cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Prirodni logaritam
Drugim riješima, logaritamska funkcija je bijekcija iz skupa pozitivnih realnih brojeva u skup svih realnih brojeva. Preciznije, to je izomorfizam iz grupe pozitivnih realnih brojeva pod množenjem u grupu realnih brojeva pod sabiranjem. Predstavljeno kao funkcija:
Mineral
Fosfatni minerali
U fosfatnu klasu spadaju minerali koji imaju tetraedarsku strukturu AO4, gdje je A fosfor, antimon, arsen ili vanadij. Osnovna tetraedaska jedinica može se kombinovati sa metalnim ionima u odnosu 1:1 ili davati još kompleksnije kombinacije sa hidroksid ionima, halogenima, ili čak molekulama vode. Fosfatni minerali su staklastog do mutnog sjaja, obično jako obojeni, srednje gustoće, srednje tvdoće (4 - 7), niskog indeksa prelamanja (osim ako ne sadrže olovo). Najvažniji fosfatni mineral je apatit. Fosfatni minerali služe kao sirovina za proizvodnju fosfatnih đubriva.
Prirodni logaritam
Logaritmi su definisani za svaku pozitivnu bazu osim za 1, a ne samo za bazu e, te su korisni za rješavanje jednačina u kojima se nepoznata pojavljuje kao eksponent neke druge veličine.
Mineral
Samorodni elementi
Ova klasa uključuje metale (npr. zlato, srebro, bakar), nemetale (sumpor, ugljik) i neke prirodne legure, silicide, nitride i karbide. Minerali samorodnih elemenata su dosta velika klasa, jer obuhvataju jako rasprostranjenu podklasu nemetala. U ovu klasu ulaze legure, silicidi, i drugi spojevi, pa na prvi pogled može biti čudno što se u nju svrstavaju minerali koji se sastoje od više elemenata, a ne od samo jednog. Ova nedosljednost se objašnjava tako što se u klasu samorodnih elemenata svrstavaju samo minerali čije su hemijske veze slične kao u elementarnom stanju. Npr. veza ugljik-ugljik kakva postoji u dijamantu je slična vezi ugljik-silicij u moisanitu.
Prirodni logaritam
Konvencije o oznakama
Matematičari, statističari i neki inženjeri općenito razumiju ili "log(x)" ili "ln(x)" u značenju loge(x), npr., prirodni logaritam od x, i pišu "log10(x)" ako se traži logaritam baze 10 od x.
Mineral
Organska klasa
Organski minerali su biogene supstance kod kojih su geološki procesi dio geneze. U ovu klasu spadaju neki oksalati, citrati, acetati i druge vrste. Organski minerali su rijetka grupa minerala, koja obuhvata ugljikovodike. Ovi minerali se po nekim autorima ne trebaju svrstavati u minerale, jer definicija minerala ne uključuje organske spojeve. Ipak, neki od organskih minerala su nađeni u Zemljinoj kori u obliku velikih kristala, koji u potpunosti liče na anorganske minerale.
Minerali i stijene
Mineral je prirodna čvrsta supstanca, definisanog hemijskog sastava i specifične kristalne strukture. Stijena je agregat jednog ili više minerala, koja također može sadržavati organske ostatke i mineraloide. Neke stijene su predominantno građene od samo jednog minerala. Npr. krečnjak je sedimentna stijena, građena samo od jednog minerala – kalcita. Komercijalno važni minerali i stijene se nazivaju industrijski minerali. Najvažniji faktor koji određuje formiranje minerala u stijenama je njihov hemijski sastav, jer do formiranja dolazi ako je prisutna dovoljna količina odgovarajućih elemenata. Npr. kvarc nastaje u pješčarama i magmatskim stijenama sa velikim sadržajem silicij-dioksida. Također, dvije vrste stijena mogu imati sličan hemijski sastav, a potpuno različit sastav minerala, što zavisi od uslova nastanka.
Prirodni logaritam
Konvencije o oznakama
Kod najčešće koristenih programskih jezika, uključujući C, C++, MATLAB, Fortran i BASIC, "log" ili "LOG" označava prirodni logaritam.
Mineral
Minerali i stijene
mini|150px|Struktura dijamanta
Drago kamenje
Dragi kamen je prirodni mineral sa izuzetnim fizičkim osobinama, koji se može polirati i koristiti u draguljarstvu. Striktno se u drago kamenje ubrajaju sljedeća četiri minerala: dijamant, smaragd (varijetet berila) i dva varijeteta korunda (rubin i safir). U drago i poludrago kamenje ubrajaju se i drugi minerali, a i neki mineraloidi (npr. opal, lapis lazuli). Karakteristike dragog kamenja su ljepota, trajnost i rijetkost, dok poludrago kamenje ima samo jedan ili dva od navedenih kvaliteta. Drago kamenje se može pojaviti u svim geološkim materijalima, ali ih se većina nalazi u magmatskim stijenama i sedimentnim aluvijalnim šljuncima. Metamorfne stijene također mogu sadržavati drago kamenje.
Identifikacija minerala
Pored navedenih fizičkih osobina, za identifikaciju minerala se koriste i hemijski i pirognostički testovi.
Hemijski testovi
Reakcija sa jakim mineralnim kiselinama (hloridnom, nitratnom, sulfatnom, fluoridnom, zlatotopkom) je jedan od važnih i brzih testova identifikacije minerala. Neki minerali reaguju uz oslobađanje gasa, što se vidi po pojavi mjehurića. Npr. kalcit brzo reaguje i odmah se oslobađa ugljik dioksid, dok dolomit reaguje samo u sprašenom stanju. Fluorit oslobađa fluorovodik, koji nagriza stakleno posuđe.
Pirognostički testovi
Pirognostički testovi su brze laboratorijske tehnike u mineralogiji, koje uz upotrebu plamena omogućavaju kvalitativnu identifikaciju, bez upotrebe kompleksne opreme. Postoji pet osnovnih testova:
Obojenje pri reakciji sa Co(NO3)2:
Obojenje pri reakciji sa sumpor jodidom:
Test sa boraksnom perlom: U tabeli su korištene sljedeće skraćenice: t- topla, h - hladna, th - topla ili hladna, nz - nezasićena, z - zasićena i pz - prezasićena.
Prirodni logaritam
Konvencije o oznakama
U ručnim kalkulatorima, prirodni logaritam je označen sa ln, a log predstavlja logaritam baze 10.
U teoriji informacija i kriptografiji, "log(x)" označava "log2(x)".
Derivacija, Taylorov red
Derivacija prirodnog logaritma je data sa
200px|mini|desno|Taylorovi polinomi za \log_e(1+x) pružaju tačnu aproksimaciju samo u intervalu -1 < x ≤ 1. Uočite da su, za x > 1, Taylorovi polinomi višeg stepena gore aproksimacije.
Ovo vodi do Taylorovog reda za \ln(1+x) oko 0; također je poznat pod nazivom Mercatorov red
Desno je slika funkcije \ln(1+x) i nekih njenih Taylorovih polinoma oko 0. Ove aproksimacije konvergiraju u funkciju samo u oblasti -1 < x ≤ 1; van ove oblasti Taylorovi polinomi višeg stepena su gore aproksimacije za funkciju.
Uvrštavanjem x-1 umjesto x, dobijamo alternativni oblik za ln(x)
Korištenjem Eulerove transformacije na Mercatorov red, dobija se sljedeće, koje vrijedi sva svako x čija je apsolutna vrijednost veća od 1:
Ovaj red sličan je Bailey–Borwein–Plouffeovoj formuli.
Također uočite da je također svoja inverzna funkcija, tako da kada želimo dobiti prirodni logaritam nekog broja y, jednostavno uvrstimo u  za x.
Prirodni logaritam u integraciji
Prirodni logaritam dopušta jednostavnu integraciju funkcija oblika g(x) = f '(x)/f(x): antiderivacija od g(x) je data sa ln(|f(x)|). Ovo je slučaj zbog pravila derivacije proizvoda i sljedeće činjenice:
Drugim riječima,
i
Slijedi primjer u slučaju kada je g(x) = tan(x):
Neka je f(x) = cos(x), a f'(x)= - sin(x):
gdje je C konstanta integracije.
Spisak moskovskih velikih kneževa
Historija Rusije se dijeli na dva razdoblja. Prvo je ono Kijevske države koje završava invazijom Mongola, a drugo počinje pretvaranjem Moskovskog kneževstva u Rusko carstvo. Historija svih tih kneževstva i kasnijeg carstva je historija stalnih dvorskih zavjera ili građanskih ratova za vlast. U razdoblju između 15. i 20. vijeka nikada nije prošlo sto godina bez najmanje jedne uspješne i protivzakonite uzurpacije krune. Ovo je spisak velikih kneževa Moskve.
Ivan IV Grozni je postao car 1547. godine. Za spisak njegovih nasljednika, pogledati spisak ruskih careva.
Lynyrd Skynyrd
Lynyrd Skynyrd (fon. Lenird Skinird) je američka rock grupa, osnovana 1964. u Jacksonvilleu, u saveznoj državi Floridi. Grupa se istakla u Južnim Sjedinjenim Državama 1973. godine, i kasnije su postali poznati širom svijeta. Prestali su sa radom 1977, kada su u avionskoj nesreći poginuli tri člana benda i jedan član osoblja. Ponovo su se okupili 1987, a Johnny Van Zant stupa na scenu umjesto svog brata Ronniea, koji je poginuo u navedenoj nesreći. Od svih originalnih članova, jedino Gary Rossington je u bendu i danas. Primljeni su u Rock and Roll Dvoranu Slavnih 13. marta 2006.
Početak
Na ljeto 1964, Ronnie Van Zant, Allen Collins i Gary Rossington su osnovali bend "My Backyard". Ime je promijenjeno u "The Noble Five" 1965, kad su se bendu pridružili i Larry Junstrom i Bob Burns.
1970, Van Zant je htio novo ime za grupu. Nakon "My Backyard", "The Noble Five", "Wildcats", "the Sons of Satan", "Conqueror Worm", "The Pretty Ones" i "One Percent", napokon se odlučuju za "Leonard Skinnerd", podrugljivi nadimak njihovog profesora tjelesnog odgoja, Leonarda Skinnera. Skinner je bio strog u provođenju pravila škole, a pravila su nalagala da muški učenici ne smiju imati dugu kosu. Još jednom su promijenili ime benda u "Lynyrd Skynyrd", da ne bi upali u nevolje zbog vrijeđanja profesora, i na tome je i ostalo.
1970, Alan Walden postaje menadžer grupe, sve do 1974, kada grupu preuzima Pete Rudge. Lynyrd Skynyrd nastavlja sa nastupima po Jugu.
U ovom periodu, u bendu dolazi do mnogo promjena sastava, Burns i Junstrom napuštaju bend, a njih mijenjaju Rickey Medlocke na bubnjevima i Greg Walker na bas-gitari. 1972, Burns se vraća u bend, a Leon Wilkeson postaje novi basista, dok Medlocke i Walker odlaze svirati sa Southern Rock bendom Blackfoot. Iste godine Billy Powell postaje klavijaturista Skynyrda.
Vrhunac (1973–1977)
1972, muzičar i producent Al Kooper otkriva Lynyrd Skynyrd i oni potpisuju za producentsku kuću MCA Records, i počinju raditi na svom prvom albumu (Pronounced 'Lĕh-'nérd 'Skin-'nérd). Basista Wilkeson nakratko napušta bend, a mijenja ga gitarista grupe Strawberry Alarm Clock, Ed King koji prelazi na gitaru nakon što se Wilkeson vratio. 13. augusta 1973, na njihovom prvom albumu se pojavljuje hit pjesma "Free Bird", koja dostiže 19. mjesto na Billboard Hot 100 top listi, i po mišljenju mnogih najbolja Rock and roll pjesma ikad.
1974. su izdali svoj drugi album, Second Helping, na kojem se nalazila jedna od njihovih najpoznatijih pjesama, Sweet Home Alabama.
U januaru 1975, Burns napušta bend a na bubnjevima ga mijenja Artimus Pyle. Skynyrdov treći album, Nuthin' Fancy, izdat je iste godine. Album je imao manju prodaju od prethodnih i Kooper dobija otkaz. Na pola turneje, Ed King napušta bend, a kao razlog navodi umor i iscrpljenost od turneje.
1976. izdaju svoj četvrti studijski album, Gimme Back My Bullets, ali ne postiže uspjeh kao prva dva, a Van Zant i Collins su znali da im u pjesmama fali treća gitara, po kojoj su bili prepoznatljivi. U grupu su pozvali Stevea Gainesa, mlađeg brata njihove prateće pjevačice Cassie Gaines, koji je već imao svoj bend. Sa Gainesom, bend je snimio live album One More from the Road, i nastupili su na Knebworth Festivalu, na kojem su, između ostalih, nastupili još i The Rolling Stonesi.
U septembru iste godine Collins i Rossington su doživjeli ozbiljne automobilske nesreće, što je usporilo snimanje njihovog sljedećeg albuma i natjeralo ih da odgode nekoliko koncerata. Rossingtonova nesreća je inspirisala Van Zanta da napiše pjesmu "That Smell", koja govori o posljedicama upotrebe droga i alkohola. Rossington je priznao da je on "Prince Charming" iz pjesme, i da se, pijan, autom zabio u hrast, što se i spominje u pjesmi. Van Zant je pjesmu napisao kao upozorenje članovima benda, da im skrene pažnju a njihove probleme s alkoholom i drogama, ali kao da je naslutio događaj koji će se desiti tri dana nakon izdavanja albuma Street Survivors
Avionska nesreća (1977) i raspad benda (1977–1987)
20. oktobra 1977, samo tri dana nakon izdavanja njihovog albuma Street Survivors, avion Convair 240, u kojem su bili članovi benda, se srušio na putu između Greenvillea, u Južnoj Carolini, i Baton Rougea, u Louisiani. Ronnie Van Zant, Steve i Cassie Gaines, član osoblja Dean Kilpatrick, pilot Walter McCreary i kopilot William Gray su poginuli pri udaru. Ostali putnici su zadobili ozbiljne povrede; Collins je povrijedio dva vratna pršljena, a i Collinsu i Wilkesonu su umalo amputirali obe ruke zbog povreda. Rossington je slomio obe ruke i desnu nogu.
Nakon nesreće, bend se raspao. Rossington, Collins, Wilkeson I Powell su osnovali The Rossington-Collins Band i izdali dva albuma, a Pyle je osnovao The Artimus Pyle Band. 1983, The Rossington-Collins Band se raspada, većina članova prelazi u novonastali "Allen Collins Band", dok Rossington osniva "The Rossington Band". Nakon smrti njegove žene, Collinsov život je izvan kontrole, on počinje piti i drogirati se i 1986. ostaje paraliziran od struka nadolje u automobilskoj nesreći.
Povratak (1987–danas)
Novi sastav je trebao nastupiti samo jednom uživo u čast poginulim u nesreći, kad su i snimili dvostruki live album Southern by the Grace of God. Novi nastupi su predstavljali pravne probleme, jer su Judy Van Zant Jenness i Teresa Gaines Rapp (udovice Ronniea i Stevea) tužile ostale članove benda zbog nepoštivanja njihovog dogovora. Dogovor je glasio da preživjeli članovi neće koristiti ime Lynyrd Skynyrd. Kao dio nagodbe, njih dvije su dobivali 30% novca od koncerata (što je predstavljalo dio koji bi njihovi muževi zaradili da nisu poginuli). Također su postavili uslov da za bilo koji sastav koji nastupa pod imenom Lynyrd Skynyrd moraju nastupati barem dva od sljedećih pet članova: Gary Rossington, Artimus Pyle, Leon Wilkeson, Billy Powell i Ed King. King je napustio bend 1996. zbog problema sa srcem, Pyle je otišao zbog pravnih problema i neslaganja sa Rossingtonom i Johnny Van Zantom, dok su Wilkeson i Powell preminuli.
Mark Matejka postaje član Skynyrda 2007, umjesto Thomassona. 28. januara 2009. klavijaturista Billy Powell umire u 56. godini života. Njegova smrt ostavlja Rossingtona kao jedinog člana benda prije nesreće.
2009, Lynyrd Skynyrd izdaje svoj novi album, God & Guns, i počinju sa turnejom po Evropi i SAD-u. Na turneji nastupaju Peter Keys na klavijaturi i Robert Kearns na basu umjesto Ean Evansa, koji je umro 6. maja te godine.
Sălaj (okrug)
Sălaj je jedan od 41 okruga Rumunije. Nalazi se u sjeverozapadnom dijelu države, unutar historijskih regija Crișane i Transilvanije. Prostire se na površini od 3.864,38 km2 i jedan je od najmanjih okruga u državi. Prema podacima od 31. 10. 2011. godine u njemu je živjelo 224.384 stanovnika i 3. je okrug sa najmanjim brojem stanovnika, poslije okruga Covasna i Tulcea.
Glavni i najveći grad je Zalău.
Geografija
lijevo|thumb|200px|Măgura Priei, najviši vrh okruga Reljef je pretežno brdovit dok planine zauzimaju manji dio na jugozapadu okruga. Brdovito područje je sastavljeno od Someș visoravni i gorja Silvanije. Planinsko područje čine dvije sjeverne grane Apusenske planine: Meseș s vrhom Măgura Priei (996 m) i Plopiș. Depresije su široko rasprostranjene u cijelom okrugu i predstavljaju važna poljoprivredna područja i mjesta koncentracije naselja.
13. februar
13. februar / veljača (13. 2) jest 44. dan godine po gregorijanskom kalendaru. Do kraja godine ima još 321 dan (322 u prestupnoj godini).
Sălaj (okrug)
Geografija
Graniči sa sljedećim okruzima: Satu Mare i Maramureș na sjeveru, Bihor na jugozapadu i okrugom Cluj na jugoistoku.
Demografija
Prema popisu stanovništva Rumunije zaključno sa 31. 10. 2011. u Okrugu je živjelo 224.384 stanovnika što je prosječna gustina od 58 stanovnika po km2 i niža je od nacionalnog prosjeka. U okrugu koji je jedan od najmanjih stepen urbanizacije je 39,3% pri čemu 88.259 stanovnika živi u urbanim a preostalih 136.125 stanovnika u ruralnim sredinama.
Etnički sastav stanovništva bio je sljedeći:
Matej Delač
Matej Delač (rođen 20. augusta 1992. godine u Gornjem Vakufu, Republika Bosna i Hercegovina) je hrvatski nogometaš, porijeklom iz Bosne i Hercegovine. Trenutno igra za FK Sarajevo, na posudbi iz Chelsea FC.
Bio je najmlađi igrač u historiji hrvatske lige. Sa 16 godina je odbranio jedanaesterac iskusnom Davoru Vugrincu.
11.9.2009. prelazi u londonski Chelsea FC. Delač je potpisao 5-godišnji ugovor sa engleskim klubom. 24. augusta 2010. Delač je otišao na posudbu u holandski klub Vitesse do kraja te sezone. U sezoni 2011/12. Matej odlazi na posudbu iz Chelsea FC u Dynamo České Budějovice. U sezoni 2013/14. Matej odlazi na posudbu iz Chelsea FC u FK Sarajevo.
Žena dijete (Damir Urban)
Žena dijete je drugi po redu samostalni studijski album hrvatskog rock-muzičara Damira Urbana iz 1998. godine u izdanju diskografske kuće "Croatia Records". Album je sniman tokom ljeta, jeseni i zime 1997. u studiju 111 u Splitu. Mastering i postprodukcija je uradio Alesandro Cutolo u "Studio Elettro Formatti", Milano. Tekst i muziku za pjesme je napisao Damir Urban, a urednik izdanja je Đorđe Novković. Album je nagrađen muzičkom nagradom "Porin" za 1999. i to u tri kategorije: album godine, najbolji album alternativne rock muzike i produkcija godine. Nagradu za najbolji album alternativne muzike Damir Urban je odbio primiti smatrajući da album pripada rock žanru te da je nominacijom u kategoriji alternativnog rocka oštetio one koji to zaista jesu. Pored Porina, album je osvojio i nekoliko "Crnih mačaka" te od strane muzičkih kritičara proglašen za jednim od deset najboljih albuma decenije.
NGC 49
NGC 49 (također poznat kao MCG 8-1-33, PGC 952 i UGC 136) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 220 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Andromeda. Najveći prečnik je 1,10 (70 hiljada sg) a najmanji 1,0 uglovnih minuta (64 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio Lewis Swift 7. septembra 1885. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Spisak luksemburških grofova
Luksemburg je kroz historiju bio grofovija, vojvodstvo i veliko vojvodstvo.
Ostrvo Princa Edwarda
Ostrvo Princa Edwarda je najmanja provincija u Kanadi. Nalazi se na istoku Kanade, u Zalivu sv. Lovre. Glavni grad je Charlottetown, a ukupna površina iznosi 5.660 km2.
Geografija
Ostrvo princa Edwarda nalazi se u Zalivu sv. Lovre, koji je dobio ime po ušću istoimene rijeke u blizini ovog ostrva. Pored Nove Škotske i Novog Brunswicka, spada u grupu tzv. atlantskih primorskih provincija (eng. maritime provinces). Zajedno s Novim Brunswickom čini geografsku cjelinu Nortamberlandskog tjesnaca. Reljef ostrva uglavnom je blago brežuljkast.
Historija
Ovo ostrvo prvobitno je bilo dio francuske provincije Akadije. Ime ostrva je bilo Île Royale (Kraljevsko ostrvo). Nakon što su pobijedili Francuze na ovim prostorima, Englezi su 1758. protjerali Akađane s ostrva i uspostavili britansku vlast. Novo ime koje su dali ostrvu bilo je Ostrvo sv. Ivana (St. John's Island). Otad se na ostrvo doseljava stanovništvo britanskog porijekla. Ostrvo se kasnije odvaja od Nove Škotske, a dolazi i do promjene imena. Pošto je ime "Saint John's" bilo isuviše čest toponim u britanskim kolonijama, ostrvo dobija ime Ostrvo princa Edwarda, po tadašnjem britanskom princu, Edvardu Augustu, vojvodi od Kenta, sinu engleskog kralja Đorđa III. Godine 1864. ostrvo je bilo domaćin prve konferencije koja je vodila ka utemeljenju Kanade. Devet godina kasnije provincija se pridružila Kanadi.
Stanovništvo
Stanovništvo ove provincije prvobitno su činili Mik'maq Indijanci. Danas oni predstavljaju neznatnu manjinu u ukupnom broju stanovnika. Većinu stanovništva čine ljudi britanskog, irskog ili francuskog porijekla. Ova provincija pretežno je ruralnog karaktera. Glavni grad Charlottetown ima nešto preko 30.000 stanovnika i skupa sa dva znatno manja naselja čini jednu od dvije urbane konglomeracije na ostrvu.
Ekonomija
Ekonomija ove provincije zasniva se na poljoprivredi i sezonskom turizmu. Poljoprivreda funkcionira kao niz manjih farmi. Najzastupljeniji je uzgoj sjemenskog krompira. Ova provincija proizvodi oko trećine od ukupne količine krompira proizvedenog u Kanadi. Turizam je postao izraženiji u ekonomiji provincije nakon otvaranja mosta koji je 1997. povezao ovo ostrvo s kopnom.
Francisco (mjesec)
Francisco je prirodni mjesec planete Uran.
Ranije nazvan S/2001 U 3, otkriven je od strane Mathew Holmana (Matju Holman), Bretta Gladman (Bret Gledmen) i njihovih kolega u 2003 godini uz pomoć slika iz 2001 godine. S/2001 U 3 je bilo privremeno ime, a ime Francisco je dobio po liku iz djela Williama Shakespeara. Malo je poznato o ovom mjesecu.
Sarit Hadad
mini|250px|Sarit Hadad, 2013. Sarit Hadad (hebrejski: שרית חדד; rođena kao Sara Hudadatov, hebrejski: שרה חודדטוב‎; 20. septembra 1978 u Hadera, Izrael), je najpopularnija Izraelska pjevačica. Sarit je rođena u tradicionalnoj jevrejskoj porodici kao najmlađa od devetoro djece. Počela je nastupati sa osam godina. Svirala je klavir u lokalnom klubu bez znanja njenih roditelja. U 15. godini svog života postala je članica Hadera Youth Banda. Kada je imala 16 godina, otkrio ju je Avi Gueta koji je još uvijek njen menadžer. U Oktobru 2009. godine izraelska muzička televizija (Channel 24) proglasila ju je najboljom pjevačicom 2000-te. Predstavljala je Izrael 2002. godine na Evroviziji sa pjesmom "Nadlik Beyakhad Ner" i osvojila 12. mjesto. U julu 2007. godine Madonna je otkrila da je zaljubljenica Sarit, i da uživa slušajući njenu muziku.
NGC 880
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
14. februar
14. februar / veljača (14. 2) jest 45. dan godine po gregorijanskom kalendaru. Do kraja godine ima još 320 dana (321 u prestupnoj godini).
Olimpijski rekordi u brzom klizanju
Ovo je spisak aktualnih olimpijskih rekorda u brzom klizanju.
SLC39A1
Cinkov transporter ZIP1 jest protein koji je kod ljudi kodiran genom SLC39A1 sa hromosoma 1.
Eritroblastopenija
Čista aplazija crvenih krvnih zrnaca (PRCA) ili eritroblastopenija odnosi se na tip aplazijske anemije koja utiče na prekursore crvenih krvnih zrnaca, ali obično ne na bijela krvna zrnca. U PRCA, koštana srž prestaje proizvoditi crvena krvna zrnca. Postoji više etiologija koje mogu uzrokovati PRCA. Stanje je prvi opisao Paul Kaznelson 1922. godine.
Znakovi i simptomi
Znakovi i simptomi mogu uključivati:
SLC39A1
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 324 aminokiseline, a molekulska težina 34.250 Da.
Funkcija
Protein ZIP1 odgovoran je za aktivni transport cinka u ćelije prostate. U mnogim slučajevima karcinoma prostate, SLC39A1 je utišan zbog čega ćelije kanceri prostate imaju nizak sadržaj cinka.
Eritroblastopenija
Uzroci
Uzroci PRCA uključuju:
Tretman
PRCA se smatra autoimunskom bolešću jer će kod mnogih pacijenata reagovati na imunosupresivno liječenje kao što je ciklosporinom, iako ovaj pristup nije bez rizika.
Bit
Bit je pojam koji se koristi u informatici, informacionoj tehnici i drugim srodnim naukama. Riječ je nastala od binary digit i koristi se kao:
Pojam je 1946. godine predložio matematičar John W. Tukey, po nekim izvorima možda čak i 1943. Oficijelno se pojam po prvi put pojavio 1948me na prvoj strani poznatog djela A Mathematical Theory of Communication od Claude Shannons.
U praksi se uglavnom koriste veće memorijske jedinice kao npr. bajt, megabajt, itd.
Priboj
Naseljena mjesta
Banja, Batkovići, Brezna, Bučje, Dobrilovići, Živinice, Zabrđe, Zabrnjica, Zagradina, Zaostro, Jelača, Kalafati, Kaluđerovići, Kasidoli, Kratovo, Krnjača, Kukurovići, Mažići, Miliješ, Plašće, Požegrmac, Priboj, Pribojska Goleša, Pribojske Čelice, Rača, Ritošići, Sjeverin, Sočice, Strmac, Hercegovačka Goleša, Crnugovići, Crnuzi i Čitluk
NGC 4696
NGC 4696 (također poznat kao ESO 322-91, MCG -7-26-51 i PGC 43296) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 136 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Kentaur. Najveći prečnik je 4,70 (186 hiljada sg) a najmanji 3,3 uglovnih minuta (131 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio James Dunlop 7. maja 1826. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Plav
mini|280px|Plav, džamija "Sultanija" Plav (ćir. Плав, ) je grad i naseljeno mjesto, te sjedište općine u Crnoj Gori.
Geografija
Plav se nalazi u podnožju planinskog masiva Prokletije, na izvoru rijeke Lim. Simbol Plava je historijski spomenik "Redžepagića kula" koja se nalazi u samom centru grada.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine općina Plav imala je 9.081 stanovnika, od čega u samom Plavu 3.717.
Općina Plav
Napomena: ''U 2014. smanjena za izdvojeni dio područja od koga je nastala općina Gusinje u kojoj su sadržani podaci od 1948–2011.''
Plav (naseljeno mjesto)
Napomena: Ranije povećano za naselje Rudo Polje koje je ukinuto.
Popis 2011.
Napomena: Oznaka Z predstavlja zaštićen podatak.
Milorad Ratković
Milorad Ratković (rođen 15. oktobra 1964. godine u Zenici) je bosanskohercegovački nogometaš.
Karijeru je započeo u Čeliku iz Zenice. Nakon toga je prešao u Crvenu zvezdu. Odigrao je u prvenstvu Jugoslavije jedinu utakmicu i otišao je u Borac iz Banje Luke. Odigrao je dobru sezonu, te vratio se u Crvenu zvezdu. Igrao je u Ligi prvaka. 1992 je prešao u Celtu. Odigrao je za klub iz Viga ukupno 134 utakmica u prvenstvu Španije.
Spisak neorganskih spojeva
Nepotpuni spisak neorganskih spojeva, koji treba dopuniti:
Razvoj svjetskog rekorda u bacanju diska – muškarci
mini|Memorijalni krug na [[stadionu "Ludvík Daněk" u Turnovu. Natpis na češkom znači: "S ovog mjesta 2. augusta 1964. Ludvík Daněk postavio je svjetski rekord u bacanju diska hicem od 64,55 m."]] Prvi svjetski rekord u bacanju diska za muškarce priznat je od IAAF-a 1912, a postavio ga je James Duncan iste godine bacivši 47,58 m.
Zaključno sa 2011. godinom IAAF je ratificirao 42 svjetska rekorda u ovoj disciplini. Priznato ih je još 14, ali oni su neslužbeni budući da su ostvareni prije osnivanja IAAF-a.
Dinjičići
mini|desno|150px|Grb Dinjičića
Bosanske velmože Dinjičići su stari županski rod, u kojem je čast Župana nasljedna. Posjedovali su zemlju u istočnoj Bosni oko Srebrenice, u oblasti Trebotići, kada je ono uključeno u oblast Usore. U XV vijeku se ubrajaju među pet najsnažnijih porodica u Bosni.
Prvi pomenuti je župan Dinjica, u povelji Tvrtka I u povelji iz 1378. godine. Žena mu je bila Katalina. U to vrijeme spominje se i njegov brat. Imao je četiri sina: Dragišu, Kovača, Vladislava i Pavla.
U periodu od 1399. do 1421. godine od ove plemićke porodice u bosanskim poveljama spominju se sljedeći velikaši: Dinjičić Kovač uz kralja Ostoju; Dinjičić Dragiša - kao knez od Podrinja uz kralja Stjepana Tomaša i Tvrtka II; Dinjičić Vladislav uz kralja Tvrtka II.
Dragiša je najpoznatiji, jer je od svih bosanskih velikaša najduže nosio titulu župana. Bio je aktivan u burnim događajima sa početka XV vijeka.
Posljednji od plemićke loze Dinjičića spominje se godine 1442, tačnije Kovač Dinjičić na čelu 600 do 700 konjanika u odbrani Bosne. Njegovi potomci nazivaju se Kovačevići.
Na području Osata spominju se njihovi rođaci. Bilo ih je i kod Pavlovića.
Starješinstvo kuće naslijedili su Kovačevi sinovi, Petar i Tvrtko.
Posljednji od plemićke loze Dinjičića spominje se godine 1443, tačnije Petar Dinjičić na čelu 600 do 700 konjanika u borbi protiv Turaka, u vojsci Janoša Hunjadija. Poginuo je borbam protiv srpske despotovine oko Srebrenice. Njegovi potomci nazivaju se Kovačevići. Tvrtko je poginuo 1463., prilikom osvanja Bosne. Žena mu je izbjegla u Dubrovnik
Rikard III, kralj Engleske
Rikard III (2. oktobar 1452 – 22. august 1485) bio je engleski kralj od 1483. do svoje smrti.
Mladost
Bio je brat engleskog kralja Edvarda IV. U mladosti je bio povjeren na brigu grofu od Warwicka, koji je njegovom bratu pomogao osvojiti krunu, te je oženio njegovu mlađu kćerku, Anne Neville, koja je bila udovica Edvarda, sina i nasljednika kralja Henrika VI. S njom je imao sina Edvarda, koji je umro u dobi od jedanaest godina.
Tokom bratove vladavine istakao se lojalnošću, te kao vojni zapovjednik, zbog čega ga je brat nagradio titulom vojvode od Gloucestera i velikim zemljišnim posjedima u sjevernoj Engleskoj. Nakon bratove smrti vladao je kratko kao regent, zvani lord protektor, za trinaestogodišnjeg kralja Edvarda V. Međutim, Rikard nije iskazivao lojalnost novom kralju, nego je, uz pomoć Henryja Stafforda, vojvode od Buckinghama (koji je imao lični i porodični sukob sa Edvardovom majkom, Elizabeth Woodville), pred parlamentom pokrenuo postupak kojim je želio dokazati da njegov bratić nema legitimitet potreban za naslijeđivanje engleske krune.
Vladavina
Dana 25. juna 1483. godine parlament je proglasio mladog kralja i njegovog mlađeg brata Rikarda, zajedno sa njihovim sestrama, nelegitimnim nasljednicima krune, jer je dokazano da je Edvard IV bio u braku sa Eleanor Butler u trenutku kada je oženio Elizabeth Woodville, pa je stoga brak sa Elizabeth bio nevaljan i djeca rođena u tom braku nezakonita. Kako su druga Rikardova braća umrla prije Edvarda IV, Rikard je bio jedini nasljednik krune. Mladi, sada zbačeni kralj i njegov brat zatvoreni su, navodno radi vlastite sigurnosti, u Tower of London i nikada više nisu viđeni. Najvjerovatnije su ubijeni, za što se optuživalo Rikarda i vojvodu od Buckinghama, ali bez dokaza. Rikard se zatim okrunio 6. jula 1483. godine kao Rikard III.
Rikard je znan kao pobožan i sposoban vladar, vojnik i organizator, ali niti u jednom trenutku svoje vladavine, nije zadobio povjerenje visokog plemstva koje ga nije smatralo legitimnim kraljem. Nakon preuzimanja krune i nerazjašnjene smrti Edvarda V i njegovog brata, uklonio je uticaj klana Woodville, porodice udovice Edvarda IV, ali je i dalje bio politički vrlo ranjiv jer je svojim sumnjivim preuzimanjem vlasti podijelio do tada ujedinjene pripadnike i pobornike klana York.
Pobuna Henrya Stafforda
Tokom Rikardove vladavine dogodilo se nekoliko pobuna njegovih oponenata. Prva pobuna bila je povedena od strane klana Woodville, ali ju je Rikard brzo svladao.
Druga pobuna, 1483. godine, bila je predvođena Henryijem Staffordom, vojvodom od Buckinghama, istim onim koji je Rikardu svesrdno pomogao da se uspne na prijestolje, ali se u međuvremenu s njime politički razišao i okrenuo mu leđa. Rikard je uz pomoć sreće i svojih vojnih sposobnosti uspio svladati ovu pobunu, te je vojno porazio vojvodu od Buckinghama i naredio da se on obezglavi.
Pobuna Henrika Tudora
Treća i najvažnija pobuna bila je ona Henrika Tudora, pripadnika velške porodice Tudor iz Penmynydda, čiji je otac, Edmund Tudor, bio u kratkom braku sa Margaret Beaufort, nasljednicom bočne srodničke linije klana Lancaster. Kako je uspravna srodnička linija klana Lancaster bila prekinuta smrću Henrika VI i njegovog sina Edvarda, Henrik Tudor postao je neočekivani nosioc lancasterskih nadanja u borbi protiv klana York.
U bici kod Boswortha 22. augusta 1485. Henrik Tudor je uz pomoć francuskih snaga napao Rikarda koji je imao vrlo slabu potporu engleskog vodećeg plemstva i zbog toga izdan od preostalog dijela plemstva, te ga teško porazio pri čemu je Rikard ubijen na bojnom polju. On je bio posljednji engleski kralj koji je poginuo u borbi, te posljednji kralj iz dinastije York. Njegovim porazom završili su Ratovi dviju ruža. Kako je Rikardovo jedino dijete umrlo sa jedanaest godina, pa on nije imao nasljednika, pobjednik u bici kod Boswortha proglasio se 1485. godine engleskim kraljem pod imenom Henrik VII. On je bio začetnik engleske kraljevske dinastije Tudor.
Naslijeđe
Prema legendi, a i tvrdnjama mnogih historičara, Rikard je upamćen kao zla i vlastohlepna osoba, zaslužna ili barem optuživana za mnoga zlodjela. Pripisuju mu se ubsitvo Henrika VI, ličnu egzekuciju brata Georgea, ubistvo sina Henrika VI čiju je udovicu pod prisilom oženio, ubistvo te iste supruge, te sumnjivo razvlašćivanje i ubistvo dvojice sinova svoga brata. Međutim, "najzaslužniji" za lošu reputaciju Rikarda III je William Shakespeare, koji je njegovu kratku vladavinu opisao u svojoj historijskoj drami "Rikard III", a koja je vjerovatno uticala na mnoge generacije.
Tomislavgrad
Tomislavgrad (prije Duvno) jest naseljeno mjesto i središte istoimene općine u jugozapadnom dijelu Bosne i Hercegovine, te jedna od općina Kantona 10.
Etimologija
Duvno, starijeg oblika Dumno, ima korijen svoga imena u ilirskoj riječi d´lmno - pašnjak, odnosno dalma (dëlma) - ovca. Ime Duvno za grad se upotrebljavalo tek u novije vrijeme. U rimsko doba bio je to Delminium, u vrijeme hrvatskih i bosanskih vladara - Županjac (po mjestu stanovanja upravitelja župe Duvno), za turske vladavine Sedidžedid (bos. Nova tvrđava) i Županj-potok, a u vrijeme Austro-Ugarske - Županjac.
Godine 1925. je kralj Aleksandar I. Karađorđević obilježio 1000. godišnjicu stvaranja hrvatskog kraljevstva tako što je Tomislavgrad nazvao po hrvatskom kralju Tomislavu, koji je navodno okrunjen upravo na Duvanjskom polju, što zapravo nikad zvanično nije dokazano i ubraja se u brojne legende novije hrvatske historiografije. Taj je naziv Tomislavgrad zadržao sve do 1945. Od 1945. do devedesetih godina 20. stoljeća opet se zove Duvno, da bi na kraju bilo vraćeno ime Tomislavgrad. Danas se kao dan općine slavi 8. juli.
Geografija
Duvanjski kraj je druga od nekoliko stepenica kojima se visoko planinsko područje jugozapadne Bosne i Hercegovine spušta ka Jadranu. Geološki ovo je dio veoma velikog dinarskog krševitog prostora što se pruža od Trsta do Albanije. Po svom smještaju i sastavu tla, dosta je blisko području Mediterana, mada ni ostali regionalni utjecaji nisu zanemarivi. Duvno je bilo pogranično mjesto Osmanlijskog carstva na njegovoj zapadnoj granici u dugom periodu od preko 400 godina.
Polje
mini|desno|Panorama Duvanjskog polja Duvanjsko polje, tipična visoravan, nastala je u davna geološka vremena tektonskim spuštanjem tla, jezerskim taloženjem - tu su nastale i velike naslage uglja na prostoru Kongore, Eminova Sela, Vučipolja - te nanosima stalnih ili povremenih vodotoka. Nalazi se na 860–900 m iznad nivoa mora. Niže je od Kupreškog polja (1100–1200 m), a više od Livanjskog polja (709–808 m). Dugo je 20 km (Mesihovina - Mokronoge), široko 12 km (Brišnik - Mandino Selo). Površina mu je 125 km2.
Planine
Sa svih strana Duvanjsko polje je okruženo planinama: sa sjeveroistoka i istoka omeđuju ga Ljubuša, Vran i Smiljevača, odnosno Lib; s juga ga zatvara planina Gvozd; uz jugozapadna i zapadna ivica polja pruža se Midena i mnogo niža planina Grabovica, koja na Privali dodiruje ogranke Tušnice; sa sjevera i sjeverozapada dižu se Tušnica i Jelovača. Sve ove planine su sasvim gole; učinila su to vijekovi nekontrolirane sječe, pustošenja i paljevine duvanjskih šuma. Jedino je Vran pod visokom šumom, a Gvozd i Grabovica djelimično pod niskom.
Vodotoci
Ostrožac je potok koji nikada još nije presušio i glavni je izvor za opskrbu vodom Tomislavgrada i okolnih sela. Izvire ispod Vučipolja, a uliva se u Šujicu kod Kovača.
Jezera
Dvije trećine Buškog jezera nalazi se na području općine Tomislavgrad. Ovo jezero površine 57.7 km2 najveće je umjetno jezero u Evropi i služi kao akumulacija za hidroelektranu Orlovac. Bogato je ribom i pogodno za sport na vodi, kupanje i sl. Na području općine Tomislavgrad je i manje glečersko jezero Blidinje površine 4 km2. Ovo jezero smješteno je između Vrana i Čvrsnice.
Klima
Klima je veoma oštra, s vrlo jakim vjetrovima (bura i jugo), voda i tlo ne baš osobito darežljivi određuju i uvjetuju privrednu snagu Duvna i zanimanje njegovih stanovnika. Iako se rubom polja naokolo steru oranice, na kojima uspijevaju sve vrste žitarica, krompir, kupus i druge vrste povrća. Duvno je pašnjak, kako mu kaže i njegovo ilirsko ime. Planine - pašnjaci, gotovo polovina polja - livade, omogućivale su u dalekoj i ne tako dalekoj prošlosti prehranu i uzgajanje velikog broja sitne i krupne stoke.
Prethistorijsko doba
Na Duvanjskom polju kontinuirano se živi od najstarijih vremena do danas. Najstariji stanovnici su bili Dalmati, pripadnici ilirskog plemena. Centar ilirskog plemena bio je grad Delminijum, koji se nalazio na planini Libu, između sela Kongore i Borčana. Nakon dugotrajnog i čvrstog otpora Dalmate su pokorili Rimljani početkom 1. vijeka n. e.
Rimsko doba
mini|desno|Crkva sv. Nikole Tavelića Pokoravanjem Dalmata početkom 1. vijeka ovim prostorima zavladali su Rimljani. Oni su sagradili novi grad. Rimski Daelminium, važna raskrsnica puteva, nalazio se na mjestu današnje bazilike posvećene sv. Nikoli Taveliću, prvom hrvatskom svecu. Vladavina Rimljana održala se sve do dolaska Slavena.
Dolazak Slavena
Početkom 7. vijeka Duvanjsko polje naselila su slavenska plemena. Rimski Daelminium postao je centar velike župe, zbog čega su stanovnici ovog kraja taj drevni grad prozvali Županjac.
Duvanjsko polje je u ranom srednjem vijeku bilo, prema mišljenju starijih hrvatskih historičara, mjesto mnogih događaja značajnih za opću historiju hrvatskog naroda, ali ozbiljnija istraživanja nikad nisu pokazala vjerodostojnost ovih navoda, tako da se sve svodi na nivo mitova i legendi.
Navodni krunidbeni sabor kralja Tomislava održan je godine 925. na tom istom prostoru, mada i o ovom događaju historija duvanjskog kraja jednostavno šuti, dajući prostora tek pukim špekulacijama hrvatskih historičara koji ovaj prostor rado vide dijelom hrvatskog nacionalnog prostora.
U posjedu hrvatskih kraljeva, kojima je s vremenom pripao, Duvanjsko polje sa gradom Županjcem bilo je do druge polovine 13. vijeka, kada je pripalo hrvatskoj plemićkoj porodici Šubić, a 1325. godine bosanskom velikašu Stjepanu II Kotromaniću. U vlasništvu Kotromanića ostalo je sve do dolaska Osmanlija. Zadnja bosanska kraljica Katarina prepustila je 1477. godine Bosnu i Hercegovinu, a time i duvanjsku župu, Svetoj Stolici u baštinu.
Osmanlijsko doba
mini|Džudža Džafer džamija u Tomislavgradu Osmanlije ulaze u Bosnu prvi put krajem 14. vijeka, ali ne sa ciljem da je zauzmu, kako to misli britanski historičar Noel Malcolm. Bosna je, iako teško dostupna zemlja, bila vrlo atraktivan i bogat plijen, što su istovremeno smatrali i Ugari. Osmanlijska vlast će se u Duvnu i Bosni ustalit krajem 15. vijeka, službeno nakon pada Bosne 1463. godine i trajati će sve do dolaska Austro-Ugarske 1878. godine. O šarolikosti i ljepoti ovih krajeva svjedoči i glasoviti putopisac Evlija Čelebija za svojih putovanja Balkanskim poluotokom.
Katolički dio stanovništva, uglavnom naseljen po selima, iseljava se sve do 18. vijeka, a ovaj proces bio je uzrokovan mahom lošim ekonomskim prilikama na veoma neplodnom, tvrdom i vjetrovitom Duvanjskom polju, koje je sve do gradnje Buškog jezera najveći dio godine bilo neobradivo. Značajnu ulogu u očuvanju identiteta katolika u Duvanjskom polju imaju i bosanski franjevci. Uz franjevce u Duvnu misioniraju dijelom i glagoljaši, ali zbog neprikosnovene omiljenosti franjevaca kod katolika i drugih stanovnika, njihova djelatnost ostaje nezapažena.
20. vijek
U toku 20. vijeka Duvno se nalazi najprije u Kraljevini SHS - Kraljevini Jugoslaviji, NDH i od 1945- 1991. godine, u SFR Jugoslaviji.
Dana 26. augusta 1939. godine sklopljen je sporazum Cvetković-Maček, kojim je stvorena Banovina Hrvatska, dijelom na štetu Bosne i Hercegovine. Duvanjski kraj je ušao u sastav Banovine Hrvatske i tako dočekao stvaranje Nezavisne države Hrvatske 10. aprila 1941. godine. U kakvom raspoloženju je dočekana nova država u Duvnu svjedoči jedan dokument sačuvan u Historijskom arhivu u Mostaru, u kojem doslovno piše: "Propašću Kraljevine Jugoslavije Hrvati u Duvnu su oduševljeni, Srbi razočarani, a Muslimani 2:1".
Brojni su zločini koje su u razdoblju Drugog svjetskog rata nad narodom ovih krajeva počinili Četnici, a kao odmazdu na zlodjela Ustaša tokom rata i Partizani. Nezadovoljstvo pojedinih Hrvata represijama, centralizmom i nametanjem unitarizma kulminiralo je sedamdesetih godina u pokretu prozvanom "Hrvatsko proljeće". Za diplomatska predstavništva u inostranstvu Duvnjaci i politički i privredni emigranti su bili ustaše, a za vlasti u domovini članovi njihovih porodica, komšije i prijatelji bili su jataci koje stalno treba držati pod kontrolom. Brojnim metodama, a posebno privrednom izolacijom kočio se razvoj duvanjskog kraja, mada je to je pogodovalo iseljavanju stanovništva u pravcu Zagreba, Dalmacije i sjeverne Hrvatske, odnosno zapadne Evrope. Dolaskom Branka Mikulića i Hamdije Pozderca na vrh vlasti u Republici, a kasnije i u saveznoj Federaciji, mijenja se stav vlasti prema Duvnu i Duvnjacima, ali tendencija iseljavanja nastavljena je sve do današnjih dana.
15. februar
15. februar / veljača (15. 2) jest 46. dan godine po gregorijanskom kalendaru. Do kraja godine ima još 319 dana (320 u prestupnoj godini).
Jovan Barako
mini|desno|250px|Nadgrobni spomenik Jovana Baraka
Jovan Barako (Karlovac, 1836. − Karlovac, 28. maja 1914.) bio je jedan od najuglednijih i najimućnijih ljudi u Karlovcu druge polovice 19. i početkom 20. vijeka, trgovac, poliglota i veliki dobrotvor. Kao najveći dobrotovor karlovačke srpske pravoslavne crkvene općine, testametnarno je ostavio imovinu u vrijednosti od oko 400.000 kruna.
Porijeklo
Jovanov djed Konstantin i baka Ekaterina, djevojački Zega, su živjeli u Vlahoklisuri u Makedoniji (Grčka). Jovanov otac Vasilije je sa svojim stricem pobjegao iz Vlahoklisure od turskog nasilja i nastanili su se u Karlovcu. Obojica su se počela baviti trgovinom hrane, što je Vasilije kasnije raširio, dok nije pod upravom njegove djece, Konstantina i Jovana postala jedna od prvih trgovina te struke, koje su u nekadašnjem Karlovcu postojale. Porodica Barako se i u staroj postojbini, Makedoniji, bavila trgovinom, pa se i u novoj sredini brzo obogatila imajući već iskustva bavljenjem tim poslom.
Jovanova majka Jelena Peović bila je sestra majke Mladena Živojinovića, nekadašnjeg predsjednika karlovačke srpske pravoslavne crkvene općine. Vasilije i Jelena su imali troje djece: Kostu (rođ. 1832.), Jovana (rođ. 1836.) i Emiliju (rođ. 1840.). Kosta se dva puta ženio, nije imao djecu i umro je 1894. Emilija se udala za pančevačkog trgovca hranom Mihajila Krančevića, djecu nisu imali, kasnije se preselila sa svojim mužem bratu u Karlovac gdje je i umrla 21. marta 1914.
Školovanje, brak, putovanja
Jovan je završio srpsku narodnu školu u Karlovcu i višu trgovačku školu u Ljubljani. Oženio se sa Eufemijom, kćerkom poznatog književnika i publiciste Dr Jovana Subotića i njegove prve žene. Djecu nisu imali. Jovan je bio u zajednici sa bratom Kostom sve do njegove smrti, a poslije njega je vodio posao do smrti svoje supruge 1905. godine. Tada napušta trgovačke poslove i živio je povučeno u svojoj kući sa sestrom i bratom od tetke, Mladenom. Kuću je podigao sa svojim bratom Kostom 1872. godine. Bio je miran, skroman i obrazovan čovjek. Pored svog maternjeg jezika odlično je govorio i njemački, novo-grčki, turski, cincarski, a razumio je i italijanski jezik. U kasnijem dijelu života izučava i latinski jezik da bi mogao porediti latinski prijevod Novog zavjeta s grčkim izvornikom. Mnogo je putovao, a ističe se njegovo putovanje u Moskvu na etnografsku izložbu 1867. godine sa puncem Jovanom Subotićem, karlovačkim protom Nikolom Begovićem i trgovcem Aleksandrom Musulinom. Putovanje je detaljno opisao u jednoj bilježnici, ali opis nije dovršio niti je putopis štapao. Cijeli taj opis je nosio vjersko obilježje. U Sankt Peterburgu Isakijevskoj crkvi je bio oduševljen liturgijom. Nakon pjevanja vaskršnjeg tropara razgovorao je sa jednim Rusom, kojem je odgovorio da nije Rus, već da je Serb iz Kroacija.
Testament
Zagrebački Srbobran je objavio njegov testament 2. juna 1914. godine. Svoju kuću na kupskoj obali sa svim zemljištem (vrijedilo je oko 140.000 kruna) ostavio je srpsko-pravoslavnoj crkveno-školskoj općini u Karlovcu. Istoj općini u gotovini je ostavio i iznos od K 100.000., da se kapitalizira, dok ne dostigne iznost od K 200.000. Ta svota se imala upotrijebiti na obnovu parohijske crkve svetog Nikole u Karlovcu. Istoj općini je ostavio K 10.000 fondu za crkveno pjevanje koji je pokojnik sam osnovao 1866. godine, K 20.000 za kapelu na groblju, odnosno za održavanje groblja, K 20.000 za održavanje spomenika, K 10.000 kao fond za siromašne grada Karlovca, s tim, da se dohodak ima davati pola pravoslavnima, a pola ostalim sirotim stanovnicima grada Karlovca, te konačno K 15.000 općini u njezine svrhe.
Osim toga ostavio je još legate: srpsko pravoslavnim crkvenim općinama u Kolariću, Tušiloviću i Trebinji za njihove crkve svakoj po K 10.000, crkvi svetog Save na Vračaru u Beogradu (na kom je Sinan-paša spalio kosti svetog Save) K 5.000, crkvi u Marindolu K 5.000, crkvi u Dobrincima (u Srijemu) K 3.000, manastiru Vrdnik na Fruškoj gori K 3.000, crkvi u Boviću K 2.000 crkvi u Krnjaku K 1.000, za kupovinu zvona u Karlovcu K 2.000, a po K 1.000 crkvama u Kolariću, Trebinji i Tušiloviću, konačno K 2.000 rimokatoličkoj crkvi svete Barbareu Karlovcu.
K 20.000 ostavio je cincarskoj pravoslavnoj općini u Vlaho-Klisuri kod Kostura u Makedoniji, gdje mu se rodio djed Konstantin i baba Ekaterna. K 5.000 domu za siročad u Beogradu, K 12.000 Matici srpskoj u Novom Sadu, K 5.000 društvu "Privrednik" u Zagrebu, K 2.000 srpskom pjevačkom društvu u Zagrebu, K. 1.000 srpskoj ženskoj preparandiji u Karlovcu, K 1.000 gradskoj bolnici u Karlovcu, K 500 realnoj gimnaziji u Karlovcu, K 500 djevojačkoj školi u Karlovcu i K 1.000 vatrogasnom društvu u Karlovcu.
Spor oko grobnog mjesta Jovana Baraka
2010. godine je postojao spor između lokalnih vlasti grada Karlovca i predstavnika Srba, u vezi grobova znamenitih Srba na groblju u Karlovcu. Zbog neplaćanja takse za održavanje grobova, postojala je mogućnost da se ti grobovi prekopaju. Na grobovima, među kojima je i grob Jovana Baraka, su ostavljana upozorenja karlovačke administracije o neplaćenoj taksi. Predstavnici Srpske pravoslavne crkve su razgovarali sa gradonačelnikom i direktorom preduzeća "Zelenilo", kako bi ti grobovi bili izuzeti od plaćanja taksi, jer i za grobna mjesta poznatih Hrvata na katoličkom groblju niko nije plaćao nikakve takse. Pravoslavna crkva je morala otkupiti te grobove i sada su u njenom vlasništvu, da bi se sačuvali od uništenja, a posmrtni ostaci vladike gornjokarlovačkog Simeona Zlokovića su prenešeni u manastir Gomirje.
27. august
27. august / kolovoz (27. 8) jest 239. dan godine po gregorijanskom kalendaru (240. u prestupnoj godini). Do kraja godine ima još 126 dana.
Bjelimići
mini|400p|desno|Karta MZ Bjelimići Bjelimići su zajednica sela koja se nalaze u jugoistočnom dijelu općine Konjic, nešto manje od 30 km od Boračkog jezera, između planina Visočice, i Crvnja, te od rječice Slatinice do planine Treskavice. Imaju status mjesne zajednice (MZ).