cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Stambeni objekat u Ulici Višnjik u Sarajevu
Opis
Drugi sprat i istak, koji naglašava središnju osovinu objekta umjesto uobičajene fasade, podrazumijevaju prozorski niz što doprinosi vizualnoj prozračnosti i lakoći objekta. Čelični dekorativni elementi strehe imaju oblik šišarika.
Stambeni objekat u ulici Višnjik 16 predstravlja zapušten i neodržavan objekat sa znatno izmijenjenom južnom fasadom u nivou prizemlja, nakon radova iz 2011. godine. Dio krova propušta atmosfersku vodu.
Grb Sjevernih Marijanskih ostrva
mini|desno|200px|Grb Sjevernomarijanskih ostrva
Grb Sjevernih Marijanskih ostrva je plave boje sa bijelom zvijezdom u sredini. Iza zvijezde se nalazi tradicionalni "latte" kamen, oko kojeg je vijenac od cvijeća. Oko grba se nalazi natpis "Commonwealth of the Northern Marianas".
Kompleksno lamelarno vektorsko polje
U vektorskom kalkulusu, kompleksno lamelarno vektorsko polje je vektorsko polje u tri dimenzije, koje je ortogonalno na sopstveni rotor. To jest,
Kompleksna lamelarna vektorska polja su tačno ona koja su normalna na familiju površina. Poseban slučaj su nevrtložna vektorska polja, koja zadovoljavaju
Nevrtložno vektorsko polje je, lokalno, gradijent funkcije, i time je ortogonalan na familiju nivovske površine (ekvipontecijalne površine). Shodno tome, termin lamelarno vektorsko polje se ponekad koristi kao sinonim za nevrtložno vektorsko polje. Pridjev "lamelarno" dolazi od imenice "lamela", što znači "tanak sloj". Lamele, na koje se odnosi "lamelarno strujanje", su površine konstantnog potencijala, ili u složenijem slučaju, površine ortogonalne na vektorsko polje.
Baza (linearna algebra)
Baza nekog vektorskog prostora V nad poljem K je uređeni skup međusobno linearno nezavisnih i ne-nul vektora ''e = {e1, e2, ... , en}, kojima se, uz množenje skalarima, jednoznačno može predstaviti svaki drugi vektor a iz V'':
Odavde slijedi da je ovakav skup također i minimalan, jer ako bi se, na primjer, ei moglo izraziti kao aej + vek, to bi značilo da se vektor ei može izraziti na još jedan način, što više nije jednoznačno.
Kako se u vektorskom prostoru dimenzije n može predstaviti n linearno nezavisnih vektora, njegovu bazu mora činiti najmanje n vektora, što zajedno s gornjim zaključkom daje da baza n-dimenzionog vektorskog prostora V ima tačno n vektora.
Kanonska baza
Jedna od baza n-dimenzionog vektorskog prostora V se može definirati na sljedeći način:
Ova se baza naziva kanonskom bazom tog prostora, a po definiciji je i ortonormirana.
Sveto Trojstvo
Danas najveće kršćanske crkve prihvataju o ovo dogmu (katolička, pravoslavna, protestantska).
Ne prihvataju je manje kršćanske zajednice kao što je arijanci, unitarijanci i Jehovini svjedoci.
NGC 5366
NGC 5366 (također poznat kao IRAS 13538+0000, MCG 0-36-2 i PGC 49569) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 410 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Djevica. Najveći prečnik je 0,70 (84 hiljade sg) a najmanji 0,6 uglovnih minuta (72 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio George Phillips Bond 8. juna 1855. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Univerzitet u Santiagu (Čile)
Univerzitet u Santiagu (španski: Universidad de Santiago de Chile - USACH) je jedan od najstarijih čileanskih javnih univerziteta. Univerzitet je osnovan 1849. godine kao Escuela de Artes y Oficios (škola za umjetnost i obrt). 1947. godine, škola je prerasla u državni tehnički univerzitet Universidad Técnica del Estado da bi 1981. godine, kao rezultat čileanske reforme visokog obrazovanja, pod režimom diktatora Augusta Pinocheta, univerzitet dobio novi naziv koji je aktuelan i danas.
BH Telecom
BH Telecom je najveća telekomunikacijska kompanija u Bosni i Hercegovini. Osnovana je 31. jula 1992. godine i bila je prva kompanija na području Bosne i Hercegovine koja je pružala usluge GSM telefonije. Trenutni vršilac dužnosti generalnog direktora je Sedin Kahriman. Sjedište kompanije nalazi se u ulici Franca Lehara 7 u Sarajevu.
Usluge
Glavni cilj BH Telecoma uključuje pružanje telekomunikacijskih usluga na lokalnom, državnom i međunarodnom nivou, u sljedećim oblastima:
BH Telecom je u aprilu 2019. godine komercijalno omogućio LTE-Advanced (4G+) mrežu u svim većim gradovima u Bosni i Hercegovini.
Spisak epizoda "Vize za budućnost"
Viza za budućnost je bosanskohercegovačka TV-serija producentske kuće Mebius film. Prikazivanje je započelo 22. septembra 2002. godine na Federalnoj televiziji. Ova serija je tokom prikazivanja zabilježila veliku gledanost na FTV-u. Posljednja epizoda je prikazana 17. aprila 2008. godine.
mini
Serija broji ukupno 206 epizoda, kroz 6 sezona. Serija se od prve do pete sezone emitovala nedjeljom navečer, sa reprizama subotom popodne, dok se u šestoj sezoni serija emitovala četvrtkom navečer, sa reprizama nedjeljom ujutro.
Kvalifikacije za Svjetsko prvenstvo u nogometu 2018 (AFC) - 2. krug
'''Kvalifikacije za Svjetsko prvenstvo u nogometu 2018 (AFC) - 2. krug''' je bilo nogometno takmičenje koje se igralo u sklopu kvalifikacija za Svjetsko prvenstvo 2018. godine. Također, utakmice kvalifikacija za Svjetsko prvenstvo drugog kruga AFC konfederacije bile su i utakmice drugog kruga kvalifikacija za AFC Azijski kup 2019. Utakmice kvalifikacija drugog kruga odigrane su od 24. maja 2015. do 29. marta 2016. godine.
