cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lejla Kalamujić
Zovite me Esteban
Zovite me Esteban je zbirka kratkih priča nagrađena godišnjom književnom nagradom Istarske županije "Edo Budiša" u 2016. i bila je bosanskohercegovački kandidat za Evropsku nagradu za književnost također 2016. godine. Ovom zbirkom kratkih priča Lejla je osvojila književnu scenu u Bosni i Hercegovini i regiji. Zbirka je najprije objavljena u izdanju Dobre knjige iz Sarajeva 2015, a poslije je objavljena u još tri zemlje: Srbija (2016) , Hrvatska (2017) i Makedonija (2017). Za knjigu je rečeno da je "u svakom smislu najbrutalnije, ako ne i najhrabrije izdanje proizašlo od nove generacije književnika/ica u regiji do sada." Izdavačka kuća Sandorf je knjigu opisala ovako:
''U devetnaest priča koliko zbirka sadrži pratimo emocionalni put junakinje od nepouzdanih sjećanja na rano preminulu majku, preko djetinjstva s ocem alkoholičarem kojeg nikad nema, baka i djedova koji se lagano rasipaju i umiru pred njenim očima, zemlje koja se raspada, svijeta koji se mijenja, pa sve do otkrivanja seksualnosti i briga koje donosi egzistencija. Motiv majke kao da se provlači kroz sve njih poput sveprisutnog spiritus movensa i nenametljivo nas provodi kroz emocionalni život junakinje, upoznajući nas pritom s predratnim, ratnim i poratnim Sarajevom, "rajom", miješanim brakovima, Šidom kao mjestom izbjeglištva, hospitalizacijom u psihijatrijskoj bolnici – s Erosom i Tanatosom. Zbirka Lejle Kalamujić autentično je svjedočanstvo o sudbini obitelji čije je ispisivanje svojevrsni čin hrabrosti i suočavanja s onim najmračnijim, najtežim u čovjeku.''
Kratku priču Zovite me Esteban na engleski jezik je prevela Jennifer H. Zoble:
ARID5B
Klinički značaj
Kroz studije o širokom asocijaciji genoma (GWAS), primijećeno je da su neki od jednonukleotidnih polimorfizama (SNP) koji se nalaze u ovom genu značajno povezani sa osjetljivošću as well as treatment outcomes na akutne limfoblastne leukemije u dječjoj dobi u etnički različitim populacijama.
UCHL1
Klinični značaj
Tačkasta mutacija (I93M) u genu koji kodira ovaj protein implicira se kao uzrok Parkinsonove bolesti u jednoj njemačkoj porodici, iako je ovaj nalaz kontroverzan, jer ova mutacija je pronađena ni kod jednog drugog pacijenta s Parkinsonovom bolešću.
Nadalje, otkriveno je da je polimorfizam (S18Y) u ovom genu povezan sa smanjenim rizikom od Parkinsonove bolesti. Posebno se pokazalo da ovaj polimorfizam ima antioksidativno djelovanje.
Gen je također povezan s Alzheimerovom bolešću i potreban je za normalnu sinapsnu i kognitivnu funkciju. Gubitak Uchl1 povećava osjetljivost beta-ćelija gušterače na programiranu ćelijsku smrt, što ukazuje da ovaj protein ima zaštitnu ulogu u neuroendokrinim ćelijama i ilustruje vezu između dijabetesa i neurodegenerativnih bolesti.
Pacijenti s ranom neurodegeneracijom kod kojih je uzročna mutacija bila u genu UCHL1 (konkretno, domen za vezivanje ubikvitina, E7A) pokazuju sljepoću, cerebelarnu ataksiju, nistagmus, disfunkciju dorzalnog stuba i disfunkciju gornjih motornih neurona.
Ektopijska ekspresija
Iako je ekspresija proteina UCH-L1 specifična za neurone i tkivo testisa/jajnika, otkriveno je da je eksprimiran i u određenim ćelijskim linijama tumora pluća. Ova abnormalna ekspresija UCH-L1 je implicirana u raku zbog čega je UCH-L1 označen kao onkogen. Nadalje, postoje dokazi da bi UCH-L1 mogao imati ulogu u patogenezi membranoznog glomerulonefritisa jer je ekspresija UCH-L1 de novo u podocitima viđena u PHN, pacovskom modelu ljudskog mGN-a. Smatra se da ova ekspresija UCH-L1 barem djelomično izaziva hipertrofiju podocita.
Interakcije
Pokazalo se da ubikvitin karboksi-terminalna hidrolaza L1 ima interakcije sa COP9.
Također se pokazalo da UCH-L1 stupa u interakciju sa α-sinukleinom, drugim proteinom koji je uključen u patologiju Parkinsonove bolesti. Izvještava se da je ova aktivnost rpodljedica njene aktivnosti ubikvitil-ligaze koja može biti povezana s I93M patogenom mutacijom u genu.
Nedavno je pokazano da UCH-L1 stupa u interakciju sa E3 ligazom, parkinom. Pokazalo se da se parkin vezuje i ubikvitinuje UCH-L1 kako bi promovirao lizosomsku degradaciju UCH-L1.
Ušivac
Ušivac je naseljeno mjesto u općini Kozarska Dubica, Bosna i Hercegovina.
Zgornje Jarše
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu stare općine Domžale.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Zgornje Jarše su imale 385 stanovnika.
Lukač
Hrvatska:
Bobrujsk
Babrujsk
Kvalifikacije za Svjetsko prvenstvo u nogometu 2018 (CAF) - 2. krug
'''Kvalifikacije za Svjetsko prvenstvo u nogometu 2018 (CAF) - 2. krug''' je bilo nogometno takmičenje koje se igralo u sklopu kvalifikacija za Svjetsko prvenstvo 2018. godine. Utakmice kvalifikacija su odigrane između 11. i 17. novembra 2015. godine.
Format takmičenja
U takmičenju drugog kruga kvalifikacija za Svjetsko prvenstvo 2018 iz CAF konfederacije učestvovalo je 40 ekipa. FIFA rang lista za juli 2015. godine je određivala nosioce u drugom kvalifikacijskom krugu. Takmičenje u drugom krugu kvalifikacija se odigralo u dvije utakmice: svaka ekipa je odigrala jednu utakmicu na domaćem i na gostujućem terenu. Dvadeset pobjednika je steklo pravo igranja u trećem krugu kvalifikacija.
Nosioci
Izvlačenje parova drugog kruga kvalifikacija je održano 25. jula 2015. godine u 18:00 (UTC+3) u Sankt Peterburgu.
Napomena: Prilikom određivanja jakosnih grupa pobjednici prvog kruga kvalifikacija nisu bili poznati.
Utakmice
Kamerun sveukupni pobjednik rezultatom 3–0 te se kvalificirao u treći krug kvalifikacija.
Tunis sveukupni pobjednik rezultatom 4–2 te se kvalificirao u treći krug kvalifikacija.
Gvineja sveukupni pobjednik rezultatom 3–0 te se kvalificirala u treći krug kvalifikacija.
Gana sveukupni pobjednik rezultatom 2–0 te se kvalificirala u treći krug kvalifikacija.
Nigerija sveukupni pobjednik rezultatom 2–0 te se kvalificirao u treći krug kvalifikacija.
Mali sveukupni pobjednik rezultatom 3–2 te se kvalificirao u treći krug kvalifikacija.
DR Kongo sveukupni pobjednik rezultatom 5–4 te se kvalificirao u treći krug kvalifikacija.
Obala Slonovače sveukupni pobjednik rezultatom 4–0 te se kvalificirala u treći krug kvalifikacija.
Senegal sveukupni pobjednik rezultatom 5–2 te se kvalificirao u treći krug kvalifikacija.
Zelenortska Ostrva sveukupni pobjednik rezultatom 2–1 te se kvalificirala u treći krug kvalifikacija.
Alžir sveukupni pobjednik rezultatom 9–2 te se kvalificirao u treći krug kvalifikacija.
Zambija sveukupni pobjednik rezultatom 3–0 te se kvalificirala u treći krug kvalifikacija.
Libija sveukupni pobjednik rezultatom 4–1 te se kvalificirao u treći krug kvalifikacija.
Maroko sveukupni pobjednik rezultatom 2–1 te se kvalificirao u treći krug kvalifikacija.
Uganda sveukupni pobjednik rezultatom 4–0 te se kvalificirala u treći krug kvalifikacija.
Lista strijelaca
U 40 odigranih utakmica drugog kruga kvalifikacija postignuto je 97 golova što je iznosilo 2.43 postignuta gola po utakmici.
IC 4832
IC 4832 (također poznat kao ESO 184-39, IRAS 19098-5641 i PGC 62938) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 159 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Teleskop. Najveći prečnik je 2,20 (102 hiljade sg) a najmanji 0,5 uglovnih minuta (23 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio DeLisle Stewart 16. septembra 1901. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
IC 3205
IC 3205 (također poznat kao PGC 39989) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 687 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Berenikina kosa. Najveći prečnik je 0,50 (100 hiljada sg) a najmanji 0,5 uglovnih minuta (100 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Charles Joseph Etienne Wolf 23. marta 1903. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Okolica
Okolica je naseljeno mjesto u općini Prnjavor, Bosna i Hercegovina.
Orbitalni segment Axiom
mini|400x400piksel| Umjetnikov prikaz orbitalnog segmenta Axiom pristao je u prednjoj luci Harmony Orbitalni segment Axiom i segment Axiom nazivi su dati planiranim komponentama Međunarodne svemirske stanice (ISS) koje je Axiom Space dizajnirao za komercijalne svemirske aktivnosti i svemirski turizam. Axiom Space dobio je odobrenje NASA-e za taj pothvat u januaru 2020. Na Međunarodnu svemirsku stanicu priključit će se do tri modula Axiom. Prvi modul mogao bi biti lansiran najkasnije 2024. godine i usidrit će se u prednju luku <i id="mwFQ">Harmony-ja</i>, što zahtijeva premještanje PMA-2. Axiom Space planira priključiti do dva dodatna modula na svoj prvi osnovni modul i poslati privatne astronaute da nastanjuju module.
Prikazi Axioma detaljno pokazuju kako će se moduli pričvrstiti na ISS i premještati ih sistemom mobilnog servisiranja, posebno Canadarm2.
Orbitalni segment Axiom činit će osnovu za stanicu Axiom, buduću planiranu svemirsku stanicu, izgrađenu od segmenta Axiom i dodatnih elemenata nakon povlačenja i razdvajanja ISS-a, uključujući energetski i termički modul sa zračnom komorom. Kompanija cilja sredinu 2020-tih za svoj prvi modul za pričvršćivanje na ISS i kraj 2020-tih za završetak stanice. Plan je sličan predloženoj ruskoj svemirskoj stanici OPSEK, koja bi ponovo koristila ruski orbitalni segment kao svoju osnovu.
Unutrašnjost orbitalnog segmenta Axiom dizajnirao je francuski arhitekta i dizajner Philippe Starck. Prikazi staništa pokazuju komoru sa zidovima koji su prekriveni čupavom podlogom i obloženi stotinama LED-a koji mijenjaju boju. Orbitalni segment Axiom imat će sadržaje, uključujući brzi Wi-Fi, video ekrane, prozore sa slikama i kupolu sa staklenim zidovima - koju Axiom naziva "najvećom prozorskom zvjezdarnicom ikad napravljenom za svemirsko okruženje".
Citohrom P450
Citohromi P450 (CYP) su natporodica enzima koji sadrže hem kao kofaktor koji funkcioniraju kao monooksigenaze. Kod sisara, ovi proteini oksidiraju steroide, masne kiseline i ksenobiotike, a važni su i za klirens različitih spojeva, kao i što se tiče sinteze i raspada hormona. Godine 1963. Estabrook, Cooper i Rosenthal opisali su ulogu CYP kao katalizatora u sintezi steroidnih hormona i metabolizmu lijekova. U biljkama, ovi proteini su važni za biosintezu odbrambenih spojeva, masnih kiselina i hormona.
CYP enzimi su identificirani u svim carstvima života: životinje, biljke, gljive, protisti, bakterije, i archaea, kao i u virusima. Međutim, oni nisu sveprisutni; naprimjer, nisu pronađeni u Escherichia coli. Od 2018., poznato je više od 300.000 različitih CYP proteina.
CYP su, općenito, terminalni enzimi oksidaze u transfer elektrona lancima, široko kategorizirani kao sistemi koji sadrže P450. Termin "P450" je izveden iz spektrofotometrijskog vrha na talasnoj dužini apsorpcionog maksimuma enzima (450 nm) kada je nalazi se u redukovanom stanju i u kompleksu sa ugljik-monoksidom. Većina CYP zahtijeva proteinskog partnera da isporuči jedan ili više elektrona, kako bi se smanjio gvožđe (i na kraju molekulski kisik).
Transfer elektrona
Elektrohemijski procesi su ET reakcija. ET reakcije su relevantne za fotosintezu i disanje. ET reakcije obično uključuju kompleks prijelaznih metala, U organskoj hemiji ET je korak u nekim komercijalnim reakcijama polimerizacije. To je temelj fotoredoks-katalize.
Veliko Dvorište
Veliko Dvorište je naseljeno mjesto u općini Kozarska Dubica, Bosna i Hercegovina.
Transfer elektrona
Prenos elektrona unutar sfere
U ET-u unutrašnje sfere, dva redoks centra su kovalentno povezana tokom ET-a. Ovaj most može biti trajan, u kom slučaju se događaj prijenosa elektrona naziva unutarmolekulski prijenos elektrona. Češće, međutim, kovalentna veza je prolazna, formira se neposredno prije ET-a, a zatim se prekida nakon ET događaja. U takvim slučajevima, prijenos elektrona naziva se međumolekulski prijenos elektrona. Čuveni primjer ET procesa unutrašnje sfere koji se odvija preko prolaznog premoštenog međuproizvoda je redukcija :[CoCl(NH3)5]2+ od :[Cr(H2O)6] 2+. U ovom slučaju, hloridni ligand je premosni ligand koji kovalentno povezuje redoks partnere.
Prenos elektrona van sfere
U ET reakcijama vanjske sfere, redoks centri koji učestvuju nisu povezani nikakvim mostom tokom ET događaja. Umjesto toga, elektron "skakuće" kroz prostor od redukcijskog centra do akceptora. Prijenos elektrona vanjske sfere može se dogoditi između različitih hemijskih vrsta ili između identičnih hemijskih vrsta koje se razlikuju samo po svom oksidacijskom stanju. Potonji proces se naziva samorazmjena. Kao primjer, samorazmjena opisuje degeneriranje reakcije između permanganata i njegovog relativnog reduciranog oblika s jednim elektronom manganata:
Općenito, ako je prijenos elektrona brži od supstitucije liganda, reakcija će pratiti prijenos elektrona van sfere.
Često se javlja kada su jedan/oba reaktanta inertni ili ako ne postoji odgovarajući ligand za premoštavanje.
Ključni koncept Marcusove teorije je da su stope takvih reakcija samorazmjene matematički povezane sa stopama "unakrsnih reakcija". Unakrsne reakcije uključuju partnere koji se razlikuju više od svojih oksidacijskih stanja. Jedan primjer (od mnogih hiljada) je redukcija permanganata pomoću jodida da se formira jod i, opet, manganat.
Vektorski prijenos elektrona
Naročito u proteinima, prijenos elektrona često uključuje skakanje elektrona iz jednog redoks aktivnog centra u drugi. Putanja skakanja, koja se posmatra kao vektor, vodi i olakšava ET unutar izolacijske matrice. Tipski redoks centri su klaster gvožđe-sumpor, npr. 4Fe-4S feredoksini. Ove lokacije su često razdvojene sa 7-10 Å, razdaljinom koja je kompatibilna sa brzim ET vanjske sfere.
Teorija
Prvu općeprihvaćenu teoriju ET razvio je Rudolph A. Marcus, kako bi se pozabavio transferom elektrona van sfere i bila je zasnovana na pristupu teoriji prijelaznog stanja. Marcusova teorija prijenosa elektrona je zatim proširena na transfer elektrona unutar sfere od strane Noela Husha i Marcusa. Rezultirajuća teorija nazvana Marcus-Hush teorija, vodila je većinu rasprava o prijenosu elektrona od tada. Obje teorije su, međutim, poluklasične prirode, iako su proširene na potpuno kvantnomehaničke tretmane prema Joshui Jortneru, Alexanderu M. Kuznetsovu i drugima, polazeći od Fermijevog zlatnog pravila i slijedeći raniji rad u neradijativnim prijelazima. Nadalje, iznesene su teorije koje uzimaju u obzir efekte vibronskog spajanja na prijenos elektrona; posebno PKS teorija prijenosa elektrona. U proteinima, brzinama ET-a upravljaju strukture veze: elektroni, zapravo, prolaze kroz tunele putem veza koje čine lančanu strukturu proteina.
Citohrom P450
Nomenklatura
Genikoji kodiraju CYP enzime, i sami enzimi, označeni imaju korijenski simbol CYP za natporodicu, nakon čega slijedi broj koji označava porodicu gena, veliko slovo koje označava potporodicu i još jedan broj za pojedinačni gen. Konvencija je da se piše kurzivno ime kada se odnosi na gen. Naprimjer, CYP2E1 je gen koji kodira enzim CYP2E1—jedan od enzima uključenih u metabolizam paracetamola (acetaminofena). Nomenklatura CYP je zvanična konvencija o imenovanju, iako se kao povremeno koristi sinonim CYP450 ili CYP450. Međutim, neki nazivi gena ili enzima za CYP mogu se razlikovati od ove nomenklature, označavajući katalitsku aktivnost i naziv spoja koji se koristi kao supstrat. Primjeri uključuju CYP5A1, tromboksan A2-sintazu, skraćeno TBXAS1 (ThromBoXane A2 Synthase 1), i CYP51A1, lanosterol 14-α-demetilaza, ponekad nezvanično skraćeno LDM, prema njenom supstratu (Lanosterol) i aktivnosti (DeMetilacija).
Sadašnje smjernice za nomenklaturu sugeriraju da članovi novih CYP porodica dijele najmanje 40% aminokiselinskog identiteta, dok članovi potporodica moraju dijeliti najmanje 55% aminokiselinskog identiteta. Nomenklaturne komisije dodjeljuju i prate oba osnovna imena gena (Cytochrome P450 Homepage) i alelna imena (CYP Komitet za alelnu nomenklaturu).
Klasifikacija
Na osnovu prirode proteina za prijenos elektrona, CYP se mogu klasificirati u nekoliko grupa:
Struktura
Aktivno mjesto citohroma P450 sadrži centar hemskog gvožđa. Gvožđe je vezano za protein preko cistein tiolatskog liganda. Ovaj cistein i nekoliko pratećih ostataka su visoko konzervirani u poznatim CYP-ima i imaju formalni PROSITE obrazac konsenzusa potpisa [FW] - [SGNH] – x – [GD] – {F} – [RKHPT] – {P} – C – [LIVMFAP] – [GAD]. Zbog velike raznolikosti reakcija koje kataliziraju CYP, aktivnosti i svojstva mnogih CYP se razlikuju u mnogim aspektima. Općenito, katalitski ciklus P450 odvija se na sljedeći način:
P450 kod ljudi
Ljudski CYP su prvenstveno proteini povezani sa membranom koji se nalaze ili u unutrašnjoj membrani mitohondrija ili u endoplazmatskom retikulumu ćelija. CYP metaboliziraju hiljade endogenih i egzogenih hemikalija. Neki CYP metaboliziraju samo jedan (ili vrlo malo) supstrata, kao što je CYP19 (aromataza), dok drugi mogu metabolisati više supstrata. Obje ove karakteristike objašnjavaju njihov centralni značaj u medicini. Enzimi citohroma P450 prisutni su u većini tkiva u tijelu i imaju važnu ulogu u sintezi i razgradnji hormona (uključujući sintezu estrogena i testosterona i metabolizam), sintezi holesterola, i metabolizam vitamina D. Enzimi citohroma P450 također funkcioniraju za metabolizam potencijalno toksičnih spojeva, uključujući lijekove i proizvode endogenog metabolizma kao što je bilirubin, uglavnom u jetri.
Projekt ljudskog genoma identifikovao je 57 ljudskih gena koji kodiraju različite enzime citohroma P450.
Metabolizam lijekova
CYP su glavni enzimi uključeni u metabolizam lijekova, koji čine oko 75% ukupnog metabolizma. Većina lijekova se deaktivira pomoću CYP-a, bilo direktno ili olakšanim izlučivanjem iz tijela. Također, mnoge tvari se bioaktiviraju pomoću CYP-a, kako bi se formirali njihovi aktivni spojevi kao što su antitrombocitni lijek klopidogrel i opijat kodein.
Interakcija lijekova
Mnogi lijekovi mogu povećati ili smanjiti aktivnost različitih CYP izozima bilo indukcijom biosinteze izoenzima (indukcija enzima) ili direktnim inhibiranjem aktivnosti CYP (inhibicija enzima). Klasičan primjer uključuje antiepileptike, kao što je fenitoin, koji indukuje CYP1A2, CYP2C9, CYP2C19 i CYP3A4.
Efekti na aktivnost CYP izozima su glavni izvor štetnih interakcija lijekova, budući da promjene u aktivnosti enzima CYP mogu uticati na metabolizam i klirens različitih lijekova. Naprimjer, ako jedan lijek inhibira CYP-posredovan metabolizam drugog lijeka, drugi lijek se može akumulirati u tijelu do toksičnih nivoa. Stoga, ove interakcije lijekova mogu zahtijevati prilagođavanje doze ili odabir lijekova koji nemaju interakciju sa CYP sistemom. Takve interakcije lijekova posebno je važno uzeti u obzir kada se koriste lijekovi od vitalnog značaja za pacijenta, lijekovi sa značajnim nuspojavama ili lijekovi sa uskim terapijskim indeksom, ali svaki lijek može biti podložan do promijenjene koncentracije u plazmi zbog promijenjenog metabolizma lijeka.
Mnogi supstrati za CYP3A4 su lijekovi sa uskim terapeutskim indeksom, kao što je amiodaron ili karbamazepin. Budući da se ovi lijekovi metaboliziraju pomoću CYP3A4, srednji nivoi u plazmi ovih lijekova mogu se povećati zbog inhibicije enzima ili smanjiti zbog indukcije enzima.
Interakcija drugih supstanci
Prirodni spojevi mogu također inducirati ili inhibirati aktivnost CYP. Naprimjer, bioaktivni spoevi pronađena u soku grejpfruta i nekim drugim voćnim sokovima, uključujući bergamotin, dihidroksibergamotin i paradicin-A, bili su otkriveni da inhibiraju metabolizam određenih lijekova, posredovan CYP3A4, što dovodi do povećane bioraspoloživosti, a time i velike mogućnosti za predoziranje. Zbog ovog rizika, obično se savjetuje potpuno izbjegavanje soka od grejpfruta i svježih grejpfruta dok se uzimaju lijekovi.
Steroidni hormoni
Podskup enzima citokroma P450 ima važnu ulogu u sintezi steroidnih hormona (steroidogeneza) od strane nadbubrežnih žlijezda, gonada i perifernog tkiva:
Polinezasićene masne kiseline i eikozanoidi
Određeni enzimi citokroma P450 su kritični u metabolizmu polinezasićenih masnih kiselina (PUFA) u biološki aktivne, međućelijske ćelijskosignalizacijske molekule (eikozanoid) i/ili metaboliziraju biološki aktivne metabolite PUFA u manje aktivnih ili neaktivnih proizvoda. Ovi CYP poseduju aktivnost enzima citokrom P450 omega-hidroksilaza i/ili epoksigenaze.
CYP porodice kod ljudi
Ljudi imaju 57 gena i više od 59 pseudogena podijeljenih između 18 porodica gena citohroma P450 i 43 potporodice. Slijedi sažetak gena i proteina koje oni kodiraju. Za detaljne informacije, pogledajte početnu stranicu Komiteta za nomenklaturu citohroma P450.
Životinje
Životinje često imaju više CYP gena nego ljudi. Prijavljeni brojevi kreću se od 35 gena u spužvi Amphimedon queenslandica do 235 gena u glavonožcu Branchiostoma floridae. Miševi imaju gene za 101 CYP, a morski ježevi imaju čak i više (možda čak i 120 gena). Pretpostavlja se da većina enzima CYP ima aktivnost monooksigenaza, kao što je slučaj s većinom CYP-ova sisara koji su ispitivani (osim, npr. CYP19 i CYP5). Gensko i genomsko sekvenciranje daleko nadmašuje biohemijsku karakterizaciju enzimske funkcije, iako su pronađeni mnogi geni s bliskom homologijom CYP-ima s poznatom funkcijom, što daje naznake njihove funkcionalnosti.
Klase CYP-a koje se najčešće istražuju kod životinja a koje nisu ljudi su one koje su uključene u razvoj (npr. metabolizam retinoinsk kiseline ili hormona ili uključene u metabolizam toksičnih spojeva (kao što su heterociklički amini ili poliaromatski ugljikovodici). Često postoje razlike u regulaciji gena ili enzimskoj funkciji CYP-a u srodnih životinja koje objašnjavaju uočene razlike u osjetljivosti na toksične spojeve (npr. nesposobnost pasa da metaboliziraju ksantine kao što je kofein). Neki lijekovi se metaboliziraju kod obje vrste putem različitih enzima, što rezultira različitim metabolitima, dok se drugi lijekovi metaboliziraju kod jedne vrste, ali se izlučuju nepromijenjeni kod druge. Iz tog razloga, reakcija jedne vrste na tvar nije pouzdan pokazatelj učinaka tvari na ljude. Vrsta sonorska pustunjska Drosophila koja koristi pojačanu ekspresiju CYP28A1 gena za detoksikaciju truhleži kaktusa je Drosophila mettleri. Mušice ove vrste prilagodile su pojačanu regulaciju ovog gena zbog izloženosti visokim razinama alkaloida u biljkama domaćinima.
CYP su opsežno ispitani kod miševa, pacova, pasa, a manje kod zebrica, kako bi se olakšala upotreba ovih modelnih organizama u otkrivanju lijekova i toksikologiji. Nedavno su CYP također otkriveni kod ptičjih vrsta, posebno purana, što bi se moglo pokazati korisnim modelom za istraživanje raka kod ljudi. Utvrđeno je da su CYP1A5 i CYP3A37 u purana vrlo slični ljudskim CYP1A2, odnosno CYP3A4 u smislu njihovih kinetičkih svojstava kao i u metabolizmu aflatoksina B1.
CYP su također intenzivno proučavani kod insekata, često kako bi se razumjela otpornost na pesticide. Naprimjer, CYP6G1 povezan je s otpornošću na insekticide u DDT-rezistentnoj Drosophila melanogaster a CYP6M2 u vektoru malarijskog komarca Anopheles gambiae sposoban je izravno metabolizirati piretroide.
Mikrobi
Mikrobni citohromi P450 često su topljivi enzimi i uključeni su u različite metaboličke procese. U bakterijama je distribucija P450 vrlo promjenjiva s mnogim bakterijama koje nemaju identificirane P450 (npr. E. coli). Neke bakterije, uglavnom aktinomicete, imaju brojne P450 (npr. ). Ovi koji su do sada identificirani općenito su uključeni ili u biotransformaciju ksenobiotskih spojeva (npr. CYP105A1 iz Streptomyces griseolus metabolizira sulfonilurejin herbicid u manje toksične derivate, ) ili su dio specijaliziranih biosintetskih puteva metabolita (npr. CYP170B1 katalizira proizvodnju seskviterpenoida albaflavenona u Streptomyces albus ). Iako se još nije pokazalo da je P450 neophodan u mikrobu, porodica CYP105 visoko je konzervirana s predstavnikom u svakom genomu streptomiceta koji je dosad sekvenciran. Zbog topivosti bakterijskih enzima P450, općenito se smatra da je s njima lakše raditi nego s pretežno membranski vezanim eukariotskim P450. Ovo, u kombinaciji s izvanrednom hemijom koju kataliziraju, dovelo je do mnogih studija koje su koristile heterologno eksprimirane proteine in vitro. Malo je studija istraživalo što P450-ove radi in vivo, koji su prirodni supstrati i kako P450 doprinose preživljavanju bakterija u prirodnom okruženju. Ovdje su navedena tri primjera koji su značajno pridonijeli strukturnim i mehaničkim studijama, ali mnogo različitih obitelji postoje.
Gljive
Obično korišteni antgljivič lijekovi iz klase 2C triazol.2C i tiazolni deluju inhibicijom gljivične citohrom P450 14α-demetilaze. Ovo prekida konverziju lanosterola u ergosterol, komponentu gljivične ćelijske membrane. (Ovo je korisno samo zato što ljudski P450 ima drugačiju osjetljivost; ovako funkcionira ova klasa fungicida).
U toku su značajna istraživanja gljivičnih P450, jer su brojne gljive patogene za ljude (kao što su Candida kvasac i Aspergillus) i do biljaka.
Cunninghamella elegans je kandidat za upotrebu kao modela za metabolizam lijekova kod sisara.
Biljke
Citohromi P450 su uključeni u različite procese rasta, razvoja i odbrane biljaka. Procjenjuje se da geni CYP P450 čine otprilike 1% biljnog genoma. Ovi enzimi dovode do konjugata različitih masnih kiselina, biljnih hormona, sekundarnih metabolita, lignina i raznih odbrambenih spojeva.
Citohrom P450 ima važnu ulogu u odbrani biljaka – uključenje u biosintezu fitoaleksina, metabolizam hormona i biosintezu različitih sekundarnih metabolita. Ekspresija gena citohroma p450 regulirana je kao odgovor na stresove okoline što ukazuje na ključnu ulogu u odbrambenim mehanizmima biljaka.
Pokazalo se da su fitoaleksini važni u odbrambenim mehanizmima biljaka jer su antimikrobni sojevi koje biljke proizvode kao odgovor na biljne patogene. Fitoaleksini nisu specifični za patogene, već su specifični za biljke; svaka biljka ima svoj jedinstveni set fitoaleksina. Međutim, oni i dalje mogu napadati širok spektar različitih patogena. Arabidopsis je biljka blisko povezana sa kupusom i senfom i proizvodi fitoaleksin kamaleksin. Kamaleksin potiče od triptofana i njegova biosinteza uključuje pet enzima citohroma P450. Pet enzima citokroma P450 uključuju CYP79B2, CYP79B3, CYP71A12, CYP71A13 i CYP71B15. Prvi korak biosinteze kamaleksina proizvodi indol-3-acetaldoksim (IAOx) iz triptofana i katalizira ga CYP79B2 ili CYP79B3. IAOx se zatim odmah pretvara u indol-3-acetonitril (IAN) i kontrolira ga ili CYP71A13 ili njegov homolog CYP71A12. Posljednja dva koraka puta biosinteze kamaleksina katalizira CYP71B15. U ovim koracima, indol-3-karboksilna kiselina (DHCA) formira se iz cistein-indol-3-acetonitrila (Cys(IAN), nakon čega slijedi biosinteza kamaleksina. Postoje neki međukoraci unutar puta koji ostaju nejasni, ali se dobro razumije da je citohrom P450 ključan u biosintezi kamaleksina i da ovaj fitoaleksin ima glavnu ulogu u odbrambenim mehanizmima biljaka.
Citohrom P450 je u velikoj mjeri odgovoran za sintezu jasmonske kiseline (JA), uobičajene hormonske odbrane od abiotskih i biotskih stresova za biljne ćelije. Naprimjer, P450, CYP74A uključen je u reakciju dehidracije za proizvodnju nezasićeng alen-oksida iz hidroperoksida. JA hemijske reakcije su kritične u prisustvu biotskih stresova koji mogu biti uzrokovani ranjavanjem biljaka, posebno prikazano u biljci Arabidopsis. Kao prohormon, jasmonska kiselina mora biti pretvorena u konjugat JA-izoleucina (JA-Ile) JAR1 katalizacijom da bi se smatrala aktiviranom. Zatim, JA-Ile sinteza dovodi do sklapanja koreceptorskog kompleksa sastavljenog od COI1 i nekoliko JAZ proteina. U uslovima niske JA-Ile, JAZ proteinske komponente djeluju kao transkripcijski represori za suzbijanje nizvodnih JA gena. Međutim, pod adekvatnim JA-Ile uslovima, JAZ proteini su ubikvitinirani i podvrgnuti degradaciji kroz 26S proteazom, što rezultira funkcionalnim efektima nizvodno. Nadalje, nekoliko CYP94 (CYP94C1 i CYP94B3) povezano je sa prometom JA-Ile i pokazuje da JA-Ile oksidacijski status utiče na signalizaciju biljaka na katabolitski način. Izvanredna reaktivnost i promiskuitet supstrata P450 dugo su privlačili pažnju hemičara. Nedavni napredak ka ostvarivanju potencijala upotrebe P450 za teške oksidacije uključivao je: (1) eliminaciju potrebe za prirodnim kofaktorima zamjenom ih jeftinim molekulama koji sadrže peroksid, (2) istraživanje kompatibilnosti P450 sa organskim rastvaračima, i (3) korištenje malih, nehiralnih pomoćnih sredstava za predvidljivo usmjeravanje oksidacije P450.
InterPro potporodice
InterPro potporodice: Klozapin, imipramin, paracetamol, fenacetin Heterociklički aril amini Inducibilan i CYP1A2 5-10% deficit oksidiraju uroporfirinogen u uroporfirin (CYP1A2) u metabolizmu hem gga, ali mogu imati dodatne neotkrivene [[endogene supstrate. mogu se inducirati nekim policikličkim ugljikovocima, od kojih se neki nalaze u dimu cigareta i ugljenisanoj hrani.
Cameron van der Burgh
Cameron van der Burgh bivši je južnoafrički plivač. Prvi je svjetski rekorder i olimpijski pobjednik iz Afrike koji je trenirao u Africi. Drži svjetske rekorde na 50 i 100 m prsno u kratkim bazenima.
Karijera
Od debija 2007. osvojio je brojne medalje na svjetskim prvenstvima, što u dugim, što u kratkim bazenima. Dvostruki je osvajač FINA-inog Svjetskog kupa u ukupnom poretku.
Svoj prvi svjetski rekord u dugim bazenima postigao je na 50 prsno (27.06) u polufinalu južnoafričkog prvenstva [009, popravivši rekord Ukrajinca Olega Lisogora iz 2002. za 12 stotinki. Na SP-u u Rimu iste godine došao je do zlatne medalje u istoj disciplini. Isti uspjeh ponovio je na Igrama Komonvelta 2010, oborivši i rekord Igara (27.18). Novo zlato osvojio je iste godine na SP-u u kratkim bazenima u Dubaiju, ovog puta na 100 prsno. Nastupao je na OI 2008. u Pekingu (nije osvojio medalju) i 2012. u Londonu, gdje je osvojio zlatnu medalju i oborio svjetski rekord na 100 prsno (58.46), odavši nakon toga počast svjetskom prvaku i svom prijatelju i rivalu, Norvežaninu Alexanderu Daleu Oenu, koji je iznenada preminuo tri mjeseca prije Igara. Kasnije je priznao da je prekršio pravila koristeći se nelegalnim zamasima delfinovim stilom, što je potvrdio i videosnimak, na kojem se vidi da je izveo tri takva zamaha. FINA je naknadno sugerirala da će možda razmatrati videosnimke podvodnih kamera kao dokaz u odlukama o rezultatima u budućnosti, iako Van der Burghovi rezultati i medalja nisu pod prijetnjom.
Lukač (Hrvatska)
Lukač je naseljeno mjesto i općina u Hrvatskoj, u Virovitičko-podravskoj županiji.
Cameron van der Burgh
Karijera
Na Svjetskom prvenstvu 2013. u Barceloni osvojio je zlato na 50 m prsno (26,77), a na 100 m prsno bio je srebrni (58,97).
Lukač (Hrvatska)
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Virovitica.
Cameron van der Burgh
Karijera
U decembru 2018. objavio je da se povlači iz plivanja po završetku Svjetskog prvenstva u kratkim bazenima, na kojem je osvojio još dvije pojedinačne zlatne nedalje.
Lukač (Hrvatska)
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, općina Lukač je imala 3.634 stanovnika, od čega u samom Lukaču 443.
Cameron van der Burgh
Život van bazena
Kao dječak je pohađao osnovnu školu Glenstantia, a 2006. upisao se na koledž Crawford. Trenutno studira finansijski menadžment i zainteresiran je da postane poduzetnik po završetku plivačke karijere. Od OI u Londonu dobio je razne nagrade, uključujući i onu za južnoafričku ikonu stila ili za sedmog najbolje odjevenog muškarca u 2012. u izboru magazina GQ i pojavio se na mnogim naslovnicama i u južnoafričkim TV-šouima. Također je bio na mnogim događajima širom zemlje na kojima je držao motivacijske govore, kao i na gala-večerima. Povezan je s nekoliko dobrotvornih organizacija, a siromašnoj djeci u Alexandriji poklonio je kravu koju je dobio od jednog vlasnika grila nakon osvajanja zlata u Londonu.
Lukač (Hrvatska)
Općina Lukač
Napomena: ''Nastala iz stare općine Virovitica. U 1921. dio podataka sadržan je u gradu Virovitici.''
Cameron van der Burgh
Život van bazena
U ljeto 2018. oženio se svojom dugogodišnjom djevojkom Nefeli Valakelis.
Lukač (Hrvatska)
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Lukač je imalo 532 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Cameron van der Burgh
Sponzori
Potpisao je više unosnih sponzorskih ugovora nakon OI u Londonu. To uključuje sljedeće kompanije: Arena, Investec Audi USN TAG Heuer , a najnoviji je četverogodišnji ugovor s Proctor & Gambleom, po kojem reklamira marku šampona Head & Shoulders, zajedno s Michaelom Phelpsom, Lionelom Messijem i Jensonom Buttonom ; procjenjuje se da zarađuje između 200.000 i 400.000 $ godišnje.
Košarkaška reprezentacija Rumunije
Košarkaška reprezentacija Rumunije predstavlja Rumuniju na međunarodnim košarkaškim takmičenjima i njom upravlja Košarkaški savez Rumunije. Rumunija je trenutno na 59. mjestu na FIBA svjetskom poretku.
Rumunija se plasirala na EuroBasket 18 puta u svojoj historiji. Njihovi najbolji rezultati na turnirima zabilježeni su 1957 i 1967 godine, gdje su završili kao peti. Također su se jednom pojavili na Olimpijskim igrama, 1952. godine. Međutim, Rumunija još nije izborila plasman na FIBA Svjetsko prvenstvo.
Trenutna ekipa
Sastav za utakmice pretkvalifikacija za EuroBasket 2025. koje su se igrale 30. juna i 3. jula 2022. protiv Luksemburga i Albanije.
Selektori kroz historiju
• C. Virgolici (1947)
• Alexandru Popescu (1952–1953)
• Vasile Popescu (1955–1957)
• Constantin Herold (1959–1961)
• Vasile Popescu (1963–1965)
• Mihai Nedef (1975)
• Gheorghe Novac (1985–1987)
• Costel Cernat (2008–2009)
• Daniel Calancea (2009)
• John Neumann (2010–2012)
• Mladen Ostojic (2012)
• Marcel Tenter (2013–2017)
• Zare Markovski (2017–2018)
• Tudor Costescu (2018–2021)
• Dragan Petričević (2021–)
Proizvođač
2014: Ancada 2015–2017: Peak 2019–: Spalding
Zgornje Koseze
mini|280px|Zgornje Koseze, ulaz u naselje Zgornje Koseze su naseljeno mjesto u sastavu općine Moravče, regija Srednja Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu stare općine Domžale.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Zgornje Koseze su imale 90 stanovnika.
Rudolf I od Clermont-en-Beauvaisisa
130px|mini|Rudolfova povelja Rudolf I (francuski: Raoul Ier; prije 1140 — ubijen 15. oktobra 1191), poznat i kao Rudolf Crveni (francuski: Raoul le Roux), bio je francuski plemić, grof Clermont-en-Beauvaisisa te sljedbenik kralja Filipa II Francuskog, kojeg je pratio tokom Trećeg krstaškog rata.
Njegov otac je bio grof Renaud II od Clermonta, sin lorda Huga I. Rudolfova majka je bila druga supruga njegovog oca, gospa Klemencija od Bara, a polusestra grofica Flandrije Margareta.
Prije 1162. god., Rudolf je oženio Alisu od Breteuila, čiji roditelji su bili lord Valeran III od Breteuil-en-Beauvaisisa i njegova supruga, gospa Holdeburga od Ailly-sur-Noyea i Tartignyja. Rudolfovo i Alisino najstarije dijete bila je grofica vladarica Katarina od Clermonta, očeva nasljednica. Rudolf i njegova žena imali su i kćeri Aelis i Matildu, kao i sina Filipa, koji je umro prije oca.
Orašje (Prnjavor)
Orašje je naseljeno mjesto u općini Prnjavor, Bosna i Hercegovina.
Otpočivaljka
Otpočivaljka je naseljeno mjesto u općini Prnjavor, Bosna i Hercegovina.
Moderna arhitektura u Bosni i Hercegovini
Najveći utjecaj na razvoj moderne arhitekture i urbanizma izvršili su:
Period Kraljevine Jugoslavije
Među prvima koji su u godinama neposredno po završetku I svjetskog rata donijeli u Sarajevo ideje moderne arhitekture bili su Dušan Smiljanić i Helen Baldasar, koji su od 1924.godine radili kao učitelji Tehničke srednje škole u Sarajevu. Kasnije D. Smiljanić je postao za kratko vrijeme opštinski arhitekt, i do 1939.godine je imao vlastiti arhitektonski ured. Helen Baldasar projektovao je objekte koji predstavljaju prve izgrađene objekte moderne arhitekture u Sarajevu:
Muhamed i Reuf Kadić, još u Pragu, kao mladi studenti, na bazi dostignuća kubizma i neoplasticizma, teže kreaciji slobodne i čiste geometrijske arhitektonske forme. U njihovom radu preovladavale su ideje zdravog funkcionalizma  koji zagovara sintezu sadržaja i forme, posebno u kulturi stanovanja.
U granicama koje nameće društveno-ekonomski uvjeti institucija Vakufa postala je moćan investitor, i zahvaljujući ovim arhitektima Vakuf zgrade obično se utilitarne i konstruktivističke u koncepciji:
Juraj Najdhart došao je 1939. u Bosnu i Hercegovinu iz Le Corbusierovog ateljea, i zajedno sa teoretičarom arthitekture Dušanom Grabrijanom radio na sintezi univerzalnog i domaćeg (bosanskohercegovačkog), uvijek čisto stojeći na pozicijama moderne arhitekture. Oblikovao je radnička naselja na području Zenice, Ilijaša i Radničko naselje Majdan u Varešu (realizovano poslije rata)
Period SFRJ
Stambeni kompleks na Džidžikovcu u Sarajevu iz 1947. godine, po projektu braće Kadić prva je značajna izvedba poslije Drugog svjetskog rata. U neposrednoj blizini arhitekta Husref Redžić, jedan od ključnih nosilaca razvoja Arhitektonskog fakulteta u Sarajevu, gradi Dom milicije. Nešto kasnije, profesor Muhamed Kadić daje značajan doprinos izgradnjom niza privrednih zgrada. Željeznička stanica u Sarajevu, rad skupine arhitekata iz Čehoslovačke, završena je 1952.godine (arhitekt B. Stojkov).
Na konkursu 1955.godine prihvaćen je urbanistički plan Marindvora Juraja Najdharta. Njegova rješenja u kombinaciji ideje Le Corbusiera i CIAM s određenim elementima arhitekture Bosne i Hercegovine, predstavlja kontinuitet arhitekture na njenom putu u suvremene trendove. Šesdesetih godina dvadesetog stoljeća Z. Kovačević i grupa arhitekata, realizira urbanistički plan za Grbavicu I – prvu veliku plansku stambenu izgradnju u Sarajevu u kontaktnim zonama. Z. Kovačević je također vodio i tim koji je do 1964.godine izradio Generalni urbanistički plan grada Sarajeva.
Time su stvoreni uslovi za širenje sarajeva niz Sarajevsko polje prema Ilidži. Od početka šezdesetih godina je na potezu od Katedrale i Drvenije do Nedžarića, s obje strane Miljacke podignuto više poslovnih, administrativnih, kulturnih, školskih i stambenih objekata, kao što su Zgrada Jugobanke (1959.), Socijalno - danas zgrada PIO (1960.), Energoinvest (1962., prijašnji UPI), Unioninvest (1963), Historijski muzej Bosne i Hercegovine (1966.), kompleks Filozofskog i Prirodno-matematskog fakulteta, KSC Skenderija (1968), Studentski dom Nedžarići (1971.), Zgrada Radio-televizije Sarajevo (1972.), Hotel Bristol (1973.), Državna (bivša Vojna) bolnica (1976-79.), Porodilište (1977.), Stambeno naselje Alipašino polje (1974-79. po projektu tima firme Vranica), Tržni centar “Hepok” (1978.), zgrada bivšeg Republičkog izvršnog vijeća (vlada) i Republička skupština (1974-1982), Elektroprivreda (1978.), Energoinvest” (1982) i naselje na Dobrinji.
Najveći napor na građevinskom polju dostignut je u predolimpijskim godinama. U to je vrijeme izgrađena i rekonstruirana većina sportskih i turističkih kapaciteta, kao što su drugi paviljon Studentskog doma Nedžarići, Zgrada Oslobođenja, Zetra, Sportska dvorana Mojmilo, Stambeno naselje Ciglane itd.
U obnovi Banja Luke nakon katastrofalnog potresa 1969, nastalo je i nekoliko vrijednih ostvarenja: Spomen škola kao simbola solidarnosti u rekonstrukciji (arhitekt N. Nešković), Sportski centar Borik (arhitekt S. Zahirović), Hotel Bosna u Banjoj Luci (A. Džeba i P. Bulović) i Medicinski centar ( B. Kurpjel, R. Mandić, V. Hamsic i Z.Broz), rezultati su izuzetno intenzivnog stvaralaštva.
U tako dugom periodu i ogromnom arhitektonskom opusu, razlike u kvaliteti pojedinih objekata bile su iznimno velike, krećući se od vrhunskih remek-djela svjetske arhitekture do potpunih promašaja. Iz prošlog vremena ostao je jako upotrebljiv izgrađeni prostor sa manje i više uspješnim arhitektonskim rješenjima i istovremeno sa dosta neuređenih zelenih površina u novim naseljima.
Neki od objekata bosanskohercegovačkih projektanata postali su simboli moderne arhitekture u primjeni savremenih materijala, funkcionalnim i humanim rješenjima prostora, kao i odnosom prema okolini i tradiciji. Takvi su:
Arhitektonska rješenja škola i školskih objekata proizašla su iz akcije 1.000 škola u BiH i raspisanog arhitektonskog natječaja, nakon dobro prostudiranog programa i sadržaja svakog karakterističnog tipa škole. Znanje i arhitektonsko projektovanje bilo je stiglo do takozvanih otvorenih škola. To su bili koncepti koji su u to vrijeme zaživjeli i u evropskim zemljama. Većina objekata koja je tada napravljena sada ne samo da se koristi nego čini i okosnicu razvoja države. Bez hidro i termoelektrana o kojima se često ne razmišlja kao o arhitektonskim objektima i vrijednom naslijeđu, današnja država ne bi mogla funkcionirati.
Izložba u New Yorku
Dešavanja u arhitekturi socijalizma, u posljednjih nekoliko godina postaju predmet interesovanja za arhitekte i arhitekturu Evrope. Oni otkrivaju promišljene projekte, vrednuju ih i daju im značajno mjesto u evropskoj arhitekturi.
Jedan od najuglednijih svjetskih muzeja Museum of Modern Art (Muzej moderne umjetnosti u New Yorku) otvorio je 15. jula 2018. godine izložbu pod nazivom Toward a Concrete Utopia: Architecture in Yugoslavia, 1948-1980 (Ka betonskoj utopiji: Arhitektura u Jugoslaviji, 1948-1980). To je prvo predstavljanje izuzetnih djela vodećih arhitekata socijalističke Jugoslavije američkoj i međunarodnoj javnosti i najobuhvatnija retrospektiva svih značajnih crteža, planova, fotografija, nacrta, videosnimaka i ostalih artefakata koji govore o značajnom opusu modernističke arhitekture. . Postavka obuhvata radove najvažnijih jugoslovenskih arhitekata, među kojima su Bogdan Bogdanović, Svetlana Kana Radević, Edvard Ravnikar, Vjenceslav Richter i Milica Šterić.
Bosanskohercegovačka arhitektura je reprezentirana radovima Juraja Najdharta, posebno njegovo iskonsko djelo “Arhitektura Bosne i put u savremeno”. Izložba je pokazala Najdhartovo traganje za proto-modernitetom skrivenim u tradicionalnoj bosanskoj arhitekturi. Njegovi komplicirani dijagrami i nježne vizure Mostara i malih bosanskih sela jedva su preživjeli – spasila ih je Neidhardtova kći Sonja koja ih je iznijela iz kuće u opkoljenom Sarajevu, prije nego što je neprijateljska paljba razorila sve preostalo. Prikazani su i radovi Zlatka Ugljena sa Bijelom džamijom u Visokom kao glavnim projektom unutar prezentacije. Nekoliko građevina Ivana Štrausa je posebno naglašeno na poseban način kako bi se istakle njihove strukturalne inovacije.
Euroliga
Euroliga je evropsko profesionalno košarkaško klupsko takmičenje. Većina je smatra najjačim takvim takmičenjem u Evropi. Sastoji se od 18 klubova, od kojih 16 imaju dugoročne licence te pozivnice, što je čini poluzatvorenom ligom. Osnovala ju je FIBA krajem 1957, a od 2000. njom upravlja kompanija Euroleague Basketball.
Euroliga je jedna od najpopularnijih liga u dvoranskim sportovima na svijetu; u sezoni 2017/18. na utakmice je u prosjeku dolazilo 8780 gledalaca, po čemu je zauzimala peto mjesto među bilo kojim profesionalnim ligama u dvoranskim sportovima na svijetu, a prvo izvan Sjedinjenih Američkih Država, te drugo među profesionalnim košarkaškim ligama na svijetu, odmah iza NBA lige.
Titulu su osvajala 22 kluba, od kojih je 14 to uspjelo više od jednog puta. Najuspješniji je Real Madrid, koji je i aktualni pobjednik, s 11 titula.
Babrujsk
Babrujsk ili Bobrujsk (bjeloruski: Бабру́йск, Babrujsk, ruski: Бобруйск, Bobruisk) grad je u Mogilevskoj oblasti u Bjelorusiji na rijeci Berezini. Prema popisu stanovništva iz 2017, Babrujsk ima 217.940 stanovnika. Ime Babrujsk (kao i ime rijeke Babrujka) vjerovatno potječe od bjeloruske riječi babyor (babër; dabar), od kojih su mnogi nekada naseljavali Berezinu. Međutim, dabrovi na tom području gotovo su istrebljeni do kraja 19. stoljeća zbog lova i zagađenja. Babrujsk zauzima površinu od 66 kvadratnih kilometara i obuhvata preko 450 ulica čija je zajednička dužina veća od 430 km. Babrujsk se nalazi na raskrsnici pruga do Asipovčima, Žlobina i Kastričinstskog te puteva prema Minsku, Gomelju, Mogilevu, Kalinkavičima, Slutsku i Ragačovu. Ima najveću preradionicu drveća u Bjelorusiji, a poznat je i po hemijskoj, mašinogradarskoj i metaloprerađivačkoj industriji. Godine 2003. u Babrujsku su postojale 34 javne škole sa preko 34.000 učenika.
Zgornje Loke
mini|280px|Zgornje Loke, detalj sa slovenskog auto-puta A1 Zgornje Loke su naseljeno mjesto u sastavu općine Lukovica, regija Srednja Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu stare općine Domžale.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Zgornje Loke su imale 93 stanovnika.