cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vojvodina
Habsburška uprava
Želeći da ostvare svoja narodna prava, Srbi su proglasili "Srpsku Vojvodinu" na Majskoj skupštini u Sremskim Karlovcima, 1848. godine. Srpska Vojvodina sastojala se od Srijema, Bačke, Banata i Baranje. Za vojvodu izabran je Stevan Šupljikac, Karlovačka mitropolija je uzdignuta na rang patrijaršije, a tadašnji mitropolit, Josif Rajačić, proglašen je za srpskog patrijarha. Izabran je narodni odbor kao privremena vlada Vojvodine.
Mađarska vlada je cijeli taj pokret proglasila buntovničkim i odlučila se da ga slomi vojnički. Srbi su pružili otpor, a u pomoć vojvođanskim Srbima došli su dobrovoljci iz Kneževine Srbije, na čelu sa vojvodom Stevanom Knićaninom. Nepopustljivost mađarske vlade iskoristilo je srpsko vodstvo, na čelu sa patrijarhom Rajačićem. Kad je austrijski car proglasio Mađare za buntovnike, srpske trupe iz Vojvodine uključile su se u carsku vojsku i učestvovale su u gušenju revolucije u Ugarskoj.
Poslije poraza Mađarske revolucije, odlukom austrijskog cara u novembru 1849. godine, formirana je jedna posebna austrijska pokrajina nazvana "Vojvodstvo Srbija i Tamiški Banat", koja se sastojala od Banata, Bačke i Srijema. Pokrajinom je upravljao austrijski guverner, čije se sjedište nalazilo u Temišvaru, a titula vojvode je pripadala austrijskom caru. Službeni jezici Vojvodine bili su njemački i ilirski (tj. srpski). Ova pokrajina ukinuta je 1860. godine, a veći dio njene teritorije (Banat i Bačka) je priključen habsburškoj Ugarskoj, sa izuzetkom Srijema koji je priključen Kraljevini Slavoniji. Srbi i Rumuni sa teritorije vojvodstva protivili su se tada ukidanju pokrajine, dok su Nijemci i Mađari podržali njeno ukidanje. Međutim, stvarna mađarska vlast u Vojvodini počinje tek od 1867. godine, kada Ugarska dobija autonomiju u okviru Habsburškog carstva.
Politički predstavnici srpskog naroda nisu se slagali sa novim položajem Srba i Vojvodine, i nastavili su političku borbu za kulturnu i teritorijalnu autonomiju. Najznačajniji politički vođa vojvođanskih Srba bio je Svetozar Miletić, koji je zbog svoje borbe za prava srpskog i drugih nemađarskih naroda tadašnje Ugarske uhapšen i poslan na robiju.
Južnoslavenske države
Poslije propasti Austro-Ugarske Monarhije 1918. godine, Velika narodna skupština naroda Vojvodine proglašava priključenje Vojvodine Kraljevini Srbiji. Od tada je Vojvodina dio Kraljevstva Srba, Hrvata i Slovenaca, kasnije nazvanog Kraljevina Jugoslavija.
Amir Talić
Amir Talić (rođen 5. aprila 1953 u Sanskom Mostu) bosanskohercegovački je pisac, književnik i novinar. Objavljuje poeziju i prozu za djecu i odrasle, a bavi se i književnom kritikom. Djela su mu prevođena na slovenski, engleski, njemački, švedski, francuski, ruski i albanski. Član je Društva pisaca Bosne i Hercegovine. Živi i radi u Sanskom Mostu.
Vojvodina
Južnoslavenske države
mini|250px|Granice Vojvodine iz 1945. godineIzmeđu 1929. i 1941. godine postojala je Dunavska banovina, kao jedna od banovina Kraljevine Jugoslavije. Glavni grad Dunavske banovine bio je Novi Sad, a pokrajina se sastojala od Srijema, Banata, Bačke, Baranje, Šumadije i Braničeva. Etnički sastav pokrajine bio je sljedeći: Srbi i Hrvati (56,9%), Mađari (18,2%), Nijemci (16,3%) i drugi.
Amir Talić
Biografija
U rodnom gradu Amir Talić je odrastao i školovao se. Radio je u RMK Zenica, a potom u Geološkom zavodu Ljubljana, učestvujući u geološkim istraživanjima na prostoru bivše Jugoslavije.
Vojvodina
Južnoslavenske države
Regija je okupirana od strane "Sila Osovine" 1941 godine. Bačka i Baranja priključene su Hortijevoj Mađarskoj, dok je Srijem priključen Nezavisnoj Državi Hrvatskoj. Krnja Dunavska banovina (uključujući Banat i Šumadiju) postojala je kao dio Nedićeve Srbije između 1941. i 1944. godine, a upravni centar banovine bilo je Smederevo. Međutim, Banat je predstavljao posebnu autonomnu oblast kojom je upravljala njemačka nacionalna manjina. Okupatori su počinili brojne zločine na teritoriji Vojvodine.
Vojvodina je oslobođena 1944. godine, a regija je politički obnovljena kao autonomna pokrajina u sastavu SR Srbije 1945. godine. Umjesto ranijeg imena (Dunavska banovina), pokrajini je vraćeno historijsko ime – Vojvodina. Glavni grad pokrajine ostao je Novi Sad, a pokrajina je dobila današnje granice, koje uključuju Srijem, Banat, Bačku i mali dio Mačve, na desnoj obali rijeke Save.
U početku Autonomna Pokrajina Vojvodina je imala samo ograničeni stepen autonomije, ali je ustavom iz 1974. godine AP Vojvodini dan status federalne jedinice u okviru SFR Jugoslavije, sa gotovo jednakim pravima koja je imala i Socijalistička Republika Srbija.
Amir Talić
Biografija
Početkom devedesetih se vraća u Sanski Most na porodično imanje. Istovremeno piše i objavljuje poeziju i prozu u književnoj periodici bivše Jugoslavije. Pred sam rat objavljuje dvije knjige. Godine 1991. postaje akreditirani novinar "Oslobođenja" i RTV BiH, dopisnik iz Sanskog Mosta. Na tom poslu zatiče ga rat. Tokom rata 1992-1995. zbog svog angažiranja protiv nasilja u BiH hapšen je i zatvaran od vlasti Republike Srpske BiH. Proveo je na robiji 13 mjeseci u Sanskom Mostu, Prijedoru, Banjoj Luci i Doboju. U VIZ "Mali logor" u Banjoj Luci proveo je godinu dana, gdje je bio izložen torturama, čije posljedice i danas nosi. To mu je kasnije bila i tematska preokupacija za knjigu poezije "Mali logor" i kratku prozu "Samica".
Vojvodina
Južnoslavenske države
Dolaskom na vlast Slobodana Miloševića Vojvodina gubi status federalne jedinice (1990. godine) i ponovo postaje samo Autonomna Pokrajina u okviru Srbije, sa ograničenim stepenom autonomije.
Poslije pada Miloševića 2001. godine i demokratskih promjena u Srbiji, AP Vojvodini je vraćen jedan manji dio autonomnih nadležnosti zakonom iz 2002. godine, a od početka decembra 2009. godine i jedan dio prijašnjih prava i nadležnosti koje je pokrajina imala još od 1974. godine.
Politika
mini|211x211piksel|[[Igor Mirović, aktuelni predsjednik Vlade Vojvodine]] Najviši pravni akt Autonomne Pokrajine Vojvodine je Statut pokrajine, iznad kojeg je samo Ustav Republike Srbije. Najviše zakonodavno tijelo je Skupština, u koju se slobodnim izborima bira 120 poslanika sa teritorije AP Vojvodine, i u kojoj su ravnopravni svi službeni jezici. Najviše tijelo izvršne vlasti je Vlada vojvodine, na čijem je čelu Predsjednik vlade AP Vojvodine koju čine sekretari.
Amir Talić
Biografija
Iste godine učestvuje u radu Međunarodnog PEN centra u Sloveniji na Bledu, gdje ga predlažu za stipendiju njemačkog nobelovca Heinricha Bölla. Posjećuju ga prijatelji pisci u egzilu. U Böllovoj kući u mjestu Langenbroich kod Kölna danonoćno radi na novim rukopisima.
Vojvodina
Pokrajinska vlada
Pokrajinska vlada je izvršni organ Vojvodine. Sastoji se od 14 članova. 12 sekretara, od kojih dva izvršava dužnost potpredsjednika vlade, potpredsjednik vlade i predsjednik vlade. Rad pokrajinske vlade se Pravilnikom o radu Pokrajinske vlade usmjerava od strane Skupštine AP Vojvodine. Vlada predlaže zakone Pokrajinskoj skupštini, te provodi njene odluke. Nakon pokrajinskih izbora 2016. godine, izabrani su novi članovi vojvođanske vlade, a za predsjednika vlade je izabran Igor Mirović (SNS).
Skupština
mini|308x308piksel|Banski dvor, sjedište Vlade i Skupštine Vojvodine Skupština Autonomne pokrajine Vojvodine je najviši organ zakonodavne vlasti AP Vojvodine, u skladu sa zakonom i statutom. Njezino sjedište se nalazi u Novom Sadu, u ulici Vladike Platona u zgradi Banskog dvora. Skupština se sastoji od 120 poslanika, koji se biraju neposrednim izborima biraju svake četiri godine, po proporcionalnom izbornom sistemu. Na čelu skupštine se nalazi predsjednik, na čiji prijedlog se tokom konstatirajuće sjednice biraju potpredsjednici. Pored toga, Skupština ima i generalnog sekretara, koji pomaže predsjedniku i potpredsjedniku u pripremi i vođenju sjednica i rukovodi Službom skupštine.
Amir Talić
Biografija
Član je Saveza novinara BiH i Društva pisaca BiH i ima status slobodnog umjetnika. Iako narušenog zdravlja, piše i objavljuje, što je 2007.g. potvrđeno i nagrađenim rukopisom Fonda za izdavaštvo BiH knjige poezije «Vraća se kući bosanski kralj».
Vojvodina
Skupština
Skupština Vojvodine donosi najviši pravni akt pokrajine, Statut, kojim se (na osnovu Ustava Republike Srbije i Zakona o utvrđivanju nadležnosti AP Vojvodine) utvrđuju nadležnosti, organizacija, i rad pokrajinskih organa, kao i druga pitanja od važnosti za Vojvodinu.
Amir Talić
Biografija
Zastupljen u više Izbora i Antologija za poeziju. Djela su mu prevođene na: slovenski, njemački, švedski, francuski, ruski, engleski i albanski jezik. Prevodio je pjesme sa slovenskog jezika. Trenutno se očekuje objavljivanje proze „Samica“ na švedskom. Učesnik je mnogih međunarodnih i bosanskohercegovačkih književnih manifestacija.
Vojvodina
Privreda
Vojvodina je uz SR Sloveniju i SR Hrvatsku bila jedna od najrazvijenih dijelova Jugoslavije, uz nadprosječnu zaposlenost i prosječnu platu. Bogastvo Vojvodine je zasnovano na velikoj količini obradivog zemljišta, koje zahvata oko 84% njene površine. Pored toga, pokrajina je imala i jako razvijenu industriju, čije su najjače grane bile proizvodnja prehrambenih proizvoda, prerada metala, te automobilska i hemijska industrija. Međutim, nakon raspada SFRJ, usljed gubitka velikog dijela tržišta i godina međunarodne izolacije, privreda Vojvodine je ušla u duboku krizu, čije su posljedice dovele do gubitka velikog broja preduzeća i radnih mjesta. mini|271x271piksel|Sjedište Naftne industrije Srbije (NIS) u Novom Sadu Privrednu dominaciju je Vojvodina zadržala do danas. Tako Vojvodina danas ima najmanju stopu nezaposlenosti u Srbiji (12,2% u odnosu na 13,5%), najveću prosječnu platu poslije Beograda (46.215 dinara) i drugi najveći broj zaposlenih (524.591). Prema broju zaposlenih u 2017. godini, najveće privredne grane su prerađivačka industrija, javni sektor, građevinarstvo i poljoprivreda.
Amir Talić
Bibliografija
Dječija drama "Strašilo" u pripremi za izvođenje.
Vojvodina
Privreda
Neke od značajnih kompanija u Vojvodini su:
Amir Talić
Bibliografija
Nagrade za poeziju i prozu:
Vojvodina
Infrastruktura
Kroz Vojvodinu prolaze važne saobraćajnice, pre svega autoput A1 koji ide od srednje Evrope i Horgoša na granici prema Mađarskoj, pa preko Novog Sada do Beograda, i dalje na jugoistok ka Nišu gdje se razdvaja u dva pravca: jedan pravac vodi na istok ka granici sa Bugarskom; drugi na jug, prema Skoplju i Solunu. Treći krak autoputa (A3) se u Sremu odvaja na zapad, prema susjednoj Hrvatskoj i dalje ka zapadnoj Evropi. Oko autoputa je razvijena i mreža lokalnih puteva i željezničkih pravaca.
Na jugu Vojvodine počinje moravsko-vardarska dolina, najvažnija komunikacija između severa i juga Balkanskog poluostrva, koja se upravo kod Beograda ukršta sa dunavskim pravcem Istok—Zapad, čineći geostrateški čvor. To čini geografskostrateški položaj ove pokrajine povoljnim i značajnim za Srbiju.
Stanovništvo
mini|250px|Etnička mapa (2002.)
Etničke grupe
Prema posljednjem popisu iz 2011. godine, Autonomna Pokrajina Vojvodina ima 1.931.809 stanovnika, što čini 21,56 % od ukupnog broja stanovnika Republike Srbije. Srbi, kojih u Vojvodini ima 1.289.635 (ili 66,76%), većinsko su stanovništvo ove sjeverne srpske pokrajine. Po brojnosti zatim slijede: Mađari (251.136 ili 13,00%), Slovaci (50.321 ili 2,60%), Hrvati (47.033 ili 2,43%), Romi (42.391 ili 2,19%), Rumuni (25.410 ili 1,32%), Crnogorci (22.141 ili 1,15%), Bunjevci (16.469 ili 0,85%), Rusini (13.928 ili 0,72%), Jugosloveni (12.176 ili 0,63%), Makedonci (10.392 ili 0,54%), kao i ostale manje etničke skupine u koje spadaju Ukrajinci (0,22%), Muslimani (0,17%), Njemci (0,17%), Albanci (0,12%), Slovenci (0,09%), Bugari (0,08%) i drugi (ukupno ima više od 26 nacija i nacionalnih ili etničkih grupa).
Vjeroispovjest
Stanovnici Vojvodine razlikuju se i po vjeroispovesti. Srbi, Crnogorci, Rumuni, Romi, Makedonci i Ukrajinci uglavnom su pravoslavni, Mađari, Hrvati i Bunjevci su katolici, Rusini su grkokatolici, dok Slovaka ima protestanata i katolika, a postoji i određeni broj muslimana i pripadnika drugih malih verskih zajednica. Značajan udeo protestanata je i među Mađarima, a delom i među Srbima.
Sastav stanovništva prema veroispovesti je 2011. godine bio sledeći: Pravoslavni (70,25%), Katolici (17,43%), Protestanti (3,31%) i drugi.
Službeni jezici
U Vojvodini je službeno šest jezika uz upotrebu njihovih pisama: srpski (ćirilično pismo uz mogućnost upotrebe latiničnog), mađarski (latinica), slovački (latinica), hrvatski (latinica), rumunski (latinica) i rusinski (ćirilica). Izvršno Vijeće APV je osnivač i izdavač novina na službenim jezicima i to: dnevne novine Dnevnik na srpskom jeziku i Magyar Szó (Mađarska reč) na mađarskom jeziku, a nedeljnici su Hrvatska riječ (hrvatski), Hlas Ľudu (Glas naroda — slovački), Libertatea (Sloboda — rumunski) i Ruske slovo (Rusinska riječ — rusinski).
Moštica
Moštica je naseljeno mjesto u sastavu općine Makedonska Kamenica, Sjeverna Makedonija. Moštica se nalazi 5,2 km od Makedonske Kamenice.
Kučište
mini|280px|Kučište, rimokatolička crkva "Sv. Trojstvo" Kučište je naseljeno mjesto u sastavu općine Orebić, Dubrovačko-neretvanska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazilo se u sastavu stare općine Korčula.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2021. godine, Kučište je imalo 173 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Kučište je imalo 214 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Ninetales
Ninetalesovo ime dolazi od engleskih riječi "nine" = devet, i "tales" = priče, s tim da je engleska riječ "tale" = priča, homofon riječi "tail" = rep. Njegovo se ime odnosi i na kineski mit o duhu lisice s devet repova, imena kitsune, koji služi Nuwi i Japancima. Njegovo japansko ime, Kyuukon, vjerovatno je kombinacija japanskih riječi "Kyuu" = devet, i "Kon". Riječ "Kon" dolazi od "kon kon", onomatopejske riječi koju u Japanu koriste za oponašanje glasova lisica (Mnoge japanske bajke za djecu pričaju u malenim lisicama imena "Kon"). U početku, Ninetales je trebao biti jedini Pokémon čije se ime sastojalo od dva dijela, te je, izvan Japana, trebalo glasiti Nine Tales.
Ninetalesov lik inspiriran je mitološkim japanskim duhom lisice, kitsuneom. Kako kitsune postaje stariji, dobija više repova; Kyuubi-no-kitsune jest lisica-demon s devet repova, najviše koliko kitsune može dobiti (izuzev Inarija, kojeg se ponekad prikazuje kao kitsunea s deset repova). Poput kitsunea, Ninetales je lukav i opak. Još jedna sličnost s kitsuneom jest ta da kada Vulpix evoluira u Ninetalesa, Vulpixovo crveno krzno postaje blijedožuto. Ako je Vulpix Shiny Pokémon (zlatno krzno), nakon evolucije, Ninetales poprimi srebrno krzno.
Biološke karakteristike
Ninetales je drugi po redu Pokémon po dugovječnosti (Rayquaza je prvi, no i Kameni su Pokémoni upitni, jer im je zbog njihove kamene kože nemoguće odrediti starost). Može doživjeti hiljadu godina. Spol igra veliku ulogu u ovome; većina Ninetalesa su ženke (čineći ga ženskim dvojnikom Arcaninea), te kod većine vrste (kako u stvarnom, tako i u Pokémon svijetu), ženke nadžive mužjake.
Njegovi Vatreni napadi dolaze iz dvije plamene vrećice koje se nalaze u njegovu grlu, te imaju otvor na zadnjoj strani njegovih usta. Iako njegov plamen nije toliko vruć kao kod ostalih Vatrenih vrsta (poput Charizarda), može izbacivati plamen mnogo duži period vremena od ostalih vrsta (s istaknutom iznimkom Charizarda). Ako se plamene vrećice probuše, Pokémon će pretrpjeti sudbinu sličnu kao i čovjek kojemu zakaže jetra.
Ninetales ima slabu točku kada je u pitanju mladunčad; u Pokémon svijetu, priče o Ninetalesu kako pomaže djeci (i njihovim roditeljima, ako su prisutni) iz gorućih zgrada ili kroz surove, hladne zime veoma su česte. Isto ovakvo ponašanje pokazuju i prema mladim Pokémonima. Doduše, ne odgajaju mladunčad drugih Pokémon vrsta, kao i ljudi, poput životinja u normalnom svijetu.
Prema legendi, 9 plemenitih svetaca udruženo je i reinkarnirano u ovom Pokémonu. Neke legende kažu da svaki od njegovih repova posjeduje svoju jedinstvenu moć. Ninetales je povezan s različitim misterioznim moćima: polaganja prokletstava, kontrole uma, sposobnosti kontroliranja vatre, nevidljivošću itd. Doduše, izvještaji ovakve prirode mjestimično su objavljivani, ali mnogi su od njih naučno dokazani. Ako ga neko uhvati za jedan od njegovih repova, Ninetales bi mu mogao uputiti 1000 godina prokletstva.
U videoigrama
Ne postoji nijedna videoigra u kojoj se Ninetales mogao uhvatiti u divljini. Doduše, igrač može upotrijebiti Vatreni kamen na Vulpixu da bi ga razvio u Ninetalesa. Zbog toga, dostupnost Ninetalesa izravno ovisi o dostupnosti Vulpixa i Vatrenog kamena. Od početka Pokémon Ruby, Sapphire i Emerald videoigara, svaki Ninetales posjeduje sposobnost Bljeska vatre (Flash Fire), što ga čini imunim na Vatrene napade, te mu oni povećavaju snagu njegovih Vatrenih napada kada protivnik udari Vatrenim napadom. Ninteales ima visok Special Defense i Speed status, te natprosječni Special Attack. Doduše, njegovi su Attack, Defense i HP ispod prosjeka, što ga čini manje poželjnim od sličnog, ali snažnijeg Arcaninea.
U videoigri Pokémon Mystery Dungeon za Nintendo DS i Game Boy Advance, čovjek je bio nemaran i zgrabio jedan od Ninetalesovih repova, ali prije nego što je prokletstvo bačeno na njega, Gardevoir se nesebično bacio pred čovjeka i zaštitio ga. Ninetales se kasnije pojavljuje kako bi zaštitio igrača, objašnjavajući kako on nije čovjek koji se spominje u legendi, i da prirodne katastrofe koje se događaju u svijetu i igračevo pretvaranje u Pokémona nisu povezani.
U animiranoj seriji
U Pokémon animiranoj seriji, uz razvoj Vatrenim kamenom, Vulpix se u Ninetalesa može razviti kada doživi hiljadu godina (ovo je inspirirano mitom o kitsuneu, jer kitsune dobije novi rep za svako proživljeni vijek).
Blaine, Vođa Dvorane grada Cinnabara, koristi Ninetales protiv Ashova Squirtlea, Vodenog Pokémona. Ninetales pobjeđuje, unatoč njegovoj slabosti na Vodene napade.
Tokom narednih epizoda, društvo nailazi na dvjestogodišnjeg Ninetalesa koji pokušava uvjeriti Brocka da ostane s njim koristeći se iluzijom žene. Epizoda je nazvana "Čekajući prijatelja" te je bila još bliže povezana s mitom o kitsuneu. Hoshi-no-Tama (Zvjezdana lopta), posebna Poké lopta, korištena je u ovoj epizodi. Ninetalesova je trenerica bila mrtva već duže vrijeme, no on joj je i dalje bio vjeran, iako je želio biti slobodan. Brock se kasnije sažalio, i uvjerio Ninetalesa da se vrati u divljinu, te da istovremeno čuva uspomenu na svoju trenericu. On ga je poslušao, vrativši se životu u divljini. Ninetales je u ovoj epizodi bio ženskog spola.
U Pokémon: The First Movie, Ninetales je bio jedan od Pokémona koji je pripadao jednom od trenera koje je Mewtwo namamio u svoju utvrdu. Mewtwo ga je oteo uz sve ostale Pokémone i stvorio njihove klonove, uključujući i onog od Ninetalesa. Nakon što su se klonovi i njihove "originalne" verzije međusobno borili, Mewtwo i Mew povukli su se s klonovima u novo sklonište.
Línia evolutiva de Vulpix Seznam pokémonů (21-40) Luettelo Pokémon-lajeista (21–40)
Mithat Paša
mini|desno|200px|Mithat Paša Midhat Paşa, Oktobar 1822., Istanbul, – 8 Maj 1884., At-Ta'if) (Turski: Ahmet Şefik Mithat Paşa, Osmanski turski: احمد شفیق مدحت پاشا) jedan od istaknutih tanzimatskih reformatora Osmanlijskog castva. Preostale tri godine života je proveo u egzilu, u gradu Taif (današnja Saudijska Arabija), gdje je i umro, vjerovatno nasilnom smrću, 8. maja 1884. Uz veliku sposobnost, široke simpatije i bespogovorni patriotizam, bio je i potpuno iskren. Napustio je vladajuću poziciju podjednako siromašan, kakav je i došao na tu poziciju.
Obična šarka
Obična šarka (Vipera berus berus) je vrsta zmije, ima sivkasto smeđu boju tijela i kontinuiranu tamnu vijugavu šaru oivičenu nizovima tačkica. Slična je poskoku ali je manja i šarenija i nema roščić.
Hipersenzitivnost
Tip V
Ovo je dodatni tip koji se ponekad (posebno u Velikoj Britaniji) koristi kao razlikovanje od tipa 2. Umjesto da se vežu za ćelijske površine, antitela prepoznaju i vežu se na ćelijsku površinu receptora, što ili sprečava namjeravano vezanje liganda  s receptorom ili oponaša efekte liganda, tako ometajući ćelijsku signalizaciju. Neki klinički primeri su: Upotreba termina tip 5 je rijetka. Ovi se poremećaji češće klasificiraju kao tip 2, iako su ponekad posebno odvojeni u svoju potkategoriju tipa 2.
NGC 6758
NGC 6758 (također poznat kao ESO 184-37 i PGC 62935) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 157 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Teleskop. Najveći prečnik je 2,30 (105 hiljada sg) a najmanji 1,7 uglovnih minuta (77 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 9. juna 1836. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
NGC 3795
NGC 3795 (također poznat kao IRAS 11373+5853, MCG 10-17-38, PGC 36192 i UGC 6629) je galaksija koja je udaljena oko 55 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Veliki medvjed. Najveći prečnik je 2,10 (34 hiljade sg) a najmanji 0,5 uglovnih minuta (8 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 18. marta 1790. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
NGC 5295
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Paša
Paša (na turskom, paşa; prvobitno na persijskom, skraćenica za padšah ili padešah, što znači "kralj" - vidi padišah), bio je naslov visokog položaja u političkom sistemu Osmanlijskog Carstva, koji je uglavnom davan guvernerima (upravnicima osmanlijskih provincija, pašaluka) ili generalima. Mnoge turske osmanlijske paše su u zaista bili generali. No, pred kraj Osmanlijskog Carstva, ovaj su naslov počeli nositi učeniji i viđeniji ljudi, u smislu "gospodina.".
Crna šarka
Crna šarka (Vipera berus prester) je potpuno crna zmija. Ima vijugavu šaru koja se vidi pri određenom lomu svjetla. Naseljava planinska područja ali nešto niže nadmorske visine. Može se naći na Velikom i Malom polju na planini Igman.
Crna šarka pripada grupi najotrovnijih/opasnijih zmija na našim prostorima.
Tanko crijevo
mini|240p|Tanko crijevo u [[ljudska probava|ljudskom probavnom sistemu.]]
Dvanaestopalačno crijevo koje je najkraće, je mjesto gdje počinje priprema za apsorpciju hrane kroz male izbočine nalik prstima zvane resice. Jejunum je specijaliziran za apsorpciju kroz njegovu sluznicu od strane enterocita: malih hranljivih čestica koje su prethodno probavljene enzimima u duodenumu. Glavna funkcija ileuma je da apsorbira vitamin B12, žučne soli i sve produkte probave koje nije apsorbirao jejunum.
Veličina
Ima otprilike 1,5 centimetra u prečniku kod novorođenčadi nakon 35 nedelja gestacijske dobi, i 2,5–3 cm u prečniku kod odraslih. Na rendgenskim snimcima abdomena smatra se da je tanko crijevo abnormalno prošireno kada prečnik prelazi 3 cm. Na CT skeniranju, prečnik od preko 2,5 cm se smatra abnormalno proširenim. Površina ljudske sluznice tankog crijeva, zbog povećanja uzrokovanog naborima, resicama i mikroresicama, u prosjeku iznosi 30 kvadratnih metara.
Dijelovi
Tanko crijevo je podijeljeno na tri strukturna dijela.
Jejunum i ileum su suspendirani u trbušnoj šupljini mezenterijem. Mezenterij je dio peritoneuma. Arterije, vene, limfni sudovi i nervi putuju unutar mezenterija.
Snabdijevanje krvlju
Tanko crijevo prima krv iz celijakije i gornje mezenterične arterije. Ovo su obje grane aorte. Duodenum prima krv iz celijakije preko gornje pankreatikoduodenalne arterije i iz gornje mezenterične arterije preko donje pankreatikoduodenalne arterije. Ove dvije arterije imaju prednje i zadnje grane koje se sastaju u srednjoj liniji i anastomozi. Jejunum i ileum primaju krv iz gornje mezenterične arterije. Grane gornje mezenterične arterije formiraju niz lukova unutar mezenterija poznatih kao arterijske arkade, koji mogu biti duboki nekoliko slojeva. Prave krvne žile poznate kao vasa recta putuju od arkada najbližih ileumu i jejunumu do samih organa.
Funkcija
Probava proteina u peptide i aminokiseline uglavnom se pojavljuje u želucu, ali katkad i u tankim crijevima. Tamo se događa većina hemijskih reakcija; peptidi se degradiraju u aminokiseline; lipidi (masti) degradiraju u masne kiseline i glicerol; a ugljikohidrati degradiraju u jednostavnije šećere (npr. glukozu)
Šarka
Šarka ( Vipera berus /lat., Common Viper /eng.) se nalazi u cijeloj Evropi.Ova je zmija najrasprostranjenija zmija na svijetu. Duga je oko 60 do 80 cm, te također ima "cik-cak" liniju uzduž tijela i znatno je manja od poskoka. Glava joj je šira i oblija, sa velikim okom crvenog odsjaja i karakterističnom bijelom prugom uz rub gornje čeljusti. Šarka naseljava surovije predjele i može se sresti i iznad 2000 m/nv. Za razliku od poskoka ulazi i u vodu.
Razmnožavanje
Šarke većinom žive u kolonijama i sve zmije jedne kolonije spavaju zimski san (hiberniraju) zajedno na jednom mjestu. U proljeće mužjaci prvi izlaze iz mjesta gdje su hibernirali da bi se intenzivno sunčali, a dvije do tri nedjelje kasnije izlaze ženke i tada započinje ritual parenja. Ženke šarki pare se svake druge godine, stoga što gravidne ženke zbog razvoja mladunaca koji zauzimaju velik dio trbušne šupljine nemaju mjesta za hranu, pa se tokom graviditeta ne hrane, a na svijet donose tri do dvadeset mladunčadi dugih od 14-23 cm. Zbog toga se sljedeće godine samo hrane kako bi stvorile energetske zalihe za parenje i nošenje mladunaca.
Ishrana
Glavna hrana šarke su mali sisavci uglavnom glodavci i kukcojedi, jede i guštere, vodozemce, mlade ptice, a plijen guta odjednom i pije dosta vode.
Otrov
Otrovni zubi odrasle šarke dugi su oko 4mm. Ugriz izaziva bol, oticanje i razaranje okolnog tkiva, a u kasnijim fazama može se javiti mučnina i povraćanje.
Nuspojava
Nuspojava ili štetni efekt je neželjena štetna posljedica koja je rezultat uzimanja lijeka ili druge intervencije, kao što je operacija. Neželjeni efekat se može nazvati "kontraindikacija", kada se procijeni da je sekundarni u odnosu na glavni ili terapeutski efekat. Ako je rezultat neprikladne ili netačne doziranja ili procedure, to se naziva ljekarska greška, a ne komplikacija. Neželjeni efekti se ponekad nazivaju "jatrogeni" jer ih stvara ljekar / tretman. Neki neželjeni efekti se javljaju samo na početku, povećanju ili prekidu terapije. Neželjeni efekti mogu biti uzrokovani i placebom (u tom slučaju se štetni efekti nazivaju nocebo efekti). Upotreba lijeka ili druge medicinske intervencije koja je kontraindikovana može povećati rizik neželjenih efekata. Neželjeni efekti mogu uzrokovati komplikacije bolesti ili procedure i negativno uticati na njihovu prognozu. Oni također mogu dovesti do neusklađenosti sa režimom liječenja. Neželjeni efekti medicinskog tretmana doveli su do 142.000 smrtnih slučajeva u 2013. u odnosu na 94.000 smrtnih slučajeva 1990. godine širom svijeta.
Štetni ishod obično je naznačen nekim rezultatom kao što je morbiditet, mortalitet, promjena tjelesne težine, nivoi enzima, gubitak funkcije ili kao patološka promjena otkrivena na mikroskopskom, makroskopskom ili fiziološkom nivou. Također može biti naznačeno simptomima prijavljenim od strane pacijenta. Neželjeni efekti mogu uzrokovati reverzibilnu ili nepovratnu promjenu, uključujući povećanje ili smanjenje osjetljivosti pojedinca na druge hemikalije, hranu ili postupke, kao što su interakcije lijekova.
Klasifikacija
Što se tiče lijekova, nuspojave se mogu definirati kao: "Svaka neželjena medicinska pojava kod pacijenta ili subjekta kliničkog ispitivanja kojem je primijenjen farmaceutski proizvod i koji ne mora nužno imati uzročnu vezu s ovim tretmanom."
U kliničkim ispitivanjima, pravi se razlika između neželjeni događaj i ozbiljan neželjeni događaj. Općenito, svaki događaj koji uzrokuje smrt, trajno oštećenje, urođeni defekt ili zahtijeva bolničku hospitalizaciju smatra se ozbiljnim štetnim događajem. Rezultati ispitivanja su često uključeni u označavanje lijekova kako bi se pružile informacije i za pacijente i za ljekare koji ih propisuju.
Izraz "opasan po život" u kontekstu ozbiljnog neželjenog događaja odnosi se na događaj u kojem je pacijent bio u opasnosti od smrti u vrijeme događaja; ne odnosi se na događaj koji bi hipotetski mogao uzrokovati smrt da je teži.
Sistemi izvještavanja
U mnogim zemljama, nuspojave, odnosno nštetni efekti se po zakonu moraju prijaviti, istražiti u kliničkim ispitivanjima i uključiti u informacije o pacijentu koje prate medicinski uređaj i lijek za prodaju javnosti. Istraživači u kliničkim ispitivanjima na ljudima dužni su prijaviti ove događaje u izvještajima o kliničkim studijama. Istraživanja sugeriraju da se ovi događaji često neadekvatno izvještavaju u javno dostupnim izvještajima. Zbog nedostatka ovih podataka i nesigurnosti u pogledu metoda za njihovu sintezu, pojedinci koji provode sistematski pregled i metaanalize terapijskih intervencija često nesvjesno prenaglašavaju zdravstvene koristi. Kako bi uravnotežili pretjerani naglasak na koristi, naučnici su pozvali na potpunije izvještavanje o šteti iz kliničkih ispitivanja.
Ograničenja
U principu, medicinski radnici su dužni prijaviti sve nuspojave vezane za određeni oblik terapije. U praksi je na diskreciji stručnjaka da utvrdi da li je medicinski događaj uopće povezan s terapijom. Kao rezultat toga, rutinsko prijavljivanje nuspojava često ne mora uključivati dugoročne i suptilne efekte koji se na kraju mogu pripisati terapiji.
Dio poteškoća je identificiranje izvora pritužbe. Glavobolja kod pacijenta koji uzima lijekove za influencu može biti uzrokovana osnovnom bolešću ili može biti štetna posljedica liječenja. Kod pacijenata sa završnom fazom karcinoma, smrt je vrlo vjerojatan ishod i često je teško razaznati da li je lijek uzrok ili posmatrač.
Medicinske procedure
Operacija može imati niz neželjenih ili štetnih efekata, kao što su infekcija, krvarenje, upala, ožiljkov prsten, gubitak funkcije ili promjene u lokalnom krvotoku. One mogu biti reverzibilne ili nepovratne, a ljekar i pacijent moraju pronaći kompromis između korisnih ili spasonosnih posljedica operacije i njenih štetnih učinaka. Naprimjer, ud može biti izgubljen zbog amputacija u slučaju neizlječive gangrene, ali je život pacijenta spašen. Za sada, jedna od najvećih prednosti minimalno invazivne hirurgije, kao što je laparoskopska hirurgija, jeste smanjenje neželjenih efekata.
Vakcinacija može imati neželjene efekte zbog prirode svoje biološke pripreme, ponekad koristeći oslabljeni patogen i toksine. Uobičajeni neželjeni efekti mogu biti groznica, slabost i lokalne reakcije na mjestu vakcinacije. Vrlo rijetko dolazi do ozbiljnih nuspojava, kao što je eczema vaccinatum, teška, ponekad fatalna komplikacija koja može rezultirati kod osoba koje imaju ekcem ili atopijski dermatitis.
Dijagnostički postupci također mogu imati neželjene efekte, u velikoj mjeri u zavisnosti od toga da li su invazivni, minimalno invazivni ili neinvazivni. Naprimjer, alergijska reakcije na radiokontrastne materijale se često javljaju, a kolonoskopija može uzrokovati perforaciju crijevnog zida.
Lijekovi
Neželjena dejstva se mogu javiti kao kolateralna ili nuspojava mnogih intervencija, ali su posebno važna u farmakologiji, zbog šire, a ponekad i nekontrolisane upotrebe kao samoliječenja. Stoga odgovorna upotreba droga ovdje postaje važno pitanje. Neželjeni efekti, poput terapeutski efekat lijekova, su funkcija doziranja ili nivoa lijeka na ciljnom organu, tako da se mogu izbjeći ili smanjen pažljivom i preciznom farmakokinetikom, promjenom nivoa lijeka u organizmu u funkciji vremena nakon primjene. Neželjeni efekti mogu biti uzrokovani interakcijama lijekova. Ovo se često dešava kada pacijenti ne obavijeste svog ljekara i farmaceuta o svim lijekovima koje uzimaju, uključujući biljne i dijetetske suplemente. Novi lijek može djelovati agonistički ili antagonistički (pojačati ili smanjiti željeni terapeutski učinak), uzrokujući značajan morbiditet i smrtnost širom svijeta. Može doći do interakcije medikamenta i hrane i lijekova, a takozvani "prirodni lijekovi" koji se koriste u alternativnoj medicini mogu imati opasne neželjene efekte. Naprimjer, poznato je da ekstrakti gospine trave (Hypericum perforatum), fitoterapije koja se koristi za liječenje blage depresije uzrokuju povećanje razine citohroma P450 enzima odgovornog za metabolizam i eliminaciju mnogih lijekova, tako da će pacijenti koji ga uzimaju vjerovatno doživjeti smanjenje nivoa lijekova u krvi koje jesu uzimali u druge svrhe, kao što su rak hemoterapeutski lijekovi, inhibitori proteaze za HIV i hormonske kontracepcije.
Naučno polje aktivnosti vezano za bezbjednost lijekova sve je više regulirano od strane vlade i predstavlja veliku zabrinutost za javnost, kao i za proizvođače lijekova. Razlika između štetnih i neštetnih efekata je veliki poduhvat kada se novi lijek razvije i testira prije marketinga. Ovo se radi u studijama toksičnosti, kako bi se odredio nivo neštetnih efekata (NOAEL). Ove studije koriste se za određivanje doze koja će se koristiti u testiranju na ljudima (faza I), kao i za izračunavanje maksimalnog dozvoljenog dnevnog unosa. Nesavršenosti u kliničkim ispitivanjima, kao što je nedovoljan broj pacijenata ili kratko trajanje, ponekad dovode do javnozdravstvenih katastrofa, kao što je bilo sa fenfluraminom (tzv. fen-fen epizoda), talidomidom i, u novije vrijeme, cerivastatinom (Baycol, Lipobay) i rofecoxib (Vioxx), gdje su uočeni drastični neželjeni efekti, kao što su teratogeneza, plućna hipertenzija, moždani udar, bolest srca, neuropatija i značajan broj smrtnih slučajeva, uzrokujući prisilno ili dobrovoljno povlačenje lijeka sa tržišta. Većina lijekova ima veliku listu neozbiljnih ili blagih nuspojava koje ne isključuju nastavak upotrebe. Ovi efekti, koji imaju vrlo varijabilnu učestalost u zavisnosti od individualne osjetljivosti, uključuju mučninu, vrtoglavicu, proljev, slabost, povraćanje, glavoboljde, dermatitis, suha usta, itd. Ovo se može smatrati oblikom pseudoalergijske reakcije, jer svi korisnici ne doživljavaju ove efekte; mnogi korisnici ne doživljavaju ništa.
Alat za prikladnost lijekova za komorbidna zdravstvena stanja kod demencija (MATCH-D) upozorava da je veća vjerovatnoća da će ljudi s demencijom doživjeti neželjene efekte i da je manja vjerovatnoća da će moći pouzdano prijaviti simptome.
Kontroverze
Ponekad se navodni medicinski neželjeni efekti smatraju kontroverznim i izazivaju burne rasprave u društvu i tužbe protiv proizvođača lijekova. Jedan primjer je nedavna kontroverza o tome da li je autizam povezan sa MMR vakcinom (ili tiomersal, baziran na živi konzervans koji se koristi u nekim vakcinama). Nijedna veza nije pronađena u nekoliko velikih studija, a uprkos uklanjanju timerosala iz vakcina prije deset godina, stopa autizma se nije smanjila kako bi se očekivalo da je on bio uzročnik.
Zbog izuzetno velikog uticaja na javno zdravlje široko korištenih lijekova, kao što su hormonska kontracepcija i hormonska nadomjesna terapija, koji mogu uticati na milione korisnika, čak i na granične vjerovatnoće štetnih efekti teške prirode, kao što je rak dojke, doveli su do negodovanja javnosti i promjena u medicinskoj terapiji, iako su njene koristi uveliko nadmašile statističke rizike.
IC 2145
IC 2145 (također poznat kao ESO 57-EN18) je emisijska maglina i nalazi se u sazviježđu Zlatna riba. Prvo otkriće je napravio Williamina Paton Stevens Fleming 1901. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Ivan Rengjeo
Ivan Rengjeo (također i Renđeo) (15. maj 1884, Ilok - 9. maj 1962, Zagreb), hrvatski historičar i numizmatičar.
Srednju školu pohađao je u Osijeku, a slavistiku je diplomirao u Zagrebu. U Sarajevu je radio 30 godina kao profesor, nakon čega dolazi u Zagreb gdje je bio direktor Prve klasične gimnazije. U svom dugogodišnjem djelovanju najviše se bavio srednjovjekovnim novcem, posebno bosanskim, i numizmatikom, te je na tu temu napisao više desetina radova, i jednu obimnu knjigu u kojoj je sažeo svoj doprinos - Corpus der Mittelalterlichen Munzen von Kroaten, Slavonien, Dalmatien und Bosnien. Bio je član Numizmatičkog društva i pokretač novina Numizmatičke vijesti i urednik časopisa Numizmatika. Pored novca, Rengjeo se interesovao i za bosanske stećke kao i za proučavanje planina, iz čega proističe njegova saradnja u časopisu Hrvatski planinar. Pisao je priloge za Enciklopediju Jugoslavije, Opću enciklopediju JLZ, Enciklopediju likovnih umjetnosti.
Ahmed Dževdet Paša
Ahmed Cevdet Paşa (Loveč, 27. mart 1822 - Istanbul, 26. mart 1895, jedan od istaknutih tanzimatskih reformatora Osmanlijskog Carstva.
Ahmed Dževdet Paša, sin Ismail-age, rođen je 1822. u gradu Lofka, u današnjoj Bugarskoj. Studirao je islamske nauke u Istanbulu, a samouk je bio u astronomiji, matematici i geografiji. Govorio je perzijski, arapski i francuski jezik. Radio je kao sudija, učitelj i činovnik, da bi kasnije postao upravnik grada Haleppa u Siriji. Za vrijeme vlade sultana Abdul Hamida II bio je ministar finansija, a poslije i vrhovni činovnik u ministarstvima pravosuđa, trgovine i školstva te jedan od savjetnika sultana.
Umro je 1895. u Istanbulu. Njegov mezar se nalazi u haremu Fatih džamije u Istanbulu.
Sasa (Makedonska Kamenica)
Sasa je naseljeno mjesto u sastavu općine Makedonska Kamenica, Sjeverna Makedonija. Sasa se nalazi 8 km od Makedonske Kamenice i 31 km od Delčeva.
Geografija
Naselje se je razvilo u dolini Kamničke rijeke, na južnim obroncima Osogovskih planina. Nadmorska visina naselja je približno 750 metara.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva iz 2002. godine, Sasa je imala 240 stanovnika.
Gari Kasparov
Gari Kimovič Kasparov (Baku, Azerbejdžan, 13. april 1963), svjetski šahovski prvak 1985. - 2000.
Rane godine
Gari Kasparov rođen je kao Hari Vajnštajn. Otac mu je bio Jevrej, a majka Armenka, djevojačkog prezimena Kasparjan. Roditelji su mu se rano razveli i majka je svoje prezime promijenila u rusku varijantu Kasparov. Sa 12 godina Hari je uzeo majčino prezime i "rusificirao" ime.
Rano je skrenuo pažnju na sebe izuzetnim talentom. Od 1974. uči u šahovskoj školi koju je vodio bivši svjetski prvak Mihail Botvinik. Godine 1976, kao trinaestogodišnjak, osvojio je prvenstvo SSSR za igrače do 18 godina.
Uz profesionalno igranje šaha, bio je odličan student anglistike. Rado čita poeziju i napamet zna mnoge pjesme Jesenjina, Ljermontova i Jevtušenka. Fizički je snažan, igra nogomet i vozi bicikl.
Mečevi s Karpovom
Kasparov je sa 21 godinom bio najmlađi igrač koji je igrao meč za prvenstvo svijeta. Nasuprot njega bio je Anatolij Karpov, svjetski prvak od 1974, s 33 godine na vrhuncu snaga.
Neobičnim spletom okolnosti, u toku šest godina Kasparov i Karpov odigrali su čak pet mečeva za svjetsko prvenstvo. Obojica u to doba daleko nadmašuju sve ostale svjetske šahiste. U tim mečevima odigrali su ukupno 144 partije.
Prvi meč: 48 partija
Ovo je najduži meč u historiji šaha, i to će sigurno zadugo i ostati. Imao je izrazito neobičan tok i još neobičniji završetak.
Igralo se po pravilima usvojenim 1974: igra se dok jedan igrač ne postigne šest pobjeda, bez ograničenja trajanja meča. U slučaju poraza, bivši svjetski prvak ima pravo na revanš-meč u roku od godinu dana.
Meč je započeo u Moskvi, u jesen 1984. Kasparov je započeo samouvjereno, agresivnom igrom koja mu je do tada donosila uspjeh. To je međutim bilo lahkoumno protiv izvrsno pripremljenog Karpova, vrhunskog majstora odbrane i duboke strategije. Hladnokrvno je odbijao napade i postizao pozicionu prednost. Nakon devet partija rezultat je bio 4:0 za Karpova i izgledalo je da je sve gotovo.
Bosanski šargan
Bosanski šargan (Vipera berus bosniensis) je zmija žuto smeđe boje sa isprekidanom leđnom šarom koja je najčešće u vidu tamnih poprječnih pruga. Rijetko naraste iznad 40-tak centimetara. Naseljava planinske gudure i često se susreće na Bjelašnici. Najotrovnija je podvrsta šarke.
Gari Kasparov
Prvi meč: 48 partija
Tada Kasparov naglo mijenja taktiku. Počinje igrati solidno, bez rizika, izazivajući protivnika da napada kako bi postigao još dvije pobjede. Karpov međutim ne želi preuzeti veći rizik, vjerovatno u nadi da će posve poniziti mladog protivnika pobjedom od 6:0. Rezultat je bila serija od 17 remija.
Zatim je Karpov dobio 27. partiju i poveo 5:0. Konačno, međutim, Kasparov dolazi do pobjede u 32. partiji. Slijedi nova serija od 14 remija. Kasparov je nevjerovatno hladnokrvno sputavao svoj temperament, Karpov je bio jednako nevjerovatno neprodoran.
Bosanski šargan
Ishrana
Hrani se skakavcima, miševima, glodarima.
Gari Kasparov
Prvi meč: 48 partija
Sovjetska šahovska federacija se tada odlučila na neobičan potez: zatražili su od predsjednika FIDE Florencia Campomanesa da meč prekine, jer su oba igrača potpuno iscrpljena. Predloženo je da se meč poništi, te da se nakon šest mjeseci igra novi. Oba igrača su to prihvatila; obojica su kasnije tvrdili da su bili izmanipulirani. Karpov je svakako bio u krizi, a Kasparov je ipak još uvijek trebao dobiti tri partije, a da ne izgubi nijednu.
Drugi meč: Kasparov prvak svijeta
Odluka o prekidu izazvala je lavinu polemika u šahovskom svijetu, ali bila je definitivna. Tako, nakon pauze od šest mjeseci, akteri su se ponovo susreli u Moskvi. Pravila su u međuvremenu bila promijenjena: dužina meča ograničena je na maksimalno 24 partije, s tim da se meč prekida ako neko postigne šest pobjeda. U slučaju da je nakon 24 partije rezultat neodlučan, svjetski prvak zadržava titulu. Ostalo je i pravo prvaka na revanš.
Borba je bila vrlo napeta i izjednačena. Nakon 23 partije, Kasparov je vodio 12-11. Posljednju partiju Karpov igra na sve ili ništa, ali gubi; tako Kasparov, star 22 godine, postaje 13. prvak svijeta, najmlađi u historiji.
Velemajstor Dražen Marović pisao je tada u Šahovskom glasniku da je Kasparov zasluženo pobijedio. Bio je energičan i dosjetljiv, s teorijskim novinama i zbunjujućim žrtvama. Bijelima je uspijevao zahvatiti inicijativu, crnima se odlično branio u daminom gambitu i ševeninškoj varijajanti sicilijanke.
Slijedeća tri meča
Karpov je imao pravo na revanš, i tako je nepunih godinu dana nakon prethodnog igran i treći meč. Kasparov pobjeđuje 12,5-11,5.
Ne prolazi ni godinu dana, a veliki protivnici se ponovo susreću. Karpov je pobjedom u meču kandidata ostvario pravo na novi meč. Ovog puta Kasparov je bio pred porazom. Pri rezultatu 11-11, grubim previdom gubi 23. partiju. Karpov je poveo 12-11 i trebao mu je remi u posljednjoj partiji, dok je Kasparov morao igrati na pobjedu. Za razliku od Karpova u drugom meču, on uspjeva pobijediti. Tu partiju, najvažniju u svojoj karijeri, dobio je u Karpovljevom stilu: dugoročnom igrom na sitne prednosti uspio je dovesti do pobjede u malo boljoj završnici. Neriješenim rezultatom u meču sačuvao je naslov.
O toku meča Marović je komentirao da Kasparov po svojoj prirodi podsjeća na Aljehina i Talja: kreativan, nagao, impulsivan, često i nepromišljen. Te slabosti su Aljehinu donijele poraze u prvom meču s Euweom, a Talju u drugom meču s Botvinikom. Ova dvojica, kao i Karpov, bili su metodični, disciplinirani profesionalci.
Tri godine kasnije, Karpov je ponovo bio izazivač, pobjedivši konkurente u mečevima kandidata. Meč je opet bio neizvjestan do kraja. Kasparov je pobjedio s 12,5-11,5.
Politika
Doba gigantomahije Kasparova i Karpova ujedno je i doba velikih promjena u SSSR, konačno i njegovog raspada i rušenja komunizma. Dva velika protivnika našla su se i politički na suprotnim stranama.
Vatreni zagovornik demokratije
Karpov, koji je dva puta odbranio sovjetsku domovinu od nasrtaja emigranta Viktora Korčnoja bio je miljenik starog sistema. Imao je nekoliko političkih funkcija, bio je i potpredsjednik sovjetske (a zatim ruske) šahovske organizacije.
Nasuprot tome, Kasparov od početka perestrojke javno djeluje, pružajući oduševljenu podršku Gorbačovljevim reformama, a zatim i Jeljcinu. Kasnije se međutim razočarao u obojici.
Njihovo protivništvo 1990-ih godina dovelo je i do borbe za vlast u Ruskoj šahovskoj organizaciji, a i FIDE je u tu borbu bila upletena.
Prijatelj Hrvatske
Ovo protivništvo se drastično manifestiralo u odnosu prema ratu na području bivše Jugoslavije.
Karpov je u prvoj polovini 1990-ih godina više puta posjećivao Srbiju i Crnu Goru. Igrao je na međunarodnim takmičenjima za ekipu Agrouniverzala iz Zemuna. Vrhunac podrške Srbiji bilo je odigravanje simultanke u okupiranom Vukovaru 1995. Nasuprot tome, Kasparov je izražavao snažnu podršku Hrvatskoj. Više puta je dolazio na odmor i pripreme za mečeve na Crveni otok kod Rovinja. Igrao je za ekipu Borovo Vukovar. Kasparov je početkom 2014. godine posjetio hrvatskog predsjednika Ivu Josipovića s kojim je odigrao partiju šaha. Na svom Facebook profilu Josipović je tada napisao:
Raskol u svjetskom šahu 1993.
Godine 1993. dolazi do velike krize u takmičenjima za svjetsko prvenstvo, koja do danas nije razriješena. FIDE je po uobičajenom sistemu organizirala mečeve kandidata. Pobjednik je bio Englez Nigel Short, koji je u polufinalu pobijedio Karpova, a u finalu Jana Timmana.
Meč Kasparov-Short
Do sukoba je došlo kada je Kasparov odbio igrati meč u gradu koji je izabrala FIDE, nezadovljan ponuđenim nagradnim fondom; sklopio je ugovor o igranju meča u Londonu, uz dvostruko veći nagradni fond. Short se s time složio.
Administracija FIDE, ljutita zbog narušavanja njenog autoriteta, povukla je drastičan i besmislen potez: objavila je da Kasparovu oduzima titulu prvaka, a Shortu pravo izazivača, te da će meč za ispražnjeno mjesto prvaka u Amsterdamu igrati Karpov i Timman.
Kasparov i Short, te još nekoliko vrhunskih igrača, osnovali su novu organizaciju, Professional Chess Players Association (PCA), koja je bila formalni organizator njihovog dvoboja. Tako su godine 1993. odigrana dva meča. Kasparov je pobijedio Shorta 12,5:7,5 i odbranio titulu, a Karpov Timmana 12,5:8,5. Tako je došlo do situacije kao u profesionalnom boksu, s dva prvaka u različitim verzijama. Ali je šahovski svijet titulu priznavao samo Kasparovu.
Meč Kasparov-Anand 1995.
Administracija FIDE ostaje tvrdoglava. FIDE i PCA organiziraju svaka svoj kandidatski ciklus. U organizaciji PCA odigran je krajem 1995. meč Kasparov-Anand. Igralo se na bolji rezultat iz 16 partija. Prvih osam partija završeno je remijem. Devetu partiju dobija Anand. U desetoj, Kasparov igrajući bijelima, nalazi teorijsku novost sa žrtvom skakača u 11. potezu u otvorenoj varijanti španskog otvaranja. Kasnije žrtvuje i topa i pobjeđuje.
Odlučujućom se pokazala sljedeća, 11. partija: Kasparov crnima igra zmajevu varijantu sicilijanke. U posve jednakoj poziciji, Anand odbija ponudu remija; forsirajući, upada u jednostavnu zamku i gubi. Nakon toga Kasparov je dobio još dvije partije i ostvario pobjedu 8-5. Nešto kasnije u organizaciji FIDE odigran je meč Karpov-Kamsky, koji je Karpov uvjerljivo dobio. FIDE je imala velikih problema u nalaženju organizatora tog meča, kojeg šahovska javnost ne priznaje. Zanimljivo je da su Kamsky i Anand odigrali dva meča kandidata: u verziji FIDE u četvrtfinalu pobijedio je Kamski sa 6:4, a u verziji PCA u finalu pobijedio je Anand sa 6,5:4,5.