cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Grafički standardi
Historija
SVGA (Super Video Graphics Array) je termin koji se koristi za brojne standarde koji su zapravo ekstenzije na VGA standard. SVGA se također odnosi i na rezoluciju 800x600 koja je u prvoj verziji bila maksimalna rezolucija, sa 4-bita po pikselu, što znači da je svaki piksel mogao biti jedna od 16 različitih boja. Ubrzo nakon toga proširen je na 1024x768 sa 8-bitnim pikselima, a u sljedećim godinama daleko iznad toga. Iako je broj boja definiran u originalnoj specifikaciji, on je ubrzo postao nevažan jer za razliku od starih CGA i EGA standarda interfejs između grafičke kartice i SVGA monitora koristi jednostavne analogne voltaže da bi odredilo željenu nijansu boje. Dakle, što se tiče monitora, nema teoretske granice za broj različitih boja koje se mogu prikazati.
Kalij-hlorid
Kalij-hlorid je so kalija i hlorovodične kiseline. Hemijska formula mu je KCl. U čistom obliku je bez mirisa. Ima bijele ili bezbojne kristale, s kristalnom strukturom koja se lahko cijepa u tri smjera. Kristali kalij-hlorida imaju kubičnu plošno centriranu strukturu. U svakodnevnom životu poznat je pod imenom potaša. U nečistom, industrijskom obliku njegova boja može varirati od ružičaste, crvene do bijele, zavisno od procesa njegovog dobijanja. Bijela potaša, često nazvana rastvorljiva potaša, uglavnom se koristi za proizvodnju tekućih umjetnih gnojiva. KCl se koristi u medicini, naučnim aplikacijama, preradi hrane te pri izvršenjima smrtnih kazni putem otrovnih injekcija. U prirodi se pojavljuje u formi minerala silvita, a u kombinaciji s natrij-hloridom kao silvinit.
Hemijske osobine
Iako je kalij više elektropozitivan od natrija, KCl se može reducirati do metala putem reakcije s elementarnim natrijem pri 850 °C budući da se kalij odvaja putem destilacije (vidi: Le Chatelierov princip)
Proizvodnja
U prirodi se javlja kao mineral silvit, te može biti dobiven iz silvinita. Također, može biti ekstraktovan iz slane vode i putem kristalizacije iz rastvora ili elektrostatičkog razdvajanja pogodnih minerala. On je sporedni proizvod u industriji nitratne kiseline od kalij-nitrata i hlorovodične kiseline.
Upotreba
Najveći dio svjetske proizvodnje kalij-hlorida upotrebljava se u industriji umjetnih gnojiva, pošto rast većine biljaka ovisi o količini raspoloživog kalija u zemljištu. Kao hemikalija, koristi se u dobijanju kalij-hidroksida i metalnog kalija. Također se koristi u medicini, u naučnim aplikacijama, preradi prehrambenih namirnica te kao zamjena za kuhinjsku so (ako se iz nekog razloga treba izbjegavati natrij). Pri izvršavanju smrtnih kazni kalij-hlorid upotrebljava se putem smrtonosne injekcije. U mnogim aplikacijama zamjenjuje natrij-hlorid kao alternativni omekšivač vode te u vodenom rastvoru u aplikacijama oko nafte i gasa.
Koristan je izvor beta zračenja. Služi za kalibraciju opreme za mjerenje radijacije jer prirodni kalij sadrži 0,0118% izotopa 40K. Iz jednog kilograma KCl dobija se 16.350 bekerela radijacije, od toga 89,28% beta-zračenja i 10,72% gama-zračenja s ukupno 1,46083 MeV.
Biološke i medicinske karakteristike
Kalij je od životne važnosti ljudskom organizmu, a oralno uzimanje kalij-hlorida uobičajen je način unošenja kalija u organizam. Na sličan način moguće ga je unositi putem intravenoznih injekcija, naravno u dozama mnogo manjim nego što se koristi u smrtonosnim injekcijama. Može se koristiti kao supstituent kuhinjske soli u ishrani, ali zbog svog slabog, gorkog neslanog okusa većinom se miješa s običnom soli radi ublažavanja neprijatnog okusa.
U medicini se koristi u tretmanu hipokalemije i stanja prouzrokovanih njom, zatim tretmanu trovanja digitalisom i kao izvor elektrolita. Neka od njegovih trgovačkih imena su: K-Dur, Klor-Con, Micro-K i Kaon Cl. Popratni efekti mogu uključivati gastrointestinalne poremećaje (poremećaji probavnog trakta), uključujući povraćanje i mučninu, dijareju i unutrašnje krvarenje. Prekomjerne doze mogu izazvati hiperkalemije, što dovodi do blokiranja kontrakcija srca, fibrilacije, artimije i skleroze.
Otrovnost
Oralno, otrovan je u prekomjernim dozama: LD50 (smrtonosna doza koja dovodi do smrti kod 50% ispitanih jedinki (obično kod testova na pacovima)) iznosi oko 2500 mg/kg tjelesne mase, što znači da osoba od 75 kg mora konzumirati oko 190 g. Obična kuhinjska so u ovim količinama otrovna je u jednakoj mjeri. Intravenozno, smrtonosna doza iznosi oko 100 mg/kg, no značajniji su efekti na srčani mišić, u visokim dozama može uzrokovati zaustavljanje rada srca i brzu smrt. Iz tog razloga, prekomjerna doza kalij-hlorida koristi se za zaustavljanje rada srca kod izvršavanja smrtnih kazni.
Vaterpolo na Olimpijskim igrama 1988.
Vaterpolski turnir je bio donekle okrnjen neučestvovanjem Kube.
Maricruz Olivier
Maricruz Olivier (19. septembar 1935 – 10. oktobar 1984) bila je meksička glumica. Njeni roditelji bili su Mercedes Shirley Obergh i Jesús Erick Olivier Miranda, koji je bio francuskog porijekla. Maricruz je studirala filozofiju u glavnom gradu Meksika, gdje je i umrla. Najpoznatija je po ulozi Terese Martínez u telenoveli Teresa.
Zvjezdane staze: Animirana serija
Zvjezdane staze: Animirana serija je američka animirana naučno-fantastična TV serija. "Star Trek - Animirane serije" prvi put je prikazana na NBC-u 8. septembra 1973. Tvorac Animirane serije je Gene Rodenberry. Likovima u TAS-u glasove su posudili skoro svi iz ekipe TOS-a od William Shatnera, Leonard Nimoya, DeForest Kelleya, George Takeia, James Doohana, Nichelle Nichols te Majel Barrett kao i mnogi drugi od TAS ekipe pa do gostiju.
TAS je režiran od strane Rodenberrya i D. C. Fontane koji je uz Zvjezdane staze od njegovih početaka. Pošto se radilo o animiranoj seriji, stvaraoci serije su bili u mogućnosti da tehnički realizuju mnoge stvari koje u igranoj seriji nisu mogli. To im je pružilo mogućnost da prikažu još egzotičnija bića, planete i brodove pa čak i razne bitke.
