cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Arapsko-bizantijski ratovi
Arapsko osvajanje bizantijske Sirije (634–638)
U bici na Jermuka 636. godine, muslimani su detaljnije proučili reljef, iako su bizantijanci uobičajeno izbegavali direktne okršaje, privukli su bizantijce u duboku dolinu i nanijeli im katastrofalan poraz. Herkulov oproštajni uzvik (prema historičaru Al-Baladhuriju iz 9. vijeka), dok je napuštao Antiohiju, izražavao je njegovo duboko razočarenje porazom:
Aprila 637. godine, Arapi su poslije duge opsade zauzeli i Jerusalim. U ljeto iste godine, muslimani su osvojili i Gazu, a tokom istog perioda, bizantijske vlasti u Egiptu i Mesopotamiji, sklopile su skupo primirje s muslimanima, koje je trajalo tri godine u slučaju Egipta i godinu dana za Mezopotamiju. Antiohija je pala pod muslimansku kontrolu krajem 637. godine, a do tada su muslimani okupirali čitavu sjevernu Siriju, izuzev Gornje Mezopotamije, kojoj su odobrili jednogodišnje primirje.
Po isteku ovog primirja, u periodu od 638. do 639. godine, Arapi su preplavili bizantijsku Mezopotamiju i Bizantijsku Jermeniju, a završili su i osvajanje Palestine, napali Cezareju i zauzeli grad Aškelon. Decembra 639. godine, muslimani su napustili Palestinu sa ciljem osvajanja Egipta početkom naredne godine.
Lokalni izbori u Bosni i Hercegovini 2016 (Novo Goražde)
Općinski izbori za izbor načelnika i za 13 članova Općinskog vijeća općine Novo Goražde održani su 2. oktobra 2016. godine. Izbori su održani na 5 biračkih mjesta, a pravo glasa imalo je 1.919 glasača. Glasati se moglo izlaskom na biračko mjesto, preko mobilnih timova i poštom.
Načelnik
Na izborima za načelnika izašlo je ukupno 1.28 glasača (67,17% od ukupnog broja), a od toga je 1.235 (95,81%) glasova bilo važećih, te 54 (4,19%) nevažećih. Sa ukupno 543 glasova (43,97%) za načelnika izabrana je Mila Petković, član Saveza nezavisnih socijaldemokrata (SNSD).
Općinsko vijeće
Na izborima za Općinsko vijeće izašlo je ukupno 1.290 glasača (67,22% od ukupnog broja), a od toga je 1.255 (97,28%) glasova bilo važećih, te 35 (2,72%) nevažećih. Birano je ukupno 13 članova Vijeća, te su oni izabrani po broju osvojenih glasova po listama, dok je odabir predstavnika iz pojedine partije, vršen po najvećem broju glasova. Najviše glasova dobio je Savez nezavisnih socijaldemokrata 351 (27,97% od ukupnog broja važećih glasova).
Trent Alexander-Arnold
Trent Alexander-Arnold (Liverpool, 7. oktobar 1998.) je engleski profesionalni nogometaš koji nastupa za Liverpool i nogometnu reprezentaciju Engleske.
Karijera
Karijeru je počeo u omladinskom timu Liverpoola. Za prvi tim potpisuje 2016. godine. U Premijer ligi je debitovao 16. decembra 2016. godine protiv Middlesbrougha. Prvi ligaški gol postiže u sezoni 2017/18. protiv Swansea Cityja u pobjedi od 5-0.
Reprezentacija
Član seniorske reprezentacije postaje 2018. godine. Debitovao je 28. juna iste godine protiv Belgije. Bio je član reprezentacije na Svjetskom prvenstvu 2018. godine.
Toplokrvnost
Toplokrvnost životinjskih vrsta je njihova sposobnost i stanje održavanja tjelesne temperature koja je veća od one u njihovoj okolini. Konkretno, homeotermne vrste održavaju stabilnu tjelesnu temperaturu koju reguliraju zahvaljujući metaboličkim procesima. Jedine poznate grupe homeotermnih životinje su ptice i sisari. Ostale vrste imaju različite stepene sposobnosti sopstvene termoregulacije.
Kontrola tjelesne temperature životinja zavisi od vrste, tako da alternativni termini "toplokrvni" i "hladnokrvni" daju lažnu ideju da postoje samo dvije kategorije kontrole temperature tijela i više se u nauci ne koriste. Međutim, i dalje su ostali u svakodnevnoj upotrebi.
Terminologija
U principu, toplokrvnost se odnosi na tri zasebne kategorije termoregulacije.
Raznolikost tipova termoregulacije
Veliki dio životinja koje se obično označavaju kao "toplokrvne", kao što su ptice i sisari, javljaju se u sve tri kategorije: mogu biti endotermni, homeotermni i tahimetabolički. Međutim, u proteklih 30 godina, istraživanja u području termofiziologije životinja su otkrila mnoge vrste koje pripadaju u dvije grupe koje se ne uklapaju u sve ove kriterije. Naprimjer, mnogi šišmiši i male ptice su tokom noći poikilotermni i bradimetabolični, kada spavaju. (ili noćne vrste, danju). Za ovakvu pojavu kod živih bića uveden je termin heterotermija.
Dalja istraživanja na životinjama za koje se obično pretpostavlja su hladnokrvne su pokazala da većina bića uključuju različite (gore definitrane) oblike termoregulacije, zajedno sa svojim (ektotermijom, poikilotermijom i bradimetabolizmom), čime se stvara širok spektar oblika regulacije tjelesne temperature. Neke ribe imaju karakteristike toplokrvnosti, kao što su tuna, sabljarka i neke ajkule, koje imaju cirkulacijske mehanizme za održavanje temperature mozga i oka iznad temperature okoline i na taj način povećavaju sposobnost da otkriju i reagiraju na pojavu plijena. Tuna i neke ajkule imaju slične mehanizme aktiviranja mišića, što poboljšava izdržljivost kada plivaju velikom brzinom.
Proizvodnja toplotne energije
Tjelesna "toplota" se generira putem metabolizma, u kojem se javlja kao sporedni proizvod. To se odnosi na hemijske reakcije ćelije upotrebljavaju za razgradnju glukoze, u vodu i ugljen-dioksid i, na taj način, stvaraju ATP (adenozin-trifosfat), visokoenergetski spoj koji se koristi za odvijanje drugih ćelijskih procesa. Mišićna kontrakcija je vrsta metaboličkih procesa koji stvaraju toplotnu energiju, a toplota se generira i trenjem kada krv teče kroz krvotok.
Svi organizmi metaboliziraju hranu i druge unose, ali neki bolje koriste izlazne supstance od drugih. Poput svih energetskih pretvorbi, metabolizam je prilično neučinkovit, a oko 60% od ukupne energije se pretvara u toplinu, a ne u ATP. U većini organizama, ova toplota jednostavno se izgubi u okruženju. Međutim, endotermni homeotermi (općenito karakteriziranu kao "toplokrvne" životinje) proizvode više topline i imaju bolje načine za čuvanje i regulacije od drugih životinja. Oni imaju viši bazni metabolizam, a također i veći kapacitet za povećanje metabolizma, kada se imaju naporne aktivnosti. Obično imaju dobro razvijenu izolaciju, kako bi zadržali tjelesnu toplinu, krzno u slučaju sisara i perje, kod ptica. Kada je ova izolacija nedovoljna za održavanje tjelesne toplote, dolatzi do drhtanja – brzih kontrakcija mišića koje se brzo koriste za podsticanje proizvodnje ATP i ćwlijskog metabolizma, čime se proizvodi više topline. Općenito, u vrućim uvjetima, oni koriste hlađenje isparavanjem otpuštanjem viška topline, bilo znojenjem (neki sisari) ili ubrzanim disanjem (mnogi sisari i sve ptice) - općenito, takvi mehanizmi nisu prisutni kod poikilotermije.
Bečići
mini|280px|Bečići, gradska plaža Bečići (ćir. Бечићи) su naseljeno mjesto i grad u sastavu općine Budva, Crna Gora.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Crnoj Gori nalazili su se u sastavu stare općine Budva.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine Bečići su imali 895 stanovnika.
Popis 2011.
Napomena: Oznaka Z predstavlja zaštićen podatak.
Košarkaška reprezentacija Crne Gore
Košarkaška reprezentacija Crne Gore predstavlja Crnu Goru na međunarodnim košarkaškim prvenstvima i njom upravlja Košarkaški savez Crne Gore.
Eurosong 1985.
Ovo je ujedno i prva pobjeda Norveške. Voditeljica je čestitala duu, koji su činile Hanne Krogh i Elisabeth Andreassen, rekavši: "Tako sam sretna što ste pobijedile, Norveška tako često završava na dnu i stvarno ste to zaslužile" Krogh je odgovorila, "Ti si sretna? A šta misliš da li smo mi?!"
Åtvidabergs FF
Åtvidabergs FF je profesionalni nogometni klub iz Åtvidaberga, Švedska. Takmiči se u ligi Superettan, drugom rangu nogometa u Švedskoj.
Eurosong 1985.
Tokom glasanja nije baš bilo očigledno da će Norveška pobijediti, naime Zapadna Njemačka je vodila većinu glasanja, dok je Norveška bila tek peta, iza Zapadne Njemačke, Švedske, Italije i Ujedinjenog Kraljevstva. Na kraju, kada je ostalo samo pet žirija, ovakvo je bilo stanje na tablici: 1. Zapadna Njemačka - 87, 2. Švedska - 86, 3. Norveška - 85.
Košarkaška reprezentacija Crne Gore
Crna Gora se 2006. pridružila FIBA-i, nakon obnove crnogorske nezavisnosti iste godine. Od 2006. reprezentacija se tri puta kvalifikovala za EuroBasket (2011, 2013, 2017). Crna Gora se također prvi put kvalifikovala za Svjetsko prvenstvo 2019. Ekipa učestvuje i u manjim turnirima kao što su Igre malih zemalja Evrope.
Åtvidabergs FF
Klub je osnovan 1907. godine kao Åtvidabergs IF. Najveći uspjesi kluba su osvajanje prve lige u dva navrata (1972, 1973), kao i osvajanje nacionalnog kupa dva puta (1970, 1971). Tradicionalne boje kluba su plava i bijela. Domaće utakmice igra na stadionu Kopparvallen.
Eurosong 1985.
Poslije toga, Švedska je otela vrh Zapadnoj Njemačkoj (koja nije dobila bodove od Švicarske). Švedski žiri je bio četvrti od zada, i ugrozio je svoje vodstvo dajući Njemačkoj 8 bodova, a Norveškoj 12 bodova. Poslije glasanja Švedske Norveška je zadržala vodstvo do kraja.
Holandija i Jugoslavija ove godine nisu imale predstavnika, s obzirom na Dan žalosti u Holandiji, i obilježavanju smrti druga Tita u Jugoslaviji. Jugoslavija je ipak odabrala pjesmu: "Pokora" koju bi otpjevala Zorica Kondža.
Košarkaška reprezentacija Crne Gore
Historija
Košarkaški savez Crne Gore zajedno sa svojom ekipom se 2006. pridružio Međunarodnoj košarkaškoj federaciji (FIBA) nakon postizanja nezavisnosti Crne Gore.
Eurosong 1985.
1985 je godina u kojoj se čak 13 izvođača vratilo. Vratile su se i pobjednice koje su već nastupale: Hanne Krogh je nastupala za Norvešku 1971 (nastupat će opet 1991) dok je Elisabeth Andreassen pjevala za Švedsku (odakle je zapravo) 1982 u duetu Chips sa Kikki Danielsson. Kikki se također vratila i predstavljala je Švedsku.
Košarkaška reprezentacija Crne Gore
Historija
Crnogorska reprezentacija je počela sa međunarodnim takmičenjima 2009. i imenovala je Duška Vujoševića za selektora reprezetnacije. Od postojanja nezavisne ekipe, Crna Gora je pobijedila 13 utakmica u nizu, sve do poraza od Izraela u augustu 2010, što je ujedno i njihov prvi poraz ikad.
Eurosong 1985.
Lys Assia, pobjednica prvog izdanja Eurosonga, je bila gost 30. izdanja Eurosonga. Voditeljica ju je najavila, zatim je kamera prikazala nju, ona je ustala da se nakloni, a orkestar je odsvirao njezinu pjesmu Refrain.
Košarkaška reprezentacija Crne Gore
Trenutni sastav
Širi spisak za FIBA Svjetsko prvenstvo 2023.
Značajni bivši igrači
• Vlado Šćepanović
• Predrag Drobnjak
• Omar Cook
•  Tyrese Rice
•  Taylor Rochestie
•  Derek Needham
• Goran Jeretin
• Slavko Vraneš
• Bojan Bakić
• Boris Bakić
• Miloš Borisov
• Nebojša Bogavac
• Vladimir Dragičević
• Vladimir Golubović
• Ivan Maraš
• Goran Nikolić
• Blagota Sekulić
• Đuro Ostojić
HNK Neum
HNK Neum je nogometni klub iz Neuma, Bosna i Hercegovina. Takmiči se u Drugoj nogometnoj ligi Federacije Bosne i Hercegovine - Jug.
Historija
Klub je osnovan 1993. godine. Takmičarski počinje djelovati od 2009. godine. U sezoni 2016/17. osvaja drugo mjesto u Prvoj ligi Hercegovačko-neretvanskog knatona, te tako ostvaruje plasman u Drugu ligu Federacije Bosne i Hercegovine - Jug. Tradicionalne boje kluba su crna i bijela. Domaće utakmice igra na stadionu Meteriz.
