cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ronald Ross
Indija
Ross je 22. septembra 1881. godine brodom Jumma krenuo prema Indiji. Između 1881. i 1894. bio je na raznim položajima u Madrasu, Burmi, Balučistanu, Andamanskim ostrvima, Bangaloreu i Secunderabadu. 1883. godine postavljen je za vršioca dužnosti garnizonskog hirurga na Bangaloreu, tokom kojeg je uočio mogućnost kontrole komaraca ograničavajući im pristup vodi. Marta 1894. godine, za vrijeme dopusta, s porodicom je otišao u London. 10. aprila 1894. prvi put je upoznao Sir Patricka Mansona. Manson, koji mu je postao i mentor, upoznao ga je sa stvarnim problemima u istraživanju malarije. Manson je uvijek bio mišljenja da je Indija najbolje mjesto za proučavanje ovog problema. Ross se 20. marta 1895. brodom P&O Ballaarat vratio u Indiju a 24. aprila sigao je u Secunderabad. Čak i prije nego što je njegova prtljaga provjerenja u carinarnici, otišao je direktno u Bombajsku civilnu bolnicu, tražeći malarične pacijente i počeo snimati filmove krvi.
Otkriće vektora malarije koji uzrokuje malariju kod ljudi
Prvi važan korak u procesu otkrića uzročnika malarije Ross je napravio maja 1895. godine kada je posmatrao ranu fazu malarijskog parazita unutar želuca komaraca. Međutim, njegovo oduševljenje je prekinuto kad je raspoređen u Bangalore kako bi istražio izbijanje kolere jer u Bangaloreu nije imao redovnih slučajeva malarije. Zbog situacije u kojoj se našao povjerio se Mansonu rekavši: Izbačen sam iz posla i sada nemam 'posla'. Ali u aprilu je imao priliku posjetiti Sigur Ghat u blizini brdske stanice Ooty, gdje je na zidu primijetio komarca u neobičnom položaju i zbog toga ga je nazvao mrljastokrilni komarac, ne znajući vrstu komarca. U maju 1896. dobio je kratko odsustvo koje je iskoristio da posjeti endemičnu malariju oko Ootyja. Uprkos svakodnevnoj kininskoj profilaksi, tri dana nakon dolaska obolio je od teškog oblika malarije. U junu je prebačen u Secunderabad. Nakon dvije godine neuspjeha u istraživanju, u julu 1897. uspio je uzgojiti 20 odraslih smeđih komaraca iz prikupljenih ličinki. Uspješno je zarazio komarce od pacijenta Huseina Khana po cijeni od 8 ana (jedna ana po komarcu hranjenom krvlju). Nakon hranjenja krvlju, izvršio je secirao komaraca a 20. augusta potvrdio je prisustvo malarijskog parazita unutar crijeva komaraca, kojeg je prvobitno identifikovao kao mrljastokrilni komarac (za koju se ispostavilo da je vrsta iz roda Anopheles). Sutradan, 21. augusta, potvrdio je rast parazita u komarcu. Ovo otkriće objavljeno je 27. augusta 1897. godine u časopisu Indian Medical Gazette, a zatim i u izdanju British Medical Journalu iz decembra 1897.
Otkriće prenosa malarije kod ptica
U septembru 1897. Ross je prebačen u Bombaj, odakle je zatim prešao u Kherwaru, područje bez malarije u Rajputani (današnja indijska država Radžastan). Frustriran nedostatkom posla, zaprijetio je da će dati ostavku u službi jer je smatrao da je to smrtni udarac za njegovu karijeru. Tek na zalaganje Patricka Mansona, vlada je uredila njegovo daljnje služenje u Kalkuti, na posebnoj dužnosti. 17. februara 1898. stigao je u Kalkutu (danas Kolkata), da radi u Općoj bolnici. Odmah je izvršio istraživanje malarije i visceralne lajšmanije (poznate i kao kala azar), a što mu je i bio zadatak. Za potrebe istraživanja koristio je laboratoriju general-pukovnika Cunninghama. Nije imao uspjeha kod malaričnih bolesnika jer su im uvijek, odmah po otkriću zaraze davali lijekove. Izgradio je bungalov sa laboratorijem u selu Mahanad, gdje bi povremeno boravio sakupljajući komarce u selu i oko njega. Zaposlio je Muhammeda Buxa, Purboona (koji ga je napustio nakon prvog dana isplate) i Kishorija Mohana Bandyopadhyaya kao laboratorijske pomoćnike. Kako Kalkuta nije bila mjesto s prisustvom malarije, Manson ga je nagovorio da koristi ptice, kao što su to koristili i drugi naučnici poput Vasilija Danilovskog u Rusiji i Williama Georgea MacCalluma u Americi. Ross je pristao na to, ali se žalio da nije morao doći u Indiju da bi proučavao ptičju malariju. Do marta su se već nadzirali rezultati na parazitima ptica, vrlo usko povezanim s ljudskim malarijskim parazitima. Koristeći prikladniji model ptica (zaraženi vrapci), do jula 1898. godine utvrdio je važnost komaraca culex kao posrednih domaćina ptičje malarije.
U septembru 1898. otišao je u južni Assam u (sjeveroistočna Indija) kako bi proučio epidemiju visceralne lajšmanije. Na posao ga je pozvao dr. Graham Col Ville Ramsay, drugi medicinski službenik Labačke bolnice za čajno imanje Labac. (Njegov mikroskop i medicinski alati i dalje su sačuvani, a njegove skice komaraca i dalje su izložene u bolnici.) Međutim, potpuno je propao jer je vjerovao da parazit kala-azar (Leishmania donovani, naučno ime koje mu je kasnije dao 1903. godine) prenio komarac Anopheles rossi iako je danas poznato da kala azar prenose pješčane muhe.
Engleska
Bio je jedan od onih koji su podržali Sir Williama Oslera u osnivanju Društva za historiju medicine 1912. godine, a 1913. bio je potpredsjednik Odjela za historiju medicine.
Institut Ross i bolnica za tropske bolesti
Institut Ross i bolnica za tropske bolesti osnovani su 1926. godine u Bath Houseu. Bolnicu je otvorio tadašnji princ od Walesa, budući kralj Edward VIII. Ross je obavljao funkciju glavnog direktora do svoje smrti. Institut je kasnije inkorporiran u Londonsku školu za higijenu i tropsku medicinu u ulici Keppel. Bath House je kasnije srušen, a na imanju su sagrađene vile i ljetnikovci. U znak sjećanja na dio svoje historije i vlasnika, blok je nazvan Ross Court.
