sila na granice Osmanlijskog carstva. U jednom od takvih napada, 1697. godine, predvođeni princom Eugenom Savojskim je imao ogromne posljedice po grad. Uništavajući slabu i neorganizovanu odbranu, Savojski je sa lakoćom ušao u Sarajevo. Tada je opljačkao grad, a zatim ga je zapalio.
Sarajevo je bilo opustošeno zbog ovog napada. Samo je nekoliko građevina preživjelo plamen, a to su većinom građevine izgrađene od kamena. Građani Sarajeva su tada počeli sa obnovom grada, od jednog trga, i to nije bila obnova samo građevina i zgrada, nego i kulturna i politička. U to vrijeme, sjedište bosanske vlade je već bilo prebačeno u Travnik, a požar uopće nije popravio situaciju. Jednu čitavu deceniju, od 1747. do 1757. godine, grad je čak iskusio i anarhiju.
Iako grad nije arhitektonski i strukturno ono što je bio prije napada, intelektualnost grada nije mnogo propatila. Ustvari, 18. vijek je izrodio mnoge velike mislioce i stvaraoce u Sarajevu, kao što su Mehmed Mejlija Guranij i Mula Mustafa Bašeskija. Značajne biblioteke, škole i džamije su izgrađene, ali i mnoga utvrđenja.
Kasne 1700-te nisu bile baš uspješno doba za grad. 1788. godine, novi požar je bjesnio kroz grad, i to samo 5 godina poslije kuge koja je poharala grad. Početkom 19. vijeka, stvari nisu bile mnogo bolje, jer je Srbija]l stekla nezavisnost od Osmanlijskog carstva, stvarajući prepreku između Sarajeva i Istanbula. To je na kraju rezultiralo ustankom protiv Osmanlijskog carstva, predvođenim bošnjačkim generalom i nacionalnim herojom, Huseinom-kapetanom Gradaščevićem.
Zahtjevajuci nezavisnost Bosne i Hercegovine od Turaka, Gradaščević je poveo nekoliko bitki oko Bosne. Posljednja i vjerovatno najznačajnija bitka je bitka na Sarajevskom polju iz 1832]. godine, kada je Husein kapetan Gradaščević pretrpio poraz u toj teškoj bitki, ponajviše zbog izdaje svojih suboraca. tada je izrekao svoju izreku:
Sektor za geološke karte zavoda za geologiju Federacije Bosne i Hercegovine
Sektor za geološke karte je jedan od šest sektora odnosno organizacionih jedinica u Federalnom Zavodu za geologiju čiji je osnivač Vlada Federacije Bosne i Hercegovine.
Djelatnost
Sektoru za geološke karte priprema prednacrte, nacrte i prijedloge propisa i standarda iz oblasti izrade osnovnih geoloških, hidrogeoloških, inženejrsko-geoloških, seizmotektonskih i drugih karata. Vrši pripremu za štampanje geoloških karata iz prethodnog stava. Vrši izradu osnovnih geoloških, hidrogeoloških, inženejrsko-geoloških, seizmotektonskih, detaljnih i drugih karata. Daje prijedloge i priprema informacije za Vladu Federacije iz oblasti korištenja geoloških karata. Priprema nacrte srednjoročnih i godišnjih programa rada. Razmatra prijedloge o potrebi izrade razlilčitih geoloških karata. Vrši nadzor nad izradom geoloških karata. Prati oblast geološkog kartiranja u naučnom i stručnom smislu te unapredjuje izradu geoloških karata uvođenjem savremenih metoda. Vrši obradu, sređivanje i održavanje geoloških karata, tekstualne i grafičke dokumentacije potrebnih za njihovu izradu i vrši druge poslove iz djelokruga Sektora.
Aktuelni projekti
Projekt Geološka karta Federacije 1:10 000 Predstavlja drugu fazu sistematskih regionalnih ispitivanja geološke gradje terena Federacije BIH koja su započeta 1987 a prekinuta 1992 godine. Glavni cilj ovog programa je cjelovita ocjena geoloških potencijala prostora Federacije sa gledišta vrijednosti, perspektivnosti i načina korištenja u svim aspektima koji zavise od geoloških faktora a od značaja su za regionalno planiranje (prisustvo i perspektive u pogledu istraživanja svih mineralnih sirovina i voda, inženjerskogeološki i hidrogeološki faktori značajni za urbanizaciju, povoljnost korištenja zemljišta za odredjene svrhe sa geološkog gledišta i slično. U ispunjavaju ovog cilja izvodit će se terenska geološka istraživanja, laboratorijska ispitivanja, prikupljanje i obrada podataka u kabinetu.
