cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sigurnost računara
Spyware
Podaci koji vam se možda čine nebitnima, kao što su stranice koje ste posjetili ili sadržaj anketa koje ste ispunili, oglašivačima govore o vašim potrošačkim navikama. Često će se iz tih podataka moći saznati i pristupne šifre ili druge podatke. Aplikacije koje se bave neovlaštenim prikupljanjem ovakvih podataka zovemo spyware.
Adware je suprotan od spywarea i koristi se prikupljenim podacima kako bi vam u što većem broju i što nametljivije prikazivao reklame vezane uz vaše navike. Obično se pojavljuje u obliku bezbrojnih iskačućih prozora (pop-up windows) koji se pojavljuju niotkuda dok koristite web-preglednik ili vam jednostavno prikazuje stranice koje reklamira umjesto onih koje ste tražili.
Najveći izvor spywarea i adwarea su stranice vezane uz pornografsku i kockarsku industriju, mada to danas nije pravilo. Koristeći se propustima u vašem web-pregledniku i mameći korisnika da zaobiđe sigurnosne dijaloge, instalira se na vaš računar bez vašeg eksplicitnog pristanka, te je u ovom slučaju najranjiviji web-preglednik Internet Explorer. Zbog toga se preporučuje korištenje alternativnog web-preglednika, kao što je Mozilla Firefox ili Opera
Modern ratovanje
Također ima i nekoliko kritičara koji ne misle da je cyber sigurnost značajna prijetnja kakvom se predstavlja.
Nejednoznačna gramatika
U programskim jezicima, nejednoznačne gramatike mogu dovesti do poteškoća prilikom implementacije jezičnih procesora.
Primjer
Kontekstno nezavisna gramatika je nejednoznačna jer postoje dva postupka generisanja niza zamjenom krajnje lijevog nezavršnog znaka za niz a + a − a:
Ekvivalentno, nejednoznačna je jer postoje dva stabla parsiranja za niz a + a − a
S druge strane, jezik koji generiše nije inherentno nejednoznačan, jer postoji nejednoznačna gramatika koja generiše isti jezik:
Edvard Munch
Edvard Munch (Ådalsbruk Løten, 12. decembar 1863. - Ekely kod Osla, 23. januar 1944.), norveški slikar.
Tipičan predstavnik ekspresionizma u slikarstvu. Kao vječito nespokojnan, pomalo morbidnan pesimista, njega plaši samoća ljudskog bića, podjednako u gužvi velegrada kao i pred uznemirujućom veličinom prirode. Spomenuta raspoloženja Munch prenosi i na platno, služeći se linijama koje se izdužuju i povijaju, kao i tonovima boja koje djeluju melankolično. Takvu atmosferu stvorio je na slikama "Krik", "Tjeskoba", "Na mostu". Proslavio se u Njemačkoj u 20. vijeku, te na tamošnje slikare ekspresioniste izvršio znatan uticaj.
227.
Godina 227. (CCXXVII) bila je redovna godina koja počinje u ponedjeljak u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao Godina konzulstva Seneciona i Fulvija (ili, rjeđe, godina 980. Ab urbe condita). Oznaka 227. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
226.
Godina 226. (CCXXVI) bila je redovna godina koja počinje u nedjelju u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao Godina konzulstva Severa i Marcela (ili, rjeđe, godina 979. Ab urbe condita). Oznaka 226. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavna metoda označavanja godina.
Vanjski linkovi
http://www.chinaknowledge.de/
Bare (Jajce)
Bare su naseljeno mjesto u općini Jajce, Bosna i Hercegovina.
Podstrana–Sita
Podstrana–Sita je naseljeno mjesto u sastavu općine Podstrana, Splitsko-dalmatinska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Split. Kao samostalno naseljeno mjesto Podstrana–Sita postoji od popisa 2021. Nastalo je podjelom naselja Podstrana.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2021. godine, Podstrana–Sita je imala 2.130 stanovnika. Za narodnosni sastav 1991. pogledati pod Podstrana.
Napomena: ''Na popisu 2021. nastalo izdvajanjem dijela iz naselja Podstrana. Podaci od 1857. do 2011. sadržani su u bivšem naselju Podstrana.''
Podstrana–Strožanac Donji
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2021. godine, Podstrana–Strožanac Donji je imala 1.687 stanovnika. Za narodnosni sastav 1991. pogledati pod Podstrana.
Napomena: ''Na popisu 2021. nastalo izdvajanjem dijela iz naselja Podstrana. Podaci od 1857. do 2011. sadržani su u bivšem naselju Podstrana.''
Čatrnjska džamija
Čatrnjska džamija nalazi se u naselju Čatrnja, općina Gradiška.
Marlon Brando
Marlon Brando bio je američki glumac, režiser i aktivista. On je bio hvaljen zbog realnih filmskih uloga, a često se navodi kao najveći i najuticajniji filmski glumac svih vremena. Kao filmska ikona, bio je najpoznatiji po svojim ulogama kao Terry Malloy u filmu Na dokovima New Yorka (1954) i kao Vito Corleone u Kumu (1972), kao i utjecajnim nastupima u filmovima Tramvaj zvan čežnja (1951), Viva Zapata (1952), Julije Cezar (1953), Divljak (1953), Odsjaj u zlatnom oku (1967), Posljednji tango u Parizu (1972) i Apokalipsa danas (1979). Brando je bio i aktivista koji je podržavao afroamerički pokret za građanska prava i razne pokrete američkih Indijanaca.
Čatrnjska džamija
Historija
Džamija je izgrađena 1975. Srušena je dinamitom za vrijeme rata u Bosni i Hercegovini 11. novembra 1992.
Marlon Brando
Glumac je uvijek plijenio pažnju publike, uvlačeći se u psihu svojih likova. Malo je ko od velikih holivudskih glumačkih zvijezda u sebi toliko kontradiktoran i karakterno kompleksan kao što je to Brando.
Od likova buntovnika preko lika američkog oficira zaljubljenog u Japanku u filmu Sayonara, nacista u Mladim lavovima, šerifa u Potjeri bez milosti, psihički rastrojenog aristokrata u Posljednjem tangu u Parizu, autoritativog šefa podzemlja u Kumu, pa do izopačenog američkog oficira u Apokalipsi danas. Baratao je velikim rasponom glumačkih sposobnosti, što ga je učinilo uzorom mlađih glumačkih generacija.
Godine 1954. i 1972. dobio je Oscara za glavnu mušku ulogu.
Yul Brynner
Yul Brynner (rus. Юлий Борисович Бринер, Sahalin, 11. juli 1920 - New York, 10. oktobar 1985) je bio ruski-američki filmski glumac.