Ismet Erdić
Biografija
Osnovnu školu završava u rodnom mjestu Bužimu (Čava), poslije odlazi u Sarajevo i upisuje Školu primijenjenih umjetnosti. U julu 1991. odlazi u Linz gdje kao vanredni student upisuje Akademiju za umjetničko i industrijsko oblikovanje. Poslije četiri semestra odlazi u Graz gdje se upisuje na redovan studij na Institutu za tumače i prevodioce na Odsjeku za njemački i ruski jezik. Za vrijeme boravka u Austriji aktivno se bavi karikaturom i stripom i objavljuje svoje radove u studenskim listovima. U junu 1996. vraća se u Sarajevo i upisuje Akademiju likovnih umjetnosti. Tamo radi kao strip autor i objavljuje mnoge radove: "Bošnjački književnici u stripu", "Iskrivljeni svijet", "Mangup i Maza", "Gramatika bosanskog jezika kroz strip i ilustracije" (autorica teksta Amina Salčinović) i "Smjehotresići". Osniva grupu "ERBEAL" koju čine Senad Begić, Edin Alić i Ismet Erdić, te ova grupa izdaje jedan strip pod nazivom "Mic Comics". Radove objavljuje u novinama: "Preporod", "Svijet", "Azra", "Vesela sveska", "Male novine", "Pet plus", "Start", "Ljiljan", "Ekologija", "WUS Austria", "Slobodna Hercegovina" i dr. Ilustrovao je veliki broj knjiga među kojima su: "Zemlja dobrih Bošnjana" autora Velimira Miloševića-Velje, "Vesela strana sporta" autora Rasima Jakubovića-Gere, "Slovo o zavičaju" autora Amira Sijamhodžića, "Zbirka pjesama koje opominju" autora Hasana Durakovića i dr. Strip radovi "Bošnjački književnici u stripu" su zastupljeni i u nastavnom planu bosanskoga jezika i književnosti, te se obrađuju u nekim čitankama. Učestvuje na nekoliko međunarodnih izložbi stripa i karikatura (Švedska, Italija, Austrija). Sarađuje sa Midhatom Ajanovićem-Ajanom gdje je autor teksta Ajanović. Objavljuje i radove: "Ruža za A.P.", "Simbiont", "Naš dragi tata". Autor je i poštanske markice "Una regata". U Bosansku Krajinu se vraća 2001. i zasniva porodicu, te počinje raditi u prosvjeti kao nastavnik likovne kulture. U Bosanskoj Krupi radi kao profesor likovne kulture u Općoj gimnaziji. Predsjednik je likovnog udruženja "Krušnica". Izlagao je na mnogim kolektivnim izložbama u Bosni i Hercegovini, ali i u inostranstvu. Član je, također, Kantonalnog udruženja likovnih umjetnika Unsko-sanskog kantona u Bihaću.
Lil Wayne
Dwayne Michael Carter Jr. (rođen 27. septembra 1982), poznatiji po umjetničkom imenu Lil Wayne, je američki reper, tekstopisac, producent i glumac. Sa devet godina Wayne se priključio diskografskoj kući Cash Money Records kao najmlađi član. Godine 1996. Wayne se pridružio grupi Hot Boys zajedno sa B.G.-em, Juvenileom i Turkom. Hot Boys su debitovali 1997. godine s albumom Get It How U Live!. Wayne je najveći dio uspjeha stekao albumom Guerrilla Warfare iz 1999. godine. Te godine objavio je i svoj debitantski album Tha Block Is Hot koji je prodan u preko milion primjeraka u SAD.
Njegova sljedeća dva albuma Lights Out iz 2000. godine i 500 Degreez iz 2002. godine nisu bila toliko uspješna. Lil Wayne je postigao veću popularnost 2004. godine s albumom Tha Carter i singlom "Go D.J." koji se nalazi na albumu. Iste godine Wayne je sudjelovao na singlu "Soldier" grupe Destiny's Child. Godine 2005. Wayne je objavio nastavak albuma Tha Carter pod imenom Tha Carter II. U 2006. i 2007. godini Wayne je objavio nekoliko miks-traka i pojavio se na nekoliko popularnih hip-hop i R&B singlova.
Njegov najuspješniji album, Tha Carter III objavljen 2008. godine u prvoj sedmici je prodan u preko milion primjeraka u SAD. Album sadrži broj jedan singl "Lollipop", te je Wayne osvojio nagradu Grammy za najbolji rep album godine. Lil Wayne je 2010. godine objavio svoj rock album Rebirth koji je loše prihvaćen od strane kritičara. Album je na kraju osvojio zlatni certifikat. U martu 2010. Wayne je počeo služiti zatvorsku kaznu od osam mjeseci jer je 2007. godine optužen za posjedovanje oružja. Tokom boravka u zatvoru objavio je svoj osmi studijski album I Am Not a Human Being zajedno sa muzičarima iz diskografske kuće Young Money Entertainment.
Osnovao je 2005. godine vlastitu diskografsku kuću pod nazivom Young Money Entertainment. Za diskografsku kuću potpisan ugovor imaju Nicki Minaj, Drake, Lil Twist, Shanell, Mack Maine, Tyga i Cory Gunz. Osim što je muzičar, Lil Wayne je i glumac. Glumio je u filmovima kao što su Hurricane Season i Piranha 3D. U karijeri Wayne je bio nominiran za deset Grammyja od kojih je osvojio četiri. U SAD-u je prodao preko 15 miliona albuma, a u svijetu 25 miliona.
Djetinjstvo
Lil Wayne je rođen kao Dwayne Michael Carter, Jr., 27. septembra 1982. godine. Odrastao je u Hollygroveu, susjedstvu New Orleansa, Louisiane. Majka mu je bila kuharica, a imala je 19 godina kada ga je rodila. Roditelji su mu se razveli kad je imao dvije godine, a otac mu je trajno napustio porodicu. Carter je pohađao osnovnu školu Lafayette, te kasnije srednju školu Eleanor McMain gdje je pohađao dramsku sekciju.
Počeci karijere
Svoju prvu rep pjesmu je napisao u dobi od osam godina. U ljeto 1991. godine, upoznao je Bryana Williamsa, repera i vlasnika diskografske kuće Cash Money Records. Carter je za Williamsa pjevao na njegovoj telefonskoj sekretarici, te mu je kasnije bio mentor i uključio ga u snimanje pjesama za Cash Money Records. Svoju prvu pjesmu je snimio kao suradnju s reperom B.G.-em na albumu True Story. Tada je Carter imao 11, a B.G. 14 godina. Kad je Carter napunio 13 godina, slučajno se upucao pištoljem kalibra .44, a metak je završio pet centimetara od srca. U srednjoj školi Carter je bio pohvalan učenik, ali ju je napustio da bi se mogao više posvetiti muzičkoj karijeri.
Omar Sharif
Omar Sharif(عمر الشريـف), pravim imenom Michel Demitri Chalhoub bio je egipatski glumac. Njegovi najpoznatiji filmovi su Lawrence od Arabije (film) (1962), Doktor Živago (1965), Smiješna djevojka (1968). Imao je jednu nominaciju za Oscara, a osvojio je tri Zlatna globusa, kao i nagradu César. U novembru 2005. od UNESCO-a je dobio Medalju Sergej Eisenstein kao priznanje za njegov značajan doprinos svijetu filma i kulturnoj raznolikosti. Za vrijeme vladavine egipatskog predsjednika Gamala Abdel Nasera imao je ograničenja na putovanja, što ga dovodi da se iseli u Evropu. Zbog otuđenosti došlo je do prijateljskog razvoda od supruge, legendarne egipatske glumice Faten Hamama, koja ga je inspirisala da pređe na islam. Bio je doživotni entuzijast prema trkaćim konjima, a jedno vrijeme svrstavao se među najbolje svjetske igrače bridža.
Rane godine
Omar Sharif, čije prezime na arapskom znači "plemenit čovjek", rodio se u Aleksandriji u tadašnjoj Kraljevini Egipat, u katoličkoj porodici sirijsko-libanskog porijekla. Njegov otac, Joseph Chalhoub, bio je bogati trgovac egzotičnog drveta, koji se početkom 20. vijeka, doselio u Egipat, gdje se rodio i odrastao Omar. Njegova majka je bila poznata hostesa elitnog društva u Egiptu, a među redovnim posjetiteljima je bio Kralj Faruk, sve dok nije bio svrgnut 1952. godine.
U mladosti, Sharif je studirao na koledžu Victoria College u Aleksandriji, gdje je pokazao talent za jezike; diplomirao je na Kairskom univerzitetu na odsjeku za matematiku i fiziku. Sharif je 1955. godine prešao na islam i oženio egipatsku glumicu Faten Hamama, koja mu je rodila sina jedinca Tareka Omara Sherifa.
Glumačka karijera
1954. godine, Sharif je započeo svoju glumačku karijeru u rodnom Egiptu sa ulogom u filmu Shaytan Al-Sahra ("Pustinjski đavo"). Iste godine pojavio se u filmu  Sira‘ Fi al-Wadi ("Borba u dolini"). Brzo je stekao slavu, pojavljujući se u egipatskim produkcijama, uključujući i filmove La Anam ("Besani") 1958. godine, Sayyidat al-Qasr ("Gospodarica palate") 1959. godine i adaptacija romana Ana Karenjina Nahr el hub ("Rijeka ljubavi") 1961. godine. Također je glumio sa svojom suprugom, egipatskom glumicom Faten Hamama, u nekoliko filmova sa romantičnom tematikom.
Sharifov prvi film na engleskom jeziku je bila uloga Sharifa Alija u Leanovom historijskom epskom filmu Lawrence od Arabije 1962. godine. Ova uloga donijela mu je nominaciju za Oscara za najboljeg sporednog glumca i nagradu Zlatni globus za najboljeg sporednog glumca, kao i nagradu Zlatni globus za najboljeg novajliju u svijetu filma. Uloga koju je glumio Sharif danas se smatra jednom od "najzahtjevnijih sporednih uloga u historiji Hollywooda", zbog svoje složenosti i rizika, a bio je u to vrijeme gotovo nepoznat van Egipta. Međutim, bilješke historičara Stevena Charlesa Catona, govore da je Lean insistirao na korištenju etničkih glumaca kada je to bilo moguće kako bi napravio film autentičnim. Sharif će kasnije koristiti multietničku pripadnost u drugim filmovima što mu je pomoglo u njegovoj daljoj karijeri: "Pričao sam francuski, grčki, italijanski, španski, pa čak i arapski", rekao je on. ... sa akcentom koje mi je omogućio da igram uloge stranaca a da niko nije znao tačno odakle sam, nešto što se pokazalo vrlo uspješnim u cijeloj mojoj karijeri."
U narednih nekoliko godina, Sharif je glumio u filmovima od kojih se ističe Behold a Pale Horse (1964). Režiser Fred Zinnemann, rekao je da je izabrao Sharifa djelimično zbog prijedloga Davida Leana." On je rekao da je apsolutno sjajan glumac, 'Ako možda možete da ga uzmete u obzir." Historičar filma Richard Schickel je napisao da je Sharif odigrao "istinski prekrasnu ulogu", a posebno je vrijedno spomena njegova potpuno drugačija uloga u Lawrence-u od Arabije: "Teško je povjerovati da je ulogu imama i šeika igrao isti čovjek". Sharif je dalje igrao jugoslavenskog ratnog patriotu u Žutom Rolls-Royceu (1964), zatim mongolskog osvajača u Džingis Kanu  (1965), njemačkog oficira u  Noći generala (1967), Rudolfa, prijestolonasljednika Austro-Ugarske u filmu Mayerling  (1968 ) i Che Guevaru u filmu  Che!  (1969). thumb|left|200px|Sa [[Geraldine Chaplin u filmu Doktor Živago (1965)]]
1965. godine, Sharif ponovo radi sa Leanom, u glavnoj ulozi u epskoj ljubavnoj priči  Doktor Živago  (1965), adaptaciji romana Borisa Pasternaka iz 1957, koji je bio zabranjen u SSSR-u 30 godina. Radnja se dešava tokom Prvog svjetskog rata i Ruske revolucije, a Sharif je igrao ulogu Jurija Živaga, pjesnika i ljekara. Historičar filma Constantine Santas objasnio je da je Lean namjeravao da film bude poetski prikaz perioda, sa širokim vidicima krajolika u kombinaciji sa snažnom filmskom muzikom Mauricea Jarrea. On dalje napominje da je uloga Sharifa bila "pasivna", njegove oči su odražavale "stvarnost", koja onda postaje "ogledalo stvarnosti koju sami vidimo". U komentaru na DVD-u (izdanje 2001), Sharif je opisao Leanov stil režije, kao da liči na generala koji komanduje vojskom. Za svoj nastup, osvojio je nagradu Zlatni globus za najboljeg glumca u kategoriji drame, dok je film dobio deset nominacija za Oskara, ali Sharif nije bio nominovan za Oscara za najboljeg glumca.
Sharif je dobio pohvale za svoj portret Nickyja Arnsteina u filmu Smiješna djevojka  (1968). Igrao je ulogu supruga Fanny Brice, koju je igrala Barbra Streisand što je bilo njena prva filmska uloga. Njegova odluka da radi zajedno sa Streisand razljutila je vladu Egipta, zbog njene podrške Izraelu tokom Šestodnevnog rata, stoga je film bio zabranjen. Također "odmah je bio zabranjen" u brojnim arapskim zemljama. Streisand je u šali odgovorila: "Mislite da je Kairo uznemiren? Trebate vidjeti pismo koje sam dobila od tetke Rose!". Sharif i Streisand postali su ljubavnici tokom snimanja. Sharif je kasnije priznao da ona nije bila privlačna na prvi pogled, ali da ga je opčinio njen šarm: "Oko sedmicu dana od trenutka kad sam je upoznao", prisjetio se on, "bio sam ludo zaljubljen u nju. Mislio sam da je najbolja djevojka koju sam ikada upoznao u životu ... smatrao sam je fizički prekrasnom, i počeo sam da je priželjkujem." Sharif je reprizirao ulogu u nastavku filma 1975. godine.