Radnja je smještena u u 23. vijek, kada je Zemlja dio Ujedinjene federacije planeta, prati avanture broda Zvjezdane flote USS Enterprise dok istražuje galaksiju Mliječni put.
Animirana serija je bila imala odlične kritike i bila je prva serija Zvjezdanih staza koja je osvojila nagradu Emmy kada je njena druga sezona osvojila Emmy 1975. za izvanrednu zabavu – dječju seriju.
Postavka serije
Zvjezdane staze: Animirana serija smještena je u 23. vijek u univerzum Zvjezdanih staza, u kojem je Zemlja dio Ujedinjene federacije planeta sa više inteligentnih vrsta. Vojno i istraživačko odjeljenje Federacije, Zvjezdana flota, upravlja flotom zvjezdanih brodova koji putuju galaksijom uspostavljajući kontakt sa vanzemaljskim rasama. Prati avanture broda Zvjezdane flote USS Enterprise pod komandom kapetana Jamesa T. Kirka dok istražuje galaksiju Mliječni put.
Razvoj
Lou Scheimer iz Filmationa bio je u pregovorima s producentom Zvjezdanih staza televizije Paramount Television, TV mrežom NBC i autorom Geneom Roddenberryjem o stvaranju animirane spin-off serije dok se Originalna serija još uvijek emitirala, tokom njene treće sezone (1968-69).
Dogovor je konačno postignut početkom 1973. godine, a javno objavljen početkom marta 1973. Zbog velikog interesovanja NBC-a za seriju, Roddenberry i Filmation dobili su veoma dobreuslove: garantovane minimalno dvije sezone sa 22 epizode; budžet od 75.000 USD (što odgovara 457.815 USD u 2021.) po epizodi; i puna kreativna kontrola u rukama Genea Roddenberryja.
Pisanje scenarija
Seriji je pogodovao štrajk Američkog saveza pisaca iz 1973. godine, koji se nije odnosio na animaciju. Nekoliko epizoda su napisali poznati autori naučne fantastike:
Casting i snimanje
U animiranoj seriji predstavljena je većina originalne glumačke ekipe koja je izrazila svoje likove. Najveći izuzetak bio je lik Pavel Chekova (Walter Koenig), koji se nije pojavio u seriji jer budžet serije nije mogao priuštiti kompletnu glumačku ekipu. Zamijenio ga je poručnik Arex, čija je edosijska vrsta imala tri ruke i tri noge; Poručnica M'Ress, žena Caitianka, ponekad je zamjenjivala Uhuru kao oficir za komunikacije. Osim što su dali glasove svojim likovima Montgomery Scottu i Christine Chapel, James Doohan i Majel Barrett su također posudili glasove Arexa i M'Ressa. Barrett je također dao glas raznim druime likovima i glavnom računaru.
Snimanje glasova počelo je u junu 1973. godine, pri čemu su prve tri epizode snimljene kao ansambl, odnosno svi glasovni glumci za jednu epizodu su vili u istoj prostoriji u isto vrijeme. U kasnijim epizodama korišten je tipičniji model odvojenog snimanja glasovnih glumaca kako bi se zaobišle ​​njihove druge obaveze. William Shatner i Leonard Nimoy, koji su obojica bili na turneji u predstavama u to vrijeme, snimili su svoje dijelove u bilo kojem gradu u kojem su nastupali i trake dostavljali u studio. Doohan i Barrett, osim što su dali glasove svojim likovima iz Originalne serije i novajlijama Arexu i M'Ressa, izveli su doslovno sve gostujuće likove u seriji, sa izuzecima kao što su Sarek, Cyrano Jones i Harry Mudd, koji su izvedeni od strane originalnih glumaca iz Originalne serije. Među ostalim gostujućim glasovnim glumcima bili su Ed Bishop, koji je dao glas Megan tužiocu u "The Magicks of Megas-tu", i Ted Knight, koji je dao glas Carter Winstonu u "The Survivor". Nichelle Nichols je pored Uhure izvodila glasove likova u nekoliko epizoda, uključujući "Vremensku zamku" i "Lorelei signal".
Animacija i dizajn
Don Christensen, tvorac originalnog prijedloga, ostao je uključen kao umjetnički direktor. Ostalo osoblje za animaciju uključivalo je Rubena Timinsa (koji je nadgledao sve snimke koji uključuju Enterprise) i mladog Boba Klajna. Animatori su rotoskopirali animacije za Enterprise i originalnu glumačku ekipu iz 35 mm filmskih snimaka Originalne serije. Ševroni su uvećani kako bi ih bilo lakše animirati, ali inače uniforme posade su bile nepromijenjene u odnosu na Originalnu seriju. Zbog angažovanja gotovo cijele redovne glumačke ekipe originalne emisije, u budžetu je ostalo malo novca za animaciju, pa je Filmation smanjio troškove korištenjem snimka i prečica kao što je da lik stavi ruku na usta dok govori ( čime se eliminiše potreba za animiranjem usana) i siluetiranjem likova u akciji.
Zvjezdane staze: Animirana serija bila je jedina serija Zvjezdanih staza koja nije bila proizvedena s teaserom), nego direktno sa sekvencom naslova. Međutim, neke strane verzije originalnih serija, poput onih koje je BBC emitovao u Ujedinjenom Kraljevstvu 1960-ih i 1970-ih, montirane su kako bi se pokrenuo teaser nakon špice.
Muzika
U animiranoj seriji izostala je tematska muzika originalne serije, koju je komponovao Alexander Courage, u korist nove teme za koju su zaslužni Yvette Blais i Jeff Michael, a koju je zapravo napisao kompozitor Filmationa Ray Ellis. Ellis je koristio pseudonim Yvette Blais (djevojačko prezime njegove supruge) zbog komplikacija s autorskim honorarima i izdavačkim kućama, dok je Jeff Michael pseudonim za producenta Norma Prescotta, koji je dobio pseudonim i dio honorara za svu muziku Filmationa kao dio standardnog dogovora za to vrijeme. Pišući na Facebook-ovoj službenoj stranici Starlog Magazina u martu 2021. godine, Gerrold je otkrio da je razlog tome bila dugogodišnja svađa između Couragea i Roddenberryja oko preostalih plaćanja za emitiranje epizoda Originalne serije koristeći originalnu temu: "Kada je Courage predao originalnu muziku, Roddenberry mu je dodao svoje tekstove, čime je Courageu oduzeo polovinu njegovog honorara. Courage nikada nije oprostio Roddenberryju i odbio je dati dozvolu za ponovnu upotrebu teme. Zato je napisana nova muzika za animiranu seriju i opet za filmove."
