cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
NGC 3996
NGC 3996 (također poznat kao IRAS 11551+1434, MCG 3-31-4, PGC 37628 i UGC 6941) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 322 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Lav. Najveći prečnik je 0,90 (84 hiljade sg) a najmanji 0,7 uglovnih minuta (66 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 23. aprila 1832. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
IC 2377
IC 2377 (također poznat kao MCG -2-22-15 i PGC 23681) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 278 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Krma. Najveći prečnik je 0,70 (57 hiljada sg) a najmanji 0,4 uglovnih minuta (32 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio Herbert Alonzo Howe 22. februara 1898. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Dobro Polje (Kalinovik)
Dobro Polje je naseljeno mjesto u općini Kalinovik, Bosna i Hercegovina.
Seljani (Konjic-Nevesinje)
Seljani (Konjic-Nevesinje) su naselje u općini Konjic, Bosna i Hercegovina.
Vršani (Tuzla)
Vršani su naseljeno mjesto u gradu Tuzli, Bosna i Hercegovina.
Natrij-peroksid
Natrij peroksid je spoj natrija i kisika. Ima sumarnu formulu Na2O2. Predstavlja prirodni proizvod gorenja natrija. Veoma je jako oksidirajuće sredstvo.
Osobine
Proizvod ove reakcije, vodik peroksid, dalje burno reaguje u rastvoru baze (natrij hidroksida), dajući vodu i kisik. Ova reakcija je veoma egzotermična, te može izazvati vatru (požar) ako se izloži zapaljivim materijama.
Natrij peroksid također može izazvati požar ako dođe u kontakt sa mnogim organskim tekućinama (alkoholima i glikolima), te burno reaguje s metalnim prahom i brojnim drugim spojevima uz minimalnu inicijalnu energiju.
Strukturna tranzicija
Heksagonalnu kristalnu strukturu natrij peroksida su otkrili Tallman i dr. Nakon zagrijavanja, struktura se mijenja u fazu nepoznate simetrije na 512 °C. Daljnjim zagrijavanjem iznad tačke topljenja, spoj se raspada, izdvaja se kisik (O2), prije dolaska na tačku ključanja.
Upotreba
Ako se natrij peroksid i kalij hlorid pomiješaju s aluminijem i magnezijem može se dobiti nestabilan eksploziv manje snage, iako ne toliko nestabilan kao slični eksplozivi. Ne preporučuje se manje upućenim osobama eksperimentiranje ili zabava s ovim ekplozivom.
NGC 2565
NGC 2565 (također poznat kao IRAS 08168+2211, MCG 4-20-26, PGC 23362 i UGC 4334) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 165 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Rak. Najveći prečnik je 1,90 (91 hiljada sg) a najmanji 0,9 uglovnih minuta (43 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio J. Gerhard Lohse 1886. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Sonora (pustinja)
mini|desno|175px|Flora Pustinje. Pustinja Sonora je pustinja umjerenog klimatskog pojasa koja se nalazi na jugozapadu Sjeverne Amerike oko Kalifornijskog zaliva. Zauzima prostor od oko 260.000 km2.
Živi svijet
Fauna Sonore broji oko 30 vrsta riba, 20 vrsta vodozemaca, više od 100 vrsta gmizavaca, više od 350 vrsta ptica i 60 vrsta sisara. Sonora predstavlja najsjeverniju tačku životnog područja jaguara. Brojni veliki kaktusi predstavljaju dom za mnoge životinje, poput leptira, zmija i ptica (pojedine vrste djetlića i patuljasti ćuk). Zajedno sa okolnim pustinjama (Mohave), stepama i šumo-stepama, Sonorska pustinja se u zoogeografiji izdvaja u Sonorsku podoblast Holarktičkog carstva. Savremeni istraživači Sonoru smatraju zasebnom ekoregijom.
Stanovništvo
Pustinja Sonora dom je sedmnaest domorodačkih kultura. Najveći grad u pustinji Sonora je Phoenix, Arizona, koji je 2008. imao 4,4 milona stanovnika. Smješten na rijeci Salt River u centralnom dijelu Arizone, Phoenix je jedan od nabrže rastućih gradova u SAD-u. U tom dijelu pustinja Sonora gubi svaki sat po 4 000 kvadratnih metara površine (zbog širenja grada).
Slijedeći po veličini grad je Tucson u južnom dijelu Arizone s populacijom od jednog miliona stanovnika, pa Mexicali, Baja California, Mexico, s populacijom oko 900.000 stanovnika. Područje grada Hermosillo, Sonora, Mexico broji 700.000 stanovnika.
Podolnica
mini|280px|Podolnica, tabla na ulazu u naselje mini|280px|Podolnica, rimokatolička crkva "Sv. Urh" Podolnica je naseljeno mjesto u sastavu općine Horjul, regija Srednja Slovenija, Slovenija.
Sonora (pustinja)
Zaštićeno područje
17. januara 2001. godine 2008 kvadratnih kilometara pustinje Sonore proglašeno je zaštićenim područjem s ciljem boljeg očuvanja Sonore.
Podolnica
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu grada Ljubljane, odn. stare općine Vič–Rudnik.
Natrij-butirat
Natrij-butirat je hemijski spoj  sa formulom Na(C3H7COO). To je natrijeva  so  buterne kiseline. Ima različite efekte na kulturu sisarskih ćelija, uključujući inhibiciju proliferacije, indukciju  diferencijaciju i  indukciju ili  represiju  ekspresija gena. Kao takav, može se koristiti u laboratoriji za bilo koji od tih efekata. Naime, butiratni tretman ćelija rezultira hiperacetlacijom histona, a sami butirati inhibiraju  aktivnost  deacetilacije  klase histona (HDAC). To se posebno odnosi na HDAC1, HDAC2, HDAC3 i HDAC8.
Butirat je bitna vezikula za određivanje uloge acetilacija i deacecije histona u strukturi i funkciji hromatina. Procjenjuje se da inhibicija deacetilaze histona putem HDAC utiče na izražavanje  samo  oko 2%  sisarskih  gena.
Messier 72
NGC 6981 je kuglasto zvjezdano jato i nalazi se u sazviježđu Vodolija. Prvo otkriće je napravio Pierre Francois Andre Mechain 30. augusta 1780. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Natrij-butirat
U laboratoriji, natrij-butirat se obično nalazi kao bijela, u vodi topiva, kristalna čvrsta tvar, koja je hemijski poznata po tome što ima  izuzetno jak, neugodan miris koji se zadržava. When working with sodium butyrate, gloves, eye protection and respiratory masks are advised for safety purposes. Ovaj spoj se nalazi u ljudskoj ishrani, kao što su sir parmezan i maslac,  a posebno  se proizvodi u velikim količinama  u  hranljivim   vlakanima u crijevima.
Podpeč
Slovenija:
Bootylicious
Bootylicious je singl američke R&B grupe Destiny's Child izdat 2001. godine. Album Survivor izdat 2001. Autori: Beyoncé Knowles, Rob Fusari, Faltone Moore & Stevie Nicks.
IC 719
IC 719 (također poznat kao IRAS 11377+0917, MCG 2-30-8, PGC 36205 i UGC 6633) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 85 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Djevica. Najveći prečnik je 1,30 (32 hiljade sg) a najmanji 0,4 uglovnih minuta (9 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Rudolf Ferdinand Spitaler 24. marta 1892. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Podpeč (Brezovica)
mini|280px|Podpeč, ulaz u naselje Podpeč je naseljeno mjesto u sastavu općine Brezovica, regija Srednja Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu grada Ljubljane, odn. stare općine Vič–Rudnik.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Podpeč je imala 529 stanovnika.
Down Under (pjesma)
"Down Under " je pjesma koju je snimio australijski rok bend Men at Work. Prvobitno je objavljena 1980. kao B-strana njihovog prvog lokalnog singla pod nazivom "Keypunch Operator", objavljenog prije nego što je bend potpisao ugovor sa Columbia Records. Obje prve pjesme su napisali suosnivači grupe, Kolin Hej i Ron Strykert. Rana verzija "Down Under" ima malo drugačiji tempo i aranžman od kasnijeg Columbia izdanja. Najpoznatija verzija je tada objavljena na Columbiji 1981. kao drugi singl sa njihovog prvog albuma Business as Usual (1981).
Hit pjesma je u decembru 1981. dostigla prvo mjesto u njihovoj matičnoj zemlji Australiji, a zatim je u februaru 1982. zauzela prvo mjesto na novozelandskim top listama. Pjesma je zauzela vrh kanadskih top lista u oktobru 1982. U Sjedinjenim Državama, pjesma je debitovala na Billboard Hot 100 6. novembra 1982. na 79. mjestu, a dostigla je prvo mjesto u januaru 1983. gdje je provela četiri sedmice zaredom. Na kraju se prodao u preko dva miliona primjeraka samo u SAD-u. Billboard ga je rangirao na 4. mjesto za 1983.
Šume algi
thumb|200px|left|Šuma laminarije Šume algi – koje se po dominaciju roda Laminaria (kelp) označavaju i  kao šume kelpa – su  podmorska područja s velikim brojem jedinki raznih vrsta laminarija. Označene su kao jedna od najproduktivnijih i najdinamičnijih ekosistema na Zemlji, a rastu širom svijeta,  u umjerenim i polarnim područjima okeana. Ove šume su 2007. otkrivene i u tropskim vodama oko Ekvadora.
Međutim, antopogeni uticaji često izazivaju degradaciju podmorja, uključujući i šum algi. Vrlo su uznemiravajuće posljedice prekomjernog ribolova u ekozajednicama u blizini obale, zbog čega se mogu namnožiti mnogi  biljojedi i uništiti laminarije i druge alge. Takva pojava vrlo brzo može dovesti do takve degradacije da zahvaćeno područje postane samo golo dno s malo životinja. Jedna od korisnih strategija u takvim slučajevima je uspostavljanje zaštićenih morskih područja u kojima se može ograničiti uticaj ribolova i zaštiti ekosistem od ostalih pogubnih faktora za određeno stanište.
Alge
Kao što je već naglašeno termin "kelp" se odnosi na morske alge koje pripadaju taksonomskom redu Laminariales (laminarije). Iako se ne smatraju taksonomski raznovrsnim taksonom, imaju raznoliku građu i funkcije. Najpoznatiji su divovski kelpi (vrste roda Macrocystis), iako postoje brojni drugi rodovi poput Laminaria, Ecklonia, Lessonia, Alaria i Eisenia.
Kelp stvara fizički supstrat i stanište za prirpdne zajednice algaških šuma][. Uobičajeno je da se tijelo algi označava [[talus prije nego biljka, jer nema diferencirane glavne biljne orgabe, kao što su pravi korijen, stablo I list. Morfološka struktura talusa kelpova sastoji se od tri glavna dijela:
Pored toga, mnoge vrste kelpa imaju pneumatociste, tj. mjehurove sa zrakom koji se obično nalaze pri početku listova blizu stabljike. Oni omogućavaju talusu da održana uspravan položaj u vodi. Stanišnu uvjeti za preživljavanja ove biocenoze bi kel su čvrsti supstrati (obično stijene i kamenje), obilje hranjivih tvari (npr. dušika, fosfora) i svjetlostI; minimalna godišnja doza zračenja je više od 50 E m-2 ). Najproduktivnije šume algi nalaze se obično na mjestima uzlaznih okeanskih struja, koje donose hladne vode bogate hranjivim tvarima iz većih dubina. Tok i turbulencija vode omogućavaju asimilaciju hranjivih tvari preko listova. Bistrina vode utiče na dubinu do koje svjetlost može doprijeti. U idealnim uvjetima, divovske alge mogu dnevno rasti i oko 30 do 60 cm. Neke vrste poput vrsta roda Nereocystis su jednogodišnje, a druge poput Eisenia su višegodišnje i mogu živjeti više od 20 godina. Šume višegodišnjeg kelpa najbrže rastu tokom mjeseci s uzlaznim strujama (obično u proljeće i ljeto), a rast usporavaju kada je hranjivih tvari manje, kada je manje svjetlosti i kada oluje postanu učestalije.
Morske šume se uglavnom povezuje s umjerenim i arktičkim vodama cijelog svijeta. Od prevladavajućih vrsta, Laminaria se uglavnom povezuje s obje strane Atlantskog okeana i obalama Kine i Japana, a Ecklonia je češća u Australiji, oko Novog Zelanda i Južne Afrike; Macrocystis se pojavljuje u sjeveroistočnom i jugoistočnom Pacifiku, oko arhipelaga u Južnom okeanu i na područjima oko Australije, Novog Zelanda i Južne Afrike. Područje s najvećom raznolikošću kelpa (više od 20 vrsta) je sjeveroistočni Pacifik, sjeverno oko San Franiska do Aleuta na Aljasci.
Iako su šume algi nepoznate u tropskim plitkim vodama, nakoliko vrsta Laminaria se ekstenzivno pojavljivalo u dubokim tropskim vodama. Ovo općenito odsustvo kelpa u tropima se smatra uglavnom posljedicom nedovoljne količine hranjivih tvari u toplim vodama. Jedno nedavno istraživanje je otkrilo da bi šume algi mogle postojati u toplim vodama, ali 200 metara ispod površine; istraživanje je pokrivalo sve svjetske trope. Oblikovan je jedan model za šume kelpa na Galapagoskim otocima u kojem je bilo označeno osam mogućih "vrućih tačaka". Kasnije su zaista pronađene šume algi na svih osam mjesta, što znači i da bi njihova predviđanja za ostatak tropa mogao biti ispravno. Značaj ovog doprinosa je ubrzo shvaćen unutar naučne zajednice, uključujući I pretpostavku da bi se, po rezultatima tog otkrića, neki kelpi mogli spasiti od globalnog zagrijavanja tako što bi se preselili u vode koje postaju sve toplije, a prije su bile hladne. To također ukazuje i na neke evolucijske osobine kelpa.
