cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Josip Dujmović
Povratkom u Zenicu 2000. godine, prestao se baviti filmskom distribucijom i 2001. godine pokrenuo je Heineken Music Fest, demo-rock festival na kojem je godišnje nastupalo 40-tak demo grupa iz svih zemalja ex-Jugoslavije (nagrađene grupe: Southern Storm, Bilk, Flayer, Father, Beware). Godine 2002. utemeljio je godišnju BH muzičku nagradu Davorin, koja je 2006. godine postala regionalna nagrada za najbolja muzička ostvarenja u BiH, Hrvatskoj i Srbiji.
U prvom domaćem Music Talents reallity show programu Televizije OBN 2003. godine bio je predsjednik žirija.
Indexi - U inat godinama
mini|Indexi: U inat godinama Autor je romansirane biografije Indexi U inat godinama i istoimene fotomonografije, koja je u izdanju Quattro Media objavljena u septembru 2006. godine.
Pjesme Indexa iz svih razdoblja izvodili su: Zoran Predin (Lačni Franz), Bisera Veletanlić, Željko Bebek, Nermin Puškar, grupa MI 2, Igor Vukojević, Mladen Vojičić Tifa, Dado Topić, Aki Rahimovski, Hari Varešanović, Natali Dizdar, Massimo, Bubi, Boris Novković, Ivica Šarić, Maja Milinković i Halid Bešlić.
Za diskografsku kuću Croatia Records iduće godine priređuje i CD kompilaciju Indexi: U inat godinama, s kojom je, kao prvi državljanin BiH, nominiran za najprestižniju regionalnu diskografsku nagradu 'Porin' u kategoriji najboljih dokumentarističkih izdanja godine.
Zenica blues: od Perviza do Arene
U oktobru 2019. Josip Dujmović objavljuje fotomonografiju Zenica blues: od Perviza do Arene.
Iz predgovora:
Početkom 1964. u Zenici je otvoren Dom mladih, što se događa 5 godine prije slavnijeg sarajevskog Doma mladih uz Skenderiju, prostora koji će biti žarište BH rocka. U Zenici je to zgrada koju je gradu dala Željezara na korištenje, pa su uskoro u njoj vikendom počeli svirati prvi zenički rock and roll sastavi VIS 4D i VIS Giganti. Nova ključna godina je 1966., kada je zeničkim vokalno-instrumentalnim sastavima na raspolaganje dodijeljena zapuštena sala Kulturno-umjetničkog društva Ibrahim Perviz. Plesna dvorana je kolokvijalno nazvana Perviz i preživjela je još samo četiri godine te je uspomena na nju počela blijediti nakon što je srušena početkom ljeta 1970. godine, da bi na njenom mjestu 1972. niknuo stadion Bilino polje. No, valjda i zbog toga Perviz je postao mit. Simbol ranog zeničkog rock and rolla.
Ratne godine su posebna priča u kojoj posebno mjesto imaju prvi zenički hip hoperi, Gluho doba (preteča Dubioze kolektiv), Mučenička grupa, Nicaze Family i drugi, da bi poslije godina najvećih iskušenja počeli pristizati novi kreatori, od kantautora Zlatana Alispahića i grupa Ofinger, Gruver, Dubler, Adrenalin, VEK, Oštrice, BelCanto, Madafakas, Pakleni toranj, Balkaneros, Trojica, BruhUuhu...
Krici iz dubine (roman)
U proljeće 2021. godine Josip Dujmović objavljuje roman Krici iz dubine u izdanju Gradske biblioteke Zenica.
Iz recenzija:
''U tekućoj bh. književnoj produkciji nisu baš česta pojava zanatski čisto i korektno sklopljeni i ispisani žanr-romani – bez obzira koji su motivsko-sadržajni krugovi njima obuhvaćeni; ako se uz to desi još i da je riječ o autorskom prvijencu – kao što je to slučaj s ovom prozom Josipa Dujmovića – onda svjedočimo književnom i kulturnom događaju: ovo je zasigurno roman koji će se čitati, o kom će se govoriti i pisati! “Krici iz dubine” su ponajprije psihološki triler, po osnovnom žanrovskom formatu, ali bi se ova knjiga svakako mogla nazvati i antiratnim romanom.''
(Željko Grahovac)
Roman „Krici iz dubine“ je vrsta antiratnog pisma na strani demilitarizirajućeg pola i kompletna psihologizacija likova, koja je za autora od izuzetne važnosti, u cilju je da nam predstavi antiratni pogled na svijet i uzaludnost i besmisao ratovanja ma koji ciljevi i razlozi da su u pitanju. Autor se, ako bi se filmskim terminom mogla objasniti ova literatura, najviše koristi krupnim planom, tražeći užas više u nama samima nego u ratnim grozotama koje su ogoljene do same granice izdržljivosti. Radnja se ponekad tako brzo odvija da nam se čini kao da gledamo naizmjeničnu smjenu filmskih sekvenci, dok se odmah zatim usporava, čime se stvara sve veća napetost.
NGC 1550
NGC 1550 (također poznat kao MCG 0-11-55, NGC 1551, PGC 14880 i UGC 3012) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 171 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Bik. Najveći prečnik je 2,20 (109 hiljada sg) a najmanji 1,9 uglovnih minuta (94 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio Heinrich Louis d'Arrest 29. decembra 1861. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Bitka na Sutjesci
Bitka na Sutjesci, od 15. maja do 16. juna 1943. godine bila je zajednički napad Sila osovine koji je za cilj imao uništenje jugoslavenskih partizanskih jedinica u blizini Sutjeske u jugoistočnoj Bosni. Odbijanje te ofanzive je bila prekretnica za Jugoslaviju u Drugom svjetskom ratu.
Nijemci su nazvali taj plan Operacija Schwarz ("Crno"). Ova ofanziva je uslijedila nakon Operacije Fall Weiss (Bitka na Neretvi), koja nije uspjela ostvariti isti cilj: slomiti partizane i zarobiti njihovog vođu Josipa Broza Tita, Nijemcima poznatog kao "Walter" (što mu je bilo tajno ime prije rata u komunikaciji sa SSSR-om). U poslijeratnoj Jugoslaviji ta se operacija nazivala i Peta neprijateljska ofanziva.
9. juna su Nijemci skoro uspjeli u naumu da likvidiraju Tita kad je bomba pala pored čelne grupe i ranila ga u ruku. Titov pas, njemački ovčar Luks, se po opisima događaja žrtvovao da spasi Titov život.
