cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Iskustvo
Epistemologija
Iskustvo, kada se shvati u smislu senzacije, od posebnog je interesa u epistemologiji. Znanje zasnovano na ovom obliku iskustva naziva se "empirijsko znanje" ili "znanje a posteriori". Empirizam je teza da je svo znanje empirijsko znanje, tj. da ne postoji znanje koje u konačnici ne počiva na čulnom iskustvu. Tradicijski, ovom stavu se suprotstavljaju racionalisti, koji prihvataju da čulno iskustvo može utemeljiti znanje, ali i omogućiti druge izvore znanja. Naprimjer, neki racionalisti tvrde da ljudi imaju ili urođeno ili intuitivno znanje matematike koje se ne zasniva na generalizacijama zasnovanim na čulnim iskustvima.
Drugi problem je razumjeti kako je moguće da čulna iskustva opravdaju vjerovanja. Prema jednom gledištu, osjetilna iskustva su sama po sebi slična vjerovanju u smislu da uključuju afirmaciju propozicionih sadržaja. Prema ovom gledištu, viđenje bijelog snijega uključuje, između ostalog, afirmacijski prijedlog "snijeg je bijeli". Uzimajući u obzir ovu pretpostavku, iskustva mogu opravdati vjerovanja na isti način kao što uvjerenja mogu opravdati druga uvjerenja: jer njihovi propozicijski sadržaji stoje u odgovarajućim logičkim i objašnjavajućim odnosima jedan prema drugom. Ali ova pretpostavka ima mnogo protivnika, koji tvrde da su senzacije nekonceptualne i stoga nepropozicione. S takvog gledišta, afirmacija da je snijeg bijel je već nešto što se dodaje čulnom iskustvu, što samo po sebi možda ne predstavlja mnogo više od predstavljanja mrlje bjeline. Jedan od problema za ovaj nekonceptualističkom pristupu perceptivnom iskustvu je taj što se suočava sa poteškoćama u objašnjavanju kako čulna iskustva mogu opravdati vjerovanja, kao što ona očigledno čine. Jedan od načina da se izbjegne ovaj problem je poricanje ove pojave držeći se da ona ne opravdavaju uvjerenja, već samo uzrokuju uvjerenja. U teoriji koherentnosti opravdanja, ova uvjerenja još uvijek mogu biti opravdano, ne zbog iskustava koja su odgovorna za njih, već zbog načina na koji se usklađuju s ostalim uvjerenjima osobe.
Nauka
Usko povezana sa ulogom iskustva u epistemologiji je njegova uloga u nauci. Često se tvrdi da je iskustvo posmatranja centralno za naučne eksperimente. Dokazi dobijeni na ovaj način se zatim koriste za potvrđivanje ili poništavanje naučnih teorija. Na taj način iskustvo djeluje kao neutralni arbitar između suprotstavljenih teorija. Naprimjer, astronomska zapažanja Galilea Galileija u vezi sa orbitama planeta korištena su kao dokaz u Kopernikanskoj revoluciji, u kojoj je tradicionalni geocentrični model odbačen u korist heliocentričnog. Jedan od problema za ovo gledište je da je neophodno da naučni dokazi budu javni i nekontroverzni. Razlog za to je što bi različiti naučnici trebali biti u mogućnosti da dijele iste dokaze kako bi došli do dogovora o tome koja je hipoteza tačna. Ali iskustvo se obično shvata kao privatno mentalno stanje, a ne kao javno vidljiv fenomen, čime se dovodi u pitanje njegova uloga kao naučnog dokaza.
Metafizika
Centralni problem u metafizici je problem uma i tijela. Uključuje pitanje kako zamisliti odnos između tijela i uma. Shvaćen u svom najširem smislu, ne tiče se samo iskustva, već i bilo kojeg oblika uma, uključujući i nesvjesna mentalna stanja. Ali tvrdi se da iskustvo ovdje ima posebnu važnost jer je često viđeno kao paradigmatski oblik uma. Ideja da za početak postoji "problem" često se vodi unazad do toga koliko se čini da su materija i iskustvo različiti. Fizička svojstva, poput veličine, oblika i težine, su javna i pripisuju se objektima. Iskustva su, s druge strane, privatna i pripisuju se subjektima. Još jedno važno karakteristično obilježje je da su iskustva namjerna, tj. da su usmjerena na objekte različite od njih samih. Ali uprkos tim razlikama, tijelo i um izgledaju da međusobno uzročno komuniciraju, što se naziva psiho-fizička uzročnost. Ovo se odnosi i na način na koji fizički događaji, kao što je kamen koji pada na nečiju nogu, izazivaju iskustva, poput oštre boli, i kako iskustva, poput namjere da se zaustavi bol, uzrokuju fizičke događaje, kao što je izvlačenje stopala ispod stijene.
Dirichletov test
Također se koristi kod slučaja gdje konvergira kad god \{a_n\} opadajući teži nli.
Pazite da ne bude gužva
Pazi da ne bude gužve jest italijansko-španska komedija iz 1974. u režiji Marcella Fondata. Ovo je osmi od ukupno 17 filmova u kojima glume Bud Spencer i Terence Hill. Film je sniman u Madridu i Rimu.
Radnja
Automehaničar Ben i izvjesni Kid zajedno osvajaju novi crveni Buggy na takmičenju, a ne znaju kako da ga podijele. Kada odu u obližnji zabavni park, odluče ga srediti u kafiću koji gangsteri upravo ruše. Njih dvojica nemaju ništa protiv, sve dok se gangsteri ne zanesu do te mjere da unište njihov novi Buggy. Ben to prihvata kao gotovu stvar i odlučuje da nastavi sa pripremama za pevanje u horu, ali Kid ga nagovara da ne odustane samo od izgubljenog automobila. Zajedno odlaze do šefa gangstera mafije i ljubazno ga zamole da nadoknadi štetu tako što će im kupiti novi crveni Buggy do sutra popodne. Psihijatar mafijaškog bosa, opsjednut Freudom, savjetuje ga da bude zao, pokazuje snagu i analizira da su njih dvoje samo "djeca koja u njemu vide tatu i žele im kupiti novi auto".
Na njegov nagovor, šef mafije unajmi motociklističku bandu sljedećeg popodneva da se pojavi ispred Benove i Kidove radionice. Ali umjesto da ih banda tuče, Ben i Kid su tukli bandu. Kako bi pokazali da su ozbiljni u vezi s novim Buggyjem, prate opasnog mafijaša Attilu i tuku ga sa svojim ljudima u teretani. Šef mafije tada šalje ubicu Paganinija da likvidira njih dvojicu. Međutim, Ben i Kid ga izluđuju skrivajući se u koru u orgonskoj dvorani. Tada Kid otima svoju pušku i tjera ga da svira violinu. Psihijatar je potom nagovorio šefa da prebije Jeremiasa, starog Bena i Kida prijatelja. To njih dvojicu toliko naljuti da autom upadaju u vilu mafijaša tokom zabave i sve ih pretuku. Sljedećeg dana, shvativši da je mnogo jeftinije jednostavno ispraviti njihovu grešku, mafijaški bos im kupuje dva nova Buggija. Međutim, tokom vožnje, sudaraju se i Kid slučajno uništi Benov auto.
Iskustvo
Metafizika
Predstavljena su različita rješenja problema uma i tijela. Dualizam je tradicijski važan pristup. On kaže da tijela i umovi pripadaju različitim ontološkim kategorijama i da postoje nezavisno jedan od drugog. Centralni problem za dualiste je da daju uvjerljivo objašnjenje o tome kako je njihova interakcija moguća ili zašto se čini da djeluju. Monisti, s druge strane, poriču ovaj tip ontološke bifurkacije. Umjesto toga, oni tvrde da, na najosnovnijem nivou, postoji samo jedna vrsta entiteta. Prema materijalizmu, sve je na kraju materijalno. Prema ovom mišljenju, umovi ili ne postoje ili postoje kao materijalni aspekti tijela. Prema idealizmu, sve je na kraju mentalno. Prema ovom mišljenju, materijalni objekti postoje samo u obliku ideja i stoga zavise od iskustva i drugih mentalnih stanja. Monisti se suočavaju s problemom objašnjenja kako dva tipa entiteta koji izgledaju toliko različiti mogu pripadati istoj ontološkoj kategoriji.
Teški problem svijesti je usko povezano pitanje. Bavi se objašnjenjem zašto su neki fizički događaji, kao što su moždani procesi, praćeni svjesnim iskustvom, tj. da se podvrgavanje njima osjeća na određeni način subjektu.<. Ovo je posebno relevantno iz perspektive prirodnih nauka jer se čini da je moguće, barem u principu, objasniti ljudsko ponašanje i spoznaju bez pozivanja na iskustvo. Takvo objašnjenje se može dogoditi u odnosu na obradu informacija u obliku električnih signala. U tom smislu, teški problem svijesti ukazuje na razjašnjavajući jaz između fizičkog svijeta i svjesnog iskustva. Postoji značajno preklapanje između rješenja predloženih za problem uma i tijela i rješenja predloženih za teški problem svijesti.
Psihologija
Još jedno neslaganje između empirista i racionalista, osim njihovog epistemološkog spora, tiče se uloge iskustva u formiranju koncepata. Koncepti su opći pojmovi koji čine temeljne gradivne blokove misli. Neki empiristi smatraju da se svi koncepti uče iz iskustva. Ovo se ponekad objašnjava tvrdnjom da koncepti samo predstavljaju generalizacije, apstrakcije ili kopije originalnog sadržaja iskustva. Logički empiristi, naprimjer, koristili su ovu ideju u nastojanju da smanje sadržaj svih empirijske propozicije protokolarnih rečenica koje ne bilježe ništa osim neposrednih iskustava naučnika. Ova ideja je uvjerljiva za neke koncepte, poput koncepta "crvenog" ili "pasa", za koje se čini da se stiču iskustvom sa svojim primjerima. Ali kontroverzno je da li je to tačno za sve koncepte. Immanuel Kant, naprimjer, brani racionalističku poziciju držeći da iskustvo zahtijeva određene koncepte tako osnovne da to ne bi bilo moguće bez njih. Ovi pojmovi, takozvane kategorije, ne mogu se steći iskustvom jer su oni „uslovi mogućnosti iskustva“, prema Kantu.
Fauna
mini|desno|300px|Šematski primjer faune jednog ostrva Fauna (latinski Fauna ili Bona Dea, božica plodnosti starih Rimljana), skupni naziv za sav životinjski svijet neke određene životne sredine, područja; nekog kontinenta, zemlje; kraja, lokaliteta; nekog perioda u prošlosti Zemlje (geološka fauna itd.). Tako se govori o morskoj fauni, slatkovodnoj, kopnenoj, o fauni livada, šuma, močvara, špilja itd. Za razliku od faune, sav se biljni svijet naziva florom. Kao skupni naziv za sav živi svijet, floru i faunu, neki noviji autori upotrebljavaju termin biot.
NGC 1184
NGC 1184 (također poznat kao IRAS 03088+8035, MCG 13-3-2, PGC 12174 i UGC 2583) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 108 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Kefej. Najveći prečnik je 2,80 (88 hiljada sg) a najmanji 0,6 uglovnih minuta (19 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 16. septembra 1787. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Koreno (čvor)
Slovenija:
Elbit Skylark
Elbit Skylark je izraelska bespilotna letjelica, koju proizvodi firma Elbit Systems.
Skylark I
Skylark I je minijaturna bespilotna letjelica. Zamišljena je kao prijenosni sistem za nadzor i taktičko izviđanje. Letjelica se lansira rukom. Nosivost Skylarka je dovoljna da se njime prenosi CCD kamera za dnevno ili opcionalna FLIR kamera za noćno izviđanje. Tokom leta, letjelica svojoj prijenosnoj zemaljskoj stanici šalje video snimke u realnom vremenu. Pokreće je elektro motor te može letjeti dva sata, dok joj maksimalni dolet iznosi 10 km. Slijetanje letjelice odvija se na posebno izrađenom zračnom jastuku.
Skylark II
thumb|Elbit Skylark I Vojske Republike Hrvatske. Skylark II je predstavljena 2006. godine, ima doseg leta od 60 km, sistemom upravljaju dva vojnika koristeći oklopna vozila tipa Humvee. Prvi korisnik ovog sistema je bila Južna Koreja koja ga je uvela u upotrebu 2007, a Izrael ga je planirao uvesti u operativnu upotrebu 2013. godine.
NGC 5454
NGC 5454 (također poznat kao MCG 3-36-42, PGC 50192 i UGC 8997) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 353 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Volar. Najveći prečnik je 1,50 (154 hiljade sg) a najmanji 0,9 uglovnih minuta (92 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio Heinrich Louis d'Arrest 21. aprila 1865. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Papa Grgur XIII
Papa Grgur XIII (7. januar 1502 – 10. april 1585), rođen kao Ugo Boncompagni, bio je papa u periodu od 1572 do 1585. Najpoznatiji je po tome što je po njemu novi, danas međunarodno prihvaćeni, gregorijanski kalendar dobio ime.
NGC 3966
NGC 3966 (također poznat kao IRAS 11541+3217, MCG 5-28-53, NGC 3986, PGC 37544 i UGC 6920) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 150 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Veliki medvjed. Najveći prečnik je 3,10 (135 hiljada sg) a najmanji 0,7 uglovnih minuta (31 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Heinrich Louis d'Arrest 8. maja 1864. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
NGC 2533
NGC 2533 (također poznat kao ESO 430-SC19) je otvoreno zvjezdano jato i nalazi se u sazviježđu Krma. Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 22. januara 1835. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Koreno nad Horjulom
mini|280px|Koreno nad Horjulom, rimokatolička crkva "Sv. Mohor i Fortunat" Koreno nad Horjulom je naseljeno mjesto u sastavu općine Horjul, regija Srednja Slovenija, Slovenija.
Le Mont (skakaonica)
Le Tremplin Olympique du Mont (bos. Olimpijska skakaonica Le Mont) ili skraćeno Le Mont jeste skijaška skakaonica u francuskom Chamonixu, domaćinu ZOI 1924. Tada su na njoj održani skijaški skokovi, kao i skakački dio nordijske kombinacije. Trenutno nije u upotrebi.
Opis skoka
Skakači su polazili s nadmorske visine od 1189,8 m, a odraz je bio na 1152,8 m. Dužina od polazne do odrazne tačke iznosila je 79,4 m.
Koreno nad Horjulom
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazilo se u sastavu grada Ljubljane, odn. stare općine Vič–Rudnik.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Koreno nad Horjulom je imalo 106 stanovnika.
Napomena: ''Do 1953. iskazivano pod imenom Koreno.''
Le Mont (skakaonica)
Nakon ZOI-a
Le Mont je bila jedno od borilišta na SP-u u nordijskom skijanju 1937. Nekoliko godina na njoj su održavana i takmičenja u okviru Svjetskog kupa. Renovirana je 1998.
== Međunarodna takmičenja ==
Henrik IV, kralj Francuske
Henrik IV (13. decembar 1553. - 14. maj 1610.), poznat kao "dobri kralj Henrik", je bio francuski kralj od 1589. do 1610. godine i kralj Navare (kao Henrik III) od 1572. do 1610. godine. On je bio prvi francuski monarh iz dinastije Bourbon.
Henrik, kao glava dinastije Bourbon, bio je direktni muški nasljednik kralja Francuske Luja IX i "princ krvi". Nakon smrti njegovog brata po zakonu i dalekog rođaka Henrika III, kralja Francuske, 1589. godine Henrik je pozvan u Francusku po Salijskom zakoniku. On se u početku držao protestantske vjere i borio se protiv Katoličke lige, kojoj je slagao da nije protestant kako bi zagospodario svojim kraljevstvom. Nakon četiri godine zatišja, on se mudro odrekao kalvinističke vjere. Kao pragmatični političar, on je pokazao neobičnu vjersku toleranciju. Naime, on je proglasio Nantski edikt 1598. godine garantujući vjersku slobodu protestantima čime je završio Hugenotske ratove. Ubijen je od strane Francoisa Ravaillaca, fanatičnog katolika, a naslijedio ga je sin Luj XIII.
Smatran uzurpatorom od strane nekih katolika i izdajnikom od strane nekih protestanata, Henrik je postao meta u najmanje 12 atentata. Nepopularan kralj pri stupanju na dužnost, Henrikova popularnost se znatno poboljšala nakon njegove smrti. Dobri kralj Henrik (Le bon roi Henri) je ostao upamćen po svojoj genijalnosti i njegovoj velikoj brizi o dobrobiti svojih podanika. Proslavljen je u popularnoj pjesmi "Živio kralj Henrik" i Volterovoj "Henrijadi".
Mladost
Bio je sin navarske kraljice Ivane III i Antonija Burbonskog.
Izborivši svoju slobodu 1576. godine ovaj kralj se nalazi cijelo vrijeme u ratu ili oružanom primirju s novim kraljem Francuske Henrik III. Odlučujući trenutak nastupa 1589. godine kada se protiv francuskog kralja buni Pariz i nekoliko drugih žestoko katoličkih gradova. Savez tada sklopljen između Henrika III i Henrika IV traje do smrti kralja Francuske koji na samrtnoj postelji za nasljednika proglašava kralja Navare.
Francuski kralj
Iako sada formalno kralj Francuske, to je tada bilo veoma daleko od stvarnosti. Tadašnja katolička liga nije mogla prihvatiti kralja hugenota koji je bio ekskomuniciran još 1585. godine. S druge strane niti francuski gradovi ga nisu htjeli prihvatiti tako da je prošlo četiri godine prije nego što ga Pariz priznaje za svog kralja. Prije tog trenutka on se trebao još preći na katoličanstvo. To Henrik IV pozdravlja riječima "Pariz je vrijedan jedne mise".
Ovom kralju je na kraju trebalo pet godina rata kako bi postao priznat kao vladar Francuske. Poslije te unutarnje pobjede 1494. on objavljuje rat Španijom koja od samog početka vojnicima i novcem potpomaže njegove protivnike. U tom ratu on potvrđuje nezavisnost Francuske od katoličkih pretenzija.
Tokom borbi i kasnije vladavine njegova politika je bila da uvijek kada je to moguće kupi, svoje protivnike kako bi se izbjegle ratne žrtve. Spomenik njegovog humanizma (za to doba) postaju riječi: "Ako mi Bog dozvoli ja ću se pobrinuti da svaki radnik ima nedjeljom za ručak kokošku."
S ciljem smirivanja preostalih vjerskih napetosti Henrik IV potpisuje 1598. Nantski edikt, osiguravajući vjersku slobodu francuskim protestantima. Njegovo potpisivanje se uzima kao datum kraja vjerskih ratova u Francuskoj iako će se oni još javljati tokom vladavine Henrikova sina.
Smrt
Henrik IV umire od ruke atentatora 14. maja 1610. Kako iz svog prvog braka s kraljicom Margaretom nije imao ništa osim ljubavnih skandala, s njom je dogovario poništenje braka kako bi se oženio za Mariju de' Medici 17. decembra 1600. Kraljica Marija je uspostavila vrlo dobar odnos s Margaretom i na njen nagovor Henrik je dozvolio svojoj omraženoj bivšoj supruzi povratak na dvor. Tokom drugog braka on dobija dva sina, kralja Luja XIII i orleanskog vojvodu Gastona, koji osiguravaju budućnost dinastije Bourbon.
IC 688
IC 688 (također poznat kao IRAS 11211-0931 i PGC 156572) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 76 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Pehar. Najveći prečnik je 0,70 (15 hiljada sg) a najmanji 0,3 uglovnih minuta (6 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Ormond Stone 9. januara 1889. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Nick Heidfeld
Potpuni popis rezultata u F1
(key) (Utrke u boldu označuju najbolju startnu poziciju) (Utrke u italicu označuju najbrži krug utrke) * Sezona u toku † Pola boda za utrke koje su prekinute prije prelaska 75% dužine utrke.
Cauchyjev test konvergencije
Cauchyjhev test konvergencije je metoda koja se koristi za testiranja konvergencije beskonačnih redova. Red
je konvergentan ako i samo ako za svaki postoji broj N takav da
Test funkcionira pošto je red konvergentan ako i samo ako je parcijalna suma
Možemo pretpostaviti da vrijedi m > n, te zbog toga vrijedi p = m - n. Red je konvergentan ako i samo ako vrijedi
NGC 6943
NGC 6943 (također poznat kao ESO 74-6 i PGC 65295) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 143 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Paun. Najveći prečnik je 4,00 (167 hiljada sg) a najmanji 2,2 uglovnih minuta (92 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 27. juna 1835. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Zavrelje
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazilo se u sastavu stare općine Dubrovnik. Kao samostalno naseljeno mjesto, Zavrelje postoji od popisa 2001. godine. Nastalo je izdvajanjem dijela iz naselja Dubrovnik.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2021. godine, Zavrelje je imalo 178 stanovnika. Za narodnosni sastav 1991. godine pogledati pod Dubrovnik.
Napomena: ''U 1869., 1921. i 1931. sadrži podatke za naselje Mlini. U 2001. nastalo izdvajanjem iz naselja Dubrovnik (grad Dubrovnik). U 1981. i 1991. podaci su sadržani u naselju Dubrovnik.''
Siemens
Siemens AG je jedna od najvećih, i po tradiciji najstarijih kompanija svijeta, s oko 346 hiljada zaposlenih (2012.) u 190 zemalja svijeta, s djelatnošću na području elektrotehnike i elektronike.
Historija
Werner von Siemens je znatno poboljšao telegraf čime je povećana razdaljina bežične komunikacije na 50 km. Zahvaljujući toj inovaciji postao je poznat. Siemens osniva 1847 kompaniju pod nazivom Siemens und Halske. 1848 Siemens und Halske dobija tender za izgradnju prve telegrafske mreže u Evropi. U istoj godini isporučuje se 75 telegrafa za Rusko carstvo za relaciju Moskva-Sankt Peterburg. Osniva se i podružnica u Ruskom carstvu. Siemens poboljšava 1958 telegraf uvođenjem diname na ručni pogon, tako da nisu više potrebna baterije za napajanje. Sir William Siemens, brat Wernera Siemensa, osniva iste godine podružnicu u Engleskoj. Tu se u gradu Woolwichu otvara fabrika za proizvodnju podmorskih kablova. Werner von Siemens otkriva 1866 dinamoelektrični princip i poboljšava električni generator do te mjere da počinje masovna prizvodnja. Nakon samo dvije godine izgradnje uzima se u pogon 1870 prva indoevropska telegrafska linija Berlin-Kalkuta. Siemens počinje 1874 s vlastitim brodom Faraday polaganje podmorskog kabla između Engleske i SAD. Na sajmu u Parizu 1879 Siemens predstavlja prvu električnu lokomotivu. Werner von Siemens umire 1892 godine. U godini njegove smrti Siemens und Halske je zapošljavao 6500 radnika, od toga 4775 u Njemačkoj. Kao prvo preduzeće u Njemačkoj Siemens und Halske smanjuje dnevno radno vrijeme sa 10 na 8,5 sati. U Budimpešti počinje 1896 izgradnja prvog podzemnog voza. U prvoj godini puštanja u promet prevozi se 4 miliona putnika na dužini trase od 3,75 km.
Prvi svjetski rat
Posljedicama Prvog svjetskog rata Siemens und Halske gubi 40% svih podružnica u svijetu kao i veliki broj patenata. U Njemačkoj vlada od 1918 ekonomska kriza i velika nezaposlenost. 1919 Siemens osniva zasebno preduzeće za proizvodnju sijalica pod nazivom OSRAM GmbH. Siemens se ponovo širi u inostranstvu. 1921 osniva se Joint Venture sa japanskom korporacijom Furukawa pod nazivom ''Fuzi Denki Seizo KK. ''U prodaju Siemens 1923 pušta radio prijemnik, pod licencom Telefunkena, u to doba su bili 467 korisnika prijavljeni.
Od 1924 kreće masovna proizvodnja pomoću montažnih traka. Siemens proizvodi električnu lokomotivu E 44 koja, zahvaljujući tome što je pretežno varena, 50% manje teži nego tadašnje lokomotive.U Berlinu se 1928 pravi termocentrala jačine 224 MW koja je tada bila najsavremenija na svijetu.
Siemens und Halske prave 1937 elektronski mikroskop kojeg tada nazivaju "nadmikroskop" (njem.Übermikroskop)
Proizvodi i usluge
Siemens u današnje vrijeme nudi veliki broj proizvoda energetike, automatizacije, zdravstva kao i finansijskih usluga.
Energetika
Za potrebu energetskih kompanija proizvode se: gasne i parne turbine, generatori a preuzima se i izgradnja elektrana gdje Siemens nastupa kao generalno preduzeće. Također proizvode se solarne ploče, turbine za vjetro i hidrocentrale.
Prenos električne energije
Za prenos električne energije proizvode se visokonaponski šalteri, transformatori, kondenzatori.
Zdravstvo
Za potrebe zdravstva proizvode se: slušni aparati, kompjuterski tomografi, ultrazvuk.
Zastupljenost u svijetu
Siemens je zastupljen u mnogim zemljama svijeta kao i u BiH (Sarajevo).
Giorgione
Giorgione (Đorđone) pravog imena Giorgio da Castelfranco (rođen oko 1477. godine - umro 1510. godine, Venecija, Italija), jedan od najznačajnijih umjetnika visoke renesanse u Veneciji. Girgione je poznat po mistično poetskom kvalitetu svojih djela. Zbog oskudnog opusa i manjka podataka o njegovom identitetu i životu, Giorgine je jedna od namisterioznijih figura u historiji evropske umjetnosti.
Godine njegovog rođenja i smrti zabilježio je Giorgio Vasari u svom djelu "Životi slavnih slikara, skulptora i arhitekata". Vasari spominje da je Giorgione umro mlad u Veneciji od kuge i da je "...bio odgojen u Veneciji i trajno se bavio stvarima ljubavi".
Slikarstvo je učio, zajedno sa Titianom, u radionici Giovanna Bellinija u Veneciji. Kod Bellinija preuzima i razvija boju kao glavno sredstvo poetskog izraza i dubokih maglovitih prikaza pejzaža, obogaćenih mitološkim prizorima.
U svom kratkom životu Giorgione je izradio niz remek djela koja su obilježila period procvata venecijanskog renesansnog sliakrstva. Pored tehničke vještine, ove slike se odlikuju poetskom fantazijom i darom za odabir kolorita. Bio je prvi umjetnik koji je slikao figure u pejzažu i žanr scene bez vjerske ili historijske pozadine. Bogata simbolika njekih njegovih djela ostaje neobjašnjiva ("Oluja", "Tri filozofa").