Opšta slika različitih korisnika geološke karte razmjere 1:10 000 je: inženjerstvo (urbanizam, gradjevinarstvo, vodoprivreda), rudarstvo, okoliš, poljoprivreda i šumarstvo, vlada, turizam.
Pregledom karte buhvaćeni su: prirodni resursi, okoliš, inženjerstvo,planiranje korištenja zemljišta, prirodni hazard, istraživanje i školovanje.
Korištenje geološke karte vezano je sa aktivnostima za prirodne resurse, ka što su: podzemne vode, nemetali, metali, ugalj, poljoprivreda i šumarstvo, plin i nafta. Korištenje geološke karte u okolišnim aktivnostima, kao što je: ocjena zagadjenja okoliša, rehabilitacija zagadjenog okoliša, menadžment i konzervacija okoliša,preventiva zagadjenja okoliša.
Korištenje geološke karte u inženjerskim aktivnostima, kao za: gradjevinarstvo, izgradnju puteva, brane, vodosnabdijevanje, željeznice, luke, plinovod i naftovod, irigaciju, električnu infrastrukturu.
Korištenje karte kod menadžemnta planiranja korištenja zemljišta, i to za: lokacije deponija, planiranje korištenja zemljišta, planiranje u urbanim zonama,lokacijama industrijskih zona.
Sherlock Holmes
Sherlock Holmes privatni je detektiv koji se pojavljuje kao glavni lik u nizu književnih djela škotskog pisca i ljekara sir Arthura Conana Doylea. Holmes je čuven po rješavanju slučajeva pažljivim posmatranjem i logičkim zaključivanjem, te se često bavi problemima koji su za druge istražitelje preteški, koristeći se pritom forenzičkim naukama. Čuven je i kao majstor prerušavanja i često koristi tu sposobnost u rješavanju slučajeva.
Holmes se pojavljuje u 4 romana i 56 pripovijetki, a prvi se put pojavio 1887. u romanu Studija u grimizu. Godine 1890. objavljen je drugi roman, Znak četverice. Holmes je stekao ogromnu popularnost nakon prve serije pripovijetki objavljivanih u magazinu Strand, počevši sa "Skandalom u Češkoj" (1891). Do 1927. Doyle je objavio još jednu seriju pripovijetki i 2 romana. Pripovijetke obuhvataju period od oko 1880. do 1914.
U svim pripovijetkama, osim u četirima, pripovjedač je Holmesov prijatelj, kolega i biograf dr. John Watson; od te 4, u dvjema je pripovjedač sam Holmes ("Blijedi vojnik" i "Lavlja griva"), a 2 su napisane u 3. licu ("Mazarinov dijamant" i "Njegov posljednji naklon"). U dvjema pripovijetkama Holmes pripovijeda Watsonu glavnu priču iz svojih memoara, a Watson postaje pripovjedač uokvirene priče ("Musgraveov ritual" i "Brod Gloria Scott"). U 1. i 4. romanu (Studija u grimizu i Dolina straha) nalaze se duži odlomci koje pripovijeda tzv. sveznajući pripovjedač, a koji govore o događajima nepoznatim i Holmesu i Watsonu.
Holmesov najveći protivnik je prof. Moriarty, Napoleon zločina, koji se pojavljuje u dvjema pripovijetkama. U borbi s njim Holmes pada niz liticu vodopada Reichenbach u Švicarskoj i umalo gine.
Inspiracija za lik Holmesa
Doyle je lik Holmesa osmislio prema dr. Josephu Bellu, za koga je Doyle radio kao činovnik u Edinburškoj kraljevskoj bolnici. Poput Holmesa, Bell bi na temelju sitnih detalja znao izvesti velike zaključke o zanimanju i životu slučajnih prolaznika. Sir Henry Littlejohn, predavač iz oblasti forenzičkih nauka i javnog zdravstva na Kraljevskom hirurškom koledžu, također se navodi kao model za Holmesa. Littlejohn je služio kao policijski hirurg i šef zdravstva u Edinburghu, pruživši Doyleu vezu između medicinskih istraga i otkrivanja zločina.
Život
mini|lijevo|160px|Prvo Holmesovo pojavljivanje 1887.