Odgojen je u Vladivostoku, a školovao se u Parizu, gdje je zarađivao za hljeb svirajući još kao dječak gitaru po noćnim klubovima. Radio je zatim kao akrobat u cirkusima, a poslije izbijanja Drugog svjetskog rata otputovao je 1941. u Sjedinjene Američke Države. Zaposlio se kao spiker na Glasu Amerike za rusko i francusko jezičko područje, a povremeno je nastupao i kao glumac u pozorištima, na radiju i televiziji. Njegov istočnjački, egzotični izgled doveo ga je na film, gdje isprva igra manje uloge. Kada mu poslije velikog brodvejskog uspjeha u mjuziklu Kralj i ja povjeravaju glavnu ulogu u filmskoj verziji toga djela, koja mu donosi i Oscar za najbolju ulogu, postiže svjetski glumački ugled.
Pavlaka
mini|desno|250px|Pavlaka namazana na krišku hljeba Pavlaka je vrsta mliječne kreme.
Vrste pavlake
Ostavljanjem mlijeka da miruje masnoća iz mlijeka se izdvaja na površinu. Skupljanjem masnoće sa površine nastaje pavlaka. Usljed djelovanja bakterija mliječne kiseline mlijeko se kiseli, pa time i pavlaka koja se prikuplja na površini. U zavisnosti od dužine stajanja kao i stepena kiselosti dobijamo slatku pavlaku ili kiselu pavlaku. Pavlaka sadži do 30% masnoće.
FK Vojvodina
Fudbalski klub Vojvodina (ćirilica: Фудбалски клуб Војводина), poznatiji kao Vojvodina Novi Sad ili jednostavno Vojvodina, je profesionalni srpski nogometni klub sa sjedištem u Novom Sadu, Vojvodina, drugom najvećem gradu u Srbiji, i jedan je od najpopularnijih klubova u državi.
Domaći
Nacionalno prvenstvo - 2
Nacionalni kup - 1
UEFA ranking
Na dan 2. maj 2014
Bluz
Bluz je vokalni i instrumentalni oblik muzike, koji svoje korijene ima u američkoj muzici 19. vijeka. Prvih desetljeća prošlog vijeka izlazi iz anonimnosti i prodire u šire krugove američke i kasnije svjetske kulture.
FK Vojvodina
Najbolji rezultati u evropskim takmičenjima
Najveće pobjede u UEFA takmičenjima:
Bluz
Historija
mini|W. C. Handy sa svojim 1918 Memphis Orchestra - Handy je u pozadini sa brkovima, drži trubu. Prvi opisi bluza mogu se pronaći tek u tekstovima putopisaca, koji su na putovanjima američkim jugom opisivali pjesme Afroamerikanaca, koji su uz tu ritmičku muziku sebi olakšavali rad na plantažama. Među prvim objavljenim bluz-kompozicijama s fiksiranim tekstom i potpisom autora smatra se kompozicija "Memphis Blues" Williama Christophera Handyja kojeg su nazivali i "ocem bluza" iz 1912. Sljedeće godine ponovo je objavljena, u novoj verziji i s novim tekstom, bliža tradicijskom obliku bluza u formi od 12 taktova. Prava na tu pjesmu prodao je za 100 dolara, a iste godine sklada "St. Louis Blues", a zatim "Hesitation Blues". Nakon što je objavio "Beale Street Blues" (1916), seli se u New York, gdje se nadao da će imati bolje uvjete za rad i u kojem je otvorio vlastitu izdavačku kuću (Handy Record Company). Godine 1926. objavio je antologiju Blues: An Anthology: Complete Words and Music of 53 Great Songs, vjerovatno prvi pokušaj obimnog dokumentiranja bluza. Bluz je preko Handyjevih kompozicija stigao i do Evrope, i to zahvaljujući američkim vojnim orkestrima, koji su pratili američke vojnike za vrijeme prvih mjeseci Prvog svjetskog rata. Tako se u Evropi počeo razvijati stilizirani bluz, a među prvima su ga prihvatili francuski kompozitori Darius Milhaud i Maurice Ravel.
lijevo|frame|Mamie Smith na omotu gramofonske ploče Complete Recorded Works Godine 1920. izdana je ploča s Mamie Smith, koja je prvi gramofonski snimak crnog izvođača bluza. Prve pjesme su postigle relativan uspjeh, pa se snimaju i druge dvije, "Crazy Blues" i "It's Right Here For You, If You Don't Get It, 'Tain't No Fault of Mine", koje su postigle opći uspjeh i time započinje era "klasičnog bluza", karakteristična po pjevačima bluza koje prate džez muzičari, poput Kinga Olivera, Louisa Armstronga, Sidneyja Becheta, Charliea Greena.
Urbani velegradski bluz razvija se u crnačkim zajednicama nakon Drugog svjetskog rata kao manje-više samostalna bluz-umjetnost, koja u početku nije imala nikakve veze sa džezom ili zabavnom muzikom i da bi umjesto "Race Records" s vremenom postala "Rhythm and Blues" (RnB) i podloga za novi muzički žanr 1950-ih, Rock and roll (Rock 'n' Roll).
Poezija bluza
Bluz-pjesme govore o ljudima koji se ne mogu zadržati na jednom mjestu, već stalno negdje odlaze, bježe od svega i svačega. Tako su zahvaljujući migracijama crnačkog stanovništva bluzom opjevana putovanja vozom, cestama, brodovima. Čiste socijalne teme su vrlo rijetke u bluzu, ali i o njima se pjeva kao i o svim sitnim realnostima svakodnevnice. Istaknuti primjer politički vrlo angažiranog bluza jest pjevač J. B. Lenoir, koji je pjevao o nepravdi, rasizmu i vojnicima u Vijetnamskom ratu: I never will go back to Alabama, that is not the place for me (2x) You know they killed my sister and my brother, and the whole world let them peoples go down there free
ili deprimirajući Born Dead: Every black child born in Mississippi, You know that poor child was born dead.
Njegovu smrt, pak, opjevao je John Mayall u pjesmi "Death of J. B. Lenoir". Uza sve nevolje koje je bluz opisivao i silne neprilike u koje su dolazili njegovi likovi na svojim besciljnim putovanjima, naravno da se razvio i tzv. zatvorski bluz. Jailhouse Blues mogao bi se čak smatrati podvrstom bluza, koju nalazimo kod mnogih izvođača.
Bluz predstavlja neizbježnost i nužnost, on nikad ne gubi vezu sa životom i uvijek govori o pojedinačnom iskustvu ili doživljaju.
Za val oduševljena prema bluzu zaslužni su The Blues Brothers, Rhytm and Blues bend koji su vodila dva komičara, John Belushi i Dan Aykroyd. Oni su bili članovi originalnog sastava TV-šoua Saturday Night Live, na kojem su kasnije i prvi put nastupili pod imenom "Blues Brothersa" 1977. Sa svojim konceptom imali su toliko uspjeha i zadovoljstva da su počeli nastupati i izvan emisije, a na kraju su snimili i istoimeni film. Unatoč imenu, većina pjesama Blues Brothersa bili su klasici soula i R&B-ja.
228.
Godina 228. (CCXXVIII) bila je prijestupna godina koja počinje u utorak u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao Godina konzulstva Modesta i Mecija (ili, rjeđe, godina 981. Ab urbe condita). Oznaka 228. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
Ana Katarina Zrinska
mini|desno|185px|Bista Ane Katarine Zrinske u istoimenoj ulici u centru [[Čakovec|Čakovca]] Grofica Ana Katarina Zrinska, rođ. Frankopan (Bosiljevo, oko 1625 – Graz, 16. novembar 1673) bila je hrvatska književnica.
Kćerka Vuka II Krste Frankopana Tržačkog i njegove druge supruge Uršule Innhofer, udala se godine 1643. za Petra Zrinskog. Odlučno je podržavala protivhabsburšku politiku svog supruga i u vrijeme Zrinsko-frankopanske zavjere obavljala povjerljive misije. Spisi savremenika, nastali nakon gušenja urote, prikazuju je kao njenog začetnika i pokretača.
Slomom zavjere dospjela je u nemilost bečkog dvora, a prilikom istrage svu krivnju preuzela je na sebe. Umrla je u zatočeništvu u samostanu dominikanki u Grazu u Austriji. S njom su tragičnu sudbinu dijelila njena djeca: sin Ivan Antun, koji je duševno poremećen umro u tamnici u Grazu 1703, i tri kćerke, među kojima je najburniji život imala Jelena.
Kao i suprug Petar, Katarina se bavila književnim radom (molitvenik "Putni tovarus", odnosno tovaruš).
Energoinvest
Energoinvest d.d. Sarajevo jest bosanskohercegovački inženjering koncern sa sjedištem u Sarajevu, čija su glavna poslovna područja elektroenergetika, hidrogradnja građevinarstvo, termoenergetska, procesna postrojenja i komunikaciona tehnologija. S oko 23 lokacija u 19 zemalja svijeta najveća je kompanija svoje vrste u Bosni i Hercegovini. Notiran je na sarajevskoj berzi, najvećoj berzi u Bosni i Hercegovini.
Vrijeme SFRJ
Dana 19. aprila 1951. Vlada Socijalističke Republike Bosne i Hercegovine donijela je odluku o osnivanju preduzeća "Elektroprojekt", koje će se baviti projektovanjem hidro- i termoenergetskih objekta širom Jugoslavije. Za direktora tog tada još malog projektnog biroa imenovan je Emerik Blum, koji je i zagovarao osnivanje Energoinvesta, te se on zbog toga danas smatra osnivačem te kompanije. Razlog osnivanja bila je sve veća industrijalizacija Jugoslavije pod vladavinom Josipa Broza Tita, te iz toga rezultirajućim sve većim potrebama za kompanijama kao što je bio Energoinvest.
Godine 1954. Emerik Blum formirao je Energoinvestov Laboratorij za zavarivanje i defektoskopiju, a kasnije je osnovao i društvo za zavarivanje Bosne i Hercegovine i školu zavarivanja. Laboratorij je priznao jugoslavenski LOYD, registar bodova, njemački LOYD i postao je redoviti član Međunarodnog instituta za zavarivanje u Parizu. Najveći posao koji je Energoinvestov laboratorij za zavarivanja i defetoskopiju dobio bio je 1970. kad je švedsko preduzeće ACEA-ATOM zaključilo ugovor sa Energoinvestovom institutom za ispitavanje gorivnog elementa za nuklearna postrojenja.
U narednim godinama Energoinvest počinje obavljati poslove širom Jugoslavije, a od 1958. počinje postati izvozno orijentirana kompanija prošireći svoje tržište na preko 20 zemalja širom svijeta "od Meksika do Malezije". Pored toga, i broj zaposlenih postaje sve veći. Tako je 1952. Energoinvest zaposlio tek 120 inženjera i tehničara, dok je se taj broj kasnije popeo na 1500.
Dana 24. juna 1984. Emerik Blum je umro u 72. godini života. Za svoj značaj Energoinvestu je pred sjedištem te kompanije u Sarajevu njemu izgrađen spomenik, a po njemu je u sarajevskom naselju Grbavica imenovana i jedna ulica. mini|Posjeta [[Josip Broz Tito|Josipa Broza Tita i jedne strane delegacije]] Godine 1987. Energoinvest je postao najveći jugoslavenski izvoznik s oko 42.000 zaposlenih i milijarde američkih dolara prometa, te je time ta kompanija dostigla svoj poslovni vrhunac. mini|Energoinvestov jet [[Cessna S550]]
Vrijeme rata u Bosni i Hercegovini
mini|Mezar Hakija Turajlića 1993. Tokom rata u Bosni i Hercegovini od 1992. do 1995. Energoinvest je pretrpio ogromnu štetu. Većina fabrika, pa čak i upravna zgrada na Pofalićima u Sarajevu, tokom rata su oštećene. Osim toga, nakon rata je stvaranjem entiteta na području Bosne i Hercegovine imovina Energoinvesta podijeljena, pa je tako imovina u Federaciji Bosne i Hercegovine ostala kod Energoinvesta, dok je imovina u entitetu Republika Srpska odcijepljena od Energoinvesta, pa su tako Energoinvestove fabrike u RS-u postale samostalna preduzeća.
Međutim, najveći događaj koji je pretresao Energoinvest je ubistvo tadašnjeg direktora, Hakija Turajlića. Ubijen je 8. januara 1993. u Sarajevu, kad je bio na putu da pozdravi Orhana Sefa Kilercioğlua, koji je pratio humanitarnu pomoć iz Turske. Kad se vraćao iz Sarajeva, UNPROFOR-ov konvoj stopirali su pripadnici Vojske Republike Srpske. Nakon 90 minuta čekanja, jedan francuski vojnik je otvorio vrata Turajlićevog vozila, nakon čega je jedan pripadnik VRS-a počeo pucati na njega. Francuski vojnici nisu uzvratili, već su jednostavno pobjegli, a nisu ni zvali UN-ove vojnike, koji su se nalazili u blizini događaja. Taj događaj je prouzrokovalo da pregovori u Ženevi propadnu. mini|287x287piksel|Energoinvestovo sjedište u Sarajevu
Vrijeme moderne Bosne i Hercegovine
Nakon kraja rata u Bosni i Hercegovini većina Energoinvestovih fabrika bile su jako oštećene. Nakon kraja rata, nakon 2000. počelo se i s privatizacijom Energoinvestovih fabrika, nakon koje je gotovo u potpunosti ugašena proizvodnja, radnici su otpušteni, mada je nekoliko firmi ipak opstalo.
Nakon niza svih tih poteza, od giganta proizvodnje energetske opreme i inženjeringa s oko 42.000 zaposlenih i oko milijardu američkih dolara (na svom vrhuncu 1987) ostala je samo još jedna inženjerska kompanija bez proizvodnih kapaciteta s oko 500 zaposlenih u matičnom preduzeću. mini|286x286piksel|Energoinvestovo gradilište u Sarajevu U aprilu 2010. dolazi do stvaranja Energoinvest Groupa. Sastoji se većinom od bivših Energoinvestovih fabrika i firmi koje su postale samostalne. Energoinvest tim potezom želi ponovo postići svoju proizvodnu mrežu i postati konkurentnija.
Međutim, Energoinvest i dalje dobija relativno velike poslove, najviše u afričkim zemljama, posebno arapskim, kao što su Alžir i Libija. Dodatni problem predstavlja i ratno stanje u Libiji i Iraku, zemljama u kojima je Energoinvest najviše poslovao, jer sad ne može više dobijati poslove od tih zemalja, niti ne može naplatiti višemilionska potraživanja od tih zemalja. Trenutno najviše poslova dobija od Kosova, Albanije, Alžira ili Etiopije.
U junu 2014. Energoinvest je od alžirske elektroprivrede Sonelgaz dobio najveći posao nakon kraja rata u BiH u vrijednosti od 104 miliona KM. Angažiran je da otprema trafostanice El Milia s naponskim nivoem od 400/220 kV.
Misterija o nuklearnoj bombi
Kako on navodi, Jugoslavija je razvijala dva usporedna programa: Program A je bio usmjeren prema nuklearnom oružju, a program B je bio usmjeren ka civilnoj upotrebi nuklearne energije.
U januaru 1988. u njemačkom magazinu Spiegel objavljeno je da je Ruđer Bošković, zagrebačko preduzeće koje je radilo na programu A, uz finansijsku pomoć Energoinvesta provjerio preradu nuklearnog otpada. U tom članku je, kako kaže Božidar Matić, pogrešno navedeno šta je rađeno u sklopu tajnog projekta u Zagrebu, ali je tačno označena uloga Energoinvesta.
Međutim, iste godine je i prekinut tajni program Jugoslavije, kako kaže Matić. Razlog toga bili su sve veći finansijski problemi države, koji su nastali još od smrti Josipa Broza Tita.
Kako on kaže, Energoinvest je bio iza finansiranja nuklearnog projekta jer bi, ako bi nešto došlo do javnosti, to se uvijek moglo opravdati time da se radi o istraživanjima za civilnu upotrebu nuklearne energije.
"Energoinvest je bio odlična maska. U slučaju da nešto prodre u javnost, uvijek se moglo naći opravdanje da je riječ o istraživanjima za civilnu upotrebu nuklearne energije."
''Božidar Matić: Dnevni list, 12. 3. 2016.''
Zanimljivosti
Početkom 90-tih stanovništvo Duvna (današnji Tomislavgrad) se je pobunilo nakon saznanja o pokretanju izgradnje akceleratora u blizini fabrike za proizvodnju kablova.
Energoinvest-Group
U aprilu 2010. dolazi do potpisivanja Sporazuma o organiziranju Poslovne unije "Energoinvest Group". On se sastoji većinom od bivših Energoinvestovih fabrika ili firmi, koje su postale samostalne. Razlog te poslovne unije pokušaj je Energoinvesta da ponovo uspostavi svoju poslovnu mrežu i svoj sopstveni proizvod, čime bi postala konkurentnija.
Članice Energoinvest-Group su:
NGC 496
NGC 496 (također poznat kao IRAS 01203+3316, MCG 5-4-36, PGC 5061 i UGC 927) je galaksija koja je udaljena oko 276 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Ribe. Najveći prečnik je 1,60 (128 hiljada sg) a najmanji 0,9 uglovnih minuta (72 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 12. septembra 1784. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Potočari
Bosna i Hercegovina:
Göbekli Tepe
Nalazi potiču iz dva perioda. U prvom, koje se datira u Predkeramički neolit A, oko 10000 - 8000. p. n. e, nalazište je služilo vjerovatno u društvene odnosno ritualne svrhe. Više od 200 T- kamenih stubova, najstarijih svjetskih megalitskih struktura, podignuto je u oko 20 krugova. Svaki stub je visok oko 6 m. i težak do 10 tona. Procjenjuje se da je bilo potrebno oko 500 osoba da ga premjeste sa udaljenost 100–500 m. Zabodeni su u stjenovito tlo, bez mogućnosti rušenja ili vađenja. U drugom periodu, koji pripada Predkeramičkom neolitu B, stubovi su manjih dimenzija i stoje u pravougaonim prostorijama sa podom od polirane mineralne (kalcijum) podloge. Mnogi detalji megalitskih struktura su još nejasni. Od 2018. god nalazi se na UNESCO-ovoj Listi svjetske baštine.
Tumačenja
I ako nalazište formalno pripada dobu ranog neolita, tragovi domesticiranih biljaka i životinja nisu pronađeni. Stanovnici su vjerovatno bili lovci i skupljači koji su tokom godine živjeli u okolnim naseljima.
Prema arheologu Klausu Schmidtu Göbekli Tepe je najstarije svetilište, otkriveno bilo gdje u svijetu. Bio je hodočašće, katedrala na brdu, za stanovništvo u krugu od 150 km. U tom radijusu nađena su mala uzvišenja, takođe sa T-stubovima manjih dimenzija. Bila su to društveno - ritualna mjesta lokalnog karaktera. Ostaci dijelova divljih životinjskih vrsta, pronađeni u bliskoj okolini, potvrda su žrtvovanja životinja u obredne svrhe. Hram je bio kultni centar smrti, a isklesane životinje na stubovima su bile zaštita. Moguće je da je podizan, između ostalog, u čast prvih domesticiranih vrsta pšenice.
Pronađene su i brojne čovjekolike figure. Početkom 8-og milenijuma, pojavom agrikulture i domaćih životinja kompleks je izgubio važnost.
O važnosti ovog otkrića, zbog činjenice da su ga izgradili lovci-skupljači prije neolitske revolucije govore dvije izjave. Istraživač lokaliteta Klaus Schmidt izjavio je: Najprije dolazi hram, a onda grad. Ian Hodder sa Stanford Univerziteta rekao je: Göbekli Tepe mijenja sve.
Jogurt
mini|desno|Jogurt Jogurt je mliječni proizvod nastao prirodnim procesom fermentacije mlijeka uz pomoć bakterija. Djelovanjem bakterija dolazi do fermentacije pri čemu mliječni šećer (laktoza) prelazi u mliječnu kiselinu. Ovaj proces iskorišten je za industrijsko dobijanje jogurta.
Na temperaturi 42–45°C za 2–4 sata dolazi do fermentacije i kiseljenja mlijeka. Nakon toga jogurt se hladi čime se usporava kiseljenje i produžava trajnost. Jogurt sadrži oko 0,7% mliječne kiseline.
50 Cent
Curtis James Jackson III (rođen 6. jula 1975), poznatiji kao 50 Cent, jedan je od najpoznatijih američkih rappera.
Krajem 90-tih prvi puta bio na rubu nacionalne slave. Rap produkcijski tim Trackmasters iz etikete Sony/Columbia Records su 1999. počeli saradnju s 50 Centom. Mlad i uglavnom nepoznat rapper iz Queensa snimio je pjesmu "How to Rob". U toj je pjesmi 50 Cent detaljno odrepao pljačku slavnih rap muzičara Master P i Timbalanda. Pjesma je postala hit, a Trackmastersi i 50 Cent krenuli su na snimanje njegovog debi albuma "Power of the Dollar" za etiketu Columbia. Osim tog albuma snimili su i singl "Thug Love" s Destiny's Child.
Ubrzo nakon toga nesretan splet okolnosti onemogućio je njegov proboj na sceni: bootleg izdanje albuma izazvalo je nevolje s etiketom Columbia, a potom je 24. maja 2000. 50 Cent pogođen više puta. Columbia je već bila objavila singl "Thug Love", no album "Power of the Dollar" povukla je s tržišta i raskinula ugovor s ranjenim rapperom (čak devet prostrijelnih rana).
Sljedećih je nekoliko godina 50 Cent napravio desetak underground snimaka sa producentom Money XL. Ti su snimci brzo počeli kružiti New Yorkom na kompilacijama koje su se prodavale na crnom tržištu CD-a. 50 Cent je izazvao priličan žamor svojim snimkama. Žamor je postao toliko jak da je došlo do "rata" između velikih izdavača kao što su J, Universal i Jive. Uskočio je Eminem koji je ponudio 50 Cent milion dolara da potpiše ugovor za njegovu etiketu.
50 Cent je privukla njegova reputacija i reputacija Dr. Drea, a ne ponuđeni novac. Ubrzo nakon potpisivanja ugovora 50 Cent je ušao u studio s Eminemom i Dreom kako bi snimio pjesme za predstojeće izdanje. "Get Rich Or Die Tryin'" objavljen je početkom 2003. i nošen uspjehom singla "In Da Club" ubrzo postao platinasta senzacija, dosegnuvši milion prodanih primjeraka za svega sedmicu dana. Mediji su spremno prigrlili novu rap zvijezdu i njenu sumnjivu prošlost, a 50 je nastavio s aktivnostima, želeći do kraja iskoristiti svojih pet minuta. Krajem 2003. objavio je album svog crewa G-Unit, a uskoro potom i vlastitu modnu marku.
Tokom 2004. pomogao je u pokretanju karijere The Gameu, kratkotrajnom članu G-Unita. Drugi samostalni album, "The Massacre" pojavio se na tržištu početkom marta 2005. 2007 godine izdao je album pod imenom Curtis.
Mile Pehar
Mile Pehar (24. januar 1991.) je nogometaš iz BiH. Nastupa za HŠK Zrinjski Mostar.
NGC 5171
NGC 5171 (također poznat kao MCG 2-34-20, PGC 47339 i UGC 8476) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 316 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Djevica. Najveći prečnik je 1,10 (101 hiljada sg) a najmanji 0,8 uglovnih minuta (74 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio George Washington" Hough 5. maja 1883. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Liberdade
desno|mini|200p|Liberdade, São Paulo Liberdade je ime okruga u São Paulu, u Brazilu. Područje sadrži najveći broj japanskog stanovništva izvan Japana. U ovom području živi i određeni broj pripadnika drugih etničkih skupina, većinom azijskih. Tako na ovom području žive i Kinezi, Tajvanci i Korejci. Kroz ovo područje prolazi podzemna željeznica São Paula.
Liberdade znači "sloboda" na portugalskom jeziku.
Greibachov normalni oblik
gdje je a A nezavršni znak, a X (moguće prazan) slijed nezavršnih znakova ne uključujući početni znak, S početni znak te ε prazni niz.
Primijetimo da gramatika ne smije imati lijevih rekurzija.
Svaka kontekstno nezavisna gramatika se može svesti u istovjetnu gramatiku u Greibachovom normalnom obliku. (Neke definicije Greibachovog normalnog oblika ne dozvoljavaju drugu komponentu pravila, u kojem slučaju se ne može svesti gramatika koja generiše prazni niz u Greibachov normalni oblik .) Ovo se svojstvo može iskoristiti za dokazivanje činjenice da svaki kontekstno nezavisni jezik može biti prihvaćen od strane nedeterminističkog potisnog automata.
Za datu gramatiku u Greibachovom normalnom obliku i neki niz znakova kojeg generiše dužine n, svaki parser od vrha prema dnu će zaustaviti parsiranje na dubini od najviše n.
Greibachov normalni oblik je naziv dobio po Sheili Greibach.
229.
Godina 229. (CCXXIX) bila je redovna godina koja počinje u četvrtak u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao Godina konzulstva Severa i Kasija (ili, rjeđe, godina 982. Ab urbe condita). Oznaka 229. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
Čikulska džamija
Čikulska džamija se nalazi u naselju Čikule, Gradiška.
Historija
Prva džamija u naselju Čikule se spominje 1787. Srušena je za vrijeme rata u Bosni i Hercegovini u noći 28. marta 1993. Džamija u Čikulama je obnovljena i svečano otvorena 15. jula 2012. godine i imamsku službu u ovom džematu vrši Abduahmed ef. Ramljak.
Nacionalni park Korab-Koritnik
Nacionalni park prirode Korab-Koritnik zaštićeno je područje IUCN-a IV kategorije u istočnoj Albaniji. Park prirode je dobio ime po planinama Korab i Koritnik. Dio je Evropskog zelenog pojasa, koji čini veliki koridor za povlačenje i kretanje za ugrožene životinje i biljke. Park od 555,5 km2 sastoji se od alpskih krajolika s najvišim vrhovima u zemlji, dubokim dolinama i klancima, rijekama, ledenjačkim planinskim jezerima, špiljama i šumama jele i bjelogorice. Dijelovi parka također su priznati kao važna područja za zaštitu bilja od strane organizacije Plantlife.
Položaj
Park prirode Korab-Koritnik nalazi se na istočnoj albanskoj granici s Kosovom i Sjevernom Makedonijom. Uključuje zapadnu stranu planine Korab duž albansko-sjevernomakedonske granice s Maja e Korabit (2754 m) kao najvišom tačkom u obje zemlje i planine Gjallica (2485 m) i Koritnik (2393 m) na sjeveru na albansko-kosovskoj granici. Zapadno od parka nalazi se dolina Crnog Drima, sjeverno dolina Bijelog Drima, koje se spajaju u Kukësu i tvore Drim. Na istoku se područje spaja u Šar-planinu. Na jugozapadu je Peshkopi, grad u okruga Dibër. Na jugu, park završava u Dešatu (2375 m) sjeverno od sjevernomakedonskog grada Debra. Park prirode graniči s Nacionalnim parkom Šar-planina i Nacionalnim parkom Mavrovo u Sjevernoj Makedoniji i Nacionalnim parkom Šar na Kosovu. Zabačeno planinsko područje je divlji planinski krajolik. Stijene su uglavnom paleozojski škriljac i krečnjak, te trijaska kreda s divljim rasjedama. U sklopu parka prirode nalazi se 25 spomenika prirode.
Flora i fauna
Regija ima umjereno vlažnu kontinentalnu klimu s hladnim, vlažnim zimama i suhim, vrućim ljetima. Zbog velikih visinskih razlika postoje brojne vegetacijske razine s velikom raznolikošću flore i faune. Osim krševitih visokoalpskih predjela, tu su i pašnjaci i prostrana šumska područja: hrastove šume između 400 i 900 m nadmorske visine, prije svega šume jele (obična jela, crni bor, munika, molika i crna joha) i šume bukve do 2000 m. Zabilježen je veliki broj samoniklog cvijeća. Identificirano je 37 vrsta sisavaca. To su mrki medvjedi, vukovi, vrlo rijetki balkanski risovi, jeleni, divlje svinje, lasice, kune zlatice i vjeverice. U parku stanište nalaze i ptice grabljivice kao što su suri orao, bjeloglavi sup, sivi soko, obični mišar, jastreb i kobac, sova ušara, te veliki tetrijeb i leštarka.
Turizam
Turizam je slabo razvijen u regiji. Jedan projekt koji treba promovirati je prekogranična izletnička staza High Scardus Trail. Polazne tačke za istraživanje su Peshkopi, Kukës i planinsko selo Shishtavec.
IC 428
IC 428 je emisijska i odrazna maglina i nalazi se u sazviježđu Orion. Prvo otkriće je napravio Williamina Paton Stevens Fleming 27. juna 1888. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Kišna šuma
mini|desno|350p|kišna šuma u [[Nacionalni park Daintree|Nacionalnom parku Daintree u Australiji]] Kišna šuma je naziv za šumske ekosisteme uglavnom prepuštene samim sebi, bez čovjekovog uticaja, obilježene naročito vlažnom klimom s prosječno više od 2000 mm padavina godišnje. Takvi ekosistemi postoje kako u tropima, tako i u umjerenim područjima, pa se prema tome razlikuju i dva različita oblika kišnih šuma:
Tropske kišne šume
Tropske kišne šume nastale su na svim kontinentima koje presijeca ekvator. Protežu se s obje strane ekvatora do oko 10° geografske širine, prije svega u južnoj Americi i Okeaniji, ali i izvan tih područja. Najveća povezana površina - istovremeno i više od polovine ukupne površine svih tropskih kišnih šuma - nalazi se u području amazonskog bazena. Druge velike povezane tropske kišne šume postoje i u Zairu i Indoneziji.
Pojam tropska kišna šuma obilježava ekosistem sastavljen od velikog broja tipova šuma: nizinska tropska kišna šuma koja se prostire do oko 800 m nadmorske visine, zatim brdska tropska kišna šuma do oko 1500 m visine i zatim maglena šuma iznad 2000 m. U stručnoj literaturi ponekad se za neka područja koriste i drugi nazivi, kao "oblačna šuma" za šume koje rastu na sjevernim dijelovima obalnih Kordiljera u Venecueli.
Kišne šume umjerenih područja
Kišne šume umjerenih područja rastu prije svega na zapadnim obalama sjeverne Amerike, u Čileu, na Tasmaniji i na Novom Zelandu. Razgraničenje prema tropskim kišnim šumama dato je položajem umjerene klimatske zone.
Tlo i kruženje hranjivih tvari
Oba tipa kišnih šuma imaju zajedničko, relativno siromašno hranjivim tvarima, crveno, žuto ili lateritno tlo (s vrlo tankim slojem humusa), samo uvjetno korisno za poljoprivredu. Tome doprinosi i prisutnost neplodnog minerala kaolinita, koji se lako ispire iz tla. U kišnoj šumi vlada hemijska ravnoteža. Ako se s tog tla ukloni prvobitna vegetacija, ogoljeno tlo se do te mjere ispere, da nakon oko 10 godina uopće više nije upotrebljivo.
Uvijek zelene tropske kišne šume razvijaju zbog cjelogodišnje vegetacije bez godišnjih doba gotovo savršeno kruženje hranjivih tvari. Sve hranjive tvari prešle su u živu biomasu, a šume rastu na kvarcnim, prastarim tlima, za razliku od ledenim dobom uvjetovanih mladih tala bogatih hranjivim tvarima ili borealnih igličastih šuma s neprekidnim odlaganjem hranjivih tvari u mrtvu biomasu koje se zamjetnije mobiliziraju tek nakon požara. Mikorize vode minerale do stabala. Stabla ne mogu sama uzeti minerale iz tla, ono mu služi samo za fizičku stabilizaciju.
80% biomase stvara se u krošnjama, pa se radi toga oko 2/3 životinja zadržava u njima, a samo rijetke žive na tlu. Obilježje kišnih šuma je velika biljna i životinjska raznovrsnost. Prema Terry Edwinu iz Smithsinian instituta (1982.), na zemlji živi oko 30 miliona različitih vrsta, međutim, taj broj još 2003. nije verificiran, i smatra se da bi to prije mogla biti donja granica broja vrsta.
Opalo lišće i granje kao i mrtve životinje zbog klime vrlo brzo ponovo ulaze u kruženje hranjivih tvari. Korijenje često divovskih prašumskih stabala i drugih biljki ostaju blizu površine tla kako bi lakše ponovo preuzele hranjive tvari.
Bogatstvo vrsta
Raspršenost pojedinih vrsta stabala na velikom području uvijek zelene kišne šume jedinstveni je fenomen na zemlji, ogromno bogatstvo vrstama. Procjenjuje se, da u ovim uvijek zelenim šumama živi 40-60% svih na zemlji živućih vrsta biljnog i životinjskog svijeta.
Ugroženost
Svake godine iskrči se veliki broj kvadratnih kilometara tropske kišne šume, s jedne strane radi dobijanja površina za plantažnu privredu, ispašu stoke ili poljoprivrednu obradu, a s druge strane, oborena stabla koriste se kao drvo za proizvodnju namještaja. Ali najveći dio se koristi kao jeftino građevinsko drvo ili za proizvodnju papira. U te svrhe upravo su u Jugoistočnoj Aziji (Malezija, Indonezija) već sagrađene ogromne tvornice papira.
Velike površine pripremaju se za poljoprivrednu obradu krčenjem uz pomoć vatre, spaljivanjem šume. Na taj način se, s jedne strane, uklanja postojeća vegetacija, a s druge spaljivanjem nastaje pepeo koji sadrži hranjive tvari. Uprkos tome, ovako iskrčena područja mogu se koristiti za efikasnu poljoprivredu samo nekoliko godina jer je sloj humusa vrlo tanak a poljoprivreda crpi iz njega više hranjivih tvari nego što se može obnoviti. Godišnje se uništava 125.000 km2 tropskih šuma, što čini gubitak od oko 34.000 hektara dnevno.
Do danas je nestalo već više od 50% kišnih šuma. Kišne šume Brazila ugrožene su spaljivanjem, što čini veći dio ukupno "proizvedenih" stakleničkih plinova te zemlje. Samo od augusta 2003. do augusta 2004. u Brazilu je uništeno 26.130 km2 kišne šume.
Zbog uznapredovanog ilegalnog krčenja preostalih tropskih kišnih šuma radi brze zarade kao i dozvoljavanja spaljivanja šuma opstojnost neizvjesnog broja bioloških vrsta je ugrožena. Postoji velika opasnost izumiranja vrsta.
Selektivna sječa
Selektivnom sječom naziva se ciljano rušenje samo određenih stabala. Taj oblik sječe bi trebao spriječiti smanjivanje količine hranjivih tvari u tlu kišnih šuma. U idealnom slučaju, sječa pojedinog stabla ne bi trebala uzrokovati trajne štete na okolnoj fauni. Ali, često se za odvoz posječenog stabla radi usjek do najbliže ceste. Analizirajući satelitske snimke 2 miliona kvadratnih kilometara kišnih šuma u vremenu od 1999. do 2004., stručnjaci su utvrdili da je i selektivna sječa dovela do potpunog uništenja šume. Na jednoj šestini promatranih područja je već godinu dana nakon početka selektivne sječe ostao potpuno bez šume, a nakon 4 godine, već je na trećini tih područja šuma izgubljena.
Primjena pojedinih vrsta drveta
Mahagonij i tikovina obično se koriste za vanjsku upotrebu, jer su vrlo otporni na atmosferske uticaje, dok se za izradu muzičkih instrumenata najčešće koriste palisander i ebanovina. Ovo drvo je posebno omiljeno pošto radi specifičnih odlika klime u kojoj rastu, nema godove.
Zaštita kišnih šuma
Brojne organizacije se trude zaštititi kišne šume i spriječiti uglavnom ilegalnu sječu. Pored toga, na internetu su otvorene stranice na kojima svaki korisnik interneta jednim klikom može dati maleni iznos kao doprinos zaštiti kišnih šuma.
Između ostalog, može se i odustati od korištenja skupog plemenitog drveta, jer se samo 5% posječenih stabala kišnih šuma koristi. Ostatak se gotovo uopće ne koristi, ili se koristi veoma slabo. Svaki dan iskrči se površina veličine 5760 nogometnih igrališta!
Zaštita kišnih šuma vrlo je važna iz još jednog razloga. Smatra se, da su to najveće ljekarne na svijetu. Do sada su istražena ljekovita svojstva tek malog dijela tamošnjih biljki. Ako se nastavi krčenje i spaljivanje u ovako dramatičnom obujmu kao do sada, veliki broj prirodnih lijekova izgubit će se nepovratno, zauvijek, i prije nego što se utvrdi njihovo postojanje.
Ulmaceae
Ulmaceae je porodica brijestova. cvjetnica, koja uključuje rodove Ulmus (johe i brijestove) i Zelkova. Članovi ove porodice rasprostranjeni su u sjevernoj umjerenoj zoni, a raštrkani su i na drugim područjima, osim u Australaziji.
Porodica je nekada bila tretirana tako da uključuje i rod Celtis i njegove srodnike, ali analize članova APG pokazuje da su ti rodovi bolje smješteni u srodnoj porodici Cannabaceae. Obim uključenja u takson je onaj koji je predložio P. Stevens na svojoj veb-stranici Angiloperm Phylogeny, botaničkog vrta u Missouriju i uključuje informacije s Kraljevske botaničke bašte Kew: Porodice vaskularnih biljaka i popisa rodova. Općenito, smatra se da uključuje oko 7 rodova i oko 45 vrsta. Neke klasifikacije ovdje uključuju i rod Ampelocera.
Ekspresionizam
mini|desno|200px|"Babelsberg Einsteinturm" ([[astrofizika|astrofizička opservatorija koju je sagradio Einstein u Potsdamu, primjer je ekspresionizma u arhitekturi. Projektant: Erich Mendelsohn; puštena u rad 1924.]]
Ulmaceae
Opis
Porodica je skupina zimzelenog ili listopadnog drveća i grmlja sa sluzastim supstancama u tkivu lišća i kore. Listovi se obično na peteljkama izmjenjuju. Liske listova su jednostavne (nisu složene), s cielovitim (glatkim) ili različito nazubljenim rubovima, a često imaju asimetričnu bazu. Cvjetovi su mali, dvospolni ili jednospolni. Plod je nedehiscentna indehiscent [[Samara (plod)|samara, oraj ili drupa. Rod Ulmus daje važnu građu, uglavnom za namještaj, a U. rubra je ljekovita, poznata po vlažećem svojstvu njegove unutrašnje kore. Planera aquatica je takođe drvna vrsta. Planera, Ulmus i Zelkova uzgajaju se kao ukrasna stabla.
Filogenija
Moderna molekularna filogenetika sugerira slijedeće međuodnose porodice :
Ekspresionizam
Kao poseban umjetnički pokret, njemačko ekspresionističko slikarstvo ranih 1900-ih razvija reakciju na inertne akademske standarde prethodnog vijeka. Odbija slikoviti naturalizam da bi pokazalo izravnost emocionalne ekspresije karakterizirane debelim iskrivljenim formama i napadnim bojama. Prvi ekspresionistički slikari jesu grupa nazvana Die Brücke ("Most"), koja je osnovana u Dresdenu 1905. Njihov manifest ističe važnost emocionalnog doživljaja kao testa moralnih i umjetničkih vrijednosti. Die Brücke crpi poticaj od savremenog francuskih pokreta znanog kao fovizam i ranijih umjetnika (Gauguina, Van Gogha, Toulouse-Lautreca i Muncha).
Druga ekspresionistička grupa, Plavi jahač, osnovana je u Münchenu 1911. Ime su dobili po jednoj slici Kandinskog, koji s Franzom Marcom formulira nove estetske vrijednosti grupe.
Ekspresionizam je imao važan utjecaj na umjetnost 20. vijeka i umjetnike u New Yorku 1940-ih i 1950-ih godina.
230.
Godina 230. (CCXXX) bila je redovna godina koja počinje u petak u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao Godina konzulstva Agrikole i Klementina (ili, rjeđe, godina 983. Ab urbe condita). Oznaka 230. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
NGC 3679
NGC 3679 (također poznat kao MCG -1-29-12 i PGC 34844) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 388 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Lav. Najveći prečnik je 1,00 (113 hiljade sg) a najmanji 0,8 uglovnih minuta (90 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 24. aprila 1784. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
NGC 2200
NGC 2200 (također poznat kao ESO 254-39, MCG -7-13-6 i PGC 18652) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 225 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Krma. Najveći prečnik je 0,90 (59 hiljada sg) a najmanji 0,6 uglovnih minuta (39 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 1. januara 1835. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Chomskyjev normalni oblik
U računarstvu, formalna gramatika je u Chomskyjevom normalnom obliku ako i samo ako ima sve produkcije u obliku:
gdje su A, B i C nezavršni znakovi, α je završni znak (znak koji predstavlja konstantnu vrijednost), S je početni znak i ε je prazni niz. Također, ni B niti C ne smiju biti početni znakovi.
Chomskyjev normalni oblik je imenovan po Noamu Chomskyu, američkom lingvistu, tvorcu Chomskyjeve hijerarhije.
Sa iznimkom opcionalnog pravila S → ε (uključenog kad gramatika može generisati prazni niz), sva pravila gramatika u Chomskyjevom normalnom obliku su strogo ekspanzivna - prilikom prijelaza između međunizova za vrijeme generisanja niza znakova, svaki međuniz završnih i nezavršnih znakova je uvijek ili iste dužine ili za jedan element veći od prethodnog međuniza. Generisanje niza znakova dužine n se uvijek obavlja u 2n-1 koraka. Štaviše, budući da sve produkcije koje stvaraju nezavršne znakove transformišu jedan nezavršni znak u tačno dva nezavršna znaka, stablo parsiranja gramatike u Chomskyjevom normalnom obliku jest binarno stablo, a dubina ovog stabla ima gornju granicu jednaku dužini niza.
Zbog ovih svojstava, mnogi dokazi u području formalnih jezika i izračunjljivosti koriste Chomskyjev normalni oblik. Ova svojstva mogu dovesti do raznih algoritama baziranih na gramatikama u Chomskyjevom normalnom obliku; npr. CYK algoritam koji odlučuje generiše li data gramatika dati niz znakova koristi Chomskyjev normalni oblik.
Alternativne definicije
Neki autori definišu Chomskyjev normalni oblik na malo drugačiji način:
Formalna gramatika je u Chomskyjevom normalnom obliku ako i samo ako ima sve produkcije u obliku:
Ova se definicija razlikuje od prethodne u tome što unaprijed isključuje mogućnost da će gramatika generisati prazni niz, ε. Ostaje vrijediti svojstvo da bilo koja kontekstno nezavisna gramatika koja generiše jezik L se može svesti u gramatiku u Chomskyjevom normalnom obliku koja generiše jezik L - {ε}. Principijelna prednost potonje definicije jest što kao posljedica dokazi mogu biti marginalno jednostavniji, budući da svaki korak u generisanju međunizova nikad neće smanjiti dužinu rezultirajućeg međuniza. Nedostatak je, dakako, posebna pažnja koju treba posvetiti ukoliko je izvorna gramatika generisala ε
Hrvatska umjetnost
Umjetnost u Hrvatskoj je umjetnost na području današnje Republike Hrvatske od srednjeg vijeka do danas.
Prahistorija
Na prostoru današnje Hrvatske nižu se od davnina mnogi slojevi prehistorijskih kultura čije je formiranje i nestanak vezan uz migracije neidentificiranih etničkih grupa.
Materijalna ostavština paleolita se svodi na jednostavne kamene i koštane predmete.
Neolit je obilježen velikom produkcijom keramičkih posuda i plastike ljudskih i životinjskih likova dovedenih do forme znaka. Prastanovnici sredozemne grupe na obalnom području i panonske grupe na kontinentalnom području razvijaju neolitičke kulture, a najvažnije su: Starčevačka kultura (fino obrađeno posuđe, crvene ili žute boje, ukrašeno oslikavanjem angobom); Istarska kultura (specifična po kućama od suhoziđa – tzv. bunje koje su se očuvale za pastire sve do 19. vijeka); Sopotska i Korenovska kultura (naročito keramikom ukrašenom paralelnim ravnim, lučnim ili izlomljenim urezima); na jadranskoj obali i na ostrvima Danilska kultura (fino posuđe tamnih boja koje je ukrašeno urezivanjem geometrijskih motiva, spirala i meandara). Na danilsku kulturu se nastavlja Hvarska kultura čiji se neki elementi povezuju sa neolitikom Grčke.
Eneolit ili bakarno doba na području današnje Hrvatske je najzanimljivije u Vučedolskoj kulturi gdje se posuđe odlikuje izvanrednom kvalitetom, crnom bojom visokog sjaja te specifičnim ukrasnim stilom izvedenim urezivanjem, duborezom ili rovašenjem, a upotpunjenim bijelom, crvenom ili žutom inkrustracijom sa izraženom geometrizacijom ukrasa. Plastika nije brojna, ali je vrlo vješto i izražajno rađena (npr. posuda u obliku golubice s urezanim motivom labrisa (dvosjekle sjekire) na vratu - Vučedolska golubica). Stanovništvo živi u utvrđenim naseljima na uzvišenim položajima, zaštićeni palisadama. Kuće su nadzemne, većinom četvrtaste s podom od zapečene zemlje i kružnim ognjištem.
Najstarije bronzano doba obilježava vinkovačka kultura koja nastavlja tradiciju vučedolske. Inače, u cijeloj današnjoj Hrvatskoj, ovaj slabo poznati period je zastupljen bronzanim fibulama koje zamjenjuju predmete poput igala i dugmeta. U to vrijeme razrađen je poseban geometrijski stil urezanih ornamenata, koji posebno dolazi do izražaja na oružju, ukrasnim pločama, plosnatim ogrlicama i fibulama.