Suočena sa skoro isključivo njemačkim trupama u završnom okruženju, NOVJ (Narodnooslobodilačka vojska Jugoslavije) se konačno uspjela probiti preko Sutjeske kroz linije 118. Njemačke, 104. Jägerske i 369. Hrvatske pješačke divizije na sjeverozapadnom pravcu, prema istočnoj Bosni. Tri brigade i središnja bolnica sa preko 2000 ranjenika su ostale okružene, i po Hitlerovoj naredbi njemački vrhovni zapovjednik general Alexander Löhr je naredio i izvršio njihovo uništenje. Nijemci su ubijali bez biranja, ubivši i ranjenike te nenaoružano liječničko osoblje. Uz to, jedinice NOVJ trpile su i od nedostatka hrane i lijekova, i mnoge je pokosio tifus. Ukupno je stradao 6.391 partizan, više od trećine vojnika koji su ušli u borbe. Među poginulima su bili: Nurija Pozderac (amidža Hamdije Pozderca) i Sava Kovačević. Veselin Masleša je nestao, a Ivan Goran Kovačić pao je četnicima u ruke. Njemački zapovjednik na bojnom polju, general Rudolf Lüters, je u svom završnom izvještaju opisao takozvane "komunističke pobunjenike" kao "dobro organizirane, vješto vođene i s nevjerovatno visokim borbenim moralom".
Odmah po proboju NOVJ se pregrupisala, i započela kontraofanzivu u istočnoj Bosni, čisteći utvrde Sila osovine u Vlasenici, Srebrenici, Olovu, Kladnju i Zvorniku tokom sljedećih 20 dana. Ova bitka je bila prekretnica rata u Jugoslaviji. Od te tačke pa nadalje, partizanski pokret biva sve jači i kreće se ka potpunom oslobođenju Jugoslavije od fašista i domaćih izdajnika. Ova bitka je pokazala odlučnost i vrhunski moral jugoslovenskih partizana.
U kulturi
Bitka na Sutjesci je kasnije postala važan dio kulture u SFRJ. Snimljen je 1973. i film Bitka na Sutjesci sa Richardom Burtonom u ulozi vođe jugoslavenskih partizana Josipa Broza Tita. Srbijanski skulptor Miodrag Živković je osmislio Memorijalni kompleks Tjentište, posvećujući bitku kod Sutjeske 1970-ih godina. Kompleks sadrži freske hrvatskog umjetnika Krste Hegedušića. Postoji nekoliko pjesama o ovoj bici, a jedna od poznatijih je "Sivi sokole." U njoj se spominje herojska smrt Save Kovačevića koji je predvodio svoju partizansku jedinicu pri proboju iz nacističkog okruženja.
Vrtoče
Bosna i Hercegovina:
Slovenija:
Smoluća Gornja
Smoluća Gornja su naseljeno mjesto u općini Lukavac, Bosna i Hercegovina.
Ingot
thumb|250px|Aluminijski ingot Ingot je komad ili dio relativno čistog materijala, obično metala, koji je izliven u oblik pogodan za daljnju obradu. U proizvodnji čelika, obično je ovo prvi korak među nedovršenim poluproizvodima pri izlivanju. Ingoti obično zahtijevaju drugu proceduru za obradu, poput hladne ili tople obrade, sječenja ili valjanja kako bi se dobio korisni krajnji proizvod. Nemetalni i poluprovodnički materijali pripremljeni u većim oblicima također se mogu nazivati ingoti, naročito ako su izliveni metodama zasnovanim na kalupima. Ingoti plemenitih metala često se koriste kao sredstva za valutne rezerve, naprimjer u vidu zlatnih poluga.
Monokristalni
Monokristalni ingoti (zvani poluga, ) nekog materijala "rastu" koristeći metode poput procesa Czochralskog ili Bridgemanovu tehniku.
Monokristalni ingoti od metala se prave na sličan način kao i za izradu poluprovodničkih ingota visoke čistoće, tj. rafiniranjem vakuumskom indukcijom. Takvi ingoti industrijskih metala su od velikog interesa zbog svoje velike čvrstoće, jer u njima nema granica između zrna. Metoda njihove proizvodnje je preko monokristalnih dendrita a ne preko jednostavnog izlivanja. Mogući vidovi upotrebe uključuju i proizvodnju turbinskih lopatica.
Legure bakra
U Sjedinjenim Američkim Državama, bronzani i mesingani ingoti za industrijske svrhe počele su se izrađivati početkom 19. vijeka. Američka industrija mesinga počela je rasti i dostigla prvo mjesto u svijetu 1850tih. Tokom kolonijalnog vremena industrije bronze i mesinga gotovo da i nisu postojale jer su Britanci zahtijevali da se sva bakarna ruda šalje u Ujedinjeno Kraljevstvo na obradu. Ingoti na bazi legur bakra imali su težinu od oko 9,1 kg (20 funti).
Adana (pokrajina)
Pokrajina Adana (tur.: Adana ili) je Pokrajina na jugu Turske. Graniči se sa pokrajinama Mersin na zapadu, Hatay na jugoistoku, Osmaniye na istoku, Kahramanmaraş na sjeveroistoku, Kayseri na sjeveru i Niğde na sjeverozapadu.
Pokrajina ima 2.085.225 stanovnika (prema podacima iz 2010. god.) na površini od 14.030 km2 i po tome je šesta najmnogoljudnija pokrajina u Turskoj. Glavni grad pokrajine je Adana. Vjeruje se da je grad Adana dobila ime po Adanusu i Sarusu, sinovima Uranusa, koji su izgradili grad pored rijeke Seyhan.
Etimologija
Postoje razne teorije o nastanku imena pokrajine (i grada). Najvjerojatnija je ona teorija prema kojoj je područje nazvano prema hetitskoj zemlji Adaniyi, koja se nalazila u sklopu kraljevstva Kizzuwatna. Prema drugoj teoriji ime pokrajine je izvedeno od imena Adanosa, sina boga neba Urana iz grčke mitologije. Legenda kaže kako su Adanos i Sarus, dvoje Uranovih sinova, došli na mjesto blizu rijeke Seyhan i tamo sagradili grad Adanu. U prošlosti je bila poznata i pod imenom Cilicija.
Prema jednom bitno drukčijem stajalištu, vjeruje se da je ime boga Adada (Tesupa) koji je obitavao u šumovitim područjima nadjenuto regiji koju oblikuju gorje Taurus i rijeka Seyhan. Adad je bio bog gromovnik u Hetita a Tesup kod sirijskih i mezopotamskih plemena. S obzirom na to da su ove grupe međusobno preuzimale i davale ideje, imena i stilove pisanja, ova teorija također posjeduje visoki stepen vjerovatnosti. Budući da je bog grmljavine donio kišu a kiša donijela obilje, ovaj je bog živio u ovoj regiji kao iznimno voljen i poštovan, te je u njegovu čast ona zvana Uru Adaniyya (regija Ade).
Geografija
Pokrajina Adana nalazi se u jugoistočnome dijelu južne Turske, južno od Taurusa. Okružuju ju pokrajine Mersin (prema zapadu), Hatay (prema jugoistoku), Osmaniye (prema istoku), Kahramanmaraş (prema sjeveroistoku) i Kayseri (prema sjeveru). Na jugu je omeđena Sredozemnim morem.
Površina pokrajine je 14 030 km2.
Stanovništvo
Prema popisu stanovnika iz 2000. Pokrajina Adana ima 1 849 478 stanovnika, odnosno 131,68 st./km2. U glavnome gradu Adani živi više od 60% ukupnog stanovništva pokrajine.
Prema procjeni za 2005. godinu pokrajinu nastanjuje 1 960 000 stanovnika.
Administrativna podjela
pokrajinom upravlja namjesnik (na turskom: <span lang=„en“>vali ). Podijeljena na 13 distrikta (na turskom: <span lang=„en“>ilçe, u jednini):
IC 1323
IC 1323 je zvijezda i nalazi se u sazviježđu Jarac. Prvo otkriće je napravio Stephane Javelle 16. jula 1891. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Mahuna
thumb|upright|Neki plodovi iz različitih mahuna Mahuna (lat. legumen) je oblik pojedinačnih, pucajućih plodova. Ovakvi plodovi otvaraju se pucajući na dva uzdužna šava, „trbušnog“ i „leđnog“. Kao i miješak, nastaje od jednog oplodnog listića. Tipska mahuna je duguljasta, čija veličina zavisi od broja sjemenki na trbušnom šavu (kao naprimjer mahune vrste Laburnum vulgare). Ima i znatno izmijenjenih mahuna u odnosu na tipsku. Takve mahune su:
Ljetno računanje vremena
Ljetno računanje vremena ili ljetno vrijeme predstavlja dio godine tokom koje se redovnom zimskom vremenu dodaje dodatno vrijeme, najčešće jedan sat.
Mahuna
Također postoje i nepucajuće mahune, kao naprimjer kod gledičije i rogača.
Ljetno računanje vremena
Svrha ljetnog računanja vremena je ekonomske prirode - dodavanje jednog sata periodu dnevnog svjetla čime bi se povećala produktivnost i smanjili troškovi rasvjete.
Prva je ljetno računanje vremena (od 30. aprila do 1. oktobra 1916. godine) uvela je Njemačka za vrijeme Prvog svjetskog rata.
Ljetno računanje vremena je u posljednje vrijeme došlo pod udar kritike, s obzirom na povećano korištenje uređaja za rashlađivanje zraka u ljetnim mjesecima, poremećaje spavanja, povećan broj prometnih nesreća kao i velike troškove stalnog podsjećanja javnosti na to da se mora prilagoditi promjeni.
Od 2002. godine Evropska unija, kao i ostale zemlje u Evropi odredile su da početak ljetnog računanja vremena počinje posljednje nedjelje u martu i završava posljednje nedjelje u oktobru.
Promjena računanja vremena izaziva probleme u putovanjima, medicinskim uređajima, i spavanjem.
Računarski softver generalno automatski prebacuje vrijeme.
Frankopani
200px|mini|desno|Grb "Frankopanovića" prema Fojničkom grbovniku iz 17. vijeka. Ovaj grb Frankopani su upotrebljavali od [[1430. godine.]] 180px|mini|Stari grb knezova Krčkih (do 1430. godine), prije nego što su postali Frankopani Krčki knezovi Frankopani, Frangipani (Frankapani), a uz njih i Zrinski, spadaju među najznačajnije i najpoznatije hrvatske velikaške rodove koji su od 11. do 17. vijeka, vrlo usko bili povezani sa historijom, prošlošću i sudbinom hrvatskog naroda i Hrvatske. Vijekovima su članovi tih velikaških rodova bili nosioci i branioci Hrvatske od nadmoćnijeg osmanlijskog osvajača, ali i odlučni protivnici sve opasnijeg habsburškog carskog apsolutizma i njemačkog hegemonizma, koji se je u duhu evropskog merkantilizma nastojao učvrstiti u čitavoj Habsburškoj Monarhiji. I prošlost tih dvaju rodova međusobno je isprepletena bračnim vezama, prijateljstvima i učešćima u skoro svim značajnijim zbivanjima u Hrvatskoj, naročito na ratištima u odbrani Hrvatske od osmanlijskih osvajača.
Krčki knezovi Frankopani su jedina porodica na jadranskim ostrvima koja se razvila do moći u evropskim razmjerima. Smatra se da potječu iz Gradeca - danas napuštenog dvorca kraj Vrbnika, a prvi je poznati član ove domaće porodice plemenitog roda bio bio Dujam koji je 1118. godine sklopio s Mlečanima ugovor da će kao mletački vazal upravljati ostrvom.
Prvog krčkog kneza Dujma naslijedila su 1163. godine njegova dva sina: Bartol I. i Vid I. Treći sin Bartol II. "bio je valjda još nedorastao, pa su tako očevinu preuzela dva starija brata". Bartol i Vid bilo je najčešće ime frankopanskih potomaka – sve do Bartola IV i Vida V.
Krčki knezovi ime Frankopani uzimaju tek nakon mnogo godina svoje pristutnosti na ovim prostorima. Neki historičari smatraju modom onog vremena uzimanje imena koje vuku porijeklo iz rimskih vremena. Tako je i ova hrvatska porodica uzela ime rimskih patricija “FRANGAPANIBUSA” te nakon toga i mijenjaju svoj grb u dva lava (simbol Venecije) koja lome kruh (frangere pane – lomiti kruh).
Potječu od knezova krčkih, a do sredine 15. vijeka, osim ostrva Krka, stekli su posjede u županiji Gackoj s Otočcem, do Slunja i Cetingrada, Pounja (uključujući Bihać), Vrlike, Ostrovice i Skradina. Većinu tih posjeda Frankapani su izgubili u borbama sa Osmanlijama. U 17. vijeku njihovi posjedi protezali su se od Bosiljeva i Severina na Kupi do Novog u Vinodolu. I Frankapani su hrvatskom rodu dali na desetke uglednika: banova, književnika i ratnika. Među poznatijima su knez Bernardin Ozaljski, učesnik bitke na Krbavskom polju 1493., poznati branilac Hrvatske i naročito poznat po protivosmanlijskom govoru koji je kao starac održao pred njemačkim staležima 1522. u Nürnbergu, te njegov sin Krsto Ozaljski (1482.-1527.), poznati ratnik protiv Osmanlija, Mlečana i Habsburgovaca, "skrbnik i zaštitnik kraljevstva" koje je kao hrvatske zaslužnike poznati književnik Milutin Cihlar Nehajev prikazao u romanu "Vuci", primorski i karlovački general i ogulinski kapetan (1589.-1652.) Vuk Krsto Tržački, njegova djeca književnica Katarina ud. Zrinski (1625.-1673.) i pjesnik, prevodilac i senjski kapetan Fran Krsto Frankopan (1643.-1671.) koji se je svom puninom pridružio svom šurjaku u borbi protiv bečkog apsolutizma.
Knezovi Frankopani omogućili su franjevcima dolazak na ostrvce Košljun na Krku. Ivan VII i Martin Frankopan dobili su od Pape Nikole V. dozvolu (bulu- koja se danas nalazi u samostanu) da franjevci preuzmu “MOSTIR” – Košljun 1447. Godine. Uz pomoć 1000 dukata Ivana Frankopana obnovio se samostan na Košljunu.
Ivan Frankopan – pjesnik, usadio je ljubav za ostrvo i svojoj kćerci Katarini Frankopan. Iako udana u Veneciji i u izgnanstvu, ona oporučno ostavlja drugih 1000 dukata (u ono vrijeme veliku svotu) samostanu na Košljunu – uz uvjet da bude pokopana “u zemlji svojih očeva”. Kod ulaza u crkvu i danas se nalazi njen grob s originalnom nadgrobnom pločom. Katarina je prenesena na Košljun 9 godina iza svoje smrti 1529. Godine.
1671. godine “Judicium delegatum” – posebno određen sud osuđuje Frana Krstu Frankopana na smrt zato što nije prijavio Petra Zrinskog i što je pozivao na ustanak. Ban Petar Zrinski osuđen je zato što je htio postati vladar.
<tt>"Moje drago srce! Nemoj se žalostiti svrhu ovoga moga pisma, ni burkati. Polag Božjega dokončanja sutra o deseti uri budu mene glavu sekli i tulikajše naukupe tvojemu bratcu. Danas smo jedan od drugoga srčeno prošćenje uzeli. Zato jemljem ja sada po ovom listu i od tebe jedan vekovečni valete, tebe proseći, ako sam te u čem zbantuval, ali ti se u čemu zameril (koje ja dobro znam) i oprosti mi! Budi Bog hvaljen, ja sam k smrti dobro pripravan, niti se plašim, ja se ufam u Boga vsemogućega, koji me je na ovom svitu ponizil, da se tulikajše mene hoće smilovati, i ja ga budem molil i prosil (komu sutra dojti ufam se), da se mi naukupe pred njegovim svetim tronušem u diki vekivečne sastanemo. Već ništa ne znam ti pisati, niti za sina, niti za druga dokončanja našega siromaštva, ja sam vse na volju Božju ostavil."</tt>
I Fran Krsto Frankopan piše oproštajno pismo svojoj supruzi :
<tt>''"Predraga i preljubljena Julijo! Moja draga! Pošto mi je voljom neba i Božjom odredbom prijeći iz ovoga svijeta u drugi, da tako dadem zadovoljštinu za počinjene uvrede proti carskom Veličanstvu premilostivoga gospodara, htjedoh te iz srca da zagrlim ovim redcima i reći ti posljednji s Bogom, moleći te, moja ljubezna Julijo, da mi za Božje milosrđe oprostiš kršćanskom blagohotnosti, budeš li radi moje neobzirnosti morala trpjeti uvredu i muka. Isto te tako molim, draga Julijo, da mi oprostiš svaku i najmanju uvredu, koju sam ti nanio, otkad smo se uzeli." ''</tt>
NUTS:AT
mini|upright=1.6|Nivoi NUTS-1, NUTS-2 i NUTS-3 za Austriju NUTS:AT je međunarodni kôd (fr:nomenclature d'unités territoriales statistiques) (NUTS) službene statistike Evropske Unije za Austriju.
Nivoi NUTS-a
Na osnovu regionalne podjele Austrija je podijeljena u slijedeće NUTS regije:
Ova podjela je osnova za regionalnu statističku raspodjelu financijske podrške regija, unutar Evropske Unije.
Hinjce
mini|280px|Hinjce, ostaci kamenih graničnika iz [[Drugi svjetski rat|Drugog svjetskog rata na mjestu razgraničenja njemačke i italijanske okupacione zone do septembra 1943. godine]] Hinjce su naseljeno mjesto u sastavu općine Sevnica, regija Posavska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu stare općine Sevnica. Kao samostalno naseljeno mjesto, Hinjce postoje od 2005. godine. Nastalo je izdvajanjem dijela iz naselja Goveji Dol.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Hinjce su imale 31 stanovnika.
Napomena: ''U 2005. nastalo izdvajanjem dijela iz naselja Goveji Dol.''
Hamurabijev zakonik
desno|mini|Stela na kojoj je ispisan Hamurabijev zakonik Hamurabijev zakonik predstavlja najpoznatiji i najbolje sačuvani zakonik drevne Mezopotamije. Pisan je klinastim pismom. Hamurabijev zakonik pronađen je 1901. godine u iranskom gradu Suzi (oblast starog Elama) od strane Jean-Jacques de Morgan, gdje ga je kao ratni plijen oteo elamićanski kralj Šutruk Nahunt. Tekst je ispisan na stijeni od crnog diorita, visokoj 2,62 m. Danas se čuva u muzeju Louvre. Zakonik je preveo na francuski orijentalist Šel. Na vrhu stele nalazi se slikovni prikaz boga sunca Šamaša, kako sjedi, i Hamurabija dok stoji u naklonu pred njim. Bog nadahnjuje vladara da donese svoj zakonik, ali vladar vrši zakonodavnu djelatnost. Zakonik je nastao u posljednjim decenijama vladavine Hamurabija (vladao 1792. p. n. e.—1750. p. n. e.).
Nastanak
Nakon proširenja carevine, Hamurabi se okrenuo sređivanju zemlje po pitanju jedinstvenog zakonodavno-pravnog sistema. Smatra se da je donesen u posljednjoj dekadi njegove vladavine, oko 1780. godine p.n.e. Sastoji se od tri dijela.
U prvom dijelu Hamurabi opširno govori o svojoj ulozi prema svome narodu koja je određena od strane bogova.
U drugom dijelu, po Šelovoj numeraciji, smještena su 282 člana koji su ustvari konkretni zakonski propisi i sama suština Hamurabijevog zakonika.
U trećem, završnom dijelu Hamurabi poziva podanike na poštovanje zakona, obećavajući nagrade i božansku zaštitu od prokletstva i zla, svima onima koji se nalaze unutar zidova njegovog hrama odnosno onih koji su pod njegovom vlašću i koji se pridržavaju zakona prijeteći teškim kletvama i kaznama za one koji to ne čine i koji zakon ne priznaju.
Statusno pravo
Babilonsko društvo se dijeli na:
Avilum
Avilum su najmnogobrojnija kategorija babilonskog društva,posjednici zemlje, seljaci, trgovci, zanatlije, učestvuju u radu gradskih vijeća, koja su zadržala lokalnu samoupravu i sudstvo, a vode računa i o gradskim finansijama.
Vardum
Vardum ili rob je bio najniži sloj babilonskog društva. Izvori ropstva su bili različiti: ratovi, rođenje od roditelja robova, kupovina od trgovca robljem, krivična osuda i dužničko ropstvo. Ipak, za razliku od vremena treće dinastije Ura, preduzimaju se mjere da slobodni Babilonci ne smiju da dopadnu u ropstvo (samo teški prijestupi povlače lišavanje slobode). Glavni uzrok pretvaranja mase u robove je bila zavisnot zbog zaduživanja, a Hamurabijevi zakoni upravo nastoje da tu zavisnost ograniče. Tome se ne treba čuditi jer su nemilosrdne akcije zelenaša, od kojih su stradali ne samo siromasi već i mnogi vlasnici, izazivale opšte nezadovoljstvo i nanosile štete caru, koji je na taj način gubio podanike (jer je rob u cjelini pripadao gospodaru). Dug je mogao da odradi ne samo dužnik, već i njegova žena ili djeca, i to samo u roku od tri godine, pri čemu su se, za razliku od robova, ti zavisni ljudi štitili zakonom i lihvar (onaj kome se dug odrađuje) je odgovarao životom svoga sina za nasilnu smrt dužnikova sina koji bi odrađivao očev dug.
Rob je svojina gospodara i kao oznaku svog statusa nosi abitum (žig), koji skida samo sa gospodarevim odobrenjem. On ga može prodati ili osloboditi, ali ne može prodati robinju koja mu je rodila djecu, iako je može zadržati kao roba. Djeca postaju slobodna poslije smrti oca. Skrivanje tuđeg roba je povlačilo smrtnu kaznu. Rob je mogao sklapati brak sa slobodnim ljudima i neke ugovore u prisustvu svjedoka. Povreda roba se plaćala polovinom vrijednosti roba, a ubistvo se moralo nadoknaditi drugim robom.
Iako se o robovima u Hamurabijevom zakoniku govori mnogo, oni čine samo dio (iako dosta značajan) neposrednih proizvođača.
Muškenum
Muškenum je sloj stanovništva čiji pravni status nije dovoljno jasan. Oni su bili posjednici, djelimično čak i robovlasnici, mogli su da zasnivaju porodice, ali njihova jurisdistička prava su bila ograničena (podređen položaj se ogleda po pitanju krivičnog prava, kako se pretpostavlja, u vezi sa porijeklom). Za nanošenje tjelesnih povreda mušenumu, krivac se kažnjava po principu kompozicije, a za istu takvu povredu ako je u pitanju avilum, krivac se kažnjava po principu taliona (“oko za oko, zub za zub”).
Obligaciono pravo
U Babilonu srećemo puno obligaciono-pravnih ugovora, čija se forma, kao bitan uslov za zaključivanje pravnog posla, zahtijevala samo u pojedinim slučajevima.
Ugovor o kupoprodaji - Ne utvrđuju se obaveze, već samo volja stranaka u pogledu pravne svojine, predmet kupoprodaje može biti pokretna i nepokretna imovina, robovi pa čak i djeca, zakonik je gotovo uvijek utvrdio cijenu stvari, a prijenos stvari je bio završavan simboličnim stavljanjem palice preko nje, što je označavalo novog sopstvenika, prodavac nije prolazio bez posljedica za skrivanje nedostataka stvari ili za prodaju tuđeg vlasništva (evikcija).
Ugovor o zakupu - U pitanju je najčešće zemlja i stanovi, rokovi se kreću od 1-5 godina, zakupnina se plaćala u obliku plodova (1/3, 1/2 ili 2/3 prinosa).
Ugovor o najmu - U pitanju su stoka (magarac,vo), prevozna sredstva (kola,brod), rob ili slobodan čovjek, predviđa se cijena najma i nadoknada eventualne štete.
Ugovor o ličnom najmu - Reguliše najam raznih kategorija radnika i majstora, koji strogo odgovaraju za kvalitet urađenog posla.
Ugovor o zajmu - Spriječava zloupotrebe povjerioca, dužničko ropstvo svedeno na tri godine, samovoljno plijenjenje imovine dužnika dovodi do gubitka zajma, ubijanje dužnika se nadoknađuje smrću svog sina (ako se radi o avilumu) ili plaćanjem novčane kazne i gubljenjem zajma (ako se radi o vardumu), ako je imovina dužnika stradala od nepogoda, predviđaju se olakšice, a visina kamata za zajmove je utvrđena (1/3 za zajam u žitu i 1/5 za zajam u srebru).
Ugovor o ostavi - Predviđa čuvanje tuđih stvari, zahtijeva pismenu formu i prisustvo svjedoka, utajenje povjerene imovine (žita) nadoknađuje se dvostruko.
Porodično pravo
Car se u praksi obračunavao sa tradicijama patrijarhalne porodice. Muž je imao pravo da na mjestu ubije ženu-nevjernicu i njenog zavodnika. Za saučesništvo u ubistvu svog supruga žena-prevarnica je nabijana na kolac, a za hrđavo ponašanje i rasipništvo žena je istjerivana iz kuće ili pretvarana u robinju. Sin koji udari, odnosno, ošamari oca kažnjavan je odsjecanjem šake, dok se batinanje sina uopšte nije smatralo prijestupom.
Iako je brak u suštini bio monogam, bilo je izuzetaka kada je muž mogao dovesti drugu ženu (ako mu prva ne podari potomstvo ili je bolesna), ali je dužan da zadrži prvu ženu, u odnosu na koju je druga žena u podređenom planu.
Brak je dozvoljen između različitih društvenih staleža, ali je zabranjen između roditelja i djece, kao i maćehe i pastorka (o pobočnom rodu se ništa ne govori kao o smetnji pri sklapanju braka). Brak sklapa mladoženja i otac (brat ili neki drugi muški srodnik) nevjestin, dok se razvedena žena i udovica može udati za “čovjeka svog srca”.
Tirhatu je neobavezan poklon nevelike vrijednosti koji mladoženja daje nevjestinom ocu. U slučaju da bez valjanog razloga mladoženja odbije mladu, njen otac zadržava tirhatu, a ako on odbije mladoženju vraća tirhatu dvostruko.
Šeriktu su pokloni koji nevjestini roditelji daju kao miraz. S tim upravlja muž, ali u slučaju raskida braka, miraz se vraća ženi, ali on prelazi djeci (ako ih nemaju, onda se vraća ženinim roditeljima).
Za dugove stečene u braku, odgovornost podjednako snose oba bračna druga, a za dugove prije braka žena može da traži garanciju prije udaje da neće biti prodana u roblje zbog njih.
Brak prestaje smrću jednog od supružnika ili razvodom. Muž može da otjera ženu koja je nemarna ne davši joj ništa ili je učiniti robinjom, ali bez dobrog razloga, zakon to zabranjuje. Ako muž padne u zarobljeništvo, ženi se dozvoljava odlazak kod drugog samo ako nema dovoljno sredstava za život, ili će biti naređeno da je bace u rijeku. Ako se muž vrati iz zarobljeništva, dužna je da mu se vrati samo ako nije okaljao domovinu (djeca iz drugug braka ostaju s ocem).
Nasljedno pravo
Imovinu naslijeđuju sinovi koji produžuju potomstvo i kult predaka. Sin prvenac nema prednost u odnosu na ostale. Otac ne može proizvoljno da liši sina nasljedstva (da ga razbaštini), već to mora da učini sudskim putem.
Kćerke su dobijale miraz pa su se isključivale iz nasledstva. Samo su sveštenice mogle da naslijeđuju, ali pošto se nisu smjele udavati niti imati potomstvo, nasljedstvo se vraćalo braći. Udovica može da ostane u kući pokojnog muža i da živi od prihoda šeriktua i nudune, ali ih ne može otuđiti. Sinovi koje je rodila robinja naslijeđuju samo ako ih je otac nazivao sinovima u toku života (ako ih je priznao), a usvojena djeca stiču sva nasljedna prava kao i zakonita, ali gube nasljedno pravo u prethodnoj porodici (ovdje se vide elementi testamentalnog nasljeđivanja koje Hamurabijev zakonik nije poznavao).
Ostali zakonici
Prije Hamurabija također su postojali pokušaji donošenja jednog jedinstvenog pravnog akta koji će obuhvatiti sve bitne segmente društva i odrediti represivne mjere za prekršioce istog.
Postoje sljedeći zakonici:
Stupari (Lukavac)
Stupari su naseljeno mjesto u općini Lukavac, Bosna i Hercegovina.
Sjeverna Osetija-Alanija
mini|250px|desno Republika Sjeverna Osetija-Alanija je federalna jedinica u sklopu Ruske Federacija smještena na Kavkazu. Površina joj je 8.000 kvadratnih kilometara, ima 710.275 stanovnika, a glavni grad je Vladikavkaz.
Etnički sastav stanovništva je: 62,7% Osećani, 23,2% Rusi, 3,0% Inguši, 2,4% Armenci i drugi.
Historija
Sjeverno-Osetska autonomna oblast je uspostavljena 7. jula 1924, a 5. decembra 1936. je transformisana u Sjeverno-Osetsku ASSR. Nakon raspada SSSR-a postala je samo republika Sjeverna Osetija, a 1994. je preimenovana u republiku Sjeverna Osetija-Alanija.
NGC 6009
NGC 6009 (također poznat kao PGC 56312) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 485 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Zmija. Najveći prečnik je 0,50 (71 hiljada sg) a najmanji 0,2 uglovnih minuta (28 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Albert Marth 2. juna 1864. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Štrpce
mini|desno|150p|Lokacija mjesta Štrpce na Kosovu Štrpce (albanski: Shtërpcë) je mjesto na Kosovu, koje predstavlja administrativni centar istoimene općine. Mjesto ima 13.633 stanovnika, od čega su većinom Srbi (66,7%).
Prema popisu iz 2001. godine, u općini je bilo:
Vanjski linkovi
Web stranica Štrpca
Brezje (Sevnica)
mini|280px|Brezje, seoski krajolik Brezje je naseljeno mjesto u sastavu općine Sevnica, regija Posavska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazilo se u sastavu stare općine Sevnica. Kao samostalno naseljeno mjesto, Brezje postoji od 2006. godine. Nastalo je izdvajanjem dijela iz naselja Goveji Dol.
Stanovništvo
Napomena: ''U 2006. nastalo izdvajanjem dijela iz naselja Goveji Dol.''
Sjeverni Sinaj (guvernorat)
Guvernorat Sjeverni Sinaj (arapski: محافظة جنوب سيناء) je jedan od 27 guvernorata Egipta. Nalazi se u istočnom dijelu države i obuhvata sjevernu polovinu egipatskog poluostrva Sinaj.
Glavni grad ove administrativne jedinice je Arish.
Prema podacima iz 2014. godine, 421.984 stanovnika živi na površini od 27.574 km 2 što znači da je guvernorat rijetko naseljen sa gustoćom od 15 stanovnika po km 2.
Šikulje (Lukavac)
Šikulje su naseljeno mjesto u općini Lukavac, Bosna i Hercegovina.
Poké lopte
mini|Poké lopta Poké lopte (japanski Monsutābōru モンスターボール ) ime je za okrugle naprave koje služe pokémon trenerima za hvatanje novih pokemona ili za spremanje onih koji nisu trenutno potrebni. Poké lopte su također simbol koji prestavlja franšizu Pokémon i često se nalazi na proizvodima koje se asociraju sa Pokémonom.
Osnovni podaci
Poké lopta je malo kuglasto tijelo (veličina golf lopte) koje se može spremiti u džepu, i može se povećati do veličine oveće teniske lopte pritiskom na tipku koja se nalazi u sredini polutki lopte. Unutrašnjost poké lopte je presvučena srebrenastom tvari, te izgleda kao ogledalo. Dizajn poké lopti je navodno takav da daje najveći konfor pokemonu koji se unutra nalazi, koristeći holografsku ili virtualnu tehnologiju. Osnove rada poké lopti do sada nije objašnjeno do tančine ni u jednoj mangi, animeu ili videoigri. Bez obzira na svoje male dimenzije može spremiti sve do sada poznate pokemone (najviši pokemon do sada je 12.19 m, a najteži je 909 kg). Težina svake poké lopte je ista, prazna ili sa pokemonom unutra. Dok većina pokemona je spremna da se čuva unutar poké lopte, neke pokemone nije moguće držati u poké lopti ili ne vole se držati kao na primjer Pikachu.
Pokémon Gameplay of Pokémon
Evropsko prvenstvo u nogometu 1992 - grupa 1
Evropsko prvenstvo u nogometu 1992 - grupa 1 je bila jedna od dvije grupe grupne faze takmičenja na Evropskom prvenstvu 1992. koje se odigralo u Švedskoj. Takmičenje u grupi 1 se odigralo od 10. do 17. juna 1992. godine. U grupi 1 nalazile su se četiri reprezentacije: Švedska, Danska, Francuska i Engleska. Švedska kao pobjednik grupe, te Danska kao drugoplasirana ekipa obezbjedili su nastavak učešća u polufinalu Evropskog prvenstva.
Švedska - Francuska
<section begin=EP 1992 - utakmica 1 /><section end=EP 1992 - utakmica 1 />
Francuska - Engleska
<section begin=EP 1992 - utakmica 5 /><section end=EP 1992 - utakmica 5 />
NGC 769
NGC 769 (također poznat kao IRAS 01567+3040, MCG 5-5-37, PGC 7537 i UGC 1467) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 203 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Trokut. Najveći prečnik je 0,80 (47 hiljada sg) a najmanji 0,5 uglovnih minuta (30 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Truman Henry Safford 9. novembra 1866. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Evropsko prvenstvo u nogometu 1992 - grupa 1
Švedska - Engleska
<section begin=EP 1992 - utakmica 9 /><section end=EP 1992 - utakmica 9 />
Francuska - Danska
<section begin=EP 1992 - utakmica 10 /><section end=EP 1992 - utakmica 10 />
Djeca sa CNN-a
Djeca sa CNN-a je drama bosanskohercegovačkog pisca Amira Bukvića iz 2005. godine. Glavni likovi drame su Dora i Dino, djevojčica i dječak koji su preživjeli strahote rata u BiH i Hrvatskoj. Za vrijeme razaranja Vukovara i Srebrenice, slike uplakane Dore iz vukovarske kolone pred pad Vukovara i uplašenog Dine u grupi djece kojoj vojnici dijele bombone prije pada Srebrenice, su se vrtjele na vijestima CNN-a. Igrom slučaja Dora i Dino, dvoje sada mladih ljudi susreću se u Zagrebu deset godina nakon stravičnih događaja iz djetinjstva. Iako potiču iz različitih kultura, vremenom se zbližavaju i postaju prijatelji. Ali sjećanja i djetinjstvo ne prestaju ih pratiti ni pod zagrebačkim nebom.
Pozorišnu predstavu "Djeca sa CNN-a" izvodi ansambl Pozorišta mladih Sarajevo u režiji Aide Bukvić. Glavne uloge igraju Amra Kapidžić i Semir Krivić.
Dramaturg: Almir Imširević
Idejno rješenje scenografije: Dinka Jeričević
Realizacija scenografije: Irena Žic
Kostimograf: Irena Žic
Video-art: Ćazim Dervišević
Muzika: Hamdija Salihbegović & Edo Maajka
Inspicijent: Sabiha Kuršumlić
IC 1324
IC 1324 (također poznat kao MCG -2-52-12 i PGC 64906) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 280 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Jarac. Najveći prečnik je 1,50 (122 hiljade sg) a najmanji 1,4 uglovnih minuta (114 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio Lewis Swift 16. septembra 1887. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Arhimedov broj
Arhimedov broj је bezdimenzionalna veličina, nazvana po Arhimedu, grčkom naučniku. Pokazuje zavisnost kretanja u fluidu od promjene gustine.
Arhimedov broj је obilka
gdje je:
NGC 4589
NGC 4589 (također poznat kao MCG 12-12-13, PGC 42139 i UGC 7797) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 91 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Zmaj. Najveći prečnik je 3,40 (90 hiljada sg) a najmanji 2,8 uglovnih minuta (74 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 22. novembra 1797. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
NGC 7503
NGC 7503 (također poznat kao MCG 1-59-8 i PGC 70628) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 610 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Ribe. Najveći prečnik je 0,80 (142 hiljade sg) a najmanji 0,8 uglovnih minuta (142 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio Albert Marth 2. septembra 1864. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Hudo Brezje
Hudo Brezje je naseljeno mjesto u sastavu općine Sevnica, regija Posavska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazilo se u sastavu stare općine Sevnica.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Hudo Brezje je imalo 95 stanovnika.
Kazuki Takahashi
Kazuki Takahashi (4. oktobar 1961 – juli 2022), poznat i kao Kazuo Takahashi, bio je japanski crtač stripova (manga). Najpoznatija djela su mu strip i animirana serija Yu-Gi-Oh! i Yu-Gi-Oh! GX.
Rođen je je 4. oktobra 1961. u Tokiju. Crtačku karijeru počeo je 1982. stripom "Tokio no Tsuma", koji je zvanično izdat 1990. godine. Godine 1992. nastavio je karijeru izdavši strip "Tennenshokudanji Buray", čija su dva nastavka izašla 1991. i 1992. godine. Godine 1996. objavio je mangu Yu-Gi-Oh!, koja je postigla veliki uspjeh. Taj strip prvi je izdao magazin Weekly Shonen Jump. Godine 2002. Takahashi je promijenio svoj rad i započeo novu generaciju mange Yu-Gi-Oh! – Yu-Gi-Oh! GX – koja je također zabilježila veliki uspjeh.
FC Barcelona
Futbol Club Barcelona, također poznat i pod nazivom Barcelona ili jednostavnije Barça je profesionalni nogometni klub iz Barcelone, Španija.
Klub je osnovan 1899. godine od strane švicarskih, engleskih i katalonskih nogometaša koje je predvodio Joan Gamper. Ubrzo postaje simbol katalonske kulture i katalonizma uz moto Més que un club (Više od kluba). Barcelona je veliko sportsko društvo, ali najpoznatiji je nogometni klub. Nadimak kluba je Barça ili Blaugrana (plavo-crveni). Službena himna Barcelone je Cant del Barça autora Jaumea Picasa i Josepa Marije Espinàsa. To je četvrti najbogatiji nogometni klub u svijetu s prosječnom zaradom od 486 miliona eura. Najveći rival Barcelone je Real Madrid, a njihove međusobne utakmice poznate su pod nazivom El Clásico.
Rani period (1899–1929)
22. oktobra 1899. godine Hans Gamper objavio je oglas u novinama Los Deportes gdje izražava svoju želju za osnivanjem nogometnog kluba. Gamper je igrao nogomet u Zurichu od 1896. do 1898. godine. Nakon pozitivnog odgovora na oglas dogovoren je sastanak u gimnaziji Solé 29. Na sastanku se pojavilo jedanaest igrača - Walter Wild (prvi direktor kluba), Lluís d'Ossó, Bartomeu Terradas, Otto Kunzle, Otto Maier, Enric Ducal, Pere Cabot, Carles Pujol, Josep Llobet, John Parsons i William Parsons. Rezultat sastanka je bilo osnivanje kluba.
Gamper je tokom 25 godina vladanja klubom od Barcelone stvorio najuspješniji klub na Pirinejskom poluostrvu. U junu 1925. za vrijeme prijateljske utakmice u Barceloni španska himna je izviždana, dok su gledaoci aplaudirali britanskoj himni. Gamper je izbačen iz zemlje zbog podržavanje katalonstva, a stadion je zatvoren na šest mjeseci. Svake godine se u čast Gampera u Barceloni igra turnir pod imenom Trofeu Joan Gamper.
Rivera, Republika i građanski rat (1929–1941)
Iako je imao kvalitetne igrače, nogometni klub Barcelona ušao je u period pada u kojem su politički konflikti zasjenili sportska događanja u kompletnom društvu. Iako je klub osvojio prvenstvo Katalonije 1930, 1931, 1932, 1934, 1936. i 1938. godine izostajali su uspjesi na nacionalnoj razini. Mjesec dana nakon što je započeo Španski građanski rat 1936. godine, nekoliko igrača iz Barcelone odlazi u vojsku. Josep Sunyol, predsjednik kluba iz nezavisne političke stranke ubijen je 6. augusta blizu Guadarrame. Označen kao mučenikom barcelonizma ubistvo je označilo odlučujući trenutak u historiji kluba. U ljeto 1937. godine igrači su otišli na turneju u Meksiko i SAD gdje su primljeni kao ambasadori Druge španske republike. Ta turneja osigurala je klub finansijski, ali također i rezultirala time da je polovina igrača tražilo azil u Meksiko i Francusku. 16. marta 1938. godine bombardiran je grad Barcelona što je rezultiralo smrću od preko 3.000 ljudi; jedna od bombi pogodila je i urede kluba. Nekoliko mjeseci kasnije, Katalonija se našla pod okupacijom. Kao simbol "nediscipliniranog" Katalonizma sam klub, koji je tada brojao tek 3.486 članova, bio je suočen s nizom restrikcija. Nakon završetka građanskog rata upotreba Katalonske zastave je zabranjena, a nogometni klubovi nisu u svojim nazivima smjeli imati riječi koje nisu na španskom jeziku. Ovakve metode nagnale su klub da promijeni svoje ime u Club de Fútbol Barcelona te da ukloni Katalonsku zastavu sa svog grba.
Club de Fútbol Barcelona (1957–1978)
Uz Helenia Herreru kao trenera, mladog Luisa Suáreza, evropskog nogometaša 1960-ih godina i dvojicom utjecajnih mađarskih nogometaša Sándorom Kocsisom i Zoltánom Cziborom - klub je osvojio još jednu dvostruku krunu 1959. godine, te prvenstvo i Kup velesajamskih gradova 1960. godine. Godinu dana kasnije Barcelona je postala prvi klub koji je uspio pobijediti Real Madrid u Ligi prvaka, ali je u finalu tog takmičenja poražena od Benfice rezultatom 3–2.
Šezdesete godine prošlog vijeka bile su manje uspješne za klub, a tokom tog perioda prvenstvom je uglavnom dominirao Real Madrid. Izgradnja stadiona Camp Nou završena je 1957. godine, a značila je da klub ima malo novaca koje može potrošiti na nove igrače. S pozitivne strane u toj deceniji u vrhunske nogometaše razvili su se Josep Maria Fusté i Carles Rexach, a sam klub osvojio je španski kup 1963. godine, te kup Kup velesajamskih gradova 1966. godine. Nešto ponosa Barcelona je vratila pobjedom nad Real Madridom u finalu španskog kupa koje se igralo na stadionu Santiago Bernabéu i to dok je publici bio Franco, a sve pod vodstvom bivšeg republikanskog pilota Salvadora Artigasa. Završetak Francove diktatorske ere 1974. godine označio je povratak službenog imena kluba u Futbol Club Barcelona, te povratak grba u originalni dizajn uz upotrebu originalnih slova.
U sezoni 1973–74. u Barcelonu je stigao Johan Cruyff koji je kupljen za tada rekordni novčani iznos od 920 hiljada funti od Ajaxa. Već etablirani igrač u Holandiji, Cruyff je brzo pobrao simpatije navijača Barcelone nakon što je na jednoj press konferenciji izjavio da je izabrao igrati za Barcelonu umjesto za Real Madrid, jer se ne bi osjećao ugodno igrati za klub koji je povezan s Francom. Navijači su ga još više zavoljeli kada je svom sinu dao katalonsko ime Jordi. Uz kvalitetne igrače poput Juana Manuela Asensija, Carlesa Rexacha i Huga Sotila, Cruyff je te sezone pomogao klubu osvojiti naslov prvaka po prvi puta nakon 1960. godine. Proglašen je najboljim evropskim nogometašem 1973. godine tokom prve sezone u Barceloni (njegova druga Zlatna lopta; prvu je osvojio dok je igrao za Ajax 1971. godine). Cruyff će osvojiti i treću Zlatnu lopta 1974. godine, također igrajući za Barcelonu.
Núñez i period stabilizacije (1978–2000)
1978. godine Josepa Lluísa Núñez je bio prvi izabrani predsjednik kluba. Od tada predsjednika kluba biraju članovi. Ova odluka je usko povezana sa demokratijskim tranzicijskim periodom Španije 1974. godine i krajem Francove diktature. Núñezov glavni cilj bio je razviti Barcelonu u svjetski klub. Prema preporuci Cruyffa, Núñez je osnovao Omladinsku školu Barcelone 20. oktobra 1979. godine.
16. maja 1979. godine klub je osvojio svoj prvi Kup pobjednika kupova pobijedivši u finalu Fortunu Düsseldorf rezultatom 4–3 u Baselu. Završnicu je gledalo više od 30 hiljada navijača Barcelone koji su doputovali iz Španije na utakmicu.
U junu 1982. godine za tada rekordnih 5 miliona eura dolazi Diego Maradona, koji je prethodno igrao za Bocu Juniors. Naredne sezone, pod vodstvom trenera Menottija, Barcelona je osvojila španski kup u kojem je pobijedila Real Madrid. Međutim, Maradonino vrijeme u Barceloni kratko je trajalo, uskoro je otišao u Napoli. Početkom sezone 1984–85. za trenera je imenovan Terry Venables, koji je klub vodio do trofeja La Lige uz pomoć jednog od najboljih veznjaka tog vremena Bernda Schustera. Sljedeće sezone Venables je odveo klub do njihovog drugog finala Lige prvaka kojeg su ponovno izgubili, ovaj put od Steaue iz Bukurešta nakon lošijeg izvođenja penala u dramatičnoj nogometnoj večeri odigranoj u Sevilli.
Nakon Svjetskog prvenstva 1986. godine najbolji strijelac Engleske Gary Lineker došao je u klub zajedno sa golmanom Andonijem Zubizarretom. Međutim, klub nije postigao značajniji uspjeh, dijelom i zbog odlaska Schustera. Venables je dobio otkaz početkom sezone 1987–88, a zamijenio ga je Luis Aragonés. Igrači su se pobunili protiv predsjednika Núñeza u događaju koji je ostao upamćen pod nazivom pobuna Hesperia, a pobjeda u finalu španskog kupa protiv Real Sociedada od 1–0 označila je kraj sezone.
mini|desno|200px|[[Johan Cruyff u dresu Barcelone.]]