cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rimokatoličko groblje Hrast
Opis
Na groblju ima dosta i pojedinačnih obiteljskih grobnica, naročito iz vremena austorugarske vladavine. Najstariji spomenici su u obliku stele, visoke oko 80 cm, koja je lučno završena. Ukrasi su izrađivani uglavnom u plitkom reljefu, nekad vješto, a nekad vrlo jednostavno urađeni. Prikaz križa je obavezan na svakoj steli, ali u raznim varijantama kao što su latinski križ, kalvarija-golgota. Na nekim stelama je donja polovina rezervirana za natpis. Natpis može biti kratak i urezan je na dnu stele, a ponekad zauzima donju polovinu spomenika. Materijal za izradu nadgrobnika je najčešće kamen i to krečnjak, sedra i posebna vrsta lokalnog pješčara.
U groblju se nalaze i tri spomenika austrougarskim vojnicima koji su služili vojni rok u Jajcu, a koji su poginuli u borbama u Srbiji za vrijeme I svjetskog rata. Ovakvi spomenici se sreću na svim gradskim grobljima po Bosni i Hercegovini i većinom su u obliku stele.
Kontinuitet sahranjivanja u groblju u Jajcu se nastavlja i između dva svjetska rata i u vremenu iza II svjetskog rata, kada počinje uveliko podizanje mramornih i granitnih grobnica i koje se zadržalo sve do današnjih dana.
Sanofi
Sanofi je francuska transnacionalna kompanija čije aktivnosti uključuju farmaciju (posebno lijekove na recept na polju dijabetesa, rijetkih bolesti, multiple skleroze i onkologije te proizvode za zdravlje potrošača) i vakcine.
Utinja
Utinja je naseljeno mjesto u sastavu grada Karlovca, Karlovačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Karlovac.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Utinja je imala 5 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Utinja je imalo 52 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Vodostaj (čvor)
Hrvatska:
Trobni Dol
Trobni Dol je naseljeno mjesto u sastavu općine Laško, regija Savinjska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Laško.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Trobni Dol je imao 153 stanovnika.
IC 5052
IC 5052 (također poznat kao ESO 74-15, IRAS 20473-6923 i PGC 65603) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 27 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Paun. Najveći prečnik je 5,90 (46 hiljada sg) a najmanji 0,9 uglovnih minuta (7 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio DeLisle Stewart 23. augusta 1900. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Parinacota (vulkan)
Parinacota (hispanizirano pisanje), Parina Quta ili Parinaquta (ajm. parina - flamingo, quta - jezero , tj. "jezero flamingosa") jeste veliki potencijalno aktivni  stratovulkan na granici Čilea i Bolivije. Dio je vulkanske grupe Payachata. Drugi veći vulkan u toj grupi jeste Pomerape, koji datira iz pleistocena. Period posljednje eruptivne faze Parinacote određen je tehnikom datiranja izloženosti površine i ustanovljeno je da se posljednja erupcija desila oko 290. godine ± 300 godina.
Jedan od najdramatičnijih događaja u historiji ovog vulkana desio se prije 8.000 godina, kad je veliko urušavanje proizvelo lavinu od 6 km³ zemlje, koja je blokirala obližnje vodene tokove, formiravši jezero Chungará.
Parinacota i Pomerape "opkoračuju" granicu između nacionalnih parkova Sajama (Bolivija) i Lauca (Čile).
mini|lijevo|Parinacota i jezero Chungará mini|lijevo|[[Astronautska fotografija koja ističe simetričnu kupu Parinacote]]
Uspon
Uspon na ovaj vulkan relativno je lahak (F-stepen), uz sniježnu/šljunkovitu padinu nagiba od oko 35 stepeni. Na visini od 5300 m može se podići kamp u sedlu između Parinacote i Pomerapea. U zavisnosti od godišnjeg doba, glavna teškoća mogu biti sniježne formacije zvane penitentes, koje uspon čine fizički teškim ili nemogućim. Uspon obično pokuša 1 osoba/grupa sedmično po godišnjem dobu. U slučaju potrebe mogu se unajmiti vodiči i prijevoz iz sela Sajama, udaljenog 27 km, sa bolivijske strane ove planine.
Dule (Škocjan)
Dule su naseljeno mjesto u sastavu općine Škocjan, regija Jugoistočna Slovenija, Slovenija.
Zarečje
Slovenija:
Dule (Škocjan)
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Dule su imale 46 stanovnika.
Beran Selo
Beran Selo (ćir. Беран Село) je naseljeno mjesto u sastavu općine Berane, Crna Gora.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Crnoj Gori nalazilo se u sastavu stare općine Berane.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine Beran Selo je imalo 1.832 stanovnika.
Popis 2011.
Napomena: Oznaka Z predstavlja zaštićen podatak.
Dolenčice
mini|280px|Dolenčice, tabla na ulazu Dolenčice su naseljeno mjesto u sastavu općine Gorenja vas–Poljane, regija Gorenjska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu stare općine Škofja Loka.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Dolenčice su imale 85 stanovnika.
Vrhovine (Vitez)
Vrhovine su naseljeno mjesto u općini Vitez, Bosna i Hercegovina.
Biatlon na Zimskim olimpijskim igrama 2006 – potjera (muškarci)
Utrka u biatlonu u potjera na 12,5 km na ZOI 2006. održana je 18. februara 2006. u Cesana San Sicariu skijaškom centru 97 km udaljenom od Torina. Austrijski biatlonci Wolfgang Perner i Wolfgang Rottmann su zbog dopinga naknadno diskvalifikovani od strane Međunarodnog olimpijskog komiteta
Pravila takmičenja
Disciplina potjera je disciplina u biatlonu, koja se za muškarce održava na kružnoj stazi od 12,5 kilometara. Trči se 5 krugova po 2,5 km. Takmičari počinju trku pojedinačno, a startuju u intervalima koji su imali kao zaostatak u utrci sprinta na ZOI 2006.. U toku trke gađa se četiri puta: poslije prvog i drugog kruga iz ležećeg, a poslije trećeg i četvrtog iz stojećeg položaja, ukupno 20 meta. Za svaki promašaj trči se dodatni kazneni krug u dužini od 150 m. Pravo nastupa ima 60 najboljih iz utrke sprinta.
Rezultati
Utrka je počela u 14:30.
Napomene
<references group="lower-alpha"/>
Zamask
Zamask (ital. Zumesco) je naseljeno mjesto u sastavu grada Pazina, Istarska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Pazin.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Zamask je imao 58 stanovnika.
Napomena: ''U 1869. i 1880. iskazano pod imenom Zumesko. U 1857., 1869., 1921. i 1931. sadrži podatke za naselja Sveti Bartol (općina Motovun), i Rakotule (općina Karojba), a u 1880. i dio podataka za naselje Rakotule (općina Karojba). Od 1857. do 1880, 1921. i 1931. dio podataka sadržan je u naselju Kaldir (općina Motovun).''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Zamask je imalo 60 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Dolenja Dobrava (Gorenja vas–Poljane)
mini|280px|Dolenja Dobrava, stara seoska kuća Dolenja Dobrava je naseljeno mjesto u sastavu općine Gorenja vas–Poljane, regija Gorenjska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Škofja Loka.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Dolenja Dobrava je imala 198 stanovnika.
Trojno
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Trojno je imalo 52 stanovnika.
Anders Jacobsen
Anders Jacobsen bivši je norveški skijaš-skakač. Nastupao je za klub Ringkollen SK. Najmlađi je Norvežanin koji je osvojio Turneju 4 skakaonice.
Počeci
U Kontinentalnom kupu debitirao je 11. 1. 2003. zauzevši 50. mjesto. U augustu iste godine na takmičenju u sklopu FIS kupa u Rælingenu osvojio je 13. mjesto.
2006. godine dobio je jedno od 8 mjesta u norveškoj selekciji za Svjetski kup. U Ljetnom Grand Prixu debitirao je 4. augusta u ekipnim skokovima u Hinterzartenu, gdje je Norveška zauzela 7. mjesto. Idućeg dana u pojedinačnim skokovima bio je osmi. Sljedeće sedmice osvojio je 4. mjesto u Courchevelu, a 24. augusta u Zakopanima je bio sedmi. Uslijedilo je 6. mjesto u Klingenthalu 30. septembra i 10. mjesto u Oberhofu 4. oktobra. Na kraju je u ukupnom poretku Ljetnog Grand Prixa zauzeo 10. mjesto sa 184 boda.
2006/2007.
Nakon povlačenja Daniela Forfanga Jacobsen je ostao u reprezentaciji. U Svjetskom kupu debitirao je u finskom Kuusamu 24. novembra i odmah osvojio 3. mjesto.
U ovoj sezoni ostvario je 4 pobjede, uključujući i onu u Innsbrucku, osvojivši pritom i Novogodišnju turneju, što je bilo veliko iznenađenje.
Na Svjetsko prvenstvo u Sapporu došao je kao vodeći u Svjetskom kupu. Vratio se sa srebrnom medaljom, osvojenom u ekipnim skokovima, dok je u pojedinačnim skokovima osvojio 7. i 14. mjesto.
Nakon prvenstva se mučio da održi formu. Nije se uspio kvalificirati u Lahtiju, u Kuopiju je bio deseti, a u Oslu je zauzeo 14. mjesto. Adam Małysz pobijedio je na sva tri ova takmičenja i preuzeo vodstvo u Svjetskom kupu, koje je zadržao do kraja, a Jacobsen je sezonu završio na 2. mjestu u ukupnom poretku.
2007/2008.
Iako mu ova sezona nije bila toliko uspješna, ipak je ostvario 1 pobjedu u Svjetskom kupu (jedan od četverice Norvežana koji su te sezone zabilježili pobjedu), predvodio norvešku reprezentaciju do 3 ekipne pobjede, kao i do bronzane medalje na SP-u u letovima, a ukupnom poretku bio je šesti, iza svojih zemljaka, Toma Hildea i Andersa Bardala.
2009/2010.
Sezonu je počeo 5. mjestom u Kuusamu, ali je zatim na treningu doživio pad i njegovi rezultati postali su slabiji kao posljedica toga; uglavnom je bilježio plasmane između 20. i 30. mjesta. Međutim, tokom Novogodišnje turneje, na takmičenju u Garmisch-Partenkirchenu, ponovo je došao do 5. mjesta mada je bio drugi nakon 1. serije. Kasnije je ostvario svoju 6. pobjedu u karijeri, i to u letovima u Oberstdorfu 31. januara.
Povlačenje
21. aprila 2015. objavio je kraj karijere.
Postolja
– 2. serija nije održana zbog lošeg vremena
Dolenja Ravan
Dolenja Ravan je naseljeno mjesto u sastavu općine Gorenja vas–Poljane, regija Gorenjska, Slovenija.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Dolenja Ravan je imala 14 stanovnika.
Opsječko
Opsječko je naseljeno mjesto u općini Čelinac, Bosna i Hercegovina.
László Bíró
László József Bíró  [ˈLaːsloː ˈjoːʒɛf ˈbiːroː] ; rođen kao László József Schweiger ; 29. septembra 1899. - 24. oktobra 1985.), hispaniciziran kao Ladislao José Biro, bio je mađarsko - argentinski izumitelj koji je patentirao prvu komercijalno uspješnu modernu hemijsku olovku. Prvu hemijsku olovku izumio je John J. Loud otprilike 50 godina ranije, ali to nije postiglo komercijalni uspjeh.
Biografija
Bíró je rođen u mađarskoj jevrejskoj porodici u Budimpešti, Kraljevina Mađarska, u sastavu Austro-Ugarske, 1899. godine od Mózesa Mátyása Schweigera i Janke rođene Ullmann. Nakon napuštanja škole, počeo je raditi kao novinar u Mađarskoj.
Dok je radio kao novinar, Bíró je primijetio da se mastilo koje se koristi u štampanju novina brzo sušilo, ostavljajući papir suh i bez mrlja. Pokušao je upotrijebiti istu tintu u nalivperu, ali ustanovio je da se neće ulijevati u vrh, jer je bila previše viskozna. lijevo|mini|250x250piksel| Birov izum Birome Bíró je predstavio prvu proizvodnju hemijske olovke na međunarodnom sajmu u Budimpešti 1931. godine. Radeći sa svojim bratom Györgyem, hemičarom, razvio je novi vrh koji se sastojao od kuglice koja se slobodno mogla okretati u ležištu, a kako bi se okretala, pokupila bi tintu iz uloška, a zatim se kotrljala da bi se odložila na papiru. Bíró je izum patentirao u Parizu 1938.
Tokom Drugog svjetskog rata, Bíró je izbjegao pred nacistima sa svojim bratom, preselivši se u Argentinu, 1943. godine. Dana 17. juna 1943. podnijeli su još jedan patent, izdan u Sjedinjenim Državama kao, i osnovali Biro olovke u Argentini (u Argentini je hemijska olovka poznata kao birome). Ovaj novi dizajn navodno je dobio dozvolu za proizvodnju u Ujedinjenom Kraljevstvu za opskrbu zrakoplovnog osoblja Kraljevskog ratnog vazduhoplovstva. desno|mini| Biromeovo oglašavanje u argentinskom časopisu Leoplán, 1945 1945. godine Marcel Bich otkupio je patent od Bíróa za olovku, koja je ubrzo postala glavni proizvod njegove BIC kompanije. BIC je prodao više od 100 milijardi hemijskih olovaka širom svijeta.
László Bíró umro je u Buenos Airesu, Argentina, 1985. godine.
Dan izumitelja Argentine obilježava se na Bírov rođendan, 29. septembra.
Hemijska olovka u mnogim zemljama se naziva " biro ", uključujući UK, Irsku, Australiju i Italiju. Iako je riječ registrirani zaštitni znak, u nekim je zemljama postala generizirana. Dana 29. septembra 2016. godine, 117. godišnjice njegovog rođenja, Google obilježava Bíró sa Google Doodle za "njegov nemilosrdan, i duh koji unaprijed razmišlja".
Gorenje Radulje
Gorenje Radulje su naseljeno mjesto u sastavu općine Škocjan, regija Jugoistočna Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu stare općine Sevnica.
.xk
.xk je privremena, neslužbena najviša internet domena za Republiku Kosovo, dodijeljena rezolucijom 1244/99 Vijeća sigurnosti UN-a.
Zamaski Dol
Zamaski Dol (ital. Valle di Zumesco) je naseljeno mjesto u sastavu grada Pazina, Istarska županija, Republika Hrvatska.
.xk
XK potpada pod ISO 3166-1 "alfa-2 korisničke kodove", koji uključuju AA, ZZ, QM do QZ i XA do XZ. To znači da je rezervisan za privatnu upotrebu i neće biti trajno dodijeljen nijednom entitetu - niti će se koristiti kao domena najvišeg nivoa s kodom države. Stoga je njegova upotreba nezvanična i privremena, sve dok Kosovu ne bude se dodijelio sopstveni alfa-2 kod države.
Zamaski Dol
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Pazin.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Zamaski Dol je imao 51 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Zamaski Dol je imalo 81 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Udmat
Udmat je naseljeno mjesto u sastavu općine Laško, regija Savinjska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Laško.
Messier 30
NGC 7099 (također poznat kao ESO 531-SC21) je kuglasto zvjezdano jato i nalazi se u sazviježđu Jarac. Prvo otkriće je napravio Charles-Joseph Messier 3. augusta 1764. godine. Odlikuje ga velika gustina zvijezda. Nasvjetlije zvijezde su crveni divovi prividnog sjaja od 12.
IC 3424
IC 3424 je spiralna galaksija i nalazi se u sazviježđu Berenikina kosa. Prvo otkriće je napravio Charles Joseph Etienne Wolf 23. marta 1903. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Vodostaj (Karlovac)
Vodostaj je naseljeno mjesto u sastavu grada Karlovca, Karlovačka županija, Republika Hrvatska.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Vodostaj je imao 504 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Vodostaj je imalo 756 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Dolenja vas (Železniki)
Dolenja vas je naseljeno mjesto u sastavu općine Železniki, regija Gorenjska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Škofja Loka.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Dolenja vas je imala 422 stanovnika.
Popovac (Čelinac)
Popovac je naseljeno mjesto u općini Čelinac, Bosna i Hercegovina.
Popis stanovništva u Srbiji 2011 (Južnobanatski okrug)
Po popisu stanovništva, domaćinstava i stanova 2011. u Srbiji, koji je proveden od 1. do 15. oktobra 2011, u Južnobanatskom okrugu okrugu živjelo je ukupno 293.730 stanovnika, što predstavlja 4,09% od ukupnog broja Srbije, te 15,20% od od ukupnog broja stanovnika stanovnika statističkog regiona Vojvodine. Popis stanovništva provoden je na temelju Zakona o popisu stanovništva, domaćinstava i stanova u 2011. Godini ("Službeni glasnik RS", br. 104/09 i 24/11).
Starosna piramida
Od ukupnog broja stanovnika u Južnobanatskom okrugu bilo je 143.951 (49,01%) muškaraca i 149.779 (50,99%) žena, što predstavlja omjer muškaraca i žena 961:1000. Prosječna starost stanovništva bila je 41,9 godina, muškaraca 40,5 godina, a žena 43,4 godina. Udio osoba starijih od 18 godina je 82,2% (241.351), kod muškaraca 81,3% (117.052), a kod žena 83,0% (124.299).
Zabilje
Zabilje je naseljeno mjesto u općini Vitez, Bosna i Hercegovina.
Gornja Stara vas
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Sevnica.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Gornja Stara vas je imala 18 stanovnika.
Budimlja
Budimlja (ćir. Будимља) je naseljeno mjesto u sastavu općine Berane, Crna Gora.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Crnoj Gori nalazila se u sastavu stare općine Berane.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine Budimlja je imala 1.994 stanovnika.
Popis 2011.
Napomena: Oznaka Z predstavlja zaštićen podatak.
Dolenja Žetina
Dolenja Žetina je naseljeno mjesto u sastavu općine Gorenja vas–Poljane, regija Gorenjska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Škofja Loka.
Viktor Apfelbeck
Viktor Apfelbeck je bio austrijski i bosanskohercegovački entomolog, te kustos entomološkog odjela Zemaljskog muzeja Bosne i Hercegovine. Rođen 18. aprila 1859. godine u Eisenerzu, u Štajerskoj. Jedan je od najznačajnijih evropskih entomologa i pionir entomoloških istraživanja na Balkanu. mini|Viktor Apfelbeck
Biografija
Apfelbeck po završenom srednjoškolskom obrazovanju postaje inžinjer šumarstva, nakon službe u Ludbregu 1887. dolazi u Bosnu i Hercegovinu, gdje biva angažovan kao šumarski stručnjak za Zemaljsku vladu. Iste godine otkriva prve pećinske insekte. Za kustosa entomološkog odjela Zemaljskog muzeja Bosne i Hercegovine postavljen je 1889. godine i na tom mjestu ostao je do svog penzionisanja, 1925. godine. Nakon penzionisanja, kao entomolog nastavio je raditi sve do smrti u Državnom higijenskom zavodu u Sarajevu.