Nobelova nagrada
Ronald Ross dobio je Nobelovu nagradu za otkriće životnog ciklusa malarijskog parazita kod ptica. Svoj koncept prijenosa malarije nije dokazao na ljudima, već na pticama. Ross je prvi pokazao da se malarijski parazit prenosio ubodom zaraženih komaraca, u njegovom slučaju ptičjim plazmodijumskim reliktom. 1897. godine, italijanski ljekar i zoolog Giovanni Battista Grassi, zajedno sa svojim kolegama, ustanovio je razvojne faze parazita malarije kod anofelinskih komaraca a sljedeće godine opisali su kompletne životne cikluse P. falciparum, P. vivax i P. malariae. Kada se razmatrala Nobelova nagrada za fiziologiju ili medicinu 1902. godine, Nobelov odbor je prvobitno namjeravao podijeliti nagradu između Rossa i Grassija, međutim Ross je optužio Grassija za namjernu prijevaru. Na kraju, nagrada je pripala Rossu, uglavnom zahvaljujući utjecajima Roberta Kocha, imenovanog neutralnog arbitra u komitetu kako je navedeno: "Koch se u potpunosti svojim autoritetom založio za Rossa insistirajući na činjenici da Grassi nije zaslužio čast da bude laureat Nobelove nagrade.''
IC 4005
IC 4005 je dvostruka zvijezda i nalazi se u sazviježđu Berenikina kosa. Prvo otkriće je napravio Charles Joseph Etienne Wolf 27. januara 1904. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Očajnica
Očajnica (lat.Marrubium vulgare) je višegodišnja zeljasta biljka iz porodice usnatica.
Drugi nazivi: Marulja, bijeli tatrljan, gorčika, smrduša. U nekim krajevima očajnicu takodje zovu "macina trava". Ime macina trava nose i sljedeće biljke koje se razlikuju od očajnice i imaju drugačije karakteristike: Nepeta cataria, Valeriana officinalis, Melissa officinalis.
mini|lijevo|Očajnica mini|lijevo|Mladi listovi očajnice mini|lijevo|Cvijet očajnice
Karakteristike
Očajnica raste do visine od 60 centimetara. Listovi imaju sitne dlačice i dok ne procvijeta liči na matičnjak od kojeg se značajno razlikuje po mirisu. Cvjetovi se pojavljuju na kratkim peteljkama na vrhu stabljike i ograncima. Biljke ima prijatan miris koji postaje vrlo blag sušenjem biljke. Očajnica cvjeta od juna do septembra. Ukus je aromatičan, oštar i gorkasto slan. Uspijeva na livadama, pašnjacima, uz seoske puteve i na bunjištima. Biljka nije osjetljiva na mrazeve i uspijeva u hladnijoj klimi. Cvjetovi su hemafrodični, to jest sadrže i tučak i prašnike (muške i ženske organe potrebne za razmnožavanje).
Zgornja Kapla
mini|280px|Zgornja Kapla, rimokatolička crkva "Sv. Katarina Aleksandrijska" Zgornja Kapla je naseljeno mjesto u sastavu općine Podvelka, regija Koruška, Slovenija.
Očajnica
Hemijski sastav
Osnovni hemijski sastojci biljke su marubin, oko 7% tanina, male količine eteričnog ulja, smole, sluz i vosak. Sadrži holina, saponina, kalij, nitrata, galne kiseline, neke još nedovoljno istražene gorke tvari, pektina i željeza.
Upotreba
Eterično ulje se koristi kao dodatni ukus kod alkoholnih likera. Postoje informacije da sa biljka koristi za eliminacij štetnih gusjenica koje napadaju drveće. Izvor ovoga podatka ne navodi informacije na koji način se očajnica koristi protiv gusjenica ali se predpostavlja da se koristi jaki ekstrakt ili eterično ulje. Sama biljka odbija muhe.
Zgornja Kapla
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Radlje ob Dravi.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Zgornja Kapla je imala 169 stanovnika.
Očajnica
Upotreba u medicini
Očajnica se koristi kao: tonikum, depurativ, a posebno je dobro sredstvo za liječenje oboljenja pluća. Pomaže i sa tuberkulozom (suhi katari, hripavac, bronhitis, hronični, grčeviti kašalj, staračko i pušačko kašljucanje). Djeluje kao anitseptik i diuretik. Indikacije biljke: Insuficijencija jetre i žuči, žutica, anemija, bronhitis, astma, tuberkoloza, ekstrasistolna aritmija, oligurija, reumatizam, artritizam. Očajnica je zvanicno ljekovita biljka prema britanskoj i njemačkoj farmakopeji.
Primjena u narodnoj medicini
Očajnica se mnogo više koristi u narodnoj medicini negu u savremnoj iz koje je gotovo potpuno istisnuta drugim prirodnim ili sintetičkim sredstvima. Narodni ljekar, Sadik Sadiković je preporučuje između ostalog, i kod bolova u jetri, kod žutice i vodene bolesti.
Gornji Višnjik
Gornji Višnjik je naseljeno mjesto u gradu Derventi, Bosna i Hercegovina.
Bradve
Bradve su naseljeno mjesto u gradu Visokom, Bosna i Hercegovina.
Razbor pri Čemšeniku
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Zagorje ob Savi.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Razbor pri Čemšeniku je imao 58 stanovnika.
Azra (grupa)
Azra je bio sastav novog vala koji je bio vrlo popularan za vrijeme 1980-ih godina na području bivše Jugoslavije. Frontmen Azre bio je Branimir "Johnny" Štulić, basist je bio Mišo Hrnjak, a bubnjar Boris Leiner. U djelu YU 100: najbolji albumi jugoslavenske rock i pop glazbe uvršteno je čak 5 Azrinih albuma, od kojih su 3 među prvih deset.
Historija
Muzički kritičari danas često znaju Azru imenovati kao "obaveznu muzičku lektiru".
Počeci Azre (1977.)
Branimir Johnny Štulić, lider grupe, rođen je u Skoplju, u Makedoniji, 1953. godine. U djetinjstvu je često mijenjao prebivalište zbog prirode očevog posla. Otac mu je bio oficir, te najvažnije godine odrastanja i afirmacije provodi u Zagrebu, gdje je upisao Filozofski fakultet, ali "samo da bi zadovoljio starce". Već se tada gotovo fanatično odlučuje baviti muzikom. Na njega su najviše uticali Beatlesi, ali prvenstveno radi ideje sastava. Isto tako bio je lud za sevdahom što se očitovalo u prvoj fazi njegovog muzičkog rada kada je osnovao Balkan Sevdah Band. Svirali su gotovo sve vlastite pjesme, narodnjaka, pa do The Beatles. Pod uticajem novog talasa (new wave), vremenom se bend sve više okreće rocku i kroz njega prolazi mnogo različitih muzičara. Nakon što su postali poznatiji Rock and roll sastav, mijenjaju ime u Azra (djevica), po istoimenoj poemi Heinricha Heinea, 1977. godine. 1977/78. grupa nastupa u postavi Štulić - Stublić - Pelajić - Novoselić - Juričić, ali se ubrzo ostatak grupe odvaja od Štulića i formira novi sastav - Film. Nakon toga Štulić postaje član Parnog valjka, ali ni ta saradnja nije dugo potrajala. Vrativši se Azri, Štulić kao bubnjara uzima Borisa Leinera tada člana Haustora, ali ne uspijevajući naći adekvatnog basistu, za prvi intervju, da bi izgledali kao trio - slikali su se s psom.
Prva postava (1979.-1982.)
Prvi singl snimaju 1979. godine s Huseinom Hasanefendićem - Husom (Parni valjak) kao producentom, koji je ujedno svirao gitaru. Još su im pomogli i Zlatko Miksić - Fuma (Parni valjak), Mladen Juričić (Film) i Relja. Na tom singlu su izašle pjesme Balkan i A šta da radim koje su potakle i prve pozitivne kritike. Ubrzo nakon toga im se pridružio i basista Mišo Hrnjak. Na ljeto iste godine grupa svira po trgovima, na moru kaleći se u direktnim kontaktima sa slučajnom ili namjernom publikom.
Debi album Azra snimaju 1980. godine pod producentskom palicom veterana Drage Mlinarca. Taj album se smatra jednim od najjačih debija u jugoslavenskoj rock-muzici, te im osigurava vodeće mjesto na jugoslavenskoj rock-sceni. Štulićevi tekstovi su usmjereni na mogućnost komunikacije i njenu nužnost (Uradi nešto, Vrijeme odluke), odnosno ljubavne tematike (Gracija, Tople usne žene), ali sa posebnim, sebi svojstvenim izrazom.
1981. godine kao uvod za novi album Azra objavljuje singl Lijepe žene prolaze kroz grad, kojeg također producira Hus i svira gitaru u maniri britanske blues-scene. Nedugo zatim izdaju novi dupli album Sunčana strana ulice, sa raznovrsnijim temama. Prvi put Johnny ubacuje i komentare političke prirode (Užas je moja furka, Kurvini sinovi). U ljubavnim pjesmama (Između nas, Ne reci mi dvaput, Gospodar samoće, Sunčana strana ulice) uvodi i puhačke instrumente u izvedbi Sedak-Benčića, Vlahovića, Santre i Juričića. Na albumu su značajne i pjesme u kojima Johnny obrađuje svoju urbanu paranoju (Odlazak u noć, Kad Miki kaže da se boji), te one u kojima obrađuje problem individualne zapostavljenosti (Pametni i knjiški ljudi, Pit - i to je Amerika). Producent albuma je Branimir Štulić što će kasnije, uostalom, i redovno biti.
Iste godine grupa održava sedam koncerata za trostruki živi album Ravno do dna. Osim starih pjesama tu je i mnoštvo novih ostvarenja (Ravno do dna, Nedeljni komentar, Ostavi me nasamo, Sjaj u kosi, Plavo - smeđe). Ovaj album je snimka čitavoga koncerta u Kulušiću u Zagrebu 1981., a po neposrednosti i energiji muzike pruža pravu sliku Azre tog razdoblja.
1982. godine izdaje se i drugi dupli album Filigranski pločnici te treći singl, u kojima Štulić od izravne energične emotivnosti prelazi prema prikazu unutrašnjeg emotivnog stanja, ali s određenom distancom. Album sadrži političke (Tko to tamo pjeva, 68., Pavel, Gorki okus), ljubavne (Kao ti i ja, Volim te kad pričaš), te pjesme u kojima se Štulić okomljuje na standardne društvene norme (Put za Katmandu, Strah od smrti, Život običnog tempa). Na albumu veliki značaj imaju puhački instrumenti u izvedbi Miroslava Sedaka-Benčića.
Od Fazana do Zadovoljštine (1983.-1988.)
Godine 1983. grupu napušta Mišo Hrnjak te sljedeće dvije godine Štulić i Leiner sami snimaju albume u Njemačkoj. To su Kad fazani lete i Krivo srastanje u kojima Johnny ulazi u dubine ljudskih misli i pobuda (Kao i jučer, Duboko u tebi, Flash), ili se buni protiv prevladavajućeg načina mišljenja (3N, Mon ami, No comment, Kad fazani lete), ili donosi zvuk teških, punih rock-gitara (Anđeli, Štićenik, Nemir i strast). Na albumu se prvi put pojavljuje i obrada jedne narodne pjesme - Klinček stoji pod oblokom.
Zatim odlazi u Holandiju gdje pravi nove pjesme te stare prevodi na engleski jezik, s ciljem izdavanja u Holandiji.
To mu ne polazi za rukom, te izdaje domaći album pod nazivom It aint like in the movies at all.
1988. izdaje četverostruki živi mega-album Zadovoljština, s luksuznom opremom i istom postavom. Ovaj album je snimak gotovo čitavog koncerta održanog u Domu sportova u Zagrebu, oktobra 1987. Sadrži mnoštvo starih stvari te mnoštvo obrada stranih autora.
Gradac (Derventa)
Gradac je naseljeno mjesto u gradu Derventi, Bosna i Hercegovina.
Azra (grupa)
Solo radovi i kraj Azre (1989.)
Nakon toga Štulić snima solističke albume: Balkanska rapsodija (Teško ovo život), Balegari ne vjeruju sreći (Voljela me nije nijedna, Men se dušo od tebe ne rastaje, Usne vrele višnje - obrada Lilly Of The West iz repertoara apsolutne legende i veterana, genijalnog Boba Dylana u kojima miješa makedonski folklor, engleski jezik i domaću pop-historiju.
Godine 1990. grupa nakon koncerta na Hvaru i formalno prestaje postojati.
Brezovik (Visoko)
Brezovik je naseljeno mjesto u gradu Visokom, Bosna i Hercegovina.
Azra (grupa)
Solo radovi i kraj Azre (1989.)
Devedesetih godina Štulić izdaje dva albuma Sevdah za Paulu Horvat i Anali, koji su kvalitetno daleko ispod njegovog ranijeg opusa. Međutim, Štulićeva glavna preokupacija jest prijevod Homerove Ilijade koji je i dovršio 1995. godine pod nazivom Božanska Ilijada. 1997. godine Štulić izdaje album Blase kojim se, prema kritici, vraća standardima ranijeg rada.
Štulićeve pjesme su objavljene u knjigama Filigranski pločnici i Big bang, njegovi lirski pokušaji Anonymus Epigramus, kao dodatak Zadovoljštini, a koncerti na video-kasetama Zadovoljština i Klinček stoji pod oblokom.
Branimir Johnny Štulić jedna je od najkontraverznijh ličnosti u ex-yu rocku uopće. Njegove pjesme još od početka su imale dvojaki učinak na publiku. Jedni su ismijavali njegovo umijeće sviranja gitare, način pjevanja, nerazumljive tekstove dalekih metafora koji su "intelektualno buncanje i isprazno politiziranje po svaku cijenu." Drugi su bili "poraženi neposrednošću muzike, energije i poetike, čovjeka koji je uhvaćene djeliće gradskog očaja ponovo povezivao u stvaran svijet svojih pjesama dajući ga u širokom registru tonova, od straha i bijesa do delikatne ljubavi." thumb|200px|Boris Leiner, nekadašnji bubnjar "Azre" (2016.)
IC 4006
IC 4006 je zvijezda i nalazi se u sazviježđu Lovački psi. Prvo otkriće je napravio Charles Joseph Etienne Wolf 21. marta 1903. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Plaški
mini|280px|Plaški, srpska pravoslavna crkva "Vavedenje Presvete Bogorodice" Plaški je naseljeno mjesto i općina u Hrvatskoj, u Karlovačkoj županiji.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Ogulin.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, općina Plaški je imala 2.090 stanovnika, od čega u samom Plaškom 1.281.
Općina Plaški
Napomena: ''Nastala iz stare općine Ogulin. Od 1857. do 1880. te u 1948. sadrži dio podataka općine Rakovica.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Plaški je imalo 2.271 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Janja Gora
Janja Gora je naseljeno mjesto u sastavu općine Plaški, Karlovačka županija, Republika Hrvatska.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Janja Gora je imala 112 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Janja Gora je imalo 469 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Gradina (Derventa)
Gradina je naseljeno mjesto u gradu Derventi, Bosna i Hercegovina.
Razpotje (Zagorje ob Savi)
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazilo se u sastavu stare općine Zagorje ob Savi.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Razpotje je imalo 26 stanovnika.
Napomena: ''U 1990. smanjeno za dio naselja koji je priključen naselju Podlipovica.''
Patuljasta ćelija
Patuljasta ćelija je jedan tip ganglijske ćelije (RGC). Patuljaste ćelije potiču iz ganglijskog ćelijskog sloja na mrežnjači i projicirauju se na parvoćelijski sloj iz lateralne genikulnog jezgra (LGN). Aksoni patuljastih ćelija putuju kroz optički nrv i optički trakt, na kraju sinaptirajući sa parvoćelijskim ćelijama u LGN-u. Poznate kao patuljaste ganglijske mrežnjačne ćelije, zbog male veličine njihovih dendritskih stabala i ćelijskih tijela. Oko 80% RGC-a su patuljaste ćelije. Primaju ulazne impulse od relativno malo štapića i čepića. U mnogim slučajevima su povezane s patuljastim bipolarnim ćelijama, koji su povezae sa po jednim čepićem.
Ovi neuroni imaju otprilike kružno receptivno polje sa antagonističkim centrom i okruženjem; ovo svojstvo je poznato kao prostorna suprotnost i ti se neuroni obično dijele na cenre za paljenje (ON) ili gašenje (OFF), ovisno o tome da li ih pobuđuju ili inhibiraju fotoni koji padaju u središte njihovih receptivnih polja. Većina ovih ćelija su hromatski oponenti, što znači da dugotrajna i srednjetalasna vidljiva svjetlost (koja se obično aproksimira crvenoj i zelenoj) djeluju suprotno na centar i okruženje. Međutim, nisu sve patuljaste ćelije hromatski oponenti.
Imaju polaganu brzinu vođenja i vrlo snažno reagiraju na visoke vremenske frekvencije (tj. brze i niske prostorne frekvencije).
Buci (Visoko)
Buci su naseljeno mjesto u gradu Visokom, Bosna i Hercegovina.
Bočadir
Bočadir je naseljeno mjesto u sastavu općine Konjščina, Krapinsko-zagorska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Zlatar–Bistrica.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Bočadir je imao 159 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Bočadir je imalo 161 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Zgornja Vižinga
Zgornja Vižinga je naseljeno mjesto u sastavu općine Radlje ob Dravi, regija Koruška, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Radlje ob Dravi.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Zgornja Vižinga je imala 249 stanovnika.
Daruvar (čvor)
Hrvatska:
Slobodni pješak
U šahu, slobodni pješak (kolokvijalno slobodnjak) jeste pješak ispred kojeg nema protivničkih pješaka koji bi ga spriječili da dođe do 8. reda, tj. nema pješaka ispred njega na istoj ili susjednoj liniji. Slobodni pješaci mogu biti prednost budući da samo protivničke figure mogu spriječiti njihovu promociju.
Bočaki
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare općine Zlatar–Bistrica.
Slobodni pješak
Branjeni slobodni pješak
Slobodni pješak kojeg brani drugi pješak (ili pješaci) zove se branjeni slobodni pješak. U prvom dijagramu pješaci na linijama b i e jesu branjeni slobodnjaci. Dva ili više slobodnih pješaka na susjednim linijama nazivaju se povezanim slobodnjacima (vidi članak Povezani pješaci) i veoma su jaki. U dijagramu na vrhu b- i c-pješak jesu povezani slobodnjaci. Par povezanih slobodnih pješaka ponekad se naziva parnim valjkom. Za igrača koji ima povezane slobodnjake često je strateški povoljno da ih drži na istom redu i gura ih u tandemu jer to dodatno otežava njihovo blokiranje.
Bočaki
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Bočaki su imali 198 stanovnika.
Slobodni pješak
Branjeni slobodni pješak
Ponekad se može žrtvovati lahka figura ili više njih kako bi se pješaku očistio put do promocije. U primjeru desno, kako bi razbio blokadu svog pješaka na e6 od strane crne dame, bijeli je nastavio: '''30. La3! Dxa3 31. Sh5+! gxh5 32. Dg5+ Kf8 33. Dxf6+''', što garantira promociju e-pješaka. Vrijednost slobodnjaka više je nego vrijedna žrtvovanja i lovca i skakača jer se žrtvom lovca crna dama odvlači ispred pješaka. Samo ona i skakač mogu ga blokirati i kad njih ne bude, bijeli e-pješak ima slobodan put do promocije pošto ga crni pješaci ne mogu zaustaviti. Da je na 7. redu bio crni pješak, onda bi se napredovanje bijelog pješaka moglo zaustaviti.
Bočaki
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Bočaki je imalo 172 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Slobodni pješak
Vanjski slobodni pješak
To je pješak koji se nalazi na lijevom ili desnom rubu table ili blizu njega i koji je od ostalih pješaka odvojen s nekoliko linija. Takav pješak obično predstavlja jaku prednost za onoga ko ga ima pošto protivnički kralj ne može pokriti obje strane table.
Angola na Svjetskom prvenstvu u atletici 2017.
Angolu je na Svjetskom prvenstvu u atletici 2017. u Londonu od 4. do 13. augusta 2017. predstavljala jedna atletičarka.
Slobodni pješak
Vanjski slobodni pješak
U poziciji prikazanoj desno iz 5. partije meča kandidata 1971. između Bobbyja Fischera i Benta Larsena vanjski slobodni pješak na a-liniji donosi bijelom odlučujuću prednost, čak iako je materijal jednak. Pješak će prisiliti crnog kralja da ode na drugi kraj table kako bi spriječio njegovu promociju ostavljajući bijelom kralju slobodan put da uzme preostale crne pješake i dobije partiju. Bijeli dobija ovako:
Vanjski slobodni pješak također je snažan i u završnici s lahkim figurama. Nije toliko jak u topovskoj završnici ako protivnički top može doći iza njega (vidi dijagram), kao u Tarraschevom pravilu (Müller i Pajeken 2008: 40–41; Levenfiš i Smislov 1971: 157).
Slobodni pješaci u završnici
Pošto slobodnjaci ispred sebe nemaju protivničke pješake koji bi ih zaustavili, prijetnja njihove promocije često prisiljava protivnika da koristi neku figuru za njihovo blokiranje ili uzimanje, trošeći pritom vrijeme i imobilizirajući materijal ili ga čak gubeći (npr, kad se figura koja brani figuru koja blokira pješaka mora pomjeriti). I zaista, vrijednost jednog ili više slobodnjaka koji su blizu 8. reda često je jednaka vrijednosti figure ili čak veća od nje. Četiri primjera za to prikazana su na dijagramu desno. U gornjem lijevom kvadrantu table povezani bijeli slobodnjaci na 6. redu jači su od crnog topa. Čak i ako je crni na potezu, on ne može spriječiti promociju jednog od njih. Slično tome, u gornjem desnom kvadrantu crni lovac ne može zaustaviti oba bijela pješaka. Bijeli promovira pješaka nakon '''1. f7 (1. h7 također dobija) Lxf7 2. h7, nakon čega slijedi 3. h8=D'''. U donjem lijevom kvadrantu bijela dama ne može spriječiti promociju crnog pješaka, a da crni kralj pritom ne ostane u patu. Donji desni kvadrant pokazuje koliko je skakaču nezgodno da se bavi slobodnim pješakom, naročito ako se radi o krajnjem pješaku. Bijeli skakač zapravo je i više nego beskoristan u pokušavanju da se zaustavi crni pješak. On to ne može učiniti sam, a ako se bijeli kralj (koji bi mogao stići pješaka da skakača nema tu) približi potezom '''1. Kf2 (nadajući se da će uslijediti 1...hxg2? 2. Kxg2), crni igra 1... h2!' i 2... h1=D''.
Upečatljiv (iako vrlo neobičan) primjer snage slobodnih pješaka prikazan je na dijagramu lijevo, u završetku studije čiji je autor Leopold Mitrofanov. Crni, koji ima damu, lovca i skakača, bespomoćan je protiv dvaju bijelih slobodnjaka koji prijete i 10. b7# i 10.c8=D+ Lb8 11. b7#.
Fazlići
U naselju se nalazi nekropola stećaka.
Spisak optuženih pred Međunarodnim krivičnim sudom za bivšu Jugoslaviju
mini|desno|200px|[[Radovan Karadžić, bivši predsjednik Republike Srpske, optužen i osuđen na kaznu doživotnog zatvora.]] mini|desno|200px|[[Ratko Mladić, general vojske Republike Srpske, optužen i osuđen na kaznu doživotnog zatvora.]] Spisak presuda Međunarodnog krivičnog suda za bivšu Jugoslaviju jeste spisak svih presuda Međunarodnog krivičnog suda za bivšu Jugoslaviju u periodu od prve presude 29. novembra 1996. do posljednje donesene presude 29. novembra 2017. godine. Međunarodni krivični sud za bivšu Jugoslaviju osnovan je Rezolucijom 827 Vijeća sigurnosti Ujedinjenih nacija 25. maja 1993. a prestao je sa radom 31. decembra 2017. godine. Sud je djelovao kao "ad hoc tijelo" i imao sjedište u Den Haagu. Najteža moguća kazna koju je mogao izreći MKSJ jeste doživotni zatvor.
Rezime
Međunarodni krivični sud za bivšu Jugoslaviju od prve presude 29. novembra 1996. do posljednje 20. marta 2019. izrekao je u sedam slučajeva najtežu moguću kaznu, kaznu doživotnog zatvora: Ljubiša Beara, Milan Lukić, Ratko Mladić, Stanislav Galić, Vujadin Popović, Zdravko Tolimir i Radovan Karadžić.
Bulčići
Bulčići su naseljeno mjesto u gradu Visokom, Bosna i Hercegovina.
Rodež
Rodež je naseljeno mjesto u sastavu općine Zagorje ob Savi, regija Zasavska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Zagorje ob Savi.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Rodež je imao 45 stanovnika.
Napomena: ''U 1952. povećano za naselje Klenovik koje je ukinuto. U 1999. smanjeno za dio naselja koji je priključen naselju Šklendrovec.''
Autohtone bosanskohercegovačke pasmine domaćih životinja
Bosanskohercegovačke autohtone pasmine domaćih životinja su nastale tradicijskom dugotrajnom selekciom poželjnih linija u specifičnim uvjetima. Ekonomski značajne vrste su selektirane u cilju balansiranja korisnih svojstava, otpornosti na ekstremne klimatske uvjete i oskudnih izvora ishrane. Ukrasne pasmine su odabirane prema estetskim ciljevima pasioniranih uzgajivača ptica, primarno golubova.
Jezero I dio
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazilo se u sastavu stare općine Ogulin.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Jezero I dio je imalo 77 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Jezero I dio je imalo 322 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Rove (Zagorje ob Savi)
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu stare općine Zagorje ob Savi.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Rove su imale 187 stanovnika.
Gluha Bukovica (Travnik)
Gluha Bukovica je naseljeno mjesto u općini Travnik, Bosna i Hercegovina. Ovo podvlašićko selo se nalazi na obalama rijeke Bila, koja je lijeva pritoka Lašve, na nadmorskoj visini od 1.096 m.
Atletski tim izbjeglica na Svjetskom prvenstvu u atletici 2017.
Atletski tim izbjeglica je na Svjetskom prvenstvu u atletici 2017. u Londonu od 4. do 13. augusta 2017. predstavljalo pet sportista: tri atletičara i dvije atletičarke koji su se takmičili u pet disciplina.
Buzići
Buzići su naseljeno mjesto u gradu Visokom, Bosna i Hercegovina.
Paloviče
Paloviče su naseljeno mjesto u sastavu općine Tržič, regija Gorenjska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu stare općine Tržič.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Paloviče su imale 67 stanovnika.
IC 4008
IC 4008 je dvostruka zvijezda i nalazi se u sazviježđu Berenikina kosa. Prvo otkriće je napravio Charles Joseph Etienne Wolf 27. januara 1904. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Alba (okrug)
Alba je jedan od 41 okruga Rumunije. Nalazi se u centralnom dijelu države, unutar historijske regije Transilvanije. Prostire se na površini od 6.242 km2 što ga čini 16. najvećim okrugom a prema podacima od 31.10.2011. godine u njemu je živjelo 327.224 stanovnika i 29. je okrug po broju stanovnika. Glavni i najveći grad je Alba Iulia koji ima 63.536 stanovnika.
Geografija
Graniči sa rumunskim okruzima: Sibiu i Mureș na istoku, Bihor i Arad na zapadu, Cluj na sjeveru i okrugom Hunedoara na jugozapadu.
Veće rijeke koje protiču okrugom su: Moriš i njegove pritoke Târnava, Sebeș i Arieș.
Demografija
Pregled broja stanovništva Okruga kroz historiju dat je u sljedećoj tabeli.
Kunić (čvor)
Hrvatska:
Brlekovo
Brlekovo je naseljeno mjesto u sastavu općine Konjščina, Krapinsko-zagorska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazilo se u sastavu stare općine Zlatar–Bistrica.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Brlekovo je imalo 56 stanovnika.
Rovišče
Rovišče su naseljeno mjesto u sastavu općine Zagorje ob Savi, regija Zasavska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu stare općine Zagorje ob Savi.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Rovišče su imale 42 stanovnika.
Napomena: ''U 1953. povećano za naselje Sveta Gora koje je ukinuto.''
Brlekovo
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Brlekovo je imalo 82 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Devi
Devī (sanskrt: देवी) je sanskrtska riječ koja znači "božica" te se koristi u hinduizmu kao oznaka ženskih božanstava. Muški oblik riječi je deva. Obje riječi označavaju nešto "nebesko/božansko". Riječ devi je povezana s grčkom riječju thea i latinskom dea.
Opsada Mostara
Opsada Mostara vođena je tokom rata u Bosni prvo 1992. godine, a zatim kasnije od 1993. do 1994. godine. U početku je trajala između aprila 1992. i juna 1992. godine, a uključivala je Hrvatsko vijeće odbrane (HVO) i Armiju Republike Bosne i Hercegovine. (ARBiH) protiv Jugoslovenske narodne armije (JNA) kojom su dominirali Srbi nakon što je Bosna i Hercegovina proglasila nezavisnost od Jugoslavije. Ta faza je okončana u junu 1992. nakon uspjeha operacije Čagalj koju su pokrenule Hrvatska vojska (HV) i HVO. Usljed prve opsade oko 90.000 stanovnika Mostara je pobjeglo, a brojni vjerski objekti, kulturne ustanove i mostovi su oštećeni ili uništeni.
Kako je širi sukob sazrijevao i politički krajolik se mijenjao, bosanski Hrvati i Bošnjaci su počeli da se bore jedni protiv drugih, što je kulminiralo Hrvatsko-bošnjačkim ratom. U periodu od juna 1993. do aprila 1994. godine HVO je opsjedao istočni Mostar koncentrisan na Bošnjake, što je rezultiralo smrću brojnih civila, prekidom humanitarne pomoći, oštećenjem ili uništenjem deset džamija, te dizanjem u zrak historijskog Starog mosta. Neprijateljstva su okončana potpisivanjem Vašingtonskog sporazuma u martu 1994. i uspostavom Hrvatsko-bošnjačke federacije.
Pozadina
1990. i 1991. godine Srbi u Hrvatskoj i Bosni i Hercegovini su proglasili niz "srpskih autonomnih oblasti". Srbi su koristili dobro opremljenu Jugoslovensku narodnu armiju (JNA) u odbrani ovih teritorija. Već u septembru ili oktobru 1990. JNA je počela da naoružava bosanske Srbe i organizuje ih u milicije. Do marta 1991, JNA je podijelila oko 51.900 komada vatrenog oružja srpskim paravojnim jedinicama i 23.298 komada vatrenog oružja Srpskoj demokratskoj stranci (SDS). Hrvatska vlada počela je naoružavati Hrvate u Hercegovini 1991. i početkom 1992. godine, očekujući da će Srbi proširiti rat na Bosnu i Hercegovinu. To je također pomoglo naoružavanju bošnjačke zajednice. Od jula 1991. do januara 1992. JNA i srpske paravojne snage koristile su teritoriju BiH za napade na Hrvatsku. Tokom rata u Hrvatskoj, predsjednik RBIH Alija Izetbegović dao je televizijsku proklamaciju neutralnosti, navodeći da "ovo nije naš rat", a sarajevska vlada ne preduzima odbrambene mjere protiv mogućeg napada bosanskih Srba i JNA.
Dana 25. marta 1991. godine, hrvatski predsjednik Franjo Tuđman sastao se u Karađorđevu s predsjednikom Srbije Slobodanom Miloševićem, navodno kako bi razgovarali o podjeli Bosne i Hercegovine. U novembru je osnovana autonomna Hrvatska zajednica Herceg-Bosna (HZ HB), koja je tvrdila da nema secesijski cilj i da će služiti kao "pravna osnova za lokalnu samoupravu". Obećali su da će poštovati Vladu RBIH pod uslovom da Republika Bosna i Hercegovina bude nezavisna od "bivše i svake vrste buduće Jugoslavije". Za njegovog predsjednika imenovan je Mate Boban. U decembru je Tuđman, u razgovoru sa liderima bosanskih Hrvata, rekao da "iz perspektive suvereniteta, Bosna i Hercegovina nema perspektive" i preporučio da hrvatska politika "podržava suverenitet [Bosne i Hercegovine] do trenutka kada Hrvatskoj više ne bude odgovaralo."
Nakon učešća JNA u Domovinskom ratu, mostarski Hrvati su jedinice JNA smatrali okupatorskom snagom. Percipirana je kao sila prijateljska prema Srbima i neprijateljska prema Hrvatima i Bošnjacima (bosanskim Muslimanima). Dana 4. februara 1992. lokalni hrvatski građani blokirali su puteve od Mostara do Čitluka i Širokog Brijega u znak protesta zbog ponašanja rezervista JNA na tom području. Srbi su 6. februara blokirali put od Mostara do Sarajeva. Dana 29. februara i 1. marta 1992. održan je referendum o nezavisnosti Bosne i Hercegovine. Bošnjaci i bosanski Hrvati snažno su podržavali nezavisnost, dok su bosanski Srbi uglavnom bojkotovali referendum. Većina birača glasala je za nezavisnost i 3. marta 1992. predsjednik Alija Izetbegović proglasio je nezavisnost od Jugoslavije, koju je Hrvatska odmah priznala.
FANCA
Komplementarna grupa A Fanconijeve anemje, znana i kao FAA, FACA i FANCA, jest protein koji je kod ljudi kodiran genom FANCA sa hromosoma 16. Pripada porodici gena komplementarne grupe Fanconijeve anemije (FANC) od kojih je 12 komplementacijskih grupa prepoznato i pretpostavlja se da djeluje kao popravak, nakon replikacije ili kontrolne tačke ćelijskog ciklusa. FANCA proteini su uključeni u popravku međulančanih unakrsnih veza DNK i u održavanju normalne hromosomske stabilnosti koja reguliše diferencijaciju hematopoetskih matičnih ćelija u zrele krvne ćelije.
Opsada Mostara
Uvod
U aprilu su počele borbe na više lokacija u Hercegovini. Druga vojna oblast JNA, kojom je komandovao general-pukovnik Milutin Kukanjac, rasporedila je elemente 5. banjalučkog korpusa i 9. kninskog korpusa u rejon Kupresa, zauzevši grad od Hrvatske vojske (HV) i HVO-a koji su zajednički branili to područje u Bici za Kupres 1992., 7. aprila i prijeteći Livnu i Tomislavgradu na jugozapadu. Četvrta vojna oblast JNA, kojom je komandovao general Pavle Strugar, angažovala je 13. Bilećki korpus i 2. Titogradski korpus za zauzimanje Stoca i većeg dijela istočne obale rijeke Neretve južno od Mostara. Široki Brijeg je 7. i 8. aprila bio na udaru jugoslovenskog ratnog vazduhoplovstva.
FANCA
Mutacije koje uključuju gen FANCA povezane su s mnogim somatskim i kongenitalnim defektima, prvenstveno uključujući fenotipske varijacije zvane Fanconijeva anemija, aplazijska anemija i oblike karcinoma kao što su karcinom skvamoznih ćelijaa i akutna mijeloidna leukemija.
Opsada Mostara
Opsada
Artiljerijski napadi JNA na predgrađe Mostara počeli su 6. aprila i grad je odatle periodično granatiran. Tokom sljedeće sedmice JNA je postepeno uspostavila kontrolu nad velikim dijelovima grada. Dana 9. aprila snage JNA odbile su napad hrvatskih snaga, sada u sastavu HVO-a, na vojni aerodrom u Mostaru. Snage Teritorijalne odbrane bosanskih Srba zauzele su 11. aprila dvije obližnje hidroelektrane na rijeci Neretvi. Dana 19. aprila 1992. godine, general Momčilo Perišić, komandant 13. Bilećkog korpusa u Mostaru, naredio je artiljerijskim jedinicama da napadnu naselja Cim, Ilići, Bijeli Brijeg i Donja Mahala. Snage JNA u Mostaru brojale su 17.000 vojnika.
FANCA
Funkcija
Grupa za komplemenata za Fanconijevu anemiju (FANC) uključuje FANCA, FANCB, FANCC, FANCD1 (takođe zvana BRCA2), FANCD2, FANCE, FANCF, FANCG i FANCL. Prethodno definirana grupa FANCH je ista kao i FANCA. Članovi grupe za komplementaciju Fanconijeve anemije ne dijele sličnost sekvenci; oni su povezani svojim sklapanjem u zajednički jedarni proteinski kompleks. Gen FANCA kodira protein za komplementacionu grupu A. Alternativna prerada rezultira višestrukim varijantama transkripta koje kodiraju različite izoforme.
Opsada Mostara
Opsada
U februaru 1992. godine, na prvom od mnogih sastanaka, Boban, Josip Manolić, Tuđmanov pomoćnik, a prethodno hrvatski premijer, i Radovan Karadžić, predsjednik samoproglašene Republike Srpske, sastali su se u Grazu u Austriji kako bi razgovarali o podjeli Bosne i Hercegovine i potrebnih transfera stanovništva. Karadžić i Boban su se 6. maja, bez bošnjačkih predstavnika, ponovo sastali u Grazu i sklopili sporazum o prekidu vatre i o teritorijalnoj podjeli Bosne i Hercegovine. Sporazum nije obuhvatio Mostar: bosanski Srbi su smatrali da istočni Mostar treba da bude u srpskoj administrativnoj jedinici, dok su bosanski Hrvati smatrali da cijeli Mostar treba da bude u hrvatskoj, na osnovu granica Banovine Hrvatske iz 1939. godine. Strane su se na kraju razišle i sljedećeg dana su snage JNA i bosanskih Srba, kasnije preimenovane u Vojsku Republike Srpske (VRS), izvršile napad na položaje koje su držali Hrvati na istočnoj obali rijeke. Osim uskog pojasa na istočnoj obali Neretve, Hrvati su držali Bijelo Polje na sjeveroistoku. JNA je držala položaje na brdima s kojih se pružao pogled na grad sa istoka, brdu Hum južno od grada, nekoliko predgrađa na jugu i dijelu područja na sjeveru.
Hrvatska vojska planirala je ofanzivu na JNA i VRS kodnog naziva Operacija Čagalj. Cilj operacije je bio rasteretiti Mostar i razbiti JNA oko opkoljenog Dubrovnika. Pripreme za operaciju obavio je general HV-a Janko Bobetko. Bobetko je preraspodijelio zapovjednu strukturu HVO-a. Snage HVO-a su krajem maja započele seriju napada na položaje JNA i VRS oko Mostara. Dana 23. maja HVO je zauzeo planinu Hum. Operacija Čagalj počela je 7. juna kada su se snage HV/HVO-a pomakle istočno i sjeverno od Čapljine prema Stocu i Mostaru. Kao podrška glavnom napadu, HVO je napao položaje VRS-a na zapadnoj obali Neretve i 11. juna zauzeo planinu Orlovac i sela Varda, Čule i Kruševo na jugozapadu i Jasenicu i Slipčiće na jugu. Do sljedećeg dana HVO je potisnuo sve preostale snage VRS-a istočno od rijeke Neretve. Srpske snage su 13. juna uništile dva mosta preko Neretve, a ostao je samo Stari most, koji je, međutim, bio oštećen.
FANCA
Gen i protein
FANCA se vezuje za jednolančanu (ssDNA) i dvolančanu (dsDNK) DNK; međutim, kada se testira u elektroforetskom pomaku mobilnosti, njegov afinitet za ssDNK je značajno veći nego za dsDNK. FANCA se također vezuje za RNK sa većim afinitetom od svog DNK dvojnika. FANCA zahtijeva određeni broj nukleotida za optimalno vezivanje, s tim da je minimum za FANCA prepoznavanje otprilike 30 i za DNK i za RNK. Yuan et al. (2012) otkrili su testiranjem afiniteta FANCA sa različitim DNK strukturama da 5'-preklop ili 5'-rep na DNK olakšava njegovu interakciju sa FANCA-om, dok komplementarni C-terminalni fragment Q772X, C772-1455, zadržava diferenciranu aktivnost vezivanja nukleinske kiseline (tj. davanje prednosti RNK prije ssDNK i dsDNK), što ukazuje da se domen koji se vezuje za nukleinsku kiselinu FANCA nalazi prvenstveno na C-kraju, lokaciji gdje su pronađene mnoge mutacije koje uzrokuju bolesti.
Opsada Mostara
Opsada
U međuvremenu, snage HV/HVO-a brzo su napredovale i 14. juna stigle do predgrađa Mostara. Do 15. juna HVO je konsolidovao Stolac, a 4. bojna mostarskog HVO-a zauzela je kasarnu JNA "Sjeverni logor" u Mostaru. Da bi se izvršila veza sa jedinicama HV-a i HVO-a koje su napredovale na sjever preko Bune i Blagaja, mostarske snage HVO-a su uz podršku 4. bojne 4. gardijske brigade HV-a krenule na jug od grada preko Jasenice. Dvije snage koje su napredovale susrele su se na Međunarodnom aerodromu Mostar 17. juna. HVO je očistio naselje Bijelo Polje na sjeveroistoku i napredovao dalje na istok uz obronke planine Velež. Nakon povlačenja VRS-a iz istočnog Mostara, Srbi su protjerani iz grada. Do 21. juna VRS je potpuno potisnuta iz Mostara. ARBiH je podržavala potiskivanje grada na istok samo u sporednoj ulozi. HVO je u to vrijeme bio sastavljen i od Hrvata i od Bošnjaka. Iako je linija fronta još uvijek bila blizu Mostara, uzvisinu koja je direktno gledala na Mostar na istočnoj obali Neretve osiguravale su snage HV-a i HVO-a. HVO je počeo uspostavljati kontrolu nad Mostarom, a po preuzimanju Boban je izbacio Bošnjake iz javnog života i na njihovo mjesto postavio HDZ-ove tvrdolinijaše, podigao blokade na putevima po gradu i ograničio slobodu kretanja Bošnjaka unutar i izvan Mostara.
FANCA
Gen i protein
FANCA je sveprisutno eksprimirana na niskim nivoima u svim ćelijama sa subćelijskom lokalizacijom prvenstveno u jedru ali i u citoplazmi što odgovara njegovoj navodnoj ulozi čuvara u putevima odgovora na oštećenje DNK i formiranju FA kompleksa. Raspodjela proteina u različitim tkivima još nije dobro shvaćena. Imunohemijska studija mišjeg tkiva pokazuje da je FANCA prisutna na višem nivou u limfoidnim tkivima, sjemenicima i jajnicima, a iako je značaj ovoga nejasan, sugerira da bi prisustvo FA proteina moglo biti povezano sa ćelijskom proliferacijom. Naprimjer, u ljudskim besmrtnim limfoblastima i leukemijskim ćelijama, FA proteini se lahko mogu otkriti imunoprecipitacijama.
Klinički značaj
Mutacije u ovom genu su najčešći uzrok Fanconijeve anemije. Fanconijeva anemija je nasljedni autosomno recesivni poremećaj, čija su glavna obilježja aplazijska anemija u djetinjstvu, višestruke kongenitalne abnormalnosti, sklonost leukemiji i drugim tipovima karcinoma, te ćelijska preosjetljivost na međulančane agense za umrežavanje DNK. Općenito, ćelije pacijenata sa Fanconijevom anemijom pokazuju značajno veću učestalost spontanog lomljenja hromosoma i preosetljivost na klastogeni efekat agenasa za umrežavanje DNK kao što su diepoksibutan (DEB) i mitomicin- C (MMC), u poređenju sa normalnim ćelijama. Primarni dijagnostički test za Fanconijevu anemiju zasniva se na povećanom lomu hromosoma koji se vidi u pogođenim ćelijama nakon izlaganja ovim agensima – DEB/MMC stres test. Ostale karakteristike ćelijskog fenotipa Fanconijeve anemije također uključuju abnormalnu kinetiku ćelijskog ciklusa (produžena G2 faza), preosetljivost na kisik, povećanu učestalost apoptoza i ubrzano skraćivanje telomera.
Opsada Mostara
Posljedice
Mostar je teško oštećen granatiranjem JNA tokom opsade. Među uništenim ili teško oštećenim zgradama su katolička katedrala Marije, Majke Crkve, Franjevačka crkva i samostan, Biskupski dvor (sa bibliotečkom zbirkom od preko 50.000 knjiga), 12 od 14 džamija, historijski muzej, arhiv, te niz drugih kulturnih institucija. Svi gradski mostovi su porušeni, a Stari most je jedini ostao. Sredinom juna 1992. godine, nakon pomjeranja borbene linije na istok, HVO je srušio srpski pravoslavni manastir Žitomislić, dok je u Sabornu crkvu Svete Trojice upala neidentifikovana grupa. JNA je optužena za maltretiranje nesrba i pljačku i paljenje imovine Bošnjaka i Hrvata. Oko 90.000 od 120.000 stanovnika Mostara je pobjeglo. Hiljade Bošnjaka koji su napustili Mostar tokom opsade počeli su se vraćati u grad. Pratile su ih mnoge bošnjačke izbjeglice iz drugih bosanskih gradova koje je zauzela VRS.
FANCA
Klinički značaj
FANCA mutacije su daleko najčešći uzrok Fanconijeve anemije, čineći između 60-70% svih slučajeva. FANCA je klonirana 1996 i jedan je od najvećih FA gena. Zabilježene su stotine različitih mutacija. sa 30% tačkastih mutacija, 30% mikrodelecija ili mikroinsercija od 1-5 baznih parova i 40% velikih delecija, uklanjajući iz gena do 31 egzona. Ove velike delecije imaju visoku korelaciju sa specifičnim tačkama prekida i nastaju kao rezultat Alu posredovane rekombinacije. Vrlo relevantno zapažanje je da različite mutacije proizvode fenotipove Fanconijeve anemije različite težine.
Opsada Mostara
Posljedice
U istraživanjima javnog mnjenja koje su tokom 2000-ih u Srbiji sproveli Beogradski centar za ljudska prava i Strategic Marketing Group, manje od 20 posto ispitanika vjeruje da je JNA zapravo kontrolisala Mostar.
FANCA
Interakcije
Pokazalo se da FANCA intereaguje sa: