cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Post
Post ili pošćenje je prvenstveno čin voljne apstinencije ili redukcije od određene ili sve hrane, pića, ili pak oboga, za određeni vremenski period. Apsolutni post je obično definiran kao apstiniranje od sve hrane i pića određeni period, obično jedan dan (24 sata), ili nekoliko dana. Ostali postovi mogu biti samo djelomično restriktivni, ograničavajući određenu hranu ili supstance. Post može također biti naizmjeničan po prirodi.
U fiziološkom smislu, post može označavati: (1) metabolički status osobe koja nije jela tokom noći, te (2) metaboličko stanje dobiveno nakon potpunog varenja i apsorpcije obroka. Nekoliko metaboličkih podešenja dešava se tokom posta, te neki dijagnostički testovi se koriste za određivanje stanja posta. Naprimjer, za osobu se smatra da posti nakon 8–12 sati od svog zadnjeg obroka. Metaboličke izmjene prema stanju posta počinju nakon apsorpcije jela (obično 3–5 sati nakon jela); “post-apsorpcijsko stanje” se koristi kao sinonim za ovo, u kontrastu sa postprandijalnim stanjem nadolazećeg varenja. Diagnostički post označava produženo pošćenje (od 8–72 sata zavisno od dobi) provođen pod obzervacijom radi istraživanja problema, najčešće hipoglikemije. Konačno, produženi post se preporučuje kao terapija za razne bolesti od strane zdravstvenih radnika u više kultura, kroz historiju, od davnina do danas. Post je također dio više vjerskih propisa.
Potencijalne koristi
Veći broj naučnih studija je bio proveden što pokazuje da ispravno obavljen post može koristiti čovjeku.
Dugovječnost
Prema Dr. Marku P. Mattsonu, šefu laboratorija za neuronauku na US Nacionalnom Institutu za starenje, post svaki drugi dan (naizmjenični post) pokazuje korisne efekte kod miševa koji su snažni kao i oni na niskokaloričnoj dijeti, te mala studija provedena na ljudima na Univerzitetu Illinoisa u Chicagu pokazuje iste rezultate. Prema US Nacionalnoj akademiji nauka, ostale zdravstvene koristi uključuju otpornost na stres, povećanu osjetljivost inzulina, smanjenu morbidnost, te povećan životni vijek. Dugoročna istraživanja na ljudima nisu bila provođena. Ipak, kratkoročni pokušaji na ljudima pokazali su brz gubitak težine. Nuspojave su bile da su učesnici osjećali čudno tokom troheftične probe. Prema istraživanju Dr. Erica Ravussina, “Naizmjenični post može biti alternativa produženoj ograničenoj dijeti za produženje životnog vijeka.”.
Istraživanje koje su proveli Valter Longo i ostali sugerira potencijalnu vezu između posta i pojačane efikasnosti hemoterapije.
American Cancer Society tek treba provjeriti post kao zamjenu za terapiju protiv raka, trenutno govoreći da “Dostupna naučna evidencija ne podržava tvrdnje da je post efektivan za prevenciju ili tretiranje karcinoma u ljudi, iako je sada ovo sve više istraživana tema.” Treba napomenuti i da ovdje nisu uzeta u obzir istraživanja svih doktora-naturopata.
Potencijalni rizici
Smrt se dešava ako se postom dostigne tačka iscrpljivanja unutarnjih rezervi i pojave prave gladi (obično 3 sedmice ili više nakon početka posta). Ima ljudi koji su umrli od dijete bazirane na tečnom modificiranom proteinu prilikom koje su izgubili prosječno 35% svoje tjelesne težine tokom petomjesečnog perioda.
Korištenje medikamenata tokom posta mijenja hemiju krvi te može imati opasne posljedice, kao što je povećana šansa trovanja acetaminofenom kod ljudi koji imaju hepatotoksitivnost.
Pretjerani post radi ograničavanja kalorija, popraćen intenzivnim strahom od debljanja, asociran je sa umnim poremećajima, uključujući anorexia nervosa.
Primjene u medicini
Post je često primjenjiv prije operacije ili ostalih procedura koje zahtjevaju generalne anestetike, zbog rizika od pulmonarne aspiracije želučanih sadržaja nakon korištenja anestezije (npr. povraćanje i udisanje sadržaja, što uzrokuje opasnu po život aspiratornu pneumoniju). Dodatno, određeni medicinski testovi, kao što je testiranje holesterola ili određenih mjerenja krvne glukoze zahtjevaju post od nekoliko sahata tako da se bazna linija uspostavlja. U slučaju holesterola, neuspjeh posta punih 12 sahata (uključujući vitamine) će garantovano pokazivati povećane trigliceride.
Političke primjene
Post se često koristi kao alat za kreiranje političkih svjedodžbi, kao protest, ili za podizanje svijesti o nekom događaju. Napad gladi je metoda nenasilnog otpora u kojem sudjelovatelji poste kao akt političkog protesta, ili da izvuku osjećaje krivice, ili pak da postignu gol kao što je izmjena politike. Spiritualni post uključuje spiritualna vjerovanja sa težnjom da iskaže lične principe, općenito u kontekstu društvene nepravde.
Aktivisti su također koristili post da donesu pažnju na događaje i da pritisnu vlasti ili vladu da reaguju.
U Britanskoj Indiji, politički i religijski vođa Mahatma Gandhi se podvrgao dugim postovima kao politički i društveni protest. Gandhijevi postovi imali su značajan utjecaj na British Raj i indijsku populaciju općenito.
U Sjevernoj Irskoj godine 1981, zatvorenik, Bobby Sands, bio je dio događaja 1981 Irish hunger strike, protestirajući za bolja prava u zatvorima. Sands je upravo bio izabran za britanski parlament te je umro nakon 66 dana gladovanja. Njegovu sahranu je posjetilo 100.000 ljudi te je napad prestao tek nakon što je 9 drugih ljudi umrlo. U svemu, 10 ljudi je preživjelo bez hrane u periodu od 46 do 73 dana, uzimajući vodu i so.
César Chávez se podvrgao većem broju spiritualnih postova, uključujući 25-dnevni post godine 1968. promovirajući principe nenasilja, te postu 'zahvalnosti i nade' da se pripremi za prethodno-dogovoreno civilnu neposlušnost farmera. Chávez je opisao duhovni post kao "ličnu duhovnu preobrazbu". Ostale progresivne kampanje su usvojile taktiku.
Post u islamu
U islamu je post način izražavanja vjere u Allaha preko uzdržavanja od jela, pića, tjelesnih užitaka i pušenja, sve od zore pa do zalaska sunca. Post mjeseca ramazana je farz (stroga obaveza) za svakog punoljetnog i zdravog muslimana koji nije na daljem putu.
Allah u Kur'anu kaže:
"O, vi koji vjerujete, post vam je propisan kao što je bio propisan i onima prije vas da biste bili bogobojazni." (2:183)
Post je jedna od pet temeljnih dužnosti islama. Poslanik Muhammed rekao je:
"Islam se temelji na pet stubova; svjedočenju da nema drugog boga, osim Allaha i da je Muhammed Allahov poslanik, klanjanju namaza, davanju zekata, postu mjeseca ramazana i obavljanju hadždža".
Post u drugim vjerama
Mnoge vjere poznaju post. U kršćanstvu postoji post od 40 dana ili post za vrijeme adventa, no treba razjasniti, da se post kroz različite kršćanske smjerove i sekte prakticira na raznovrsne načine, tako da npr. pravoslavna crkva ima drugačije periode i običaje posta od npr. rimokatoličke crkve. Post se prakticira i u judaizmu.
Grdijevići
Grdijevići su naseljeno mjesto u općini Foča, Bosna i Hercegovina.
Nistagmus
Nistagmus (grč. nystázein = klimati, spavati) predstavlja nekontrolisano trzanje, poigravanje, odnosno treperenje očiju u određenim pravcima. Ovi se pokreti očiju odvijaju neovisno o volji individue. Nistagmus je tipičan kao simptom vrtoglavice. Obično oko ide u jednom pravcu brzo, pa se vraća sporo, a ponekad su ta dva pokreta jednakog trajanja. Pravac nistagmusa se određuje prema pravcu brze faze. Nistagmus ima svoju amplitudu i frekvenciju. Amplituda predstavlja širinu otklona oka, a frekvencija je broj titraja u minuti. Po pravilu što je veća frekvencija, manja je amplituda, i obratno. U osnovi nistagmus može biti fiziološki i patološki.
Fiziološki nistagmus
mini|Optokinetički Nystagmus Fiziološki nistagmus se refleksno pojavljuje kod gledanja predmeta koji se brzo kreću, a cilj je da oko projiciranu sliku drži konstantno na mrežnjači, tako da je moguć jasan vid. Pokreti oka, ili gledanog tijela, kao i glave i tijela gledatelja u prostoru, dovode do pomijeranja svjetlosnog zraka koji upada na mrežnjaču. Kada ugaona brzina svjetlosne refleksije prelazi 5°/s, ljudsko oko gledani predmet ne može više čisto vidjeti.
Jedan primjer fiziološkog nistagmusa je takozvani optokinetički nistagmus. Pri vožnji vozom i gledanju jednog te istog predmeta u daljini, oči čine brze horizontalne kretnje, kojih onaj koji gleda nije svjestan. Do ovog tipa nistagmusa dolazi, zato sto se gledani objekti kontinuirano pokreću nasuprot mrežnjači.
Optokinetski nistagmus može biti horizontalan ili, ako se predmet okreće u vertikalnoj ravnini, vertikalan. Oštećenje parijetalnog režnja optokinetski nistagmus se može smanjiti ili izostati.
Patološki nistagmus
Nistagmus moze biti prouzrokovan nekom bolesti i tako ulazi u kategoriju supranukluernih smetnji pokreta očiju. U ovom slučaju nistagmus se događa pri mirovanju tijela i očiju. Kao uzrok ovog treperenja mogu biti uzročni provokantni pokreti prije stanja mirovanja. Pogotovo neka oboljenja u malom mozgu i na samom korijenu mozga ili u vestibularnom sistemu (sistem ravnoteže) ali i upotreba nekih droga kao sto je naprimjer Extasy, mogu prouzrokovati nistagmus. U ovom slučaju je to nekoordinacija između dva važna fiziološka sistema kao sto su gledanje i osjećaj ravnoteže.
Nistagmus uzrokovan bolešću može se podijeliti na periferni i centralni. Do perifernog dolazi pri oštećenju organa zaduženih za ravnotežu ili pri oštećenjima osmog moždanog nerva (nervus vestibulocochlearis).Jedna forma ovog perifernog nistagmusa je paroksizmalna vrtoglavica (vrtoglavica usljed pokretanja). Ona se javlja kada se, naprimjer, brzo vrtimo u krug.
Centralni nistagmus je najčešće posljedica oštećenja mozga. Patološke forme nistagmusa se nalaze često kod male djece. Pregled kod očnog doktora, po mogućnosti specijaliziranog u strabološkom ili ortooptičkom smjeru je u ovom slučaju neophodan, zato što nistagmus može biti posljedica nedostatka pigmenta u očima albinizam, ili nekih drugih oboljenja očiju kojima je neophodna terapija.
Forme
Uglavnom se nistagmus klasificira po pravcu pokreta, frekvenciji i amplitudi treperenja očiju. Razlikuje se trzajni nistagmus (′′ čiji se pravac određuje na osnovu pravca takozvane brze faze pokreta) i manje čest naizmjenični nistagmus (pri kojem je frekvencija pokreta uvijek ista i kod koga ne postoji brza i spora faza′′). U najvećem broju slučajeva dolazi do nistagmusa u horizontalnom smijeru, iako postoji i vertikalna i rotaciona (kružna) forma nistagmusa, ili kombinacija smjerova. Ovi trzaji se u nekim slučajevima mogu kompenzirati sa fiksiranjem pogleda u neki vrlo blizak objekat ili sa pronalaženjem takvog položaja glave gdje se pokreti oka smanjuju ili prestaju. Pravac pogleda u kojem nistagmus prestaje se zove neutralna zona. Nistagmus se ne smije pomiješati sa Mikrosakadama, lokalnom adapcijom ili okularnim tremorom.
Nemogućnost držanja pravca pogleda
Poznate su forme nistagmusa ovisne o pravcu pogleda. Ovaj se nistagmus javlja samo pri određenoj devijaciji pravca pogleda. Po uzroku i jačini razlikujemo:
Paretički nistagmus označava pojavu nistagmičnih trzaja na oku koje se pokreće u pravcu oslabljenog mišića. kako mijastenija gravis, neuropatija ili miopatija očnih mišića mogu izazvati asimetričnu slabost mišića, paretički nistagmus često je asimetričan.
Kopnena mina
desno|mini|300px|Nagazna mina PMA-3 u prirodi Mine su eksplozivne naprave konstruirane da onesposobe ili unište pješadiju (vojska), oklopna borbena vozila i brodove u ratnim sukobima. Postoji mnogo vrsta i varijacija mina u zavisnosti od zemlje proizvođača. Naziv mine vodi porijeklo iz engleske riječi "mining" što znači "kopati, rudariti" (u novije vrijeme u kopovima rudnika se koristi eksploziv).
Nistagmus
Nistagmus fiksiranog pogleda
Nasuprot spontanom vestibularnom nistagmusu, nistagmus fiksiranog pogleda se kroz vizualne provokacije ne može zaustaviti nego se, čak šta više u nekim slučajevima pojačava.
Kopnena mina
Vrste mina
200 px|desno|mini| Nagazna protivpješadijska mina
Nistagmus
Urođeni nístagmus
Po pravilu, urođeni nistagmus dolazi u drugom ili trećem mjesecu života i može se u narednim sedmicama jako pojačati. Vizualna pratnja pogleda je skoro nevidljiva. On ima sljedeće karakteristike:
Kopnena mina
Vrste mina
Mine se dijele na:
Nistagmus
Okularni nistagmus
Kao uzrok okularnog nistagmusa se uzimaju teže smetnje vida koje ne dozvoljavaju fiksiranje oka u jednom pravcu pogleda. Kao primjeri su oštećenja leće (kongenitalna katarakta) ili aniridija oka (nedostatak irisa u oku).
