cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Odnosi Gruzije i NATO-a
mini|288x288piksel| Odnosi Gruzije i NATO pakta zvanično su započeli 1994. godine kada se Gruzija pridružila NATO-ovom Partnerstvu za mir. Gruzija je ubrzo nakon revolucije ruža 2003. godine nastojala da ostvari bliske veze i eventualno članstvo u NATO-u. Rusija se protivila ovim bliskim vezama, uključujući i one izražene na samitu u Bukureštu 2008. gdje su članice NATO-a obećale da će se Gruzija na kraju pridružiti toj organizaciji. U izjavi Sjevernoatlantskog vijeća od 7. decembra 2011. godine Gruzija je označena kao "zemlja aspirantkinja". Komplikacije u odnosu između NATO-a i Gruzije uključuju prisustvo ruskih vojnih snaga na gruzijskoj teritoriji kao rezultat višestrukih nedavnih sukoba, poput rata u Južnoj Osetiji 2008., zbog teritorija Abhazije i Južne Osetije, u kojima živi veliki broj ruskih državljana. Neobavezujući referendum 2008. godine dovelo je do toga da se 77% glasača izjasni da podržavaju pristupanje NATO-u.
Trenutni odnosi Gruzije i NATO-a nastaju u okviru značajnog paketa NATO-Gruzija (SNGP), skupa mjera na strateškom, taktičkom i operativnom nivou pokrenutog 2014. Paket uključuje izgradnju zgrade Škole za nacionalnu odbranu, zajednički Centar za obuku i procjenu vojne spremnosti NATO i Gruzije, zatim Centar za logistiku, omogućavanje višenacionalnih i regionalnih vojnih vježbi i drugih mjera.
Poslijeratne godine
mini|Znak iz avgusta 2009. godine u centru [[Tbilisija, koji promoviše uključivanje Gruzije u NATO.]] 15. septembra 2008. osnovana je Komisija za NATO i Gruziju.
1014.
Godina 1014. (MXIV) bila je redovna godina koja počinje u petak u julijanskom kalendaru. Oznaka 1014. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
Odnosi Gruzije i NATO-a
Poslijeratne godine
4. aprila 2009, šefovi država NATO-a objavili su zajedničku izjavu nakon samita u Strasbouru-Kehlu, obećavajući da će do najveće moguće mjere povećati njihovu pomoć, savjete i podršku naporima Gruzije i Ukrajine u reformama. U izjavi je ponovljeno da će dvije države postati članice NATO-a, ali nije precizirano vrijeme. Ponovno je potvrđena NATO-ova "stalna podrška teritorijalnom integritetu i suverenitetu Gruzije u okviru međunarodno priznatih granica". U izjavi se kaže da Rusija nije u potpunosti ispunila svoje obaveze preuzete u skladu sa sporazumima o prekidu vatre 12. i 8. septembra i pozvala Moskvu da poništi svoje priznanje gruzijskim separatističkim republikama Abhaziji i Južnoj Osetiji.
Honda RA107
Honda RA107 je Formula 1 automobil dizajnirao Shuhei Nakamoto i izgrađen od strane Honda za 2007. prvenstvu. To će se voziti po Jenson Button i Rubens Barrichello.
Programski jezik visokog nivoa
U računarstvu, programski jezik visokog nivoa jest programski jezik sa jakom apstrakcijom u odnosu na jezik računara. Za razliku od programskih jezika niskog nivoa može koristiti elemente prirodnog jezika, biti lakši za upotrebu ili može automatizirati (ili čak sakriti) značajna područja računarskih sistema (npr. upravljanje memorijom), čineći proces razvoja programa jednostavnijim i razumljivijim. Količina apstrakcije definira visinu nivoa programskog jezika.
Honda RA107
Automobil je predstavljen 25. januara 2007.
Programski jezik visokog nivoa
U 1960-im, programski jezici visokog nivoa sa kompajlerom obično su se nazivali autokodi. Primjeri autokodova su COBOL i Fortran.
Honda RA107
Potpuni spisak rezultata u Formuli 1
(Legenda) (Utrke u boldu označavaju najbolju startnu poziciju, dok utrke u italicu označavaju najbrži krug utrke)
Programski jezik visokog nivoa
Prvi programski jezik visokog nivoa dizajniran za računare bio je Plankalkül, koji je napravio Konrad Zuse. Prvi rasprostranjeni jezik visokog nivoa bio je Fortran. Značajni jezici koji su uvodili bitne mogućnosti za ovu vrstu programiranja su bili Algol, Cobol i Lisp.
Odnosi Gruzije i NATO-a
Poslijeratne godine
U maju 2013, gruzijski premijer Bidzina Ivanishvili izjavio je da mu je cilj bio da se dobije NATO-ov akcijski plan za članstvo u NATO 2014.
Međutim, u junu 2014. zvaničnici NATO-a najavili su da Gruzija još uvijek neće biti pozvana u proces MAP-a, već da će NATO provoditi "sadržajni paket" mjera saradnje s Gruzijom.
U decembru 2017. generalni sekretar NATO-a Jens Stoltenberg potvrdio je podršku Gruziji i njenom "eventualnom članstvu u NATO-u".
U februaru 2019. godine, u intervjuu za Glas Amerike Ben Hodgesu, umirovljeni general-potpukovnik Armije Sjedinjenih Američkih Država i koji sada radi na odbrambenom Trustu mozgova, centru za analizu evropske politike, rekao je da Gruziji "nije preostalo ništa drugo nego da dokaže svoje članstvu u NATO-u" i "pristupanje Zapadne Njemačke NATO-u presedan je za Gruziju".
U septembru 2019. godine, ruski ministar vanjskih poslova Sergej Lavrov citiran je u svojoj izjavi da ako NATO prihvati gruzijsko članstvo s člankom o kolektivnoj obrani koji pokriva samo teritoriju pod upravom Tibilisija (tj., isključuje dvije gruzijske teritorije Abhaziju i Tskhinvali aka Južna Osetija), koje je trenutno obje okupirana od strane Rusije),
NGC 362
NGC 362 (također poznat kao ESO 51-SC13) je kuglasto zvjezdano jato i nalazi se u sazviježđu Tukan. Prvo otkriće je napravio James Dunlop 1. augusta 1826. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Velika nagrada Južnoafričke Republike
Višestruki pobjednici (konstruktori)
Podebljani konstruktori su i dalje aktivini u takmičenju Formule 1
Miristinska kiselina
Miristinska kiselina (tetradekanoinska kiselina) je široko zastupljena zasićena masna kiselina sa molekulskom formulom CH3(CH2)12COOH. Miristat je so ili estar miristinske kiseline.
Miristinska kiselina je dobila ime po oraščiću Myristica fragrans. Puter oraščića sadrži 75% trimiristina, triglicerida miristinske kiseline. Osim orašćiča, miristinska kiselina je također prisutna u ulju palmine košpice, kokosovom ulju, mliječnim masnoćama i u manjoj meri u mnogim drugim životinjskim masnoćama. Ona je također sastojak spermacetina, kristalne frakcije ulja ulješura.