Arhitektura ekosistema
Konstrukcija ekosistema  kelpskih šima zasniva se na njenoj fizičkoj strukturi, koja utiče na povezane vrste koje definiraju saatav I funkcioniranje te životne zajednice. Strukturno, u ovaj ekosistem uključena su tri dijela laminarija I njihovih srodnika, a dva dijela grade druge alge:
U koegzistenciji šume algi, obično učestvuje više vrsta kelpa. Termin i"krošnja u nižim spratovima" se odnosi na vrste sa stabljikom i opružene kelpe. Naprimjer, krošnja Macrocystisa može seširiti više metara iznad morskog dna prema površini, dok se oni nižih spratova, Eisenia i Pterygophora, pružaju prema površini i samo nekoliko metara. Ispod njih mogu biti bentonske zajednice crvenih algi i sličnih organizama. Gusta okomita infrastruktura s krošnjama koje se nalaze jedna na drugoj čini siste, mikrostaništa sličnih onima u kopnenim šumama, sa osunčanim krošnjama, djelomično zasjenjenom sredinom i tamnim dnom. Svaka od tih skupina ima organizme povezane s njom, koji variraju u zavisnosti o njihovom staništu, a zajednica ovih organizama može varirati s morfologijom kelpa. Naprimjer, u kalifornijskim šumama, vrste Macrocystis pyrifera, morski puž golać Melibe leonina i vrsta vrlo malog škampa, Caprella californica, vrlo su usko povezani s krošnjom; Brachyistius frenatus, vrste roda Sebastes i mnoge druge ribe se mogu naći u spratu kelpa sa stabljikom; zmijuljice i vrste puževa roda Tegula blisko su  povezane s "korjenjem" algi, dok brojni biljojedi poput morskih ježeva i školjki žive u spratu opruženih kelpa. Mnoge morske zvijezde, polipi i pridnene ribe žive u bentoskim zajednicama; samostalni korali, razni puževi i bodljokošci žive na pokrivaču od koralnih algi. Pored toga, pelagijske ribe i morski sisari su povezani sa šumama algi, obično dolazeći na njihove rubove da bi se hranili stalnim organizmima.
Mreža ishrane
Klasična proučavanja ekologije algaških šuma su se velikim dijelom usmjerila na trofička međudjelovananja (vezu između organizama i njihovu mrežu ishrane), a posebno u razumijevanju procesa ishrane "odozdo prema gore" i "odozgo prema dolje". Proces "odozdo prema gore" se uglavnom pokreće abiotskim stanjima koja su potrebna da izrastu primarni proizvođači, poput svjetlosti i hranjivih tvari, a dalje se energija prenosi prema gore do glavnih potrošača. Na primjer, pojava kelpa je često povezana s uzlaznim strujama koje donose neobično velike koncentracije hranjivih tvari. Ovo omogućava kelpima da rastu i podržavaju biljoždere, koji opet podržavaju potrošače na višim trofičkim razinama. Za razliku od toga, u procesu "odozgo prema dolje" grabljivice ograničavaju biomasu vrsta na nižim razinama jer ih konzumiraju. Ako nestane grabljivaca, vrste na nižim razinama će se namnožiti jer nema vrsta koje bi se njima hranile, kontrolirajući tako njihovu brojnost. U jednom dobro proučenom primjeru u šumama algi na Aljasci, morske vidre (Enhydra lutris) hranjenjem pripadnicima biljojeda (morskih ježevima) održavaju stabilnost tog sistema. Kada vidre nestanu, populacija morskih ježeva je oslobođena kontrole vidri pa vrlo brzo raste. To dovodi do povećanog pritiska biljojedaa na alge. Propadanje samih algi rezultira gubitkom fizičke strukture ekosistema, a potom i gubitkom drugih vrsta povezanih s ovim staništem. U zajednicama algaškik šuma na Aljasci, morske vidre su ključna vrsta koja posreduje u trofičkoj kaskadi. U Južnoj Kaliforniji šume algi preživljavaju bez morskih vidri, budući da populaciju morskih ježeva, umjesto njih, kontroliraju velike ribe i jastozi. Efekat odstranjivanja jedne grabljivice u ovom sistemu razlikuje se od onog oko Aljaske, zato što postoji još grabljivica koje mogu nastaviti kontrolu brojnosti morskih ježeva. Međutim, odstranjivanje više grabljivaca može djelotvorno osloboditi morske ježeve od pritiska grabljivaca i omogućiti da sistem krene prema degradaciji šuma algi. Slični primjeri zabilježeni su i u Novoj Škotskoj, Južnoj Africi Australia i u Čileu. Relativni značaj procesa "odozgo prema dolje" prema "odozdo prema gore" u ekosistemima algaških šuma i snaga trofičkih interakcija su i dalje predmet intenzivnih proučavanja.
Prijelaz od šuma algi do uništenih krajolika kojima dominiraju morski ježevi česta je pojava  koja često nastane od opisanog remećenja trofičkih odnosa. Te dvije faze se smatraju uvjetom za alternativna stabilns stanja ekosistema. Oporavak ovih šuma na ogoljenim prostorima zabilježen je nakon dramatičnih poremećaja, poput bolesti morskih ježeva ili velikih promjena u toplotnim uvjetima. Oporavak sa srednje razine uništenja je teže predvidjeti i ovisi o kombinaciji abiotičkih čimbenika i biotičkih međudjelovanja.
Iako su obično morski ježevi dominantni biljojedi, drugi sa značajnom snagom u međudjelovanjima su i morske zvijezde, izopode, krabe i biljojedne ribe. U mnogim slučajevima, ovi organizmi se hrane algama koje su otrgnute sa substrata i plutaju blizu dna, više nego što troše energiju u traženju nedirnutih algi. Kada ima dovoljno odumrlog kelpa, ovi biljojedi nisu prijetnja ekosistemu. ali kada nema dovoljno mrtvog taloga, biljojedi direktno utiču na fizičku strukturu ekosistema. Mnoga proučavanja u Južnoj Kaliforniji su pokazala da dostupnost mrtvog kelpa utječe i na ponašanje morskih ježinaca. Mrtve alge i tvari koje od njih potiču također su važne za podršku graničnih staništa, poput pješčanih plaža i kamenitih površina dna.