Pravda
Pravednost se u okvirima pravnih nauka i normi obično definiše kao osobina pravne norme da se njen sadržaj, tj. njeno traženje i njena sankcija, slažu sa načelom pravednosti kao pravilom raspodjele dobarai tereta u društvu. Postoje naime velike (ideološke) razlike u shvatanjima pojma pravednosti, te upravo iz ovog razloga postoje i različita tumačenja ovog pojma u različitim okvirnim konceptima u kojima je i prezentirana ili razmatrana. Zato svaka pravna norma može biti s nečije strane ocjenjena kao pravedna, a istovremeno kod nekog drugog kao nepravedna – ovisno o shvatanjima pravednosti koje jedni i drugi prihvataju. To znači da je svojstvo pravednosti pravnih normi izrazito subjektivno i relativno, za razliku od osobina važenja i efikasnosti pravnih normi, koja su u znatnoj mjeri objektivne činjenice.
Nistagmus
Latentni tip nistagmusa
Latentni tip nistagmusa (prije latentni nystagmus) je karakterističan po tome što pravac nistagmusa fiksiranjem pogleda preko desnog oka prelazi na desno a sa fiksiranjem pogleda lijevim okom prelazi na lijevo. Pokrivanjem jednog oka se pojačava ili u nekim slučajevima tek onda postaje vidljiv.
Pravda
Kroz historiju, javljala su se različita ideološka shvatanja pojma pravednosti.
Nistagmus
Nistagmus pri MS i kod lepre
Ova forma često dolazi kao pratnja bolesti kao multipla skleroza ili kao posljedica lepre. I smetnje protoka krvi u mozgu mogu izazvati ovu formu.
Pravda
Koncepcija položajne pravednosti, kao konzervativno shvatanje pojma, koja nalaže da se dobra dijele na način da svako dobije onoliko koliko su njegove vrline i zasluge u zajednici. Ova ideologija pravednosti oduvijek je služila kao način oprevdanja (legitimiranja) povlaštenih položaja svih vladajućih klasa, jer argumentum pravednosti opravdava održavanj (konzerviranja) postojećih odnosa unutar društvenih nejednakosti.
IC 1982
IC 1982 (također poznat kao ESO 117-4 i PGC 13378) je spiralna galaksija i nalazi se u sazviježđu Mreža. Prvo otkriće je napravio DeLisle Stewart 8. decembra 1899. godine.
Nistagmus
Spasmus nutans
Je jedna forma nistagmusa do koje dolazi u prvoj godini života i koja spontano nestaje poslije godinu ili dvije. Razlozi za pojavu ovog nistagmus su nepoznati. Često se može kompenzirati takozvanim head nodding (klimanjem glavom), čija frekvencija po pravilu leži ispod frekvencije nistagmusa. Često spasmus nutans ima jaču frekvenciju nego kongenitalni nistagmus. Jačina ovog nistagmusa se često razlikuje na lijevom i desnom oku. Pri ovoj formi funkcioniše optokinetička reakcija što preusporava klasifikaciju kao nistagmus fiksiranog pogleda.
IC 1982
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Nistagmus
Terapije
Mogućnost liječenja je ovisna o vrsti, uzroku i jačini nistagmusa i mehanizmima kompenzacije (u slučaju postojanja). Kao prvo se pokušava normalizirati oštrina vida i pomijeranje neutralne zone u dio korisnog polja vida. U idealnom slučaju se oko vraća u primarnu poziciju. Mogućnosti postoje kroz ordiniranje primatičnih naočala, ali u najvećem broju slučajeva je neophodna jedna ili više operacija.
Pravda
Koncepcija razmjenske pravednosti koja nalaže da se dobra, a i društvene obaveze (tj. tereti) dijele ekvivalentno, u smislu da svako dobije jednako dobra i zla koliko je istog dao drugima. Ova koncepcija se prije svega odnosi na tri vrste razmjene po načelu “dajem da daš”, razmjena rada za platu, razmjena robe za novac ili robe za robu – time razmjena kazne za počinjeni delikt.
Koncepcija radne pravednosti prema kojoj svako treba dobiti onoliko dobra koliko je svojim radom stvorio, a srazmjerno tome i tereta (npr. u današnjim shvatanjima poreza). To je načelo danas poznato u narodu kao “svakom prema zasluzi”, posebice svojstveno pimanjima socijalističko političko pravne ideologije.
Koncepcija solidarne pravednosti koja nalaže da oni koji u raspodjeli dobara dobijaju više zbog svojih radnih ili drugi predispozicija ustupe dio svojih dobitaka za uzdržavanje i unapređenja položaja onih kojima je radna sposobnost bitno umanjena ili su pak bitno zaostali u radu sa stajališta njihove “startne pozicije”. No postavlja se pitanje, da li u jednakom ustupanju dobara treba nadodati i pripadajući teret koji je osoba (ustupljenik) pretrpila?
Koncepcija egalitarističke pravednosti, na kraju, koja nalaže da svako treba dobiti onoliko dobra i tereta koliko mu/joj treba kako bi zadovoljio/la svoje osnovne materijalne i duhovne potrebe. U cilju zadovoljenja osnovnih potreba svih ljudi na podjednakom nivou, ova koncepcija zahtjeva raspodjelu po načelu “svakome jednako”, neovisno o svim drugim razlikama i sposobnostima u radu i privređivanju među ljudima.
Kopnena mina
Nagazne mine
Nagazne mine su mine čiju eksploziju prouzrokuje žrtva pritiskom na upaljač. Kao defanzivno sredstvo, po upotrebi se mogu podijeliti na :
Mine protiv mehaniziranih ciljeva
Za mehanizovana sredstva bez oklopa se također koriste nagazne mine koje se postavljaju prikriveno ili direktno na putu. Mine protiv pokretnih ciljeva su u principu dužne zaustaviti transporte i koriste se kao defanzivno sredstvo za kontrolu i odsijecanje puteva. Sam učinak se postiže punjenjem jačim eksplozivom nego kod protivpješadijskih mina, tako da je učinak osiguran i pri slabom oklopu.