Djela
Danas mu se sa sigurnošću može pripisati samo nekoliko slika, niti jedno njegovo djelo nije potpisano. I legendarna slava i zagonetnost stvorile su od njega mit i sasvim krivu sliku, pripisujući mu neke radove koji su bili ispodd njegove razine. Zbog njegovog značaja i uticaja koji je ostavio na Titiana, kao i na cjelokupno renesansno slikarstvo, napori mnogih historičara kretala su se upravo s ciljem da se pouzdano utvrde Giorgionovi radovi. Neke od negovih slika dovršili su drugi umjetnici, a njegov manir slikara je često kopiran. Veoma je teško razlikovati Giorgionov stil od stila mladog Titiana, koji je nakon smrti Giorgiona dovršio njegove radove. Sve ovo je doprinjelo da je teško izvršiti atribuciju njegovih djela.
1504. godine izradio je oltarsku sliku "Madone sa djetetom i svecima". Godine 1505. vratio se u Veneciju gdje je izradio brojne freske na fasadama, uključujući i oslikavanje pročelja Fondaco dei Tedeschi, koji je sve do 16. vijeka bio velika likovna senzacija, no od njega su danas ostali samo fragmenti u djelima kasnijih grafičara.
Kongresna biblioteka
mini|Kongresna biblioteka (Jefferson Building) mini|desno|100px|Logo mini|desno|100px|Znak
Kongresna biblioteka je de facto nacionalna biblioteka Sjedinjenih Država i „istraživačka ruka“ Kongresa Sjedinjenih Država. Jedna je od najvećih biblioteka u svijetu. Njena zbirka uključuje preko 29 miliona katalogiziranih knjiga i drugih štampanih materijala na preko 470 jezika; više od 58 miliona rukopisa; najveću zbirku rijetkih knjiga u Sjevernoj Americi (uključujući i primjerak Gutenbergove Biblije), preko 1 milion izdanja Vlade SAD, milion izdanja svjetskih novina od unazad tri stotine godina, 33.000 uvezanih tomova novina, 500.000 rolni mikrofilma, preko 6.000 stripova; i najveću svjetsku kolekciju pravnih materijala, filmova, 4,8 miliona mapa, notnih zapisa i 2,7 miliona zvučnih zapisa. Bibliotekom rukovodi Kongresni bibliotekar.
Johann Peter Gustav Lejeune Dirichlet
Johann Peter Gustav Lejeune Dirichlet (Düren, 13. februar 1805. - Göttingen, 5. maj 1859. godine) je bio njemački matematičar čija je zasluga savremena "formalna" definicija funkcije.
Njegova porodica potiče iz grada Richelettea u Belgiji, po kojem je dobio prezime "Lejeune Dirichlet" (fr. le jeune de Richelette "mladić iz Richelettea"); tamo je živio njegov djed.
Dirichlet je rođen u Dürenu, mjestu između Aachena i Kölna, koji je tada bio pod francuskom upravom, gdje mu je otac vodio poštu.
Školovao se u Njemačkoj, pa u Francuskoj. Prvi rad je objavio o Fermatovom posljednjem teoremu, gdje je ponudio djelomični dokaz za slučaj n = 5, kojeg je dovršio Adrien-Marie Legendre. Kasnije je Dirichlet dokazao teorem za slučaj n = 14.
1831. godine oženio se Rebeccom Henriette Mendelssohn Bartholdy, iz istaknute židovske porodice, koja je prešla na kršćanstvo, koja je bila unuka filozofa Mosesa Mendelssohna, kćerka Abrahama Mendelssohna Bartholdya i sestra kompozitora Felixa Mendelssohna Bartholdya i Fanny Mendelssohn.
Među njegovim studentima su bili Ferdinand Eisenstein, Leopold Kronecker i Rudolf Lipschitz. Nakon njegove smrti, Dirichletova predavanja je skupio, priredio i objavio njegov prijatelj Richard Dedekind pod naslovom Vorlesungen über Zahlentheorie (Predavanja o teoriji brojeva).
Dimitor
mini|desno|250px|Dimitor Dimitor je krečnjačka planina u Bosni i Hercegovini. Nalazi se istočno od gornjeg toka rijeke Sane, a 13,5 km zapadno od Mrkonjić Grada. Najviši vrhovi su Dimitor (1483 m), Javorac (1332 m) i Kozija strana (1311 m).
Pretežno je građena od trijaskih krečnjaka, dolomita i permskih pješčara. Oskudijeva izvornim vodama, a potoci koji izviru na planini pripadaju slivu Sane.
Maicon Sisenando
Douglas Maicon Sisenando, poznatiji kao Maicon, brazilski je nogometaš, koji je trenutno bez kluba.
Karijera
Talentovani desni bek je za brazilski Cruzeiro debitirao 2001. godine i nakon dvije uspješne sezone u tom klubu s kojim je osvojio prvenstvo i po prvi put bio pozvan u reprezentaciju 2003., potpisao je za francuski klub AS Monaco u junu 2004.
Inter
lijevo|mini|200p|Maicon u dresu Intera Tokom utakmice Lige prvaka 6. marta 2007. učestvovao je u tučnjavi s odbrambenim igračem Valencije, Davidom Navarrom. Bio je suspendiran na šest utakmica, ali je zabrana smanjena na tri. Nezamjenjiv u sastavu trenera Jose Mourinha, doprinio je asistencijama i golovima Interovom osvajanju četvrte uzastopne titule u sezoni 2008/09, uključujući i utakmicu protiv Siene kad je sa svoja dva gola donio Interu pobjedu.
U sezoni 2009/10. počeo je dobro, postigavši gol protiv Milana za pobjedu 4-0 u derbiju, a zatim igrao dobro protiv Barcelone, utakmicu koja završava rezultatom 0-0 na San Siru. Kasnije je dodao Diegu Militu u 5. kolu protiv Napolija, kada je Inter pobijedio 3-1. Također je postigao posljednji gol u utakmici protiv Genove kojim je Inter pobijedio 5-0. On je također napravio fantastičan prodor, što je omogućilo Militu da završi utakmicu utakmicu golom za 5-3 pobjedu nad domaćim Palermom. U sljedećoj utakmici je zabio gol protiv Livorna, u meču koji je završio 2-0 za Inter.
Njegova prisutnost je veoma značajna za Inter jer je on taj koji donosi prevagu ubacivanjima iz drugog plana, za što često odbrambeni igrači drugih timova nemaju rješenja.
Manchester City
31. augusta 2012. Maicon je potpisao ugovor s engleskim Manchester Cityjem, u koji je prešao za 3 miliona funti.
AS Roma
16. jula 2013. Maicon je potpisao za italijanski klub AS Roma, koji je platio odštetu u iznosu od 2,8 miliona eura.
Reprezentacija
Maicon je igrao na FIFA Svjetskom prvenstvu mladih 2001, zajedno sa budućim klupskim saigračem, Adrianom. Maicon je prvi put pozvan za brazilsku reprezentaciju na CONCACAF Gold Cup 2003. kao dio brazilske reprezentacije U-23, koja je poslana da predstavlja Brazilsku seniorsku momčad na Gold Cupu. 13. jula 2003., imao je svoj prvi međunarodni nastup u prvoj utakmici protiv Meksika. U svom drugom međunarodnom nastupu, zabio je svoj prvi gol u međunarodnoj utakmici, protiv Hondurasa. U januaru 2004. igrao je za Brazil na južnoameričkim kvalifikacijama za Olimpijske igre u Atini, ali se Brazil nije kvalificirao.
Bio je i u sastavu Brazila na Copa Américi 2004. i Kupu konfederacija 2005, gdje je uspješno sa Brazilom osvojio oba takmičenja. Međutim, nije bio pozvan za Svjetsko prvenstvo 2006. jer je Cicinho izabran kao rezerva za Cafua na desnom boku. Nakon umirovljenja Cafua i imenovanja Dunge kao novog trenera, Maicon je postao prvi izbor na toj poziciji. Također je izabran za Copa Amériku 2007, koju je Brazil osvojio. Maicon je postigao treći gol u pobjedi Brazila 3-0 protiv SAD-a na Kupu konfederacija 2009, a također je asistirao Felipeu Melu iz slobodnog udarca.
Hidrolaza
Hidrolaze su enzimi koji kataliziraju hidrolizu hemijskih veza. Jedan enzim, naprimjer, može hidrolizirati sljedeću reakciju hidrolaze:
Nomenklatura
Sistematski nazivi hidrolaza se formiraju kao "supstratne hidrolaze". Međutim, zajednička imena se obično prikazuju u obliku "supstrataza". Naprimjer, nukleaza je hidrolaza koja razlaže nukleinske kiseline.
Klasifikacija
U EC klasifikaciji enzima, hidrolaze su uvrštene kao EC 3. Među njima se dalje diferencira nekoliko potklasa, a na osnovu veza na kojim djeluju:
Elbit Hermes 450
Prva jednomotorna verzija Elbit Hermesa 450 je poletjela sredinom 1990tih. Letjelicu 1997. kupuje izraelska vojska gdje postaje operativna 2000. Iste godina je poletjela i prva dvomotorna verzija Hermesa 450. Taj model je 2003. testiran u programu uvođenja nove bespilotne letjelice u službu američkih oružanih snaga.
Opći izbori u Bosni i Hercegovini 2010 - Parlament Bosne i Hercegovine
'''Opći izbori u Bosni i Hercegovini 2010. za Parlament Bosne i Hercegovine''' održani su 3. oktobra 2010. godine. Pored članova Parlamenta Federacije Bosne i Hercegovine birani su i članovi Parlamenta Federacije Bosne i Hercegovine, Predsjedništva Bosne i Hercegovine, predstavnici za Narodnu skupštinu Republike Srpske i za Skupštine kantona, te Predsjednik Republike Srpske.
Zbirni rezultati
desno|mini|450px|Rezultati po općinama Na izborima za članove Predstavničkog doma, Parlamenta Bosne i Hercegovine birano je 42 zastupnika, sa trajanjem mandata od 4 godine. Izbori su održani u osam izbornih jedinica, od kojih su pet bile u Federaciji BiH, a tri u Republici Srpskoj. Ukupno 29 je mandata podijeljeno direktno, na osnovu dobijenih glasova u izbornim jedinicama, a 13 ih je dodijeljeno partijama, koje su u entitetu zbirno imale veći broj glasova, ali mandat nisu zadobile u izbornim jedinicama.
Federacija BiH
Glasano je na pet izbornih jedinica, a iz izborne jedinice se biralo tri do šest zastupnika sa direktnim mandatom, dok je preostalih sedam mandata bilo podijeljeno po kompenzacijskom sistemu. Broj registriranih glasača je bio 1.934.417, a od toga je na izbore izašlo 1.098.302 (56,8%). Broj važećih glasova bio 1.020.293 (93,2%), a nevažećih 78.009 (6,8%).
Izborna jedinica 1
Glasano je na četrnaest osnovnih izbornih jedinica (općina), a iz izborne jedinice su birana tri zastupnika sa direktnim mandatom. Broj registriranih glasača je bio xxx, a od toga je na izbore izašlo 149.115 (xx%). Broj važećih glasova bio 137.224 (92,03%), a nevažećih 11.891 (7,97%).
Izborna jedinica 2
Glasano je na devetnaest osnovnih izbornih jedinica (općina i dijelova grada Mostara), a iz izborne jedinice su birana tri zastupnika sa direktnim mandatom. Broj registriranih glasača je bio xxx, a od toga je na izbore izašlo 142.143 (xx%). Broj važećih glasova bio 133.718 (94,07%), a nevažećih 8.425 (5,93%).
Izborna jedinica 3
Glasano je na dvanaest osnovnih izbornih jedinica (općina), a iz izborne jedinice su birana četiri zastupnika sa direktnim mandatom. Broj registriranih glasača je bio xxx, a od toga je na izbore izašlo 237.368 (xx%). Broj važećih glasova bio 221.229 (93,20%), a nevažećih 16.139 (6,80%).
Izborna jedinica 4
Glasano je na dvadeset i četiri osnovne izborne jedinice (općina), a iz izborne jedinice su birana šest zastupnika sa direktnim mandatom. Broj registriranih glasača je bio xxx, a od toga je na izbore izašlo 305.917 (xx%). Broj važećih glasova bio 285.016 (93,17%), a nevažećih 20.901 (6,83%).
Izborna jedinica 5
Glasano je na sedamnaset osnovnih izbornih jedinich (općina), a iz izborne jedinice su birana pet zastupnika sa direktnim mandatom. Broj registriranih glasača je bio xxx, a od toga je na izbore izašlo 263.689 (xx%). Broj važećih glasova bio 243.036 (92,17%), a nevažećih 20.653 (7,83%).
Republika Srpska
desno|mini|450px|Rezultati po općinama Glasano je na tri izborne jedinice, a iz izborne jedinice se biralo tri zastupnika sa direktnim mandatom, dok je preostalih pet mandata bilo podijeljeno po kompenzacijskom sistemu. Broj registriranih glasača je bio 1.192.182, a od toga je na izbore izašlo 670.945 (56,2%). Broj važećih glasova bio 621.276 (92,6%), a nevažećih 49.669 (7,2%).
Izborna jedinica 1
Glasano je na dvadeset i jednoj osnovnoj izbornoj jedinici (općini), a iz izborne jedinice su birana tri zastupnika sa direktnim mandatom. Broj registriranih glasača je bio xxx, a od toga je na izbore izašlo 289.389 (xx%). Broj važećih glasova bio 268.271 (92,70%), a nevažećih 21.118 (7,30%).
Izborna jedinica 2
Glasano je na četrnaest osnovnih izbornih jedinica (općina), a iz izborne jedinice su birana tri zastupnika sa direktnim mandatom. Broj registriranih glasača je bio xxx, a od toga je na izbore izašlo 207.527 (xx%). Broj važećih glasova bio 191.255 (92,16%), a nevažećih 16.272 (7,84%).
Izborna jedinica 3
Glasano je na dvadeset osam osnovnih izbornih jedinica (općina), a iz izborne jedinice su birana tri zastupnika sa direktnim mandatom. Broj registriranih glasača je bio xxx, a od toga je na izbore izašlo 174.029 (xx%). Broj važećih glasova bio 161.750 (92,94%), a nevažećih 12.279 (6,06%).
Vajta & Teška industrija. 31 godina poslije
31 godina poslije jeste EP sarajevske pop-rok grupe Teška industrija. Nakon dugogodišnje pauze, stari članovi ovog sastava predvođeni gitaristom Vedadom Hadžiabdićem i basistom Ivicom Propadalom snimili su ovaj EP kojeg je 2006. godine objavila zagrebačka diskografska kuća Croatia Records. Album otvara pjesma "Život je maskenbal" preuzeta sa istoimene singl ploče objavljene 1976. Za njom slijede modernije obrade pjesama Indexa "Pružam ruke" i "Ti si mi bila naj, naj". Album zatvara "Nekako si se smanjio" koju su u duetu otpjevali Seid Memić Vajta i Arsen Dedić uz kvalitetnu instrumentalnu pratnju ovog muzičkog sastava. EP "31 godina poslije" grupe Teška industrija predstavlja još jedan dobar primjer visokog kvaliteta muziciranja veterana sarajevske pop rok scene.
Ismar Mujezinović
Ismar Mujezinović rođen je 17. aprila 1942. u Osijeku. Bavi se slikarstvom, literaturom, filmom. Živi i radi u Sarajevu, BiH; Lovrečici, Hrvatska i Ljubljani, Slovenija.
Primljen je na Akademiju likovnih umjetnosti na odsijeku za slikarstvo u Zagrebu 1961. Diplomirao je 1966. godine. Saradnik Majstoske radionice Krste Hegedušića, gdje je uspješno učestvovao do 1969. Bio je saradnik na filmu Bitka na Neretvi, scenograf i kostimograf u filmovima 19 djevojaka i mornar i Deveto čudo na istoku. U Sarajevu radi na Likovnoj akademiji kao šef katedre za slikarstvo. Angažiran je u raznim oblicima likovnih djelatnosti: na filmu, teatru, dizajnu, slikarstvu i grafici. Izlaže u zemlji i inostranstvu te je dobitnik mnogih nagrada. Napušta Akademiju likovnih umjetnosti u Sarajevu 1979. i vraća se u status samostalnog umjetnika. Autor je olimpijskih plakata 1984. FILMOVI: Snimio kratke igrane filmove "Crvenkapica se crveni" 15min. 2005 u kolekciji MSUB, "Sjena" 15min, 2007, "Dvojnica" 45min, 2008, "Zid" 20 min, 2009, "Makar i u tri boje." 2015, "Selfie" 2016. Dugometražni igrani/nedovršen-"Enigma" 30min, 2008, dugometražni igrani "Dim/monofobija" 112min, 2012 predstavljen u Sarajevo FF kao BiH produkcija te godine i Tuzla film festival u takmičarskoj selekciji. Dugometražni igrani film "Ajvar" 110 minuta, 2015, dugometražni dokumentaarni film "Ismet Mujezinović-atelje" 2018. LITERATURA: Napisao i izdao romane "Ring" 2004-objavljen 2006, "Crvenkapica se crveni" 2005-objavljen 2008, "Noć vještica" 2010-objavljen 2011, "K-15" 2011, "Naslje-đe" 2018, "Pijetao" 2018, pripovijetke "zlo.ba dobro.ba" 2017, "Zagreba.čke" 2017, "Nesnimljeni scenariji" 2005/2017 i knjigu o Ismetu Mujezinoviću- "Ismet Mujezinovic - Portret sa spomenicom" 2007-objavljena 2008. "2012 je izdao CD album sa svojom muzikom, 12 numera iz dugometražnog igranog filma "Dim/monofobija" i 2014 CD sa 12 numera za dugometražni igrani film "Ajvar".
Kulturno i društveno je aktiven u raznim periodima: kao predsjednik Udruženja likovnih umjetnika i Udruženja primijenjenih umjetnika BiH a kao predsjednik ULUBiHa počeo je sa realizacijom projekta Collegium artisticum, deset ateljea za mlade članove društva, Prodajni salon za ULUPUBiH, kao i skupni atelje za Grupo Zvono. Bio je predsjednik Davalaca kulture pri Republičkoj skupštini za kulturu i skupštini za kulturu grada Sarajeva.
Nagrađen je nagradom Grada Sarajeva. Bio je u žirijima svih značajnih izložbi, republičkih nagrada i manifestacija u Sarajevu kao što su Yu likovne izložbe, teatar festival MESS, arhitektura, fotografija itd. Bio je član Nadzornog odbora za prve demokratske izbore u BiH. Osnivač je sa porodicom i prvi donator fonda "Ismet Mujezinović" pri Galeriji portreta Tuzla.
Luj XIII, kralj Francuske
Luj XIII (27. septembar 1601 – 14. maj 1643) bio je monarh iz dinastije Bourbon koji je vladao kao kralj Francuske od 1610. do 1643. godine i kralj Navare (kao Luj II) od 1610. do 1620. godine kada je spojena Navara sa Francuskom.
Nekoliko mjeseci prije njegovog devetog rođendana, Luj je postao kralj Francuske i Navare nakon što je njegov otac Henrik IV ubijen. Njegova majka, Marija Medici, je vladala kao regent tokom Lujeve maloljetnosti. Loše upravljanje carstvom i neprekidne političke intrige Marije de Medici i njenog italijanskog miljenika, naveli su mladog kralja da preuzme vlast 1617. godine i da protjera svoju majku i njenog miljenika Concina Concinija, najuticajnijeg italijana na francuskom dvoru.
Luj XIII, ćutljiv i sumnjiv, se čvrsto oslonio na svog glavnog ministra kardinala Richelieua koji je vladao Francuskom. Kralj i kardinal se pamte po osnivanju Francuske akademije i okončanju revolta francuskog plemstva. Vladavina Luja XIII je bila u znaku borbe protiv Hugenota i Habsburške Španije.