Apfelbeck je prvi istraživač koji je prikupljeni materijal počeo spremati u Bosni i Hercegovini, a njegovim dolaskom u Zemaljski muzej Bosne i Hercegovine započinje stvaranje naučnih zbirki i sistematsko proučavanje faune Bosne i Hercegovine. Njegovo životno djelo predstavlja rad na entomološkoj zbirci Zemaljskog muzeja, koja broji oko pola miliona primjeraka skupljenih u Bosni i Hercegovini, drugim dijelovima Balkana i svijeta. Zahvaljujući njegovom radu entomološka zbirka Zemaljskog muzeja tada je predstavljala jednu od najvećih entomoloških zbirki na Balkanu i u Evropi. Opisao je 603 nova taksona za nauku (5 rodova, 19 podrodova, 380 vrsta, 158 podvrsta, 26 varijeteta i 15 aberacija), te objavio preko 100 naučnih radova. Najznačajnije djelo mu je Balkanska fauna kukaca (Fauna insectorum balcanica, 6 sv., 1894–1916). Godine 1904. u Berlinu izlazi njegov prvi svezak koji monografski prikazuje trčke (Carabidae). Značajan broj radova je objavio u Glasniku Zemaljskog muzeja Bosne i Hercegovine.
U svojim istraživanjima faune insekata pješke je prešao gotovo cijelu Bosnu i Hercegovinu, te učestvovao u entomološkim istraživanjima u Bugarskoj, Turskoj, Grčkoj, Albaniji i Crnoj Gori. Posebno opsežna istraživanja pećinske faune proveo je u pećinama u okolini Sarajeva, Višegrada, Fojnice i Konjica.
Na osnovu rezultata Apfelbeckovih istraživanja Zemaljska vlada je 1914. godine donijela uredbu o zaštiti pećina i pećinske faune u Bosni i Hercegovini, što se smatra i prvom bosanskohercegovačkom uredbom o zaštiti prirode.
Umro je nakon duže bolesti 1. maja 1934. u Sarajevu.
Poreč (čvor)
Hrvatska:
Zaselje (Vitez)
Zaselje je naseljeno mjesto u općini Vitez, Bosna i Hercegovina.
Velike Gorelce
Velike Gorelce su naseljeno mjesto u sastavu općine Laško, regija Savinjska, Slovenija.
Vukmanić
Vukmanić je naseljeno mjesto u sastavu grada Karlovca, Karlovačka županija, Republika Hrvatska.
Velike Gorelce
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu stare općine Laško.
Vukmanić
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Karlovac.
Velike Gorelce
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Velike Gorelce su imale 64 stanovnika.
Vukmanić
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Vukmanić je imao 207 stanovnika.
Gvozno polje
Gvozno polje je kraško polje u općini Kalinovik, Bosna i Hercegovina. Smješteno je na planini Treskavici i udaljeno je od Kalinovika oko 11 kilometara prema sjeverozapadu.
Polje je na jugu i istoku okruženo kraškim brežuljcima, a sa zapada i sjevera se najprije postepeno, a zatim naglo uzdižu šumoviti dijelovi planine Treskavice. U blizini polja je nekoliko vrela od kojih nastaju potoci, natapaju polje i zatim poniru. Iznad polja, u podnožju planinskog vrha Treskać, nalazi se ledeničko Gvozno jezero.
U južnom dijelu polja, u podnožju brda Gradac, na blago uzdignutom terenu, smještena je nekropola sa stećcima, koja je proglašena nacionalnim spomenikom Bosne i Hercegovine. Od kote 1396 (Gradac) udaljena je oko 300 m zračne linije. Nekropola Gvozno nalazi se i na listi 28 srednjovjekovnih nekropola stećaka koje su 2016. godine proglašene Svjetskom baštinom UNESCO-a.
Oko 500 m sjeverozapadno od nekropole, sa desne strane puta, Šefik Bešlagić je naišao na zarasle ostatke građevine sa polukružnim zidnim izbočenjem koje podsjeća na apsidu crkve.
Iznad polja se nalazio studentski planinarski dom koji je porušen u proteklom ratu. Polje je u jednom dijelu minirano i savjetuje se oprez pri kretanju.
Zarečje (Pazin)
Zarečje (ital. Sarezzo) je naseljeno mjesto u sastavu grada Pazina, Istarska županija, Republika Hrvatska.
IC 5053
IC 5053 (također poznat kao ESO 74-18, IRAS 20485-7119 i PGC 65662) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 195 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Paun. Najveći prečnik je 1,60 (91 hiljada sg) a najmanji 0,6 uglovnih minuta (34 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio DeLisle Stewart 26. septembra 1900. godine.
Zarečje (Pazin)
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazilo se u sastavu stare općine Pazin.
IC 5053
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Zarečje (Pazin)
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Zarečje je imalo 296 stanovnika.
Napomena: ''U 1857., 1869. i od 1900. do 1931. dio podataka sadržan je u naselju Novaki Pazinski (općina Cerovlje), a 1931. u naselju Pazin. U 1991. povećano pripajanjem dijela naselja Ćusi (općina Cerovlje), u kojemu je sadržan dio podataka od 1880. do 1910. i od 1948. do 1971.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Zarečje je imalo 293 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
JS-1
JS-1 bio je sovjetski teški tenk iz Drugog svjetskog rata.
Razvoj
U tenku JS-1 (Objekt 233) zadržan je top kalibra 76,2 mm, dok je JS-2 (Objekt 234) dobio top-haubicu U-11 kalibra 122 mm (izvorno razvijena za tenk KV-9). Oba tenka testirana su u periodu od 22. marta do 19. aprila 1949. i uglavnom su zadovoljila. Ono što je državna komisija posebno istaknula bila je činjenica da su oba tenka težila manje nego KV-1S, postizala veću brzinu. U slučaju oba tenka prednost je bila i viši nivo zaštite nego kod KV-1, a u slučaju JS-2 i veća moć paljbe. Naravno, tokom testiranja ponovno su se javili stari problemi s podvozjem i transmisijom. Javio se i problem zaokretanja tokom vožnje po mehkom terenu te smicanje gusjenica zbog ulaska zemlje i drugog materijala u njih. Komisija je kao rješenje predložila povećanje broja oslonih kotača. Istovremeno je izdana dozvola za početak priprema za serijsku proizvodnju u fabrikama Korov (u Čeljabinskom), Tvornici 100 i Tvornici 200 te u Tvornici teških mašina Ural. Već na početku priprema došlo je do zastoja. Naime, u aprilu 1943. sovjetska vojska prvi put je dobila tačne podatke o nivou oklopne zaštite njemačkog Tigera (jedan zarobljeni primjerak testiran je na poligonu Kubinka), pa je odmah donesena odluka da se svi novi tenkovi opreme moćnijim topovskim naoružanjem. Nakon opsežnih testiranja otkriveno je da je protiv Tigera jedino učinkovito oružje protivavionski top 52-K model 1939. Taj top mogao je na udaljenosti od 1000 metara probiti čeoni oklop Tigera debljine 100 mm. Po Dekretu 3289 od 5. maja 1943. svi projektanti i proizvođači tenkova morali su razviti nove verzije svojih proizvoda s novim topom. Ovaj dekret obuhvatio je i tenk KV-1 te oba JS koja su još uvijek bila u razvoju. Da bi se to uopće moglo ostvariti prvo je trebalo top 52-K prilagoditi ugradnji u tenkovske kupole. Tog posla, između ostalih, prihvatili su se Centralni projektni topnički biro (pod vodstvom V. G. Grabina) i projektni biro Tvornice 9 (pod vodstvom F. F. Petrova). Već sredinom juna oba biroa isporučila su po dva prilagođena topa (S-31 i D-5T). Grabin se odlučio na kombinaciju cijevi topa od 85 mm i osnove preuzete s tenkovskog topa ZiS-5 kalibra 76,2 mm, nadajući se da će tako smanjiti cijenu razvoja i pojednostavniti ugradnju topa. D-5T bio je tek neznatno modificiran top D-5S, razvijen za samohodni top SU-85. Prednosti D-5T bile su mala masa i silina trzaja tokom opaljenja. Od samog početka testiranja postalo je jasno da bez obzira na odabir, oba topa dodatno smanjuju i tako skučeni prostor u kupoli. Jedino pravo rješenje bilo je projektiranje nove, veće kupole povećane zapremine. To je neminovno dovelo i do produženja tijela za 420 mm. Kako projektiranje i izrada novih kalupa za lijevanje traži dosta vremena, došlo je do odgađanja početka serijske proizvodnje. Posao izrade te kupole dodijeljen je Tvornici 200.
Kako bi se kompenziralo produživanje tijela, dodan je još jedan osloni kotač. Sve te izmjene dovele su do povećanja mase na 44 tone, što je bitno smanjilo pokretljivost tenka, ali se to smatralo prihvatljivom cijenom povećanja moći topa. JS opremljen topom kalibra 85 mm dobio je fabričku oznaku Objekt 237. Početkom jula 1943. za testiranje su bila spremna dva tenka, jedan s topom S-31, drugi s D5-T. U isto vrijeme za testiranje su bila spremna i dva tenka KV-1S, tako da je testiranje sva četiri tenka obavljeno istovremenu. Na osnovu tih testiranja odlučeno je da će u serijsku upotrebu ući tenkovi opremljeni topom D5-T. Tada su im oznake promijenjene u KV-84 i JS-85. Po jedan KV-84 i JS-85 dopremljeni su 31. jula 1943. na poligon Kubinka radi detaljnijih testiranja. Tenkove je na poligon pratilo čak dvadeset i osam inženjera predvođenih glavnim inženjerom Tvornice 100 N. M. Sineevim. Testiranja su započela 2. augusta pod direktnim nadzorom tadašnjeg šefa nabave Crvene armije S. A. Afonina. Što zbog zadovoljavajućih rezultata, a što zbog urgentne potrebe da se proizvede tenk koji bi se nosio s njemačkim Tigerom, oba tenka su odobrena za serijsku proizvodnju. Već 8. augusta 1943. KV-84 i JS-85, kao dio povorke eksperimentalnih oklopnih vozila, dospjeli su u Kremlj gdje su pokazani najužem sovjetskom vodstvu predvođenom lično Staljinom. Zbog potrebe sigurnosti sve posade zamijenjene su oficirima NKVD-a.
Operativna upotreba
Odredbom 4043 od 4. septembra 1943. JS-85 je uveden u operativnu upotrebu. Odluka o uvođenju u operativnu upotrebu donesena je prije početka serijske proizvodnje. Istom odredbom je zapovijeđen razvoj JS tenka naoružanog topom kalibra 122 mm i samohodne haubice kalibra 152 mm.
Prvi serijski JS-85 (JS-1) isporučen je u oktobru 1943., a prvi JS-122 (JS-2) u decembru iste godine. Do kraja 1943. nastavljena i proizvodnja KV-85. Iako je bilo jasno da je JS-2 daleko bolji tenk od JS-1, zbog birokratske sporosti proizvodnja JS-1 je nastavljena sve do januara 1944. Tvornica Korov do tada isporučila najmanje 40 JS-85 ili JS-1 tenkova te da ih je ukupno napravljeno 107. Nakon toga napokon su došle sve odluke, pa je nastavljena proizvodnja isključivo JS-122 ili JS-2.
Istog mjeseca i službeno su promijenjene oznake, pa je JS-85 postao JS-1, a JS-122 - JS-2. Uprkos svim prednostima u odnosu na JS-1, Crvena armija nije bila u potpunosti zadovoljna s JS-2. Zamjerali su mu malu brzinu paljbe i ograničen borbeni komplet od samo 28 granata kalibra 122 mm. Za usporedbu, JS-1 je nosio 59 granata kalibra 85 mm, a KV-1S čak 114 granata 76,2 mm. Osim toga, prva iskustva iz borbe pokazala su da učinkovitost topa D-5T i nije tolika kolika je bila na testiranjima. Naime, s kumulativnom granatom BR-471 JS-2 je mogao probijati čeoni oklop njemačkih teških tenkova Panzer V na udaljenostima od tek 600 do 700 metara. Tenkove Panzer VI, koji su uprkos većoj masi imali tanji čeoni oklop od Panthera, JS-2 je s BR-471 granatom mogao uništavati na prihvatljivoj udaljenosti od 1200 metara. S druge strane, zbog primitivnih nišanskih uređaja tog vremena, pogađanje tenka na udaljenostima većim od 1000 metara bila je moguća samo ako su i cilj i napadač stajali. Pogađanje ciljeva iz pokreta bilo isključivo rezultat puke sreće. Tajna veće otpornosti Panthera u odnosu na Tiger I bila je i u konstrukciji kupole. Za razliku od vertikalnih stranica Tigera I, Pantherove su bile zakošene, pa je granata pri udaru od njih imala povećanu tendenciju rikošetiranja. Tu pojavu sovjetski tenkovski stručnjaci su itekako dobro uočili, pa su je masovno koristili na svim poslijeratnim sovjetskim tenkovima.
Početkom 1944. pokrenut je projekt poboljšanja oklopne zaštite JS-1/2 pokušajem upotrebe čelika povećane čvrstoće. Međutim, ono što se često u teoriji čini dobrim, u praksi se pokaže problematičnim. U ovom slučaju najvećim problemom nije se pokazalo postupak izrade takvog čelika, već njegova završna obrada jer su se alati, koji su se koristili za mekaniji čelik, pokazali neupotrebljivim pri obradi čvršćeg. Kako bi opremanje tvornica potpuno novim alatom bilo preskupo, cijeli projekt je odgođen. Da to baš i nije bila najbolja odluka pokazalo je testiranje obavljeno u martu 1944. kad je jedan JS-2 gađan s 500 do 600 metara iz topa ZiS-3 kalibra 76,2 mm. Iako relativno malog kalibra, top je izbušio JS-2 "kao švicarski sir", čak i s čeone strane. One granate koji nisu uspjele probiti oklop izazvale su teška oštećenja s odlamanjem krhotina oklopa s unutrašnje strane čija je ubojitost bila ista kao i gelera granata. Ovo testiranje objasnilo je velike gubitke JS-85 i JS-122 na početku operativne upotrebe tokom zime i proljeća 1944.
Oprema
Ako usporedimo tehničke podatke između ovog tenka i njegovog prethodnika naći ćemo veliki broj sličnih podataka. KV-85 i JS-1 imaju identični top od 85 mm, motor tipa V-2 i identične gusjenice. Nekakve minimalne razlike se mogu naći u visini i težini tenka. JS-1 iako ima puno deblji oklop je malo lakši od svog prethodnika. To se postiglo neznatnim snižavanjem visine i smanjenjem količine municije koju on prevozi u svom malenom skladištu.
Napomena
Općenito se danas smatra da su tenkovi imena JS bili sovjetski odgovor na njemački Tigar, ali ta činjenica stoji daleko od istine. Po tadašnjem razmišljanju u Moskvi Njemačka je jednostavno proizvodila premalo tenkova Tigar da bi pobjedila ogroman broj T-34.
La Liga 1992/1993.
La Liga 1992/93. je bila 62. sezona nogometnog nacionalnog prvenstva Španije. Sezona je počela 5. septembra 1992. a završila 20. juna 1993. U sezoni je učestvovalo 20 ekipa. Nakon završenog prvenstva Barcelona je 13. put u svojoj historiji osvojila prvenstvo sa jednim poenom više od drugoplasiranog Real Madrida. Real Burgos, Cádiz i Español su na kraju sezone ispali iz lige. U cjelokupnoj sezoni je ukupno odigrano 380 utakmica te postignuto 954 golova što je iznosilo 2.51 datih golova po utakmici. Najefikasnija ekipa lige je bila Barcelona. Bebeto, nogometaš Deportivo La Coruñe je bio najbolji strijelac lige sa 29 postignutih golova.
Skatavica
Skatavica je naseljeno mjesto u općini Čelinac, Bosna i Hercegovina.
La Liga 1992/1993.
Lista strijelaca
thumb|desno|180px| [[José Roberto Gama de Oliveira|Bebeto, najbolji strijelac lige sa 29 postignutih golova. ]]
8. oklopna divizija (UK)
8. oklopna divizija bila je jedinica Britanske armije tokom Drugog svjetskog rata.
Historija
Divizija je poslana u sjevernu Afriku 1942, ali nikad nije aktivno služila kao kompletna formacija. Budući da nije mogla biti pojačana pješadijskom brigadom, raspuštena je i konačno ukinuta u Egiptu 1. januara 1943.
Nakon druge bitke kod El Alameina napravljen je plan da se ostaci divizije koriste kao samostalna jedinica koja će se probijati u njemačko-italijansku pozadinu najdalje do Tobruka. Međutim, ovaj plan je otkazan i umjesto toga su korištene jedinice s isturenih područja. Nakon toga je ime ove divizije korišteno kao vojna varka.
Jedinice
(Sve brigade oduzete su od ove divizije prije Druge bitke kod El Alameina.)
ACTR1B
Beta-centraktin jest protein koji je kod ljudi kodiran genom ACTR1B sa hromosoma 2.
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 376 aminokiselina, a molekulska težina 42.293 Da.
Funkcija
Ovaj gen kodira podjedinicu dinaktina od 42,3 kD, makromolekulski kompleks koji se sastoji od 10 podjedinica veličine od 22 do 150 kD. Dinaktin se vezuje za mikrotubule i citoplazmatski dinein. Uključen je u različite ćelijske funkcije, uključujući transport na relaciji ER – Golgijev aparat, centripetalnim pokretom lizosoma i endosoma, formiranja vretena, kretanja hromosoma, iedarnog pozicioniranja i aksonogeneze. Ova podjedinica, poput ACTR1A, je protein vezan za aktin. Ova dva proteina su jednake dužine i dijele 90% aminokiselinskog identiteta. Prisutni su u kompleksu dinaktina, u konstantnom omjeru od približno 1:15.
Proteinski kompleks
Proteinski kompleks ili multiproteinski kompleks je grupa od dva ili više povezanih polipeptidnih lanaca, u kojem se višestruki katalitski domeni nalaze u jednom od  polipeptidnih lanaca. Različiti polipeptidni lanci mogu imati različite funkcije. Ovo se razlikuje od multienzimskog lanca.
Proteinski kompleksi su oblik kvaternarne strukture. Proteini u proteinskom kompleksu povezani su nekovalentnim interakcijama protein-protein, a različiti proteinski kompleksi imaju različit stupanj stabilnosti tokom vremena. Ovi kompleksi su temelj mnogih (ako ne i većine) bioloških procesa i zajedno čine različite tipove molekulskih mašina, koje izvršavaju širok spektar bioloških funkcija. Čini se da se ćelija sastoji od modularnih supramolekulskih kompleksa, od kojih svaki obavlja neovisnu, diskretnu biološku funkciju.
Zahvaljujući blizini, brzini i selektivnosti interakcija vezanja između enzimskog kompleksa i supstrata, mogu se znatno poboljšati, što dovodi do veće ćelijske efikasnosti. Mnoge tehnike koje se koriste za razbijanje otvorenih ćelija i izolaciju proteina same po sebi remete tako velike komplekse, pa je često teško odrediti njihove komponente. Primjeri proteinskih kompleksa uključuju proteasom za molekulsku razgradnju i većinu RNK-polimeraza. U stabilnim kompleksima, velike hidrofobne veze između proteina obično zatrpavaju površine veće od 2.500 kvadratnih Å.
Funkcija
Stvaranje proteinskog kompleksa ponekad služi za aktiviranje ili inhibiciju jednog ili više njegovih članova i na taj način stvaranje proteinskog kompleksa može biti slično fosforilaciji. Pojedinačni proteini mogu učestvovati u stvaranju niza različitih proteinskih kompleksa. Različiti kompleksi vrše različite funkcije, a isti kompleks može obavljati vrlo različite funkcije koje ovise o raznim faktorima. Neki od ovih faktora su:
Srpska narodna čitaonica u Baru
mini|desno|Spomenik knjazu [[Nikola I Petrović Njegoš|Nikoli u Starom Baru koji je podigla Srpska narodna čitaonica. Na spomeniku piše: Bar, Svom viteškom osloboditelju knjazu Nikoli. Ja izgledam kao kakva stjena, vjekovima kišom izjedana. Al ne žali Gospodaru slavni, tek mi danas sjaju sretni dani. Srpska narodna čitaonica, 25. marta 1881. O podizanju spomenika je pisao Glas Crnogorca 31. maja 1881. ]]
Proteinski kompleks
Funkcija
Mnogi proteinski kompleksi su dobro razumljivi, posebno u modelnom organizmu  Saccharomyces cerevisiae  (kvasac). Za ovaj relativno jednostavan organizam, proučavanje proteinskih kompleksa sada se izvodi širom genoma, a razjašnjavanje većine proteinskih kompleksa kvasca je u toku.
Obaveznii i neobavezni proteinski kompleks
Ako protein može sam da formira stabilnu dobro presavijenu strukturu (bez ikakvog drugog povezanog proteina) in vivo, tada se kompleksi koji nastaju od takvih proteina nazivaju "neobavezni (neobligatni) proteinski kompleksi". Međutim, neki proteini ne mogu samo da stvore stabilnu dobro presavijenu strukturu, već se mogu naći kao dio proteinskog kompleksa koji stabilizira sastavne proteine. Takvi se proteinski kompleksi nazivaju "obvezni (obligatni) proteinski kompleksi" .
Srpska narodna čitaonica u Baru
Srpska narodna čitaonica u Baru je osnovana 22. marta 1881. godine, nakon osvajanja Starog Bara (Knjaževina Crna Gora) i protjerivanja turske vlasti 1878. godine. Cilj osnivanja čitaonice je bio širenje prosvjete i srpske nacionalne misli među katolicima i muslimanima, u sklopu državne politike knjaževine Crne Gore u tome gradu, nakon dužeg perioda stagnacije na polju kulture, u vrijeme turske okupacije. U to vrijeme to je bila jedina kulturna institucija u gradu. Neki od osnivača bili su generalni vikar Josip Kolović (koji je održao zdravicu o slozi i poklonio nekoliko knjiga), pjesnik Milo Jovović i Vasilj Zagarčanin. Prvi predsjednik je bio Tomo Oraovac, a potpredsjednik imam Šabić.
Proteinski kompleks
Prolazni i trajni / stabilni proteinski kompleks
Prolazni proteinski kompleksi stvaraju se i privremeno razgrađuju in vivo, dok trajni kompleksi imaju relativno dug poluživot. Tipski su obvezne interakcije (interakcije protein-protein u obligatnom kompleksu) trajne, dok je utvrđeno da su neobligatne interakcije trajne ili privremene. Pritom ne postoji jasna razlika između obaveznh i neobaveznih interakcija, nego između njih postoji kontinuum koji ovisi o različitim uvjetima, npr pH, koncentracija proteina itd. Međutim, postoje važne razlike između svojstava privremenih i trajnih / stabilnih interakcija: stabilne su visoko očuvane, ali privremene  su daleko manje očuvane, a proteini na dvije strane stabilne interakcije imaju veću tendenciju koekspresije privremene interakcije (u stvari, vjerovatnoća koekspresije između dva privremeno interakcijska proteina nije veća od dva slučajna proteina). Prijelazne su mnogo manje lokalizirane od stabilnih interakcija. Iako su po prirodi prolazne interakcije vrlo važne za ćelijsku biologiju (ljudski interaktom je obogaćen takvim interakcijama), te interakcije su dominantne u regulaciji gena i transdukciji signala, a proteini sa suštinski poremećenim regijama (IDR: regije u proteinima koji pokazuju dinamičke međusobno konvertirajuće strukture u nativnom stanju) utvrđeno je da su obogaćene privremenim regulatornim i signalnim interakcijama.
Nejasni kompleks
Nejasni proteinski kompleksi imaju više od jednog strukturnog oblika ili dinamičkog strukturnog poremećaja u vezanom stanju. To znači da se proteini možda neće potpuno saviti ni u prolaznim ni u trajnim kompleksima. Prema tome, specifični kompleksi mogu imati dvosmislene interakcije, koje se razlikuju u skladu sa signalima okoline. Stoga različit sastav struktura rezultira različitim (čak i suprotnim) biološkim funkcijama. Post-translacijske modifikacije, interakcije proteina ili alternativno spajanje moduliraju konformacijski ansambli nejasnih kompleksa, kako bi fino podesili afinitet ili specifičnost interakcija. Ovi mehanizmi se često koriste za regulaciju unutar eukariotske transkripcijske mašine.
Esencijalni proteini u proteinskim kompleksima
Iako su neke rane studije sugerirale snažnu korelaciju između suštinske važnosti i stupnja interakcije s proteinima (pravilo centralnost-letalnost), naknadne analize pokazale su da je ta korelacija slaba za binarne ili prolazne interakcije (npr. dvohibridni kvasac). Međutim, korelacija je robusna za mreže stabilnih složenih interakcija. U stvari, nesrazmjerni broj esencijalnih gena pripada proteinskim kompleksima. To je dovelo do zaključka da je bitno svojstvo molekulskih mašina (tj. kompleksa), a ne pojedinačnih komponenata. Wang i sur. (2009) primijetili su da je vjerovatno da će veći proteinski kompleksi biti esencijalni, objašnjavajući zašto je vjerovatno da esencijalni geni imaju visok stupanj interakcije kokompleksa. Ryan et al. (2013) pozvali su se na zapažanje da se čitavi kompleksi čine bitnim kao modularna bitnost. Ovi autori su također pokazali da se kompleksi obično sastoje od esencijalnih ili neesencijalnih proteina, umjesto da pokazuju nasumičnu raspodjelu (vidi sliku). Međutim, ovo nije fenomen sve ili ništa: samo oko 26% (105/401) kompleksa kvasca sastoji se od isključivo esencijalnih ili isključivo neesencijalnih podjedinica.
Srpska narodna čitaonica u Baru
Glas Crnogorca je pisao 1881. godine: ''Koliko su Barani skloni napretku, ovijem su zasvjedočili i dokazali s kakvom gotovošću i požrtvovanjem potpomažu da se prosvjeta širi; tu sam vodjeo mnogo ljudi koji ne znaju ni svoga imena zapisati, i dolazili su s molbom, da se prime njihove pomoći. Većinu sam slušao, kako između Srba pravoslavnih, tako i između Srba katolika i Muhamedanaca, đe govore: za ovakve svrhe nemojte nas braćo nigda požaliti. S čega budi im vječna slava i divan spomen među potomstvo!'' 17. decembra 1891, na vanrednoj skupštini čitaonice, izglasan je Ustav Srpske narodne čitaonice u Baru. Imao je 39 članova. Čitaonica je s manjim prekidima radila do 1916. a potom, tokom kraćeg perioda, i u Kraljevini Jugoslaviji. Obnovljena je sredinom marta 1953. pod novim imenom, Gradska biblioteka i čitaonica "Ivo Vučković". 4. juna 2017. godine, Srpska narodna čitaonica - Bar ponovo je obnovljena pod svojim izvornim imenom. Ona danas, pored ostaloga uređuje i Barski portal.
Radiotelevizija Crne Gore u TV kalendaru navodi Narodnu čitaonicu, a predsjednik Matice crnogorske (ogranak za Bar), Ivan Jovović piše o Barskoj narodnoj čitaonici. Državna politika knjaževine i kraljevine Crne Gore je nacionalno bila srpska, pa su svi, osim manjeg broja Albanaca, smatrani Srbima, bez razlike vjere.
Proteinski kompleks
Intragenska komplementacija
Kada višestruke kopije polipeptida kodiranog genom tvore kompleks, ova struktura proteina naziva se multimer. Kada se multimer formira od polipeptida proizvedenih od dva različita mutantna alela određenog gena, miješani multimer može pokazivati veću funkcijsku aktivnost od nemiješanih multimera koje formira svaki od mutanata sam. U takvom slučaju, fenomen se naziva intragenska komplementacija (koja se naziva i interalelna komplementacija). Intragenska komplementacija prikazana je u mnogim različitim genima u raznim organizmima, uključujući gljive Neurospora crassa, Saccharomyces cerevisiae i Schizosaccharomyces pombe, bakteriju  Salmonella tiphimurium, virus bakteriofag T4, RNK virus i ljudi. U takvim studijama, brojni mutacijski defekti u istom genu često su izolirani i mapirani linearnim redoslijedom na osnovu frekvencija rekombinacija, da bi se formirala genetička mapa gena. Odvojeno, mutanti su testirani u parnim kombinacijama za mjerenje komplementacije. Analiza rezultata takvih studija dovela je do zaključka da intragenska komplementacija, općenito, proizlazi iz interakcije različito neispravnih monomera u polipeptidu, da bi se stvorio multimer. Geni koji kodiraju polipeptide koji tvore multimere su uobičajeni. Jedno tumačenje podataka je da su polipeptidni monomeri često poravnati u multimeru na takav način da mutirani polipeptidi, oštećeni na obližnjim mjestima na genetićkoj mapi, teže tvore mješoviti multimer koji loše funkcionira. Mutirani polipeptidi oštećeni na udaljenim mjestima teže da nastanu mješoviti multimer koji djeluje efikasnije. Jehle je diskutirao o intermolekulskim silama koje su vjerovatno odgovorne za samoprepoznavanje i stvaranje multimera.
Sklapanje
Pravilno sastavljanje multiproteinskih kompleksa je važno, jer pogrešno sklapanje može dovesti do katastrofalnih posljedica. Da bi se proučavao put sklapanja, istraživači proučavaju posredne korake. Jedna od takvih tehnika koja to omogućava je elektrosprejna masena spektrometrija, koja može istovremeno identificurati različita međustanja. To je dovelo do otkrića da većina kompleksa slijedi uređeni put montaže. U slučajevima kada je moguće nesređeno sklapanje, promjena iz uređenog u nesređeno stanje dovodi do prijelaza iz funkcije u disfunkciju kompleksa, jer neuređeni sklop dovodi do agregacije.
U sastavljanju multiproteinskog kompleksa, posebnu ulogu ima struktura proteina. Sučelja između proteina mogu se koristiti za predviđanje puteva agregacije. Uticajna fleksibilnost proteina također ima određenu ulogu: fleksibilniji proteini omogućavaju veću površinu dostupnu za interakciju.
While assembly is a different process from disassembly, the two are reversible in both homomeric and heteromeric complexes. Thus, the overall process can be referred to as (dis)assembly.
Evolucijski značaj sklopa multiproteinskih kompleksa
U homomultimernim kompleksima, homomerni proteini se okupljaju na način koji oponaša evoluciju. Odnosno, međuprodukt u procesu sastavljanja prisutan je u evolucijskoj historiji kompleksa. Suprotan fenomen uočen je u heteromultimernim kompleksima, gdje se fuzija gena događa na način koji čuva izvorni put okupljanja.
AGXT
Serin—piruvat aminotransferaza jest enzim koji je kod ljudi kodiran genom AGXT sa hromosoma 2.
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 392 aminokiseline, a molekulska težina  43.010 Da.
Funkcija
Ovaj gen je eksprimiran samo u jetri, a kodirani protein je uglavnom lokaliziran u peroksisomima, gdje je uključen u detoksikaciju gliokzilata. Mutacije ovog gena, od kojih neke mijenjaju subćelijsko ciljanje, povezane su sa primarnom tipom I hiperoksalurije.
Velike Grahovše
Velike Grahovše su naseljeno mjesto u sastavu općine Laško, regija Savinjska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu stare općine Laško.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Velike Grahovše su imale 142 stanovnika.
NGC 7293
NGC 7293 (također poznat kao ESO 602-PN22) je planetarna maglina i nalazi se u sazviježđu Vodolija. Prvo otkriće je napravio Karl Ludwig Harding u septembra 1823. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Veliko Širje
Veliko Širje je naseljeno mjesto u sastavu općine Laško, regija Savinjska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazilo se u sastavu stare općine Laško.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Veliko Širje je imalo 271 stanovnika.
Vukoder
Vukoder je naseljeno mjesto u sastavu grada Karlovca, Karlovačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Karlovac.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Vukoder je imao 103 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Vukoder je imalo 171 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Dolenje Brdo
Dolenje Brdo je naseljeno mjesto u sastavu općine Gorenja vas–Poljane, regija Gorenjska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazilo se u sastavu stare općine Škofja Loka.
RK Paris Saint-Germain
Paris Saint-Germain je francuski rukometni klub iz Pariza. Takmiči se u LNH Division 1, prvom francuskog rukometa.
Dolenje Brdo
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Dolenje Brdo je imalo 79 stanovnika.