Protivoklopne nagazne mine
mini|250px|desno| Princip kumulativnog punjenja Protivoklopne nagazne mine su pravljene za zaustavljanje srednje ili teško oklopljenih oružanih sistema kao što su oklopni transporteri ili tenkovi. U pogledu punjenja mogu biti samo eksplozivne ili kumulativno eksplozivne. Prve su zadužene samo za zaustavljanje oklopnih sredstava dok kumulativne uništavaju i posadu. Istragom na eksplozivnim sredstvima se došlo do spoznaje da eksploziv postavljen u obliku lijevka na čijem unutrašnjem dijelu se nalaze lakši metali (u najvećem broju slučajeva bakar), imaju puno bolji učinak pri proboju oklopa. U principu se pravi mlaz usijanog metala koji pravi rupu u oklopu i time prodire u unutrašnjost. Da bi se iskoristio učinak ovog fenomena, neophodno je da mine (kao sva protivoklopna sredstva) detoniraju prije kontakta sa samim oklopom. Oštećenja na površini oklopa mogu biti vrlo mala dok je učinak unutar oklopnih sredstava ogroman (kroz tečni metal sa temperaturama preko 3000 °C). Za odbranu protiv ovakvih protivoklopnih sredstava, sama oklopna sredstva imaju takozvani aktivni oklop koji pravi protiveksploziju i time spriječava dolazak protivoklopnog sredstva do njegovog učinka. Kod mina koje nemaju zračenja (radarsko ili infracrveno) odbrana ovakvim sredstvima je bez učinka jer ih odbrambeni sistemi ne prepoznaju.
Potezne mine
lijevo|mini|150px| Dijelovi protivpješadijske potezne mine
Potezne mine se aktiviraju na potez, izvlačenjem osigurača iz upaljača mine. One su rasprskavajuće i mogu biti i odskočno-rasprskavajuće.
Historija
Korištenje mina u današnjem smislu, se u svrhu ratovanja prvi puta pisano spominje u starom kineskom tekstu iz 14. vijeka. "Holondžing" ("Priručnik vatrenog zmaja") u njemu se spominje bitka koja se odigrala 1277. godine između kineske dinastije Song i mongolskih hordi u sjevernoj Kini i pominje upotreba eksplozivnih zamki. lijevo|mini|150px|Prikaz zamke iz knjige "Holondžing" 14. vijek. Prvu minu na zapadu je konstruirao Pedro Navaro, španski vojnik, a koja je bila korištena za osiguravanje italijanskih dvoraca. Prva mina sa mehanizmom sličnim današnjim je korištena u američkom građanskom ratu, i konstruisao ju je general Gabriel Rains. Prva upotreba je bila bici u okolini grada Yorktown 1862. Poboljšane verzije su konstruisane i korištene u imperijalnoj Njemačkoj, oko 1912. godine i u Prvom svjetskom ratu.
Mine u Bosni i Hercegovini
lijevo|mini|300px|Znak za upozorenje od mina mini|200px|Mine u BiH, stanje: septembar 2009. Tlo Bosne i Hercegovine je "zagađeno" minama poteklim iz rata 1992-1995, gdje je velika površina ostala pod minskim poljima. 58% nesreća ozljeda ili smrti uzrokovane minama u regionu Balkana koji je obuhvaćen ratnim dešavanjima se desilo u BiH, a više od 65% teritorije koja je zagađena minama se nalazi također u BiH. Prema podacima BHMAC-a otprilike 100.000 ljudi živi u područjima visokog rizika, a 600.000 u područjima srednjeg rizika. Prema izvršenim procjenama, "sumnjiva površina" u Bosni i Hercegovini iznosi 3,29 posto. Trenutno (4. mjesec 2009) djeluje 29 organizacija akreditovanih za deminiranje i 3 monitoring agencije. Ukupno ima 2.958 akreditovanih deminera. Godišnje se u Bosni i Hercegovini deminira 11-15 kvadratnih kilometara.
Svjetski napori za zabranu proizvodnje
Sporazum iz Otave je sporazum koji je rezultirao naporima Internacionalne kampanje za zabranu nagaznih mina i kanadske vlade. Potpisnice "sporazuma iz Otave" se obavezuju da neće proizvoditi, skladištiti, trgovati niti koristiti nagazne mine. 155 država je potpisnica sporazuma a 40 ih se očekuje da potpišu. Sjedinjene Američke Države, kao najveći proizvođač mina, nisu potpisnik sporazuma.
lijevo|mini|200px|Žrtva nagazne mine iz Vijetnama, oko 50 godina nakon rata
NGC 6515
NGC 6515 (također poznat kao MCG 8-33-3, PGC 61167 i UGC 11071) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 315 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Zmaj. Najveći prečnik je 1,60 (147 hiljada sg) a najmanji 1,0 uglovnih minuta (92 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio Lewis Swift 2. jula 1884. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Stipo Manđeralo
mini|263x263piksel|Stipo Manđeralo Stipo Manđeralo savremeni je bosanskohercegovački autor djela iz livanjske tradicije i historije. Rođen je 1938. godine u Vidošima kraj Livna. Filozofski fakultet završava u Sarajevu, a od 1962. nastavnik je za južnoslavenske književnosti i maternji jezik u livanjskoj gimnaziji.
U stručnim pedagoškim časopisima javlja se radovima o problematici nastave jezika i književnosti u praksi. Cijelo vrijeme svog djelovanja predano se bavi proučavanju historije grada Livna i livanjskog kraja. Nekoliko njegovih zapaženih radova objavljeno je u "Glasniku Zemaljskog muzeja u Sarajevu", mostarskoj "Hercegovini", sarajevskim časopisima "Odjek" i "Treći program RTVSa", livanjskim "Tragovima", "Livanskim vidicima", "Svjetlu riječi", te u sklopu različitih naučnih simpozija.
Chris Pine
Christopher Whitelaw "Chris" Pine (26. august 1980) američki glumac. Glumio je u romantičnim komedijama The Princess Diaries 2: Royal Engagement (2004) i Just My Luck (2006), u akcionom filmu Smokin' Aces (2007) i Unstoppable (2010). 2009. godine dobio je ulogu James T. Kirk u filmu Star Trek.
Biografija
Pine je rođen u Los Angelesu, California. Njegov otac, Robert Pine, je glumac koji je glumio u seriji CHiPs kao poručnik Joseph Getraer, a njegova majka, Gwynne Gilford, je bivša glumica koja se danas bavi psihoterapijom. Ima stariju sestru, Katie. Pine ima jevrejsko nasljeđe. U jednom intervju je izjavio, "Nisam religijski tip, vjerovatno sam agnostik
Pine je diplomirao engleski na Univerzitetu California, Berkeley 2002. godine. Također je studirao engleski na University of Leeds u Engleskoj. Nakon diplome, studirao je na American Conservatory Theater u San Francisku.
Medonosna pčela
mini|desno|Medonosna pčela Medonosna pčela ili pčela medarica (lat. Apis) rod je opnokrilaca (Hymenoptera). To su vrlo razvijeni insekti, a nastali su na području Afrike, Evrope i Bliskog istoka; pa se dijele na afričke, orijentalne i evropske podvrste. Ljudi su oduvjek bili fascinirani pčelama i nađeni su mnogi historijski izvori koji govore upravo o ovim malim bićima.
Saint Louis
mini|desno|250p|Sudnica i luk u St. Louis-u Saint Louis (fonol.:Seint Luis) često se piše i kao St. Louis je grad u državi Missouri (Misuri) u centralnom dijelu SAD-a. Šira oblast grada St. Louis-a obuhvata i općine koje se nalaze i u susjednoj državi Illinois (Ilinoi). Grad je nazvan po francuskom kralju Louisu IX. St. Louis broji 2,698,672 stanovnika i predstavlja 18 grad po veličini u SAD-u. Iako se broj stanovnika u široj regiji povećava, u užem centru grada živi tek 348,189 stanovnika a taj se broj smanjuje već od 1950-ih jer se mnogi stanovnici sele u predgrađa. Ovo iseljavanje je relativno zaustavljeno zadnjih godina sa pokušajima da se revitalizira centar grada i grad uopće.
Najznačajniji identitet grada predstavlja lúk u St. Louisu, visoka građevina u centru grada izgrađen kao simbol prolaza iz istočne u zapadnu Ameriku kako je grad lociran na rijeci Mississippi (Misisipi) koja se historijski smatra granicom između američkog istoka i zapada.
Historija
Prostor današnjeg grada St. Louis-a su naselili Francuzi 1763 godine. Grad se posebno počeo razvijati nakon što je Dogovor u Parizu odredio teritorije istočno od rijeke Mississippi Engleskoj. Francuzi su počeli da nastanjuju područje organizujući nekoliko manjih sela. 1803 godine grad je kupljen od strane SAD-a kao dijelom Louisiana kupovine. 4. jula 1876 godine grad St. Louis je izglasao da se odvoji od općine St. Louis. Cilj je bio da se spriječi izliv poreskih prihoda na razvoj periferije grada. Ova odluka je kasnije koštala St. Louis nakon zbijega bijelaca koji je počeo 1950-ih godina nakon čega je općina počela ubirati veći dio poreza a koji je doveo do orušavanja kvalitete života u samom St. Louis-u. Smatra se da se u St. Louis-u izgradio i prvi neboder na svijetu sa Wainwright (Veinvrajt) zgradom izgrađenom 1892 godine. 1893 godine Nikola Tesla je prvi put demonstrirao radio komunikacijski sistem u St. Louis-u.
Geografija
St. Louis se nalazi na zapadnoj obali Mississippi rijeke južno od ušća Misouri rijeke. Des Peres rijeka na južnom dijelu grada predstavlja granicu grada dok južnije rijeka Meramec predstavlja granicu općine.
Bosanskohercegovačka dijaspora
St. Louis je grad sa najvećom bosanskohercegovačkom dijasporom u SAD-u. Prema nezvaničnim procjenama u gradu živi između 36 i 40.000, a prema nekim izvorima i preko 50.000 Bosanaca i Hercegovaca. Bh. emigracija u St. Louis uglavnom je došla tokom zadnjeg rata od 1992-1995. godine i većinom su se nastanili u južnom dijelu grada St. Louisa. BH emigracija je i djelomično zaslužna za rehabilitaciju užeg grada St. Louisa kako su se stacionirali u užem urbanom prostoru revitalizirajući dijelove grada koji su bili napušteni za vrijeme iseljavanja bijelaca. Bh. građani prestavljaju relativno značajnu populaciju za politički i društveni razvoj grada. Veliki broj bh. emigracije se bavi ugostiteljstvom i građevinarstvom, a veliki broj ih također pohađa lokalne univerzitete.
Sport
U Saint Louis je od 9. do 15. septembra 2013. godine održan The Sinquefield Cup najjači šahovski turnir 22 kategorije u historiji šaha sa prosječnim rejtingom od  2794,8 bodova. Nagradni fond bio je 170.000 $, a pobijedio je norveški velemajstor Magnus Carlsen sa 4,5 osvojena boda.
Razija Mujanović
Razija Mujanović nekadašnja je jugoslavenska i bosanskohercegovačka košarkašica. Novine La Gazzetta dello Sport triput su je izabrale za najbolju košarkašicu Evrope (1991., 1994. i 1995.). Godine 2017. uz Shaquillea O'Neala, Tonija Kukoča, Mickeya Berkowitza, Valdisa Valtersa i Dušana Ivkovića, primljena je u FIBA-inu Kuću slavnih.
Klupska
Mujanović 1982. godine iz Ratkovića, dolazi u Tuzlu na nagovor trenera Mihajla Vukovića. Prije dolaska u Tuzlu nije trenirala košarku. Prve košarkaške korake napravila je u klubu Jedinstvo Aida iz Tuzle, koji je te godine ušao u Prvu saveznu ligu Jugoslavije. Kad je došla u klub, imala je 14 godina i visinu 198 centimetara, a ljekarski nalazi govorili su da će još rasti. Dosegla je visinu 202 centimetra.
Godine 1989, predvođeno Razijom Mujanović i trenerom Vukovićem, Jedinstvo je u finalnoj utakmici pobijedilo italijanski Primigi 74:70 i postalo prvak Evrope.
Nakon što je kvalitet dokazala u jugoslavenskoj ligi, 1990. godine karijeru je nastavila u inozemstvu, u ekipi Basket Puglia iz Barija. Iako je ekipa tek ušla u prvu ligu i cilj joj je bio opstanak u njoj, na kraju se borila za titulu prvaka. Nakon isteka ugovora Mujanović karijeru nastavlja u Španiji, u ekipi Dorna Godella iz Valencije, gdje joj je trener ponovo bio Vuković. U sezoni 1991/92. ekipa je ostvarila sve pobjede u nacionalnom prvenstvu, kupu, te Kupu evropskih šampiona, gdje su u finalu pobijedili Dinamo Kijev rezultatom 66:56. To je bila druga titula prvaka Evrope za Mujanović, a u toj utakmici postigla je 31 poen.
Nakon Španije Razija se ponovo vraća u Italiju, u ekipu Ginnastica Comense 1872 iz Coma. U prvoj sezoni odmah je osvojila prvenstvo i kup Italije te nastupila u finalu Kupa evropskih šampiona, i to protiv Valencije, njene doskorašnje ekipe. Rezultat je bio 64:57. Godinu poslije dogodila se repriza finala Kupa šampiona, ali ovog puta uspješnija je bila Valencia. I sljedeće sezone akteri finala bili su isti. Como je pobijedio Valenciju rezultatom 66:58 i Mujanović je tako došla do četvrte titule prvaka Evrope.
Godine 1996. ponovo igra finale Kupa šampiona. Njemački prvak Wuppertal pobijedio je 76:62 i to je bio oproštaj Mujanović od Coma, s kojim je osvojila sve. Nakon brojnih uspjeha u Evropi odlučila se za nove izazove. Prvi je bio u Brazilu, u ekipi Micro Campinos iz predgrađa Sao Paula, s kojom je 1997. i 1998. osvojila titulu prvaka Brazila. Potom se okušala u najjačoj ligi svijeta, američkoj WNBA. Nastupala je za Detroit Shock.
Nakon toga vraća se u Italiju i spašava od ispadanja prvo 1998. ekipu Basket Vicenza, a sljedeće godine Messinu. Zatim slijedi povratak u Brazil 2000. u Qacer Campinu iz Sao Paula. S ekipom je postala prvak regije i otišla u završnicu državnog prvenstva. Razija je doživjela povredu koljena i to je ekipu iz Sao Paula spriječilo da postane prvak Brazila. Nakon oporavka ponovo se vraća u Evropu, u Celtu Vigo iz Španije. S njom je osvojila Kup kraljice. Potom odlazi u Mađarsku, u ekipu Soprom, s kojom osvaja šampionsku titulu.
Novo odredište Razije Mujanović bila je Barcelona, u kojoj se zadržala dvije godine i s kojom je osvojila prvenstvo Španije. Godine 2004. vraća se u Como, kojem je ranije donijela dvije titule prvaka Evrope. Međutim, zbog povrede tetive pravi dužu pauzu, a potom iste godine odlazi u Croatiju iz Zagreba i osvaja naslov prvaka. Sljedeće godine vraća se u Barcelonu, a potom karijeru nastavlja u Hondarribiji, s kojom je igrala finale Kupa kraljice 2006. godine. Period u Španiji završava u Celti iz Viga u sezoni 2007/08.
Povodom 20. godišnjice osvajanja titule prvaka Evrope Mujanović je 22. marta 2009. odigrala oproštajne minute u dresu Jedinstva u revijalnoj utakmici s reprezentacijom Bosne i Hercegovine. Karijeru dugu 27 godina okončala je u 41. godini.
Reprezentativna
Na Evropskom juniorskom prvenstvu 1984. godine, održanom u španskom gradu Toledo, zahvaljujući najboljoj igračici prvenstva, Raziji Mujanović, reprezentacija Jugoslavije je osvojila zlatnu medalju. Bila je to prva zlatna medalja koju je Jugoslavija osvojila. Djevojke su na prvenstvu ostvarile sve pobjede, a najvećeg rivala SSSR su pobjedile dva puta na prvenstvu.
Na Evropskom juniorskom prvenstvu 1986. u Italiji, reprezentacija Jugoslavije predvođena Razom osvojila je srebrenu medalju. U produžecima poražena je od SSSR-a 71:70. Razija Mujanović je bila najbolji centar Prvenstva.
Godine 1987. sa seniorskom reprezentacijom Jugoslavije osvaja srebrnu medalju u španskom gradu Cádizu na Evropskom prvenstvu.
Olimpijske igre u Seulu 1988, godine, reprezentacija Jugoslavije predvođena trenerom Mihajlom Vukovićem osvaja srebrenu medalju. Tim Jugoslavije činile su: Danira Nakić, Mara Lakić, Slađana Golić, Polona Dornik, Stojna Vangelovska, Kornelija Kvesić, Žana Lelas, Bojana Milošević, Anđelija Arbutina, Vesna Bajkuša i Razija Mujanović. Zlatna medalja je pripala Amerikankama. Raza je uvrštena u prvu petorku Olimpijade.
Na Svjetskom prvenstvu 1990. godine u Maleziji, ponavlja se finale iz Seula. Zlatna medalja je pripala ponovo košarkašicama SAD-a, a srebrena Jugoslaviji. Razija je odlično igrala na Prvenstvu i imala prosjek od 23 koša po utakmici.
Godine 1991. na Evropskom prvenstvu u Tel Avivu Razija Mujanović je odigrala posljednju utakmicu za reprezentaciju Jugoslavije. Jugoslavija je osvojila srebrenu medalju, a Raza je bila najbolji strijelac Prvenstva sa prosjekom od 22,8 koševa po utakmici i najbolja košarkašica Prvenstva. U finalnoj utakmici SSSR je slavio rezultatom 97:84.
Godine 1993. na Mediteranskim igrama u Montpellieru igrajući za svoju domovinu Bosnu i Hercegovinu Razija Mujanović i djevojke osvojile su zlatnu medalju. U finalu Bosna i Hercegovina je pobjedila Italiju rezultatom 73:72. Razija Mujanović je u toj utakmici postigla 38 koševa.
Na EuroBasketu 1997. godine u Mađarskoj, Razija je predvodila žensku košarkašku reprezentaciju Bosne i Hercegovine. To je bilo prvo Evropsko prvenstvo za reprezentaciju Bosne i Hercegovine na kojem je osvojila 12. mjesto.
Nakon profesionalne karijere
Razija Mujanović dobila je prizanje, titulu sportske ličnosti 2007. godine u izboru "Dnevnog avaza” i "Avazovog sporta”. Godine 2017. je kao 13. košarkašica postala članica FIBA Hall of Fame, te je ponovo imala priliku da bude sportski ambasador svoje zemlje. U Ženevi je za govornicom pred milionskim auditorijem održala govor u kojem je pozvala velikane košarke da posjete Bosnu i Hercegovinu i da upoznaju djevojčice i dječake čiji su oni ideali.
Dobila je desetine nagrada i priznanja kao što su: "Najevropljanka BiH“ koju dodjeljuje Evropski pokret u BiH, "Nagrada za životno djelo“ u izboru Nezavisne agencije, Evropskog udruženja menadžera i časopisa Euromanager, "Super žena" na Festivalu savremene žene u Tuzli, nagradu "Za životno djelo" od strane Sportskog saveza Grada Tuzla, nagradu "Ponos nacije" od strane Sportskog saveza Zavidovići, prizanje "Za doprinos u razvoju i promociji sporta" na 24. izboru sportiste Tuzlanskog kantona, "Ambasador sporta" od strane Sportskog saveza BiH, te mnoge druge.
Česta je gošća košarkaških klubova iz malih sredina u Bosni i Hercegovini, govornik na konferencijama za mlade, te učesnica humanitarnih akcija i projekata koji imaju za cilj promociju i afirmaciju sporta. Ona je i ambasadorica Servis centra SOCI Tuzla koji je osnovan za porodice djece i osoba sa poteškoćama u razvoju.
U aprilu 2019. godine je angažovana kao Team Manager ženskih selekcija Bosne i Hercegovine ispred Košarkaškog saveza BiH. Nedugo zatim postala je član Komsije za žensku košarku FIBA Evrope. Na taj način Bosna i Hercegovina je prvi put dobila svoj glas u ovoj Komisiji. Vijest o povratku Razije Mujanović obradovala je proslavljene sportiste Jusufa Nurkića i Maricu Gajić koji joj daju punu podršku u radu, a posebno djevojčice koje će sada imati priliku da uče od najbolje.
Historija sociologije
Ovaj članak govori o historiji sociologije od njenog nastanka, pa do danas.
Antička misao o društvu
Stari robovlasnički sistemi u kojim je vladar bio poistovjećen s bogom, nisu ostavljali puno prostora za razmišljanje o društvu, odnosno za čuvanje informacija o razmišljanju o društvu. Takvi uslovi su se stekli tek u antičkoj Grčkoj. U staroj Grčkoj su se svi ljudi (u što se ne ubrajaju robovi) bavili politikom i učestvovali u uređenju polisa.
Srednjevjekovna misao o društvu
Feudalni sistem je period u kojem se društvo veže uz djelovanje natprirodnih i svemoćnih sila koje s neba regulišu čitav život na zemlji. Među srednjovjekovnim misliocima izdvajaju se, po cjelovitosti tumačenja društva, dva velika imena — Sveti Augustin i Toma Akvinski.
U svakom od ovih perioda vodila se borba između dobra i zla, s tim što je sinonim zla šejtanska ili zemaljska država, a sinonim dobra je božija država. Pošto je Rim u vrijeme svoje propasti bio vražja država, njegovom propašću je pobijedilo dobro.
Misao o društvu u novom vijeku
S pojavom kapitalizma, pojavile su se dvije nove klase, buržoazija i proletarijat. Iako su svi bili jednaki pred pravom i zakonom, postojala je velika razlika zasnovana na ekonomskoj moći pojedinca. Tada su se pojavile dvije struje u sociologiji:
Građanski pravac u sociologiji
Društvo je i ranije izučavano u okviru filozofije, ali je polahko došlo do potrebe da se stvori zasebna nauka o društvu.
Silvije Strahimir Kranjčević
mini|Silvije S. Kranjčević Silvije Strahimir Kranjčević (Senj, 17. februar 1865 – Sarajevo, 29. oktobar 1908) bio je hrvatski pjesnik, najznačajniji pjesnik realizma u Hrvatskoj, te političar pravaške orjentacije.
Biografija
Kranjčević je rođen u Senju, gdje je pohađao školu. Zbog svoje buntovne prirode napustio je gimnaziju bez mature. Elitni zavod Germanico-Hungaricum u Rimu, gdje je trebao postati sveštenik, napustio je vrlo brzo, jer se nije osjećao spremnim za taj poziv. Taj kratki boravak u Rimu je ostavio trajni trag u njegovoj osjećajnosti i njegovom pjesništvu. U Zagrebu je završio jednogodišnji učiteljski tečaj iz slovničko-historijske grupe, i s diplomom učitelja građanske škole otišao je službovati u Bosnu i Hercegovinu, jer u Khuenovoj Hrvatskoj za njega nije bilo mjesta. Mostar, Livno, Bijeljina, Sarajevo su njegove životne stanice i gradovi u kojim nije samo ostvario samo egzistenciju nego je i pjesnički sazrio.
Historija sociologije
Nova sociologija
Od svog nastanka, sredinom 19. vijeka pa do sredine 20. vijeka, u prvih sto godina svog života, sociologija je imala velike napore da se konstituira kao nova, opća društvena nauka. Ti napori donijeli su dragocjene rezultate: sociologija se vremenom konstituirala kao samostalna nauka, definirala je svoj predmet, polahko se stvaraju uslovi i za uobličavanje socioloških metoda, prilično uspješno je određen odnos sociologije prema drugim naukama, kao i njen odnos prema drugim društvenim naukama. Pošto se društvo neprestano mijenjalo, došlo se do potrebe da se i nauka o društvu promijeni i da se oblikuje neka nova sociologija. Već na samom početku dolazi do različitih shvataanja koncepcija promjena koje sociologija treba proći kako bi se transformirala:
Silvije Strahimir Kranjčević
Stvaralaštvo
Prvu pjesmu objavio je u časopisu "Hrvatska vila" (Zavjet, 1883), mjesec-dva prije odlaska u Rim. U uredništvu, koje je tada vodio Kumičić, borbeni stihovi mladog, posve nepoznatog pjesnika dočekani su oduševljeno i proročanski: "Taj će vam biti najbolji hrvatski pjesnik!" Iz Rima je poslao još dvije pjesme šušackoj "Slobodi" (Pozdrav i Senju-gradu, 1884), a nakon povratka iz Rima u "Viencu" je objavio značajnu pjesmu Noć na Foru i u Senju, a odmah zatim, prvu zbirku Bugarkinje (1884). Tako je za samo godinu dana obilježio prostor svog pjesništva i najavio svoj pjesnički put: punih 25 godina, od Zavjeta 1883. do Hristove slike u "Savremeniku" 1908, kretao se linijom koju definiraju tri uporišne tačke: domovina, čovjek i svemir. Dosljedan ovoj trojci, Kranjčević se nije mijenjao nego rastao i sazrijevao.
Bugarkinje su bile dočekane s naglašenim priznanjima. Milivoj Šrepel je napisao o njima prvu kritiku (u "Vijencu"), s puno izričitih pohvala, predvidjevši da na putu koji pjesnika čeka "umjesto lovora raste gorki pelin, pa se zato i u njegovom stvaralaštvu često javlja britki sarkazam i hladna ironija". Sve ove oznake (sarkazam, ironija, gorki pelin) bile su izvanredno ispravne, ali, da su Bugarkinje predstavile Kranjčevića kao autentičnog "barjaktara slobode", kako je poslije malo bombastično rekao Krleža, da su one bile kompletan program i pjesnički i politički, u kojem je posvetna pjesma Šenoi jasno izražen pjesnički credo dok su pjesme Hrvatskoj, narodu i radniku tri oslonca pjesnikovog nacionalnog i političkog uvjerenja, pravaškog i svehrvatskog; da je u takvom pjesničkom konceptu pjesnika nalazi korijen Kranjčevićeve patetike i smisao njegove malo podignute retoričnosti, ali i snaga uzgona koja ga je digla do univerzalnosti i kosmičke svijesti; i da je u tome sav profetizam i gorčina ove poezije, pa i njen makabrizam, a da je upravo to, po riječima Ive Frangeša, razlikovalo pjesništvo mladog Kranjčevića od patriotsko-deklarativne i ljubavno-romantične Harambašićeve poezije, sve se to raspoznalo puno kasnije. mini|lijevo|200px|Kranjčević s suprugom Gabrijelom Kašaj Do iduće njegove zbirke (Izabrane pjesme, 1898) prošlo je više od deset godina, od nje do sljedeće (Trzaji, 1902) još četiri, a onda još šest do posljednje (Pjesme, 1908). Sve one su potvrdile, da su godine provedene u Bijeljini (1888–1892) i drugi put u Livnu (1892–1893) bile njegov najplodniji period pun pjesničke zrelosti. Tada nastaju poznate pjesme Ditiramb, Angelus, Iza spuštenijeh trepavica (1892), Mojsije, Lucida intervalla (1893), a zatim i Mramorna Uenus (1894), Anđeo bola, Heronejski lav (1895), Misao svijeta, Zadnji Adam (1896), Resurrectio, Moj dom (1897), Sveljudski hram (1901) i druge. Ako je osamdesetih godina 19. vijeka hrvatskom književnošću dominirala proza, devedesetih godina prvenstvo pripada Kranjčevićevom pjesništvu, koje u posljednjem deceniju 19. stoljeća dostiže svoj zenit. Bilo je kritičara koji su vidjeli taj zenit u misaonosti Kranjčevićeve poezije i njenom zaletu u kosmički beskraj, pa su ga neki i nazivali, sasvim pogrešno, uostalom filozofskim pjesnikom. A on to nije bio. Svaka filozofičnost predpostavlja neki sistem, a u Kranjčevićevoj poeziji nema ni jedinstvenog misaonog sistema niti razvijenog programa: ni političkog ni nacionalnog, filozofskog ni pjesničkog. Njegove misli, gledane kao filozofija, nisu naročito nove ni duboke.
Teme i alegorije
Kao pjesnika zanimale su ga sve brige i tegobe njegovog naroda, a izražavao ih je uz pomoć biblijskih i antičkih parabola, simbola iz historije kršćanstva i jevrejskog naroda. Njihovom alegoričnošću odijevao je osnovna ljudska pitanja o svemiru, o životu, o neskladu ideala i stvarnosti, o svrsi čovjeka i prirode, o vjeri, crkvi, Bogu, smrti, ljubavi i suzi, grijehu i sreći, pravdi, slobodi i pitanjima koja bi inače bila više nego obična. O tragikomediji svijeta, za koji ni on, kao ni njegova velika pjesnička simpatija Heine, nije uvijek pravo znao, da li je bolnica ili ludnica. Svemirske vizije koje otkriva njegova poezija izrasle su iz mračne stvarnosti khuenovske Hrvatske. Sve patnje što su ih trpjeli njegova pogažena domovina i njegov poniženi narod doživljavao je starčevićanskim očajavanjem i proživljavao svojim pjesničkim senzibilitetom tako intenzivno, da je njihov domet prelazio granice zemaljske stvarnosti. Kosmička dimenzija njegovog pjesništva, nije zapravo ništa drugo nego bolni odjek i projekcija hrvatske nesreće.
Časopis "Nada"
U Sarajevu je punih osam godina (1895–1903) uređivao književni časopis "Nada", koji je izdavala Zemaljska vlada Bosne i Hercegovine. Nominalni urednik bio je vladin savjetnik Kosta Hormann, čovjek širokih pogleda, Matošev dobročinitelj, ali je stvarni urednik časopisa, Hormannovim povjerenjem, bio Kranjčević. Uživao je zaista zavidnu slobodu i zahvaljujući njoj "Nada" je okupljala najuglednije književnike i postala najvažniji književni magazin moderne u području bivše Jugoslavije. U njoj je objavio veći broj svojih književnih prikaza i ocjena, a neki od njih vidno nadilaze trenutne potrebe, zbog kojih su bili napisani.
Moj dom
Najpoznatija Kranjčevićeva pjesma je "Moj dom". U toj pjesmi jasno se vidi motiv. Kranjčevićeve pjesme su uglavnom posvećene Hrvatskoj i idejama pravaštva.
Ante Gotovina
Ante Gotovina (Tkon, Pašman, Hrvatska 1955) jest penzionisani general Vojske Republike Hrvatske.
Rat u Hrvatskoj
Stupivši u kontakt sa hrvatskim iseljenicima u Argentini, Gotovina (koji je u međuvremenu izgubio svaki kontakt sa domovinom) doznaje za proglašenje samostalnosti Hrvatske, te se vraća u Hrvatsku u junu 1991, odmah stupivši u Zbor Narodne Garde. Učestvuje u borbama u Zapadnoj Slavoniji i gradovima (Novska, Nova Gradiška) u sastavu 1. gardijske brigade, prvo kao borac, a zatim kao komandant. Nakon ranjavanja i oporavka, od 1992. do 1996. vrši dužnost komandanta Zbornog područja Split, a nakon toga je glavni inspektor odbrane. Brzo je vojno napredovao, te je u činu general-bojnika bio jedan (uz Janka Bobetka i Antu Rosu) od glavnih zapovjednika u Operaciji Maslenica, a kao general-pukovnik organizira i vodi više ključnih vojnih operacija: odbranu Livna i Tomislavgrada od jedinica Vojske RS, dugotrajne vojne operacije u kojim su tokom desetak mjeseci slomljena srpska odbrana u Livanjskom polju, obroncima Dinare i Šator planine, osvajanje Glamoča i Bosanskog Grahova, te opkoljavanje Knina što je stvorilo preduslove za izvršenje Operacije Oluja Nakon toga, Gotovina je u drugoj polovini 1995. glavni zapovjednik združenih snaga HV i HVO u Operaciji Maestral, kada je potpuno razbijena vojska bosanskih Srba, a hrvatske snage su zajedno sa Armijom Republike Bosne i Hercegovine došle na udaljenost 23 kilometra od Banje Luke.
Međunarodni sud za ratne zločine
Već tokom posljednje 2-3 godine 20. vijeka, u doba zalaska hrvatskog predsjednika Tuđmana, počele su dopirati glasine o mogućim tužbama protiv hrvatskog državnog vrha, kao i vojnih zapovjednika, što je Tuđman u nekoliko navrata javno komentirao, a tadašnja opozicija dočekala sa podsmijehom i nevjericom. Promjenom vlasti u januaru 2000, dolazi do antagoniziranja novouspostavljene šesteročlane koalicije i novog predsjednika Mesića sa jedne strane, te poražene stranke HDZ-a i većeg broja najviših hrvatskih oficira, odnosno onih koji nisu imali simpatija za vlast liberalno-anacionalne provenijencije. Zbog otvorenog pisma nekoliko hrvatskih najviših oficira, u kojem je oštro kritikovana politika nove vlasti, a koju je supotpisao, Gotovina je penzonisan 2000. godine.
Međunarodni sud za ratne zločine na području bivše Jugoslavije u Haagu podigao je u junu 2001. optužnicu protiv Ante Gotovine, optužujući ga za planiranje etničkog čišćenja, ratne zločine, te učešće u zločinačkom poduhvatu. Gotovina je odbio primiti optužnicu (koja je dostupna na jednom od vanjskih linkova), te se od podizanja optužnice do hapšenja 7. decembra 2005. na Kanarskim ostrvima nalazio u bijegu, sa nepoznatim prebivalištem. Obje hrvatske vlasti, i koalicijska (2000-2004), i HDZ-ova (2004- ) priznaju legitimitet Haaškog suda i pozivale su Gotovinu da se preda.
Ante Gotovina je uhapšen 7. decembra 2005 godine na Kanarskim ostrvima (Španija) u jednom turističkom hotelu zbog optužbe za ratne zločine počinjene protiv srpskih civila i njihove imovine tokom i nakon operacije "Oluja" od augusta do novembra 1995. U prvostepenoj presudi, 2011. general Gotovina osuđen je na 24 godine zatvora. Takva presuda izazvala je brojne negativne reakcije u Hrvatskoj, ali i u cijelom svijetu.
Dana 16. novembra 2012. u konačnoj, drugostepenoj presudi Gotovina je oslobođen svih optužbi, jer je utvrđeno da nije kriv. Istog dana Gotovina je, zajedno sa Mladenom Markačem (drugim oslobođenim generalom) pušten iz zatvora, nakon čega su otputovali u Hrvatsku. Presuda se slavila u mnogim gradovima Hrvatske, a istu večer je u Zagrebu, na Trgu bana Jelačića održan doček generalima, na kojem se okupilo više hiljada ljudi.