Dinamika područja
Još jedno područje istraživanja algaških šuma usmjereno je na razumijevanje u dijelovima njihovih prostorno-vremenskih svojstava. Ne samo da takva dinamika utiče na fizički krajolik, već i na vrste koje su povezane s njima, za skrivanje i ishranu. Velika uznemiravanja okoliša su dala važan uvid u mehanizam i otpornost ekosistema. Primjeri poremećaja okoliša su slijedeći:
Uz ekološko nadgledanje algaških šuma, prije, tokom i poslije takvih poremećaja, istraživači pokušavaju izdvojiti zamršenost dinamike šuma kelpa putem eksperimentalnih manipulacija. Radom na manjim prostorno-vremenskim razinama, mogu se kontrolirati prisustvo ili odsustvo određenih biotskih ili abiotskih faktora, kako bi otkrili djelatne organizme. Oko juga Australije, manipulacije krošnjama kelpa pokazale su da se relativna količina Ecklonia radiatae u krošnji može iskoristiti kao pokazatelj brojnosti ostalih vrsta u staništu.
Iskorištavanje
Šume algi su u prethodnim milenijima bile važne za ljudski opstanak. Mnogi sada teoretiziraju da se prva kolonizacija Amerike desila kada su grupe ljudi, čiji je primarni izvor hrane bila riba, slijedile šume algi u Tihom oeanu tokom zadnjeg kedenog doba. Po jednoj teoriji, te šume su se protezale od sjeveroistočne Azije do Tipacifičkih obala Amerike, a za drevne moreplovce bi imale mnogo koristi. Šume algi mogle su osigurati mnoge mogućnosti za preživljavanje, a služile bi i kao neka vrsta štita od nemirnog mora. Osim ovih koristi, istraživači vjeruju da su makroalge ranim moreplovcima pomagale u navigaciji, služeći kao "kelpni autoput". Teoretičari također misle da su šume kelpa ranim kolonizatorima osiguravale siguran način života jer se nisu morali prilagođavati novim ekosistemima i razvijati nove načine preživljavanja, iako bi prešli na hiljade kilometara. Danas ljudi love vrste koje su povezane s algaškim šumama, poput jastoga i riba iz porodice Sebastidae. Također se iskorištavaju i same alge za uzgoj školjki, kako bi iz njih izvukli alginičnu kiselinu, koja se koristi u proizvodima poput paste za zube i antacida. Šume algi su cijenjene za rekreacijske aktivnosti poput ronjenja i vožnje kajacima; industrija koja podržava ove sportove predstavlja posebnu korist, povezanu s ovim ekosistemom.
Prijetnje i održavanje
Svojom složenošću, različitom strukturom, interakcijama i rasprostranjenošću, šume algi predstavljaju veliki izazov čuvarima okoliša. Teško je ekstrapolirati čak i dobro izučene projekcije za budućnost jer se interakcije u ekosistemima mijenjaju pod različitim uvjetima, a nisu ni svi odnosi u samom ekosistemu dovoljno poznati. Pored toga, može biti i nelinearnih prekoračenja granica kojs još nisu poznati. Glavne prijetnje su zagađenje mora i ugrožen kvalitet vode, eksploatacija algi i ribolov, invazijske vrste i klimatske promjene. Najvećom prijetnjom šumama algi smatra se prekomjeran i ekološki neodrživ ribolov u priobalnim ekosistemima, jer se uklanjanjem organizama s više trofičke razine dopušta morskim ježevima da se namnože i pojedu mlade alge. Održavanje bioraznolikosti je priznato kao način generalnog stabiliziranja ekosustava preko mehanizama poput funkcionalne kompenzacije i smanjene osjetljivosti na invazivne vrste.
U mnogim područjima ribolovci reguliraju skupljanje kelpa i/ili lovljenje vrsta iz šuma algi. Iako ovo može biti djelotvorno u nekom smislu, ne mora značiti da se tako brani cjelokupni ekosistem. Zaštićena morska područja (Marine protected areas: MPA) omogućavaju jedinstveno rješenje koje obuhvata, ne samo određene vrste za skupljanje, nego i međudjelovanja i mjesno okruženje kao cjelinu. Neposredna korist MPA-a za ribolov je zabilježena u širom svijeta. Neizravne koristi su se također pokazale u nekoliko slučajeva među vrstama poput školjaka i riba u Srednjoj Kaliforniji. Najvažnija pritom je činjenica da su proučavanja pokazala da MPA-i mogu biti učinkoviti u zaštiti postojećih ekosistema algaških šuma i mogu također omogućiti regeneraciju onih koji su uništeni.
Dragomilići (Kalinovik)
Dragomilići su naseljeno mjesto u općini Kalinovik, Bosna i Hercegovina.
Bulić
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Benkovac.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Bulić je imao 147 stanovnika.
Napomena: ''U 1869. podaci su sadržani u naselju Lišane Ostrovičke (općina Lišane Ostrovičke).''
Stari grad Visoki
mini|desno|300px|Renovirani ostaci srednjovjekovnog grada Visoki
Stari grad Visoki je bio poznati srednjovjekovni grad i tvrđava koji je nastao tokom 14. vijeka na brdu Visočici. U njegovom podnožju, te ujedno podnožju Visočice se danas nalazi grad Visoko. Prvo spominjanje Starog grada Visokog se desilo 1. septembra 1355. godine, u povelji mladog bana Tvrtka I. Kotromanića pod nazivom "in castro nosto Visoka vocatum", što znači da je u vrijeme vladavine njegovog prethodnika bana Stjepana II Kotromanića, u prvoj polovini 14. vijeka, ili sagrađen ili je već postojao. Služio je i kao sjedište visokog feudalca sa titulom velikog kneza bosanskog. Osmanlijskim osvajanjem Bosne grad biva napušten prije 1503. godine jer se ne navodi u tursko-ugarskom ugovoru iz spomenute godine. Godine 1626. Đorđić spominje Visoki među napuštenim gradovima. Danas je Stari grad Visoki nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine.
Položaj i građa
mini|desno|300px|Tlocrt koji prikazuje raniji prilaz gradu.
Stari grad Visoki je smješten na vrhu 213 metara visokog brda Visočica na visini od 766,5 m, i oko 300 m iznad doline gdje se razvio sam grad Visoko. Smješten je na istaknutom mjestu sa izvrsnim pregledom na čitavu okolinu, odakle se vide i ostala kraljevska stolna mjesta. Prilaz se nalazi na jugozapadnoj strani, sa ravni koja je 60 metara niže, a podgrađe tvrđave i grada se zvalo Podvisoki. Iako historijski važan, stari grad Visoki nije bio velikih dimenzija, dužine oko 60 m i širine oko 25 m imao je dvije kule koje su ga štitile po cijeloj dužini. Unutar samog grada postoji nekoliko tragova zgrada. Debljina zida je oko 2 m, a uglavnom je građen od pločastog vapnenca lokalnog porijekla koji su grubo otesani, dok je jamski pijesak za mješavinu nejednake čvrstine i dosta grub. Kako je bio običaj u srednjem vijeku oko cijelog grada je iskopan jarak dubok oko 4 m, a širok oko 8 do 10 m.
Historijska važnost
Primarna funkcija starog grada Visoki je bila ona odbrambena, ali također je bilo mjesto odakle su bosanski vladari pisali mnoge povelje i dokumente, a zadnja napisana je bila ona iz 1436. kada je knez Tvrtko Borovinić izdao isprave na Visokom. To je dokaz da je, osim svoje vojne namjene, grad Visoki bio povremeno stolno mjesto, uz obližnje Mile, Moštre, kao i njegovo podgrađe Podvisoki, koje je bilo trgovačko središte, urbano naselje i kraljevski dvor. Prema Anđeliću osnovna funkcija grada Visoki je bila uloga upravnog centra teritorijalno-političke jedinice. Pobrojana mjesta su bila jedna od najranijih župa najranijeg perioda bosanske države od 10. vijeka pa sve do kraja 12. vijeka.
U drugoj polovini 11. vijeka se pominje bosanska biskupija i njeno sjedište civitas Bosna, a sjedište bosanske biskupije je bilo upravo u Visočkoj dolini i njegovim stolnim mjestima, gdje su starješine crkvene hijerarhije, kao i visoki dostojanstvenici bosanske crkve stolovali. Već krajem 12. vijeka Kulin Ban podiže crkvu u Biskupićima, dok je u Moštrima u polovini 14. vijeka bila kuća krstjana, i jedno vrijeme kraljevski dvor, a sve javne poslove crkva bosanska je obaljvala baš u Moštrima. Ako se uzme u obzir činjenica i da je u Milama (današnji Arnautovići) bilo mjesto održavanja sabora, franjevački samostan, a između 1377. i 1461. godine i krunidbeno mjesto bosanskih kraljeva, nije teško zaključiti da je Visočka dolina sa starim gradom Visoki, Podvisokim, Milama i Moštrima bilo rano središte Bosanske banovine, i kasnije kraljevstva. mini|Plato na vrhu brda Grad koji vodi do starog grada Visoki. Iako napušten odavno, dokazi i na kojima se temelji historija starog grada Visoki i ostalih mjesta u visočkoj dolini su pronađeni tokom 1950-tih, 1970-tih i 1980-tih godina sa arheološkim iskopavanjima i nalazima koje su uglavnom javnosti predstavljali Pavao Anđelić, Hamdija Kreševljaković, Đoko Mazalić, Desanka Kovačević-Kojić a najstarija sačuvana literatura je ona od Đorđa Stratimirovića iz 1891. godine. Mazalić je bio prvi, već 1953. godine, koji je dao detaljniji opis ruševina koji je do danas nezamjenjljiv izvor kada se spominje stari grad Visoki. Čak i u teškim vremenima, tokom rata u Bosni i Hercegovini, kada je ARBiH vršila zemljane radove u blizini grada Visoki nađeni su vrijedni nalazi. Na dubini od 1,15 m nađeni su fragmenti arhitektonske plastike, 6 dijelova gotičkog portala i 2 fragmenta dovratnika od kojih je na jednom urezan prikaz konjanika, gdje je ostatak natpisa pisan bosanskom ćirlicom, dok je na drugom dovratniku plitko ugraviran natpis. Nijedan od ovih natpisa nije pročitan, a nalazi su uredno predani Zavičajnom muzeju u Visokom.
NGC 5483
NGC 5483 (također poznat kao ESO 271-19, IRAS 14072-4305, MCG -7-29-8 i PGC 50600) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 82 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Kentaur. Najveći prečnik je 3,90 (93 hiljade sg) a najmanji 3,6 uglovnih minuta (85 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 15. marta 1836. godine.
Stari grad Visoki
Historijska važnost
Funkciju glavnog predstavnika u srednjovjekovnoj tvrđavi Visoki obavljao je kastelan, vlastelin sa titulom Veliki knez bosanski. Istaknutu poziciju imali su kastelani tvrđave Priboje Masnović, Batić Mirković i Tvrtko Borovinić. Januara 1398. knez Priboje Masnović kastelan Visokog (Comes Priboe Masnouich de Bossna nunc castellanus de Visochi in Bossna) je primljen za dubrovačkog građanina. Aprila 1428. godine Juraj Dragošević iz župe Sana, poslanik Doroteje, kćerke Balše sina hercega Hrvoja Vukčića Hrvatinića, prima polovinu novca od zakupa Hrvojeve kuće i zemlje koju je Hrvoje posjedovao na području Dubrovnika. Usput je spomenut Tvrtko Borovinić, kastelan grada Visoki (comiti Tuertichom Borouinich castellano castri Visochi) koji je zajedno sa suprugom Katarinom, Dorotejinom sestrom, uživao polovinu navedenog zakupa od kuće i zemlje.
NGC 5483
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Stari grad Visoki
Historijska važnost
Tokom rata 1992.-1995. godine, prilikom izvođenja zemljanih radova unutar zidina grada, na dubini od oko 1,15 m ispod današnje razine terena, nađeni su fragmenti arhitektonske plastike: 6 dijelova  lunete gotičkog portala i 2 fragmenta dovratnika, od kojih je na jednom urezan prikaz konjanika i dio natpisa pisan bosanskom ćirilicom, a na drugom je samo plitko ugraviran natpis bosanskom ćirilicom. Natpisi nisu pročitani. Nalazi su predani Zavičajnom muzeju u Visokom.
U novembru 2006. godine Akademija znanosti i umjetnosti BiH je izdala poštanske marke sa motivom 11 fragmenata kamenih vrata koje su pronađene 1994. godine pri zemljanim radovima oko područja starog grada. Na drugom stupu kamenih vrata, onom koji izvorno nedostaje, je ubačen motiv sa poveljom Kulina Bana koja simbolično predstavlja vrata Bosne. U gornjem desnom uglu se nalazi heraldički znak dinastije Kotromanić. Markica ima vrijednost od 1,00 KM i dolazi u brošitanom izdanja. Veličina markice iznosi 27,72 x 41,58 mm, sa tiražom od 50.000 primjeraka.
Istraživanje i obnova
Na osnovu ranije odobrenih sredstava od strane Federalne vlade u iznosu od 250.000 KM stvoreni su uslovi za početak arheološkog istraživanja starog grada Visoki. Na čelu tima je arheolog mr. Lidija Fekeža, a tim sačinjavaju stručnjaci i predstavnici Zavoda za očuvanje nacionalnih spomenika, Zemaljskog muzeja iz Sarajeva i Zavičajnog muzeja iz Visokog. Prvi radovi su počeli 15. septembra 2007. godine gdje je tim stručnjaka i radnika započeo čišćenje lokaliteta i nabavku materijala. Nastavak radova podrazumijeva plan zaštite od daljeg propadanja, a koji će uraditi geodeti i crtači. Na osnovu ovih istraživanja, te ranijih iz prošlog vijeka, bit će izrađen elaborat ili projekat pomoću kojeg će se pristupiti daljnim istraživanjima, te restauraciji grada. Grad je često mjesto okupljanja domaćih i stranih turista, najviše zbog hipoteze Semira Osmanagića. Evidentirano je da neki turisti na području grada kampuju, lože logorske vatre te da su kameni ostaci Starog grada Visoki sekundarno iskorišteni kako bi se napravili stubići nepoznate namjene. Zidine grada su se najvećim dijelom srušile do blizu temelja. U zemlji ima još oko 1,5 m ostataka zidova. Djelomično su još sačuvani donji dijelovi flankiranih kula. Cijeli lokalitet je zapušten i zarastao u rastinje. Dana 28. februara 2020. na lokalitetu je postavljen jarbol sa zastavom Bosne i Hercegovine, a Gradska uprava Visokog planira i uređenje i izgradnju pristupnih staza, te osvjetljenje jarbola sa zastavom.
Slaviša Pavlović
Slaviša Pavlović (rođen 5. februara 1982) jest srpski pisac i pjesnik.
Biografija
U početku je objavljivao samo pjesme u književnim časopisima.
Autor je romana Zavjet objavljenog u ediciji Književne omladine Srbije za koji je dobio Povelju Pegaz, kao nagradu za najbolji roman godine. Radnja ovog romana prati priču o jednoj srpskoj porodici tokom Prvog svjetskog rata, odnosima oca i sina i jednoj nemogućoj ljubavi između neprijatelja, koja i pored ostvarenja iza sebe krije drugačiju pozadinu. U romanu ima dosta zaključaka izraženih paradoksom.
Pored Zavjeta, objavio je pripovijetku Česma trgovca Alekse, dok je na Satira FEST-u 2010. godine pažnju na sebe privukao satiričnom pričom Pismo Elvisu.
Dobitnik je prve nagrade na festivalu Vojislav Despotov 2011.godine za najbolju priču.
Roman Nema šanse da ne uspem objavio je početkom 2012. godine za izdavačku kuću Smart iz Beograda.
Godine 2014 objavio je zbirku poezije Osvit večnosti i historijski roman Zavet heroja.
2016. godine, objavio je roman Apisov apostol, a već naredne 2017, istorijsko dokumentarnu knjigu Ratnici Crne ruke.
Himerina krv:roman o Dučiću objavio je 2020. godine. To je priča o životu pesnika Jovana Dučića.
Scenarista je serije Felix, rađene po istoimenom romanu Vladimira Kecmanovića.
Bavi se novinarstvom. Bio je glavni i odgovorni urednik mjesečnika Restart.
Pisap je za "Srpski glas" iz Australije, za beogradski mjesečnik Vodič za život, za rusko izdanje časopisa "Vodič za Rusiju", francusku mrežu "Voltaire".
Živi u Beogradu.
Robbie Williams
Robert Peter Williams (Stoke na Trentu, Staffordshire, UK 13. februar 1974.) engleski zabavljač i pjevač.
Djetinjstvo
Robbiejevi roditelji su se razveli kada je imao tri godine. Odrastao je sa sedam godina starijom sestrom Sally i svojom majkom Jeanette u Tunstallu, predgrađu Stoke-on-Trenta.
Take That
Godine 1989. majka je, tada petnaestogodišnjeg Robbieja, pročitavši oglas u novinama prijavila na audiciju za pjevača novog boy benda. Take That je formiran 1990. godine i osvojio devet no.1 singlova u Velikoj Britaniji. Popularnost benda dovela je do povećanog uspjeha sličnih bendova u Britaniji. Williams se često sukobljavao sa članovima benda i menađerom te je napustio bend 1995. godine. Robbie je odbio ponudu da se ponovno okupi bend putem video poruke. Take That se ponovno okupio 2006., bez Williamsa.
Albumi
Krajem 2006. počelo je nagađanje o Robbiejevom sljedećem albumu koji bi trebao biti swingerski. Tačne informacije nisu poznate.
Zadnji Robbiejev album, nazvan Rudebox, oborio je fanove i top ljestvice, ali ne i kritičare koji o njemu nemaju dobro mišljenje. Album je izdan u oktobru 2006. godine, a donosi saradnju s Pet Shop Boysima te drugačiji zvuk pjesama u prepoznatljivom Robbiejevom stilu u kojem govori o svojim najcrnjim danima. Na albumu otvoreno govori o odlasku iz Take Thata i o danima kada je tugu utapao u alkoholu i kokainu. Najiskrenije pjesme su definitivno The 90's, Dear Doctor i The 80's. Album je izašao u pauzi njegove najveće turneje nazvane Bliski Susreti.
Albumom Intensive Care utvrdio je svoj položaj najvećeg evropskog zabavljača. S novih 12 pjesama napravio je podosta uspjeha. Najavni single Tripping bio je broj 1 u gotovo svim zemljama gdje je Robbie popularan. Ovo je njegov prvi album bez Guya Chambersa, ali je bez obzira na to album postigao veliki uspjeh.
Singlovi
Rudebox
Intensive Care
Radovan Kragulj
Uz grafiku, bavi se i instalacijama, objektima i ambijentalnom umjetnošću. Kragulj je od 1970-ih istraživao odnos životinja i ljudi i ta tema dominira u brojnim njegovim radovima. Prve samostalne izložbe imao je u Londonu, a od tada je izlagao na brojnim samostalnim i grupnim izložbama u Evropi. Njegovi radovi nalaze se u brojnim privatnim i javnim kolekcijama i muzejima, među kojima su i MoMA u Njujorku, British Museum u Londonu kao i londonski muzej Viktorije i Alberta. Početkom 1970-ih prvi put je posjetio Vels, i ubrzo zatim tamo je kupio farmu i tu se nastanio. Od tada je živio i radio na relaciji Vels - Pariz - London. Umro je u Parizu 28. 7. 2022.
Dositej Jović
mini|desno|250px|Grob vladike bokokotorskog Dositeja Jovića u porti [[Manastir Savina|manastira Savine kod Herceg Novog]] mini|desno|250px|Epitaf na grobu vladike Dositeja Jovića Dositej Jović (Drniš, 4/16. oktobar 1856. - Kotor, 29. septembar/12. oktobar 1910.) pravoslavni vladika kotorski, dubrovački i spličanski, bukovinsko-dalmatinske mitropolije, od 1906. - 1910.
Školovanje i crkvena karijera
U čin đakona rukopoložio ga je vladika dalmatinski Stefan Knežević 25. januara 1877., a za prezvitera - jeromonaha na Božić 1878. godine. Zatim je dvije godine 1878.-1880. služio kao ekonom u bogoslovskom internatu. Od početka 1881. do početka 1884. godine službovao je kao pravoslavni svećenik - administrator parohije u Kistanjima. Pozvan je u Zadar 1884. godine, kao pomoćni izvjestilac Konzistorije, gdje je postao predsjednik, pa arhimandrit potpredsjednik 19. marta 1886. godine. Jović je bio i referent, knjigovođa i blagajnik više godina pri zadarskoj Konzistoriji. Kasnije se ispostavilo (kada je već bio vladika) da je pronevjerio preko 70.000 kruna koji su pripadali Konzistoriji, zbog čega je trebao da odgovara.
Prijee izbora za vladiku bio je 25 godina član - predsjednik konzistorije i saradnik vladika dalmatinskih Stefana Kneževića i Nikodima Milaša. Arhimandritom je postao 1886. godine. Nakon smrti vladike Stefana Kneževića upravljao je (1890.) dalmatinskim vladičanstvom. Predavao je kao jeromonah na Zadarskom sjemeništu (bogosloviji). Dobio je odvladike Nikodima Milaša 1905. godine vladičansku mitru.
Za vladiku bokokotorskog posvećen je u grčkom hramu Svete Trojice u Beču 21. novembra 1908. godine. Posvetili su ga mitropolit bukovinski Vladimir Repta i vladika dalmatinsko-istarski Nikodim Milaš, članovi Sinoda srpsko-rumunsko-ruske Bukovinsko-dalmatinske mitropolije. Zbog zasluga za službovanje, od njegovog veličanstva, 12. januara 1896. dobija austrijski orden viteškog reda željezene krune III reda, od kralja Srbije Aleksandra Obrenovića dobija orden svetog Save III reda i crnogorski knez Nikola Petrović ga odlikuje ordenom Danilovim III reda. Bila mu je 1896. godine ponuđenja mitropolijska stolica u Sarajevu, ali je nije prihvatio.
Korupcija i tragični kraj života
Život je završio samoubistvom 12. oktobra 1910. godine. Zbog velike pronevjere novca, za vrijeme dok je bio blagajnik konzistorijalni u Zadru, vladika se pritisnut sa svih strana, ubio iz pištolja. Sahranjen je u porti manastira Savina kod Herceg Novog.
Kritika
Zagrebački Srbobran je početkom 1912. godine kritički pisao o tim pronevjerama, poredeći ih sa onima u Matici srpskoj, ali ih ipak smatrajući još odurnijim, jer su pokradeni legati malih ljudi i jer su ih izveli crkveni dostojanstvenici. Kotorski vladika Jović je sam sebi presudio, a dalmatinski Nikodim Milaš je penzionisan. Srpska javnost Dalmacije je glavnu krivicu prebacivala na Milaša. Svećeničko udruženje dalmatinskog vladičanstva je isto u prvi plan isticali Milašev dio krivice, ali mu i priznaju trud na vraćanju prava zapostavljenog svjetovnog svećenstva. Dio krivice su bacali i na pridvorno i zadarsko svećenstvo koje je o pronevjerama počelo govoriti prije 10-ak godina (od 1912.), ali nije javno progovoralo, nego tek kasnije, kada su se razišli sa dotadašnjim svojim prijateljima. Milašu nisu rekli da je sebi prisvojio pronevjerene svote, ali je njegova krivica očigledna, jer je dopustio da tolike zaklade propadnu. U dalmatinskom vladičanstvu je protivno redu pravoslavne crkve oduvijek imalo prevlast monaštvo. To je išlo na štetu mnogobrojnijeg svjetovnog svećenstva. Najizrazitiji predstavnik tih monaških težnji bio je vladika Jović. Dvojica vladika su se sa monaškim dijelom svećenstva uspjeli približiti i dalmatinskoj vladi, pa ova nije tražila od Zadarske konzistorije računa o zakladama, više od 15 godina. Nakon imenovanja Jovića za vladiku trebalo je vlastima položiti račun o zakladama, pa kad je konzistorija oklijevala, došlo je do prisilne revizije i pukla je bruka. Autor kritičkog teksta u Srbobranu optužuje monahe da su prvo prikrivali istinu, štiteći Jovića, a poslije njegovog samoubistva učinili su sve da krivicu svale na Milaša, kojeg brani od napada. Bude Budisavljević je zapisao: ''...i u Zadru sam kao i obično potražio vladiku moje crkve Dr-a Milaša. Teško žalim i danas me boli što je s njime poslije bilo, a i s bokeljskim mu drugom, koji je sam skončao i skončati morao ne bez nekrivnje starijeg zadarskog mu druga.''
Sitnik
Sitnik je naseljeno mjesto u općini Konjic, Bosna i Hercegovina.
Botun (Golubovci)
Botun (ćir. Ботун) je naseljeno mjesto u sastavu gradske općine Golubovci, grad Podgorica, Crna Gora.
Virgilije Nevjestić
Virgilije Nevjestić (22. novembar 1935. Kolo kod Tomislavgrada - 25. august 2009. Pariz). Završio Akademiju likovnih umjetnost 1963. godine i specijalni tečaj za grafiku 1966. godine u Zagrebu.
Botun (Golubovci)
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Crnoj Gori nalazio se u sastavu stare općine Podgorica.
Virgilije Nevjestić
Živio i radio u Parizu gdje je i umro..
Botun (Golubovci)
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine Botun je imao 697 stanovnika.
Popis 2011.
Napomena: Oznaka Z predstavlja zaštićen podatak.
Slobodno zidarstvo
mini|desno|200px|Simboli slobodnog zidarstva Masoni, također nazivani i "slobodni zidari" (engl. free masonry, francuski franc-maçonnerie) je mistični, strogo hijerarhijski organiziran pokret koji je nastao u prilikama liberalnog prosvjetiteljstva. Nadovezuje se na tradiciju zidarsko-klesarsko-graditeljskih cehova pa otuda proizlaze njihovi simboli šestar i trokut.
Historija
Tokom nastanka ovog pokreta važnu ulogu imala je crkva, koja je nastojala održavati narod u pokornosti, progoneći velik broj humanista, slobodnih mislilaca i intelektualaca koji su isticali individualnost čovjeka. Bježeći od progona crkve, slobodno misleći intelektualci okupljali su se u ovaj pokret koji je obredne čine inicijacije u pokret preuzeo iz raznih orijentalnih religija i kultova.