Prijem
Kroz obje sezone, serija se suočila s obrnutom situacijom u odnosu na Originalnu seriju u pogledu svoje popularnosti: gledanost je bila visoka, ali ne od strane male djece koje su oglašivači subotom ujutro ciljali, budući da je bile popularna kod odraslih i starije djece.
Zvjezdane staze: Animirana serija IGN je proglasio 96. najbolju animiranu seriju. Izjavili su da iako je serija patila od tehničkih ograničenja, njen format je piscima omogućio daleko veću slobodu i kreativnost nego što je to bilo moguće u originalnoj seriji sa živom radnjom. U 2019. CBR je rangirao 31 sezonu televizijskih emisija Zvjezdanih staza, stavljajući sezonu 1 Zvjezdane staze: Animirana serija na 23., a sezonu 2 na 24. mjesto. Slično IGN-u, komentarisali su da je "Animacija definitivno ograničena današnjim standardima, ali ideja o animiranim Zvjezdanim stazama ima savršenog smisla, budući da bi zabrinutost oko budžeta i obima bila vrlo različita. Iako su duge samo dvije sezone, dobili smo neke nezaboravne trenutke."
Strip Star Trek vs Transformers inspirisan je animiranom serijom, a odvija se u sličnom univerzumu.
U 2016. godini, na listi koja je uključivala svaki film i TV seriju zvjezdanih staza posebno, Zvjezdane staze: Animirana serija rangirana je na 11. mjesto od strane L.A. Timesa.
U 2019., Moviefone je rangirao animiranu seriju kao sedmu najbolju od sedam TV serija Zvjezdanih staza.
Noviteti u seriji
U originalnoj seriji, glavni lik je dobio ime James T. Kirk. Tek u animiranoj seriji pisac David Gerrold je proširio na "T", uspostavljajući Kirkovo srednje ime kao Tiberius. Igrom slučaja, u prvoj seriji Genea Roddenberryja Poručnik, glavni lik je bio William Tiberius Rice. Prema Gerroldu, na njega sam utjecao ja, Klaudije, i prišao je Roddenberryju s njegovim odabirom srednjeg imena, koji se složio; Gerrold je saznao za raniju upotrebu imena tek 2014. godine.
Animirana serija predstavila je trorukog, tronožnog vanzemaljca člana posade mosta s dugim vratom po imenu Arex i člana posade vanzemaljaca nalik mačkama po imenu M'Ress. Prema Roddenberryju, budžetska ograničenja bi onemogućila da se bilo koja vanzemaljska vrsta pojavi u seriji tog vremena, izuzev u animiranoj seriji.
USS Enterprise u ovoj seriji, iako je navodno bio isti brod kao iz originalne serije, imao je holodek sličan onom kasnije viđenom u Zvjezdanim stazama: Sljedeća generacija, čija je radnja smještena oko osamdeset godina kasnije. Pojavio se samo jednom, u "The Practical Joker" Chucka Menvillea, i bio je poznat kao "Rec Room". Ova karakteristika je prvobitno bila predložena za originalnu seriju, ali nikada nije korištena.
Tehnologija ličnog force fielda poznata kao pojas za održavanje života viđena je samo u Zvjezdane staze: Animirana serija. Osim što je nosiocu pružio odgovarajuću atmosferu, omogućio je animatorima da jednostavno nacrtaju pojas i žuti sjaj oko postojećih likova, umjesto da ih moraju precrtati svemirskim odijelom. Verzija pojasa za održavanje života kasnije se pojavila u ranom romanu Zvjezdanih staza: Sljedeća generacija, "The Peacekeepers", gdje su ih nazivali "odijelima za efekt polja".
Epizoda "Lorelei signal" predstavlja rijedak slučaj u ranim Zvjezdanim stazama u kojem je žena preuzela privremenu komandu nad zvjezdanim brodom. Budući da su muški članovi posade onesposobljeni, Uhura preuzima komandu nad Enterpriseom od Scottyja. Drugi slučajevi dogodili su se u prvoj i posljednjoj avanturi snimljenoj u originalnoj seriji:
"The Lorelei Signal" i "The Infinite Vulcan", potonji koji je napisao Walter Koenig, rijetke su pojave u kojima kapetan Kirk zaista kaže: "Pošalji me, Scotty" (engleski: "Beam me up, Scotty"). Dugo se pogrešno vjerovalo da je to fraza Star Trek), kada komanduje "Podigni nas, Skoti". Zvjezdane staze IV: Putovanje kući se vjerovatno približava tome što Kirk kaže "Scotty, pošalji me" (engleski: Scotty, beam me up).
Oglas javnog servisa protiv zagađenja kreiran je za neprofitnu organizaciju Keep America Beautiful sa likovima ST: TAS i originalnim glasovima. U reklami, Enterprise susreće "Rombian Polution Belt". Oglas se prikazivao tokom subotnjeg jutarnjeg mrežnog programa tokom prikazivanja serije.
Problemi u canonu
Na kraju prve sezone Zvjezdanih staza: Sljedeća generacija, ponovo su pregovarane sve licence za spin-off fikciju Zvjezdanih staza, a animiranu seriju je u suštini "dekanonizovao" ured Genea Roddenberryja. Piscima romana, stripova i igara uloga bilo je zabranjeno da u svojim djelima koriste koncepte iz animirane serije. Među činjenicama utvrđenim u okviru animirane serije koje su dovedene u pitanje pitanjem "zvaničnog kanona" bila je identifikacija Roberta Aprila kao prvog kapetana USS Enterprisea u epizodi "Incident na šalteru".
Hronologija Zvjezdanih staza koju su izradili zaposlenici produkcije Michael Okuda i Denise Okuda ne uključuje animiranu seriju, ali uključuje određene događaje iz "Yesteryear" i priznaje Roberta Aprila kao prvog kapetana Enterprisea. Vremenska linija u "Voyages of the Imagination" datira događaje iz serije u 2269–2270, pod pretpostavkom da su događaji u emisiji predstavljali završni dio Kirkove petogodišnje misije, i koristeći revidirane zvjezdane datume Alana Deana Fostera. U ažuriranom izdanju svoje knjige iz oktobra 1999.: Enciklopedija Zvjezdanih staza: Referentni vodič za budućnost, Michael i Denise Okuda navode da:
David Gerrold, koji je u animiranoj seriji objavio dvije priče, iznio je u intervjuu svoje stavove o pitanju kanona:
"Argumenti oko 'canona' su glupi. Uvijek sam osjećao da je Zvjezdane staze: Animirana serija dio Zvjezdanih staza jer je Gene Roddenberry prihvatio naknadu za to i stavio svoje ime u špice. A D. C. Fontana – i svi drugi pisci koji su uključeni – razbili su se kako bi to učinili najboljim Zvjezdanim stazama koji su mogli. Ali cio ovaj posao sa 'canonom' zaista je nastao od Geneovog potrčka. Gene je volio da ljudima daje titule umesto povišica, pa je dječak na poslu dobio ime 'arhivar' i očigledno mu je to udarilo u glavu. Gene mu je dao odgovornost da odgovara na sva pitanja obožavatelja, glupa ili drugačija, i on je očigledno to dopustio da mu udario u glavu."
Pisac-producent D. C. Fontana je 2007. raspravljao o pitanju canona za Zvjezdane staze: Animirana serija:
"Pretpostavljam da 'canon' znači ono što je Gene Roddenberry odlučio da jeste. Zapamtite, izmišljali smo to dok smo radili na originalnoj seriji (i na animiranoj, također). Imali smo istraživačku kompaniju koja nas je držala na pravom i uskom putu što se tiče nauke, projektovanu nauku zasnovanu na poznatoj nauci, naučnofantastičnim referencama (nismo željeli da nagazimo ničije ekskluzivne ideje u filmovima, drugim TV emisijama ili štampanim radovima). Oni su također pomogli u sprječavanju kontradikcija i uobičajenih referentnih grešaka. Dakle, takozvani canon je evoluirao na svoj način i svoje vrijeme. Iz bilo kojeg razloga, Gene Roddenberry očigledno nije shvatio animiranu seriju ozbiljno (bez igre riječi), iako smo radili jako naporno da napravimo originalne priče i koncepte Zvjezdanih staza u svakom trenutku u animiranoj seriji."
Reference u drugim serijama Zvjezdanih staza
Od Roddenberryjeve smrti 1991. i kasnijeg odlaska Richarda H. Arnolda (koji je provjerio licencirane veze za Roddenberryjev ured Zvjezdanih staza u Paramountu tokom njegovih kasnijih godina), bilo je nekoliko referenci na animiranu seriju u raznim drugim serijama. U epizodi Zvjezdane staze: Duboki svemir 9 "Još jednom do proboja", Kor je pomenuo svoj brod, Klothos, koji je prvi put nazvan u epizodi "Vremenska zamka" animirane serije. Druge epizode DS9 koje se odnose na animiranu seriju uključuju "Broken Link", gdje Elim Garak spominje Edosian orhideje (Arex je Edosian) i "Suze proroka" gdje se brod klase Miranda zove USS ShirKahr (sic) po ShiKahr, grad iz "Yesteryear". U epizodi "Motiv proroka" titula iscjelitelja uskrsava i iz "Yesteryear". Vulcan's Forge se pominje i u "Change of Heart", u kojem Worf tamo želi na medeni mjesec sa Jadziom Dax, kao i u epizodama "The Forge", "Awakening" i "Kir'Shara" iz Zvjezdanih staza: Enterprise.
Epizode Zvjezdanih staza: Enterprise "The Catwalk" i "The Forge" uključivale su reference na "Yesteryear", potonji sa CGI izvođenjem divljeg sehlata. Remasterirana epizoda Originalne serije "Amok Time" predstavljala je ShiKahra u pozadini dok Spock transportuje na kraju epizode, a remasterirana verzija "The Ultimate Computer" zamijenila je Woden u stilu Botany Bay automatiziranim nosačem zrna iz " Više problema, više nevolja".
Film Zvjezdane staze iz 2009. također se poziva na "Yesteryear", sa skoro identičnom scenom u kojoj se mladi Spock suočava s nekoliko druge vulkanske djece, koja ga maltretiraju i provociraju da je dijelom čovjek.
U epizodi serije Zvjezdane staze: Discovery iz 2017. "Kontekst je za kraljeve" Spockova usvojena sestra Michael Burnham izjavila je da im je majka Amanda čitala Alisu u zemlji čudesa kao djeci, kao u epizodi "Bilo jednom na planeti". Epizoda druge sezone "Svjetlo i sjene" proširuje Amandine razloge za to.
U serija Zvezdane staze: Lower Decks epizoda 2 sezone 2 "Kayshon, His Eyes Open" prikazuje kostur Giant Spocka iz sezone 1, epizoda 7 Beskonačni Vulkan animirane serije. Takođe u 2. sezoni serije Zvjezdane staze: Lower Decks, epizoda 8 "I, Excretus" prikazuje Pandronijanskog administratora treninga po imenu Shari yn Yem, prvog Pandronijanca u historiji Zvjezdanih staza koji se pojavio izvan Zvjezdane staze: Animirana serija. Trka je predstavljena u epizodi "Bem".
Carter Winston, iz filma "Preživjeli", ima malu, ali važnu ulogu kasno u romanu The Final Reflection Johna M. Forda iz 1984. godine. Posljednjih godina, reference na Animiranu seriju također su se ponovo pojavile u licenciranim knjigama i stripovima. M'Ress i Arex, likovi iz animirane serije, pojavljuju se u romanima Peter Davida "Zvjezdane staze: Nova granica", u kojima se M'Ress i Arex prenose kroz vrijeme u 24. vek i postaju oficiri na brodu USS Trident. (Davidova prethodna upotreba ovih likova, u stripovima iz filmske ere Orginalne serije koje je objavio DC Comics, prekinula je kancelarija Genea Roddenberryja.)
Rasa predstavljena u epizodi "Džihad", koju predstavlja lik po imenu M3 Green, nazvana je Nasat u e-knjigama Zvjezdane flote. Ove priče sadrže uobičajeni Nasat lik, P8 Blue. Vulkanski grad ShiKahr se također pojavljuje u mnogim knjigama. Paula Block, tada iz CBS Consumer Products, bila je odgovorna za odobravanje prijedloga i svih dovršenih rukopisa za licencirane medijske veze i odobrila mnoge takve upotrebe materijala Animirane serije od Roddenberryjeve smrti.
Amarillo Design Bureau je – kao dio svoje licence za seriju igara Star Fleet Universe – uključio mnoge aspekte Animirane Serije u svoja djela, među kojima je i Kzinti, iako u modificiranom obliku. Osim toga, FASA je koristila elemente iz Animirane serije u svojim izvornim knjigama i modulima za svoju role playing igru o Zvjezdanim stazama.
Producent Zvjezdane staze: Enterprise Manny Coto je prokomentarisao da bi Kzinti bio uveden da je serija obnovljena za petu sezonu. Proizvedeni su dizajni brodova koji veoma podsećaju na Kzinti/Mirak brodove iz Star Fleet Universe, gejming univerzuma koji uključuje društvenu igru ​​Star Fleet Battles i njen PC analogni Star Fleet Command. Kzinti su spominjani u dijalogu u epizodi "Nepenthe" u Zvjezdanim stazama: Picard, što je označilo njihovo prvo spominjanje kanona na ekranu još od Animirane serije.
Sedimentne stijene
frame|desno|Dva tipa sedimentnih stijena: šejl prekriven krečnjakom. Sedimente stijene su stijene nastale taloženjem ostataka drugih stijena djelovanjem vode, leda i vjetra, taloženjem kao rezultatom biološke aktivnosti te taloženjem iz otopine. Sedimentne stijene uključuju uobičajene stijene kao što su kreda, krečnjak i šejl. Prekrivaju 75% površine Zemlje.
