cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ebu-Hanifa
200px|desno Nu’man ibn Sabit Ebu Hanifa (699–767; 80–150. po Hidžri) bio je osnivač hanefijske vjersko-pravne škole ili mezheba, koja je najrasprostranjenija u islamskom svijetu. Balkanski muslimani slijede hanefijsku školu, a rasprostranjena je u svim predjelima kojima su vladali Abasidi, Seldžuci, Osmanlije i Moguli. Njoj pripadaju i Turci, kao i veliki broj Egipćana, Pakistanaca, Indijaca i Afganistanaca. Hanefijsko stanovište u vezi s razilaženjem s drugim školama objašnjeno je u djelu Al-fiqh al-akbar.
Ebu Hanifa rođen je u Kufi 80. po Hidžri. Njegovi preci rodom su iz Kabula, odakle je njegov djed Zuta došao u Kufu kao ratni zarobljenik i tu prihvatio islam. Bio je trgovac po profesiji, a poznavao je i Muhammedovog zeta i četvrtog halifu Aliju ibn Ebu-Taliba, s kojim je bio blizak. Ebu Hanifin otac Sabit u Kufi je držao pekaru, a on sam bio je zanatlija i proizvodio haz (vrstu tkanine; al-hazz). Bio je velikodušan i čak materijalno izdržavao svog učenika Ibn Jusufa. Njegov drugi učenik Zufer rekao je da se Ebu Hanifa toliko zanimao za teologiju da su u njega ljudi upirali prstom. Međutim, nije se toliko zanimao za tradicionalističku školu (ehlul-hadis) koliko za iračku racionalističku školu, čiji je osnivač bio Ali ibn Mes‘ud (umro 32/652) s centrom u Kufi. Ibn Šubruma za njega je rekao: "Svijet ga je slijedio, ali on s time nije htio imati ništa. Što se nas tiče, svijet s nama ne želi imati ništa, a mi trčimo za njim."
Njegovi učitelji bili su Hammad Ebu Ismail ibn Sulejman, te Džafer El-Sadik, potomak poslanika Muhammeda, šesti po redu šiitski imam i osnivač džaferitske ili šiitske vjersko-pravne škole. Najpoznatiji učenici bili su mu Ebu Jusuf (113–182), Muhammed ibn Hasan Eš-Šejbani (135–189) i Ebu Huzejl Zufer ibn El-Huzejl (110–158). Ebu Jusuf postavio je temelje hanefijskog fikha, postao glavni kadija u Abasidskom halifatu i doprinio širenju hanefijske škole.
Iračka racionalistička škola
Kad je Muhammed počeo podučavati islamu u Arabiji, njegova primitivna beduinska sredina nije imala uređenu državu kao što su to bile obližnja Perzija ili Bizantija. Osim veoma lijepe poezije i jezičkog umijeća, Arapi nisu imali ništa drugo što bi se moglo nazvati civilizacijskom tekovinom: ni školstvo ni sudstvo ni zdravstvo. Zbog toga su prvobitni sakupljači hadisa ili Muhammedovih izreka često insistirali na pravnim tekstovima. Dvije najstarije zbirke hadisa koje su nastale u Medini, Malikova i Ibn Hanbelova, djela su pravnika.
Bahrudin Čengić
Biografija
Pojavio se u dokumentarnom filmu o jugoslovenskom crnom talasu Zabranjeni bez zabrane, 2007. godine. Čengić je preminuo u Sarajevu 16. oktobra 2007.
Vanjski linkovi
[https://balkans.aljazeera.net/blogs/2019/1/17/bato-cengic-njegove-filmove-tito-je-odbijao-gledati Agić, Jasmin. Bato Čengić - njegove je filmove Tito odbijao gledati]
Nedostatak 21-hidroksilaze
Incidencija
Prema većini studija, globalna incidencija klasičnih oblika kreće se od oko 1/14.000 do 1/18.000 rođenja, na osnovu programa skrininga novorođenčadi i nacionalnih registra slučajeva, ali ova situacija je češća u malim genetički izolovanim populacijama s malim genskim fondovima. Incidencija neklasičnih oblika je 1/200 do 1/1.000 na osnovu različitih procjena, a viša je i u grupama ljudi s visokom stopom brakova u srodstvu, do 1/50.
Ebu-Hanifa
Iračka racionalistička škola
Ebu Hanifa je razradio koncepte analogije (al-qiyâs) i slobodnog mišljenja (el-re'j). Naime, jednom je jedan od Muhammedovih ashaba htio otputovati u Jemen kako bi tamo podučavao stanovnike islamu, te je na pitanje kako će to izvesti odgovorio da će se osloniti na Kur'an i sunnet, osim onda kad ne nađe nikakav izvor za neki problem, kada će se osloniti na zdrav razum i vlastito nahođenje. U Medini, naprotiv, smatralo se da je beduinsko običajno pravo dalo savršen primjer za islamsko jer ga je Muhammed za života prešutno odobrio. Zbog toga su medinski sakupljači hadisa, u nadi da će o svakoj mogućoj temi pronaći makar i manje autentičan izvor, bilježili sve hadise do kojih su dolazili. Tako je Ahmed ibn Hanbel u svom El-Musnedu ("Osnova") sakupio 30.000–40.000 hadisa, dok su u klasičnim zbirkama Buharije i Muslima, ako se izuzmu ponavljanja, samo 2.602, odnosno 3.033 hadisa.
Donja nosna školjka
Rubovi
Donja granica je slobodna, tanka i ćelijaste strukture, posebno u sredini kosti.
Ekstremiti
Oba produžetka su manje ili više šiljata,  a prema zadnjem  dijelu se sve  više sužavaju.
Ebu-Hanifa
Crtice iz života
O Ebu Hanifinom ocu Sabitu zabilježena je jedna legenda. Dok se na užasnoj vrućini odmarao pored rijeke, do njega se dokotrljala narandža. Nakon što ju je s uživanjem pojeo, sjeti se da ona možda nekom pripada i da je bespravno pojeo tuđe. Tako se zaputio uzvodno kako bi našao drvo sa koga je otpala i naišao do neke plantaže i ponudio vlasniku da plati narandžu. Ovaj je to odbio i zatražio od Sabita da u ime odštete radi na njegovom imanju godinu dana ili da oženi njegovu gluhonijemu i slijepu kćerku. Sabit je odabrao ovu drugu opciju i tek nakon vjenčanja otkrio da je prelijepa djevojka bila slijepa na ružne prizore, gluha na ogovaranje i nijema za ružne riječi. U takvoj porodici rođen je Ebu Hanifa.
Donja nosna školjka
Razvoj
Donja nosna školjka okoštava od jednog centra, koji se pojavljuje u petom mjesecu fetusnog života u bočnom zidu  hrskavične nosne kpsule.
Ebu-Hanifa
Crtice iz života
Komornik halife Mensura Rabi' ibn Junus kaže da je halifa naredio da pred njega izađu Malik, Ibn Ebi Diba i Ebu Hanifa. Pitao je: "Zaslužujem li ja ovu vlast nad ljudima?" Malik je odgovorio: "Da je ne zaslužuješ, Allah ti je ne bi ni dao." Ibn Ebi Diba rekaoje: "Bog daje kraljevstvo onom kome je Njemu volja, ali kraljevstvo ovog svijeta dato je onom koji za njim žudi, a potpomognut je od Boga da do njega dođe. Pomoć od Boga stizat će ti ako ga slušaš, a ako mu se ne budeš pokoravao, ona će ti biti uskraćena. Samo skup onih koji se boje Boga može ustanoviti halifat, a onaj ko ga uzme silom nema pravo na njega. Ti i tvoji saradnici lišeni ste Božije pomoći i istine. Ako zatražiš od Svemogućeg da ti podari spokojstvo, pokušaš mu se približiti dobrim djelima, dobit ćeš Njegovu milost. U suprotnom, ti si samozvanac." Ostala dvojica pokriše se ogrtačima da ih ne poprska krv od odrubljivanja glave, a Ebu Hanifa reče: "Čovjek koji teži pravom putu kloni se srdžbe. Preispitaj svoju savjest i vidjet ćeš da nas nisi pozvao radi Boga nego da nas primoraš da kažemo nešto što ti odgovara, što bi došlo od naroda. Istina je, ti si postao halifa bez skupa makar dvojice ljudi koji izriču pravna mišljenja (ahlul-fatwa); znaš da se Ebu-Bekr suzdržao od toga da donosi odluke šest mjeseci, sve dok nisu stigle vijesti o zakletvi Jemenaca." Onda je halifa poslao Rabi'ja da im odnese svakom po kesu zlata, s tim da mu, ako je druga dvojica prihvate, donesu njihove glave. Malik uze, a ostala dvojica ne uzeše. Ebu Hanifa je prokomentirao: "Ne bih uzeo ni da mi odrubiš glavu." Rabi' je rekao: "Njihova suzdržljivost spasila im je glave."
Girolamo Savonarola
Girolamo "Hieronymus" Savonarola (Ferrara, 21. septembar 1452. - Firenca, 23. maj 1498.), italijanski dominikanski svećenik.
U dominikanski samostan je stupio 1874. godine, te 1481. postao profesor i lektor Svetog pisma u samostanu sv. Marka. Zastupao je više teza, neke od njih su: besplatno opravdanje kroz vjeru u Krista, papini oprosti su bez vrijednosti, poricanje papine supermacije, ključevi nisu dani Petru već crkvi, papa je antikrist, papina ekskomunikacija je bez vrijednosti, te da je ispovijed na uho nepotrebna.
Godine 1496. u katedrali je održao propovjed u kojoj je osudio moralnu pokvarenost pape Aleksandra VI Borgie, pozvavši ljude da napuste Rim, moderni Babilon, na koga će se uskoro izliti Božiji gnjev. Dio njegova govora glasio je: "Bježite iz Rima, jer Babilon znači zbrka, a Rim je pobrkao cijelo pismo, pobrkao je sve zablude, sve je pobrkao. bježite dakle iz Rima i pokajte se.".
Svjetski šahovski kup 2015.
thumbnail|Azerbejdžanska poštanska marka iz 2015. Svjetski šahovski kup 2015. bio je međunarodni pojedinačni šahovski turnir održan od 10. septembra do 5. oktobra 2015. u Bakuu, glavnom gradu Azerbejdžana.
Girolamo Savonarola
1497. Savonarola je isključen iz crkve, ali je 1498. opet počeo propovjedati protiv papine pokvarenosti. Nedugo nakon toga, zabranjeno mu je propovjedanje, povukao se u samostan, odakle je odveden pred inkvizicijski sud. Sud je čitao njegove "zablude" i zatražio od njega da ih porekne, Savonarola se nije htio odreći tog učenja, osuđen je na smrt, obješen i potom spaljen, a njegov pepeo bačen u obližnju rijeku Arno.
Svjetski šahovski kup 2015.
Turnir se igrao na ispadanje, a ukupno je učestovalo 128 igrača. Pobijedio je ruski velemajstor Sergej Karjakin, koji je u finalu savladao Pjotra Svidlera 6–4. Plasmanom u finale Karjakin i Svidler direktno su se kvalificirali za Turnir kandidata za Svjetsko prvenstvo u šahu 2016. Fond nagrada bio je 1.600.000 $, a pobjednik je dobio 120.000 $.
Girolamo Savonarola
Martin Luther smatrao je Savonarolu pretečom reformacije. Kolika je u to vrijeme bila pokvarenost Rimske crkve svjedoči i izjava fioretinskog političara Machiavellia (1469-1527), koji je izjavio: "Jedna od dviju stvari mora doći na Rimsku crkvu, ili potpuna propast, ili vrlo teška kazna".
Svjetski šahovski kup 2015.
Format
Mečevi su se sastojali od 2 partije (osim u finalu, koje se sastojalo od 4). Igrači su imali 90 minuta za prvih 40 poteza, a zatim 30 minuta za ostatak partije uz dodatak od 30 sekundi po potezu od početka partije. Ako je nakon standardnih partija rezultat bio neriješen, narednog dana igralo se razigravanje. Format razigravanja bio je sljedeći:
Filatelija u Bosni i Hercegovini
mini|200p|desno|[[Historija BiH, stećak u Opličićima, BH pošta]] Filatelija u Bosni i Hercegovini (filatelija - skupljanje poštanskih i taksenih maraka, koverti i pečata, grč. filos: prijatelj + telos: carina, novac, daća) svoje početke veže za izdavanje prvih poštanskih maraka na ljeto 1879. godine. Okupacijom od strane Austro-Ugarske monarhije dolazi do izdavanja posebnih poštanskih maraka za teritoriju Bosne i Hercegovine, 1. jula 1879. Prva poštanska marka je sive boje u nekoliko varijanti, prikazuje dvoglavog austrougarskog orla sa grbom i ima vrijednost jednog novčića (njemački: Kreuzer).
Svjetski šahovski kup 2015.
Učesnici
Kvalificirani igrači postavljeni su za nosioce prema njihovom rejtingu iz augusta 2015. Osamnaest igrača kvalificiralo se po rejtingu. Svi igrači su velemajstori osim ako nije naznačeno drugačije.
Filatelija u Bosni i Hercegovini
Danas u BiH postoje tri pošte koje izdaju marke u zajedničkoj valuti konvertibilnoj marki (KM) ili BAM i koje vrijede u cijeloj Bosni i Hercegovini. Osim BiH postoji još nekoliko zemalja u Evropi i svijetu koje imaju nekoliko pošta (Andora, Australija, Kipar, Velika Britanija, Danska, Indonezija, Kina, Francuska, Srbija, Hrvatska, Italija i dr.). Razlozi izdavanja različitih markica i postojanja više pošta u tim državama su višestruki počevši od geografskih, političkih, historijskih pa do mnogih drugih. Uzrok postojanja tri pošte u BiH je raspad Jugoslavije i ratovi koji su uslijedili, što je dovelo do potrebe za kontaktima među stanovništvom, transferom novca itd, jer su poštanske pošiljke iz Evrope uglavnom dolazile privatnim kanalima ili preko pošta susjednih zemalja, sa obaveznom naznakom entiteta.
Svjetski šahovski kup 2015.
Učesnici
<ol> <li>Veselin Topalov, 2816 (R)</li> <li>Hikaru Nakamura, 2814 (R)</li> <li>Fabiano Caruana, 2808 (R)</li> <li>Anish Giri, 2793 (R)</li> <li>Wesley So, 2779 (R)</li> <li>🇷🇺 Vladimir Kramnik (RUS), 2777 (WC)</li> <li>🇷🇺 Aleksandar Griščuk (RUS), 2771 (R)</li> <li>Ding Liren, 2770 (R)</li> <li>🇦🇲 Levon Aronjan (ARM), 2765 (R)</li> <li>🇷🇺 Dmitrij Jakovenko (RUS), 2759 (E14)</li> <li>🇷🇺 Sergej Karjakin (RUS), 2753 (R)</li> <li>🇷🇺 Jevgenij Tomaševski (RUS), 2747 (WC)</li> <li>Boris Geljfand, 2741 (R)</li> <li>🇮🇳 Pendyala Harikrishna (IND), 2740 (R)</li> <li>🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿 Michael Adams (ENG), 2740 (R)</li> <li>🇷🇺 Pjotr Svidler (RUS), 2739 (R)</li> <li>🇦🇿 Teymur Rəcəbov (AZE), 2738 (ON)</li> <li>Leinier Domínguez, 2736 (R)</li> <li>🇦🇿 Şəhriyar Məmmədyarov (AZE), 2735 (R)</li> <li>Radosław Wojtaszek, 2733 (E14)</li> <li>🇫🇷 Maxime Vachier-Lagrave (FRA), 2731 (WC)</li> <li>Yu Yangyi, 2726 (J13)</li> <li>🇺🇦 Vasilij Ivančuk (UKR), 2726 (R)</li> <li>Wei Yi, 2725 (Z3.5)</li> <li>David Navara, 2724 (E14)</li> <li>🇺🇦 Pavel Jeljanov (UKR), 2723 (E14)</li> <li>🇷🇺 Dmitrij Andrejkin (RUS), 2720 (WC)</li> <li>🇷🇺 Nikita Vitjugov (RUS), 2719 (R)</li> <li>Péter Lékó, 2714 (R)</li> <li>Ni Hua, 2713 (AS14)</li> <li>🇫🇷 Laurent Fressinet (FRA), 2710 (E14)</li> <li>🇺🇦 Aleksandar Mojsjejenko (UKR), 2710 (E15)</li> <li>Wang Hao, 2705 (R)</li> <li>🇷🇺 Jan Njepomnjašči (RUS), 2705 (E15)</li> <li>🇺🇿 Rustam Kasimdžanov (UZB), 2704 (AS14)</li> <li>Igor Kovalenko, 2702 (PN)</li> <li>Lê Quang Liêm, 2699 (Z3.3)</li> <li>🇺🇦 Anton Korobov (UKR), 2699 (E15)</li> <li>Ivan Čeparinov, 2690 (E14)</li> <li>🇷🇺 Maksim Matlakov (RUS), 2689 (E15)</li> <li>Ray Robson, 2680 (Z2.1)</li> <li>Maxim Rodshtein, 2678 (E15)</li> <li>🇷🇺 Igor Lisi (RUS), 2673 (E14)</li> <li>🇦🇲 Gabrijel Sargisjan (ARM), 2673 (E14)</li> <li>🇷🇺 Vladislav Artemijev (RUS), 2671 (E14)</li> <li>Hou Yifan, 2671 (PN)</li> <li>Gata Kamsky, 2670 (Z2.1)</li> <li>Ilja Smirin, 2669 (E14)</li> <li>Liviu-Dieter Nisipeanu, 2667 (E15)</li> <li>Viktor Laznicka, 2665 (E15)</li> <li>🇷🇺 Sanan Sjugirov (RUS), 2664 (E15)</li> <li>🇵🇪 Julio Granda (PER), 2663 (AM14)</li> <li>Nguyễn Ngọc Trường Sơn, 2662 (Z3.3)</li> <li>Aleksandar Onjiščuk, 2662 (Z2.1)</li> <li>🇭🇷 Ivan Šarić (HRV), 2661 (E14)</li> <li>🇺🇦 Aleksandar Areščenko (UKR), 2661 (E14)</li> <li>🇷🇺 Ernesto Inarkijev (RUS), 2660 (PN)</li> <li>🇷🇺 Vladimir Fjedosjejev (RUS), 2659 (E14)</li> <li>Lázaro Bruzón, 2659 (Z2.3)</li> <li>Csaba Balogh, 2659 (E14)</li> <li>🇷🇺 Aleksandar Motiljov (RUS), 2658 (E14)</li> <li>🇷🇺 Jevgenij Najer (RUS), 2658 (E15)</li> <li>Sam Shankland, 2655 (AM14)</li> <li>🇷🇺 Ivan Bukavšin (RUS), 2655 (E15)</li> </ol>
Filatelija u Bosni i Hercegovini
Još jedna specifičnost poštanskog saobraćaja u nekim gradovima BiH su postojanje dvije pošte udaljene manje od kilometra u kojima se mogu kupiti dvije vrste poštanskih markica (Sarajevo, Vitez, Mostar, Novi Travnik, Gornji Vakuf itd). U literaturi se takav slučaj spominje u Ujedinjenim Arapskim Emiratima i Omanu u pograničnom dijelu. Ta specifičnost se odrazila na relativno visoku potražnju bosanskohercegovačkih markica u Evropi, ali i na razvoj grafičkog dizajna i originalnih ideja što je proizvelo visok kvalitet markica. Sličan primjer je Čehoslovačka, koja je nakon raspada iznjedrila dvije pošte visokog kvaliteta. Suprotan primjer je njemačka pošta koja je nakon ujedinjenja i privatizacije izgubila na kvalitetu i dizajnu markica.
Svjetski šahovski kup 2015.
Učesnici
<li>Sergej Žigalko, 2654 (E14)</li> <li>🇷🇺 Ivan Popov (RUS), 2653 (E15)</li> <li>🇦🇿 Rauf Məmmədov (AZE), 2651 (ON)</li> <li>🇷🇺 Boris Gračev (RUS), 2649 (E15)</li> <li>🇦🇿 Eltac Səfərli (AZE), 2644 (ON)</li> <li>🇮🇳 Vidit Santosh Gujrathi (IND), 2644 (AS15)</li> <li>🇮🇳 Baskaran Adhiban (IND), 2643 (AS14)</li> <li>Yuniesky Quezada, 2643 (AM15)</li> <li>🇷🇺 Denis Hismatulin (RUS), 2642 (E15)</li> <li>Bassem Amin, 2640 (AF)</li> <li>🇺🇦 Andrej Volokitin (UKR), 2639 (E15)</li> <li>Robert Kempinski, 2637 (E15)</li> <li>🇧🇷 Alexandr Fier (BRA), 2636 (Z2.4)</li> <li>🇮🇳 S. P. Sethuraman (IND), 2635 (Z3.7)</li> <li>Varužan Akobjan, 2635 (Z2.1)</li> <li>🇪🇸 David Anton Guijarro (ESP), 2635 (E14)</li> <li>🇫🇷 Romain Édouard (FRA), 2634 (ACP)</li> <li>🇦🇲 Hrant Melkumjan (ARM), 2633 (E14)</li> <li>🇧🇷 Rafael Leitão (BRA), 2632 (AM14)</li> <li>🇮🇳 Surya Shekhar Ganguly (IND), 2631 (AS15)</li> <li>Mateusz Bartel, 2631 (E15)</li> <li>Constantin Lupulescu, 2626 (E14)</li> <li>🇻🇪 Eduardo Iturrizaga (VEN), 2625 (AM15)</li> <li>🇺🇦 Jurij Vovk (UKR), 2624 (E15)</li> <li>🇦🇿 Qədir Hüseynov (AZE), 2624 (PN)</li> <li>🇹🇷 Aleksandar Ipatov (TUR), 2622 (E15)</li> <li>🇹🇷 Dragan Solak (TUR), 2622 (E14)</li> <li>🇦🇿 Vasif Durarbəyli (AZE), 2621 (ON)</li> <li>Wen Yang, 2618 (AS14)</li> <li>Zhao Jun, 2616 (Z3.5)</li> <li>🇨🇦 Anton Kovaljov (CAN), 2616 (AM15)</li> <li>🇷🇸 Miloš Perunović (SRB), 2614 (E14)</li> <li>🇭🇷 Ante Brkić (HRV), 2607 (E15)</li> <li>Lu Shanglei, 2607 (J14)</li> <li>🇦🇷 Sandro Mareco (ARG), 2605 (Z2.5)</li> <li>🇷🇺 Aleksej Goganov (RUS), 2603 (E15)</li> <li>🇦🇲 Samvel Ter-Sahakjan (ARM), 2601 (E14)</li> <li>Zhou Jianchao, 2600 (AS15)</li> <li>🇰🇿 Rinat Džumabajev (KAZ), 2600 (Z3.4)</li> <li>Tamir Nabaty, 2595 (E15)</li> <li>Salem Saleh, 2595 (AS14)</li> <li>Ahmed Adly, 2591 (AF)</li> <li>🇲🇩 Viorel Iordachescu (MDA), 2589 (E14)</li> <li>Isan Reynaldo Ortiz Suárez, 2577 (AM14)</li> <li>🇮🇳 Babu M. R. Lalith (IND), 2570 (AS15)</li> <li>🇮🇷 Pouya Idani (IRN), 2568 (Z3.1)</li> <li>🇦🇷 Federico Perez Ponsa (ARG), 2563 (AM15)</li> <li>Samuel Sevian, 2553 (Z2.1)</li> <li>🇹🇷 Emre Can (TUR), 2547 (E15)</li> <li>🇺🇦 Marija Muzičuk (UKR), 2528 (WWC)</li> <li>🇦🇺 Max Illingworth, IM (AUS), 2514 (Z3.6)</li> <li>Cristobal Henriquez Villagra, IM, 2511 (Z2.5)</li> <li>Ziaur Rahman, 2509 (Z3.2)</li> <li>Ermes Espinoza Veloz, FM, 2495 (Z2.3)</li> <li>🇷🇺 Ilja Iljušenok, IM (RUS), 2491 (E15)</li> <li>🇱🇺 Michael Wiedenkeller, IM (LUX), 2453 (PN)</li> <li>🇨🇦 Tomas Krnan, IM (CAN), 2436 (Z2.2)</li> <li>🇹🇲 Yusup Atabayev, IM (TKM), 2428 (Z3.4)</li> <li>🇵🇪 Deysi Cori, WGM (PER), 2421 (Z2.4)</li> <li>🇮🇷 Parham Maghsoodloo, untitled (IRN), 2416 (AS15)</li> <li>🇺🇬 Arthur Ssegwanyi, IM (UGA), 2357 (Z4.2)</li> <li>🇹🇳 Amir Zaibi, FM (TUN), 2330 (Z4.1)</li> <li>Richmond Phiri, IM, 2291 (Z4.3)</li> <li>Oladapo Adu, IM, 2241 (Z4.4)</li>
</ol>
Filatelija u Bosni i Hercegovini
Osmanlijsko doba
mini|Razgledics Bosanskog Broda 1912. godine Tokom druge polovine XIX vijeka, vremena otomanske vladavine nad Bosnom i Hercegovinom, transport roba, pošte i novca odvijao je se neprekidno u svim pravcima kojima su se kretali karavani otomanskih velikaša tokom svog pohoda na Zapad. Poštanskom vezom preko Bosne, vezu sa Turskom održavale su susjedne zemlje Austrija i Francuska, zbog čega je u Sarajevu osnovana takozvana "Francuska pošta", dok je za prenos te pošte angažovana francuska trgovačka firma Fraissinet, a do kraja osmanskog carstva u BiH poštu su prenosili trgovci (kiridžije).
Vrijeme Austrougarske
Anekcijom Austrougarske nad Bosnom i Hercegovinom 1878. godine pošta u Bosni i Hercegovini je radikalno reorganizirana, te novi razmještaj njene mreže u skladu s državnim, vojnim, ekonomskim, političkim i geo-strateškim ciljevima Austro-ugarske.
Početokm septembra 1879. godine objavljena je vijest o otvaranju telegrafskih stanica u Derventi, Doboju, Maglaju, Banjoj Luci, Sarajevu i Travniku, a nešto kasnije i u Zenici, te Busovači. Samo mjesec dana kasnije, u oktobru, formirane su telegrafske stanice u Brčkom, Jajcu, Livnu, Prijedoru, Tuzli, Zvorniku, Bihaću, Goraždu, Mostaru, Trebinju i još nekim mjestima širom Bosne i Hercegovine. Osim Osmanskog carstva, i Austro-ugarska je imala u drugoj polovini XIX. vijeka svoju poštu u BiH, i to u Mostaru i Sarajevu kao privatnu poštu austrijskog konzula (Konzulova pošta). Stanovništvo BiH je sve više počelo koristiti usluge Konzulove pošte, što nije odogovaralo Porti, pa je došlo često do sukoba između Konzulove pošte i vlasti. Međutim, Konzulova pošta je dalje nastavila raditi, sve do propasti otomanske okupacije do okupacije 1848. godine.
Za vrijeme otomanske vlasti je 1858. godine također uspostavljena i prva pošta telegrafska stanica u Bosni i Hercegovini, koja je se nalazila u Mostaru, a 1864. godine je uspješno uspostavljena telegrafska stanica u Sarajevu, koja je se nalazila u jednoj privatnoj kući. mini|Pogled na Zgradu glavne pošte u Sarajevu, sjedište BH Pošte 1892. godine Bosna i Hercegovina je primljena u Svjetski poštanski savez.
19 godina kasnije, 1911. godine, ugledni austrougarski arhitekta Josip Vancaš počeo je sa projektiranjem zgrade glavne pošte u Sarajevu, čiji će izgled podsjećati na zgradu poštanske štedionice Otta Wagnera u Beču.
Austrougarsko doba
Prva poštanska marka izlazi 1. jula 1879. godine. Na marki se nalazi dvoglavi orao sa grbom. Upotreba poštanskih maraka od 1879. do 1908. pored BiH obuhvata i područje Sandžaka (njemački: Sandschak Novipazar) koji potpada pod vojnu upravu Austrijske monarhije. U to doba je bilo neuobičajeno da vojna pošta, koja je bila pod upravom ministarstva rata, koristi civilnu poštu, što je bio slučaj u BiH. Zbog problema sa jezikom, austrijska pošta se odlučila za izdavanje maraka bez ikakvog natpisa, sa ciljem da ukaže na ravnopravnost jezika i kultura u tom relativom osjetljivom području. Do 1900. godine koristi se austrijski gulden (Forint) sa podjelom na 100 novčića (Kreuzer). Od 1900. godine u upotrebi je kruna (njemački: Krone) sa podjelom na 100 helera (njemački: Heller). Prva serija je izdata u devet različitih vrijednosti u devet boja i to 1, 2, 3, 5, 10, 15, 25, 20, i ½ novčića. Vrijednost je prikazana u gornjem lijevom i desnom uglu. mini|lijevo|300px|Serija od tri marke izdata [[1917. sa likom ubijenog prestolonasljednika Franza Ferdinanda i njegove žene Sophije. Na prvoj marki je nacrt crkve posvećene Sophiji koja nikad nije izgrađena.]] Postoje mnogobrojne varijante koje se razlikuju po kvalitetu i vrsti tiska, nazubljenju i vodenom žigu. Sve marke su štampane u Državnoj štampariji u Beču. Tek 1906. godine izlazi prva serija sa natpisom na njemačkom Bosnien-Herzegowina. Serija se sastoji od šesnaest maraka sa motivima iz BiH. Na markama su prikazani gradovi, rijeke, kao i tipična transportna sredstva za to vrijeme. Gradovi kao [[Doboj, Mostar, Jajce, Sarajevo sa motivima Baščaršije, tornjem Svetog Luke u Jajcu, kao i carem Franz Josephom I. Autor serije je poznati austrijski slikar i grafičar Koloman Moser. Za to vrijeme ta serija maraka za Bosnu i Hercegovinu predstavlja revoluciju u filateliji, jer su se do tada pogotovo u Evropi štampale samo marke sa grbom cara ili kralja, te likovima aktualnih vladara. Pošto je prva isporuka nestala, austrijska štamparija se odlučila na hitno izdavanje druge serije, te tako nastaju marke sa nazubljenjem u vrijednostima od šest do dvanaest. Po nekim izvorima postoji i serija sa nazubljenjem pet, ali njeno nastajanje nije poznato.
1912. godine izlazi serija od 21 marke sa likom cara Franza Josepha I, kada se po prvi put pojavljuje natpis K.u.K.Militär Post Bosnien-Hercegovina (Carska i kraljevska pošta BiH), ali bez tipičnog njemačkog z i w u imenu Hercegovine. Vrijedosti su od jednog helera (Heller) do deset kruna. 1917. izlazi serija od tri marke sa likom ubijenog prijestolonasljednika Franza Ferdinanda i njegove žene Sophije. Serija se sastoji od tri marke, a na jednoj je nacrt crkve posvećene Sophiji koja nikad nije izgrađena. Posljednja marka izlazi 1. septembra 1918. na kojoj je Mostar sa žigom 1918 i car Franz Joseph I sa istim žigom. Pripremljena serija maraka iz 1918. godine sa likom cara Karla prvog nije ušla u promet i kataloški nije uvrštena u redovne marke.
Za razliku od austrijskih izdanja, izdanja za BiH prikazuju uglavnom motive gradova u BiH, dok se izdanja za Austriju svode uglavnom na carsku i kraljevsku obitelj i povremeno na dvorove Schönbrunn ili bečki Hofburg. Ukupno je izašlo 148 raznih marki koje imaju relativno veliku vrijednost po njemačkom katalogu Michel (Schwaneberger Verlag GmbH München) i područje je svrstano kataloški pod Austriju. Inače to je u Evropi omiljeno područje u filatelističkim krugovima, a vrijednost dobro očuvanih marki se kreće do nekoliko hiljada eura (€).
Novinske marke
mini|150p|lijevo|Marka od 20 helera sa likom djevojke u bosanskoj narodnoj nošnji, [[1913.]] 1913. godine izlazi serija od četiri marke sa likom djevojke u narodnoj bosanskoj nošnji. Marke su korištene za frankiranje novina i vrijedile su do 28. oktobra 1918. godine. Kao većina novinskih maraka iz tog vremene nemaju nazubljenje nego su rezane obično na poštanskom šalteru. Nakon završetka Prvog svjetskog rata pojavljuju se sa raznim oznakama u Kraljevini SHS kao marke u normalnom poštanskom prometu.
Porto marke
Osim redovnih poštanskih marki austrijska pošta izdaje i tzv. porto marke, koje su poznate u tri razna tipa. Prvo izdanje je iz 1904. godine sa naznakom ''Milit. Post-Portomarken'' (Vojna pošta) i sve su crno-crveno-žute boje i u raznim vrijednostima od 1 do 200 helera. Drugo izdanje je iz 1916/1918. godine i izlazi u vrijednostima od 2 helera do 3 krune.
Kraj Austro-Ugarske monarhije
Raspadom Austro-Ugarske monarhije i stvaranjem Države SHS, pošta u BiH se postepeno razvija u pravcu zajedničke države. Od novembra 1918. godine koriste se marke Austrije sa žigom u više varijacija. Razlikuju se po pismu (latinica ili ćirilica) i boji žiga. U gornjem dijelu se nalazi natpis DRŽAVA S.H.S, u sredini lijevo i desno godina 1918, a u donjem dijelu Bosna i Hercegovina. Novčana vrijednost je i dalje u krunama i helerima i sve do juna 1920. godine do uvođenja dinara, krunom se i dalje plaća u BiH. Osim poznatih geografskih motiva, koriste se i marke sa djevojkom u narodnoj nošnji, kojima je utiskana nova vrijednost.
11. marta 1919. godine na markama Austrije pojavljuje se natpis Kraljevstvo Srba, Hrvata i Slovenaca, koji kasnije zamjenjuje natpis Kraljevstvo S.H.S. Marke vrijede sve do 1921. kad izlazi nova serija za čitavo područje Kraljevine sa likom srpskog regenta Aleksandra I i kralja Petra I.
Marke su vrijedile samo na teritoriju BiH, dok su drugi dijelovi Države SHS imali svoje marke (Slovenija, Hrvatska, Srbija i Crna Gora), ili su koristili marke Mađarske sa novim žigom. Pored nebrojeno mnogo varijacija žigova, postoje i mnoge krivotvorene marke koje bez provjere nemaju veliku vrijednost. Neki katalozi (Michel) počinju sa markama iz BiH koje predstavljaju prve marke bivše Jugoslavije.
Doba Kraljevine Jugoslavije
Od 1929. godine do početka Drugog svjetskog rata u BiH (1941) ne postoji posebna pošta. Na poštanskim markama se vrlo rijetko nalaze motivi iz BiH. Tek 1929. godine izlazi serija od tri marke od kojih jedna prikazuje Tomislavovu baziliku u Duvnu, a serija je izdata povodom hiljadu godina osnivanja hrvatskog kraljevstva. Marka ima vrijednost od 50+50 para. Iste marke se koriste 1931. godine sa utisnutim žigom Kraljevina Jugoslavija, novim imenom latinicom i ćirilicom. S vremena na vrijeme se pojavljuju motivi gradova Jajce, Mostar, Sarajevo, ali tematski se pošta Jugoslavije orijentiše na historiju srpskog naroda u Prvom svjetskom ratu, kao i na kraljevsku porodicu Karađorđević.
Doba Nezavisne Države Hrvatske
Raspadom Kraljevine Jugoslavije i osnivanjem NDH 10. aprila 1941. na teritoriji BiH dolazi do raspada poštanskog saobraćaja Jugoslavije i osnivanja Hrvatske pošte. Već 12. aprila izlaze marke sa žigom Nezavisna Država Hrvatska sa likom kralja Petra (jugoslavenske marke iz 1930-ih godina). Prvo izdanje na kojima se raspoznaju motivi iz Hrvatske iz 1941/1942. prikazuje i motive iz BiH poput Jajca, rijeke Drine, Konjica, Begove džamije u Sarajevu i Banja Luke. Serija se sastoji od devetnaest maraka na kojima je čak i Zemun. mini|300p|lijevo|[[Jajce, Drina i Konjic na markama iz NDH, 1941.]]
12. oktobra izlazi serija Crvenog krsta sa narodnim nošnjama i sastoji se od tri marke. Jedna od njih je muška nošnja iz okoline Travnika. Vrijede do 31. maja 1945, a nominalna vrijednost im je 2+2 kune. 4. oktobra 1942. je izdata markica na kojoj je prikazana seljanka iz Bosne, također kao dio serije Crvenog krsta.
Doba Demokratske Federativne Jugoslavije (1944-1945)
Porazom NDH, stvara se Demokratska Federativna Jugoslavija, a u BiH se koriste i dalje marke NDH, ali sa raznim žigovima u zavisnosti od dijela BiH. Tako naprimjer pošta u Mostaru koristi motive gradova iz NDH sa žigom Demokratska Federativna Jugoslavija i novom vrijednošću u kunama. Marke vrijede od 28. aprila 1945. do 31. jula 1945. Neke od maraka dostižu veliku vrijednost, mada ih treba razlikovati od sličnih maraka koje su se štampale za Hrvatsku i koje nisu od posebne vrijednosti, uglavnom zbog mnogo većeg tiraža. Tiraž se kreće od 1.000 komada pa do 43.000 komada, za razliku od hrvatskih izdanja koje prelaze 100.000 komada.
Pošta u Sarajevu štampa na marke iz NDH pored natpisa Demokratska Federativna Jugoslavija i grb nove države sa petokrakom i pet baklji na lijevoj strani. Ukupno je izdato trinaest maraka, sa dva različita motiva, a vrijedile su od 7. jula do 9. jula 1945. godine. U ta tri dana izdato je samo 600 primjeraka i ukazom Ministarstva pošte iz Beograda proglašavaju se nevažećim, povlače se iz prodaje i uništavaju. Te marke su jedne od najvrednijih maraka sa područja bivše Jugoslavije. Tek u posljednje vrijeme neke marke iz Republike Srpske postižu veću vrijednost od prosječnih maraka bivše Jugoslavije.
Socijalističko doba
mini|150p|desno|Most u [[Višegradu iz 1967. godine]] mini|lijevo|200px|[[Jahorina]] mini|lijevo|200px|[[Sarajevo – Vratnik]] U periodu Federativne narodne republike Jugoslavije ne postoje posebna izdanja u BiH, ali se počevši od ranih pedestih godina 20. vijeka pojavljuju motivi bosanskohercegovačkih gradova na markicama. Postoje i izdanja sa narodnim nošnjama, danom ustanka, grbom i zastavom, ali su to najčešće izdanja za svih šest republika Jugoslavije. Značajna su i česta izdanja povodom Dana oslobođenja Sarajeva, kao i poznatih ličnosti iz historije. Tipično za ta izdanja je da historija BiH iz perioda srednjeg vijeka nije mnogo zastupljena, dok je u drugim republikama to bio čest motiv. Također ni poznate osobe (poput književnika) iz osmanlijskog doba nisu nalazile mjesto na markama, mada su pisale o bh. narodu, čak i na tadašnjem narodnom jeziku. Običaji ili tradicija naroda iz BiH nisu se mnogo posmatrali s tog gledišta, osim ako bi to bilo povezano sa državama Srbijom ili Hrvatskom, bilo iz srednjeg vijeka, bilo iz vremena osmanlijske vladavine.
Serija iz 1980-ih godina koja je izdata povodom 14. zimskih olimpijskih igara u Sarajevu, prikazuje motive Sarajeva, sportske terene, sportiste, kao i amblem Olimpijade, jedan je od interesantnijih pokušaja jugoslavenske pošte da se približi svjetskim standardima. Serije se kreću u tiražu do 1.000.000 primjeraka.
Doplatne marke
Posebna izdanja su postojala samo na tzv. doplatnim markama, ali je to bilo najčešće vremenski ograničeno. Motivi su bili zajednički, tako da se ne može govoriti o lokalnim markama, kao naprimjer u vremenu pred kraj rata od 1944. do 1945. godine, koje su vrijedile samo na ograničenom području do uspostavljanja zajedničke pošte. Doplatne marke su se izdavale u korist humanitarnih organizacija, povodom Dječije nedjelje, sedmice borbe protiv tuberkuloze, olimpijske sedmice, Nedjelje solidarnosti, Mediteranskih igara u Splitu, Svjetskog prvenstva u stonom tenisu u Novom Sadu, nedjelja borbe protiv raka i sl. Skoro na svim doplatnim markama je bilo ime države, mada je izašlo i nekoliko izdanja bez imena države, samo sa povodom izdavanja. Marke su bile obavezne, a isprva su vrijedile kao franko i porto marke, te se 70-tih godina pojavljuju samo kao franko marke. Period upotrebe, kao i nominalne vrijednosti su kod nekih izdanja bili različiti po republikama SFRJ, pa je time moguće ustanoviti, u kojoj je od republika marka bila u opticaju.
Doba samostalne Bosne i Hercegovine
mini|desno|120p|Marke triju pošta sa motivima bosanskohercegovačkih gradova Raspadom Jugoslavije i proglašavanjem nezavisnosti Republike Bosne i Hercegovine dolazi do osnivanja BH pošte sa sjedištem u Sarajevu. U prvo vrijeme koriste se marke bivše države sa raznim žigovima, ali zbog ratnih djelovanja dolazi do djelomičnog raspada poštanskog sistema.
Početkom rata dolazi do proglašavanja paradržavnih tvorevina na teritoriji Republike BiH, tzv. Hrvatske zajednice (kasnije republike) Herceg-Bosne, koja će biti ugašena Vašingtonskim sporazumom početkom 1994. i tzv. Srpske republike BiH (kasnije Republike Srpske) koja će 1995. po Dejtonskom sporazumu biti ozvaničena kao bosanskohercegovački entitet Republika Srpska. Na tim područjima se osnivaju zasebne pošte sa sjedištem u Mostaru (Hrvatska pošta Mostar), kao i Srpske pošte sa sjedištem u Banjoj Luci. Sve tri pošte danas su članice UPU i predstavljaju javne pošte u Bosni i Hercegovini. Nije poznato da li postoji mogućnost mješovitog frankiranja (frankiranje sa dvije ili više marki iz raznih pošta na jednoj pošiljci).
BH pošta
mini|lijevo|150p|Prve poštanske marke za vrijeme [[Rat u BiH|Rata u BiH, 1993.]] U Sarajevu 27. oktobra 1993. izlazi serija od sedam maraka sa tadašnjim grbom RBiH sa ljiljanima. Vrijednosti su od 100 do 50.000 bosanskohercegovačkih dinara (BHD) u tiražu od 50.000 kompleta. Postoje razna izdanja prvog dana, a marke su nenazubljene i nije poznato da li su bile u opticaju zbog ratnih zbivanja u Sarajevu. Mogu se naći mnogobrojna izdanja Prvog dana (FDC) sa prigodnim žigom i naslovom Suvenir ili sl. što ne odgovara standardima UPU, ali i tekstovi koji ukazuju na trenutnu situaciju u Sarajevu 1993. godine. Zbog toga se često uzimaju ti prigodni listovi kao prve marke iz RBiH, mada je vrlo rijetko da su te marke uopšte bile u poštanskom prometu. Pojavljuju se i dalje ali bez žiga. Serija Deset godina od otvorenja nenazubljenih maraka sa motivima sarajevske zimske olimpijade 1984. izlazi 1994. godine sa nominalnim vrijednostima od 50.000, 100.000 i 200.000 bosanskohercegovačkih dinara.
mini|250p|Serija sa narodnim nošnjama, [[1996, BH pošta]] mini|250p|Orhideje, [[2004, BH pošta]]
U posljednjih nekoliko godina motivi su interesantni, kako zbog promjenjenog grafičkog dizajna, tako i zbog specifičnosti tema. I dalje se stavlja težište na turizam, gradove i poznate ličnosti: kraljica Jelena, Husein Gradaščević, Mirza Bašagić, Bahrija Nuri Hadžić, Nasiha Kapidžić-Hadžić, Mustafa Mujaga Komadina su samo neki od ličnosti iz bosanske historije koji su obilježeni na marka BH pošte. Također teme iz gastronomije (npr. "deset u pola" - sarajevski ćevapi, blok izdanje sa tradicionalnim bosanskim jelima: dolmom i baklavom iz 2005., sa otiskanim receptom na engleskom jeziku, ali i izdanje iz 2007. godine: burek zvrk). Sa izuzetkom dva izdanja (Božićno izdanje iz 1998. godine sa motivom i natpisom Рођење Христово - 16.в. Срп. икона, te izdanja iz 2005. godine sa motivom Manastira Žitomislići - gdje je ime manastira ispisano latinicom i ćirilicom), BH pošta primjenjuje isključivo latinično pismo na svojim izdanjima.
BH pošta izdaje i druga filatelistička izdanja kao što su:
Zajednička međunarodna izdanja
Osim zajedničkih izdanja sa drugim dvijema bosanskohercegovačkim poštama, BH pošta je do sada imala nekoliko zajedničkih filatelističkih izdanja i to sa poštom Katara 2003. godine, te sa kuvajtskom poštom 2008. godine.
Hrvatska pošta Mostar
mini|desno|150p|Prva poštanska marka [[Herceg-Bosna|Herceg-Bosne, 1993.]]
1993. godine 12. maja izlazi prva serija maraka u Hrvatskoj pošti Mostar. Marka prikazuje kip Marije i crkvu u Međugorju. Vrijednost marke je 2.000 hrvatskih dinara. U dijelovima pod kontrolom HVO-a (Hercegovina, Srednja Bosna i Bosanska Posavina) je u upotrebi hrvatski dinar već od 1992. godine. Istovremeno se koriste i marke bivše Jugoslavije sa žigom Suverena Bosna i Hercegovina ili Suverena Herceg-Bosna. Od 1993. godine do danas natpisi na poštanskim markama iz ovog područja se mijenjaju i to: Likovi koji se pojavljuju na markama Hrvatske pošte Mostar su uglavnom iz historije, te se 20.maja 1993. godine na trećoj marki pojavljuje lik Silvija Strahimira Kranjčevića, a nekoliko mjeseci kasnije Hrvoje Vukčić Hrvatinić. U kasnijem periodu je trend prema književnosti te se 1999. godine lik Antuna Branka Šimića pojavljuje na marki od 0.30 maraka, a nedugo nakon toga Nikola Šop. Do 30. maja 1994. u opticaju su marke sa vrijednostima u hrvatskim dinarima, a nakon zamjene u Hrvatskoj, u Herceg-Bosni se i na poštanskim markama uvodi kuna kao oznaka. Sve do 1. januara 1999. kuna je platežno sredstvo u tim područjima. Nakon uvođenja konvertibilne marke Hrvatska pošta Mostar mijenja izgled i oznake na poštanskim markama. 10. februara 1994. izlazi marka sa dodatnom oznakom Hrvatska republika Herceg-Bosna, tako da je jedina razlika amblem Hrvatske pošte Mostar (HPTM) koji je utisnut najčešće u donjem dijelu marke. Izdanja HP Mostar se tematski ne razlikuju od izdanja drugih pošta u BiH, ali sa naglaskom na gradove, područja i ličnosti iz historije hrvatskog naroda u BiH. (Livno, Jajce, Tomislavgrad, Ljubuški, itd.) Tiraži se kreću od 80.000 do 200.000 komada i godišnje izlazi oko 30-ak raznih maraka sa motivima koji se u zadnjih nekoliko godina podudaraju sa motivima ostalih pošta u BiH, što prikazuje određenu saradnju između triju pošta. Sva izdanja Hrvatske pošte Mostar su u latiničnom pismu. HP Mostar izdaje i druga filatelistička izdanja kao što su:
Srpske pošte Banja Luka
mini|200px|desno|Marka iz [[1994. sa slovnom oznakom]]
Filatelija u Republici Srpskoj počinje nakon formiranja srpske paradržave na teritoriji Bosne i Hercegovine. 26. oktobra 1992. godine. Na markama SFR Jugoslavije pojavljuje se dvoredni žig Република Српска u ćiriličnom pismu. Nominalna vrijednost na jugoslavenskoj marki je precrtana sa jednom ili dvije linije i utiskana nova vrijednost koja iznosi od 5 do 500 dinara. Tipovi za katalogiziranje, razlikuju se po položaju riječi Српска u drugom redu, prema riječi Република u prvom redu. Vrijede do 1. oktobra 1993. godine. Ovo izdanje od 11 maraka, nazvano Banjalučki provizorijum, koristilo se u zapadnom dijelu Republike Srpske, dok su se u drugim dijelovima sve do početka 1993. godine koristile marke SR Jugoslavije. Zbog vrijednosti na filatelističkom tržištu, postoje brojni falsifikati. U međuvremenu izlazi nova serija 11. januara 1993. godine sa tri motiva i šest vrijednosti, sa motivima gusli, srpskog grba i manastira Žitomislići kod Mostara. Serija je nazvana Prve gusle. U junu 1993. godine izalzi prvo prigodno izdanje sa tematikom referenduma povodom odbijanja Vance-Owenovog plana, pod imenom Referendum. Seriju su činile tri marke iz serije Prve gusle, sa dodatim natpisom «Референдум» и «15-16.05.'93.». Zbog hiperinflacije, marke su korištene oko 90 dana. Pošta Republike Srpske sve do uvođenja konvertibilne marke koristi jugoslavenski dinar, (u početku dinar Republike Srpske), ali marke štampa sa slovima 200p|mini|desno|Gljive, [[2004, Srpske pošte]] 200p|mini|desno|Pruga [[Višegrad - Mokra Gora, 2005, Srpske pošte]] Motivi su na početku većinom religiozne prirode, ali s vremenom Srpske pošte izdaju serije sa motivima flore i faune, nogometa, mostova, olimpijade, književnosti sa likovima Branka Ćopića, Jovana Dučića, Meše Selimovića, Alekse Šantića, Petra Kočića i Ive Andrića itd. Marke dostižu relativno visoku vijednost na evropskom tržištu kako zbog motiva tako i zbog niskog izdavačkog tiraža koji se kod nekih serija kreće od 10.000 do 14.000 komada, što je relativno mala količina. Sve marke nose natpis Република Српска i to ćirilicom, sve do 2003. godine kad se počinje pojavljivati natpis Bosna i Hercegovina, ali i dalje sa podnatpisom Republika Srpska. Osim toga marke je moguće razlikovati po grbu Srpskih pošta koji je otiskan na svakoj marki. Pojedinačne marke su po pravilu u ćirilićnom pismu, dok marke u serijama se naizmjenično štampaju u latiničnom i ćirilićnom pismu.
Godišnje izlazi oko tridesetak maraka koje se najčešće štampaju u malim listovima (tabacima) od po 8 maraka sa jednom vinjetom u sredini u tabaku 3x3 i sa sličnim tiskom i nazubljenjem. Mora se reći da marke Republike Srpske po dizajnu odgovaraju markama bivše Jugoslavije i da grafički i tematski odgovaraju npr. markama iz Srbije iz 1990-ih godina. Razlozi su vjerovatno ekonomske prirode, jer i druge pošte štampaju marke u drugim državama (npr. Crna Gora štampa neke serije novih maraka u Sarajevu, ali su grafički bliske Srbiji). Takav je sistem i Češkoj i Slovačkoj nakon raspada Čehoslovačke.
Doplatne marke
Srpske pošte od 14. septembra 1997. godine izdaju i doplatne marke koje se izdaju povodom sedmice borbe protiv tuberkuloze i povodom sedmice Crvenog krsta svakog 8. maja. Vrijednost im je od 0,15 ND (novih dinara) 1997. do 0,20 KM 2005. godine. U početku su marke nazubljene, a od 1998. godine, pojavljuju se i nenazubljen marke, kao i obe varijante od 2003. godine. Tiraž je 50.000 primjeraka, do 75.000 u izdanjima od 2005. godine. Tiraž nenazubljenih markica je manji, te se kreće od 2000-3500 komada u seriji. Neke od njih su i samoljepljive što je trend u današnjem štampanju poštanskih maraka. Vrijede najčešće sedmicu dana i obavezne su na svakoj poštanskoj pošiljci. Motivi su jednostavni, sa likom djeteta ili sa crvenim krstom na bijeloj pozadini.
Personalizirane marke
desno|mini|120px|Personalizirana marka općine Prijedor 2008. Od 2007. godine Pošta Republike Srpske izdaje i personalizirane poštanske marke. Slijedeći trend drugih evropskih pošta (npr. Austrijske pošte), postoji mogućnost na zahtjev javne institucije, privatne firme ili osobe, izdavanja privatnih maraka sa željenim motivom. Motivi su mogući na vlastiti zahtjev i obično se izrađuju na osnovu fotografije. Grafičko rješenje je obično ponuđeno od pošte, no može se izabrati između dvije boje i to plave i žute, kao i dva oblika, okomiti i uspravni. Na markama su, pored željenih tekstova i tekstovi Bosna i Hercegovina, Republika Srpska, Pošte Srpske, te grb srpskih pošta, kao i nominalna vrijednost. Marke su u opticaju i predstavljaju legalno sredstvo za naplatu poštarine u unutrašnjem prometu. Marketinškim potezom omogućeno je promicanje privatnih firmi, kao i drugih institucija. Nije poznato koji su kriteriji za odobravanje motiva, kao i čime je regulirano što je dozvoljeno na motivima poštanskih marki. Cijena izrade je ovisna od naručene količine i kreće se od 1,50 KM za količinu 20-50 komada, te 0,80 KM za količinu preko 1000 komada. Nominalna vrijednost markica je za sada 0,70 KM. (Stanje 9/2008). U filateliji se ove marke ne katalogiziraju u poznatim katalozima, kao npr. njemačkog izdavača Michel, već obično u specijalnim katalozima. Do sada ove marke nisu katalogizirane ni u jednom poznatijem katalogu. Nije poznato količina izdatih markica, a do sada su izdate 13 različitih poštanskih marki.
Lokalna izdanja
Zbog navodnog nedostatka redovnih poštanskih marki 1994. godine pošta u Doboju izdaje tzv. lokalno izdanje Doboj. Korištene su marke Jugoslavije iz vremena hiperinflacije i preko njih su žigom utisnute nove nominalne vrijednosti. Korištene su u općinama Doboj, Bosanski Brod, Modriča i Derventa. Ne postoji odluka poštanske direkcije Srpskih pošta o izdavanju ovih marki, te se ove marke smatraju ilegalnim izdanjem. Prepoznatljive su po poštanskim brojevima tih općina. U oktobru 1994. godine su povučene iz opticaja i službeno uništene. Manja količina je sačuvana, ali na tržištu nije još poznata. Po filatelističkim pravilima ove marke su privatna izdanja, te nemaju filatelističku vrijednost. Zbog stalnog aktualiziranja kataloga poštanskih maraka, može se očekivati njihovo pojavljivanje u specijaliziranim katalozima za nekoliko godina.
Ostala izdanja
Ostala filatelistička izdanja pošte Srpske mogu se podijeliti na slijedeće grupe: Osim filatelističke naljepnice, koja se koristi u dekorativne svrhe i nema nominalnu vrijednost, kao ni jednu karakteristiku poštanske pošiljke, svi ostali proizvodi koriste se u poštanskom prometu ili su izdanja za potrebe filatelista. Zajednička osobina ovih proizvoda je da se izdaju u posebnim prilikama i imaju za svrhu obilježavanje značajnih datuma, događaja itd.
Krivotvorine
Pojavom maraka na području Republike Srpske, dolazi i do krivotvorenja. Uzroci krivotvorenja su ili na štetu pošte ili na štetu filatelista. U početku, kvalitetno loše otiskane prve serije, bile su lahke za krivotvorenje, te postoje mnoge marke Jugoslavije sa sličnim žigom, koji međutim nije katalogiziran, te je za većinu tih serija, kao i koverti, potreban atest filatelističkog stručnjaka. Kasnije se javljaju krivotvorine sa raznim kombinacijama frankiranih pisama, te raznih žigova. Pojava krivotvorenih FDC koverti se javlja nakon velike potražnje filatelističkih proizvoda Pošte Srpske, kao i u početku relativnom izoliranošču pošte u Banjoj Luci. Te su krivotvorine lahko prepoznatljive po lošem poštanskom žigu.
Zajednička izdanja bosanskohercegovačkih pošta
U zadnjih nekoliko godina bilo je pokušaja zajedničkih izdanja sa većim ili manjim uspjehom. Osim izdanja CEPT za Evropu, koja tradicionalno izlaze u maju, a skoro sve pošte u Evropi izdaju serije po jedinstvenom motivu, svaka od tri bosanskohercegovačke pošte izdaje zajedničke marke sa drugim državama (npr. BH pošta i Katar 2003.).
Jedan od primjera zajedničkog izdanja je marka sa likom pape Ivana Pavla II, koja je trebala biti ista za sve tri pošte, ali je usljed neslaganja Srpskih pošta, marki promijenjen izgled i štampan ponovo. Marka je izdata povodovom posjete pape Bosni i Hercegovini 22. juna 2003. godine u Banjoj Luci. Cjelokupan tiraž je preuzet od pošte u Sarajevu i koristi se u normalnom prometu. Ta marka je izuzetak i po tome što se na marki Hrvatske pošte Mostar natpis Bosna i Hercegovina pojavljuje na ćirilici. Također deset godina Dejtonskog sporazuma u BiH obilježeno je sa gotovo identičnim markama u sve tri pošte, gdje su razlike amblem pošte, oblik i veličina poštanske marke.
Osim početnih motiva i nekih izuzetaka sve tri bosanskohercegovačke pošte su se suzdržavale od stvaranja kulta određenih historijskih ličnosti, pojedinih političkih partija i osim u izuzetnim slučajevima nacionalizma. Korištenjem religijskih motiva na markama ili historijskih ličnosti određenog naroda, ne krše se pravila filatelije, jer su to standardne teme i u drugim poštama, ali zbog specifične političke situacije u BiH pojedina izdanja su se smatrala neprikladnim.
Jedno od rijetkih neuobičajenih izdanja, koje je gotovo nepoznato na tržištu, je serija BH pošte iz 1999. od četiri marke sa temom minerali, gdje su prikazani minerali iz Tuzle, Viteza, Busovače i Srebrenice. Tiraž je 30.000 kompleta i pitanje je da li se uopšte upotrebljava u poštanskom prometu, mada se na šalterima sarajevske pošte može kupiti.
Marka sa zajedničkim motivom izašla je 2011. godine povodom 150-te godišnjice rođenja Fridtjofa Nansena, norveškog diplomata, istraživača i dobitnika Nobelove nagrade za mir 1922. godine. Marke se razlikuju samo po dodatnom natpisu za Federaciju Bosne i Hercegovine, te Republike Srpske, imena koje je napisano u ćirilici ili latinici, te utisnutog simbola pošte.
Mješovita frankatura
desno|mini|Mješovita frankatura na koverti Srpskih pošta, sa poštanskim markama BH pošte, Srpskih pošta i HP Mostar sa žigom 88300 Čapljina, pošte koja pripada HP Mostar