Prve masonske lože nastale su u Engleskoj. Uoči Ivandana 24. juna 1717. godine, četiri londonske lože stvorile su veliku ložu za London i Westminster, koja je šest godina kasnije postala Velika loža Engleske. Masonerija je u Engleskoj bila oružje kojim se služila britanska politika, a u 19. vijeku sve više ima utjecaja na druge države preko određenih loža. Članovi nekih loža bili su, među ostalima, engleski kraljevi i poznati političari Edvard VII, David Loyd George, Winston Churchill i dr.
mini|300px|Inicijacija u masonski pokret u [[18. vijek|18. stoljeću]] Francuski mislioci Voltaire, Denis Diderot, Jean-Jacques Rousseau, Victor Hugo i drugi kao članovi loža unose revolucionarne, buržoaske ideje protiv feudalnog poretka. Njemačke lože, za razliku od ostalih, u svoj program uvode kršćanski nauk. Okupljaju mnoge filozofe, pisce i muzičare, npr. Johann Wolfgang von Goethe, Johann Gottlieb Fichte, Wolfgang Amadeus Mozart, Ludwig van Beethoven.
Nogometne utakmice Hrvatska – Portugal
Vanjski linkovi
Liste des matchs de l'équipe de Croatie de football par adversaire
Laminaria
Laminaria je rod od 31 vrste od mrkih algi koji se obično naziva "kelp" (=alga). Neke se vrste nazivaju i „splet“ ili zapetljaj. Ovaj ekonomski važan rod odlikuju duge, kožalte lamine i relativno velike velikih dimenzija. Zbog svog oblika, neke vrste nazivaju se uobičajenim imenom đavolja pregača, ili morska cjediljka, zbog perforacija prisutnih na Lamina lamini. Najviše ih je se sjeveru Atlantskog i sjeveru Tihog okeana na dubinama od 8 do 30 m (iznimno do 120 m, u toplijim vodama Sredozemnog mora i van Brazila) Laminaria formiraju stanište za mnoge ribe i beskičmenjake.
Životni ciklus „Laminaria“ ima heteromorfnu smjenu generacija koji se razlikuje od one u rodu Fucus. Kod mejoze, muške i ženske zoospore se proizvode odvojeno, a zatim klijaju u muške i ženske gametofite. Ženska jajašca sazrijeva u oogoniju sve dok muški ih spermatozoidi ne oplode. Životni ciklus: Najočitiji oblik "Laminaria" sporofitska faza, struktura sastavljena od steznika stipe I laminarne metlice. Iako život provodi pretežno u fazi sporofita, izmjenjuje se između sporofita i faze mikroskopskog gametofita.
Laminaria japonica (J. E. Areschoug – Japón) sada se smatra sinonimom  Saccharina japonica a Laminaria saccharina je reklasificirana kao Saccharina latissima.
Ekologija
Laminaria se nalazi u hladnijim vodama okeana, poput arktičkih regija. Preferira boravak u regijama gdje postoje stjenovite obale, što joj omogućava privezivanje. Zbog visine u vodenom stubu  Laminaria , pružaju zaštitu stvorenjima koju otvoreni okean ne pruža često. Beskičmnjaci su samo jedna og grupa organizama koji žive među algama. Morski puževi i drugi hrane se lopaticama (lišćem) laminarije. Ostali organizmi, poput morskih ježeva, hrane se organizmima koji mogu ubiti alge. Crveni morski jež, koji se nalazi na obali Tihog okeana Severne Amerike, može smanjiti količinu algi, uključujući „Laminaria“, ako njime ne upravlja morska vidra. Vrste poput "Coelopa pilipes"hrane se i polažu jaja na "Laminaria" kada se isperu na plažama.
Životni ciklus
Laminaria ima haplo-diplofanski životni ciklus, u kojem se naizmenično kreće od makroskopske sporofitne strukture, koja se sastoji od steznika, zida i lopatica, do vlaknastog, mikroskopskog gametofita. Struktura sporofita laminarije može narasti do 7 m, što je veliko u usporedbi s drugim algama, ali ipak manje od džinovskih oblika kao što su Macrocystis i Nereocystis, koji mogu narasti do 40–50 m. S druge strane, struktura gametofita nije dugačka više od nekoliko milimetara. Nasuprot gametofitnoj fazi, koja se sastoji samo od jedne vrste tkiva, složeniju fazu sporofita čine različite vrste tkiva. Jedno od njih uključuje elemente nalik na sito koji translocira fotoasimilate. Ove su strukture vrlo su slične ćelijama mezofila koji se nalazi u listovima viših biljaka.
Natrij-jodid
Natrij-jodid je spoj natrija i joda. U obliku je bijele kristalne soli, a ima sumarnu formulu NaI. Koristi se za dokazivanje ionizirajućeg zračenja, za suzbijanje poremećaja nedostataka joda, te za proizvodnju jodidnih alkana koji se koriste u Finkelsteinovoj reakciji.
Osobine
Rastvorljivost
Upotreba
Natrij-jodid je najčešće korišten za tretman i prevenciju nedostatka joda u organizmu. Također se koristi u polimernoj lančanoj reakciji te (u rastvoru acetona) u Finkelsteinovoj reakciji, za konverziju alkilnih hlorida u alkilne jodide. Ovo se temelji na nerastvorljivosti natrij-hlorida (kuhinjske soli) u acetonu:
Kristali natrij-jodida u smjesi sa talijem, kada se nađu pod utjecajem ionizirajućeg zračenja, emituju fotone te se zbog tog koriste u detektorima zračenja, nuklearnoj medicini, geofizici, nuklearnoj fizici i sl. Pri ovoj upotrebi nije važno da li su kristali natrij-jodida pojedinačni ili kao polikristali.
NGC 2566
NGC 2566 (također poznat kao ESO 495-3, IRAS 08166-2520, MCG -4-20-8, PGC 23303 i UGCA 138) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 75 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Krma. Najveći prečnik je 2,90 (64 hiljade sg) a najmanji 1,7 uglovnih minuta (37 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 6. marta 1785. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Podreber
Slovenija:
.km
.km je najviši Internet domen za Komori. Za domenu je zadužena firma Comores Télécom.
Dobra Voda (Benkovac)
Dobra Voda je naseljeno mjesto u sastavu grada Benkovca, Zadarska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Benkovac.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Dobra Voda je imala 113 stanovnika.
Napomena: ''U 1991. nastalo izdvajanjem dijela naselja Radašinovci u kojemu su sadržani podaci za 1869., 1921. i 1931.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Dobra Voda je imalo 171 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
NGC 3997
NGC 3997 (također poznat kao IRAS 11552+2532, MCG 4-28-102, PGC 37629 i UGC 6942) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 219 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Lav. Najveći prečnik je 1,60 (102 hiljade sg) a najmanji 0,7 uglovnih minuta (45 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 19. februara 1827. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Dubrava (Kalinovik)
Dubrava je naseljeno mjesto u općini Kalinovik, Bosna i Hercegovina.