Postanak
Sedimentne stijene nastaju zbog preopterećenja kako se čestice sedimenta talože iz zraka, leda, vjetra ili vodenih tokova. Kako taloženje sedimenta napreduje, litostatski pritisak ga pritišće u uslojenu krutinu procesom litifikacije (nastanka stijene) pri čemu se istiskuje fluid kojim je donešen. Dijageneza je naziv koji se koristi za opisivanje svih hemijskih, fizikalnih i bioloških promjena, uključujući i cementaciju, kroz koje prolazi sediment nakon taloženja kroz svoju litifikaciju, bez obzira na površinsko trošenje.
Sedimentne stijene su posložene u slojeve. Svaki novi sloj se polaže horizontalno na stariji u procesu zvanom superpozicija. Obično postoje praznine u slijedu koje se nazivaju diskordancije. One predstavljaju razdoblja u kojima nije dolazilo do taloženja ili u kojima su stariji slojevi bili izdignuti iznad razine mora i erodirani.
Sedimentne stijene sadrže važne podatke o historiji Zemlje. U njima su sačuvani fosili iz kojih možemo saznati o razvoju života, a koje nažalost ne možemo naći u magmatskim ili metamorfnim stijenama zato što pritisci i temperature na kojima se formiraju uništavaju fosilne ostatke. Iz sedimentnih stijena također možemo saznati o okolišima u kojima se se taložile.
Prekrivaju veliki dio Zemljine kore, ali njihov ukupni udio je procijenjen na svega 5%, što znači da predstavljaju samo tanku glazuru preko kore koja se sastoji uglavnom od magmatskih i metamorfnih stijena.
Podjela
Sedimentne stijene su podjeljene u tri grupe: klastične, hemijske i biohemijske.
Klastične
Klastične sedimentne stijene građene su od diskretnih fragmenata ili klasta minerala nastalih iz drugih stijena, koji se nalaze u matriksu. Uglavnom se sastoje od kvarca s nekim uobičajenim mineralima uključujući muskovit, feldspate, amfibole, minerale glina i ponekad egzotičnije minerale iz magmatskih i metamorfnih stijena.
Mogu se razmatrati s obzirom na veličinu zrna, s šejlom kao najfinijim s česticama manjim od 0.004 mm, nešto većim siltom (od 0.004 do 0.06 mm), pješčenjakom (od 0.06 do 2 mm) te konglomeratom i brečom kao najkrupnijima sa zrnima od 2 do 256 mm. Razlika između breče i konglomerata je u tome što breča ima oštra zrna, dok konglomerat ima zaobljena zrna što upućuje na zaključak da se sediment duže transportirao. Arenit je naziv za sedimentnu stijenu sa zrnima veličine pijeska.
Podjela klastičnih stijena je složena zbog uticaja mnogo faktora. U obzir moraju biti uzeti veličina zrna (uključujući i prosječnu veličinu i raspon veličina zrna), sastav zrna, cement i matriks (naziv za manje čestice prisutne u prostoru između zrna).
Šejlovi, koji se većinom sastoje od minerala glina, općenito su podijeljeni na temelju sastava i načina na koji su uslojeni.
Krupnozrnate klastične stijene su podijeljene s obzirom na sastav i veličinu zrna. Ortokvarcit je vrlo čist kvarcni pješčenjak, arkoz je pješčenjak s kvarcom i velikom količinom feldspata, grauvaka je pješčenjak s kvarcom, mineralima glina, feldspatima i fragmentima metamorfnih stijena koji su formirani iz sedimenata nošenih turbiditnim strujama.
Sve stijene se dezintegriraju vrlo sporo zbog mehaničkog i hemijskog trošenja.
Mehaničko trošenje je razaranje stijene na manje čestice bez uzrokovanja promjena u hemijskom sastavu minerala u određenom stijeni. Jedan od najvažnijih agensa mehaničkog trošenja je led. Voda ulazi u pukotine i rascjepe u stijeni, zaledi se i širi. Sila uzrokovana ekspanzijom dovoljna je za povećanje pukotina i slamanje dijelova stijene. Zagrijavanje i hlađenje stijene također rezultira u ekspanziji i kontrakciji, što potpomaže proces. Mehaničko trošenje doprinosi daljnjem slamanju stijene povećanjem površinskog područja koje je izloženo hemijskom trošenju.
Hemijsko trošenje je usitnjavanje stijene hemijskim reakcijama. U ovome procesu minerali u stijeni su izmjenjeni su čestice koje vrlo lahko mogu biti odnešene. Zrak i voda su također uključeni u mnoge kompleksne hemijske reakcije. Minerali u magmatskim stijenama mogu biti nestabilni pri normalnim atmosferskim uvjetima. Vrlo često su napadnuti vodom, posebno kiselim ili alkalnim otopinama, i svi uobičajeni minerali koji formiraju magmatske stijene (kvarc je iznimka jer je vrlo rezistentan) su na ovaj način izmjenjeni u minerale glina.
Čestice stijena dalje se transportiraju agensima erozije (obično vodom, rjeđe ledom i vjetrom) na nove lokacije gdje su nanovo taloženi u slojeve, općenito na nižim nadmorskim visinama. Prilikom transporta se smanjuje veličina čestice te se sortiraju po veličini. Sedimenti donešeni potocima i rijekama tvore aluvijalne lepeze, naplavne ravnice, delte, a mogu biti istaloženi i na jezerskom ili okeanskom dnu. Ledenjaci transportiraju i talože velike količine obično nesortiranog materijala kao što je til.
Istaložene čestice na kraju se zbijaju i cementiraju, formirajući klastične sedimentne stijene. Takve stijene sadrže inertne minerale koji su otporni na mehaničko i hemijsko trošenje kao što su kvarc, cirkon, rutil i magnetit. Kvarc je jedan od mehanički i hemijski najotpornijih minerala.
Biohemijske
Biohemijske sedimentne stijene se sastoje od materijala proizvedenih živim organizmima, pa uključuju karbonatne minerale stvorene djelovanjem organizama poput koralja, mekušaca i formanifera, koji prekrivaju okeansko dno s naslagama kalcita koji kasnije može formirati krečnjak. Ugalj je također biohemijska sedimentna stijena.
Evaporiti
Evaporiti se formiraju kada mineralna otopina, kao što je morska voda, isparava. Najčešći evaporitni minerali su halit i gips.
Olivia Wilde
Olivia Wilde (rođena kao Olivia Jane Cockburn, čit. Co-burn) američka je glumica i manekenka. Počela se baviti glumom početkom 21. stoljeća i otad se pojavila u nekoliko filmskih i televizijskih uloga, uključujući serije O. C. i Irska braća (The Black Donnellys). Glumi dr. Remy "Trin'esku" Hadley u FOX-ovoj medicinskoj seriji Dr. House, a 2010. godine pojavila se kao Quorra u SF-filmu Tron: Legacy.
