cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Odnosi Bosne i Hercegovine i Hrvatske
Povrat imovine
Sporazum o pitanjima sukcesije Jugoslavije iz 2001. godine predviđao je naknadni bilateralni sporazum o restituciji određene imovine Bosne i Hercegovine na teritoriji Hrvatske ukupne vrijednosti procijenjene na 10 milijardi eura. Pošto ne postoji jedinstveni registar na nivou države Bosne i Hercegovine, 64 takva imovina je registrovana od strane entiteta Republika Srpska, a 78 od strane entiteta Federacije. Pregovori o bilateralnom sporazumu trajali su do 2012. godine, kada su prekinuti zbog nespremnosti Hrvatske da se saglasi sa zahtjevom Republike Srpske za pravo na trajno vlasništvo nad imovinom. Hrvatska je 2018. godine usvojila zakon o upravljanju državnom imovinom, koji dozvoljava iznajmljivanje takvih nekretnina uz koncesiju do 30 godina. Ovo je izazvalo zabrinutost u Bosni i Hercegovini.
Tužilaštvo za ratne zločine
Kako bi se postigli konkretni rezultati u borbi protiv nekažnjivosti ratnih zločina, potrebno je ojačati saradnju između tužilaštava dvije države. Hrvatska je de facto preskinula saradnju sa Bosnom i Hercegovinom na predmetima ratnih zločina u kojima su optuženi Hrvati.
Ekstradicija
Od maja 2009. godine, Bosna i Hercegovina i Hrvatska nisu potpisale ugovor o međusobnom izručenju državljana ovih zemalja, zbog toga što su mnogi osuđeni pobjegli u drugu državu i stekli dvojno državljanstvo, kako bi bili praktično imuni na ekstradiciju. Prema podacima bosanskohercegovačke vlade, 14 osuđenih živi u Bosni i Hercegovini i u samoprognanstvu kao hrvatski državljani. Od 2009. godine, dvije zemlje su radile na sporazumu koji bi omogućio zatvaranje takvih bjegunaca na kaznu u okviru njihove trenutne zemlje prebivališta bez njihovog pristanka.
Granična pitanja
Granični sporovi između ove dvije države se odnose na male dionice, od kojih je najistaknutiji onaj koji se odnosi na pristup moru.
Tokom 1999. godine, Bosna i Hercegovina i Hrvatska dogovorile su sporazum o demarkaciji granice. Isti je potpisan od strane dva bivša predsjednika Alije Izetbegovića i Franje Tuđmana, ali ga parlamenti obe države nikada nisu ratificirali, tako da nikada nije ni stupio na snagu. Iako sporazum nije pravosnažan, Hrvatska i dalje upravlja pordručjima koja su sporazumom dodijeljena Bosni i Hercegovini. Sporazumom je predviđena definicija teritorija dviju država, na području poluotoka Pelješca koje se malo razlikuje od onoga što je prikazano na kartama, budući da je Hrvatska pristala priznati suverenitet Bosne i Hercegovine nad dva mala kamena ostrva ( Mali Školj i Veliki Školj ) i vrh poluotoka Klek kod Neuma.
Rijeka Una
Dijelovi rijeke Une i sela u podnožju planine Plješevice se nalaze u Hrvatskoj, a neki su u bosanskoj Krajini. Zanemarivanje ovog problema, onemogućava bilo kakav ozbiljan razvoj u regionu. Zbog ovog neriješenog pitanja, Željeznička pruga Zagreb – Bihać – Split i dalje je zatvorena za veći promet.
Neum
desno|mini| Granice Bosne i Hercegovine (puna linija) kod [[Neum|Neuma izmijenjene (isprekidana linija) prema sporazumu iz 1999. godine .]] Hercegovačka općina Neum na jugu čini najjužniji dio Hrvatske ( Dubrovačko – neretvanska županija ) eksklavom. 1999. godine sporazumom o granici između bivšeg hrvatskog predsjednika Franje Tuđmana i predsjednika Bosne i Hercegovine Alije Izetbegovića hrvatsko-bosanskohercegovačka granica kod Neuma pomjerena je sa same obale (dalje u morske vode Malostonskog zaljeva, stavljajući dva hrvatska otoka ( Mali i Veliki Škoj, pod suverenitet Bosne i Hercegovine. Šest godina kasnije, hrvatska vlada je pozvala na ratifikaciju ovog sporazuma, međutim, od 2007. godine nije ratifikovan. Dvije zemlje pregovarale su o Neumskom sporazumu i Sporazumu o Pločama kojim se definiraju posebni aranžmani za hrvatski tranzitni promet kroz Neum i Bosnu i Hercegovinu.
Pelješki most i izlaz na otvoreno more
mini| Gradilište [[Pelješki most|Pelješkog mosta u junu 2020.]] Hrvatska se odlučila za izgradnju mosta do poluotoka Pelješca kako bi spojila kopno Hrvatske s eksklavom u sklopu autoceste A1 Zagreb – Dubrovnik. Europska komisija odobrila je gradnju ovog mosta 7. juna 2017. Ovaj veliki hrvatski projekat nazvan je „Put prema Južnoj Dalmaciji“, koji ima za cilj povezivanje južnodalmatinskog poluotoka Pelješca s kopnom i na taj način povezati Dubrovačko-neretvansku županiju s ostatkom zemlje. Projekat ima ukupnu cijenu od 526 miliona eura sa ukupnim prihvatljivim troškovima od 420 miliona eura i sufinansiranjem iz ERDF-a od 357 miliona eura.
Na osnovu pomorskg prava, Hrvatska tvrdi da se most nalazi isključivo na njenoj teritoriji i teritorijalnim vodama te da ima pravo izgraditi most bez pristanka Bosne i Hercegovine. Hrvatska je također izrazila opredijeljenost da u potpunosti poštuje međunarodna prava koja uživaju druge zemlje na poluotoku Pelješcu, uključujući pravo nevinog prolaza koje uživaju sve zemlje prema Konvenciji Ujedinjenih naroda o pravu mora, te pravo Bosne i Hercegovine da ima neograničen pristup otvorenom moru. Hrvatska tvrdi da će predviđena visina mosta omogućiti cjelokupnom trenutnom bosanskom brodarstvu da koristi postojeću navigacijsku rutu za tranzit ispod mosta. U slučaju da bilo koji brod viši od 55m ne može pristati u Bosni i Hercegovini, mogao bi slobodno pristati u hrvatsku luku Ploče, a sve u skladu sa sporazumom o slobodnom tranzitu iz 1995. godine.
Gradnji mosta su se protivili i razni politički akteri u Bosni i Hercegovini, jer smatraju da bi to otežalo pristup zemlje međunarodnim vodama. Bosanske vlasti su se u početku protivile izgradnji mosta, koji je prvobitno planiran da bude visok samo 35 metara, jer bi onemogućio ulazak velikih brodova u luku Neum. Iako neumska luka trenutno nije osposobljena za komercijalni promet, bosanskohercegovačka vlada je izjavila da bi u budućnosti mogla biti izgrađena nova, te da bi izgradnja Pelješkog mosta ugrozila ovu ambiciju.
Predsjedništvo Bosne i Hercegovine je 17. oktobra 2007. godine usvojilo službeni stav u kojem se navodi da se "Bosna i Hercegovina protivi izgradnji [Pelješkog] mosta dok se ne riješe pitanja u vezi sa utvrđivanjem morske granice između dvije države" i traži od Hrvatske da ne preduzima bilo kakve jednostrane radnje u vezi sa izgradnjom mosta. Pojedini bosanski političari naveli su da su “netačne tvrdnje da Hrvatska gradi most na svojoj teritoriji jer morske vode ispod Pelješkog mosta nisu i ne mogu biti hrvatske ili unutrašnje vode, već međunarodne vode koje se protežu od teritorijalnih voda Bosne i Hercegovine do otvorenog mora”.
Politički odnosi i položaj hrvatskog naroda u Bosni i Hercegovini
Nakon općih izbora u Bosni i Hercegovini 2018. i nakon izbora Željka Komšića kao hrvatskog člana Predsjedništva, Hrvatska se tome usprotivila, a Hrvatski sabor usvojio je Rezoluciju o položaju Hrvata u Bosni i Hercegovini. Ured visokog predstavnika u Bosni i Hercegovini je ovu rezoluciju ocijenio kao kršenje obaveza Hrvatske o nemiješanju u unutarnje poslove BiH, što je obavezuje Dejtonski mirovni sporazum. Hrvatska je prenijela stav da se izbor Komšića nikada ne bi trebao ponoviti, jer se na njega vidi narušavanje “ravnopravnosti konstitutivnih naroda” u Bosni i Hercegovini, između tri glavne etničke grupe Bošnjaka, Hrvata i Srba. Hrvatska također nastavlja izražavati svoju podršku ustavnim reformama za izbor Predsjedništva Bosne i Hercegovine koje bi dodatno učvrstile etnizaciju.
Dvije škole pod jednim krovom
mini| Gimnazija u [[Travnik|Travniku je primjer sistema "Dvije škole pod jednim krovom". Na desnoj strani zgrade smještena je srednja škola hrvatskog kurikuluma i renovirana je sredstvima Republike Hrvatske. Na lijevoj strani zgrade nalazi se srednja škola, čiju nastavu učenici pohađaju na bosanskom jeziku i oronula je. Dvorište je odvojeno ogradom.]] Hrvatska podržava segregirani školski sistem u Bosni i Hercegovini, što je primjer " dvije škole pod jednim krovom ". Djeca iz dvije različite etničke grupe, Bošnjaka i Hrvata, pohađaju nastavu u istoj zgradi, ali su fizički odvojeni jedni od drugih i imaju različite nastavne planove i programe. Djeca iz jedne etničke grupe ulaze u školu na jedna vrata, a djeca iz druge etničke grupe na druga. U Federaciji BiH u 2010. godini na ovaj način je radilo 57 škola Do 2018. godine ostalo je 56 takvih škola. Hrvatska nastavlja finansirati sistem zasebnih javnih škola po hrvatskom nastavnom planu i programu u Bosni i Hercegovini.
Globalno zatopljenje
mini|upright=1.35|Prosječne temperature zraka od 2011. do 2021. u odnosu na prosjek od 1956. do 1976. mini|upright=1.35|Promjena prosječne globalne temperature od predindustrijske ere. Ljudska aktivnost predstavlja glavni uzrok povećanju tokom industrijske ere. Prirodne sile dodaju relativno malo promjenjivosti.
Odnosi Bosne i Hercegovine i Hrvatske
Upravljanje migracijama
Od 2018. povećani migracioni tokovi predstavljaju izazove na granici između Hrvatske i Bosne i Hercegovine, posebno na području Unsko-sanskog kantona. Od januara 2018. godine u BiH je ušlo oko 32 000 migranata, od kojih se oko 7 200 trenutno nalazi u BiH. Civilno društvo i međunarodne organizacije izvijestile su o nasilnom kolektivnom protjerivanju (odbijanju) migranata, od strane Hrvatskih snaga na granici, i tražitelja azila.
Odlagalište nuklearnog otpada u Trgovskoj Gori
Hrvatski planovi da izgradi odlagalište nuklearnog otpada na Trgovskoj Gori (uz samu granicu sa Bosnom i Hercegovinom), naišlo je na oprečna mišljenja i negodovanja bosanskih vlasti.
Globalno zatopljenje
Savremena upotreba pojma klimatske promjene podrazumijeva globalno zatopljenje koje je prouzrokovalo čovječanstvo i utjecaj tih promjena na vremenske prilike na Zemlji. Iako je bilo klimatskih promjena u prošlosti, trenutne su znatno brže od svih zabilježenih u historiji Zemlje. Glavni uzrok su emisije stakleničkih plinova, većinom ugljik-dioksida i metana, koje nastaju sagorijevanjem fosilnih goriva u energetske svrhe. Drugi uzročnici emisija jesu ratarstvo, proizvodnja čelika i cementa te gubitak šuma. Na rast temperature također utječu gubici snježnog pokrivača koji reflektira sunčevu svjetlost i otpuštanje ugljik-dioksida iz šuma pogođenih sušama. Sve ovo ubrzava proces globalnog zatopljenja.
Temperature na tlu porasle su dvostruko brže u odnosu na globalni prosjek. Pustinje se proširuju, dok su toplotni valovi i šumski požari sve češći. Povećano zagrijavanje na Arktiku doprinijelo je topljenju permafrosta, lednika i gubitku morskog leda. Povećane temperature također izazivaju snažnije oluje i druge ekstremne vremenske prilike. Zbog promjena okoliša, mnoge vrste primorane su se seliti iz svojih staništa – koralnih grebena, planina, Arktika i drugih sličnih mjesta – dok drugima prijeti opasnost od izumiranja. Ljudima prijeti nestašica hrane i vode, češće i snažnije poplave, toplotni valovi, bolesti i ekonomska šteta. Klimatske promjene također mogu postaći seobu ljudi. Svjetska zdravstvena organizacija smatra da su klimatske promjena najveća prijetnja globalnom zdravlju u 21. stoljeću. Čak i ako se uspije smanjiti buduće zatopljenje, pojedine posljedice – kao što su porast razine mora, zatopljenje i zakiseljenje okeana – potrajat će stoljećima.
Već su osjetne mnoge posljedice trenutne razine zatopljenja, koja je otprilike 1,2 °C. Međuvladin panel o klimatskim promjenama (IPCC) predviđa veće posljedice kad taj broj pređe 1,5 °C. Dodatno zatopljenje povećava rizik prekoračenja klimatskih kritičnih tačaka, od kojih je jedna otapanje Grenlandske ledene ploče. Rješenje problema klimatskih promjena podrazumijeva poduzimanje određenih radnji kojima bi se ograničila količina zatopljenja te prilagodilo trenutnim i predstojećim klimatskim promjenama. Buduće zatopljenje može se ublažiti smanjenjem emisija stakleničkih plinova i uklanjanjem ih iz atmosfere. Da bi se to ostvarilo, bit će potrebno preći s uglja na solarnu i energiju vjetra te povećati učinkovitost energije. Emisije će se dodatno smanjiti prelaskom na električna vozila i toplotne pumpe. Sprečavanje rašumljavanja te intenzivno pošumljavanje može pomoći apsorpciji. Pojedine zajednice mogu se prilagoditi klimatskim promjenama tako što će poboljšati zaštitu obala, bolje upravljati nepogodama i razviti otpornije usjeve. Rješenja sama po sebi ne mogu smanjiti rizik snažnih, opsežnih i trajnih posljedica.
Zemlje potpisnice Pariskog sporazuma 2015. dogovorile su se da će, poduzimanjem raznih mjera ublažavanja, zadržati razinu zatopljenja "ispod 2 °C". Međutim, i kad se uzmu u obzir obaveze propisane sporazumom, temperatura bi se do kraja stoljeća mogla povisiti do otprilike 2,7 °C. Da bi se porast temperature zaustavio na 1,5 °C bit će potrebno prepoloviti emisije do 2030. te doseći nulte neto stope do 2050.
Uzroci
Klimatske promjene na Zemlji su odgovor na vanjske utjecaje, uključujući one vezane za stakleničke gasove i varijacije u kretanju Zemlje u orbiti oko Sunca, promjene u sunčevoj aktivnosti i vulkanske erupcije. Učinak nijednog od navedenih faktora nije trenutan. Termalna inertnost okeana na Zemlji i spori odgovori ostalih posrednih učinaka znači da Zemljina trenutna klima nije u ravnoteži. Pojedine studije pokazuju da čak i ako bi se staklenički gasovi stabilizirali na nivoima iz 2000 godine, i dalje bi se nastavilo zagrijavanje za otprilike 0,5 °C. Globalno zamračenje, odnosno postepeno smanjenje intenziteta direktnog Sunčevog sjaja na površinu Zemlje, moglo bi djelimično ublažiti globalno zagrijavanje od kraja 20. vijeka. Naučnici su procijenili s pouzdanošću od 66-90% da su efekti izazvane aerosolima, uz vulkansku aktivnost, usporili globalno zatopljenje, kao i da bi staklenički gasovi prouzrokovali dosta veće zatopljenje.
Efekat staklenika
mini|desno|Količina ugljik dioksida izmjerena u intervalu od 1960-2009 na [[vulkanu Mauna Loa, Havaji, SAD]] Postoji naučni konsenzus da je porast atmosferskih stakleničkih gasova uzrokovan ljudskim djelovanjem i da je izazvao veći dio zatopljenja posmatrano od početka industrijske ere do danas, pri čemu ovo zatopljenje ne može biti zadovoljavajuće objašnjeno samo prirodnim uzrocima. Ovi uzroci bi trebali biti najjasniji za period od posljednjih 50 godina, pošto je to razdoblje industrijskog procvata kada se desilo najveće povećanje koncentracije stakleničkih gasova i za koje postoje najpotpunija mjerenja.
Efekt staklenika je otkrio Joseph Fourier 1824, a prvi ga je kvantitativno istražio Svante Arrhenius 1896 godine. To je proces putem kog se, emisijom i apsorpcijom infracrvenih zraka i atmosferskih gasova, zagrijava donji dio atmosfere i površine planete.
Tako IPCC smatra da prirodni staklenički gasovi imaju značajan efekat zagrijavanja od oko 33 °C, bez kojih bi Zemlja bila nenastanjiva. Glavni staklenički gasovi su vodena para, koja uzrokuje oko 36-70% od stakleničkog efekta (ne uključujući oblake), ugljik dioksid (CO2), koji uzrokuje 9-26% efekta, metan (CH4), koji uzrokuje 4-9%; te ozon, koji uzrokuje 3-7% ukupnog efekta staklenika. Čovjekova aktivnost od industrijske revolucije do danas je povećala količinu stakleničkih gasova u atmosferi, te dovela do povećanja klimatskih utjecaja zbog CO2, metana, troposferskog ozona, CFCa i dušik suboksida. Koncentracije CO2 i metana su povećane od sredine 18. vijeka za 50% odnosno 250% respektivno. Ovi nivoi su znatno veći nego u bilo koje vrijeme tokom posljednjih 650.000 godina kao razdoblju za koje postoje pouzdaniji podaci dobiveni iz jezgri taloga leda. Manje direktni geološki dokazi pokazuju da su ovako visoke koncentracije CO2 posljednji put bile prije otprilike 20 miliona godina. Budući da je život na Zemlji nastao prije više od 3,5 milijardi godina, to znači da je život na Zemlji vjerovatno u stanju adaptirati se na povećane nivoe ugljik dioksida. Izgaranjem fosilnih goriva proizvedeno je oko tri četvrtine povećanja CO2 iz ljudske aktivnosti tokom proteklih 20 godina. Ostatak je većinom usljed promjena u korištenju zemljišta, naročito zbog krčenja šuma.
Infinum
Infinum se nalazi na listi Deloitte and Inc. 5000 kao jedna od najbrže rastućih kompanija u Evropi. U 2019. i 2021. godini kompanija je nagrađena Red Dot Award.
Іstorija
Infinum su osnovali Tomislav Car i Matej Špoler 2005. godine u Karlovcu, Hrvatska.
U 2010. godini, Infinum je zauzeo prvo mjesto na Samsung Global Developer Challenge-u u kategoriji „Easy Life” i osvojio nagradu od 100.000 dolara.
Kompanija je ušla na slovenačko tržište 2012. godine i otvorila kancelariju u Ljubljani.
Infinum je 2013. godine osnovao američki poslovni subjekt i iste godine lansirao spinoff SaaS proizvod pod nazivom Productive.
Kompanija je pokrenula Infinum Academy, besplatne kurseve programiranja za studente 2015. godine.
Globalno zatopljenje
Aerosoli
Globalno zamračenje, postupno smanjenje u jačini globalnog direktnog zračenja na površinu Zemlje, moglo bi imati djelimično međudjelovanje sa globalnim zagrijavanjem tokom perioda od 1960-1990 godine. Naučnici su utvrdili sa 66-90% sigurnosti da su efekti izazvani ljudskim aerosolima, pored vulkanske aktivnosti, donekle smanjili neke od efekata zagrijavanja koji su nastali zbog stakleničkih gasova. Antropogene emisije drugih onečišćujućih supstanci, posebno sulfatnih aerosola, mogu davati rashladne efekte povećanjem reflektiranja sunčevog zračenja. Ovo se naročito odnosi na hlađenje koje je zabilježeno sredinom dvadesetog vijeka, iako je hlađenje moglo nastupiti većim ili manjim dijelom i zbog prirodnih varijabilnosti.
Ozon
Ozonske rupe, odnosno stalni pad u ukupnoj količini ozona u Zemljinoj stratosferi, ponekad se uzimaju kao pojava povezana sa globalnim zatopljenjem. Iako postoji nekoliko zajedničkih područja, između ove dvije pojave nema puno povezanosti. Smanjenje stratosferskog ozona utječe na zahlađivanje, ali se značajnije smanjenje količine ozona nije desilo sve do kasnih 1970tih. Ozon u troposferi ima suprotan utjecaj i doprinosi zagrijavanju površine.
Porast temperature
thumb|Članak iz novozelandskih novina (objavljen 14. avgusta 1912.) koji opisuje principe globalnog zagrijavanja Procjenjuje se da je globalna temperatura na površini Zemlje porasla za 0,75 °C u odnosu na period 1860-1900, u skladu sa mjerenjima ali uz ogradu da mjerenja sve do 1950-tih nisu bila preciznija od 1 °C pa je riječ o nepouzdanoj procjeni. Tako se procjenjuje i da je efekat urbanih "toplinskih ostrva" na globalno zatopljenje oko 0,02 °C u periodu od 1900 godine. Od 1979 godine temperature zemljišta su se povećavale oko dva puta brže nego temperature okeana (0,25 °C na deceniju u odnosu na 0,13 °C po deceniji zagrijavanja okeana). Temperature u donjem dijelu troposfere su porasle između 0,12 i 0,22 °C po desetljeću od 1979 godine, prema satelitskim mjerenjima temperature. Na osnovu procjene NASA-e, godina 2005 bila je najtoplija godina otkako postoje pouzdanija instrumentalna mjerenja od kraja 19. vijeka, a toplija je u odnosu na prethodni rekord postavljen 1998 godine za nekoliko stotih dijelova stepena. , što je praktično zanemarljivo. Smatra se da su 1998 godine temperature bile neuobičajeno visoke, zbog najjačeg El-Niño efekta u posljednjih 100 godina.
Infinum
Іstorija
U 2017. godini kompanija je otvorila dva ureda: jedan u New Yorku i jedan u Varaždinu, Hrvatska.
Globalno zatopljenje
Ekonomska i politička debata
Sve veća prisutnost naučnih spoznaja o globalnom zatopljenju u javnosti je rezultirala mnogim političkim i ekonomskim raspravama i debatama. Siromašne regije, posebno u Africi, izložene su najvećem riziku od očekivanih efekata globalnog zatopljenja, a njihove emisije stakleničkih gasova su izrazito malehne u odnosu na razvijeni svijet. Pitanje klimatskih promjena je potaklo raspravu o koristima ograničavanja industrijske emisije stakleničkih gasova s obzirom na troškove koje bi takve promjene donijele. Bilo je rasprava u nekoliko zemalja o troškovima i prednostima pronalaženja i korištenja alternativnih izvora energije u cilju smanjenja emisije ugljika. Neki ekonomisti su pokušali procijeniti ukupne neto ekonomske troškove šteta od klimatskih promjena širom svijeta. Takve procjene su do sada bile bez konačnih zaključaka, neke procjene vrijednosti su se kretale od -10 US$ po toni ugljika (tC) (-3 US$ po toni ugljik dioksida) do 350 US$/tC (95 US$ po toni ugljik dioksida), dok prosjek iznosi 43 US$ po toni ugljika (12 US$ po toni CO2). Novije studije pokazale su da "zeleni" pristupi energiji, poput biogoriva (npr. kukuruz-etanola), također rezultiraju u ispuštanju CO2 u atmosferu. Istovremeno, podaci Svjetske Banke govore da je promjena namjene za zemljišta koja su do sada korištena za proizvodnju hrane, u proizvodnju biogoriva, udvostručilo cijenu hrane u svijetu od 2005-2008, povećavajući glad naročito u najsiromašnijim dijelovima svijeta.
Infinum
Іstorija
Infinum je 2018. godine otvorio Flavorific studio koji kreira sadržaje vezane za hranu, piće, kuhinju i kućne aparate.
Globalno zatopljenje
Naučni konsenzus
upright=1.35|mini|Akademske studije naučne saglasnosti o tome je li globalno zagrijavanje uzrokovano ljudskim aktivnostima među klimatskih stručnjacima pokazuje gotovo jednoglasan konsenzus. Studije također pokazuju da je stepen konsenzusa u uzajamnoj vezi s ekspertizom u klimatologiji. Postoji gotovo jednoglasan naučni konsenzus da se klima zagrijava i da je to uzrokovano ljudskim djelatnostima. Saglasnost je u novijoj literaturi dostigla više od 99%. Starija istraživanja pokazala su da se od 90% do 100% klimatologa slaže oko toga da čovječanstvo igra ulogu u uzrokovanju klimatskih promjena. Podaci tih istraživanja prikupljeni su na osnovu konkretnog pitanja i odgovora. Sva naučna tijela nacionalnog ili međunarodnog položaja slažu se s onim mišljenjem. Dostignut je i konsenzus da treba preduzeti odgovarajuće mjere da bi se ljudi zaštitili od uticaja klimatskih promjena. Nacionalne akademije nauka pozvale su svjetske lidere da smanje ispuštanje štetnih gasova.
Infinum
Іstorija
Infinum je 2019. godine producirao dugometražni dokumentarac pod nazivom “Program tvog kompjutera” koji bilježi kulturni fenomen poznate pjesme Denisa i Denisa.
McLaren MP4-22
McLaren MP4-22 je Formula 1 automobil dizajniran od strane Neil Oatley i Mike Coughlan za Vodafone McLaren Mercedes da se natječu u Formula 1 - sezona 2007. To će se voziti po 2005-06. svjetsko prvak vozač Fernando Alonso i debitanta Lewis Hamilton, nakon što je osvojio 2006. GP2 Serija naslov.
Infinum
Іstorija
U septembru 2020. Infinum je započeo partnerstvo sa Porsche Digital. Pokrenuli su zajedničko ulaganje pod nazivom Porsche Digital Croatia. Investicija u novoformirano preduzeće iznosila je oko 10 miliona eura.
McLaren MP4-22
Automobil je podnose 15. januara 2007. na Circuit de Valencia u Španiji.
Potpuni spisak rezultata u Formuli 1
(key) (Utrke u boldu označavaju najbolju startnu poziciju, dok utrke u italicu označavaju najbrži krug utrke)
Globalno zatopljenje
Naučni konsenzus
Naučna rasprava se odvija u člancima iz časopisa koji se stručno recenziraju. Naučnici ih procjenjuju svakih nekoliko godina u izvještajima Međuvladinog panela o klimatskim promjenama. Izvještaj panela o procjeni za 2021. navodi da ljudi "nedvosmisleno uzrokuju klimatske promjene".
Poricanje i dezinformacije
200px|mini|Podaci su pažljivo izabrani i izdvojeni iz kratkih razdoblja kako bi se lažno tvrdilo da se globalna temperatura ne povisuje. Plave linije trenda pokazuju kratka razdoblja koja se upotrebljavaju za prikrivanje dugoročnih trendova zagrijavanja (crvene linije). Plave tačke predstavljaju [[Pauza globalnog zatopljenja|pauzu globalnog zatopljenja.]] Na javnu raspravu o klimatskim promjenama snažno su uticali njihovo poricanje i dezinformacije. Nastali su u Sjedinjenim Američkim Državama i otad su se proširili na druge zemlje, naročito na Kanadu i Australiju. Akteri koji stoje iza poricanja klimatskih promjena oblikuju dobro finansiranu i relativno usklađenu koaliciju kompanija za fosilna goriva, industrijskih grupa, konzervativnih analitičkih centara i disidentskih naučnika. Kao i prethodno kod duhanske industrije, glavna strategija tih grupa bila je stvaranje sumnje u naučne podatke i rezultate. Mnogi koji poriču, odbacuju ili drže neopravdanu sumnju u naučni konsenzus o antropogenim klimatskim promjenama označeni su kao "skeptici u pogledu klimatskih promjena". Nekoliko naučnika primijetilo je da je to pogrešan naziv.
Postoje različite varijante poricanja: neki poriču da se zagrijavanje uopšte događa; neki priznaju zagrijavanje, ali ga pripisuju prirodnim činiocima; neki umanjuju negativne uticaje klimatskih promjena. Proizvodnja nesigurnosti u vezi s naukom kasnije je dovela do proizvedene kontroverze – stvaranja uvjerenja da postoji značajna nesigurnost u vezi s klimatskim promjenama u naučnoj zajednici da bi se odgodile promjene politike. Strategije za promoviranje tih zamisli jesu prigovaranje naučnim institucijama i preispitivanje pobuda pojedinačnih naučnika. Nerazumijevanje klimatskih promjena dodatno je podstakla eho-komora blogova i medija koji ih poriču.
Javna svijest i mišljenje
Klimatske promjene privukle su pažnju međunarodne javnosti krajem osamdesetih godina 20. stoljeća. Zbog zbunjujućeg medijskog izvještavanja početkom devedesetih, ljudi su često miješali klimatske promjene s drugim ekološkim problemima, poput oštećenja ozonskog omotača. U popularnoj kulturi, prvi film koji je dospio do masovne javnosti o ovoj temi bio je Dan poslije sutra 2004, a poslije nekoliko godina premijerno je prikazan dokumentarni film Neprijatna istina Ala Gorea. Knjige, priče i filmovi o klimatskim promjenama pripadaju žanru klimatske fantastike.
Protesti i tužbe
mini|Protesti djece u [[Toronto|Torontu (Kanada) protiv globalnog zatopljenja]] Popularnost klimatskih protesta porasla je desetih godina 21. stoljeća. Demonstranti zahtijevaju od političkih vođa da preduzmu mjere za sprečavanje klimatskih promjena. Protesti mogu biti u obliku javnih demonstracija, divesticije fosilnih goriva, tužbi i drugih aktivnosti. U značajne demonstracije spada Školski štrajk za klimu. U toj inicijativi, mladi ljudi širom svijeta protestuju od 2018. tako što petkom izostaju iz škole, nadahnuti švedskom tinejdžerkom Gretom Thunberg. Masovne akcije građanske neposlušnosti grupa poput Pobune protiv istrebljenja protestovale su ometanjem saobraćaja i javnog prevoza. Parnice se sve više upotrebljavaju kao sredstvo za jačanje klimatskih akcija javnih ustanova i kompanija. Aktivisti pokreću i tužbe koje ciljaju na vlade i zahtijevaju od njih da preduzmu ambiciozne mjere ili sprovode postojeće zakone o klimatskim promjenama. Tužbe protiv kompanija koje sagorijevaju fosilna goriva uglavnom traže nadoknadu za gubitak i štetu.
Infinum
Іstorija
Kompanija je osnovala dobrotvornu organizaciju Infinum Foundation 2020. godine.
Infinum je 2021. godine otvorio kancelariju u Podgorici, Crna Gora i kancelariju u Londonu, UK. Iste godine Infinum je preuzeo sjevernomakedonsku kompaniju 3P Development.
Pregled
Infinum je specijaliziran za dizajn i razvoj digitalnih proizvoda. Nude usluge poput strateškog tehničkog savjetovanja, dizajna korisničkog iskustva, dizajna interfejsa, razvoja Androida, iOS razvoja, IoT razvoja, infrastrukture oblaka, mašinskog učenja i analize podataka.
Nagrade
2013, 2014, 2015, 2017, 2019 — Deloitte
2014 — Mixх
2015, 2016 — Awwwards
2015, 2016 — Inc. 5000
2015, 2019, 2020, 2021 — Poslodavac godine
2018 — Najbrže rastuće kompanije u Evropi prema Financial Timesu
2019, 2021 — Red Dot nagrada
Eksterne veze
Službena stranica
Infinum na Facebooku
Infinum na LinkedInu
Infinum na Twitteru
Infinum na Instagramu
Infinum na TikToku
Francesco Guicciardini
Francesco Guicciardini (fonol. Frančesko Gvičardini; Firenca, 6. mart 1482 - Montici, 22. maj 1540) je poznati italijanski historičar. Bavio se politikom. Bio je namjesnik Modene, Ređa i Romanje pod papama Lavom V, Hadrijanom VI i Klementom VII. Kasnije je bio u službi Firence, ali je pao u nemilost Kozme Medičija.
Napisao je Historiju Italije (1492-1530). Njome je stvorio obrazac modernog historiografskog rada. Napisao je i nastavak Makijavelijeve Firentinske historije (1492-1534) i Uspomene iz svoje političke djelatnosti.
Olivier Giroud
Prvi profesionalni ugovor potpisuje s Grenobleom 2005. godine. Sezonu 2007/08. igrao je na posudbi u Istresu. Godine 2008. prelazi u Tours, koji je nastupao u drugoj francuskoj ligi. S 21 pogotkom bio je najbolji strijelac lige.
1. jula 2010. potpisuje za Montpellier. Za novi klub debitirao je 29. jula u trećem kolu kvalifikacija za Evropsku ligu protiv mađarskog Győrija. Na toj utakmici postiže i prvi gol za Montpellier. Prvi ligaški gol postigao je 28. augusta protiv Valenciennesa. Za Montpellier je odigrao 73 ligaške utakmice i postigao 33 pogotka.
Iz Montpelliera je 2012. prešao u Arsenal, za koji je igrao do 31. januara 2018, kad je potpisao 18-mjesečni ugovor sa Chelseajem.
Dana 17. jula 2021. Milan je objavio da je sa Giroudom potpisao dvogodišnji ugovor.
Hajderovići
Hajderovići su naseljeno mjesto u općini Zavidovići, Bosna i Hercegovina. Naselje Hajdarevići su smješteni 12 km sjeveroistočno od općine Zavidovići.
Amadjuak (jezero)
mini|desno|300px|Lokacija jezera Amadjuak Amadjuak je jezero na Baffinovom ostrvu u Nunavutu, Kanada. Jezero ima površinu od 3.115 km2 (treće po veličini u Nunavutu) i nalazi se na visini od 113 metara u regiji tundre Great Plain of the Koukdjuak. Dugačko je 80 i široko 45 kilometara. Nad jezerom se uzdižu trideset metara visoke vapnenačke litice, inače rijetke u arktičkom prostoru.
Uz jezero prolazi i migracijska staza karibua sa Baffinova ostrva, važna u prehrani ovih životinja.
NGC 360
NGC 360 (također poznat kao ESO 79-14 i PGC 3743) je galaksija koja je udaljena oko 106 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Tukan. Najveći prečnik je 3,60 (111 hiljada sg) a najmanji 0,5 uglovnih minuta (15 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 2. novembra 1834. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Birotići
Birotići su naseljeno mjesto u općini Foča, Bosna i Hercegovina.
Romanija
thumb|Romanija Romanija je planina i regija u istočnom dijelu Bosne i Hercegovine. Nalazi se oko 20 km istočno od Sarajeva, između susjednih planina Ozrena na sjeveru i Jahorine na jugu. Najveći gradovi regije su Pale i Sokolac. Regija danas pripada entitetu RS, jednom od dva politička entiteta u Bosni i Hercegovini.
Najveći vrh Romanije je brdo Lupoglav (1652 m) oko 8 km sjeveroistočno od Pala. Ispod planine izvire rijeka Miljacka, koja se diže na svojoj zapadnoj padini, a kasnije teče kroz Sarajevo, kao i rijeka Prača koja se ulijeva u Drinu.
Historija
thumb|Romanija, pogled sa [[Trebevića]] thumb|Glasinačko polje Na glasinačkom polju pronađeno je 27 utvrđenih naselja Ilira, koji su ovdje naselili prije 2000 godina.
U Drugom svjetskom ratu Romanija je bila središte gerilskog ratovanja protiv Ustaša kao i njemačkog i italijanskog okupatora.
U ratu u BiH na Romaniji se nalazio centar moći bosanskih Srba. Pale su bile do 1996. glavni grad Republike Srpske. Prije početka rata u BiH, 18. septembra 1991, u regiji je osnovana samoproklamovana „SAO Romanija“, koja je kasnije ušla u sastav RS-a. Također to je bio korpus VRS-a, koji je opkolio Sarajevo, nazvan po planini. Nogometni stadion u Palama naziva se Romanija.
Čak su i danas Pale i Sokolac uporište bivše Karadžićeve partije SDS.
Populacija
Romanija se nalazi uglavnom u općinama Pale i Sokolac. Prije rata u Bosni, bilo je ukupno 31.238 stanovnika; od kojih se 69% izjasnilo kao Srbi i 28% kao Bošnjaci. U toku rata i uspostave Republike Srpske, većina Bošnjaka je protjerano ili su pobjegli iz tog područja, dok je dio ubijen u masovnim strijeljanjima.
Saobraćaj
Dvije bosanske magistralne ceste prolaze kroz Romaniju. M19 ide od Sarajeva do Vlasenice ili. Rogatice, dok M5 prolazi kroz Pale kao i niz tunel Vitez u dolini toka Prače. Potonja uglavnom koristi trasu nekadašnje bosanske istočne željeznice (Sarajevo-Višegrad), koja je sada zatvorena. Prije su vodile dvije ceste preko prolaza Nadromanija („nad Romanijom“, 1368 m) i Vitez (1050 m).
Alpinizam
Vrh Romanije iznosi 1.520 metara, a strme stijene, zbog jednostavnog pristupa i velikog izbora, postale su poligon za obuku alpinista. Romanijski masiv je lanac Djevojačke - Velike - Bogovićke stijene koji se pruža od zapada prema istoku i jugoistoku. U ovom dijelu penjani su prvi smjerovi i njihov broj je izuzetno veliki, naročito u Velikim stijenama koje su najpristupačnije i najraznovrsnije. Nekoliko kilometara sjevernije su Crvene stijene, a tu su i stjenoviti masivi: Crne, Hotičke i Rakitske stijene.
Prvi uspon bosanskohercegovačkih alpinista zabilježen je 1929. na Romaniji na Djevojačkim stijenama. U novembru 1929. god. Drago Šefer i Vojo Ilić ovdje su ispenjali I stijenu drugog tornja. To je bio prvi smjer u planinama Bosne i Hercegovine. Do kraja 1938. god. nekoliko smjerova ispenjali su i: Predrag Šaraba, Jakov Gaon, Josip Sigmund i Nikola Sedlar. Sljedeći usponi su zabilježeni tek 1958. god.
Planina je bogata crnogoricom, naročito jelom.
Zaštićeno područje
Crvene stijene su najmarkantniji oblik reljefa na Romaniji, kao reprezentativan primjer pretežno vertikalnih stjenovitih litica visokih više od 100 metara. Terenskim istraživanjima registrovano je 300 taksona vaskularnih biljaka, od kojih je 10 endemično za Balkansko poluostrvo. Od pojedinačnih stabala, ističe se breza ispod sipara, koja je neobične građe, kore i staništa, te crni bor, izuzetnog položaja na litici, habitusa i staništa.
Proglašene su za zaštićeno područje, slijedećih karakteristika:
Via Ferrata Sokolov Put na Romaniji je osigurani planinarski put odnosno staza po Crvenim stijenama, uređene čeličnim pomagalima, namjenjena svima, pogotovo onima bez prethodnog alpinističkog iskustva. Ime je dobila po staništu sokolova na stijenama. Dužina ove ferate iznosi 350 m i sa dva viseća mosta predstavlja jedinstvenu atrakciju u Bosni i Hercegovini.
IC 279
IC 279 (također poznat kao PGC 11401) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 434 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Ovan. Najveći prečnik je 0,40 (51 hiljada sg) a najmanji 0,3 uglovnih minuta (38 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Stephane Javelle 29. decembra 1893. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Tolini
mini|400x400piksel|486958 Arrokoth (snimak sonde [[New Horizons); crvena boja vjerovatno potječe od velikih naslaga tolina na površini]] Tolini (naziv izveden iz grčke θολός (' tholós' ) 'oblačno' ili 'blatnjavo'; od starogrčke riječi koja znači 'tinta sepija') širok je niz organskih spojeva nastalih Sunčevim ultraljubičastim ili kosmičkim zračenjem jednostavnih ugljikovodika koji sadrže spojeve poput:
ugljični dioksid (CO 2 ),
metan (CH 4 ),
etana (C 2 H 6 ), često u kombinaciji sa
dušik (N 2), ili
voda (H 2 O).
Tolini se pojavljuju u mnogim mjestima u Sunčevom sistemu, uključujući Titan, Pluton, Charon, Europa, Ganimed, Kalisto, a vjeruje se da većina transneptunskih objekata sadrži velike količine tolina, npr. 486 958 Arrokoth.
Privreda Njemačke
Njemačka je treća najveća privreda svijeta, odmah iza Sjedinjenih Država i Japana i jedna je od najrazvijenijih zemalja Evrope i svijeta. Istovremeno se Njemačka nosi sa značajnim ekonomskim problemima i to sa stagnacijom ekonomskog rasta i visokom nezaposlenošću. Premda je jedna od najvećih izvoznika u svijetu, nezaposlenost je dostigla prije dvije godine više od pet miliona ljudi odnosno 12,6 posto radne snage što je najviše od Drugog svjetskog rata. Tome treba pridodati veliko finansijsko opterećenje njemačkog ujedinjenja s godišnjim transferima od oko 80 milijardi eura. Pod utjecajem ovih faktora njemačka privreda je posljednjih nekoliko godina rasla po stopi od oko 1%.
Ipak, njemačka privreda nalazi se se na uzlaznoj putanji. Širom svijeta Nijemci investiraju u industriju, prije svega u zemljama u razvoju, a u izvozu se bilježe rekordni iznosi.
Bruto domaći proizvod
Njemačko privreda usporilo je rast na 2,5 posto u 2007. s obzirom da je godišnja stopa privrednog rasta u 2006. iznosila je 2,9 što je bio najbolji privredni pomak od 2000. godine. U prvome tromjesečju 2007. rast bruto domaćeg proizvoda u najvećem europskom privredi iznosio je 0,5 posto, u drugom tromjesečju 2007. blago je usporio na 0,3 posto te se u trećem tromjesečju ubrzao na 0,7 posto. Pokretač njemačkog rasta u prošloj godini bile su izvozne aktivnosti, koje su svojim povećanjem od 8,3 posto potvrdile Njemačkoj status vodećeg izvoznika u svijetu. Domaće privreda također je dalo pozitivne poticaje rastu, no u nešto manjoj mjeri nego u prošlosti, uz zabilježeno slabljenje ulaganja u građevinski sektor.
Na godišnjoj razini privreda je ojačalo 2,5 posto u periodu od aprila do kraja juna, nakon stope godišnjeg rasta od 3,3 posto zabilježenog u prvom tromjesečju. Protekle dvije godine Njemačka polako izlazi iz produženog perioda privredne stagnacije i recesije koja je izazvala snažan rast nezaposlenosti i pad osobne potrošnje. Projekcije za 2008. govore o usporavanju i blagom padu ispod 2 posto uslijed obnovljenih pritisaka na inflaciju i povećanih strahova zbog kreditne krize u SAD-u.
Podaci ukazuju na slabljenje izvoza kako se godina primicala kraju, u uvjetima snažnog rasta kursa eura. Euro je u novembru dosegnuo najvišu ikad zabilježenu razinu od gotovo 1,5 dolara. Njemački budžet u 2007. je prvi uravnoteženi budžet u periodu od 1969., što se dijelom pripisuje povećanju stope poreza na dodanu vrijednost. U 2006. budžetski manjak iznosio je 1,6 posto BDP-a, dok je za 2007. predviđen manji proračunski manjak zbog usporavanja privrednog rasta. O utjecaju povećanja stope PDV-a za tri postotna boda na potrošnju kućanstava svjedoči i podatak o padu osobne potrošnje na 0,3 posto u 2007.,dok je godinu ranije porasla za 1,0 posto.
Nezaposlenost
Trenutno se Njemačka bori sa strukturnim problemima u socijalnom sistemu i na tržištu rada. Stopa nezaposlenosti iznosila je krajem 2005. godine 9,4% u zapadnom dijelu te čak 17% u pet istočnonjemačkih pokrajina. Ipak, prognozira se daljnji pad nezaposlenosti koji će se nastaviti i u 2008. godini unatoč nedavnim znakovima usporavanja privrednog rasta. Ministarstvu rada poručuje da će zaposlenost još uvijek rasti, a manje od dvije godine pošto je dosegnut broj od 5 miliona, broj je nezaposlenih u Njemačkoj u novembru 2007. pao na 3,278 miliona što je najmanja stopa u proteklih petnaest godina. Stopa nezaposlenosti u decembru 2007. je bila 8,4 posto, manja nego u novembru kad je iznosila 8,6 posto. Broj zaposlenih u Njemačkoj dosegnuo je u kolovozu 2007. rekordnu razinu od ujedinjenja zapadnog i istočnog dijela te zemlje, te iznosi 39,73 miliona.
Investicije
Za strane ulagače Njemačka je zbog tehnološkog znanja, pravne sigurnosti, izvrsno izgrađene infrastrukture i centralne geografske pozicije atraktivno ciljno tržište. Nakon porezne reforme 2000. godine porezna opterećenja za poduzeća i fizičke osobe znatno su umanjena. U cilju povećanja međunarodne konkurentnosti Njemačke početkom 2008. godine treba uslijediti reforma poreznog sustava. U periodu od 1994. do 2003. godine u Njemačkoj su ostvarena strana ulaganja u ukupnom iznosu od 387 milijardi eura. Važna konkurentska prednost su pri tome kvalifikacija kadrova. U međunarodnim razmjerima priznat kvalitet obrazovanja temelji se na dvojnom sistemu školovanja koji spaja praktičnu nastavu u poduzećima sa školskom edukacijom.
Daljnji znak rasta njemačkog privrede leži i u činjenici da inostrani ulagači odnedavno drže većinski udio u vodećih 30 njemačkih kompanija koje kotiraju na berzi. Njihov udio skočio je sa 20 posto u 2005. na 53 posto u 2006. godini.
Energija
2002. godine Njemačka je bila na 5. mjestu po potrošnji energije u svijetu s tim da dvije trećine svoje primarne energije uvozi. Iste godine, Njemačka je bila i najveći evropski potrošač električne energije koja je iznosila 512,9 milijardi kilovatsati.
Vladina politika naglašava očuvanje i razvoj obnovljivih izvora energije kao što su solarna energija, energija vjetra, biomasa, hidroenergija i geotermalna energija. Kao rezultat mjera očuvanja energije, energetska efikasnost (količina energije koja je potrebna da se proizvede jedinica bruto društvenog proizvoda) se poboljšava od početka sedamdesetih godina prošlog vijeka. Vlada je kao cilj postavila tezu da 50% potreba za energijom dolazi iz obnovljivih izvora energije do 2050. godine, a udio nuklearne enrgije će se do 2021. značajno smanjiti. U 2002. godini izvori energije u Njemačkoj su bili nafta koja je izvor 40% energije, ugal 23%, prirodni plin 22%, nuklearni izvori energije s udjelom od 11%, hidroenergija s 2% i ostali izvori koji čine 2%.
Industrija
mini|300px|Svjetsko najveće usklađeno hemijsko postrojenje [[BASF blizu Ludwigshafena]]
Industrija i građevinarstvo su u 2003. godini činili 29% bruto društvenog proizvoda Njemačke, vrlo veliki udio bez uzimanja u obzir uslužnog sektora. Sam sektor zapošljava 26,4% radne snage. Njemačka je nadmoćna u proizvodnji automobila, mašinskih alata i hemikalija. S proizvodnjom od 5,5 miliona vozila u 2003., Njemačka je treći najveći proizvođač automobila u svijetu poslije SAD i Japana, a njeno mjesto je 2005. ugrozila Narodna Republika Kina. U 2004. Njemačka je bila najveće svjetsko tržište mašinskih alata s udjelom od 19,3%. Njemačke multinacionalne kompanije kao što su Daimler-Chrysler, BMW, Bosch, BASF, Bayer i Siemens poznate su širom svijeta. Dvije trećine radne snage zaposleno je u malom i srednjem poduzetništvu što je vitalno za njemačku privredu.
Kao u većini zapadnih industrijskih zemalja i njemačka industrija se zadnjih nekoliko godina suočava sa strukturnim promjenama. Značenje industrije postepeno pada, dok na njeno mjesto stupa sektor usluga. Unatoč tome je industrija s oko 8 miliona zaposlenih još uvijek najvažniji stup njemačkog privrede. Najvažnije grane industrije su industrija cestovnih vozila sa prometom od 227 milijardi eura, elektrotehnika s prometom od 152 milijardi eura, mašinogradnja sa prometom od 142 milijardi eura i hemijska industrija s prometom od 113 milijardi eura. Tradicionalne industrijske grane kao što su industrija čelika ili tekstilna industrija zadnjih su godina uslijed pritiska zemalja s jeftinom radnom snagom izgubile na važnosti. Neke industrijske grane kao što je farmaceutska industrija dospjele su usljed preuzimanja i spajanja većinom u vlasništvo stranih kompanija.
Temelje za međunarodnu konkurentnost njemačke privrede ne čine samo velika preduzeća, nego i deseci hiljada malih i srednjih reoduzeća sa do 500 zaposlenih. Mala i srednja preduzeća igraju značajnu ulogu u prerađivačkoj industriji, mašinstvu, metaloprerađivačkoj industriji, ali i u novim rastućim branšama kao što su nano- i biotehnologija.
Njemačka ima u funkciji osam ugljenokopa - sedam u pokrajini Sjeverna Rajna-Vestfalija te jedan u pokrajini Saarland. U tom sektoru je zaposleno oko 35.000 ljudi, a do 2018. postoji plan ukidanja tog sektora.
Tercijarni sektor
U 2003. godini udio uslužnog sektora u bruto društvenom proizvodu (BDP) je iznosio 70%, a u sektoru je bilo zaposleno 71,3% svih radnika. Uslužni sektor čine finansijske usluge, najam i poslovne aktivnosti s udjelom od 30,5%, zatim trgovina, hoteli i restorani, te transport sa 18% i ostale usluge koje čine 21,7%.
Uvoz i izvoz
mini|400px|desno|Podaci za njemački uvoz i izvoz
Posljednji dani Pompeja
Posljednji dani Pompeja italijanski je epski film, koji je režirao Sergio Leone. Mario Bonnard, koji je trebao biti režiser ovog filma, razbolio se već prvog dana snimanja, pa su Leone i scenaristi dovršili film.
Film karakteriziraju lijepi kadrovi urađeni CinemaScopeom, neočekivano raskošan dekor, a to je i jedan od mnogih filmova snimljenih u studijima Cinecittà u Rimu tokom 1960-ih, kad su u modi bili tzv. "peplum"-filmovi, ili na engleskom "mač-i-sandale" filmovi. Tu modu pokrenuo je Pietro Francisci svojim filmom Heraklovi podvizi (1958), koji je u SAD-u objavljen pod naslovom Hercules.
Film je zanimljiv i kao primjer ranog rada Sergia Leonea, koji će uskoro postati međunarodno popularan zahvaljujući nizu tzv. špageti-vesterna s Clintom Eastwoodom u glavnoj ulozi. Upotrebom širokog kadra, kao i sklonošću ka živopisnom prikazu nasilja i neobičnim preokretima u radnji, Leone pokazuje svoj talent za vizuelno, koji će ga uskoro lansirati do režiserske slave.
Tin Srbić
Tin Srbić hrvatski je gimnastičar. Specijalist je za vratilo; svi rezultati spomenuti u ovom članku odnose se na tu disciplinu.
Rane godine
Rođen je u Zagrebu 11. septembra 1996. u porodici Saše i Karin Srbić i ima stariju sestru Tenu. Gimnastiku je počeo vježbati sa četiri godine u klubu ZTD Hrvatski sokol. Dvije godine kasnije slomio je dvije kosti ispod lakta nakon pada s vratila.
2016.
Na takmičenju Svjetskog kupa u Bakuu osvojio je prvu veću medalju u karijeri: bronzu. Do kraja sezone osvojio je još tri bronze: u Ljubljani, Osijeku i Szombathelyju.
2017.
Sezonu je ponovo počeo u Bakuu, osvojivši šesto mjesto. Zatim je u Dohi bio drugi iza Xiao Ruotenga da bi u maju u Kopru osvojio zlatnu medalju. Istog mjeseca ponovio je uspjeh iz Kopra na domaćem terenu u Osijeku, a zatim je na Challenge Cupu u Parizu bio šesti. Potom je uslijedio vrhunac njegove dotadašnje karijere – na Svjetskom prvenstvu u Montréalu osvojio je zlatnu medalju i postao prvi Hrvat s titulom svjetskog prvaka u gimnastici.
2018.
Sezonu je počeo osvajanjem zlatne medalje na takmičenju Svjetskog kupa u Dohi. Potom je u Osijeku također pobijedio, i to s prednošću većom od jednog boda. Na Challenge Cupu u Parizu bio je šesti, kao i godinu prije. Na Svjetskom prvenstvu završio je na četvrtom mjestu, 0,033 boda iza Sama Mikulaka, koji je osvojio bronzu. Nakon prvenstva osvojio je srebro na takmičenju Svjetskog kupa u Cottbusu, gdje je bolji bio Epke Zonderland.
2019.
Na takmičenju Svjetskog kupa u Melbourneu završio je na sedmom mjestu nakon što nije uspio izvesti stoj na rukama poslije prvog elementa. U Bakuu je opet ostao na drugom mjestu iza Zonderlanda za 0,033 boda. U martu se vratio na vrh pobijedivši u Dohi. Zatim je nastupio na Evropskom prvenstvu u Szczecinu, gdje se još jednom morao zadovoljiti srebrnom medaljom iza Zonderlanda. U Osijeku je ovog puta bio šesti. Na Prvenstvu Hrvatske nije imao konkurenciju, ostavivši prvog pratioca više od tri boda iza sebe. U septembru je osvojio zlato na Challenge Cupu u Parizu. Na Svjetskom prvenstvu u Stuttgartu odlučio je izvesti lakšu vježbu zbog povrede zapešća, što mu je donijelo još jednu srebrnu medalju; zlato je osvojio Brazilac Arthur Mariano. Kvalificiravši se za finale na vratilu, izborio je i nastup na Olimpijskim igrama u Tokiju.
2020.
Prvi uspjeh u sezoni ostvario je na takmičenju Svjetskog kupa u Szombathelyju, osvojivši zlato. Na državnom prvenstvu ponovo je bio više nego uvjerljiv, s prednošću od gotovo četiri boda. S Evropskog prvenstva u Mersinu vratio se s novim srebrom, dok je zlatnu medalju izborio Litvanac Robert Tvorogal.