Najveća pobjeda Francuske u sukobima protiv Habsbuške Španije u periodu od 1635. do 1659. godine je bila u bici kod Rocroia 1643. godine, pet dana nakon Lujeve smrti od komplikacija crijevne tuberkuloze. Ova bitka je označila kraj španske vojne dominacije u Evropi i nagovještaj francuske dominacije u Evropi za vrijeme njegovog sina i nasljednika Luja XIV.
Mladost
Formalno po tadašnjem zakonu Luj XIII postaje punoljetan u svojoj trinaestoj godina, ali realnu vlast on će preuzeti tek 1617. godine. Kako mu majka niti tada nije dopuštala samostalno upravljanje, dolazi do njihove žestoke svađe što rezultira njenim protjerivanjem u zabačenu provinciju iz koje će ona dignuti dvije neuspješne oružane bune protiv sina.
Brak
Dana 24. novembra 1615. godine oženio je Anu, infantu od Kastilje i nadvojvotkinju od Austrije, kćerku kastiljskog kralja Filipa III. Brak nije bio dugo sretan i par se rijetko viđao. Nakon 23 godine braka i četiri pobačaja, kraljica Ana je rodila nasljednika, budućeg Luja XIV. Dvije godine kasnije rođen je još jedan sin, Filip.
Luj XIII je bio biseksualac; među njegovim ljubavnicima bili su njegov sluga, François de Baradas, i Henri Coiffier de Ruzé, markiz od Cinq-Marsa. Kardinal Richelieu je želio dobiti veću kontrolu nad Lujem pa ga je upoznao s markizom, nadajući se da će ga kralj uzeti za ljubavnika i da će preko markiza kontrolisati kralja Umjesto toga, markiz je pokušao riješiti se kardinala i uzrokavati njegovo pogubljenje. Kardinal je to prozreo, te je markiz izgubio Lujevu naklonost i bio pogubljen. Lujev sin Filip je također bio biseksualac, ali s još izraženijom naklonošću prema muškarcima.
Kardinal Richelieu
Tako javno ukazana nesloga unutar dinastije je ohrabrila hugenote da podignu bunu koja je ugušena 1621. godine tek kraljevim izlaskom na bojno polje. U tako dugoročno nestabilnoj situaciji Luj XIII se odlučuje 1624. godine na postavljanje kardinala Richelieua na mjesto prvog ministra. Tom odluka do tada neodređena vanjska politika Francuske dobija konture koje se neće mijenjati do kraja života ovog kralja.
Povećanje poreza radi finansiranja rata dovodi do neorganiziranih buna od 1636. do 1639. godine, koje su lahko skršene.
Smrt i ostavština
Historijska ostavština ovog kralja je naređenje iz dvadesetih godina sedamnaestog vijeka da svi dvorci, utvrđenja i slične tvorevine unutar Francuske moraju srušiti svoje odbrambene zidine. Tom provedenom naredbom plemići su izgubili i najmanju šansu za uspjeh budućih pobuna pošto je samo kralj od sada imao upravu nad svim utvrdama unutar države. Rezultat te promjene postaje kraljev apsolutizam koji se ostvaruje u punom svjetlu tokom vladavine njegovog sina.
Kot (Ig)
Kot je naseljeno mjesto u sastavu općine Ig, regija Srednja Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu grada Ljubljane, odn. stare općine Vič–Rudnik.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Kot je imao 114 stanovnika.
Napomena: ''U 2007. smanjeno za dio naselja koji je priključen naselju Ig.''
NGC 1185
NGC 1185 (također poznat kao IRAS 03005-0919, MCG -2-8-41 i PGC 11488) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 228 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Eridan. Najveći prečnik je 1,20 (80 hiljada sg) a najmanji 0,4 uglovnih minuta (27 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Francis Preserved Leavenworth 1886. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Stara Pazova
Stara Pazova je gradić i sjedište istoimene općine u Vojvodini, Srbija. Prema popisu iz 2002. bilo je 18.645 stanovnika u gradu, a 67.576 u cijeloj općini.
Stara Pazova se nalazi u sjevero-istočnom dijelu Srijema, između dva najveća grada u republici Srbiji; od Beograda je udaljena 30 km, a od Novog Sada 40 km. Pogodan geografski položaj, raskršće glavnih puteva, blizina Beograda i Novog Sada, uslovili su povoljan razvoj ekonomskog i društvenog sjedišta ovog dijela Srijema.
Historija
Za vrijeme Osmanlijskog carstva, Pazovu su naselili Srbi. Slovaci su se doselili u ovaj dio Srijema, tada južni dio Austro-Ugarske monarhije, poslije 1760. godine po molbi Slovaka uglavnom iz srednje Slovačke koji nisu bili katoličke, već nove protenstantske vjere. Doselili su se i zbog siromaštva, ali i zbog Mađara katolika, kojima nije prijala nova vjera. Slovaci su bili većinsko stanovništvo u Staroj Pazovi do polovine 20. vijeka. Istovremeno su Srbi bili većinsko stanovništvo u okolnim selima.
Nijemci su se doselili 1791. godine, na prostor koji je dobio ime Nova Pazova, a tada i Stara Pazova dobija svoje ime. Nijemci su se iselili poslije Drugog svjetskog rata.
Polarni medvjed
Bijeli, sjeverni ili polarni medvjed zajedno sa mrkim medvjedom i američkim crnim medvjedom (često nazvanim grizli) je treća najveća kopnena zvijer na svijetu. Žućkastobijelom bojom krzna odlično je prilagođen svojoj okolini.
Osnovne osobine
Krzno im je obično bijele boje, a ljeti često dobije žućkast do blijedo smeđi ton. Dlake nemaju pigment kako bi sunčeve zrake mogle prodrijeti do kože koja je crna. Kao prilagodbu na svoj okoliš, za dodatnu zaštitu od hladnoće imaju sloj masnoće debeo i do 10 cm.
Prehrana i lov
Najčešći način prehrane sjevernog medvjeda je lov, a njihov glavni plijen su tuljani. Kako se tuljani neprestano sele, da bi došao do hrane medvjed ih mora tražiti. Čeka ih kod otvora za zrak ili im se oprezno prikrada dok leže na snijegu i griju se na suncu. Daleko najčešći plijen su tuljanovi mladunci jer ih medvjed lako pronalazi čak i pod snijegom u koji su ih zakopale njihove majke. Medvjed će ubiti tuljana snažnim udarcem po glavi, a od plijena iskoristiti samo iznutrice, kožu i masnoću. U kasno ljeto i početkom jeseni sjeverni medvjedi se zadržavaju na obalama gdje traže uginule kitove i morževe. Za vrijeme ljetnih mjeseci hrane se bobicama i pokojim glodarem.