Edvard II, kralj Engleske
Edvard II (25. april 1284 – 21. septembar 1327) bio je kralj Engleske od 1307. do 1327. Kao četvrti sin Edvarda I, postao je prijestolonasljednik nakon smrti svog starijeg brata Alfonsa. Od 1300. godine bio je u pratnji svog oca tokom rata za nezavisnost Škotske, a 1306. godine je postao vitez na velikoj svečanosti u Vestminsterskoj opatiji. Došao je na englesko prijestolje 1307. godine nakon smrti svog oca Edvarda I. Godine 1308. oženio je Izabelu od Francuske, kćerku moćnog kralja Filipa IV, kao dio dugotrajnih napora u rješavanju napetosti između Engleske i Francuske.
Olivia Wilde
Rane godine
Rođena je u New Yorku. Njena majka Leslie (r. Redlich) filmska producentica je i novinarka emisije 60 minuta. Njen otac Andrew, koji je rođen u Engleskoj, a odgojen u Irskoj, također je novinar, kao i njeni stričevi, Alexander i Patrick Cockburn. Njena sestra Chloe advokat je građanskog prava u New Yorku; njena pokojna tetka, Sarah Caudwell, bila je spisateljica, a djed po ocu bio je pisac i novinar.
Edvard II, kralj Engleske
Edvard je imao blizak i kontroverzan odnos sa Piersom Gavestonom, koji se njemu pridružio 1300. godine. Precizna priroda veze Edvarda i Gavestona je neizvjesna; možda su bili prijatelji, ljubavnici ili krvna braća. Gavestonova arogancija i moć je izazvala nezadovoljstvo među baronima i francuskom kraljevskom porodicom te ga je Edvard prisilio na egzil. Nakon njegovog povratka, pritisak barona je natjerao kralja na reforme zvane Propisi 1311. Osnaženi baroni predvođeni Edvardovim rođakom, Thomasom, grofom Lancastera, su zarobili i pogubili Gavestona 1312. godine, započevši prije toga oružani sukob. Engleske snage su potisnute u Škotskoj gdje je Edvard odlučno poražen od škotskog kralja Roberta I u bici kod Bannockburna 1314. godine.
Olivia Wilde
Rane godine
Wilde je rekla da zbog porodične pozadine ima "jaku novinarsku žicu" i da je "kritična i analitična". Roditelji su joj bili prominentne ličnosti u vašingtonskoj društvenoj sceni i bili su domaćini prigodnih zabava s večerom. Njena majka jednom se prisjetila zgode kad je mala Olivia jedne večeri prisluškivala razgovor Richarda Holbrookea i Micka Jaggera sve dok je Jagger nije primijetio i rekao joj da ide u krevet. Željela je postati glumica od svoje druge godine. Pohađala je Georgetown Day School u Washingtonu, kao i Phillips Academy u Andoveru (Massachusetts), koju je završila 2002. godine. Jedan kraći period pohađala je i The Gaiety School of Acting u Dublinu.
Edvard II, kralj Engleske
Porodica Despenser, posebno Hugh Despenser Mlađi, je postala blizak prijatelj i savjetnik Edvarda, ali su 1321. godine dinastija Lancaster i mnogi baroni to iskoristili i prisilili kralja na egzil. Kao odgovor, Edvard je vodio kratku vojnu kampanju hvatajući članove dinastije Lancaster. Zatim je ojačao svoje kraljevske ovlasti ukidajući Propise 1311 i oduzimajući zemlju pobunjenim baronima. U nemogućnosti da ostvari napredak u Škotskoj, Edvard je potpisao primirje sa Robertom I. Kako je opozicija jačala, Izabela je poslana 1325. godine u Francusku da ispregovara mirovni sporazum, ali se ona okrenula protiv Edvarda i odbila da se vrati. Izabelin saveznik u egzilu Roger Montimer je napao Englesku sa malom vojskom 1326. godine. Srušio je Edvardov režim a Edvard je pobjegao u Vels gdje je zarobljen. Bio je prisiljen da se odrekne krune u januaru 1327. godine u korist njegovog četrnaestogodišnjeg sina Edvarda III. Umro je u dvorcu Berkeley 21. septembra, gdje je vjerovatno ubijen po naredbi novog režima.
Olivia Wilde
Karijera
mini|lijevo|200px|Wilde na [[Tribeca Filmski Festival|Tribeci 2007.]] Pojavila se u više filmova, a postala je poznata po ulozi Alex Kelly u seriji O. C., iako se prvo prijavila na audiciju za ulogu Marisse Cooper. Također se pojavila i u nekim muzičkim spotovima. Bila je ozbiljan kandidat za ulogu Bondove djevojke u Casino Royale, ali je tu ulogu na kraju dobila Eva Green.
Edvard II, kralj Engleske
Vladavina
Vodio je rat sa Škotskom u kojem je pretrpio poraz u bici kod Bannockburna pa je Škotskoj morao priznati nezavisnost. Taj poraz je bio i posljedica sukoba sa vodećim velikašima zbog stanovitog Piersa Gavestona kojeg je doveo na dvor, proglasio grofom od Cornwalla, te mu dao bogatstvo i utjecaj. Izbila je politička kriza zbog čega je 1311. Eduard II morao prihvatiti uredbe koje su mu ograničavale vlast, a Gavestona su 1312. ubili neprijateljski raspoloženi plemići.
Olivia Wilde
Karijera
2009. godine magazin Maxim stavio ju je na 1. mjesto liste 100 najseksi osoba za tu godinu. To je kasnije ubačeno u scenario Dr. Housea kao interna šala u epizodi The Tyrant (6x03), u kojoj House, nakon što je čuo da je Foreman nedavno dao otkaz Trin'eski, sarkastično zadirkuje Foremana (koji je bio u vezi s Trin'eskom): "Moje saučešće. Mada, ono, nije baš da je najzgodnija žena na svijetu". Također je bila na 95. mjestu slične liste magazina FHM za 2006. godinu. Bila je jedan od ključnih modela u kampanji "Rising Stars" kompanije Abercrombie & Fitch u ljeto 2004.
Edvard II, kralj Engleske
Vladavina
Kraljev rođak, Thomas, grof od Lancastera, pristalica uredbi koje su ograničavale kraljevu vlast, stekao je tako kontrolu nad državom, sve dok ga Eduard II nije uspio poraziti u bici kod Boroughbridgea 1322. godine i naredio da se pogubi. Uredbe je stavio izvan snage, ali je i dalje ostao vrlo nepopularan vladar.
Olivia Wilde
Karijera
2007. godine Wilde je bila u glumačkoj postavi serije Irska braća, koja je pratila život irsko-američke porodice povezane s organiziranim kriminalom u New Yorku. Njen lik, Jenny Reilly, bio je jedini glavni ženski lik u seriji. Iste godine nastupila je i u predstavi Beauty on the Vine; predstava je politički triler i Wilde je u njoj glumila 3 lika.
Edvard II, kralj Engleske
Vladavina
Svoju nepopularnost zahvaljuje i dovođenju na dvor svojih novih ljubimaca, oca i sina Despensera. Njihov utjecaj na vlast bio je naglašeno razbojnički i nije poštivao nasljedna prava. Kraljeva posvećenost pokroviteljstvu nad ljubimcima i nepridržavanje onovremenih predodžbi o ponašanju kralja dovela je do novih nezadovoljstava. Najnezadovoljnija Despenserima bila je Eduardova supruga, kraljica Izabela, kćer francuskog kralja Filipa IV.
Olivia Wilde
Karijera
Pridružila se Dr. Houseu u jesen 2007, dobivši ulogu stažistice Remy Hadley, koja uskoro dobije nadimak "Trin'eska" (po broju koji je dobila na listi kandidata za Houseov novi tim) i koja blisko sarađuje sa Houseom. Wilde je izjavila za magazin Star kako ponekad koristi rečenice iz serije čak i kad nije na snimanju, rekavši: "Ja sam sad uvjerena da sam liječnica. Mislim, ako neko kaže da ga nešto boli, ja kažem nešto poput: 'To je vaša slezena'."
Edvard II, kralj Engleske
Invazija
mini|200px|lijevo|Povratak kraljice Izabele i njenog sina u Englesku
Olivia Wilde
Karijera
The New York Observer opisao je Wilde kao osobu s "grlenim glasom" i "zelenooku holivudsku harizmu iz starih dana". Kao svoje glumačke uzore navela je Meryl Streep, Sigourney Weaver, Frances McDormand, Catherine Keener i Robin Wright Penn.
Edvard II, kralj Engleske
Invazija
Sukob između Francuske i Engleske izbio je kada je Eduard odbio položiti zakletvu na vjernost francuskom kralju za teritoriju Gaskonije. Nako nekoliko neuspješnih pokušaja da se vrati ta teritorija, Eduard je poslao svoju suprugu da pregovara o sklapanju mirovnog sporazuma sa Francuskom. Izabela je bila oduševljena ovom mogućnošću i stigla je u svoju domovinu u martu 1325. godine. Dana 31. maja 1325. godine Izabela je postigla sporazum i sklopljen je mir u korist Francuske, te se pobrinula da Eduard položi zakletvu francuskom kralju u Francuskoj. Eduard je, međutim, odlučio poslati sina da obavi njegovu dužnost. Ovo je bila fatalna odluka koja je dovela do propasti Eduarda i Despensera, pošto je Izabela, koja je sada imala sina kod sebe, dala Eduardu do znanja da se neće vratiti u Englesku sve dok se ne uklone Despenseri.
Olivia Wilde
Karijera
2006. godine osvojila je nagradu žirija na US Comedy Arts Festivalu za film Bickford Shmeckler's Cool Ideas, a 2008. nominirana je za Teen Choice Award za najbolju novu glumicu za ulogu u Dr. Houseu. Osvojila je i nagradu Rising Star na filmskom festivalu u Vailu.
Edvard II, kralj Engleske
Invazija
Izabelina dvorska svita je bila odana Eduardu i vratila se u Englesku, donoseći mu šokantne vijesti - Izabela je sa ljubavnikom, Rogerom Mortimerom, počela planirati invaziju na Englesku. Eduard je bio spreman za invaziju, ali izdali su ga sin, brat (koji je bio u braku sa Mortimerovom sestrom) i drugi plemići.
Olivia Wilde
Karijera
7. 10. 2008. pojavila se u videoklipu "Olivia Wilde Does It Early" na stranici funnyordie.com, u kojem pokazuje koliko uživa u tome što se rano registrirala za predsjedničke izbore te godine. Naredne godine glumila je u komediji Year One sa Jackom Blackom i Michaelom Cerom.
Edvard II, kralj Engleske
Invazija
Izabela i Mortimer su stigli u Englesku u septembru 1326. godine sa veoma malim brojem vojnika. Eduard je smatrao da će sa lakoćom uništiti vojsku svoje supruge, ali veliki dio plemića odbio se boriti protiv kraljice. Kralj se povukao na imanje Dispenserovih nakon što su ga, jedan po jedan, napuštali dvorjani, sve dok nije ostao sam sa Dispenserima.
Olivia Wilde
Karijera
Također glumi i Quorru u Disneyevom SF-filmu Tron: Nasljedstvo, koji se pojavio u kinima 17. 12. 2010. U izdanju magazina Detail za decembar 2010/januar 2011. navedene su njene riječi o tome koliko se preplašila kad je prvi put vidjela kostim koji treba nositi u filmu. U januaru 2011. objavljeno je da je dobila ulogu u filmu Welcome to People, u kojem će glumiti s Chrisom Pineom.
Edvard II, kralj Engleske
Invazija
Stariji Dispenser pogubljen je 27. oktobra, a Izabela je zatim poslala vojsku u Vels gdje se skrivao Eduard i sin pogubljenog Dispensera. Dana 16. novembra kralj i mlađi Dispenser su uhvaćeni, a Dispenser je kastriran, raščerečen i obješen.
Olivia Wilde
Lični život
mini|desno|250px|Fotografija Olivije Wilde iz [[2005. čiji je autor njen doskorašnji muž Tao Ruspoli.]] Wilde ima dvojno državljanstvo (američko i irsko). Svoje umjetničko prezime uzela je po poznatom irskom piscu Oscaru Wildeu. Prezime je promijenila kao srednjoškolka, iz počasti prema piscima iz njene porodice, od kojih su mnogi koristili pseudonime.
Edvard II, kralj Engleske
Zatvoreništvo
Izabela i Mortimer imali su Eduarda u svom zarobljeništvu, ali nisu znali šta da urade sa njim. Najjednostavnije je bilo pogubiti ga, tako da njegovu krunu naslijedi sin Eduarda i Izabele kojeg je ona mogla kontrolirati, a onda ne bi bilo bojazni da se Eduard vrati na prijestolje i kazni svoju suprugu. Pojedinci su se protivili pogubljenju i zbacivanju kralja, smatrajući da se to pomazanom vladaru ne može učiniti, a da njegov narod ne prođe nekažnjeno. Umjesto toga, zaključeno je da će Eduard ostati u doživotnom pritvoru. Međutim, Eduardu bi zakonski ostale sve kraljevske ovlasti. Izabela je bila uzela veliki pečat kraljevstva i koristila ga za de facto vladanje kraljevstvom. Njene odluke su, ipak, bile nezakonite i mogle su biti opovrgnute u svakom trenutku.
Olivia Wilde
Lični život
7. 6. 2003. u Washingtonu (Virginia) udala se za Taa Ruspolija, italoameričkog autora dokumentarnih filmova, učitelja gitare za flamenko i sina italijanskog princa. Vjenčanje je obavljeno u školskom autobusu sa samo 2 svjedoka. Kasnije je rekla da je brak sklopljen u napuštenom školskom autobusu jer je to bilo jedino mjesto na kojem su mogli biti potpuno sami, pošto je njihov brak tada bio tajan. 8. 2. 2011. ona i Ruspoli objavili su da se rastaju. Wilde je podnijela zahtjev za razvod na višem sudu u Los Angelesu, navodeći kao razlog "nepomirive razlike". Ona i Ruspoli nemaju djece.
Edvard II, kralj Engleske
Zatvoreništvo
Parlament, koji se u ovoj situaciji postavio iznad autoriteta kralja, na kraju se složio da uklone kralja. Ponuđen mu je izbor: abdicirati u korist sina ili se opirati i rizikovati da njegov tron na kraju preuzme neko nekraljevske krvi (vjerovatno Roger Mortimer). Eduard II je pristao na abdikaciju ako narod prihvati njegovog sina, Eduarda, princa od Velsa, za kralja. Lordovi su zatim otkazali svoju vjernost Eduardu II i njegova vladavina je tako završila.
Olivia Wilde
Lični život
Wilde je vegan.
Edvard II, kralj Engleske
Abdikacija i smrt
Formalna abdikacija je objavljena u Londonu 24. januara, a početak vladavine četrnaestogodišnjeg Eduarda III objavljen je sljedeći dan. Bivši kralj je ostao u pritvoru.
Olivia Wilde
Politika
mini|desno|200px|Wilde na jednoj konferenciji u [[San Diego|San Diegu 2010. godine.]] Wilde je članica upravnog odbora organizacije Umjetnici za mir i pravdu, koja obezbjeđuje obrazovne i zdravstvene usluge u Haitiju. Podržavala je i organizaciju mladih glasača, 18 u '08. Radi u njihovom savjetničkom vijeću i pojavila se u njihovoj socijalnoj reklami koja je prvi put prikazana 30. 6. 2008. U jesen iste godine pridružila se predsjedničkoj kampanji Baracka Obame, zajedno s bivšim kolegom iz Dr. Housea, Kalom Pennom (Kutner), i još jednim glumcem, Justinom Longom.
Edvard II, kralj Engleske
Abdikacija i smrt
Neki smatraju da je Eduard II ubijen 1327. godine u dvorcu Berkeley, vjerovatno užarenim žaračem stavljenim u debelo crijevo kroz metalnu cijev, što je bio način usmrćivanja koji iza sebe nije ostavljao optužujućih tragova i djelovao je kao prirodna smrt usmrćenog, a vjerovatno je bio i osveta zbog njegovih navodnih homoseksualnih sklonosti. Drugi, pak, misle da je Eduard II bio zadavljen, a neki čak smatraju da je zapravo umro u Italiji tek jedanest godina nakon navodne smrti.
Caklina
Caklina (lat. substantia adamantina s. enamelum) je čvrsto mineralno tkivo, koje prekriva dentin u predjelu anatomske krune zuba.
Sadrži 4-6% organskih i 94-96% neorganskih materija te je najtvrđi dio zuba (također najtvrđa tvar u organizmu uopšte). Sastoji se on šestougaonih caklenih prizmi prečnika 3-6μm, tj. velikih veoma zbijenih kristala kalcijumhidroksiapatita za koji su vezani joni karbonata, magnezijuma, natrijuma, kalcijuma itd. Ovi kristali su ugrađeni u mrežu čvrstih vlakana, a spoljašnja površina cakline je prekrivena košuljicom (lat. cuticula dentis). Zahvaljujući svom sastavu, caklina je veoma otporna na uticaje enzima, kiselina i ostalih korozivnih materija i predstavlja prvu i glavnu liniju odbrane zuba od karijesa.
Slabinska kila
Slabinska kila (Hernia lumbalis) je rjeđi tip kile trbušnog zida i nastaje na mjestima gdje postoji prirodna slabost trbušnog zida.
Podjela
Hernia lumbalis (Bleichnerova kila): se nalazi u lumbalnoj regiji. Sadrži slijedeće entitete:
Krunski posjed
Krunski posjedi (en: Crown dependency) su teritorije u posjedu Britanske krune, za razliku od prekomorskih teritorija ili kolonija Ujedinjenog Kraljevstva. Sastoje se od Kanalskih ostrva (Jersey i Guernsey) i Ostrva Man u Irskom moru.
Nijedno ostrvo nije dio Ujedinjenog Kraljevstva, imaju nezavisnu vlast i nisu dio Evropske unije. Sva tri krunska posjeda su članovi Britansko-Irskog vijeća. Od 2005. godine, svaki krunski posjed ima glavnog ministra kao premijera.
Odnos sa krunom
U svakoj krunskoj vladavini, Britanski monarh je predstavljen od strane guvernera (Lieutenant Governor), ali je ta titula više ceremonijalna. 2005. godine, odlučeno je da na Ostrvu Man umjesto guvernera (Lieutenant Governor) bude krunski izaslanik (Crown Commissioner).
Odnos sa Ujedinjenim Kraljevstvom
Britanska Vlada je odgovorna samo za odbranu i zastupanje inostranih poslova, iako svako ostrvo ima samostalnu carinu i zakone o emigraciji.
Odnos sa Evropskom unijom
Iako nisu dio Evropske unije, odlučivši tako na referendumu kada je Ujedinjeno Kraljevstvo postala članica, krunske vladavine imaju komplikovan odnos sa unijom.
Vaterpolo na Olimpijskim igrama 1984.
Na Olimijskim igrama u Los Angelesu u SAD-u, konačna tabela na vaterpolskom turniru je bila sljedeća:
Olimpijski turnir je bio pogođen učestvovanjem dijela zemalja, olimpijskih članica, koje su bojkotovale ove Olimpijske igre. Vaterpolski turnir je bio dosta okrnjen neučestvovanjem zemalja pripadnica Varšavskog ugovora, te još nekih socijalističkih zemalja (nisu učestvovale SSSR i Mađarska, te Kuba).
Bad Aussee
mini|desno|Položaj grada Bad Aussee u okrugu|300px Bad Aussee je grad i lječilište u okrugu Liezen u austrijskoj saveznoj pokrajini Štajerskoj. Bad Aussee je bio do 2012. godine sjedište istoimene političke ekspoziture okruga Liezen. Smatra se geografskim centrom Austrije. Grad se prvi put pominje 1265. godine. Danas je Bad Aussee turistički centar sa skijaškim terenima i mnogobrojnim jezerima u okolini. Tvornica gipsanih ploča Rigips ima u Bad Auseeu svoje pogone.