Sharif se dalje pojavljuje u vestern filmu  Mackennino zlato  (1969), igrajući odmetnika nasuprot Gregoryja Pecka; zatim u trileru  Juggernaut  (1974), u kojem je glumio slavni Richard Harris, te romantična drama  Sjeme tamarinda  (1974), zajedno sa Julie Andrews, u režiji Blakea Edwardsa. Sharif se zatim pojavljuje u kameo nastupu u Edwardsovom filmu Pink Panther ponovo napada(1976), te u špijunskom filmu iz 1984. Strogo povjerljivo! 2003. godine dobio je priznanje za njegovu vodeću ulogu u filmu  Monsieur Ibrahim , filmska adaptacija na francuskom jeziku zasnovana na romanu  Monsieur Ibrahim i cvijeće Kurana , kao turski musliman koji radi kao trgovac i postaje očinska figura za jevrejskog dječaka. Za ovu ulogu, Sharif je dobio nagradu César za najboljeg glumca. Sharif je kasnije imao uloge u filmovima  Hidalgo  (2004) i Rock the Casbah (2013).
Karijera igrača bridža
thumb|Omar Sharif na demonstraciji bridža u Holandiji 1967. godine Sharif se jedno vrijeme svrstavao među 50 vrhunskih svjetskih igrača bridža a jednom je igrao u demonstracijskom meču pred iranskim šahom. Sa Charlesom Gorenom, Sharif je nekoliko godina bio saradnik u novinskoj kolumni za  Chicago Tribune . , ali je kasnije prepustio pisanje kolumne Tannah Hirsch. Također je bio autor i koautor nekoliko knjiga o bridžu a njegovo ime je bilo licencirano za videoigre o bridžu; prvobitno je bila objavljena MS-DOS verzija i Amiga verzija 1992. godine. Aplikacija za Windows i verzija za mobilne platforme  Omar Sharif o bridžu još uvijek se prodaje. Sharif je bio redovan u kockarnicama u Francuskoj. 2006. godine je izjavio da je napustio kockanje, pa čak i bridž radi porodičnog života, i sebe je opisao kao polu-penzionisanog od glume.
Privatni život
Sharif je živio u svom rodnom Egiptu od njegovog rođenja 1932. godine, sve dok se nije preselio u Evropu 1965. godine. On je ispričao da 1932. godine njegov otac "nije bio bogat čovjek", ali je "zaradio dosta novca". Prije egipatske revolucije 1952. Kralj Faruk posjećivao je Sharifovu porodičnu kuću, i postao je prijatelj i igrao karte sa Sharifovom majkom. Njegova majka je bila elegantna i šarmantna hostesa koja je imala privilegiju "druženja samo sa elitom" egipatskog društva. Sharif je također ispričao da je poslovanje njegovog oca sa drvnim materijalima bilo veoma uspješno u to vrijeme, ali na način kako Sharif opisuje kao nepošteno ili nemoralno. Međutim nakon 1952. godine, Sharif je izjavio da je bogatstvo promijenilo vlasnike u Egiptu, zbog politike nacionalizacije predsjednika Nasera. Poslovanje njegovog oca pretrpilo je gubitke.
1954. Sharif je glumio u filmu  Borba u dolini  nasuprot Faten Hamama, koja ga je poljubila iako je prethodno odbila da se ljubi na ekranu. Njih dvoje su se zaljubili a Sharif je prešao na islam i oženio se. Dobili su jednog sina, Tareka El-Sharifa, rođenog 1957. godine u Egiptu, koji se pojavio u filmu  Doktor Živago  kao Jurijev osmogodišnji sin. Par je živio odvojeno oz 1966. godine, a brak se okončao 1974. Sharif se nikada nije ponovo ženio. On je naveo da od njegovog razvoda, nikada se više nije zaljubio u drugu ženu.
Nasserova vlada nametnula je ograničenja na njegova putovanja u vidu "izlazne vize", tako da su Sharifova putovanja da učestvuje u međunarodnim filmskim projektima bila ponekad otežana, što on nije mogao tolerisati. Ove restrikcije na putovanja uticale su na odluku Sharifa da ostane u Evropi u pauzama između njegovih filmskih snimanja, ali ta odluka ga je koštala braka sa Faten Hamama, iako su oni kasnije ostali prijatelji. To je bila velika prekretnica u Sharifovom životu i promijenila ga je od situiranog porodičnog čovjeka u doživotnog neženju koji je živio u evropskim hotelima. Kada je komentarisao o svojoj slavi i životu u Hollywoodu, rekao je: "Stekao sam slavu, ali isto tako stekao sam i usamljenost. I mnogo mi nedostaje moja zemlja, moj narod." Kada je Sharifova afera sa Barbrom Streisand bila objavljena u egipatskoj štampi, Sharif je izgubio egipatsko državljanstvo od strane egipatske vlade zbog Streisandove otvorene podrške Izraelu, koji je tada bio u stanju rata sa Egiptom.
Sharif je postao prijatelj sa Peterom O'Tooleom za vrijeme snimanja Lawrencea od Arabije. Oni su se kasnije pojavili zajedno u nekoliko drugih filmova i ostali su bliski prijatelji. Bio je i dobar prijatelj sa egiptologom Zahijem Hawassom. Glumac i njegov prijatelj Tom Courtenay otkrio je u intervjuu 19. jula 2008. za BBC radio da je Sharif navijao za nogometni klub Hull City AFC i da je tokom 1970-ih telefonom iz svog doma u Parizu dobijao najnovije rezultate utakmica. Sharif je 2010. dobio počasnu diplomu od strane University of Hull i tom prilikom se upoznao sa nogometašem Hull Cityja Kenom Wagstaffom. Sharif je imao interes za trkaćim konjima tokom perioda više od 50 godina. Gajio je dugo prijateljstvo sa trenerom trkačkih konja Davidom Smagom i često je viđan na francuskim hipodromima, a posebno na hipodromu Deauville-La Touques koji je bio njegov omiljeni. Sharifovi konji osvojili su niz važnih utrka a svoje najbolje uspjehe ima je sa Don Boscoom, koji je osvojio nagrade Prix Gontaut-Biron, Prix Perth i Prix du Muguet. Pisao je i za francuski magazin o konjskim utrkama.
thumb|220px|Sharif sa [[Cyrine Abdelnour na festivalu u Veneciji 2009]] U poznim godinama života, Sharif je živio uglavnom u Kairu sa svojom porodicom. Osim svog sina, on je imao dva unuka, Omara (rođenog 1983. godine u Montrealu) i Karima. Mlađi Omar Sharif je također glumac.
Bolest i smrt
U maju 2015. godine objavljeno je da Sharif pati od Alzheimerove bolesti. Njegov sin Tarek El-Sharif je rekao da je njegov otac postao zaboravan oko nekih od najvećih filmova u njegovoj karijeri; on bi pomiješao imena njegovih najpoznatijih filmova, Doktora Živaga i  Lawrencea od Arabije često zaboravljajući gdje su se filmovi snimali.
10. jula 2015. godine, za manje od šest mjeseci nakon Hamamine smrti, Sharif je umro nakon što je pretrpio srčani udar u bolnici u Kairu. 12. jula 2015. godine, Sharifova dženaza je održana u Velikoj džamiji Mushir Tantawi u istočnom Kairu. Sahrani je prisustvovala grupa Sharifovih rođaka, prijatelja i egipatskih glumaca, a njegov tabut bio je prekriven egipatskom zastavom i crnim pokrovom.
Popis stanovništva u Srbiji 2011 (Priboj)
Po popisu stanovništva, domaćinstava i stanova 2011. u Srbiji, koji je proveden od 1. do 15. oktobra 2011, u općini Priboj živjelo je ukupno 27133 stanovnika, što predstavlja 0,38% od ukupnog broja stanovnika Srbije, odnosno 9,47% od od ukupnog broja stanovnika Zlatiborskog okruga. Popis stanovništva provoden je na temelju Zakona o popisu stanovništva, domaćinstava i stanova u 2011. Godini ("Službeni glasnik RS", br. 104/09 i 24/11).
Popis stanovništva u Hrvatskoj 1991 (Omiš)
Popis stanovništva u Hrvatskoj je izvršen u martu 1991. godine, kao dio Popisa stanovništva u Jugoslaviji. Po popisu stanovništva na površini od 379 km2 1991. godine u općini Omiš živjelo je 25.784 stanovnika raspoređenih u 40 naseljenih mjesta.
Nacionalni sastav po naseljenim mjestima, 1991.
Apsolutna etnička većina:
Domobran
Domobrani su pripadnici više vojnih formacija sa područja bivše Jugoslavije.
Čefur
Čefur je stilski prilagođena riječ slovenskog jezika koja pogrdno označava stanovnike Slovenije porijeklom iz drugih zemalja bivše SFR Jugoslavije ili potomke takvih imigranata. Termin potiče iz turcizma čifut (tr. cühut, prema ar. yähud), što je turski izraz za Jevreja.
Ksenofobično-rasistička priroda termina posebno je razgolićena u djelu Gorana Vojinovića Čefurji raus! (=Čifuti, stranci van!). Protiv autora pokrenut je postupak koji je odredio v.d. direktora policije Matjaž Šinkovec. Organi progona u toj knjizi navodno su našli primjer uvrede policije. Postupak je završen nakon intervencije ministarke unutrašnjih poslova Katarine Kresal, koja je, kako se sama izrazila, samim postupkom policije razočarana i ožalošćena. Ministarka je knjigu čak preporučila, a i sama ju je pročitala pred početak afere.
Ingulec
Rijeka izvire u Dnjeparskom gorju u blizini grada Kropivnickogo u ukrajinskoj Kirovogradskoj oblasti oko 30 kilometara od same rijeke Dnjepar sa kojom teče paralelno. Ingulec dalje teče kroz Dnjipropetrovsku Mikolajivsku i Hersonsku oblast gdje se oko 30 km istočno od grada Hersona ulijeva u Dnjepar.
GPRIN2
G-proteinom regulirani induktor neuritskog rasta 2 je protein koji je kod ljudi kodiran genom GPRIN2.
Ingulec
Dok teče u blizini grada Krivi Rog, tok rijeke stvara mnoga mala ostrva, koja imaju bogatu vegetaciju. Međutim, vegetacija je ugrožena visokim nivoom onečišćenja rijeke, zbog obližnjih rudnika.
GPRIN2
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 458 aminokiselina, а molekulska težina  47 450 Da.
YBX2
Y-boksni protein 2 je protein koji je kod ljudi kodiran genom YBX2. YBX2 je specifičan za klicine ćelije iz porodice kičmenjačkih Y-boksnih proteina koji vežu nukleinske kiseline.
Ingulec
Najveće pritoke Inguleca su: Saksahan' duga 144 km, Vysun' 195 km i Žovta duga 58 km.
YBX2
Dužina polipeptidnog lanca je  364 aminokiseline, a molekulska težina 38.518 Da. .
PCR analizom s hibridima somatskih ćelija čovjeka-glodara, Tekur et al. (1999) mapirali su gen YBX2 u hromosomskoj sekvenci 17p13.1-p11.2.
Aminokiselinski sastav
C: Cistein D: Asparaginska kiselina E: Glutaminska kiselina F: Fenilalanin G: Glicin H: Histidin I: Izoleucin K: Lizin L: Leucin M: Metionin N: Asparagin P: Prolin Q: Glutamin R: Arginin S: Serin T: Treonin V: Valin W: Triptofan Y: Tirozin
Kloniranje i ekspresija
Preglednjem biblioteka cDNK ljudskog i mišjeg testisa Ybx2, nakon ponovnog skeniranja s pet osnovnih oligonukleotida iz pozitivnih klonova, Tekur et al. (1999) klonirali su YBX2, koji su nazvali contrin. Izvedeni protein s 364 aminokiseline ima izračunatu molekulsku masu od 38,6 kD i bogat je argininom i prolinom. Dijeli 69% i 73% aminokiselinskih identiteta s DBPA (CSDA), odnosno YB1 (NSEP1) i sadrži N-terminalni domen hladnog šoka (CSD), sedam navodnih mjesta fosforilacija za kazein-kinazu II, tri potencijalna mjesta fosforilacije za protein kinazu C i dvije signala jedarne lokalizacije unutar B/A otoka. Northern blot analizom otkriven je transkript od 1,8 kb samo u ljudskim testisima. YBX2 dijeli 93%, odnosno 77% aminokiselinskih identiteta s mišjim Ybx2 i ksenopusovim Frgy2.
Gu et al. (1998) klonirali su miša Ybx2, kojeg su nazvali Msy2, i alternativno preradili izoforme, Msy2a. Izvedene izoforme mišjeg Msy2 od 360 aminokiselina i Msy2a od 282 aminokiselina imale su izračunate molekulske mase od 38, odnosno 31 kD. Northern blot analizom mišjih tkiva, otkriven je Msy2 u zametnim ćelijama miša, samo s ekspresijom koja je prvi put otkrivena u testisima miševa starih 12 dana, povećavajući se značajno za 17 dana i dostigavši maksimalni nivo u testisima miša starim 22 dana, zadržavajući se u odrasloj dobi. Western blot analiza i imunohistokemijske studije otkrile su protein Msy2 u testisima miša te u oocitima u fazi diplotena i u zrelim. SDS-PAGE su pokazali da su izoforme mišjeg Msy2 i Msy2a migrirale s molekulskom masom od 52, odnosno 48 kD. Ova razlika u migraciji u odnosu na pravu molekulsku masu karakteristika je koja se dijeli s ostalim proteinima Y-boksa.
Koristeći imunohistohemijske studije, Kohno et al. (2006) otkrili su najviše nivoe DBPC u oocitima, spermatogonijama i spermatocitima sa umerenom ekspresijom u trofoblastima i niskim nivoima u plućima, srcu, kori nadbubrežne žlijezde i skeletnim mišićima. Suprotno ograničenoj distribuciji u normalnim ćelijama, pronašli su povećani nivo DBPC u različitim ljudskim karcinomima, uključujući adenokarcinome debelog crijeva (9/10) i holangiocelularne karcinome (8/10). Svi testirani tumori zametnih ćelija, uključujući seminome testisa i disgerminome jajnika, imunohistokemijskom analizom, pokazali su visok nivo DBPC.
Lakadivsko more
mini|250px|Položaj Lakadivskog mora Lakadivsko more je more koje se nalazi u južnom dijelu Azije. Okruženo je Indijom, odnosno Indijskim potkontinentom na sjeveru, ostrvima Maldivi na zapadu i Šri Lankom na istoku. More je toplo sa stabilnom temperaturom tokom cijele godine što za rezultat ima bogat pomorski svijet a zajedno sa Manarskim zalivom, dom je za 3.600 različitih vrsta.
Hidrologija
Salinitet iznosi oko 34 promila u centralnom i sjevernom dijelu dok u južnom dijelu mora ima vrijednost od oko 35,5 promila. Obale mora su pješćane ali u dubljim dijelovima postoji i mulj. Također postoje i brojni koraljni grebeni kao u slučaju ostrva Lakshadweep koja se sastoje od atola i sadrže 105 različitih vrsta korala.
HNK Rama
HNK Rama je nogometni klub iz općine Prozor-Rama, Bosna i Hercegovina. Takmiči se u Drugoj nogometnoj ligi Federacije Bosne i Hercegovine - Jug.
Lakadivsko more
Flora i fauna
Sa oko 3.600 životinjskih i biljnih vrsta, Manarski zaliv se smatra jednim od najbogatijih pomorskih bioloških resursa u svijetu. Od tih 3.600 vrsta, 44 vrste su zaštićene, 117 su koralji, 79 rakovi, 108 spužve, 260 mekušci, 441 ribe i 147 vrsta morske trave. 1986. godine, grupa od 21 ostrva sa okolnim vodama, ukupne površine od 560 km2, su proglašeni Nacionalnim parkom Manarskog zaliva.
HNK Rama
Historija
Klub je osnovan 1994. godine. U sezoni 2014-15. osvaja Prvu ligu Hercegovačko-neretvanskog kantona, te tako ostvaruje plasman u Drugu ligu Federacije Bosne i Hercegovine - Jug. Tradicionalne boje kluba su plava i bijela. Domaće utakmice igra na Gradskom stadionu u Prozoru-Rami.
Valur
Knattspyrnufélagið Valur je sportski klub iz Reykjavíka, Island. Najpoznatiji je po svojoj nogometnoj ekipi koja se takmiči se u Prvoj nogometnoj ligi Islanda.
El-Mulk
Sura El-Mulk jest 67. sura islamske knjige Kur'ana. Sadrži 30 ajeta i ubraja se u mekanske sure (sure koje su objavljene u Meki).
O suri
U hadisu od imama Ahmeda a koji se veže za Ebu-Hurejrea kaže se da je posljednji Poslanik Muhammed rekao: U Kur’anu postoji sura od trideset ajeta koja će biti zagovornik onome ko je uči dok mu se ne oprosti.To je: Uzvišeni je Onaj u čijoj je ruci vlast. Također Et-Tirmizi od Džabira prenosi sljedeće: Allahov Poslanik ne bi zaspao dok ne bi proučio sure El-Mulk i Es-Sedžda. U hadisu od El-Albanija za ovu suru, koja se još naziva i Tebareke se kaže: Rekao je Allahov Poslanik: Sura Tebareke je ona koja spriječava kaznu u kaburu.
Sadržaj
U prvom dijelu se govori o uzvišenosti Gospodara, koji je silan i mudar i koji daje smrt i život. Dalje se u suri kroz primjere ukazuje na jednoću Gospodara svjetova. U trećem dijelu se obećava kazna za one koji ne vjeruju u Gospodara, pri čemu se opisuju strahote džehennema. U ovom dijelu sure se u formi pitanja kazuje o nekim stvarima svojstvenim samo gospodaru svjetova kao što su: oživljenje ljudi poslije smrti, kazna koja je ljude stigla u vidu vjetra s kamenjem, potres koji će Zemlju zadesiti na njenom kraju, o pticama, hrani i čulima (poput sluha i vida) kojima je čovjek obdaren itd.
Vanjski linkovi
✅
Sedam kuća u selu Vranci
Sedam kuća u selu Vranci nalazi se u općini Kreševo, Bosna i Hercegovina. Komisija za očuvanje nacionalnih spomenika, na sjednici održanoj od 6. do 8. novembra 2013. godine, donijela je odluku da se kuće proglase za nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine. Ovu odluku Komisija je donijela u sljedećem sastavu: Zeynep Ahunbay, Martin Cherry, Amra Hadžimuhamedović (predsjedavajuća), Dubravko Lovrenović, Ljiljana Ševo.
Lokacija
Selo Vranci – selo srednjovjekovnih rudara i kovača nalazi se 2 km jugozapadno od Kreševa, ispod planine Lopata.
Historija
Kreševo je kao rudarsko područje bilo poznato od antičkih, srednjovjekovnih, osmanlijskih i austrougarskih vremena. Početkom 1878. godine, u Kreševu je bilo ukupno 19 majdana i 90 kovačnica, ne računajući one u selu Vranci, gdje se nalazilo oko 20 kovačnica za kovanje konjskih čavala. Početkom XX vijeka industrijska proizvodnja ugušila je zanatstvo i u Kreševu. Početkom XXI vijeka u Vrancima nisu sačuvane kovačke radionice ili majdani, ali je sačuvana arhitektura sela sa karakteristikama zbijenog naselja rudarskometalurškog tipa. Selo je nastalo tokom XVII vijeka i kasnije.
Opis
Dužina kuća je između 7 i 8 metara, a širina od 5 do 7 metara. Svojim karakteristikama odgovaraju čaršijskim kućama u Kreševu. Donji prizemni ili suterenski dio upotrebljavao se za ekonomske svrhe ili kao ostava, dok se na spratu stanovalo. Prizemlje je građeno od kamena, a sprat je građen od dizme (drvo sa malterom). U originalnoj izvedbi pokrivene su visokim krovom velikog nagiba. Pokrov predstavlja kaplama (jelove daske dužine do 1 metra, a široke oko 25 cm. Nisu građeni dimljaci, ali su naknadno izvedeni na nekim kućama.
Sadašnje stanje
Konstrukcija sačuvanih kuća uglavnom nije u dobrom stanju, mada ne prijeti opasnost od rušenja. Krovovi od šindre su zamijenjeni limom, eternitom ili crijepom.
El-Me'aridž
Sura El-Me'aridž jest 70. sura islamske knjige Kur'ana. Sadrži 44 ajeta i ubraja se u mekanske sure (sure koje su objavljene u Meki).
Sadržaj
U suri se govori o Sudnjem danu, čovjeku i njegovoj lahkoumnosti, te posljedicama koje će na Sudnjem danu imati za svoje postupke na dunjaluku. U prvom dijelu sure se govori o Sudnjem danu i kazni koja će zadesiti nevjernike. Mnogi nevjernici su u Muhammedovo vrijeme sumnjali u njegovu misiju i iskušavali su ga time što su tražili da se obistini ono što je najavljeno i obećano u Kur'anu. O jednom takvom pitanju se govori i u suri El-Hadždž gdje se kaže:
U nastavku sure, da bi se opisao Sudnji dan i njegove strahote naglašava se zaokupljenost čovjeka samim sobom.
Vanjski linkovi
✅
Fernando Sor
Josep Ferran Sorts i Muntades (kršten 14 februara 1778. u Barceloni - umro 10. jula 1839. u Parizu), bio je španski gitarista i kompozitor. Jedan je od najznačajnijih predstavnika rane romantične gitare iz prve polovine 19. vijeka. Najpoznatiji je po svojim gitarskim kompozicijama, ali je komponovao i muziku za operu i balet. Dobio je priznanje za svoj balet pod nazivom "Cendrillon". Njegova djela za gitaru kreću se u rasponu od djela za početnike do djela za napredne svirače, kao što su "Uvod i varijacije na Mozartovu temu op. 9".
Tokom svoje duge koncertne karijere Fernando Sor je svirao koncerte širom Evrope: Engleska, Pariz, Berlin, Varšava, Sankt Peterburg i Moskva. Prije početka 19. vijeka gitara je bila malo poznata u Evropi, a Sor je svojim muzičkim djelima stvorio tržište za sebe da bi zadovoljio potražnju za njegovom muzikom. Savremenici su ga smatrali najboljim gitaristom na svijetu, a njegova djela za gitaru su naširoko svirana i štampana u više zemalja nakon njegove smrti. Fernando Sor je možda više nego bilo ko drugi uspio da uvede gitaru od pratećeg muzičkog instrumenta španskih guslara (minstrela) i italijanskih serenatista do samostalnog koncertnog instrumenta klasične muzike.
Biografija
Fernando Sor je bio rođen u prilično dobrostojećoj i uglednoj porodici u februaru 1778. godine. Tačan datum rođenja nije poznat, ali se zna da je bio kršten 14. februara 1778. u Barceloni, Španija kao José Fernando Macarurio Sors.
Do osme godine Sor je već bio vrstan gitarista i muzičar. Njegov talenat je bio toliko očigledan u tako mladim godinama, te je bio primljen u manastir Montserrat nakon što je novi iguman čuo njegovo muziciranje.
Godine 1808. na vrhuncu Napoleonove vladavine, francuska vojska je napala Španiju. Ovo je bilo vrijeme kada je Sor počeo pisati gitarsku muziku. Od djela koja su ostala iz tog vremena, većina su nacionalističkog karaktera i pisana su za glas uz pratnju gitare, ili za solo gitaru. Ove pjesme pisane su u svrhu pružanja podrške španskoj vojsci i njegovim zemljacima unatoč ustaljenom mišljenju da je Sor bio pobožni španski patriota. Nakon što su porazili špansku vojsku Sor je prihvatio upravno mjesto kod novih francuskih vlasti. Ovaj period njegovog muzičkog života je vrlo oskudan sa informacijama o njegovom životu. Zna se da je morao da služi pod stranom vladom.
Nekoliko godina kasnije, španska vojska je konačno porazila francusku vojsku i otjerala ih iz Španije. Sor je bio primoran da napusti svoju domovinu, kao i mnogi drugi španski umjetnici i aristokrate koji su se sprijateljili sa Francuzima. Nakon ovog odlaska on se više nikada nije vratio u Španiju.
Pariz
Nakon napuštanja Španije 1813. godine, Sor se vratio u Pariz. Tu je komponovao veći dio svojih gitarskih radova, a više od stotinu se zna da postoje. U Parizu, Sor je bio nepoznati stranac usred muzičke tradicije vezane za lokalnu opersku scenu koja se protezala blizu 150 godina unazad. Postoje praznine u historijskom zapisu aktivnosti Fernanda Sora između 1813. i 1815. godine. Izgleda da je bio u braku, iako ime njegove supruge nije poznato. Imao je kćer po imenu Catherine ili Julia koja je bila rođena u to vrijeme. Ono što je sigurno je da je bio frustriran nedostatkom muzičkih mogućnosti koje su mu bile dostupne, pa je zato napustio Pariz 1815. godine da okuša sreću u Londonu, Engleska. Osim što je bio izvrstan kompozitor Sor je bio i izvođač najvišeg kalibra i tehničke sposobnosti. Njegov talent je bio toliko tražen te je zbog toga putovao po cijeloj Evropi gdje je svirao za neke od pripadnika najvišeg plemstva u to vrijeme. Putovao je u Rusiju i neke njene susjedne zemlje svirajući u St. Petersburgu, Moskvi, Berlinu i Varšavi. U Moskvi je premijerno prikazan njegov balet "Cendrillion" koji je ostvario uspjeh kod javnosti i kritičara.
London i Moskva
U Londonu Sor je našao podršku mreže spanskih prognanika, i njegovo imovno stanje je počelo da se poboljšava. Davao je koncerte, ponekad na gitari, a ponekad i kao pjevač. Stekao je prijatelje među engleskim plemstvom koji su predstavljali sve samu kremu londonskog društva. Tu je živio i radio od 1815 do 1823. godine. Njegove opere i klavirske kompozicije su bile dobro primljene, a imao je i izvodenje četiri njegova baleta. Njegove najpoznatije kompozicije tokom boravka u Londonu bile su kratke pjesme pod nazivom "arietts", napisane na italijanskom jeziku. Ova kratka muzička djela su bila komponovana za glas, ali Sor je počeo komponovati mnogo muzike za gitaru u tom periodu. Gitara je bio malo poznat muzički instrument u Engleskoj sve do početka 19. vijeka. Medutim, Sor je činilo se gotovo vlastoručno stvorio tržište za gitaru, uzrokujući veliku potražnju za ovom vrstom muzike. On je također napisao baletnu muziku, osvojivši priznanje za balet pod nazivom "Cendrillon". To je dovelo do ljubavne veze sa mladom francuskom balerinom Félicité Hullin, koja je bila možda i 20 godina mlađa od Sora. Zbog njene težnje da osvoji mjesto primabalerine u "Moskovskom baletu", Sor je 1823. godine otišao s njom u Rusiju.
Tokom putovanja u Rusiju održali su veliku muzičku turneju po Evropi, gdje je Sor svirao niz koncerata. Bilo je produženih zaustavljanja u Parizu, Berlinu i Varšavi. U njemačkom glavnom gradu, Sor je upoznao muzičkog izdavača Simrocka, koji je objavio mnoga djela od Beethovena. Tu su se složili da objave seriju od 21-og gitarskog djela. Nakon dolaska u Rusiji, Sor je tamo ostao do 1826. ili 1827. godine, objavljujući mnoštvo novih radova za gitaru. Tamo je doživio uspjeh u ruskom baletnom svijetu, gdje su tri njegova baleta odigrana u Moskvi.