Rane godine
Detalji o Holmesovom životu izvan pustolovina koje je zabilježio dr. Watson malobrojni su u Doyleovim originalnim djelima. Ipak, neki sporadični detalji o njegovom životu prije detektivske karijere i porodici daju približan biografski portret Holmesa.
Procjena Holmesove dobi u Njegovom posljednjem naklonu datira njegovo rođenje u 1854. godinu; priča se dešava u augustu 1914, a Holmes je opisan kao 60-godišnjak. Kao datum rođenja obično se navodi 6. januar. Ipak, argument da je Holmes rođen nešto kasnije ponudila je Laurie R. King, zasnovano na Studiji u grimizu i "Brodu Gloria Scott". Neki detalji u potonjoj pripovijetki ukazuju na to da je Holmes završio svoju drugu i posljednju godinu na univerzitetu ili 1880. ili 1885. Watsonovo vlastito pripovijedanje o ranjavanju u Drugom englesko-afganistanskom ratu (1878-1880) i povratak u Englesku odmah nakon toga u Studiji u grimizu smještaju njegovo useljavanje kod Holmesa na početak 1881. ili 1882. Sve skupa sugerira da je Holmes napustio univerzitet 1880; ako je počeo studirati u dobi od 17 godina, godina njegovog rođenja vjerovatno bi bila 1861.
Holmesovi najraniji slučajevi, na kojima je radio kao amater, došli su od njegovih kolega studenata. Prema Holmesovim riječima, susret s ocem jednog od njegovih kolega naveo ga je da detektivski posao uzme kao profesiju i nakon odlaska s univerziteta proveo je 6 godina radeći kao detektiv savjetnik prije no što su ga finansijske poteškoće natjerale da uzme Watsona za sustanara, što je tačka odakle počinje naracija u Doyleovim pripovijetkama.
Dubrave (Pojezerje)
Dubrave su naseljeno mjesto u sastavu općine Pojezerje, Dubrovačko-neretvanska županija, Republika Hrvatska.
Sherlock Holmes
Rane godine
Od 1881. Holmes živi u stanu na londonskoj adresi Ulica Baker 221B, odakle i vodi svoj detektivski posao. Stan je na spratu i do njega vodi 17 stepenica, a u ranijem rukopisu navedeno je da je na "gornjem kraju" ulice. Do Watsonovog useljavanja Holmes je radio sam, tek povremeno angažirajući pomoćnike iz nižih slojeva društva, uključujući i čitavu malu "vojsku" doušnika i grupu ulične djece (Baker Street Irregulars). Djeca se pojavljuju u Znaku četverice i dvjema pripovijetkama: "Studija u grimizu" i "Grbavac".
Dubrave (Pojezerje)
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazile su se u sastavu stare općine Metković.
Sherlock Holmes
Život sa dr. Watsonom
mini|desno|190px|[[Sidney Paget|Pagetov portret S. Holmesa u magazinu Strand 1891. u pripovijetki "Čovjek s iskrivljenom usnom"]]
Holmes je većinu svojih profesionalnih godina dijelio sa svojim dobrim prijateljem i hroničarem, dr. Johnom Watsonom, koji je živio s njim neko vrijeme prije no što se oženio 1887, ali i kasnije, nakon suprugine smrti. Stan je održavala gđa Hudson.
Dubrave (Pojezerje)
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2021. godine, Dubrave nisu imale stanovnika.
Sherlock Holmes
Život sa dr. Watsonom
Watson ima 2 uloge u Holmesovom životu. Kao prvo, pruža mu praktičnu pomoć tokom slučajeva; on je Holmesova desna ruka i djeluje kao njegov izviđač, mamac za odvraćanje pažnje, saradnik i izaslanik. Kao drugo, on je Holmesov hroničar (njegov "Boswell", kako ga je Holmes jednom nazvao). Većina pripovijetki o Holmesu po vrsti su uokvirene priče, napisane iz Watsonove perspektive kao sažeci Holmesovih najzanimljivijih slučajeva. Holmes se često kritično odnosi prema stilu Watsonovih zapisa smatrajući da su senzacionalistički i populistički, sugerirajući da ne prikazuju precizno i objektivno čistu analitičku "nauku" njegovog zanata.
Dubrave (Pojezerje)
Stanovništvo
Napomena: ''U 1981. smanjeno izdvajanjem dijela područja u samostalno naselje Kobiljača, a 1991. izdvajanjem dijela naselja u samostalno naselje Brečići. U 1880. nazvano Dubrava. U 1857. i 1869. te od 1890. do 1931. podaci su sadržani u naselju Pozla Gora, a od 1948. do 1961. sadrži dio podataka za naselje Kobiljača. Kao naselje iskazuje se od 1948. Od 1991. bez stanovnika.''
Sherlock Holmes
Život sa dr. Watsonom
Uprkos tome, Holmesovo prijateljstvo s Watsonom njegovo je najznačajnije prijateljstvo. U nekoliko pripovijetki otkriva se Holmesova naklonost prema Watsonu, često skrivena ispod njegove hladne, intelektualne vanjštine. Naprimjer, u "Tri Garrideba" Watson je ranjen u sukobu s negativcem; iako se rana od metka čini "prilično površinskom", Watson je dirnut Holmesovom reakcijom:
Sveukupno je Holmes radio 23 godine, a Watson je dokumentirao slučajeve u 17 od 23.
Dubrave (Pojezerje)
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Dubrave nije imalo stanovnika.
Sherlock Holmes
Povlačenje
U "Njegovom posljednjem naklonu" Holmes se 1903-1904. povukao na malu farmu u Sussex Downsu (današnji South Downs), kao što je zabilježio Watson u uvodu serije pripovijetki pod istim naslovom. Tu je Holmesu glavni hobi postalo pčelarstvo, iz čega je na kraju nastao njegov Praktični priručnik o pčelarstvu, uz neka opažanja u vezi s odvajanjem matice. U ovoj pripovijetki Watson i Holmes vraćaju se iz "penzije" posljednji put kako bi pomogli u dešavanjima povodom Prvog svjetskog rata. Samo jedna pripovijetka, "Lavlja griva", u kojoj je pripovjedač Holmes koji radi na slučaju kao obični građanin, dešava se tokom Holmesove "penzije". Detalji o njegovoj smrti nisu poznati.
Daorsoi
mini|300px|Daorson, ostaci zidina u Ošanjićima kod Stoca, oko 3. vijeka p. n. e. Daorsoi ili Daorson bio je glavni grad heleniziranog  Ilirskog plemena Daorsa, danas u selu Ošanjići povrh Stoca (4–3. vijek p. n. e). Daorsi su bili ilirsko pleme koje je živjelo od 300. do 50. godine prije nove ere u dolini rijeke Neretve i ovdje izgradilo svoj megalitski grad. Danas se na pustom području nekadašnjeg grada Daorsona nalaze kamene ruševine, brojni spomenici.
Ostaci ovog nekad najjačeg grada u širem području nalaze se u Ošanjićima, blizu Stoca u Bosni i Hercegovini. Činile su ga tri cjeline.
Opis
Središnje i najvažnije mjesto zauzima tvrđava – akropola koja je bila opasana "kiklopskim" zidinama od golemih kamenih blokova (sličan onima u Mikeni u Grčkoj). U njoj su bili smješteni svi važniji upravni, javni i vjerski objekti. Odbrambeni zid koji se pruža od jugozapada prema sjeveroistoku bio je dug 65 metara, širok 4,2m, a visok između 4,5 i 7,5 metara, imao je vrata i tornjeve na oba kraja.
Podgradinski prostor (Greben)
Na istočnim liticama, odmah ispod stjenovitog podnožja Gradine, pa sve do 100 metara iznad obale rijeke Radimlje nalaze se terase usječene s jedne strane u živu stijenu, a s druge ojačane podzidom. Bile su povezane stepenicama s Akropolom. Na njima je otkriveno desetak stambenih objekata s pripadajućim malim dvorištima. Postojale su i manje horizontalne prometnice.
Sherlock Holmes
Navike i osobnost
Watson opisuje Holmesa kao "boema" po navikama i stilu života. Prema Watsonu, Holmes je ekscentričan i ne obazire se na savremene standarde u vezi s urednošću. U "Musgraveovom ritualu" Watson kaže:
Daorsoi
Podgradinski prostor (Greben)
U jednom manjem objektu pronađena je kovaonica novca s prigodnim alatima i matricama, 39 raznih novčića (29 s likom kralja Ballaiosa iz 168. p. n. e, te devet sa grčkim natpisom "ΔΑΟΡΣΩΝ" i likom lađe). Novac je značio nezavisnost plemena Daorsa, kao i potvrdu da su imali razvijeno zanatstvo, kulturu i trgovinu s drugim narodima.
Sherlock Holmes
Navike i osobnost
Watson često bilježi Holmesove nepravilne prehrambene navike. Holmes je često opisan kako se izgladnjuje u periodima intenzivne intelektualne aktivnosti, kao u "Norvudskom graditelju", gdje, prema Watsonu:
Daorsoi
Propast grada
mini|Ostaci zidova Nakon propasti ilirske države, Daorsi su pod patronatom rimske države, sa određenom autonomijom. Još prije propasti ilirske države Daorse su iz pravca rijeke Cetine napadali Dalmati, moćno ilirsko ratničko pleme. Rat protiv Dalmata se vodio od 156. do 155. godine p.n.e. Rimljani su krenuli u ratne operacije protiv Dalmata iz Narone, gdje su imali jako uporište i potporu Daorsa. Oni su Neretvu štitili od Dalmata i prije dolaska rimske vojske u Naronu. U tom ratu Dalmati su teško poraženi i oslabljeni za duže vrijeme.
Sherlock Holmes
Navike i osobnost
Watson ne smatra porokom Holmesovo uobičajeno korištenje lule ili, nešto rjeđe, cigara i cigareta niti osuđuje njegovu spremnost da izokrene istinu ili prekrši zakon u ime klijenta (tj. da slaže policiji, sakrije dokaz ili provali u kuće) kad on to smatra moralno opravdanim. Čak i pored toga, vidljivo je da Watson ima strožija ograničenja od Holmesa i povremeno ga kudi zbog stvaranja "otrovne atmosfere" od duhanskog dima. Sam Holmes u "Đavoljem stopalu" aludira na Watsonovu umjerenost: "Mislim, Watsone, da ću nastaviti s tim trovanjem duhanom koje tako često i tako opravdano osuđujete." Watson, također, ne oprašta Holmesu planove u kojima manipulira nevinim osobama, kao kad se poigrao srcem jedne djevojke u "Majstoru ucjene", iako je to uradio s plemenitom namjerom da spasi mnoge druge djevojke iz zločinačkih kandži Charlesa Milvertona.
Holmes je prikazan kao patriot djelujući u ime vlade u stvarima od nacionalne sigurnosti u mnogim pripovijetkama. On, također, izvodi kontraobavještajni posao u "Njegovom posljednjem naklonu", koji je smješten na početak Prvog svjetskog rata. Kao vježba gađanja, Holmes je "ukrasio" zid u svom stanu rupama od metaka u obliku slova "VR" (Victoria Regina).
Daorsoi
Propast grada
U vrijeme građanskih ratova između Cezarovih i Pompejevih pristalica na istočnoj obali Jadranskog mora opet su se Dalmati našli na jednoj strani, a Daorsi na suprotnoj.
Cucurbita
mini|240px|desno|Tikva ili bundeva Cucurbita je rod cvjetnica iz porodice Cucurbitaceae, (bundeva, tikava, buča). To su jednogodišnje biljke, koje potiču  iz Amerike. Danas se uzgajaju kultivirane vrste u svim toplim I umjerenim područjima svijeta. Koriste se za ljudsku i stočnu hranu.
Daorsoi
Propast grada
Iz podataka o ratovima rimskog pretora Vatiniusa protiv ilirskog plemena Dalmata, može se prilično tačno utvrditi vrijeme uništenja grada Daorsona i definitivnog prekida života u tom gradu. Skoro je sigurno da su Delmati baš u to vrijeme (44./43. godine) napali centar Daorsa, grad Daorsoi, i potpuno ga razorili. Tada je uništen i dio plemena Daorsa. Arheološki materijal s Utvrđenja (Akropole), Banja i Grebena ispod Utvrđenja nije mlađi od sredine ili druge polovice I stoljeća p.n.e., što se podudara s pretpostavljenim vremenom Dalmatskog napada na grad i s prekidom života u tom gradu.
Cucurbita
Plodovi i sjemeje nekih vrsta su jestivi. Karakteristični proizvod je bučino ulje. Kod bundeva ili tikve dostižu  težinu i do 10 kg i više. Kora je tanka i narandžastoružićasta. Meso je žuto, debelo, brašnasto i slatko. Sjemenke su velike, duge do 2 cm. Po hranidbenoj vrijednosti i dijetetskoj važnosti, tikve su vodeće   povrće. Imaju oko šest puta više pektinskih tvari nego jabuka i cvekla, bogata je vitaminom A, sadrži i vitamine C, E i vitamine B. Sadrže i kalijeve soli i gvožđe. Pripremaju se kao varivo, služi za umake, musake, može se kuhati, puniti u palačinke i savijače, a od tikvice proizvode se i sokovi. Stariji plodovi se koriste kao i bundeve za pečenje.
Daorsoi
Propast grada
Na ruševinama grada Daorsona nikada nije nastalo novo naselje. Pojedinačni i rijetki nalazi zastupljeni su na tom prostoru iz raznih epoha i stoljeća, pa i najnovijeg vremena, jer su se ljudi tamo često kretali.
Sherlock Holmes
Navike i osobnost
Zadovoljan je kad bude priznat zbog svojih superiornih vještina i odgovara na laskanje, kako primjećuje Watson, kao djevojka na komentare o njenoj ljepoti.
NGC 6873
NGC 6873 je grupa zvijezda i nalazi se u sazviježđu Strelica. Prvo otkriće je napravio Friedrich Georg Wilhelm von Struve 1825. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Sherlock Holmes
Navike i osobnost
Holmesovo ponašanje opisano je kao nepristrano i hladno. No ipak, kad je usred slučaja, može zaiskriti izvanrednom strašću. Ima "šoumenski" dar i priprema složene zamke kako bi uhvatio i izložio krivca, često kako bi impresionirao Watsona ili nekog od inspektora iz ''Scotland Yard]]a.
Holmes je usamljenik i ne teži sklapanju prijateljstava iako drži do onih koje ima, a najviše do Watsonovog. On to pripisuje svojim osobitim interesima i turobnoj naravi. U "Brodu Gloria Scott" govori Watsonu da je u 2 godine studiranja stekao samo jednog prijatelja, Victora Trevora. Holmes kaže: "Nikad nisam bio društven, Watsone, i uvijek sam radije čamio u svojoj sobi i razrađivao moje male metode razmišljanja, tako da se nikad nisam mnogo miješao s ostalima na mojoj godini; ... moje studiranje bilo je prilično različito od ostalih, tako da uopće nismo imali dodirnih tačaka." Slično ga je opisao i mladi Stamford u Studiji u grimizu.
Holmesovo emocionalno stanje i duševno zdravlje decenijama su bili tema analiza. Prilikom njihovog prvog susreta u Studiji u grimizu Holmes upozorava Watsona da "ponekad zapada u potištenost" i "ne otvara usta danima". Mnogi čitaoci i književni stručnjaci sugerirali su da Holmes pokazuje znakove manične depresije, s trenucima intenzivnog entuzijazma pomiješanim s trenucima indolentne preokupiranosti samim sobom. Drugi moderni čitaoci špekuliraju da Holmes možda ima Aspergerov sindrom, što zasnivaju na njegovoj jakoj pažnji prema detaljima, nedostatku interesa za međuljudske odnose i tendenciji da govori u dugim monolozima. Za njegovu izoliranost i skoro ginofobično nepovjerenje prema ženama rečeno je da sugeriraju na želju za bijegom; Holmesov "biograf" William Baring-Gould i drugi, uključujući Nicholasa Meyera, autora Sedampostotnog rastvora, implicirali su da je osnovni uzrok možda teška porodična trauma (tj. ubistvo Holmesove majke).
Lična higijena
U Baskervilskom psu za Holmesa se kaže da ima "mačiju" ljubav prema ličnoj čistoći. To mu nipošto ne predstavlja prepreku u intenzivnom praktičnom bavljenju svojom profesijom i izgleda kao kontrast prema izjavama, u prvom romanu o Holmesu (Studija u grimizu), da su njegove ruke promijenile boju zbog mrlja od kiseline i da koristi kapi vlastite krvi da uradi hemijske i forenzičke eksperimente.
Korištenje droga
Holmes povremeno koristi opojne droge, naročito u nedostatku stimulirajućih slučajeva. Vjeruje da mu korištenje kokaina stimulira mozak kad nije u upotrebi. Obično koristi kokain, koga ubrizgava u obliku 7-postotnog rastvora pomoću specijalne šprice, koju čuva u kožnoj kutiji. Također ponekad koristi i morfin, ali je izrazio jako negodovanje u vezi s posjećivanjem opijumske jazbine. Ove su droge bile legalne u Engleskoj krajem 19. vijeka. I Holmes i Watson redovno koriste duhan, bilo u obliku cigara, cigareta ili u luli. Holmes je ekspert u identificiranju ostataka duhanskog pepela i napisao je i monografiju o toj temi.
Watson se snažno protivi Holmesovom korištenju kokaina, opisujući to kao njegov "jedini porok" i izražavajući zabrinutost u vezi s njegovim mogućim efektom na Holmesovo duševno zdravlje i vrhunski um. U kasnijim pripovijetkama Watson tvrdi da je "odvikao" Holmesa od droga. Čak i pored toga, prema riječima prijatelja doktora, Holmes ostaje ovisnik čija navika "nije mrtva, već samo usnula".
Finansije
mini|desno|210 px|Holmes u svom krevetu u pripovijetki "Umirući detektiv" Iako mu je Watson u početku bio potreban zbog dijeljenja stanarine, u "Umirućem detektivu", kad je Holmes živio sam, Watson otkriva da "ne sumnja da je kuća možda kupljena po cijeni koju Holmes plaća za svoje sobe", sugerirajući da je Holmes stekao dosta prihoda od svoje prakse, iako se rijetko otkriva koliko tačno naplaćuje svoje usluge. U "Skandalu u Češkoj" plaćeno mu je zapanjujućih (za to vrijeme) 1000 funti (300 u zlatu i 700 u obveznicama) za "trenutne troškove". U "Problemu mosta Thor" izjavio je: "Cijene mojih profesionalnih usluga su fiksne. Ne mijenjam honorar, osim kad ga se u potpunosti odreknem."
Ovo je rečeno u kontekstu kad klijent nudi da udvostruči njegov honorar. Međutim, vjerovatno je da bogatiji klijenti nagrade Holmesa honorarom koji daleko premašuje njegov standardni. Naprimjer, u "Posljednjem problemu" Holmes navodi da su mu poslovi koje je obavio za francusku vladu i skandinavsku kraljevsku kuću donijeli zaradu s kojom bi se mirno mogao povući iz prakse. U "Crnom Peteru" Watson bilježi da bi Holmes odbio pomoći bogatima i moćnima ako mu slučajevi ne bi bili zanimljivi, dok bi znao posvetiti i sedmice slučajevima najskromnijih klijenata. U "Slučaju identiteta" Holmes također govori Watsonu o zlatnoj burmutici, koju je dobio od češkog kralja nakon "Skandala u Češkoj'', i basnoslovnom prstenu od holandske kraljevske porodice; u "Planovima za podmornicu Bruce-Partington" Holmes dobija smaragdnu kopču za odjeću od kraljice Viktorije. Ostale uspomene na Holmesove slučajeve jesu zlatna funta od Irene Adler ("Skandal u Češkoj") i potpisano pismo zahvale od predsjednika Francuske i Orden Legije časti zbog pronalaženja ubice po imenu Huret ("Zlatni cviker"). U "Slučaju u internatu" Holmes "razdragano trlja ruke" kad mu vojvoda od Holdernessea napiše ček na 5000 funti, što iznenadi čak i Watsona, a zatim pogladi ček govoreći "Ja sam siromašan čovjek"; ovaj incident može se posmatrati kao reprezentativan primjer njegove sklonosti sarkastičnom humoru. Sigurno je da je Holmes u svojoj karijeri radio i za najjače monarhe i vlade Evrope (uključujući i vlastitu) i za razne bogate aristokrate i industrijalce, a njegove su usluge tražili i osiromašeni zalagaoničari i skromne guvernante iz nižih društvenih slojeva.
Holmes je poznat po traženju od klijenata da plate njegove troškove i polaganju prava na bilo koju nagradu koja može biti ponuđena za rješavanje slučaja. U "Šarenoj vrpci" rekao je da gđica Stoner može platiti troškove kojima bi mogao biti izložen, a u "Savezu riđokosih" zahtijeva od banke da mu nadoknadi novac koji je potrošio rješavajući slučaj. U "Berilnoj dijademi" "natjerao" je svog bogatog klijenta, bankara, da mu plati troškove nastale prilikom samog vraćanja ukradenih dragulja, a položio je pravo i na nagradu koju je bankar (ranije) ponudio za njihovo vraćanje (općenito).
Odnosi sa ženama
Jedina žena koja je impresionirala Holmesa bila je Irene Adler ("Skandal u Češkoj"), koju je, prema Watsonu, Holmes uvijek nazivao "Ženom" ("the woman"). Sam Holmes nikad nije citiran da je to direktno izgovorio i čak spominje njeno ime u drugim slučajevima (iako valja primijetiti da sve pripovijetke u kojima se ona spominje dolaze nakon "Skandala u Češkoj", koja je treća pripovijest objavljena o Holmesu i prva kratka priča, tako da je Holmes mogao s vremenom promijeniti način na koji je spominjao Irene). Ona je jedna od rijetkih žena koje se spominju u više pripovijetki, pojavivši se lično u samo jednoj.
U jednoj pripovijetki ("Majstor ucjene") Holmes je zaručen, ali to je uradio samo kako bi došao do informacija o slučaju. Iako Holmes pokazuje početno zanimanje za neke od svojih klijentica (posebno za Violet Hunter u "Bakrenim bukvama"), Watson kaže da neizbježno "nije manifestirao dalje zanimanje za klijenticu čim bi ona prestala biti centar nekog od njegovih problema". Holmes njihovu mladost, ljepotu i energiju (i slučajeve koje mu donose) smatra osnažujućima, različitim od bilo kakvog romantičnog interesa. Ove epizode pokazuju da Holmes ima izvjestan stepen šarma, no ipak, osim slučaja s Adler, nema naznake o nekom ozbiljnijem ili dugoročnom interesu. Watson navodi da Holmes ima "averziju prema ženama", ali "naročito umilno ophođenje prema njima". Holmes kaže: "Ja nisam svesrdni ljubitelj ženskog roda"; zapravo, on motive žena smatra "nedokučivima... Kako se može nešto graditi na živom pijesku? Njihovi najbeznačajniji postupci mogu kriti knjige u sebi... Njihovo izvanredno ponašanje može zavisiti od šnale."
Grožđe
mini|400px|Autohtona bosanska sorta crnog grožđa: Čardaklija ili mirisavka thumb|upright|Grožđe thumb|Stono grožđe mini|desno|Grožđe u vinariji u [[California|Kaliforniji.]] mini|desno|Grozd rane bijele sorte [[Muškat julski, uzgojen u međimurskom vinogorju, sjeverna Hrvatska]] Grožđe je plod vinove loze (Vitis vinifera) i srodnih vrsta roda Vitis. To je bobičasta voćka  sa listopadnom drvenastom stabljikom (lozom).
Sherlock Holmes
Odnosi sa ženama
Kao što je Doyle primijetio kako bi zamislio Josepha Bella, Holmes je "toliko neljudski koliko i Babbageova mašina za računanje i ima otprilike iste takve izglede da se zaljubi". Jedino zadovoljstvo koje Holmes izvlači iz druženja sa ženama jesu slučajevi koje mu one donose. U Znaku četverice Watson navodi da je Holmes poput "mašine za računanje", a Holmes kaže: "Od presudne je važnosti ne dozvoliti da na vaše rasuđivanje utječu lične kvalitete. Klijent je za mene puka jedinica – činilac u problemu. Emocionalne osobine antagonistične su u odnosu na čisto rasuđivanje. Uvjeravam vas da je najprivlačnija žena koju sam ikad poznavao obješena zbog trovanja troje male djece radi novca od njihovog osiguranja." Ovo ukazuje na Holmesov nedostatak interesa za veze sa ženama (općenito) i s klijenticama (posebno), što Watsona navodi da primijeti da "ponekad u vama postoji nešto pozitivno nečovječno". Na kraju "Đavoljeg stopala" Holmes kaže: "Nikad nisam volio, Watsone, ali da jesam i da je žena koju volim skončala na ovakav način, možda bih postupio kao naš buntovni lovac na lavove." (U ovoj je pripovijetki istraživač, dr. Sterndale, ubio čovjeka koji je ubio njegovu voljenu ženu, Brendu Tregennis, kako bi došao do osvete koju zakon nije mogao ponuditi.) U "Umirućem detektivu" Watson piše da gđa Hudson voli Holmesa na svoj način, uprkos njegovim iritantnim ekscentričnostima kao stanara, zbog "izvanredne blagosti i ljubaznosti u ophođenju sa ženama". Ponovo, u Znaku četverice Watson citira Holmesa: "Ne bih im rekao previše. Ženama se nikad ne može potpuno vjerovati – ni najboljima od njih." Watson primjećuje da je, iako mu se ne sviđaju i iako im ne vjeruje, Holmes ipak "kavalirski protivnik".
Grožđe
Grožđe se može jesti svježe kao stono grožđa  ili se može koristiti za proizvodnju vina, džema, soka, želea, ekstrakta sjemenki grožđa, grožđica, sirćeta i ulja od sjemenki. Grožđe je ne-klimakterijska vrsta voća, a obično se javlja u klasterima.