cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Umnjak
Većina odraslih osoba ima četiri zuba mudrosti, po jedan u svakom od četiri kvadranta, ali moguće je da ih nema, manje ili više, u tom slučaju višak se naziva hiperdoncija. Zubi mudrosti mogu se zaglaviti sa drugim zubima ako nema dovoljno prostora da se normalno provuku, dok udarci ne uzrokuju pomicanje drugih zuba, mogu izazvati propadanje zuba ako oralna higijena postane otežana. Umnjaci koji su djelomično izbačeni iz desni mogu također uzrokovati upalu i infekciju u okolnim tkivima desni, što se naziva perikoronitis. Zubi mudrosti često se vade kada ili čak i prije nego što se pojave ovi problemi. Međutim, neki preporučuju su protiv preventivno vađenja zuba mudrosti pod utjecajem bolesti.
Nomenklatura
Gornji dentalni luk
Donji dentalni luk
Josef Afritsch
Josef "Beppo" Afritsch (rođen 13. marta 1901. godine u Grazu), bio je austrijski političar, član SPÖ, te ministar unutarnjih poslova Austrije od 1959. - 63. godine.
Rane godine
Josef Afritsch je bio sin Antona Afritscha, novinara i osnivača austrijske organizacije za brigu o djeci i porodici Kinderfreunde Österreich. Njegov brat Viktor Afritsch (1906. - 1967.) bio je poznati glumac. Njegovo obrazovanje se sastojalo od osnovne škole, srednje škole i trogodišnjem školovanju na akademiji za hortikulturu u gradu Lednice (njemački: Eisgrub) u južnomoravskom kraju. Godine 1923. ušao je u Gradsku upravu grada Beča. Do hapšenja i otpuštanja iz državne službe 1942. tamo je organizovao službu za zaštitu parkova i vrtova ("Pflanzenschutzdienst ").
Politička aktivnost
Paralelno sa svojim radom u Odjelu za parkove radio je kao službenik Socijaldemokratske partije Austrije. Nakon krvavih događaja iz 1934. godine u vezi sa austrijskim građanskim ratom, organizovao je u Beču do 1938. godine akciju pomoći "Društva prijatelja" za žrtve februarskih borbi. Poslovi u ovoj organizaciji su uključivali raspodjelu donacija primljenih od Velike Britanije i Sjedinjenih Američkih Država porodicama bečke radničke klase koje su pretrpjele gubitak prihoda uzrokovanog smrću, ozljedom ili zadržavanjem u pritvoru porodičnih osoba koje su bile zaposlene.
Godine 1938., nekoliko mjeseci nakon pripajanja Austrije u okviru Nacističke Njemačke, bio je to Josef Afritsch koji je upotrijebio novčana sredstva sindikata za Brunu Kreiskog obezbjedivši mu avionsku kartu za prvi zvanični let Lufthanse od Beča do Berlina 21. septembra 1938. godine. Odatle je Bruno Kreisky kao kasniji savezni kancelar i Jevrej za vrijeme vladavine nacista u Austriji morao pobjeći na svoj osmogodišnji švedski egzil. Godine 1942. bio je otpušten iz javne službe, a zatim i uhapšen. Nakon hapšenja proveo je 10 mjeseci u tamnici (Kerker) i 2 godine u popravnom domu (njemački: "Zuchthaus").
Nakon rata
mini|lijevo|Grob Josefa Afritscha. Između 1945. i 1959. godine Afritsch je bio član Gradskog vijeća Beča i član Regionalne zakonodavne vlasti u Beču (Landtag). Godine 1946. formalno je izabran za rad u Gradskoj kancelariji za opšte upravne poslove, kancelariju u koju je bio imenovan prethodne godine pod uslovima vojne okupacije. Dugo je nastavio da radi na tom položaju, stekavši duboko znanje o različitim aspektima gradske uprave i brinući se za naturalizaciju desetina hiljada etničkih Nijemaca raseljenih zbog etničkog čišćenja, što je bila karakteristika poslijeratnog uređenja nakon Potsdamske konferencije.
Godine 1951. imenovan je za direktora gradskih parkova i vrtova, ali je odmah poslan na odsustvo kako bi mogao nastaviti svoje postojeće administrativne odgovornosti vezane za rad u gradskoj vlasti.
U julu 1959. imenovan je za ministra unutrašnjih poslova Austrije u vladi Velike koalicije koju je predvodio kancelar Julius Raab (ÖVP), 1961. godine, zadržavajući politički položaj pod kancelarom Alfonsom Gorbachom (ÖVP) do 1963. Između 14. decembra 1962. i 25. avgusta 1965. bio je poslanik u austrijskom parlamentu ("Nationalrat").
Njegov završni posao u austrijskoj vladi bio je na mjestu vladinog povjerenika za Bečki međunarodni festival vrta, koji je održan u Dunavskom parku (kako se zvao od tog vremena) između 16. aprila i 11. oktobra 1964. godine. Tokom održavanja festivala 9. jula, predstavljena je ruža "ministar Afritsch", koja je imenovana u njegovu čast. Josef Afritsch je iznenada preminuo, samo nekoliko nedjelja kasnije, 25. avgusta.
IC 1438
IC 1438 (također poznat kao ESO 602-1, IRAS 22137-2140, MCG -4-52-29 i PGC 68469) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 119 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Vodolija. Najveći prečnik je 2,40 (83 hiljade sg) a najmanji 2,1 uglovnih minuta (73 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio Stephane Javelle 20. jula 1892. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
NGC 6103
NGC 6103 (također poznat kao IRAS 16138+3205, MCG 5-38-49, PGC 57648 i UGC 10302) je galaksija koja je udaljena oko 433 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Sjeverna kruna. Najveći prečnik je 0,70 (88 hiljada sg) a najmanji 0,5 uglovnih minuta (63 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 27. maja 1791. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Pepi II
mini|desno|Piramida faraona Pepija II Pepi II. je bio 5. Egipatski faraon u VI dinastiji. Vladao je od 2279 do oko 2219. p. n. e. ili 2184. p. n. e. Rođen kao Pepi ili Pepy. Vladarsko ime Neferkare značilo bi "lijepa je duša Ra-ova".
Pepi II bio je sin faraona Pepija I i Ankhesmmerire II. Tron je naslijedio od svog brata Merenre-a, kad je imao, po jednima 6, a po drugima 9 godina. Njegovo, uglavnom naučno potvrđeno, vladanje Egiptom, od 94 godine, najduža je vladavina bilo kojeg vladara u pisanoj svjetskoj historiji.
Rane godine vladavine
Njegova majka Ankhsenpepy II je najvjerojatnije vladala kao regent u ranim godinama njegove vldavine. Kipić u alabastera u Brooklynskom muzeju prikazuje mladog Pepija II, odjevenog u kraljevsku dojeću, kako sjedi na koljenima svoje majke. Usprkos duge vladavine, ovo djelo je samo jedno od tri trodimenzionalna prikaza (tj. statua) ovog kralja koji postoje. Njoj je možda pomagao brat Djau, koji je bio vezir pod prethodnim kraljem. Neki naučnici drže da je relativna rijetkost kraljevskih statua znak da je kraljevski dvor izgubio mogućnost da se koristi uslugama vještih umjetnika.
Supruge
Tokom svog dugog života Pepi II je imao nekoliko supruga, a smatra se da su među njima Neith (A), Iput II, Ankhenespepy III, Ankhenespepy IV i Udjebten. Držeći se duge tradicije kraljevskih incestualnih brakova, Neith je bila polusestra Pepija II (kći Ankhnesmerire I) a Iput je bila njegova nećaka (kći njegovog oca Merenrea). Od ovih kraljica su Neith, Iput i Udjebten dobili vlastite piramide i zagrobne hramove kao dio kraljevog kompleksa piramida u Saqqari.
Vanjski odnosi
Smatra se da je Pepi II nastavio s tradicijom svojih prethodnika i postojećih vanjskih odnosa, i vjerovatno proširio trgovačke veze prema jugu Afrike. Bakar i tirkiz su se kopali u rudnicima Wadi Maghare, a alabaster iz kamenoloma Hatnub - obje lokacije na Sinaju. Postoji barem jedna zabilježena ekspedicija u Punt. Diplomatski zapisi također spominju misiju u Byblos u drevnoj Palestini.
Za Pepija II se smatra da je započeo politiku pacifikacije Nubije, a da je Harkhuf napravio barem još dvije ekspedicije u tu oblast. S vremenom su odnosi između Egipta i Nubije zahladnjeli, pa se tako Harkhuf uspio sretno vratiti sa svojih ekspedicija, dok njegovi nasljednici nisu bili te sreće.
Također je bilo vojnih pohoda na susjedne zemlje, ali se također bilježi i sve veće oslanjanje na libijske i nubijske najamnike. Dalji mogući dokaz o relativnom nedostatku uspjeha u tim pohodima dolazi iz scene na kraljevoj pirmaidi, koja ga pokazuje kao sfingu koja gazi svoje neprijatelje — to uključuje libijskog poglavicu i njegovu porodicu — prizor je ništa drugo do kopija iste slike iz zagrobnog kompleksa prethodnog faraona Sahurea, što dovodi u sumnju istinitost prizora koji se prikazuju.
Također je poznato da su pred kraj njegove vladavine prekinuti neki od vanjskih odnosa, što je znak dezintegracije centralne vlasti.
Sumrak Starog kraljevstva
Smatra se kako je propadanje Starog kraljevstva započelo još prije vremena Pepija II, kada su nomarsi (regionalni predstavnici kralja) postali sve moćniji i moćniji te iskazivali više utjecaja. Pepi I se, na primjer, oženio za dvije sestre koji su bili kćeri nomarha a poslije njihovog brata učinio vezirom. Njihov utjecaj je bio snažan, pa su obje sestre rodile sinove odabrane za kraljevske nasljednike: Merenrea i Pepija II.
Sve veće bogatstvo i vlast su, po svemu sudeći, predane visokim službenicima za vrijeme vladavine Pepija II. Velike i skupne grobnice se pojavljuju u mnogim velikim nomama Egipta, a sagradili su ih vladajući nomarsi, svećenička klasa i drugi administratori. Nomarsi su tradicionalno bili oslobođeni poreza, a njihov položaj je postao nasljedan. Povećano bogatstvo i nezavisnost je dovelo do promjene ravnoteže vlasti od centralnog kraljevskog dvora prema regionalnim nomarsima.
Zna se da je kasnije u svojoj vldavini Pepi podijelio funkciju vezira nadvoje: jednog za Gornji, i drugog za Donji Egipat, što je dodatno decentraliziralo vlast od kraljevske prijestolnice Memfisa. Isto tako se sjedište vezira Gornjeg Egipta nekoliko puta premještalo. Južni vezir je vladao iz Tebe.
Također se smatra da je neobično duga vladavina Pepija II bila dodatni faktor propasti centralizirane kraljevske vlasti. Postoji sumnja u to da je vladao 94 godine - neki naučnici kao Von Beckerath vjeruju da je u pitanju pogrešno čitanje izgubljenih originalnih tekstova believe od strane ranih historičara kao što je Manethon, te mu pripisuju nešto realističniju brojku od 64 godine, što je izglednije ako ga je po egipatskoj tradiciji naslijedio sin umjesto unuka. Ipak, svi naučnici priznaju da je njegova vladavina bila neuobičajeno duga. Ovakva je situacija gotovo sigurno proizvela krizu oko nasljedstva i također dovela do stagnacije centralne uprave. Bolje dokumentirani primjer ovakvog tipa problema se može naći u dugoj vladavini Ramzesa II, kasnijeg faraona iz Devetnaeste dinastije i njegovih nasljednika. Treba naglasiti da je najkasniji datum Pepija II "Godina nakon 31. popisa, 1. mjesec Shemu, dan 20" s Hatnubskog grafita br. 7, prema Spalingeru. Ovaj datum bi bio ekvivalent godine 62. Pepija II (u dvogodišnjem sistemu datuma) te se slaže sa sugestijama Von Beckeratha s obzirom da nedostaju datumi za Pepija II od njegovog 33. do 47. popisa. Ranija sugestija Hansa Goedickea da Godina 33. popisa Pepija II postoji na kraljevskom ukazu o zagrobnom kultu kraljice Udjebten je povučena od Goedickea godine 1988 u korist čitanja 'Godina 24. popisa', navodi Spalinger.
Kompleks piramida
Kompleks piramida Pepija II (originalno poznat Pepijev život traje) se nalazi u Saqqari, blizu mnogih drugih faraona Starog kraljevstva. Njegova piramida izgleda skromno u usporedbi s velikim piramidama Četvrte dinastije, ali se može usporediti s ranijim faraonima njegove dinastije. Ispočetka je bila visoka 78,5 metara, ali su je erozija i loša konstrukcija smanjile na 52 metra.
Plafon grobne komore je ukrašen zvijezdama, a zidovi sadrže odlomke piramidskih tekstova. U njoj je otkriven prazni crni sarkofag koji nosi titule Pepija II.
U skladu s tradicijom posljednjeg faraona Pete dinastije Unasa, kao i prethodnika Tetija, Pepija I i Merenrea, unutrašnjost piramide Pepija II je ukrašena onime što se danas naziva piramidskim tekstovima, magičnim čarolijama koji su štitili mrtve. Zna se da postoji preko 800 individualnih tekstova (poznatih kao "zazivanja"), a piramida Pepija II sadrži njih 675, većina na jednom mjestu.
Smatra se da je kompleks piramida bio dovršen ne kasnije od 30. godine vladavine Pepija II. Nijedna važnija zagrobna konstrukcija se dogodila nakon 30, a možda i 60 godina, vjerovatno zbog kraljeve nevjerovatno duge vladavine. To znači da se stvorio značajan generacijski jaz među obučenim kamenorescima, zidarima i građevinarima koji više nisu imali značajan državni projekt na kome bi radili te nisu imali kome prenijeti svoje vještine. To možda objađnjava zašto veliki piramidalni projekti nisu bili poduzeti od kasnijih regionalnih kraljeva u Herakleopolis za vrijeme Prvog prijelaznog perioda.
Iskopavanje
Kompleks je prvi put iskopao John Shae Perring, ali je u njega prvi ušao Gaston Maspero godine 1881. Gustav Jequier je detaljno ispitivao nalazište između 1926 i 1932.
Portreti
Postoje samo dva poznata prikaza Pepija II. To je usprkos činjenica da je bio najdugovječniji monarh Drevnog Egipta. Još je zanimljivije da oba portreta prikazuju Pepija II kao malo dijete. Prvi od njih, danas u Brooklynskom muzeju, prikazuje kraljicu Ankhenesmerire kako tetoši malog Pepija II u svom krilu. Drugi, kipić danas izložen u Egipatskom muzeju u Kairu pokazuje Pepija II kao golo dijet koje čuči s raširenim nogama i desnom rukom (koja nedostaje) kako dotiče usta (simbolična gesta djetinjstva boga Horusa. Nije poznat nijedan drugi prikaz Pepija II.
Nasljednici
Postoji malo službenih suvremenih zapisa od strane Pepijevih neposrednih nasljednika, te se zbog toga u mnogim knjigama Pepija II drži posljednjim potvrđenim vladarom Šeste dinastije i Starog kraljevstva.
Međutim, prema Manethonu i Torinskom popisu kraljeva, naslijedio ga je sin Merenre II, koji je vladao samo godinu dana. Njega je možda naslijedila Nitocris, koja je vjerovatno bila sestra Merenrea i njegova supruga. Ukoliko je uistinu vladala, mogla je biti prvi ženski vladar Egipta. Prema priči koju prenosi Manethon, Merenre II je bio ubijen, a Nitocris se pobrinula da ubice budu kažnjene prije nego što je počinila samoubistvo. Danas u akademskoj zajednici postoje ozbiljne sumnje da je uopće postojala, s obzirom na nedostatak fizičkih dokaza kao što su popisi kraljeva koji potvrđuju njenu vladavinu.
Statika
Statika je grana fizike koja se bavi analizom sila opterećenja, momentom u fizikalnim sistemima, koji se nalaze u statičkoj ravnoteži, tj. u stanje gdje se relativne pozicije podsistema ne mijenjaju u toku nekog perioda, ili gdje komponente i strukture miruju pod dejstvom neke vanjske sile. Kada se postigne statička ravnoteža, sistem ili miruje ili se kreće konstantnom brzinom preko svog centra mase.
Po drugom Newtonovom zakonu, ovo implicira da je ukupna zbor svih sila i zbir svih momenata svakog tijela u sistemu jednak nuli, što znači da uvijek postoji sila suprotna sili, koja djeluje na neko tijelo (sile su istih pravaca i intenziteta, ali suprotnih smjerova). Zbir svih sila koje djeluju na neko tijelo, a koji je jednak nuli, naziva se prvi uslov ravnoteže, a ukupan zbir momenata koji djeluju na neko tijelo, a koji je jednak nuli, naziva se drugi uslov ravnoteže.
Uslovi ravnoteže
Prilikom proračuna, uzima se da je za neku osu (x, y ili z) suma svih sila jednaka nuli. To nekad nije dovoljan uslov, pa se korištenjem momentne jednačine za neku tačku određuju ostali potrebni podaci. Određivanje parametara ravnoteže (sile i momenti) se svodi na proračun sistema jednačina.
Primula
Primula je rod jagorčevina iz velike grupe cvjetnica. Obuhvata zeljaste porodice Primulaceae. Uključuju poznate divlje cvjetnice, kao što su obična jagorčevina (P. vulgaris). Ostale su uobičajene vrste P. auricula (auricula), P. veris (kravlja jagorčevina) i P. elatior (volovska usna). Ove vrste i mnoge druge cijene se zbog ukrasnih svojstava. Ekstenzivnosu kultivirani i hibridne biljkei. U primjeru obične jagorčevine, stotinama godina. „primule“ su autohtone biljke umjerenih područja Sjeverne polutke, južno u tropskih planina u Etiopiji, Indoneziji i Novoj Gvineji, te na umjerenom jugu Južne Amerike. Skoro polovina poznatih vrsta je s Himalaja. Prema klasinim kriterijima, rod Primula ima oko 500 vrsta, a i više ako se određeni rodovi iključe i njihov okvir.
Opis
Primula je složen i raznolik rod, s pojavom na nizu staništa, od alpskih padina do močvarnih livada. Biljke cvjetaju uglavnom tokom proljeća, pri čemu se cvjetovi često pojavljuju u sfernim gromama na čistim stabljikama, koje izlaze iz baznih lisnih rozeta; njihovi cvjetovi mogu biti ljubičasti, žuti, crveni, ružičasti, plavi ili bijeli. Neke vrste imaju bijeli brašnasti cvat (farina) na raznim dijelovima biljke. Mnoge od njih su adaptirane na alpske klimate.
Etimologija
Riječ primula je latinski ženski deminutiv od primus, što znači prva (prim), koja se primjenjuje na cvjetove koji se među prvima otvaraju na proljeće.
Ekologija
Primule se koriste kao prehrambena biljka od za insekta  Hamearis lucina  (burgundski leptir vojvoda).
Baštenski hibridi i kultivari
Vrste roda Primula  široko se uzgajaju, kao i hibridizirane, koje uglavnom potiču od vrsta P. elatior, P. juliae, P. veris i P. vulgari . Polyanthus (često nazvan P. polyantha) je jedna takva grupa biljaka, od koj je proizveden veliki broj sorti u svim bojama, koji se obično uzgajaju kao jednogodišnje ili dvogodišnje biljke, a dostupne su kao sjeme ili mlade  biljke. Sljedeće hibridne sorte i kultivari stekli su Nagradu za baštenske zasluge Kraljevskog hortikulturnog društva:-
Klasifikacija
Rod  Dodecatheon  potiče iz roda  Primula , pa neki autori u  Primulauključuju i 14 njegovih vrsta.
Sekcije roda Primula
Klasifikaciju roda „Primula“ botaničari su istraživali više od jednog stoljeća. Kako je rod velik i raznolik (s oko 500 vrsta), oni su vrste organizirali u razne podrodovske grupe. Najčešća je podjela na niz od trideset sekcija. Neke od ovih sekcija (npr. Vernales, Auricula) imaju mnogo vrsta, a neke samo jednu.
Odabrane vrste
Vrste uključuju:
Mürzzuschlag (grad)
Mürzzuschlag je grad u okrugu Bruck-Mürzzuschlag u austrijskoj saveznoj pokrajini Štajerskoj. Grad se prvi put spominje 1227. godine u priči Frauendienst, Ulricha von Lichtensteina. U pravcu Beča preko Semmeringa izgrađena je 1854. godine željeznička pruga po projektu inžinjera Carla Ritter von Ghega. Danas je ta željeznica na listi UNESCO-ove svjetske baštine.
1452.
Događaji
-Osnovan grad Mostar
Zarazna bolest
mini|desno|200px|Leptospira sp. uzročnik zarazne bolesti [[leptospiroza|leptospiroze]] Zarazna ili infektivna bolest je klinički evidentno oboljenje ljudi i životinja izazvano patogenim mikrobnim uzročnicima uključujući viruse, bakterije, gljivice, protozoe, rikecije, kao i prionima. Zarazne bolesti iskazuju široki spektar mogućih simptoma i kliničkih slika razvoja bolesti. Simptomi se mogu javiti u roku od nekoliko dana, sedmica ili čak godina od zaraze. Zarazne bolesti se nekada klasifikuju kao kontagiozne bolesti zbog njihove mogućnosti prenosa sa oboljele na zdravu jedinku. Prenos zarazne bolesti može biti na više načina uključujući direktan kontakt ili sekundarno preko hrane, tjelesnih tečnosti, leševa, kontaminiranih predmeta, zrakom ili pomoću vektora (insekti, miševi i sl.).
Pauk
Pauk (Arenaida) su zglavkari koji udišu zrak i imaju osam nogu (4 para) helicere sa očnjacima koje općenito mogu ubrizgati otrov, i predice koje istiskuju svilu. Razne vrste pauka žive u svim krajevima svijeta a ujed nekih vrsta može biti vrlo opasan ili čak smrtonosan. Oni su najveći red arachnida i zauzimaju sedmo mjesto u ukupnoj raznolikosti vrsta među svim redovima organizama. Pauci se nalaze širom svijeta na svim kontinentima osim na Antarktiku, a ustalili su se u gotovo svim kopnenim staništima. Od avgusta 2022. taksonomisti su zabilježili 50.356 vrsta pauka u 132 porodice. Međutim, među naučnicima se vodi debata o tome kako porodice treba da se klasifikuju, sa preko 20 različitih klasifikacija predloženo od 1900. godine.
Anatomski, pauci se razlikuju od ostalih člankonožaca po tome što su uobičajeni segmenti tijela spojeni u dvije tagme, cefalotoraks (prosoma) i opistosom (trbuh), i spojeni malim, cilindričnim pedicelom, međutim, nema ni paleontološkog ni embriološki dokaza da su pauci ikada imali odvojenu podelu nalik grudnom košu, postoji argument protiv valjanosti termina cephalothorax, što znači spojeni cefalon (glava) i grudni koš. Slično, mogu se formirati argumenti protiv upotrebe termina abdomen, jer opistosom svih pauka sadrži srce i respiratorne organe, organe netipične za abdomen.
Zarazna bolest
Zoonoze su zarazne bolesti koje su zajedničke ljudima i nekim životinjama.
Pauk
Za razliku od insekata, pauci nemaju antene. U svim osim u najprimitivnijoj grupi, Mesothelae, pauci imaju najcentralizovaniji nervni sistem od svih člankonožaca, jer su njihove ganglije spojene u jednu masu u cefalotoraksu. Za razliku od većine člankonožaca, pauci nemaju mišiće ekstenzore u udovima i umjesto toga ih protežu hidrauličkim pritiskom.
Njihovi abdomeni nose dodatke koji su modificirani u prede koje istiskuju svilu iz šest vrsta žlijezda. Paukove mreže se uvelike razlikuju po veličini, obliku i količini korištene ljepljive niti. Sada se čini da je spiralna kuglasta mreža jedan od najranijih oblika, a pauci koji stvaraju zamršenu paučinu su brojniji i raznovrsniji od pauka koji pletu kugle. Arachnide s čepovima za proizvodnju svile pojavili su se u devonskom periodu prije oko 386 miliona godina, ali ovim životinjama očito su nedostajale predice. Pravi pauci su pronađeni u karbonskim stijenama od prije 318 do 299 miliona godina, i vrlo su slični najprimitivnijem preživjelom podredu, Mesothelae. Glavne grupe modernih pauka, Mygalomorphae i Araneomorphae, prvi put su se pojavile u periodu trijasa, prije 200 miliona godina.
Vrsta Bagheera kiplingi opisana je kao biljojed 2008. godine, ali sve ostale poznate vrste su grabežljivci, uglavnom lovi insekte i druge pauke, iako nekoliko velikih vrsta također love ptice i guštere. Procjenjuje se da 25 miliona tona pauka u svijetu ubije 400-800 miliona tona plijena godišnje. Pauci koriste širok raspon strategija za hvatanje plijena: hvataju ga u ljepljive mreže, gađaju ga ljepljivim bolama, oponašaju plijen kako bi izbjegli otkrivanje ili ga obaraju. Većina otkriva plijen osjećajem vibracije, ali aktivni lovci imaju oštar vid, a lovci iz roda Portia pokazuju znakove inteligencije u odabiru taktike i sposobnosti da razviju nove. Paukova crijeva su preuska da bi primila čvrstu hranu, pa oni svoju hranu ukapljuju tako što je preplavljuju probavnim enzimima. Hranu melju i bazama pedipalpa, jer pauci nemaju mandibule koje imaju rakovi i insekti.
Najveći pauk je tarantula, a najotrovniji je crna udovica.
Izzy Stradlin
Izzy Stradlin  (rođen kao Jeffrey Isbell, 8. aprila 1962. godine u Lafayetteu, SAD), je američki muzičar najbolje zapamćen kao ritam gitarista hard rock benda Guns N' Roses.
Suprotno od vjerovanog, Izzy je - zajedno s pjevačem Axlom Roseom - bio dominantni tekstopisac za Guns N' Roses. Iako je Slash bio odličan gitarista, definirajući zvuk benda, Izzy je bio onaj koji je pisao i muziku i riječi za pjesme Patience, Think About You, Mr. Brownstone, 14 Years, Double Talkin' Jive i You Could Be Mine. Uistinu, postoje par klasičnih "Guns" pjesama koje nije barem malo doradio Izzy. S četiri albuma na kojima je radio udružio se sa Slashom da bi složili riffove konkurentne nekima od najboljih hard rock bendova.
Rani život
Izzy Stradlin je rođen kao Jeffrey Isbell 8. aprila 1962., u Lafayette, Indiana gdje je i odrastao. O Lafayette, Izzy kaže, "Bilo je cool odrastati ondje. Ima sudnicu i Purdue Univerzitet, rijeku i prugu. To je mali grad, pa se nije imalo šta raditi. Vozili smo bicikle, pušili travu, upadali u nevolje - bilo je kao Beavis and Butt-head."
Guns N' Roses
Nakon mature Izzy je shvatio da Indiana nije mjesto gdje bi imao muzičku karijeru. Spakovao je bubnjeve u auto i krenuo u Los Angeles. Pokušao je svirati s par bendova kao bubnjar, zatim se nekratko prebacio na bas. Nakon nekoliko godina u Los Angelesu, Izzy se ponovno našao s Axlom, i osnovali su bend Rose (kasnije nazvan Hollywood Rose), prvi bend u kojem je Izzy svirao gitaru. 1984. je nakratko napustio bend da bi se pridružio Sunset Strip stapleu, London. Međutim, vratio se svirati u Rose.
Kad je "Appetite for Destruction" turneja završila, Izzy, zajedno s kolegama iz benda Slashom, Duffom i Stevenom, je krenuo u period teškog opijanja i korištenja droge. Za razliku od druge trojice, Izzy se uspio oduprijeti iskušenju kontinuiranog trovanja i očistio se. Rekao je da je turneja s Aerosmithom 1988. bio velik izvor inspiracije: "Bilo je kao, hvala Bogu što smo upoznali neke ljude koji nisu sjebani! Išao sam gledati i zvuče jebeno dobro! I mislio sam, trebat ćemo se zbilja potrudit da održimo ovo sranje, jer oni su bili pravi, znate? I nama je, čak tada, bilo to da je muzika bila na drugom mjestu poslije svih sranja..." Što ga je napokon navelo da se odvikne droge je bio neslavni incident koji se dogodio u avionu kad ju Izzy urinirao u pepeljaru, zbog čega je bio uhapšen. Nakon toga, Izzy je bio podvrgnut raznim testovima urina na drogu.
Izzy često ostavlja dojam kao tihi lik u "najopasnijem bendu na svijetu", i to je postalo veoma primjetivo tokom turneje "Get In The Ring Motherfucker" 1991. godine. Izzy više nije putovao s bendom. On, njegova Švedska supruga, Aneka, i njegov pas (viđen u spotu Sweet Child O' Mine) su imali privatni autobus koji ih je vozio od koncerta do koncerta. Komentirao je ovo kao da ima veze s trudom da ostane trijezan u krugu ljudi koji još uvijek piju. Izzy je napustio bend u novembru 1991. godine.
Nakon Guns N' Roses i nadalje
Nakon Guns N' Roses vratio se u Indianu i počeo snimati pjesme koje su završile na njegovom prvom solo albumu s njegovim bendom the Ju Ju Hounds, Izzy Stradlin and the Ju Ju Hounds. Muzika je bila opuštenija i jednostavnija nego Illusion albumi (Use Your Illusion I i II), što mnogi ljudi smatraju da je preproducirano. Dobili su poštene kritike i krenuli na svjetsku turneju.
1993. Izzyjeva zamjena u GN'R, Gilby Clarke, je ozljedio zapešće u motorističkoj nesreći i nadolazeća Evropska tuneja je bila ugrožena. Brzo rješenje je bilo potrebno, i Izzy je popunio prazninu. Međutim, nakon što su mu obaveze završile, vratio se u Indianu da se odmori od muzičke industrije.
Tokom ovih godina izbivanja mnogo je putovao i posvetio više vremena svojim hobijima: motorima i trkama. Čak je sagradio pistu blizu svoje kuće. 1998. Izzy se vratio na muzičku scenu sa svojim drugim solo albumom 117°. Kao i prije, nije se baš zanimao za promociju albuma — odlučio je samo dati nekoliko intervjua — i odsvirao nekoliko koncerata. Ispalo je da je taj album bio zadnji Izzyjev album izdan od izdavačke kuće Geffen Records. 1999. njegov treći solo album Ride On je izdan od izdavačke kuće Universal Victor. Ovaj put je Stradlin odradio malu turneju po Japanu kao promociju. Četvrti album nazvan River je izdan 2001.
Nekoliko njegovih bivših kolega iz benda ga je pitalo da se pridruži Velvet Revolveru kod je bio u stanju sastavljanja, ali je odbio jer nije htio raditi s vodećim pjevačem i jer nije volio život na turneji.
2003. Stradlin je snimio šesti album Like A Dog. Nekoliko promotivnih kopija je izrađeno, ali album nije izdan. Dvije godine kasnije, peticija je bila pokrenuta od strane Izzyjevog fana Willa Villiersa da se promotivne kopije prodaju Izzyjevim obožavaocima. Peticija je bila vrlo uspješna s više od hiljadu potpisa. Pokretača peticije, koji održava valiku web stranicu obožavatelja Izzyja, je kontaktirao Stradlin. Odlučio je izdati Like A Dog prodavajući ih za 20 dolara obožavaocima.
2004. Izzy Stradlin i Duff McKagan, njegov bivši kolega iz Guns N' Rosesa, su sarađivali na albumu Bubblegum Marka Lanegana.
Izzy je 2006. godine izjavio da razmišlja izdati nekoliko pjesama koje nisu bile na njegovim albumima, nego među drugim stvarima u podrumu. Izjavio je i da je novi album gotovo završen i da će uskoro biti na policama.
Kao i sa bivšim kolegom iz Gunsa, Mattom Sorumom, čini se da su Stradlin i Axl Rose popravili svoje prijateljstvo. Dojavljeno je da je Rose došao na rođendansku proslavu održanu za Stradlina u New Yorku.
17. maja 2006. godine Izzy se pojavio na pozornici s Guns N' Roses da bi odsvirao pjesme Nightrain, Think About You i Patience. Izzy je također odsvirao pet pjesama s GN'R na Download Festivalu 11. juna 2006. i u Nijmegenu u Holandiji 2. jula 2006. Pjesme su bile "Patience", "Nightrain", "Used To Love Her", "Think About You" i "Paradise City". Također se pojavio na pozornici u Oslo Spektrumu, Norveška, 8. jula 2006. Izzy se također pojavio s Guns N' Roses tokom mnogih nastupa u Britaniji. Pojavio se u Metro Radio Areni u Newcastleu 19. jula 2006., Glasgowskom SECCu 22. jula 2006., u Manchester Evening News Areni 23. jula 2006., Birmingham National Exhibition Centru 25. jula 2006., Nottingham Areni 27. jula 2006. i u Wembley Areni 29. jula.
Supstituent
mini|300px|Primjer supstituenata: Bromatna metoksi i etil grupa ( plavo označene) na molekuli [[oktana.]] Supstituent je atom ili grupa atoma koja zamjenjuje atom vodika u roditeljskom lancu ugljovodonika. Termini supstituent, bočni lanac, grupa, grana ili grupa-privjesak, se upotrebljavaju skoro kao ekvivalenti za opisivanje lanaca roditeljske strukture, iako su moguće određene distinkcije u kontekstu hemije polimera. Bočni lanci u polimerima se pružaju sa osnovne strukture, a u proteinima su vezani za atome alfa ugljika aminokiselinske kičme.
Kada se imenuje organski spoj koji ima jednostruku vezu koja zamjenjuje vodik, upotrebljava se sufiks –il, a –iliden i –ilidin za dvostruku, odnosno trostruku vezu. Osim toga, pri imenovanju ugljikovodika koji sadrže supstituent, koriste se pozicijski brojevi, za označavanje koji atom ugljika za koji se veže supstituent, kada je potrebna takva informacija da se napravi razlika između izomera. Polarni efekt daju supstituenti koji su kombinacija induktivnog i mezomernog efekta. Dodatni prostorni efekti rezultiraju iz volumena koji zauzima supstituent.
Nomenklatura
U organskoj hemiji, sufiks –il se upotrebljava za imenovanja radikala, što može pratiti staro ime metanola, metilen (skovan od grčkih riječi metil = vino + hȳlē = drvo), što je postalo skraćenica metil grupama u imenima spojeva. Nekoliko reformi hemijske nomenklature su generalizirale korištenje sufiksa za druge organske supstituente.
Upotreba sufiksa koji određuje broj atoma vodika koje zamjenjuje supstituent u roditeljskom spoju (i, obično, na supstituentu). Prema IUPAC smjernicama od 1993.:
Sufiks –ilidin (sa "ine" umjesto "in" iliu "en") se sreće sporadično, a čini se da je pravopisna varijanta "-iliden". U PubChem bazi podataka navodi se 740.110 rezultata za "–iliden", od kojih 14 imaju sinonime, gdje je sufiks zamijenjen sa "–ilidin". Još 4 rezultata sadrže "a –il idin" bez navođenja –„iliden“ kao sinonima. To se ne spominje u IUPAC smjernicama. Za višestruke veze istog tipa koji se veže za substituent roditeljske grupe, prefiksi su di, tri, tetra, penta, a sufiksi –diil (dvije jednostruke veze), –triil (tri jednostruke), –tetrail (četiri jednostruke), –di-iliden (dvije dvostruke veze)
Za višestruke veze različitih tipova, dodaju se sufiksi višestrukosti: –ililiden (jedna jednostruka i jedna dvostruka), –ililidin (jedna jednostruka i jedna trostruka), –di-ililiden (dvije jednostruke i jedna dvostruka)
Ime roditeljskog spoja može se dati na dva načina.
Sufiks "–il" je nastao ekstrakcijom od riječi "metil".
Anne Boleyn
'''Anne Boleyn, 1. markiza od Pembrokea''' (Ana Bolen; 1501/1507 – 19. maj 1536) bila je engleska kraljica kao druga supruga engleskog kralja Henrika VIII i žena koja se danas smatra odgovornom za odvajanje engleskog katoličanstva od rimokatoličanstva te za kasnije uspostavljanje protestantizma u tudorskoj Engleskoj.
Supstituent
Metanski supstituenti
Prema navedenim pravilima, atom ugljika u molekuli, koji se smatra supstituentom, ima slijedeće nazive, ovisno o broju vezanih vodika, kao i tip veze koja je formirane sa ostatkom molekule:
Anne Boleyn
Anne je bila prva Engleskinja koju je plemkinjom učinio sam kralj; kao njegova ljubavnica i savjetnica u Francuskoj nosila je titulu markize od Pembrokea. Boleyinino oplemenjivanje je bilo samo korak ka njenom krunisanju za kraljicu Engleske 1. juna 1533, nakon što se 25. januara tajno, a 28. maja iste godine javno udala za kralja koji je poništio svoj brak s infantom Katarinom od Aragona. Javno vjenčanje je bilo neophodno budući da je Anne bila trudna, te je Henrik želio da njihov sin bude rođen u zakonitom braku kako bi naslijedio krunu. U septembru 1533. Anne je rodila djevojčicu, buduću englesku monarhinju Elizabetu I. Uprkos brojnim trudnoćama, Anne, kao ni njena prethodnica, nisu uspjele Henriku podariti sina, zbog čega je on 19. maja 1536. njihov brak poništio, a Anne dao pogubiti u tvrđavi Tower of London pod optužbom za preljub, incest i veleizdaju.
Supstituent
Struktura
U prikazivanju hemijskih strukturnih formula, organski substituenti, kao što su metil, etil, aril se mogu označiti kao R (ili R1, R2, itd), što je generička oznaka. Simbol X se često upotrebljava za označavanje elektronegativnih substituenta kao što su halidi.
Ovaj način označavanja je uveo Charles Frédéric Gerhardt, 1844.
Anne Boleyn
Henrikov brak sa Annom i njeno kasnije smaknuće bili su dio početka složenog političkog i religijskog ustanka zvanog reformacija. Iako je njen brak na kraju doveo do uspostave protestantizma u Engleskoj, Anne nikada nije postala protestantkinja. Kao kraljica držala je stav da papstvo kvari kršćanstvo, ali njena posvećenost katoličanstvu ogledala se u veličanju Djevice Marije tokom ceremonije njenog krunisanja. Zbog svoje umiješanosti u crkvene reforme smatra se jednom od najutjecajnijih supruga engleskih vladara.
Porodica
mini|100px|desno|Grb porodice Boleyn Annini roditelji bili su Thomas Boleyn, vikont Rochford, i ledi Elizabeth Howard. Godina njenog rođenja nije poznata; historičari su do danas iznosili teorije prema kojima je mogla biti rođena između 1499. i 1512. godine, dok se savremeni historičari koncentriraju na razdbolje između 1501. i 1507. godine. Tačno mjesto njenog rođenja kao ni godina nisu poznati, ali se prepostavlja da je, ako je rođena prije 1505, njeno mjesto rođenja Blickling Hall u Norfolku, a ako je rođena poslije 1505, onda je to Hever Castleu u Kentu.
Anne je imala jednu sestru, Mary Boleyn i jednog brata, Georgea Boleyna, rođenog oko 1504. godine. Nije sigurno ko je od njih bio najstariji, niti ko je bio najmlađi; Maryina djeca i ostatak porodice Boleyn bili su sigurni da je Mary bila najstarija.
Porodica Boleyn je u trenutku Anninog rođenja bila jedna od najviiših aristokratskih porodica u Engleskoj. Iako se tradicionalno smatralo da se Annin pradjed, prije nego što je postao lord gradonačelnik Londona, bavio prodajom vune, Anne je bila mnogo višeg roda od Jane Seymour i Katherine Parr, kasnijih supruga Henrika VIII.
Život u Francuskoj
mini|200px|desno|Portret naslikan u [[17. vijeku koji Anne prikazuje kao djevojčicu na francuskom dvoru obučenu u francusku odjeću iz 17. vijeka.]] U Parizu, na francuskom dvoru, već je bila njena sestra Mary. Thomas Boleyn je povukao veze kako bi osigurao da njegove kćeri budu dvorske dame Mariji Tudor, mlađoj sestri kralja Henrika VIII, koja je tada bila kraljica Francuske kao supruga Luja XII.
Dva mjeseca nakon dolaska sestara Boleyn na francuski dvor umro je kralj Luj XII, čime je njihova zemljakinja prestala biti kraljica. Marija Tudor se vratila u Englesku, a Anne i njena sestra su ostale služiti kao dvorske dame nove kraljice, bretonske vojvotkinje Klaudije. Radila je i kao prevoditeljica kad god bi neki ugledni Englezi odsjedali na francuskom dvoru. Pod skrbništvom kraljice Klaudije usavršila je svoje poznavanje francuskog jezika, naučila mnoge francuske običaje, te razvila istančan modni ukus koji ju je proslavio. U Francuskoj se upoznala sa kraljevom sestrom, Margaretom Angulemskom, poetom i sponozoricom humanista, koja je poticala Annin interes za poeziju i literaturu. Margaretino kontroverzno djelo zvano Ogledalo grešne duše, kojeg su rimokatolički teolozi proglasili herezom, Anne Boleyn je donijela u Englesku, gdje ga je nakon njene smrti na engleski jezik prevela njena kćerka.
Annino obrazovanje u Francuskoj veoma joj je pomoglo na engleskom dvoru. Njen modni stil i ukus inspirirao je nove trendove u visokom društvu. Englezi su hvalili i njeno plesno umijeće. Anne nije bila iznimno lijepa, te su joj stoga ove vještine i šarm bile od velike koristi. Za vrijeme boravka u Francuskoj posvetila se vjeri i počela zanimati za renesansni humanizam.
Njeno školovanje u Parizu završilo je u zimu 1521. godine, kada se po očevoj naredbi vratila u Englesku isplovivši iz francuskog grada Calaisa, koji je tada još uvijek bio u posjedu Engleza.
Pregovori za brak s grofom od Ormonda
Anne se vratila u Englesku po očevom naredbi, kako bi se udala za svog rođaka u Irskoj, Jamesa Butlera. Njihov brak predstavljao je moguće rješenje prepirke porodice Boleyn i James Butlera oko titule i zemlje koja je pripadala grofoviji Ormonde. Sedmi grof od Ormonda umro je 1515. godine, ostavivši svoje dvije kćerke, Margaret Boleyn i Anne St. Leger, za nasljednice. U Irskoj je Piers Butler, dalji rođak 7. grofa od Ormonda, zatražio titulu za sebe. Annin otac, sin starije kćerke Margaret, tome se usprotivio i žalio bratu svoje žene, vojvodi od Norfolka. Vojvoda od Norfolka je o sporu obavjestio kralja, koji je, plašeći se izbijanja građanskog rata u Irskoj, aranžirao brak između Piersovog sina i Anne; ona bi svoje pravo na grofoviju donijela kao miraz i time okončala spor. Plan je završio neuspjehom iz nepoznatih razloga.
Romansa (ljubav)
mini| Uljana slika iz 1870. [[Ford Madox Brown|Forda Madoxa Browna o Romeu i Juliji, koja se smatra arhetipskim romantičnim parom, koja prikazuje kultnu balkonsku scenu predstave.]] Romantičnost ili romantična ljubav je osjećaj ljubavi prema drugoj osobi ili snažna privlačnost prema drugoj osobi, kao i udvaranje koje se poduzima od strane pojedinca kako bi izrazili ta ukupna osjećanja i emocije koje proizlaze iz njih.
Anne Boleyn
Uspon na engleskom dvoru
200px|mini|lijevo|Anna Bullen Anne se prvi put pojavila na Henrikovom dvoru u martu 1522. godine, kada je na maskembalu bila u pratnji kraljeve mlađe sestre Marije, tada vojvotkinje od Suffolka, nekoliko drugih uglednih dama i svoje sestre Mary, koja je tada bila Henrikova ljubavnica. Annina sestra Mary se udala nedugo nakon Anninog dolaska na dvor. Henrik se nije potrudio naći bolju priliku za udaju Mary; oženio ju je plemić niskog ranga, a nedugo zatim rođen je sin Henry za kojeg se sumnjalo da je kraljev.
Anne je nedugo po dolasku na Englesku dobila prvog udvarača: Henry Percya, sina 5. grofa od Northumberlanda. Vrsta njihovog odnosa je ostala nepoznata. Svećenik po imenu George Cavendish, prijatelj Henrya Percya kojem je Anne bila antipatična, bio je uvjeren da Percy i Boleyn nisu bili ljubavnici i da njihova veza nije bila seksualna. Njihova veza prekinuta je 1523. nakon što je Percyev otac odbio podržati njihove zaruke. Prema Cavendishu, Anne je nakon prekida veze sa lordom Percyem nakratko napustila dvor i neko vrijeme provela na svom porodičnom imanju. Po povratku na dvor oko sebe je okupila veći broj prijateljica i udvarača. Anne je postala poznata po svojoj sposobnosti da muškarce drži dovoljno blizu da održi svoju popularnost, a dovoljno daleko da ne bude predmet tračeva. Njen rođak ju je u tom periodu opisao kao naizgled tihu i umjerenu, a zapravo nepokorivu i tvrdoglavu.
Romansa (ljubav)
Wiley Blackwell Encyclopedia of Family Studies navodi da "Romantična ljubav, zasnovana na modelu međusobne privlačnosti i na vezi između dvoje ljudi koja ih povezuje kao par, stvara uslove za preokret modela porodice i braka koji ona rađa." To ukazuje da romantična ljubav može biti osnova privlačnosti između dvoje ljudi. Ovaj izraz su prvenstveno koristile "zapadne zemlje nakon socijalizacije 1800-ih, ljubav je neophodan preduslov za početak intimne veze i predstavlja temelj na kojem se grade sljedeći koraci u porodici."
Anne Boleyn
Uspon na engleskom dvoru
Henrik je Anne počeo primjećivati 1525. Poučena sestrinim gorkim iskustvom odbačene ljubavnice, Anne je odbijala Henrika i odupirala se njegovim pokušajima da je zavede, što je njega još više privlačilo. Njegove pokušaje ona je obarala govoreći mu da će radije izgubiti svoj život nego svoje principe.
Romansa (ljubav)
Alternativno, Collins Dictionary opisuje romantičnu ljubav kao "intenzitet i idealizaciju ljubavne veze, u kojoj je drugi prožet izvanrednom vrlinom, ljepotom, itd., tako da veza nadjača sve druge obzire, uključujući i materijalne."
Anne Boleyn
Kraljeva ljubavnica
200px|mini|desno|Henrik VIII Prije nego što je kralj Henrik VII, otac Henrika VIII, preuzeo englesku krunu, u Engleskoj se vodio dug i iscrpljujući građanski ratovi zvani Ratovi dviju ruža, u kojima su se za englesku krunu borile dvije dinastije. Henrik, čija su sva djeca sa Katarinom Aragonskom osim ledi Marije umrla u djetinjstvu, želio je izbjeći takav scenarij. Anne je vidjela svoju priliku u Henrikvoj opsesiji sinom, te postala odlučna u svojoj namjeri da mu se preda tek kada je oženi i učini kraljicom.
Romansa (ljubav)
Iako su emocije i senzacije romantične ljubavi široko povezane sa seksualnom privlačnošću, romantični osjećaji mogu postojati bez očekivanja fizičkog završetka i naknadno izraženi. U određenim slučajevima, romansa bi se čak mogla prenijeti i kao normalno prijateljstvo. Historijski gledano, pojam romansa potiče od srednjovjekovnog ideala viteštva kako je izloženo u literaturi viteške romantike.
Bode & Kushnick su poduzeli sveobuhvatan pregled romantične ljubavi iz biološke perspektive 2021. Razmatrali su psihologiju romantične ljubavi, njene mehanizme, razvoj kroz životni vijek, funkcije i evolucijsku historiju. Na osnovu sadržaja tog pregleda, predložili su biološku definiciju romantične ljubavi:
Anne Boleyn
Henrikova rastava
Henrik je ubrzo nakon povlačenja bolesti počeo tražiti razlog da se rastavi od Katarine i oženi Anne, za koju je vjerovao da će mu roditi sina. Od Pape je zatražio poništenje braka, tvrdeći da je Katarina lagala kada je izjavila da njen prvi brak nije bio konzumiran. Pošto je Katarina kratko vrijeme bila udata za Henrikovog starijeg brata Artura, morala je dokazati da je ostala djevica. U protivnom, njen brak sa Henrikom bi se smatrao incestom. Papa, međutim, nije bio u mogućnosti Henriku dati poništenje braka budući da je Karlo V, car Svetog Rimskog Carstva, kome je Katarina bila tetka, tada držao Rim u svojoj šaci. Henrik tada zadatak traženja poništenja braka povjerava Thomasu Wolseyu, nadbiskupu od Yorka. mini|200px|desno|Katarina Aragonska, prva supruga Henrika VIII Papa je Henriku zabranio sklapanje novog braka sve dok se u Rimu ne donose odluka o njegovom braku sa Katarinom. Wolsey nije odobravao Henrikovu vezu sa Anne i želio je za kralja aranžirati brak sa francuskom princezom kako bi poboljšao odnos sa Francuskom, što je trajno oštetilo njegov odnos sa Anne. Ona je vršila pritisak na Wolseya sve dok ga Henrik, smatrajući ga nesposobnim, nije otpustio 1529. Wolsey je nakon toga molio Anne da mu pomogne vratiti se na svoju prijašnju poziciju, ali ona to odbija, nakon čega Wolsey započinje tajne dogovore sa papom sa ciljem protjerivanja Anne iz Engleske. Njegovi planovi su bili otkriveni, te je Henrik naredio njegovo hapšenje. Da nije umro od nepoznate bolesti 1530, vrlo je vjerovatno da bi bio pogubljen zbog veleizdaje. Kako se otarasila Wolseya, Anne je dobila veći uticaj na vjersku i državnu politiku. Po smrti nadbiskupa od Canterburya, Anne je na tu poziciju postavila Thomasa Cranmera, prijatelja svoje porodice.
Romansa (ljubav)
„Romantična ljubav je motivaciono stanje koje se obično povezuje sa željom za dugotrajnom kopulacijom sa određenom osobom. Javlja se tokom cijelog životnog vijeka i povezan je s karakterističnim kognitivnim, emocionalnim, bihevioralnim, društvenim, genetskim, neuralnim i endokrinim aktivnostima kod oba spola. Tokom većeg dijela životnog toka, on služi funkcijama izbora partnera, udvaranja, seksa i povezivanja parova. To je skup adaptacija i nusproizvoda koji su nastali negdje tokom nedavne evolucijske povijesti ljudi."
Anne Boleyn
Henrikova rastava
Godinu dana kasnije Henrik je prekinuo bračni život sa Katarinom i nju iselio u zamak Kimbolton, a njene sobe na dvoru poklonio Anni. Narod je, međutim, podržavao Katarinu. Jedne večeri u jesen 1531, dok je Anne večerala uz rijeku na očevom imanju, napala ju je velika grupa bijesnih žena, kojima je jedva uspjela pobjeći brodom.
Ponte Vecchio
mini|250p|desno|Ponte Vecchio, Firenca. Ponte Vecchio je čuveni srednjovjekovni most preko rijeke Arno u Firenci, u Italiji. Ponte Vecchio na italijanskom znači "Stari most".
Poznat je po malim dućanima koji se nalaze na samom mostu (uglavnom draguljarnicama). Smatra se da su te radnje postojale na mostu od samog nastanka mosta, pošto su vlasnici radnji na taj način izbjegavali poreznu obavezu (s obzirom na to da su iste "stajale" praktično na "ničijoj zemlji").
To je vjerovatno najstariji Evropski lučni most.
Romansa (ljubav)
Antropolog Charles Lindholm definisao je ljubav kao "svaku intenzivnu privlačnost koja uključuje idealizaciju drugog, unutar erotskog konteksta, s očekivanjem da će opstati u nekoj budućnosti". Romantika je osjećaj ljubavi koji ljudi žele i vole. mini| [[Bernger von Horheim u Codexu Manesse (početak 14. stoljeća)]] U svojoj knjizi iz 2008. Kako donositi dobre odluke i biti u pravu svo vrijeme, britanski pisac Iain King pokušao je uspostaviti pravila za romansu primjenjiva u većini kultura. Zaključio je sa šest pravila, uključujući:
Mnogi teoretičari pokušavaju analizirati proces romantične ljubavi.
Antropologinja Helen Fisher, u svojoj knjizi Zašto volimo, koristi skeniranje mozga kako bi pokazala da je ljubav proizvod hemijske reakcije u mozgu. Norepinefrin i dopamin, između ostalih hemikalija u mozgu, odgovorni su za uzbuđenje i blaženstvo kod ljudi, kao i kod životinja koje nisu ljudi. Fisher koristi magnetnu rezonancu za proučavanje moždane aktivnosti "zaljubljene" osobe i zaključuje da je ljubav prirodni nagon jednako snažan kao i glad.
Anne Boleyn
Henrikova rastava
Cijela katolička Evropa je sada bila okrenuta prema Anne i gledala je kao uljeza; Katarinina skromnost i religioznost očaravale su Evropu već tri decenije. Katarina je Anne nazivala "sramotom kršćanskog svijeta". Katarina je imala veliki broj pristalica, ali niko se nije usuđivao ustati protiv Henrika. Ustvari, jedino što je Anne tada čuvalo bila je Henrikova zainteresiranost za nju.
Markiza od Pembrokea
Prije odlaska u Calais, Henrik je Anne počastio titulom markize od Pembrokea, učinivši je prvom ženom koja je oplemenjena direktno od strane monarha, a ne naslijeđem ili brakom. Svečanost dodjeljivanja markizata održana je u starom gradu Windsoru 1. septembra 1532. Pembroke je bio od emocionalne važnosti za porodicu Tudor; Jasper Tudor, brat Henrikovog djeda po ocu, Owena Tudora, nosio je titulu grofa od Pembrokea. Zajedno sa titulom Anne je dobila pet kuća u Velsu, dvije u Essexu, i dvije u Hertfordshireu, a ranije iste godine dobila je dvije kuće u Middlesexu. Zemlja koju je dobila donosila je više od hiljadu funti godišnje.