Format takmičenja
U takmičenju drugog kruga kvalifikacija za Svjetsko prvenstvo 2018 iz AFC konfederacije, odnosno kvalifikacija za AFC Azijski kup 2019. učestvovalo je 40 ekipa (Ekipe rangirane 1–34 direktno su učestvovale u drugom krugu kvalifikacija dok se preostalih šest pridružilo nakon kvalifikacija u prvom krugu). FIFA rang lista za januar 2015. godine određivala je nosioce u prvom i drugom kvalifikacijskom krugu. Takmičenje u drugom krugu kvalifikacija odigralo se po grupama gdje je svaka grupa sačinjavala šest ekipa. Pobjednici svih osam grupa te četiri najbolje drugoplasirane ekipe obezbjedile su učešće u 3. krugu kvalifikacija za Svjetsko prvenstvo 2018, odnosno učešće na Azijskom kupu 2019. Preostale četiri najlošije drugoplasirane ekipe iz svih grupa plasirale su se u treći krug kvalifikacija za Azijski kup 2019. Također, u treći krug kvalifikacija za Azijski kup 2019. kvalificirale su se sve trećeplasirane ekipe u grupi kao i četiri najbolje četvrtoplasirane. Preostale četiri najlošije četvrtoplasirane ekipe iz svih grupa, te posljednjoplasirane ekipe plasirale su se u baraž za treći krug kvalifikacija za Azijski kup 2019.
Nosioci
Izvlačenje parova drugog kruga kvalifikacija održano je 14. aprila 2015. godine u 17:00 MST (UTC+8) u Kuala Lumpuru.
Svaka grupa sačinjavala je jednu ekipu iz svakog šešira. Raspored takmičenja u grupama automatski je određen prilikom izvlačenja grupa.
Napomena: Podebljani tekst prikazuje ekipu koja se kvalificirala u treći krug kvalifikacija za Svjetsko prvenstvo 2018.
Poredak drugoplasiranih
Na kraju završenih kvalifikacija formirana je grupa u kojoj su uključene sve drugoplasirane ekipe. Zbog diskvalifikacije Indonezije od strane FIFA-e rezultati protiv petoplasiranih ekipa u svim grupama nisu uključene u tabeli. Četiri najbolje drugoplasirane ekipe kvalificirale su se u treći krug kvalifikacija za Svjetsko prvenstvo, odnosno AFC Azijski kup 2019. Preostale četiri najlošije drugoplasirane ekipe iz svih grupa plasirale su se u treći krug kvalifikacija za Azijski kup 2019.
Da bi se odredio raspored svih drugoplasiranih ekipa iz svih grupa primjenjeni su sljedeći kriteriji:
Poredak četvrtoplasiranih
Na kraju završenih kvalifikacija formirana je grupa u kojoj su uključene sve četvrtoplasirane ekipe. Zbog diskvalifikacije Indonezije od strane FIFA-e rezultati protiv petoplasiranih ekipa u svim grupama nisu uključene u tabeli. Četiri najbolje četvrtoplasirane ekipe kvalificirale su se u treći krug kvalifikacija za Azijski kup 2019. Preostale četiri najlošije četvrtoplasirane ekipe iz svih grupa plasirale su se u baraž za treći krug kvalifikacija za Azijski kup 2019.
Da bi se odredio raspored svih četvrtoplasiranih ekipa iz svih grupa primjenjeni su sljedeći kriteriji:
Lista strijelaca
U 152 utakmice kvalifikacija postignuto je 507 golova, što je iznosilo postignuta gola po utakmici.
Bistra (Hrvatska)
Bistra je općina u Hrvatskoj, u Zagrebačkoj županiji.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare zagrebačke prigradske općine Zaprešić. Sjedište općine je u naselju Poljanica Bistranska.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, općina Bistra je imala 6.632 stanovnika, od čega u Poljanici Bistranskoj 1.261.
Napomena: Nastala iz stare općine Grad Zagreb.
Moderna filozofija
Sa Hegelovom filozofijom se završava kontinuitet novovjekovne filozofije i od tada govorimo o modernoj filozofiji. Pod pojmom "savremeno" misli se na ono što odgovara biti vremena u kome živimo, a ne samo ono što je novo, što nastaje baš sada.
IC 2240
IC 2240 je zvijezda i nalazi se u sazviježđu Rak. Prvo otkriće je napravio Charles Joseph Etienne Wolf 9. januara 1901. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Grb Havaja
mini|desno|200px|Grb Havaja Grb Havaja napravljen je za vrijeme Republike Havaji modifikacijom grba Kraljevine Havaji. Grb je dobio natpis "država Havaji" ulaskom Havaja u sastav SAD-a 1959.
Centralni dio grba čini štit podijeljen na 4 dijela. U gornjem lijevom i donjem desnom uglu nalaze se horizontalne pruge crvene, plave i bijele boje (kao i na zastavi Havaja) koje predstavljaju osam većih havajskih ostrva. U gornjem desnom i donjem lijevom uglu se nalazi "puloʻuloʻu", simbol vlasti. U samoj sredini štita nalazi se bijela zvijezda koja predstavlja pedesetu zvijezdu na zastavi SAD-a. Pored štita se nalaze Kamehameha I (bivši kralj Havaja) i i božica slobode koja drži zastavu Havaja. Iznad štita su zrake izlazećeg sunca i natpis godine 1959, a ispod ptica feniks. Oko grba se nalazi moto Havaja "Ua Mau ke Ea o ka 'Āina i ka Pono" (Život zemlje je vječan u pravdi).
NGC 1094
NGC 1094 (također poznat kao IRAS 02449-0029, MCG 0-8-15, PGC 10559 i UGC 2262) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 297 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Kit. Najveći prečnik je 1,30 (112 hiljade sg) a najmanji 1,0 uglovnih minuta (86 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 7. novembra 1785. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
NGC 3880
NGC 3880 (također poznat kao MCG 6-26-33 i PGC 36712) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 462 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Veliki medvjed. Najveći prečnik je 0,70 (94 hiljade sg) a najmanji 0,7 uglovnih minuta (94 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 29. aprila 1827. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Logan (planina)
Logan je najviša planina u Kanadi i druga po visini u Sjevernoj Americi, nakon Denalija. Nazvana je po Williamu Edmondu Loganu, kanadskom geologu i osnivaču kanadskog geološkog društva. Smještena je u okviru Nacionalnog parka Kluane u jugozapadnom Yukonu, nešto manje od 40 km sjeverno od granice između kanadske teritorije Yukon i američke savezne države Aljaska.
Planina je izvor glečera Hubbard i Logan. Vjeruje se da planina Logan ima najveći obim baze od bilo koje nevulkanske planine na Zemlji (sadrži veliki broj štitastih vulkana velikih dimenzija i mase), uključujući i masiv s jedanaest vrhova iznad 5.000 metara nadmorske visine.
Zbog aktivnih tektonskih izdizanja, planina Logan se i dalje izdiže u visinu. Do 1992. godine, nije se znala tačna nadmorska visina planine a mjerenja su se kretala u rasponu od 5.959 do 6.050 metara. U maju 1992. godine, ekspedicija kanadskog geološkog društva se uspela na vrh planine i uz pomoć GPS-a izmjerila visinu od 5.959 metara koja je smatra službenom visinom ove planine.
NGC 2440
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
IC 585
IC 585 (također poznat kao MCG 2-26-14, PGC 28897 i UGC 5371) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 327 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Lav. Najveći prečnik je 1,30 (124 hiljade sg) a najmanji 0,8 uglovnih minuta (76 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Guillaume Bigourdan 18. marta 1890. godine.
Hidrografija Srbije
Najveći dio teritorija Srbije pripada crnomorskom slivu. Njega čine Vojvodina, uža Srbija osim krajnjih jugoistočnih dijelova oko Bosilegrada i Trgovišta. Morava je najveća nacionalna rijeka Srbije, a Dunav je vodama najbogatija. Srbija nema velikih prirodnih jezera, a najpoznatije Palićko jezero u Vojvodini ima površinu od 4,2 km2. Od izuzetne su važnosti umjetne akumulacije kao Vlasinsko jezero na rijeci Vlasini, Zvorničko i Perućačko na rijeci Drini, Gazivodsko na Ibru i Đerdapsko na Dunavu. Ekonomsko značenje imaju ribnjačka jezera u Vojvodini kao Ečka, Bečej i Žabalj. Jedna od najpoznatijih ornitoloških stanica u Evropi je Obedska bara kod Kupinova u Srijemu sa površinom od 7,2 km2.
Samoodbrana
280px|thumb Samoodbrana je protivmjera koja uključuje odbranu zdravlja i dobrobiti samog sebe od šteta. Upotreba prava na samoodbranu kao pravnog opravdanja za upotrebu sile u vremenima opasnosti dostupna je u mnogim jurisdikcijama.
Fizičla
Fizička samoodbrana je upotreba fizičke sile za suzbijanje neposredne prijetnje nasiljem. Takva sila može biti naoružana ili nenaoružana. U oba slučaja, šanse za uspjeh zavise od različitih parametara, koji se odnose na težinu prijetnje s jedne strane, ali i na psihičku i fizičku pripremljenost defanzivca.
Nenaoružana
Mnogi stilovi borilačke vještine praktikuju se za samoodbranu ili uključuju tehnike samoodbrane. Neki stilovi treniraju prvenstveno za samoodbranu, dok se drugi borilački sportovi mogu efikasno primijeniti za samoodbranu. Neki borilački sportovi treniraju kako pobjeći iz situacije s nožem ili oružjem ili kako se odbraniti od udarca, dok drugi treniraju kako da napadnu. Kako bi pružile praktičniju samoodbranu, mnoge moderne škole borilačkih vještina sada koriste kombinaciju stilova i tehnika borilačkih vještina i često će prilagoditi trening samoodbrane kako bi odgovarao pojedinim polaznicima.
Naoružana
Širok izbor oružja može se koristiti za upotrebu u odbrambenom kapacitetu. Najprikladniji zavisi od predstavljene prijetnje, žrtve ili naoadnutog i iskustva branitelja. Zakonska ograničenja također se uvelike razlikuju i utiču na to koje opcije samoodbrane su dostupne za odabir.
Neke jurisdikcije dozvoljavaju da se vatreno oružje može snositi otvoreno ili skriveno izričito u tu svrhu, dok mnoge imaju stroga ograničenja o tome ko može posjedovati vatreno oružje i koje tipove mogu posjedovati. Noževi, posebno oni koji su kategorizirani kao preklopna oštrica („skakavac“ na oprugu), također mogu biti kontrolisano, kao i palice, biber sprej i lični šokovi za omamljivanje i taseri – iako neki mogu biti legalni za nošenje sa licencom ili za određene profesije.
Neoštećujući sprejevi za samoodbranu na bazi vode za samoodbranu ili ID-marker]] ili DNK-marker sprejevi koji povezuju osumnjičenog s mjestom zločina, u većini mjesta mogli bi biti legalna za posjedovanje i nošenje.
Svakodnevni predmeti, kao što su svjetiljke, bejzbol palice, novine, privjesci za ključeve s ključevima, kuhinjsko posuđe i ostali [ [alat]]i i aerosol sprej za kosu u kombinaciji sa upaljačem, također se mogu koristiti kao improvizovano oružje za samoodbranu.
Verbalna samoodbrana
Verbalna samoodbrana definiše se kao korištenje riječi "za sprječavanje, deeskalaciju ili okončanje pokušaja napada."
Ženska samoodbrana
Prema Victims of Sexual Violence: Statistics on Rainn, oko "80 posto maloljetnih žrtava bile su žene, a 90 posto žrtava silovanja bile su odrasle žene". Osim toga, žene od 18 do 34 godine su u visokom riziku od seksualnog napada. Prema istoričarki Wendy Rouse u knjizi Her Own Hero: The Origins of Women's Self-Defence Movement, obuka za samoodbranu žena pojavila se početkom dvadesetog stoljeća u Sjedinjenim Državama i Ujedinjenom Kraljevstvu paralelno s pokretom za ženska prava i pravo glasa. Ove rane feministkinje nastojale su da podignu svijest o seksualnom uznemiravanju i nasilju sa kojima su se žene suočavale na ulici, na poslu i u kući. One su dovele u pitanje ideju da su muškarci njihovi "prirodni zaštitnici" ističući da su muškarci često počinioci nasilja nad ženama. Žene su otkrile osjećaj fizičkog i osobnog osnaživanja kroz treninge boksa i jiu-jitsua. Interesovanje za samoodbranu žena pratilo je naredne talase pokreta za prava žena, posebno sa usponom feminizma drugog talasa 1960-ih i 1970-ih i feminizma trećeg talasa 1990-ih. Današnji kursevi osnažene samoodbrane (ESD) fokusiraju se na podučavanje verbalnih i psiholoških, kao i strategija fizičke samoodbrane. ESD kursevi istražuju višestruke izvore rodno zasnovanog nasilja, posebno uključujući njegove veze sa seksizmom, rasizmom i klasizmom. Instruktori za samoodbranu za osnaživanje fokusiraju se na držanje počinitelja odgovornim dok osnažuju žene s idejom da imaju i pravo i sposobnost da se zaštite.
Obrazovanje za samoodbranu
Na časovima samoodbrane sistematski se podučavaju tehnike samoodbrane i preporučeno ponašanje pod prijetnjom nasilja. Komercijalno obrazovanje za samoodbranu dio je industrije borilačkih vještina u širem smislu, a mnogi instruktori borilačkih vještina također drže časove samoodbrane. Dok se za svaki trening borilačkih vještina može tvrditi da ima neke primjene u samoodbrani, kursevi samoodbrane se eksplicitno reklamiraju kao orijentirani na efikasnost i optimizirani prema situacijama kakve se dešavaju u stvarnom svijetu. Mnogi sistemi se podučavaju komercijalno, mnogi su prilagođeni potrebama specifične ciljne publike (npr. odbrana od pokušaja silovanja za žene, samoodbrana za djecu i tinejdžere). Značajni sistemi koji se poučavaju komercijalno uključuju:
Primjena zakona
U svakom slučaju, može biti teško procijeniti da li je sila bila pretjerana. Odobrenje za prekomjernu silu može biti teško uskladiti sa ljudskim pravima.
Srednji narodni sud Foshan, Narodna Republika Kina u slučaju iz 2009. presudio je da je ubistvo pljačkaša tokom njegovog pokušaja bijega opravdana samoodbrana jer je "pljačka još uvijek bila u toku" u vrijeme počinjenja.
U Sjedinjenim Državama između 2008. i 2012. otprilike jedan od svakih 38 smrtnih slučajeva povezanih s oružjem (što uključuje ubistva, samoubistva i slučajne smrti) bilo je opravdano ubistvo, prema Centar za politiku nasilja.
Također pogledajte
Oružana samoodbrana
Nenaoružana samoodbrana
Pravni i moralni aspekti
Uralski jezici
Uralski jezici su porodica jezika koju govori oko 20 miliona ljudi. Specifičnost uralskih jezika je, prije svega, veliki broj padeža, u prosjeku 13 ili 14 (mađarski ih ima bar 24), a u njima, kao i u altajskim jezicima, nema gramatičkog pola. Isto tako, ni jedan uralski jezik nema glagol imati.
U uralske jezike spadaju:
(*) označava skoro izumro jezik.
Od uralskih jezika, samo finski, mađarski i estonski imaju status nacionalnog jezika.
Čivelj
Čivelj je naseljeno mjesto u općini Jablanica, Bosna i Hercegovina.
Historija Izraela
Država Izrael (heb. מדינת ישראל Medinat Yisrael) je službeni naziv zemlje, a njena moderna historija započinje u 19. vijeku kada se počinje buditi židovska nacionalna svijest, što će u novim međunarodnim okolnostima, nakon dva svjetska rata, i dovesti do uspostave nove države na Bliskom istoku.
Planetarna putanja
Planetarna putanja ili orbita u fizici predstavlja kretanje jednog tijela oko drugog pod uticajem centripetalne sile (sila prema centru kretanja).
Historija Izraela
Za raniju historiju ovog prostora vidi: Prahistorija Izraela i Palestine, Historija Izraela i Palestine.
Buđenje židovske svijesti
Tokom 19. vijeka među evropskim Židovima dolazi do oživljavanja nacionalnog identiteta, želje za emancipacijom i povratkom u Izrael. Tako je stvoren pokret nazvan cionizam (njegovim formalnim osnivačem smatra se Theodore Herzl, 1897. godine). Pokret je nastao u Baselu u Švicarskoj, gdje je održan Prvi cionistički kongres na kojem je objavljen cilj - u Palestini stvoriti dom židovskom narodu, zajamčen javnim pravom. Utemeljena je Svjetska cionistička organizacija (WZO). Pokret je dobio ime po brdu na kojem se nalazio Jerusalemski hram (Zion), međutim, kasnije je taj naziv simbolizirao sam Jerusalem. Cilj ovog pokreta bilo je ujedinjenje Židova u dijaspori i njihov povratak u Palestinu. (Iako su se prvobitno dvoumili treba li domovina biti Argentina ili Palestina, 1906. na cionističkom kongresu odlučeno je da to ipak bude Palestina). Sherif Hussain, emir od Meke, koji se u to doba prozvao vođom palestinskih Arapa, vodio je tajne dogovore sa sir Henryem McMahonom, britanskim visokim predstavnikom u Egiptu. Zahtijevao je potpunu nezavisnost arapskih zemalja pod Osmanlijskom vladavinom, a McMahon mu je potvrdio da Velika Britanija podržava želju za nezavisnošću svih arapskih naroda pod vlašću Sherifa Hussaina. Prvi Aliyah (povratak Židova) desio se 1881. godine. Većina useljenika je podigla nova židovska naselja. Broj Židova postepeno je rastao kao rezultat daljnjih useljeničkih valova, posebno tokom Prvog svjetskog rata. 1914. u Palestini je živjelo 60.000 Židova (oko 9% ukupnog stanovništva).
Planetarna putanja
mini|200px|Orbita mini|200px|Kretanje dva tijela kao sistema [[Zemlja (planeta)|Zemlja-Mjesec.]]
Historija Izraela
Područje za vrijeme Prvog svjetskog rata
Tajni pregovori koji su tokom febraura 1916. vođeni između Francuske, V. Britanije, Rusije i Italije rezultirale su tajnim Sykes-Picotovim sporazumom, kojim je podijeljen bliskoistočni dio Osmanlijskog carstva. Dok se carska Rusija rušila uslijed ekonomskog rasula i boljševičke revolucije, a Amerika još nije bila uključena u rat na strani sila Antante, britanski ministar vanjskih poslova Arthur Balfour 2. novembra 1917. šalje pismo lordu Walteru Rotschildu, predstavniku Engleske federacije cionista. U njemu mu objašnjava kako britanska vlada povoljno gleda na mogućnost uspostave nacionalne domovine židovskog naroda na prostoru Palestine, no naglašava da se ne smije činiti ništa što bi narušilo status ostalih nežidovskih zajednica na prostoru. No, pismo nije posljedica britanske nesebične brige za židovski narod, već kao i bilo što iz imperijalne historije, sebični pokušaj da se njihovim iseljavanjem u Palestinu osiguraju britanski interesi u tom prostoru. Jerusalem su vidjeli kao strateški smješten gradić na sjecištu puteva između Evrope i Indije, sjevera i juga. Tada, u decembru 1917. Velika Britanija de facto počinje upravljati Palestinom kao okupacijska snaga. Ubrzo poslije, 1918. Turci su izbačeni iz Palestine zajedničkim snagama Britanaca, Francuza i Arapa. Na mirovnoj konferenciji u Versaillesu 1919. donijeta je odluka o budućnosti regije. Od mandata utvrđenog ugovorom Lige naroda, Palestina prelazi pod direktno britansko tutorstvo.
Ubrzo nakon preuzimanja mandata, Britanija odvaja 76% mandatne Palestine i na njenom teritoriju osniva Transjordan, na čelo kojeg dovode svog savjetnika, hašemitskog šerifa od Meke, koji je izgubio borbu za vlast u Arabiji protiv porodice Saud. Jordanom i danas vlada ista kraljevska porodica.
Poslijeratno razdoblje i Drugi svjetski rat
Tokom dvadesetih i tridesetih godina i usporedno s useljavanjem Židova i Arapa u mandatnu Palestinu, izbijaju sukobi i pobune palestinskih Arapa. Arapi podižu pobune: 1922. pa 1929. Za vrijeme arapskih pobuna, Britanci većinom stoje sa strane (najpoznatiji primjer arapskog nasilja u ovoj pobuni su uništavanje drevnog židovskog naselja u Hebronu, u koji se Židovi vraćaju tek nakon rata 1967. godine), uprkos mandatu Lige naroda, po kojem su mandat nad Palestinom dobili, kako bi na njenoj teritoriji, uspostavili židovski nacionalni dom. Britanija počinje ograničavati židovsko, ali ne i arapsko useljavanje. Dolazak nacista na vlast u Njemačkoj 1933. pojačava doseljavanje u Palestinu. Arapi izazivaju nerede u Jerusalemu i Jaffi. Arapi se opiru naseljavanju Židova, što s vremenom kulminira u pobuni 1936. Britanci pobunu guše tek tri godine kasnije (njen vođa, jerusalemski muftija hadži Amin al Huseini bježi u Berlin. On će, za vrijeme Drugog svjetskog rata, osnovati Handžar diviziju). Britanska vlada šalje Peelovu komisiju (pod vodstvom lorda Roberta Peela) koja zaključuje da mandat više ne funkcionira i preporučuje podjelu zemlje na dvije države - židovsku i arapsku, te neutralno sveto područje kojim bi upravljala Britanija. Kroz dvije godine Britanija je, s Hitlerom, na vlasti u Njemačkoj i s Drugim svjetskim ratom pred vratima, izdala zloglasnu "Bijelu knjigu" u kojoj značajno ograničava ulazak Židova u Palestinu, ograničavajući imigracije na broj od 75.000 ljudi u idućih 5 godina. Židovi to vide kao kršenje Balfourove deklaracije i mandata.
Za vrijeme rata zbivala su se mnoga legalna i nelegalna useljavanja i daljnja polarizacija dviju zajednica. Tokom holokausta u Evropi, V. Britanija i SAD nisu prihvatale židovske useljenike, pa je njihova jedina nada bila Palestina. Kao rezultat toga, 1947. Židovi čine 33% stanovnika. Tokom godina, Židovi su stekli i mnogo zemlje kupujući je od Arapa.
Židovi stanovnici		posjed zemlje 1919. 10% 			1918. 2% 1939. 29%			1935. 5,5% 1947. 31%			1947. 6%
Plan Ujedinjenih naroda 1947.
1947. britanska vlada objavljuje da namjerava odustati od mandata i prepustiti pitanje Palestine Ujedinjenim narodima. Posebna komisija usvaja rezoluciju 181. od 29. novembra 1947. i predlaže sljedeći plan podjele:
Dok su Židovi u Palestini prihvatili plan, palestinski Arapi su ga potpuno odbacili, jer su htjeli čitavu teritoriju za sebe. Počeli su arapski napadi, koji su eskalirali u građanski rat.
Suez 1956.
Nacionalizacija Sueckog kanala 1956. pružila je Izraelu priliku da napadne Egipat kako bi priveo kraju terorističke napade na granici. Nakon snažnog američkog pritiska i kratkotrajne borbe, Izrael je pristao povući se sa Sinaja uz obećanje o nenapadanju i neometanju plovidbe izraelskim brodovima u Akabskom zaljevu od strane Egipta.
Šestodnevni rat 1967.
Do kraja 1966. sukobi Izraela i arapskih susjeda poprimili su ozbiljne razmjere. Osuda tih incidenata od UN-a bila je neučinkovita. Kada je egipatski predsjednik Naser zatvorio Akabski zaljev za plovidbu, po međunarodnm je pravu objavio rat Izraelu. Naser je pokrenuo egipatske snage bliže granici, a kako bi preduhitrio bili kakav arapski napad, Izrael je udario prvi i uništio egipatske snage još u bazama. Jordan i Sirija napali su Izrael s područja Judeje i Samarije odnosno Zapadne obale te s Golanske visoravni. U manje od sedmicu dana Izrael je od Egipta okupirao pojas Gaze, cijeli Sinaj, od Jordana zapadnu obalu Jordana i od Sirije Golansku visoravan. Uslijedila je Rezolucija Vijeća sigurnosti UN-a, koja počiva na bilateralnosti i principu "zemlja za mir", a po kojoj se od Izraela tražilo da se povuče s određenih dijelova zauzetih teritorija (unutar sigurnih i obranjivivh granica) u zamjenu za mir.
Jomkipurski/oktobarski rat 1973.
Egipatska je vojska u iznenadnom napadu prešla Suecki kanal 6. oktobra 1973., no ubrzo je poražena u pokušaju iznenadnog povrata Sinaja. Psihološki učinak inicijalne egipatske pobjede u ratu omogućio je historijsku posjetu egipatskog predsjednika Sadata Izraelu 1977. i mirovne pregovore, koji su kulminirali sporazumom u Camp Davidu, u kojem se Izrael, Egipat i SAD slažu da će se Izrael povući sa Sinaja, Izrael i Egipat će normalizirati odnose, a sporazum će biti povezan s pregovorima o autonomiji Palestinaca na Zapadnoj obali i u pojasu Gaze.
Pripojenje Golanske visoravni 1981.
1981. izraelska vlada izglasava zakon o službenom pripojenju Golanske visoravni Izraelu.
PLO u Libanonu
PLO, nakon neuspjelog pokušaja državnog udara u Jordanu bježi u Libanon i koristi ga kao bazu za napade na Izrael. Izraelska vojska u nekoliko navrata napada i ulazi u Libanon (1978. i 1982.), iz kojeg se povukla krajem 1982. ali je zadržala kontrolu nad pojasom od deset milja na jugu zemlje.
Kao rezultat akcije, PLO napušta Libanon i svoje uporište uspostavlja u Tunisu.
Motovunski filmski festival
mini|desno|250p|mjesto održavanja filmskog festivala Motovun film festival, filmski festival u srednjovjekovnom gradu Motovunu prvi put je održan 1998. godine. Posvećen je filmovima nastalim u malim i nezavisnim produkcijama širom svijeta. Značajke festivala ne obilježavaju crveni tepih i glamour. Naprotiv, projekcije filmova su pod otvorenim nebom, uske ulice grada žive 24 sata svih dana festivala, nema protokola, VIP salona. U početku festival je bio nenatjecateljskog karaktera, ali s godinama broj nagrada je rastao. Iako iznimne, nagrade i nagrađivanje nikada u potpunosti nisu obuzele ovaj festival.
Historija Izraela
Prva intifada
U decembru 1987. započinje pobuna kao spontana provala protesta među Palestincima na okupiranim područjima protiv dvadesetogodišnje okupacije. Intifada je započela kad su djeca i mladi izašli na ulice bacajući kamenje i zapaljive bombe na izraelske vojnike i kad je upućen poziv na generalni štrajk. Tim protestom Palestinci su željeli pokazati da oni nisu naoružan narod, već da jednostavnim bacanjem kamenja, demonstracijama i štrajkovima mogu prouzročiti znantne štete Židovima. Vjeruje se da je intifada pomogla u započinjanju mirovnog procesa u Madridu 1991. Protest je završio u septembru 1993.
Motovunski filmski festival
Vanjski linkovi
Motovun film festival Motovun film festival
Historija Izraela
Proglašenje države Palestine
15. novembra 1988. na sastanku u Alžiru Palestinsko nacionalno vijeće objavilo je Deklaraciju o nezavisnosti, uspostavljajući time državu Palestinu na okupiranim područjima. Istog dana Jordan se odrekao Zapadne obale u korist Palestinaca, jer je na prostoru još uvijek većina stanovnika bila palestinske nacinalnosti. Proglašenje Palestine značilo je priznavanje UN-ove rezolucije 181. tj. podjele prostora iz 1947., prihvatanje načela odijeljenosti, priznavanje rješenja obiju država i napuštanje terorizma. Ubrzo je 55 zemalja priznalo palestinsku državu. Izraelska je vlada reagirala u aprilu 1989. s prijedlogom o slobodnim izborima na Zapadnoj obali i u pojasu Gaze koji bi vodili prijelaznoj samoupravi.
Kuvajt i Zaljevski rat
Široko rasprostranjeno mišljenje oko napada Iraka na Kuvajt bilo je da krajnji cilj napada nisu ni pogranični sporovi ni nafta, već ujedinjenje svih Arapa i uprezanje njihovih snaga u borbu protiv Izraela. Arafatova podrška iračkoj invaziji unazadila je palestinski slučaj za mnogo godina. Palestinci su u Saddamu Husseinu vidjeli snažnog čovjeka koji ima moć i hrabrost da se suprotstavi Izraelu i SAD-u.
Madrid 1991.
Američka inicijativa dovela je do sazivanja trodnevne konferencije u Madridu 1991. Zbog izraelskog nepriznavanja PLO-a, Palestinci su bili uključeni kao članovi jordanske delegacije, ali su mogli djelovati nezavisno. Vodila se velika rasprava, pogotovo oko formule "zemlja za mir". Dvije strane su se složile da nastave rasprave slijedećih mjeseci. Ekstremističke palestinske skupine poput Hamasa i Islamskog džihada osudile su proces kao rasprodaju Palestine a, radi potpisivanja Sporazuma, Arafata je ostavio dugogodišnji saveznik i savjetnik Edward Said.
Oslo I
U vrijeme madridskog procesa, posredstvom norveške vlade počeli su tajni pregovori u Oslu, koji su finalizirani sporazumom Oslo I, potpisanim od Yitzaka Rabina i Jassera Arafata na tratini Bijele kuće 13. septembra 1993. Sporazumom je dogovoreno postupno izraelsko povlačenje iz Gaze i Jerihona i prepuštanje uprave Palestinskoj Samoupravi. Najveći je upjeh bio priznavanje PLO-a kao predstavnika Palestinaca, a PLO je formalno priznao pravo Izraela na postojanje, iako još uvije nije promijenila povelju, u kojoj poziva na uništenje Izraela. Snažno protivljenje sporazumu među Palestincima dovelo je do snaženja terorizma, koji se očitovao u početku samoubilačkih napada na civilne ciljeve (autobusa, restorana i slično).
Oslo II
U septembru 1995. godine slijedio je sporazum Oslo II koji je zamijenio sve dotadašnje sporazume. Zapadna obala je podijeljena na 4 zone, a prijedlog je bio neprihvatljiv i Palestincima i Izraelcima. Rezultat sporazuma je bilo ubistvo Yitzaka Rabina od strane izraelskog ekstremista Yigala Amira 4. novembra 1995.
Nastavak sukoba
U julu 2000. predsjednik Clinton ugostio je izraelskog premijera Ehuda Baraka i predsjedavajućeg Palestinske Samouprave Jassera Arafata u Camp Davidu kako bi postigli konačno rješenje problema. Izraelsko tumačenje je da su Palestinci odbili velikodušne ustupke, a palestinsko tumačenje je da Izrael nije ponudio dovoljno. Tokom predizborne kampanje za izraelski parlament Knesset, Ariel Sharon, vođa Likuda, posjetio je ostatke židovskog Drugog Hrama na Hramskom brežuljku u Jerusalemu 28. septembra 2000., a pratilo ga je hiljadu policajaca. Istakao je da Izrael nikada neće odustati od prava na Hramski brežuljak, a Barak je najvjerovatnije odgovarao Sharona od posjeta. Palestinci su to iskoristili kako bi pokrenuli unaprijed pripremljenu tzv. drugu intifadu ili Al Aqsa intifadu, koja traje i danas. U njoj su Palestinci izašli na ulice u protestu koji je postao sve nasilniji, s nastavkom bombaških samoubistava, započetih 1994. godine, koja su prouzrokovala smrt mnogih izraelskih civila. Pripadnici Hamasa uključeni su u napade na židovske naseljenike, a Izraelci vrše pritisak na Palestince ograničavajući im kretanje i zatvarajući granice.
Donji Milješ
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Crnoj Gori nalazio se u sastavu stare općine Podgorica.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine Donji Milješ je imao 512 stanovnika.
Popis 2011.
Napomena: Oznaka Z predstavlja zaštićen podatak.
Cesare Lombroso
mini|desno|Cesare Lombroso Cesare Lombroso (Verona, 6. novembar 1836. - Torino, 19. oktobar 1909. godine) je bio italijanski liječnik, utemeljitelj antropološke teorije kaznenog prava i jedan od utemeljitelja kriminologije.
Njegovo učenje o rođenom zločincu i tipiziranje osoba predisponiranih za antisocijalnu usmjerenost odbačeni su. Ipak, i danas postoje čak i naučni krugovi koji podržavaju Lombrosovu teoriju. Takozvani "lombrosovski tip" osobe je ona koja ima nisko čelo, guste obrve, jaku donju vilicu, sitne oči, jake ekstremitete. Cesare Lombroso, italijanski psihijatar koji je živio na prijelazu 19. u 20. vijek, proučavao je tjelesne osobine (posebno glave) osuđenih kriminalaca, te je na temelju rezultata stvorio teoriju o rođenom zločincu.
Messier 27
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Kalcij-karbonat
Kalcij-karbonat je hemijski spoj čija je hemijska formula CaCO3. U prirodi ulazi u sastav stijena i minerala. Kalcit je raširen u prirodi u obliku krečnjaka, mramora i krede. Kalcit kristalizira u heksagonskom kristalnom sistemu. Ove suptsance imaju isti hemijski sastav iako su različitog izgleda. Druga modifikacija kalcij-karbonata jeste aragonit, koji kristalizira u rompskom sistemu.
Hemijske osobine
Kalcij-karbonat je slabo rastvorljiv u čistoj vodi, ali se u prisustvu ugljik dioksida polahko rastvara:
Na osnovu ove reakcije javlja se tvrdoća vode u svim prirodnim vodama.
Batočina
Batočina je jedna od općina u republici Srbiji. Nalazi se u centralnoj Srbiji i spada u Šumadijski okrug. Po podacima iz 2004. općina zauzima površinu od 136 km2 (od čega na poljoprivrednu površinu otpada 10.474 ha, a na šumsku 2.7348 ha).
Centar općine je naselje Batočina. Općina Batočina se sastoji od 11 naselja. Po podacima iz 2011. godine u općini je živjelo 11.759 stanovnika, a prirodni priraštaj je iznosio -7,1 %. Po podacima iz 2004. broj zaposlenih u općini iznosi 2.095 ljudi. U općini se nalazi 11 osnovnih i 2 srednje škole.
Helena Paparizou
Helena Paparizou (grč. Έλενα Παπαρίζου; 31. januara 1982., Borås, Švedska) grčka je pjevačica, rođena i odrasla u Göteborgu u Švedskoj.
NGC 3881
NGC 3881 (također poznat kao MCG 6-26-34 i PGC 36722) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 431 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Veliki medvjed. Najveći prečnik je 0,70 (88 hiljada sg) a najmanji 0,7 uglovnih minuta (88 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 29. aprila 1827. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Kenija
Republika Kenija jest država u istočnoj Africi. Sa 580.367 km2, Kenija je 48. najveća država na svijetu po ukupnoj površini. Sa nešto više od 47.6 milijuna ljudi, Kenija je 29. zemlja po broju stanovnika. Glavni i najveći grad Kenije je Nairobi, dok je njegov najstariji grad i prvi glavni grad obalni grad Mombasa. Grad Kisumu je treći po veličini grad, a ujedno je i kopnena luka na jezeru Victoria. Ostala važna urbana središta uključuju Nakuru i Eldoret. Od 2020. Kenija je treće najveće gospodarstvo u subsaharskoj Africi nakon Nigerije i Južnoafričke republike. Graniči sa Etiopijom, Somalijom, Tanzanijom, Ugandom i Južnim Sudanom, a izlazi na Indijski okean.
Etimologija
Republika Kenija je dobila ime po planini Kenya. Najraniju zabilježenu verziju modernog imena napisao je njemački istraživač Johann Ludwig Krapf u 19. vijeku. Dok je putovao Kamba kamp prikolicom koju je vodio legendarni trgovac Kivoi, Krapf je spazio planinski vrh i pitao kako se zove. Kivoi mu je rekao "Kĩ-Nyaa" ili "Kĩĩma-Kĩĩnyaa", vjerovatno zato što ga je uzorak crne stijene i bijelog snijega na vrhovima posjetio na perje muškog noja. Agikuyu, koji naseljavaju obronke planine Kenya, u Kikuju ga zovite Kĩrĩma Kĩrĩnyaga, dok ga Embu zovu "Kirenyaa". Sva tri imena imaju isto značenje.
Historija
U starom vijeku u nju su dolazile ekspedicije,trgovci iz Egipte,Fenikije,,.Arabljani su imali trgovačke veze pa su se naseljavali na primorju uz uski dio.Zauzela ju je Engleska.Nacionalno oslobođenje je počelo 1952 pod vodstvom organizacije Mau-Mau.Nezavisna od 1963 godine.
Prahistorija
Fosili pronađeni u Keniji pokazali su da su Primati naseljavali to područje više od 20 miliona godina. Nedavna otkrića u blizini jezera Turkana ukazuju da su hominidi poput Homo habilisa (prije 1.8 do 2.5 miliona godina) i Homo erectusa (prije 1.9 miliona do 350 000 godina) mogući izravni preci modernog Homo sapiensa, a živjeli su u Keniji u doba pleistocena.
Istočna Afrika, uključujući Keniju, jedno je od najranijih područja u kojima se vjeruje da su živjeli moderni ljudi (Homo sapiens). Pronađeni su dokazi 2018. godine, koji datiraju prije otprilike 320.000 godina, u mjestu Olorgesailie, o ranoj pojavi modernog ponašanja, uključujući: trgovačke mreže na velike udaljenosti (koje uključuju robu poput opsidijana)i upotrebu pigmenata. Autori tri studije iz 2018. godine primjećuju da su dokazi o tim ponašanjima datirani u približno isto vrijeme kao i najraniji poznati fosilni ostaci Homo sapiensa (kao što su Jebel Irhoud u Maroku i Florisbad u JAR-u) i ukazuju na to da su kompleksne moderne karakteristike ponašanja vjerovatno već započele u Africi za vrijeme pojave Homo sapiensa.
Neolitik
Prvi stanovnici današnje Kenije bile su skupine lovaca-sakupljača, slične modernim govornicima Khoisan grupe jezika (Bušmeni). Tokom ranog holocena, klima u regiji promijenila se iz suhih uvjeta na vlažnije, pružajući priliku za razvoj kulturnih tradicija poput poljoprivrede i stočarstva, u povoljnijem okruženju.
Do prvog milenija nove ere, poljoprivrednici koji su govorili Bantu jezicima doselili su se u to područje, u početku uz obalu. Bantu crnci originalno dolaze iz zapadne Afrike duž rijeke Benue u današnjoj istočnoj Nigeriji i zapadnom Kamerunu. Migracija Bantu naroda donijela je novi razvoj u poljoprivredi i obrađivanju željeza u regiju. Bantu grupe u Keniji, između ostalih, uključuju Kikuyu, Luhya, Kamba, Kisii, Meru, Kuria, Aembu, Ambeere, Wadawida-Watuweta, Wapokomo i Mijikenda.
Svahili razdoblje trgovine
Kenijska je obala bila dom zajednicama željezara i Bantu uzgajivačima, lovcima i ribarima koji su gospodarstvo održavali poljoprivredom, ribarstvom, proizvodnjom metala i trgovinom sa stranim zemljama. Te su zajednice formirale najranije gradove-države u regiji, koji su bili zajednički poznati kao Azanija.
Do 1. stoljeća nove ere mnogi gradovi-države kao što su Mombasa, Malindi i Zanzibar počeli su uspostavljati trgovinske odnose s Arapi. To je dovelo do povećanog gospodarskog rasta Svahili država, uvođenja islama, arapskog utjecaja na jezik svahili, širenja kulture, kao i do toga da su Svahili gradovi postali članovi veće trgovačke mreže. Mnogi historičari dugo su vjerovali da su gradove-države uspostavili arapski ili perzijski trgovci, ali arheološki dokazi naveli su znanstvenike da Svahili gradove-države prepoznaju kao autohtoni izum koji je, iako podvrgnut stranom utjecaju zbog trgovine, zadržao kulturnu jezgru Bantu naroda.
Sultanat Kilwa bio je srednjovjekovni sultanat sa središtem u Kilwi, u današnjoj Tanzaniji. Na njegovom vrhuncu autoritet Kilwe protezao se cijelom dužinom obale Svahilija, uključujući Keniju. Rečeno je da ga je u 10. stoljeću osnovao Ali ibn al-Hassan Shirazi, perzijski sultan iz Shiraza u južnom Iranu. Međutim, znanstvenici pretpostavljaju da su tvrdnje arapskog ili perzijskog porijekla gradova-država pokušaji svahilija da se legitimišu i na lokalnom i na međunarodnom nivou. Od 10. stoljeća, vladari Kilwe nastavili su graditi složene koraljne džamije i uvoditi bakrene kovanice.
Svahili, bantu jezik s arapskim, perzijskim i drugim bliskoistočnim i južnoazijskim posuđenicama, kasnije se razvio kao lingua franca za trgovinu između različitih naroda. Svahili sada ima i posuđenice iz engleskog jezika.
Rani period portugalske kolonizacije
Svahili su Mombasu pretvorili u glavnu luku te su uspostavili trgovinske veze s drugim obližnjim gradovima-državama, kao i trgovačkim centrima u Perziji, Arabiji, pa čak i Indiji. U 15.-om vijeku, portugalski putnik Duarte Barbosa tvrdio je da je "Mombasa vrlo prometno mjesto i ima dobru luku u kojoj su uvijek vezana mala plovila raznih vrsta, a također i sjajni brodovi, koji vode iz Sofale i drugih koji dolaze iz Cambaya i Melinde i drugi koji plove na otok Zanzibar. ""
Kasnije u 17. vijeku, svahilijska je obala osvojena i došla je pod izravnu vlast omanskih Arapa, koji su proširili trgovinu robovima kako bi udovoljili zahtjevima plantaža u Omanu i Zanzibaru. U početku su ti trgovci uglavnom dolazili iz Omana, no kasnije su mnogi dolazili iz Zanzibara. Usto su i Portugalci počeli kupovati robove od omanskih i zanzibarskih trgovaca kao odgovor na prekid transatlantske trgovine robljem od strane britanskih abolicionista.
Vjekovima je kenijska obala bila domaćin mnogim trgovcima i istraživačima. Među gradovima na kenijskoj obali nalazi se i grad Malindi. Malindi je ostao važno naselje sve od 14. stoljeća i jednom je konkuriralo Mombasi za dominaciju u regiji afričkih Velikih jezera. Malindi je tradicionalno bio prijateljski lučki grad za strane sile. 1414. godine kineski trgovac i istraživač Zheng He, zastupajući dinastiju Ming, posjetio je istočnoafričku obalu na jednom od svojih posljednjih 'Putovanja blagom'. Vlasti Malindija također su dočekale portugalskog istraživača Vasca da Gamu 1498. godine.
Britanska Kenija (1888-1962)
Kolonijalna historija Kenije potječe od uspostavljanja njemačkog protektorata nad obalnim posjedom sultana Zanzibara 1885. godine, nakon čega je uslijedio dolazak Imperijalne British East Africa Company 1888. godine. Rivalstvo između sila spriječeno je kad je Njemačka predala Britaniji svoje obalne posjede 1890. godine. Nakon toga je uslijedila izgradnja ugandske željeznice koja je prolazila kroz zemlju.
Izgradnji željeznice opirale su se neke etničke skupine - osobito Nandi, koje je deset godina od 1890. do 1900. vodio Orkoiyot Koitalel Arap Samoei - no Britanci su na kraju izgradili željeznicu. Nandi su prva etnička skupina koja je smještena u zavičajni rezervat da bi ih se spriječilo da ometaju izgradnju željeznice.
Tokom perioda izgradnje željeznice došlo je do značajnog priliva radnika iz Indije koji su osigurali glavninu kvalifikovane radne snage potrebne za izgradnju željeznice. Oni i većina njihovih potomaka kasnije su ostali u Keniji i predstavljaju srž nekoliko različitih zajednica Indijaca u zemlji.
Pred početak Prvog svjetskog rata u avgustu 1914., guverneri Britanske istočne Afrike (kako je protektorat bio općenito poznat) i njemačke Istočne Afrike u početku su se dogovorili o primirju pokušavajući držati mlade kolonije podalje od neposredne borbe. Potpukovnik Paul von Lettow-Vorbeck preuzeo je zapovjedništvo nad njemačkim vojnim snagama, odlučan u namjeri da osigura što više britanskih resursa. Potpuno odsječen od Njemačke, von Lettow izveo je učinkovitu kampanju gerilskog rata, živjeći od zemlje, osvajajući britanske zalihe i ostajući neporažen. Na kraju se predao u Sjevernoj Rodeziji (danas Zambija) četrnaest dana nakon potpisivanja primirja 1918.
1920. godine Istočnoafrički protektorat pretvoren je u koloniju i preimenovan u Keniju po najvišoj planini.
Tokom prvog dijela 20. vijeka, unutrašnjost središnjeg gorja naselili su britanski i drugi evropski poljoprivrednici, koji su postali bogati uzgajajući kafu i čaj. Do 1930-ih, oko 30.000 bijelaca doseljenika živjelo je na tom području i steklo politički utjecaj zbog svog doprinosa tržišnoj ekonomiji.
Središnje gorje već je bilo dom za preko milion pripadnika naroda Kikuyu, od kojih većina nije imala vlasništvo nad zemljištem u evropskom smislu te su živjeli kao nomadski poljoprivrednici. Kako bi zaštitili svoje interese, doseljenici su zabranili uzgoj kafe, uveli porez na kolibe, a bezemljaši su dobivali sve manje zemlje u zamjenu za svoj rad. Uslijedio je masovni egzodus u gradove kako se njihova sposobnost da žive od zemlje smanjivala. Do 1950-ih u Keniji je živjelo 80.000 doseljenika bijelaca.
Tokom Drugog svjetskog rata Kenija je bila važan izvor radne snage i poljoprivrede za Ujedinjeno Kraljevstvo. Sama Kenija bila je mjesto borbi između savezničkih snaga i talijanskih trupa 1940–41. Bombardirani su i Wajir i Malindi.
1952. godine princeza Elizabeta i njen suprug princ Filip bili su na odmoru u hotelu Treetops u Keniji kada je njezin otac, kralj George VI, umro u snu. Mlada princeza prekinula je putovanje i odmah se vratila kući kako bi preuzela prijestolje. Okrunjena je za kraljicu Elizabetu II u Westminsterskoj opatiji 1953.