Ester izopropil miristat se koristi u kozmetici i topičkim medicinskim preparatima gdje je poželjna dobra apsorpcija kroz kožu.
Redukcija miristinske kiseline proizvodi miristil aldehid i miristil alkohol.
1015.
Godina 1015. (MXV) bila je redovna godina koja počinje u subotu u julijanskom kalendaru. Oznaka 1015. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
Kolos s Rodosa (film)
Kolos sa Rodosa jest film Sergia Leonea iz 1961. To je bio prvi film u kojem je Leone potpisan kao režiser u žanru s kojim je već imao iskustva (kao pomoćnik režisera u filmovima Ben-Hur i Quo vadis?). To je daleko najmanje poznat Leoneov film, a također je i jedini njegov film za koji muziku nije komponirao Ennio Morricone.
Radnja
Grčki vojni junak Darios (Calhoun) posjećuje svog strica Lizipa (George Rigaud) na Rodosu 280. p. n. e. Na tom je otoku upravo završena gradnja ogromnog kipa boga Apolona koji će čuvati luku, a stanovnici planiraju stupiti u savez sa Feničanima, koji bi bio neprijateljski za Grčku.
Darios flertuje s lijepom Dialom (Massari), kćerkom Haresa iz Lindosa (Félix Fernández, glavnog uma koji stoji iza izgradnje kipa. U isto vrijeme povezuje se s grupom pobunjenika koju vodi Pelioklo (Marchal). Ti pobunjenici žele zbaciti s vlasti tiranskog kralja Rodosa po imenu Serso (Roberto Camardiel). No isto to pokušava i Sersov zli zamjenik Tar (Conrado San Martín). Tar je prokrijumčario feničanske vojnike na Rodos kao robove i njegovi ljudi zauzimaju Kolosa kako bi osigurali siguran ulazak feničanskoj floti.
Pobunjenici saznaju za ovaj plan i odlučuju se obratiti Grcima za pomoć. Darios, kome je zabranjen odlazak s otoka pod sumnjom da je špijun, nesvjesno će raditi kao kurir. Ali njihov pokušaj napuštanja luke pod plaštom noći osujetilo je odbrambeno oružje kod Kolosa i bivaju uhvaćeni. Naravno, i Darios je optužen kao učesnik u zavjeri. Međutim, tik prije no što zarobljenici trebaju biti pogubljeni ostatak pobunjenika uspijeva ih osloboditi.
U njihovom skrovištu Pelioklo odlučuje da invaziju mogu zaustaviti jedino ako preuzmu kontrolu nad Kolosom i oslobode svoje saborce koji su već ranije zarobljeni i osuđeni da rade kao robovi u podnožju Kolosa; mehanizam za otvaranje tamnica nalazi se unutar samog Kolosa. Darios shvata da je bez izviđanja misija osuđena na propast i pokušava pridobiti Dialinu pomoć. Nažalost, on joj nepromišljeno govori za pobunjeničko skrovište. Diala, koja čezne za moći, izdaje Dariosa i navodi Tara da gotovo istrijebi sve pobunjenike, osim Mirte (Mabel Karr) i Korosa (Aranda), Pelioklove sestre i brata, koji se uspijevaju sakriti.
Pelioklo i njegovi ljudi zarobljeni su i prisiljeni da u lokalnoj areni zabavljaju ljude. No, taman kad Darios stigne kako bi javno otkrio izdajnikovu zavjeru, Tar mu pokvari plan i ubija Sersa i njegovu pratnju. Pobunjenici se odmah zapute da provedu svoje planove, ali se pobuna čini osuđenom na propast: Darios je uhvaćen dok je pokušao pokrenuti mehanizam za otvaranje tamnica, a Koros, koji mu se pridružio, biva ubijen. Totalni juriš pobunjenika na Kolosa osujećen je Kolosovim teškim arsenalom i oni su prisiljeni povući se u grad.
Tarov plan odvija se glatko sve dok vojnici ne ubiju Dialinog oca, koji nije želio vidjeti kako zloupotrebljavaju njegovo životno djelo, a zemljotres i jaka oluja pogađaju otok taman kad je neprijateljska flota bila vidljiva na horizontu. Kad podrhtavanje tla žestoko uzdrma kip, Tar i njegovi ljudi bježe iz Kolosa, ali ih na gradskim ulicama poubijaju pobunjenici. Diala, mučena krivnjom, oslobađa Dariosa, ali ubrzo gine od dijelova koji su padali s kipa. Zemljotres i dalje traje i Kolos se konačno ruši i pada u zaljev gdje je luka.
Nakon što se bijes prirode završio, Darios i Mirta susreću se s Lizipom izvan ruševina grada. Lizip govori da je Darios sada slobodan da ide gdje želi, ali njegov nećak objavljuje da će se oženiti Mirtom i ostati na Rodosu kako bi pomogao učiniti otok opet mirnim.
Taxman
Pjesma “Taxman” je utjecala na razvoj britanske psihodelije i pop muzike u modnom stilu i bila je prepoznata kao prethodnik pank-roka. Kada je Harrison izveo “Taxman” na turneji ranih 1990-ih, prilagodio je stihove tako da se odnose na suvremene vođe, navodeći njezinu trajnu kvalitetu nakon 1960-ih. Utjecaj pjesme proširio se na poreznu industriju i političku raspravu o oporezivanju.
Pozadina i inspiracija
George Harrison napisao je pjesmu Taxman u vrijeme kada su se Beatlesi našli u financijski nesigurnom položaju. U aprilu 1966. primili su izvješće računovodstvene firme Bryce, Hammer, Isherwood & Co. koje im je savjetovalo da unatoč izvanrednom uspjehu grupe, "dvojica ste blizu bankrota, a druga dvojica bi uskoro mogla bankrotirati". U svojoj autobiografiji iz 1980, I, Me, Mine, Harrison kaže: “’Taxman’ je bio trenutak kada sam prvi put shvatio da, iako smo počeli zarađivati ​​novac, zapravo većinu toga trošimo na poreze; to je bilo i još uvijek je tipično.” Budući da su Beatlesi bili klasa s najvećim porezom u Ujedinjenom Kraljevstvu, bili su podvrgnuti super-porezu od 95% koji je nametnula laburistička vlada Harolda Wilsona; odatle tekst "There's one for you, nineteen for me".
John Lennon pomogao je Harrisonu dovršiti tekst. Lennon se 1980. prisjetio: "Dodao sam nekoliko pjesama u jednom retku kako bih pomogao pjesmi jer je on to tražio. Došao je k meni jer nije mogao otići do Paula [McCartneyja] jer mu Paul u to vrijeme nije htio pomoći." Lennon je rekao da nije želio udovoljiti Harrisonovom zahtjevu, jer mu je bilo "dovoljno da pravim svoje i Paulove pjesme", ali je to učinio "jer sam ga volio i nisam želio povrijediti njegove osjećaje".
U pjesmi se spominju "gospodin Wilson" i "gospodin Heath"; sljedeći je Ted Heath, čelnik Konzervativne stranke.
Snimanje
Beatlesi su se nadali da će snimiti album Revolver u modernijem studiju od EMI-jevih londonskih studija na Abbey Roadu, i bili su posebno impresionirani zvukom ploča proizvedenih u studiju Stax u Memphisu. Brian Epstein, menadžer grupe, razmotrio je mogućnost snimanja u Staxu, ali su odustali od ideje kada su se mještani počeli okupljati u zgradi Staxa, kao i alternativni planovi snimanja u Atlantic Studiosu u New Yorku ili Motownovom studiju Hitsville USA u Detroitu. McCartney je kasnije rekao da bi samo "Taxman" i njegova soulom inspirirana "Got to Get You into My Life" mogli zvučati bolje snimljeno u američkom studiju, ali inače su Beatlesi na Revolveru gotovo slučajno "pronašali novi britanski zvuk.
Beatlesi su počeli snimati Taxmana 20. aprila, ali rezultati su ostali neiskorišteni. Deset novih snimaka snimljeno je 21. aprila, ispunjavajući četiri pjesme bubnjevima Ringa Starra, McCartneyjevom bas-gitarom i Harrisonovom distortiranom ritmičkom gitarom, a zatim su dodali McCartneyjevu glavnu gitaru, Harrisonov glavni vokal te Lennonove i McCartneyeve prateće vokale. Biograf Beatlesa Robert Rodriguez piše da iako je inženjer EMI-ja Geoff Emerick dao gorko mišljenje o Harrisonovim početnim naporima da proizvede solo pjesmu, to je više bio odraz Emerickove osobnosti, a McCartney i Harrison to nisu potvrdili u svojim memoarima. Harrison je rekao da mu je drago što je pjesma snimljena za Revolver i da ga nije briga ko svira solo na gitari.
Izgovorena imena Wilson i Heath zamijenila su dva brzopjevana refrena "Anybody got a little money?" u 11. pokušaju pjesme. Uvodni dio - izgovoreno "One, two, three, four" - dodan je tokom miješanja 16. maja. Kraj pjesme napravljen je 21. juna. Pritom je gitaristički solo dio umetnut na kraj snimke, zamjenjujući formalni zaključak nakon Harrisonove zadnje vokalne linije.
Kompozicija
Pjesma je u D-duru i u taktu 4/4. Snimanje prije pjesme počinje kašljanjem i brojanjem (koje se na kraju prekida jer se u pozadini čuje pravo brojanje). Prema biografu Beatlesa Jonathanu Gouldu, Harrison je prebrojavao s "mračnim, škrtim glasom" i u suprotnosti s tradicionalnim prebrojavanjem prije nastupa uživo. Gould ovaj potez smatra "suptilnim samoizrugivanjim" jer odražava kako se u tri godine fokus Beatlesa "prebacio s plesnog podija na brojanje". Autor Steve Turner opisuje pjesmu "Taxman" kao "pametnu malu pop-art pjesmu" zbog referenci na Wilsona i Heatha i muzičke inspiracije iz "Batman Theme" Neila Heftija iz televizijske serije Batman.
Akordi naglašavaju VII razinu ljestvice (C-natural u D-duru) i često uključuju dur/mol akord I (D/Dm) u harmoniji, što zauzvrat izaziva mješoviti ili dorski način. Na kraju je jedan stan III (akord F), ali neobično nema akorda V (A). Prema muzikologu Dominicu Pedleru, kompoziciju karakterizira i korištenje petožičnog uglašavanja dominantnog akorda sedmerca i devetke za ukrašavanje toničkog akorda D7 na kraju svakog stiha od dva reda (na 0:12 i 0:19 sekundi) i oblik sa šest žica za stvaranje komplementarnih tekstova u subdominantnom (IV) akordu G (na G7♯9) u 1:29 (nakon sola) u pjesmi "'Cause I'm the taxman, yeah - I'm the taxman".
Osoblje
Prema Ianu MacDonaldu, osim gdje je navedeno:
Tlo
Tla prema vrsti dijelimo na:
U tlo neki svrstavaju još i treset (tj. ugljen, koji se najčešće nalazi u šljuncima, između proslojaka). Nauka o tlu u građevinarskom smislu može se podjeliti prema područjima izučavanja na dva glavna dijela: mehanika tla i statika tla. Grana geologije koja se bavi proučavanjem tala zove se pedologija.
IC 1970
IC 1970 (također poznat kao ESO 249-7, IRAS 03348-4407, MCG -7-8-3 i PGC 13322) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 57 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Sat. Najveći prečnik je 3,10 (51 hiljada sg) a najmanji 0,6 uglovnih minuta (10 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Lewis Swift 17. novembra 1897. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Proučavanje stećaka
Proučavanje stećaka ima svoju dugu historiju.
Proučavanje stećaka obuhvata više segmenata definiranih istraživačkih pravaca koji su još uvijek otvoreni. Pored rasprostranjenosti, brojnosti, oblika, ukrasa, predstava, simbolike i proučavanja pokojnika, najveću vrijednost predstavljaju očuvani Natpisi na stećcima, kao izvori prvog reda za proučavanje historije srednjovjekovne Bosne. Pojedinačnim segmentima proučavanja stećaka prilazili su brojni stručnjaci starije generacije među kojima se ističe Ćiro Truhelka. Noviju generaciju predstavljaju Marko Vego, Alojz Benac, Šefik Bešlagić i Nada Miletić.
IC 283
IC 283 (također poznat kao MCG 0-8-76 i PGC 11539) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 381 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Kit. Najveći prečnik je 0,70 (78 hiljada sg) a najmanji 0,4 uglovnih minuta (44 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio Stephane Javelle 4. decembra 1891. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Careva džamija (Banja Luka)
Careva džamija je prva džamija koja je izgrađena u Banjoj Luci, i nalazila se u Gornjem Šeheru.
Historija
Džamija je izgrađena oko 1528. godine. Podignuta je na ime sultana Sulejmana Veličanstvenog (1520-1566.), pa je otuda ova džamija i dobila i ime Careva džamija. U to vrijeme džamija se nalazila u centru prve čaršije u Gornjem Šeheru. Imala je još i nazive Hunćarija i Atik ili Stara džamija.
Srušena je 1957. godine.
Pomona (mitologija)
Za druga značenja, pogledajte Pomona (čvor). Pomona je mlada rimska božica voća i vrtova.
Etimologija
Pomonino ime potječe od latinske riječi pomum – "voće". Po njoj su nazvani asteroid 32 Pomona i prof. Pomona Sprout u Harryju Potteru, te čitav niz gradova.
Opis i mitovi
Pomona nikad nije bila povezana sa nekom grčkom božicom. Zaljubila se u boga šume Silvana i kralja Pikusa. Udala se za Vertumna, koji ju je na to nagovarao. Njen visoki svećenik je zvan flamen Pomonalis. U umjetnosti se prikazuje kao lijepa mlada žena sa voćem ili cvijećem. Mnogi su gradovi nazvani po njoj. Osim što je božica, također je i nimfa drveća. mini|170 px|F. Cabianca: Pomona, u [[Sankt Peterburgu]]
Pomona (čvor)
Pomona je rimska božica voća, po kojoj su nazvani gradovi i jedan asteroid.
CLCN7
Podjedinica alfa hlornog kanala 7, znana i kao H+/Cl− razmjenski transporter 7 jest protein koji je kod ljudi kodiran genom CLCN7 sa hromosoma 7.
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 805 aminokiselina, a molekulska težina  88.679 Da.
Funkcija
U melanocitnim ćelijama ovaj gen je reguliran mikroftalmijom pridruženim transkripcijskim faktorom.
Klinički značaj
Prijavljeno je da su mutacije u genu CLCN7 povezane s autosomno dominantnom osteopetrozom tipom II, rijetkom bolešću kostiju.
Franco Rol
Franco Rol (Torino, 5. juni 1908 - Rapallo, 18. juni 1977) bio je italijanski vozač u Formuli 1.
Potpuni spisak rezultata u F1
(Utrke u boldu označuju najbolju startnu poziciju) (Utrke u italicu označavaju najbrži krug utrke)
Commonwealth Engleske
Commonwealth je naziv za englesku republiku u doba vladavine lorda protektora Olivera Cromwella u razdoblju između 1649. i 1660. godine.
Nakon engleskog građanskog rata i pogubljenja kralja Charlesa I, postojanje republike je bilo inicijalno proglašeno "Aktom proglašenja Engleske Commonwealthom" (en.:"An Act declaring England to be a Commonwealth"), kojeg je usvojio Rump Parlament (krnji parlament), 19. maja 1649.
BMW Sauber F1.07
BMW Sauber F1.07 je Formula 1 automobil dizajniran od strane Willy Rampf za BMW Sauber da se natječu u Formula 1 - sezona 2007. To će biti vođen Nick Heidfeld, Robert Kubica i Sebastian Vettel.
Ulaz/izlaz
U računarstvu, ulaz/izlaz ili U/I jest komunikacija između sistema za obradu informacija, kao što je računar, sa čovjekom ili drugim sistemom za obradu informacija. Informacija je signal ili podatak koji sistem prima a izlazi su signali ili podaci koji se šalju iz njega.
Ulazno/izlazni uređaji su dijelovi hardvera koje čovjek (ili drugi sistem) koristi za komunikaciju sa računarom. Na primjer, tastatura ili računarski miš su uređaji za unos, dok su monitori i pisači izlazni uređaji. Uređaji za komunikaciju između računara, poput modema i mrežnih kartica, obično izvode i ulazne i izlazne operacije.
U računarskoj arhitekturi kombinacija CPU-a i glavne memorije, u koju CPU može čitati ili pisati direktno pomoću pojedinačnih instrukcija, smatra se mozgom računara. Svaki prijenos informacija u ili iz CPU/memorijske kombinacije, na primjer čitanje podataka s diska, smatra se U/I. CPU može osigurati memorijski mapiran U/I koji se koristi u računarskom programiranju niskog nivoa, npr. u implementaciji upravljačkih programa uređaja, ili mogu omogućiti pristup U/I kanalima.
NGC 5070
NGC 5070 (također poznat kao MCG -2-34-22, NGC 5072 i PGC 46432) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 313 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Djevica. Najveći prečnik je 1,00 (91 hiljada sg) a najmanji 0,7 uglovnih minuta (64 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio Lewis Swift 3. juna 1886. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
NGC 6503
NGC 6503 (također poznat kao IRAS 17499+7009, MCG 12-17-9, PGC 60921 i UGC 11012) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 1 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Zmaj. Najveći prečnik je 7,00 (2 hiljade sg) a najmanji 2,5 uglovnih minuta (1 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Georg Friedrich Julius Arthur von Auwers 22. jula 1854. godine.
Type 15
Type 15 poznat i pod nazivima ZTQ-15 i VT-5 je kineski lahki tenk treće generacije. Type je koncipiran tako da zadovolji potrebe kineske vojske za lahkim, moblinim modenim tenkom koji bi uspješno djelovao po kineskim visoravnima, šumskim terenima i terenima ispresjecanim vodenim tokovima gdje bi teži tenkovi Type 99 imali probleme u prohodnosti..
Upotreba tenka je potvrđena 2018. godine, a prvi put je javnosti predstavljen na vojnoj paradi 2019. godine.
Opis
Type 15 je naoružan topom kalibra 105 mm koji ispaljuje u tom kalibru nove vrste streljiva, tako da je superiorniji top u odnosu na topove istog kalibra koji se koriste na tenkovima Type 88 i Type 59. Prjektili koje ovaj top ispaljuje imaju mogućnost probijanja oklopa sviju glavnih borbenih tenkova koje koriste susjedi Kine na jugu i jugozapadno od Kine.
Tenk je opremljen NBH zaštitom, modernim navigacijskim sistemom INS (interni navigacijski sistem) i staelitskom komunikacijom. Tenk se može transportovati pomoću vojnih teretnih aviona.
NGC 363
NGC 363 (također poznat kao MCG -3-3-23 i PGC 3911) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 517 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Kit. Najveći prečnik je 0,60 (90 hiljada sg) a najmanji 0,5 uglovnih minuta (75 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Francis Preserved Leavenworth 28. novembra 1885. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
NGC 3555
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Bilo jednom u Americi
Bilo jednom u Americi (engl. Once Upon a Time in America, ital. C'era una volta in America) jeste posljednji film Sergia Leonea iz 1984. s Robertom De Nirom i Jamesom Woodsom u ulogama mladih Židova koji od dječaka iz židovskog geta u New Yorku izrastaju u vodeće ličnosti njujorškog organiziranog kriminala.
Film je premijerno prikazan na filmskom festivalu u Cannesu 1984. u originalnoj verziji koja traje 229 minuta (3 sata i 49 minuta). U SAD-u je film izišao u skraćenoj verziji, koja je trajala gotovo 90 minuta kraće nego originalna, koja se prikazivala u Evropi. U skraćenoj verziji izbačene su scene prisjećanja, a događaji su poredani hronološki. Američka verzija zbog toga je doživjela brojne kritike te bila komercijalno neuspješna na blagajnama. Razočaran lošim uspjehom, kao i reakcijama kritike i publike na ovu verziju, Leone sve do svoje smrti 1989. nije više snimio nijedan film.
Radnja
Film je vezan uz tri epohe američke historije, uz dvije flashback sekvence (najviše u 1921. i 1933. godini), zajedno sa 1968, u kojoj se glavni lik prisjeća svog života. Nakon anonimnog poziva da se vrati u New York nakon 35 godina skrivanja, David "Noodles" Aaronson prisiljen je suočiti se sa svojom prošlošću dok traži osobu koja ga je pronašla.
Nakon smrti svojih prijatelja 1933, Maxa, Patsyja i Cockeyea, koje je ubila policija u pucnjavi, Noodles, koga progoni mafija, skriva se u opijumskom skrovištu. Skrivajući se, prepušta se uspomenama o svom djetinjstvu dvadesetih godina u New Yorku. Mladi Noodles (Tiler) 1921. povlači se po židovskom getu u Brooklynu kao siromašna ulična propalica. Njegovu bandu čine Patrick "Patsy" Goldberg (Bloom), Phillip "Cockeye" Stein (Curran) i Dominic (Moazezi), koji nema prezimena. Kriminal u getu kontrolira lokalni razbojnik Bugsy (Russo), koji također ima svoju bandu.
Nova flashback sekvenca počinje u 1933. kad je Noodles (De Niro) pušten iz zatvora. Ubrzo se susreće sa svojom starom bandom: Maxom (Woods), Patsyjem (Hayden) i Cockeyem (Forsythe), koji su postali glavni krijumčari alkohola. Nakon kratkog susreta s Deborah (McGovern), njenim bratom Debelim Moeom (Rapp), koji vodi njihov ilegalni lokal, i Peggy (Ryder), Patsyjevom djevojkom, koja vodi njihov bordel, Noodles se vraća na stare staze kad ga angažiraju braća Minaldi, Joe (Young) i Frankie (Pesci). Minaldiji žele da banda ukrade pošiljku dijamanata od draguljara i donesu ih Joeu. 200px|mini|lijevo|Deborah (McGovern) i Noodles (De Niro) Tokom pljačke upoznajemo se s Carol (Weld), draguljarovom sekretaricom, koju Noodles siluje dok ostali kradu dijamante. Poslije, na napuštenom doku, ubijaju Joea i njegove ljude. Noodles je ogorčen, ali mu Max otkriva da je Frankie sredio da eliminiraju Joea i kaže mu da to može donijeti više posla bandi. Noodles se opire saradnji s mafijom, te posebno ističe da mu Frankie može jednog dana narediti da ubije Maxa, ali ubrzo skreće s teme.
Banda ubrzo postaje sve dublje povezana s mafijom. Interveniraju u štrajku radnika u čeličani kako bi zaštitili šefa sindikata Jimmyja Conwaya O'Donnella (Williams) od tajkuna Crowninga (Gerard Murphy) i njegovih unajmljenih ubica, koje predvodi Joe Kukavica (Bright). Banda je prisiljena upetljati se s korumpiranim šefom policije Vincentom Aiellom (Aiello), koga potplaćuje čeličana. Zamjenjuju šefova novorođenog sina za neku drugu bebu u bolnici. Ubrzo nakon toga Carol postaje sve više povezana s bandom i zaljubljuje se u Maxa. Noodles odlazi na sastanak s Deborah i nakon što ga je ona odbila, siluje je na zadnjem sjedištu unajmljene limuzine. 160px|mini|desno|Noodles (De Niro) i Max (James Woods) Max sve više povezuje četiri prijatelja s mafijom, sindikatima i politikom. Postaje pohlepan u želji da banda zauzme respektabilniju poziciju, ali se Noodles i dalje ne slaže. Nakon završetka prohibicije, Max predlaže pljačku njujorške banke federalnih rezervi, a Noodles se počne protiviti, smatrajući kako je to samoubistvo. Carol uvjerava Noodlesa da oda policiji plan u nadi da će trojica prijatelja biti uhapšena. Nažalost, Max, Patsy i Cockeye ubijeni su u obračunu s policijom; ispostavlja se da je Maxovo tijelo tako spaljeno da se ne može ni identificirati. Noodles, koji treba novac kako bi pobjegao, odlazi na autobusku stanicu, ali otkriva kako je neko pokupio novac iz torbe i zamijenio ga novinama.
Radnja se tada premješta u 1968. Noodles se vraća iz Buffala, gdje je živio zadnjih 35 godina pod lažnim imenom. Vrativši se u staru četvrt, posjećuje Moea, koji i dalje drži lokal, i Deborah, sada uspješnu glumicu koja je u vezi s ministrom trgovine, Christopherom Baileyem. Noodles ponovno odlazi na autobusnu stanicu i u kovčegu nalazi novac s anonimnom porukom kako je unaprijed isplaćen za posljednji posao. Odmah mu postaje jasno kako je Max još živ, da je lažirao svoju smrt 1933. uz pomoć mafije i ponovo se uzdigao, ovaj put kao moćni i bogati Bailey. Budući da mu slijedi istraga za korupciju, "Bailey" šalje kovčeg pun novca, kojim misli unajmiti Noodlesa da ga ubije. Max će se izvući od istrage neokaljane časti, a Noodles ima priliku osvetiti se čovjeku koji mu je ukrao život. Noodles odbija i odlazi. Napuštajući Baileyevo imanje, primjećuje čovjeka, Maxa, kako ga slijedi. U tom trenutku prolazi kamion za smeće između dvojice, a kad se maknuo, drugi čovjek je nestao. Kamera se fokusira na to kako kamion melje smeće, sugerirajući kako se Max ubio bacivši se u stroj. Dok svjetla kamiona nestaju u noći, dva auta puna pijanaca prolaze u drugom smjeru. Jedno vozilo potječe iz tridesetih, a ljudi u njemu obučeni su u odjeću iz tog perioda. Ostaje nepoznato je li ovo samo još jedan flashback ili kostimirana zabava na točkovima. Film se vraća u tridesete s Noodlesom u opijumskom skrovištu. Leži na malom krevetu kao na početku priče, uvlači malo opijuma iz lule, okreće se prema kameri i počinje se blaženo smijati. Slika se zamrzava, počinje odjavna špica.
The Hoods
Druga velika razlika je u tome što se u romanu pojavljuje nekoliko historijskih mafijaških figura, kao što su Frank Costello, Meyer Lansky i Bugsy Siegel. Leone ih nije htio uvrstiti u priču jer je smatrao kako će odvući pažnju od glavne priče. Mafija je ipak zastupljena u filmu: u kratkoj sceni pojavljuju se izmišljena braća Minaldi, Frank i Joe, koje glume Pesci i Young. Osim toga, neki su likovi nastali prema stvarnim mafijaškim ličnostima: lik Noodlesa djelomično je temeljen na Lanskyju, a lik Maxa na Siegelu (Maxova reakcija kad ga Noodles naziva "ludim" preuzeta je direktno iz Siegelovih stvarnih reakcija na njegov nadimak), a nekoliko ubistava i kriminalnih djela temeljeno je na fotografijama stvarnih incidenata, kao što je ubistvo Joea Minaldija, koje je temeljeno na ubistvu Bugsyja Siegela.
Leone je htio snimiti ovaj film prije svog špageti-vesterna Dobar, loš, zao, ali nije mogao otkupiti prava na roman i dogovoriti sastanak s autorom. Grey se konačno sastao s Leoneom nekoliko puta tokom šezdesetih i sedamdesetih jer je bio ljubitelj Leoneovih vesterna; prije svoje smrti (1982) pristao je na filmsku adaptaciju. Jedan od razloga zašto je produkcija trajala tako dugo bio je taj što je i drugi filmski producent imao prava na roman i nije ih htio prodati do kraja sedamdesetih.
Leone je puno razmišljao koje će glumce angažirati za razne uloge. Bio je zainteresiran za Gerarda Depardieua, kome je ponudio da nauči engleski s njujorškim naglaskom ako hoće ulogu u filmu. Richard Dreyfuss bio je jedan od kandidata za ulogu Maxa, a Leone je razmišljao i o Tomu Berengeru i Dustinu Hoffmanu. Pokušao je angažirati mlađeg režisera, kao što je to napravio u filmu Za šaku dinamita. Prvo je angažirao Johna Miliusa, njegovog ljubitelja, koji je bio zainteresiran za ideju, no radio je na filmu The Wind and the Lion i na scenariju za Apokalipsu danas, pa se nije mogao posvetiti projektu.
"Opijumska teorija"
Film počinje i završava u 1933, s Noodlesom koji se skriva od sindikalnog ubice u opijumskom skrovištu. Budući da se u zadnjem kadru filma Noodles smije pod utjecajem droge, neki su interpretirali film kao fantaziju ili san potaknutu opijumom, s tim da se Noodles prisjeća svoje prošlosti i predviđa budućnost. U svom komentaru na DVD-u, historičar filma i kritičar Richard Schickel kaže da konzumenti opijuma često govore o živopisnim snovima te da u tim vizijama vide svoju prošlost i budućnost. U dokumentarcu "A Fistful of Sergio Leone" spominje se kako je sam Leone natuknuo teoriju jednom filmofilu koji je upravo pogledao film.
Protivnici "teorije snova" ističu činjenicu da scena iz 1968. uključuje nekoliko anahronizama - muziku Beatlesa, televiziju i reference na Vijetnamski rat - koji nisu postojali 1933, te da Noodles ne bi mogao predvidjeti takve stvari.
Zagovaratelji teorije tvrde da posljednja scena s Noodlesom koji odlazi s imanja ide u prilog hipotezi o snovima. Film počinje izvođenjem pjesme "God Bless America" (komponirane 1938), a u posljednjoj sceni ljudi voze aute iz tridesetih, pjevajući istu pjesmu. Baileyeva izdaja u budućnosti može se interpretirati kao prijenos krivnje. Noodles podsvjesno okrivljuje Baileya za ulazak u organizirani kriminal i neuspjeh veze s Deborah, a na neki se način osjeća izdanim zbog Maxovih sve većih ambicija.
Nesnimljena naslovna scena
Prelaz iz 1933. u 1968. trebao je biti jasniji, ali se scena pokazala prezahtjevnom. Iz originalne knjige snimanja:
"Čujemo huku točkova i zvižduk sirene voza, pogled preko šina zaklonjen je motorom i autima - auto za autom, krcat Modelima T ili nekima koje je Ford izbacio 1933... Voz i dalje prolazi, ali auta više nisu 'Fordovi' iz 1933. Postaju modeli iz 1968, ljubičasti, tirkizno i smaragdnozeleni, uz naslov koji ispunjava ekran: BILO JEDNOM U AMERICI. Voz nestaje praćen klopotanjem, a rampa se diže. Ali mi više ne buljimo u seosko prostranstvo. Umjesto toga vidimo nepregledan red nebodera, cementni Grad Oz. Na čelu kolone koja ide prema nama jeste Chevrolet iz 1960. Vozač je, također, u svojim šezdesetim... Noodles, 40 godina poslije."
Izbačene scene
Originalni scenario, dovršen u oktobru 1981, imao je 317 stranica.
Krajem snimanja Leone je imao oko 8 do 10 sati materijala. Uz pomoć svog montažera Nine Baraglija uspio je to srezati na gotovo 6 sati te želio objaviti film u dva trosatna dijela. Producenti su odbili (djelomično zbog komercijalnog podbačaja Bertoluccijeva dvodijelnog Dvadesetog stoljeća), a Leone je bio prisiljen još skratiti film, na 229 minuta.
Leone je rekao da bi idealna dužina trajanja filma bila "između 4 sata i 10 minuta i 4 sata i 25 minuta" (250 do 265 minuta) te da bi u takvoj verziji bile ubačene scene Noodlesova odnosa sa ženama.
Važnije scene koje nisu ubačene u verziju od 229 minuta:
Sve ove scene su snimljene, a materijal i dalje postoji. No, u neobrađenom je stanju i nije montiran. Leone i njegov montažer htjeli su dovršiti ove scene za kasnije izdanje, ali ih je spriječila Leoneova smrt.
Navodne scene i verzije
Mnogi pretpostavljaju kako je drugo kratko pojavljivanje Joea Pescija dio duže scene. U originalnoj knjizi snimanja ovo pojavljivanje služi tek kako bi se objasnila Maxova povezanost sa mafijom. Drugi vjeruju kako je snimljeno još nekoliko scena s Pescijevim likom, ali uvidom u knjigu snimanja može se vidjeti kako je ta tvrdnja pogrešna. (Pesci je kao slavan glumac tako dobio malu ulogu jer mu je bila obećana uloga Maxa, ali ga je Leone zamijenio Woodsom. Leone je u znak usluge De Niru dopustio Pesciju da odabere jednu od nekoliko dostupnih uloga, a on je odabrao ulogu Frankieja).
Slično tome, mnogi (uključujući filmskog kritičara Richarda Schickela, koji je snimio komentar filma na DVD-u) pretpostavljaju da je scena s frizbijem dio duže sekvence.
Skraćene verzije
Postoje tri skraćene verzije filma, od kojih nijedna nije dostupna:
Sovjetska kino-verzija
U Sovjetskom Savezu film je u kinima prikazan krajem osamdesetih, zajedno s drugim holivudskim blockbusterima, kao što su filmovi o King-Kongu. Priča je prezentirana hronološki, a film je podijeljen na dva dijela: u prvom su bile scene djetinjstva, a u drugom one iz odrasle dobi. Dijelovi su prikazivani kao odvojeni dijelovi. Osim toga, nije bilo veće cenzure.
DVD-izdanja
Film je objavljen krajem devedesetih i bio je slabe kvalitete. Nije bilo specijalnih dodataka, osim kratkog foršpana i popisa glumaca. Dvostruko izdanje filma na DVD-u objavljeno je na Amazonu u junu 2003.
Muzika
Muziku je komponirao Leoneov dugogodišnji saradnik Ennio Morricone.
Zbog duge produkcije filma, Morricone je većinu soundtracka završio prije nego što su mnoge scene uopće snimljene. Neke Morriconeove kompozicije svirale su na setu dok je trajalo snimanje (tehnika koju je Leone upotrijebio na snimanju filma Bilo jednom na Divljem zapadu). "Deborah's Theme", koju mnogi smatraju najboljom kompozicijom sa soundtracka, bila je zapravo napisana za drugi film iz [sedamdesetih, ali je odbijena; Morricone ju je pustio Leoneu, koji je isprva nije htio, smatrajući je presličnom Morriconeovoj naslovnoj temi za Bilo jednom na Divljem Zapadu.
Spisak pjesama:
Osim originalne, film je koristio i "gotovu" muziku, uključujući:
Bilo jednom u Americi (Once Upon a Time in America) smatra se Morriconeovim najboljim djelom, ali je na dodjeli Oscara album diskvalificiran zbog tehničkih razloga; u originalnoj američkoj verziji Morriconeovo ime (slučajno) je izostavljeno iz uvodne špice.
Kritike i današnji status filma
Premijera filma na festivalu u Cannesu bila je veliki uspjeh. Iako su neke ženske pripadnice publike bile uvrijeđene scenama silovanja i prikazom žena, film je bio iznimno uspješan, zasluživši 15-minutni pljesak publike. Originalna verzija filma prikazana u Evropi zaslužila je odlične kritike te je odlično prošla u kinima Evrope i inozemstva. Međutim, premijere u Kanadi i SAD-u zaradile su pomiješane recenzije. Film je bio drastično skraćen, najviše iz komercijalnih razloga. Leone, koji je odbio režiju Kuma 12 godina prije, bio je ljut kad je nekoliko američkih kritičara nazvalo skraćenu verziju filma "židovskim Kumom". 144-minutna verzija bila je fijasko i kritičari su je pokopali. Roger Ebert je, međutim, u recenziji iz 1984. naglasio kako je originalna verzija remek-djelo, dok je skraćena bila obična karikatura.
Originalna verzija filma bila je najhvaljeniji Leoneov film. James Woods smatra da mu je uloga u Bilo jednom u Americi najbolja u životu. Ebert je u svojoj recenziji Nedodirljivih Briana de Palme nazvao originalnu verziju filma najboljim prikazom ere prohibicije. Časopis Sight and Sound uvrstio je film među 10 najboljih u posljednjih 25 godina. Iako je često nepovoljno uspoređivan s Kumom, Bilo jednom u Americi ipak je proglašen klasikom filmske umjetnosti.
Miting Areva 2012.
Areva 2012. bila je 28. izdanje godišnjeg atletskog mitinga Areva u Saint-Denisu i 7. stanica Dijamantne lige 2012.
Spisak glumaca koji su glumili Sherlocka Holmesa
Ovo je spisak glumaca koji su glumili Sherlocka Holmesa na filmu, televiziji, u pozorištu ili na radiju.
A Day at the Races (Queen)
A Day at the Races je 5. studijski album britanske rock grupe Queen izdan 10. decembra 1976. godine. Prvi je album koji je grupa u potpunosti sama producirala i također prvi snimljen bez producenta Roya Thomasa Bakera. Album je doživio veliki uspjeh. Dostigao je 1. mjesto na top-listama u Velikoj Britaniji, Japanu i Holandiji a u SAD-u 5. mjesto na top-listi Billboard 200 i prodan u zlatnom tiražu dok je u slijedećim godinama dostigao platinasti tiraž. Prvi singl sa ovog albuma, Somebody to Love/White Man je izdan 12. novembra 1976. godine.
Istra
mini|240px|Geografska karta Istre mini|240px|Limski kanal je fjord duboko usječen u zapadnu obalu poluotoka Istra, tal. Istria, rim. Histria, obuhvaća najveći jadranski poluotok te istarske otoke Cres, Lošinji, Unije i Susak. Nalazi se na sjeveroistočnom dijelu Jadrana i njen teritoriji podijeljen je između Slovenije, Hrvatske i Italije. Geografska granica Istre je linija od uvale Muggia (Miljski zaljev) nadomak Trsta do uvale Preluka između Opatije i Rijeke. Povijesni pojam Istre se mijenjao tako da pod Austrijom je obuhvaćao i područje Klane i Krasa, a danas se planine Krasa i Ćićarije smatraju geografskom granicom prema kopnu. Dio Istre koji je pod Hrvatskom administrativno je podijeljen u 2 regije, jedna koristi istarsko ime Istarska županija, a istočni dio Istre i Istarski otoci su stavljeni pod tzv Primorsko-goransku županiju (koja još obuhvaća Rijeku, Gorski kotar i Hrvatsko primorje). Dijelu Istre pod Slovenijom isto je promijenjeno ime Istre u tzv. Slovensko primorje.
Zapadna obala Istre je plića i bolje razvedena gdje Limski kanal duboko zadire u kopno, dok je istočna strma s Raškim zaljevom i slabije je naseljena. Najviša planina Istre je Učka (Montemaggiore - 1396 m). Veće rijeke u Istri su Raša, Mirna, Dragonja i Rižanaa a na Cresu se ističe Vransko jezero. Istra se obično dijeli na tri dijela:
Historija
mini|268x268piksel|Augustovhram u Puli Naziv "Istra" - "Histria" potiče od italskog plemena Histri, koje je živjelo zapadno od rijeke Raše, dok su istočno kopno, kao i istarska ostrva nastavali ilirsko pleme Liburni. U V/IV vijeku pr. n. e. Kelti nastavaju sjeverni dio istre tako da se za to područje govori o histarsko-keltskoj kulturi. Rimljani Histre opisuju kao zloglasne gusare koji su znali iskoristiti činjenicu što su zbog brojnih plićaka istarske obale vrlo opasne za plovidbu. Rimljani su Istru osvojili tek nakon dva vojna pohoda - 177. godine p. n. e. Rimljani urbaniziraju Istru, grade ceste, najvažnija je Via Flavia koja od Trsta (Tergeste) preko Parentiuma (Poreč) vodi do Pule (Pola) te dalje preko Labina (Albona) i Plomina (Flanona) je vodila do Rijeke (Tarsatica), podižu gradove sa svom infrastrukturo (vodovod, kanalizacija). Od rimske arhitekture najznačajniji su ostaci u Puli koja je tada imala oko 40.000 stanovnika, a to su amfiteatar, Augustov hram, dva teatra, Sergejeva trijumfalna kapija, Dvojna i Herkulova vrata, mozaici... mini|240px|[[Kaštel Pazin u centralnoj Istri bio je važna tvrđava osnovana 983. godine]] Nakon propasti Rimskog Carstva regiju su pljačkali Goti i Langobardi, a u VI, VII i VIII vijeku ovdje vlada Bizant. Eufrazijeva bazilika je najznačajniji ušćuvani ostatak bizantske umjetnosti u Istri.
789. godine Istra je pripala Franačkom Carstvu (pod Pipinom III.) i nakon toga je njome vladao cijeli niz grofova, akvilejski patrijarsi i Mletačka Republika. Centralni dio poluostrva je pod nazivom Pazinska grofovija (sa sjedištem u Pazinu) bio pod vlašću Habsburške Monarhije.
Nakon propasti Mletačke Republike 1797. cijela je Istra pripala Habsburgovcima. Od 1805. do 1813. bila je pod vlašću Napoleona.
Istra je tradicionalno etnički miješana. Za vrijeme austrijske vladavine u Istri su živjeli Hrvati, Slovenci, Italijani i brojne manjine (npr. Istrorumuni).
Nakon Prvog svjetskog rata Istra i čitava Julija je prešla u ruke Italije. Tokom par sljedećih desetljeća Hrvati i Slovenci su bili prisiljeni na italijanizaciju: morali su italijanizirati imena, slavenske škole su bile zabranjene i sl. Italijanska vlada je u Istru naselila nekoliko desetaka hiljada Italijana iz južne Italije. Ti potezi su pogoršali tradicionalno dobre odnose između pripadnika naroda koji u Istri žive.
Po završetku drugog svjetskog rata najveći dio Istre je anektirala FNRJ, a međusobno su je podijelile NR Hrvatska i NR Slovenija. U prvih nekoliko godina nakon rata događa se veliki egzodus, kada je Istru napustilo oko 150 hiljada stanovnika (oko broja još uvijek ne postoji suglasnost među historičarima i kreće se od 120 do 170 hiljada, a s Rijekom i Zadrom od 190 do 250.000), koji se dijele na "esule" i "optante". Esuli su izbjeglice koji su otišli odmah nakon rata, a "optanti" su oni koji su odabrali (optirali) otići iz Jugoslavije, a Italija se obavezala brinuti se za njih. Jedan broj ljudi koji su odlazili iz Istre samo su se privremeno zadržavali u Italiji i kasnije kretali u druge zemlje. Poslije rata u Istru se doselilo oko 120.000 stanovnika, najviše Hrvata i Slovenaca te ostalih jugoslovenskih naroda.
U građanskom ratu u Hrvatskoj Istra je pošteđena od neposrednih ratnih zbivanja. Ipak, u devedesetim godinama je velik broj izbjeglica i prognanika iz ratom poharanih područja Hrvatske i BiH bio smješten u istarskim hotelima. U Istri je trenutno na vlasti Istarski demokratski sabor (IDS), usprkos nekoliko velikih političkih skandala vezanih uz bespravnu gradnju, te prodaju i prenamjenu u građevinsko područje velikih zemljišta uz neprikladno nisku cijenu. mini|220px|Granice i saobraćajnice u Istri
Stanovništvo
Na istoku Istre, podno Ćićarije, žive Ćići, stanovništvo aromunskog porijekla koje govori mješavinom hrvatskog i aromunskog.
Bilino polje
Bilino Polje je područje koje pripada današnjoj Zenici (mjesto današnjeg stadiona Bilino Polje).
Bilinpoljska izjava
To je moguće mjesto na kojem je nastala Bilinopoljska izjava. Lokalitet održavanja zbora Bosanaca i predstavnika Katoličke crkve 1203., pored Bilinog Polja u Zenici.
Bolino Poili
Latinski izvornik bilježi da se 8. aprila 1203. tik do rijeke Bosne, zbio događaj u mjestu koje se zove Bolino Poili. Na izvorniku nije zabilježeno polje nego poili odnosno poilo. Po tome, zbor se desio “kraj rijeke i da se taj samostan nalazi pokraj grada Bosne”. Mjesto zvano Bosna se spominje u više srednjovjekovnih izvora. Sintagma apud Bosnam iz izvornika se odnosi na grad Bosnu, koji se nalazio uz rijeku Bosnu, postoji 17 srednjovjekovnih vrela u kojima se grad Bosna spominje. Jedan od najboljih poznavatelja topografije srednjovjekovne Bosne i Huma Pavao Anđelić Bosnu je definirao naseljem tipa teritorijalne općine. Sličnog je mišljenja bio i Vego, prema kojem je naselje Bosna obuhvaćalo današnje Visoko, Moštre, Biskupiće i Mile.
Kao što je poznato, bosanski ban kao i crkveni prvaci u to su vrijeme bili na području Visokog. U to vrijeme na zeničkom području nije bilo značajnog naselja. Normalno je da se ovako važna i svečana zborovanja održavaju u sjedištima vladara i crkvenih institucija, a to je u ovom slučaju Visočko polje: u Moštrima su poznate hiže starješina bosanske crkve, kao i vladarski dvor, a u blizini je i selo Biskupići. Ime Bosna, pod kojim se razumijeva uža okolina današnjeg Visokog, i kasnije se javlja kao mjesto javnih zborovanja i mjesto izdavanja svečanih isprava.
NGC 2073
NGC 2073 (također poznat kao ESO 554-31, MCG -4-14-24 i PGC 17772) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 137 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Zec. Najveći prečnik je 1,50 (60 hiljada sg) a najmanji 1,4 uglovnih minuta (56 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 20. novembra 1784. godine.
Svjetsko prvenstvo u nogometu 1998 - grupa D
Grupa D svjetskog prvenstva 1998. je igrana između 12. i 24. juna 1998. godine. Nigerija i Paragvaj su se kvalificirali u osminu finala. Španija i Bugarska su svoje takmičenje na SP 1998 završili u grupnoj fazi.
Sve utakmice su bile igrane po Srednjoevropskom ljetnom vremenu (UTC +2)
Senj
260px|mini|Senj, tvrđava [[Nehaj, simbol grada]] Senj je grad u Hrvatskoj, u Ličko-senjskoj županiji.
Geografski položaj
Senj je najveća urbana aglomeracija na hrvatskoj obali između Rijeke i Zadra. Područje grada obuhvata morsku obalu u dužini od 76 km, a smješten je između mora, obronaka Kapele i Velebita, najveće planine u Hrvatskoj. Njegov položaj na istočnoj obali Jadrana pomorski ga povezuje s gradovima i zemljama Mediterana. Putnim vezama povezan je sa zaleđem preko planinskog prijevoja Vratnik (700 m nad morem), na zapadu s Vinodolskom dolinom, Rijekom i njenim zaleđem, te na jugu sa Zadrom, Splitom i Dalmacijom.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Senj.
Grad Senj
Napomena: Nastao iz stare općine Senj.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Senj je imalo 5.998 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava: