cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Paganini (film)
Paganini je film snimljen 1989. baziran na životu i karijeri kompozitora i virtuoza violiniste Niccola Paganinija. Klaus Kinski je bio scenarista i režiser, kao i glavna uloga. Ovo je bio njegov zadnji film prije nego što je umro 1991. U filmu također glume Kinskijeva mlada supruga Debora Kinski i sin Nikolai Kinski. Klaus Kinski je osjećao da su on i Paganini živjeli slične živote, i da su obojica dali svoja "demonska" izvođenja u sferi njihove profesije koja je često bila protivrječna. U svom dokumentarcu Moj najbolji prijatelj iz 1999. njegov čest saradnik režiser Werner Herzog izjavljuje da ga je Kinski često pitao da režira film, ali Herzog je to odbio zato što je smatrao da scenarij nije bilo moguće prenijeti na film. Herzog također tvrdi da su pripreme za njegovu ulogu Paganinija uzrokovale nesklad u Kinskijevoj ulozi u njihovom zadnjem zajedničkom filmu, Cobra Verde. Film je biografija o životu Niccola Paganinija, kojeg mnogi smatraju jednim od najvećih violinista koji su ikada živjeli.
Rakitnica (Neretva)
Rakitnica je rijeka u centralnom dijelu Bosne i Hercegovine. Izvire na zapadnom kraju Treskavice, u blizini istoimenog naselja, na nadmorskoj visini 1520 m, i ulijeva se u Neretvu na planinskoj tromeđi Bjelašnica–Visočica–Prenj, kao njena desna pritoka, nedaleko od Boračkog jezera, na nadmorskoj visini 324 m.
Kanjon
Ova tipična planinska rijeka duboko se usjekla između Bjelašnice s desne i Visočice s lijeve strane, praveći kanjon, morfološki fenomen i idilično čudo divlje prirode, s nizom brzaka, slapova, vodopada i mirnih bazena. Kanjon Rakitnice najduži je i najdublji u Bosni i Hercegovini; dug je više od 20 km, a dubina se kreće između 800 i 1000 m. Početak kanjona na nadmorskoj je visini 1120 m.
Najatraktivniji dio jest između mosta na saobraćajnici Lukomir–Bobovica do Lučice (Bajrina koliba). To je tok rijeke od 4–5 km s padom otprilike 300 m i brojnim slapovima i vodopadima.
Pri velikim padavinama i uslijed topljenja snijega, na nekim dijelovima nivo Rakitnice podigne se i za 20 m. U vrijeme proljetnih kiša naročito su atraktivni vodopadi koji se obaraju s visokih stijena na obroncima Visočice. Takav je vodopad Studeni potok, gdje tokom određenih perioda u godini voda pada u kanjon s visine 400 m.
Kanjon je moguće proći, ali isključivo uz pomoć stručnih vodiča. U vrijeme nižeg vodostaja moguće je pješačkom stazom proći od mosta kod sela Tušila do ušća u Neretvu (poželjno je koristiti manje gumene čamce). Kad se krene kanjonom, nemoguće je vratiti se; izlazak je moguć jedino kod ušća Rakitnice u Neretvu.
Tzv. "turistička ruta" prati posljednjih 6–7 km kanjona Rakitnice do ušća u Neretvu, koja meandrira oko vrha Oštro. Izraz "turistički" pruža također izuzetan doživljaj, ali i zahtjevan i ne potpuno bezopasan, jer zahtijeva dobru fizičku spremnost, prilagodljivost niskim temperaturama, kao i okretnost u vodi.
Flora i fauna
Cjelokupna dužina kanjona Rakitnice stanište je endemskih vrsta. Ovdje postoje 32 vrste endemskih biljaka, cvjetova i drveća koji žive u ovom malom području Dinarida. Medvjedi, vukovi, divlje svinje, lisice i divokoze nalaze sklonište u ovom teško pristupačnom kanjonu. Svojim tokom od 32 km ne protječe kroz naseljena mjesta, a voda je pitka od izvora do ušća. U njoj žive potočna i mehkousna pastrmka (endem) i lipljan, i to u velikim količinama. Najpovoljniji dio toka za ribolov jest od drumskog mosta kod sela Tušila do pješačkog mosta na stazi za Bobovicu.
Zahvaljujući jedinstvenoj ljepoti i teškoj pristupačnosti, Rakitnica je pravi izazov za planinare, alpiniste, ribolovce, ali i zaljubljenike u netaknutu i divlju prirodu. Rijeku je moguće posjetiti iz Olimpijskog centra na Bjelašnici.
Kruna (valuta)
kao i historijske valute:
Carina
Carina je porez na uvoz ili izvoz u vanjskoj trgovini između suverenih država. Ona predstavlja oblik regulacije vanjske trgovine i politike koja oporezuje inostrane proizvode i usluge čime se podstiče i osnažuje domaća industrija i proizvodnja. Carina su se historijski koristile za zaštitu domaće industrije u njenim počecima kao i omogućavanju uvoza supstitucije industrijalizacije. Imale su značajnu ulogu prije Prvog svjetskog rata, a od 1945. godine se svakim danom smanjuje uloga carina.
Zakonski okvir carina
Carine u Bosni i Hercegovini su uređene sa tri zakona:
Vrste carina
Carine možemo podjeliti prema pet kriterija:
Carinska dadžbina
Carinska dadžbina je ukupni iznos kojim se tereti određena roba koja se carini. Ona uključuje:
Kumani
mini|300x300piksel|Kumanija Kumani  bili su turkijski nomadski narod koji je nastanjivao predjele sjeverno od Crnog mora, duž rijeke Volge poznatog pod imenom Kumanija. Kumani utemeljuju nomadsku državu u stepama duž Crnog mora i postaju aktivni u trgovini sa centralnom Azijom i Venecijom. U 12. vijeku glavnina kumanske snage poražena je od Istočnih Slavena, a konačni udarac 1237. godine zadaju im Mongoli. Nakon mongolske invazije 1237. godine mnogi su se naselili u Kijevskoj Rusiji, Kraljevini Ruteniji, kanatu Zlatna horda, Drugom Bugarskom carstvu, Srpskom kraljevstvu, Kraljevini Ugarskoj, Moldaviji, Kraljevini Gruziji, Bizantijskom carstvu, Nikejskom carstvu, Latinskom carstvu i Vlaškoj. Kumani su imali pre-eminentnu ulogu u Četvrtom krstaškom ratu i na stvaranju Drugog Bugarskog carstva.
Kumanski jezik je potvrđen u nekim srednjevjekovnim dokumentima i najpoznatiji je kao ranoturkijski jezik. Kodeks Cumanicus je bio jezički priručnik koji je napisan kako bi pomogao katoličkim misionarima da komuniciraju sa Kumanima. Kumani su bili žestoki i impresivni nomadski ratnici iz evroazijske stepe koji su izvršili trajan uticaj na srednjevjekovni Balkan. Osnovni instrument kumanskog političkog uspjeha je bila vojna sila, koja je dominirala sa svakom zaraćenom balkanskom državom. Kumani koji su se naselili na Balkanu su bili osnivači tri uzastopne bugarske dinastije (Aseni, Terteri i Šišmani) i vlaške dinastije (Basarabi). Međutim, dinastije Besarabi i Aseni su se u srednjevjekovnim dokumentima predstavljale kao vlaške (rumunske) dinastije. Kumani su također imali aktivnu ulogu u Bizantijskom carstvu, Kraljevini Ugarskoj, Drugom Bugarskom carstvu i Srpskom kraljevstvu, jer su se kumanski imigranti integrirali u elitu svake ove zemlje. Njihovo ime se i danas može sresti u različitim oblicima i krajevima. Izvrsni primeri za to su mjesta Kumanovo u Makedoniji, zatim Comăneşti u Rumuniji i Komana u Bugarskoj.
Dobro Vam jutro, Petrović Petre / Na zadnjem sjedištu moga auta
Dobro Vam jutro, Petrović Petre / Na zadnjem sjedištu moga auta jedanaesta je singl ploča sarajevske rok-grupe Bijelo dugme. Objavila ga je zagrebačka izdavačka kuća Jugoton u julu 1979. pet mjeseci nakon njihovog studijskog albuma Bitanga i princeza. Muziku i tekstove za obje pjesme napisao je Goran Bregović. Na A-strani je pjesma "Dobro Vam jutro, Petrović Petre" komponirana u stilu novog vala što predstavlja veliki zaokret u muziciranju Bijelog dugmeta uočljiv na studijskom albumu "Doživjeti stotu". Na B-strani je rokenrol pjesma "Na zadnjem sjedištu moga auta" koja je za razliku od naslovne odsvirana u starom maniru Bijelog dugmeta i koja je preuzeta s prethodnog albuma. Zanimljivost u obje pjesme je sviranje Dragana "Điđija" Jankelića na bubnjevima. Antologijske pjesme s ove singl ploče komponirane su tokom velikog muzičkog preokreta ovog sarajevskog rok sastava kao i njihove velike popularnosti kako u Bosni i Hercegovini tako i u bivšoj Jugoslaviji. Dizajn za naslovnicu singl ploče uradio je Ranko Beljinac.
Spisak guvernera Alabame
Guverner američke savezne države Alabama je vrhovni izvršni organ savezne države Alabame. Guverner je na čelu vlade savezne države i ima dužnost provođenja državnih zakona. On ima ovlasti i moć proglašenja zakona koje je donijela Skupština Alabame ili mogućnost davanje veta, da sazove zakonodavno tijelo, dadne pomilovanja, osim u slučaju opoziva guvernera. Osim toga, guverner je i komandant nacionalne garde Alabame kao vojnih snaga savezne države.
Zvanično, u historiji države Alabama bila su 53 guvernera. Ovo zvanično brojanje izostavlja vojne guvernere i vršioce dužnosti guvernera. Osim toga, prvi guverner William Wyatt Bibb je bio jedini guverner bivše Teritorije Alabama. Pet osoba su bili vršioci dužnosti guvernera, što daje ukupan broj osoba koji su bili na mjestu guvernera od 58, raspoređeno na 63 zasebna mandata. Četiri guvernera su bila u više neuzastopnih mandata: Bibb Graves, Jim Folsom i Fob James po dva neuzastopna mandata dok je George Wallace u tri neuzastopna mandata bio guverner.
Euscorpius mingrelicus
Euscorpius mingrelicus je vrsta škorpiona iz porodice Euscorpiidae. Nema lokalnog imena.
Ova vrsta ima veliku varijaciju i poznato je 10 podvrsta.
Životna sredina
Ova vrsta se nalazi u planinskim šumskim područjima, zabilježena je i u riječnim dolinama Austrije. Krije se pod kamenjem i drugim objektima na zemlji, također se može naći pod korama ležećeg drveća i šumskoj stelji. Malo se zna o biologiji ove vrste.
Otrov
Veoma malo medicinskih podataka o otrovu postoji, ali podaci od drugih Euscorpius vrsta uglavnom ukazuju na lokalne efekte. Blag otrov. Škorpion vrlo rijetko koristi bodlju.
Kingsley Shacklebolt
Kingsley Shacklebolt je član Reda feniksa u romanima o Harry Potteru birtanske spisateljice J. K. Rowling. On je visok i ćelav tamnoputi muškarac koji nosi zlatnu naušnicu i ima dubok glas kojeg je J. K. Rowling spomenula nekoliko puta kao 'smirujući'.
U Drugom ratu, Shacklebolt se pridružio Redu i dobrovoljno se javio za člana straže koja je Harry Pottera dopratila iz doma porodice Dursley do Grimmauldovog trga br. 12 tokom ljeta 1995.
Shacklebolt se borio u bici u Odjelu tajni i čini se da je veoma vješt u dvobojima zato što se odjednom borio s dvojicom smrtonoša. Nakon što je Sirius ubijen nastavio je dvoboj s Bellatrix Lestrange tokom kojeg je Kingsleyja pogodila čarolija koja je uzrokovala 'glasni prasak' i on je pao na tlo urlajući od boli.
U Harry Potteru i Princu miješane krvi novi je Ministar magije, Rufus Scrimgeour, Shacklebolta zaposlio u uredu bezjačkog premijera u Londonu. Kingsley je dobio posao premijerovog sekretara, ali je zapravo bio njegov čuvar imenovan zbog mogućeg napada smrtonoša. To je dokaz povjerenja u Shacklebolta, pogotovo zato što ga je imenovao bivši auror. Međutim, to bi moglo značiti i da Scrimgeour sumnja na njega i da ga je želio staviti na položaj na kojem će manje moći pomagati Redu. Shacklebolt se pojavljuje i na kraju priče, na pogrebu Albusa Dumbledorea na kraju školske godine.
Order of the Phoenix (fiction) Lieux dans l’univers de Harry Potter A Harry Potter szereplőinek listája Trolldomsministeriet
Natrij-sulfat
Natrij sulfat je so natrija i sumporne kiseline. U anhidratnoj formi, je bijeli kristalni prah sa hemijskom formulom Na2SO4, dok je kao dekahidrat poznat kao Glauberova so ili sal mirabilis (čudesna so) sa formulom Na2SO4 ·10H2O. Sa godišnjom proizvodnjom od 6 miliona tona je jedna od najvažnijih trgovačkih hemikalija.
Natrij-sulfat se najviše koristi u proizvodnji deterdženata, u Kraftovom procesu proizvodnje papira. Oko dvije trećine svjetske proizvodnje se dobija iz mirabilita, prirodnog minerala u formi dekahidrata te ostataka iz proizvodnje nekih hemijskih sirovina poput hlorovodične kiseline.
Historija
Hidrat natrij-sulfata je poznat i kao Glauberova so, koja je dobila ime po njemačko-holandskom farmakologu Johann Rudolf Glauberu (1604–1670), koji ju je otkrio u izvorima u Mađarskoj. On lično ju je nazvao čudesna so zbog njenih medicinskih osobina: kristali se generalno koriste kao laksativ, dok nije otkrivena njena današnja primjena početkom 20. vijeka.
U 18. vijeku Glauberova so se počela upotrebljavati kao sirovina u industrijskoj proizvodnji sode (natrij-karbonat), putem reakcije sa kalij-karbonatom. Pošto su se povećale potrebe za sodom, povećana je i potražnja za natrij sulfatom. Do tada, Leblancov proces, kojim se natrij sulfat dobijao kao intermedijarni proizvod je bio glavni metod u proizvodnji sode.
NGC 6954
NGC 6954 (također poznat kao MCG 0-53-1, PGC 65279 i UGC 11618) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 187 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Delfin. Najveći prečnik je 1,00 (54 hiljade sg) a najmanji 0,6 uglovnih minuta (33 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio Albert Marth 28. juna 1863. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Ibrahim Rugova
Ibrahim Rugova (2. decembar 1944, selo Crnce - 21. januar 2006, Priština), kosovski političar i državnik, bio je jedan od najznačajnijih političkih predstavnika Kosovskih Albanaca. Zadnjih godina imao je mandat predsjednika Kosova, a istovremeno je vršio i funkciju šefa najveće kosovske političke stranke, Demokratske Lige Kosova (Lidhja Demokratike e Kosovës).
Evropski put E73
mini|250p|Koridor 5c u Bosni i Hercegovini Deset Panevropskih transportnih koridora su definirani na drugoj Panevropskoj transportnoj Konferenciji, održanoj na Kreti u martu 1994. Dopune su učinjene na trećoj konferenciji održanoj u Helsinkiju 1997. godine. Zato se ovi koridori ponekad zovu "Kretski koridori" ili "Helsinški koridori", neovisno od njihove geografske lokacije.
Koridor prolazi kroz:
Značaj
Autoput na Pan-evropskom Koridoru 5c: Budimpešta-Osijek-Sarajevo-Ploče, jedan je od najznačajnijih i najprioritetnijih projekata za BiH. Izgradnja ovog autoputa je već počela, ali intenzivan početak izgradnje ovog autoputa bit će ključni pokretač privrednih i društvenih aktivnosti i omogućit će uključenje BiH u glavnu evropsku saobraćajnu mrežu, te globalni evropski društveni i ekonomski sistem.
Laze (Velike Lašče)
Laze su naseljeno mjesto u sastavu općine Velike Lašče, regija Srednja Slovenija, Slovenija.
Evropski put E73
Kroz Bosnu i Hercegovinu prolazi koridor V (rimski broj 5), ogranak c
Koridor V sačinjavaju slijedeće trase: (Istok-Zapad) Venecija - Trst/Kopar - Ljubljana - Maribor - Budimpešta - Uzhhorod - Lavov - Kijev. Dužina: 1600 km.
Laze (Velike Lašče)
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu grada Ljubljane, odn. stare općine Vič–Rudnik.
Evropski put E73
Kroz Bosnu i Hercegovinu prolazi koridor V (rimski broj 5), ogranak c
Prometni Koridor Vc (cestovni, željeznički, riječni i zračni promet) je složena poveznica Sjeverne – Srednje i Južne Evrope i predstavlja izuzetnu vrijednost u kontekstu procesa privredne i saobraćajne integracije srednjoevropskog prostora. Izgradnjom Koridora Vc povezanost i transparentnost prometnih pravaca cestovnog, željezničkog, riječnog i zračnog prometa direktno će uticati na razvoj šireg i snažnog prometnog čvorišta za cijelu Evropu i Aziju.
Laze (Velike Lašče)
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Laze su imale 16 stanovnika.
Stubline (Ilijaš)
Stubline su naseljeno mjesto u općini Ilijaš, Bosna i Hercegovina.
Evropski put E73
Kroz Bosnu i Hercegovinu prolazi koridor V (rimski broj 5), ogranak c
U toku je gradnja autoputa kroz Bosnu i Hercegovinu, u okviru koridora Vc. Osnovni podaci o projektu autoputa su:
Dužina koridora Vc, od sjevera prema jugu, podijeljena na dionice:
Željeznički koridor Vc
Željeznički koridor Vc će većim djelom slijediti pravac autoputa na koridoru. On bi trebao biti važna poveznica Mađarske (ostatka Evrope), Hrvatske i BiH. Povezati će i BiH sa RH morskom luku Ploče, koja je vrlo važna, kako za BiH, tako i za RH.
Željezni most princa Karla
Željezni most princa Karla premošćuje rijeku Drinu, u Foči, Bosna i Hercegovina.
Historijski podaci
Austro-Ugarska je najprije izgradila drveni most. Današnji željezni most počeo se graditi u junu 1882., a dovršen je i pušten u saobraćaj 22. oktobra 1884. godine. Projektovao ga je austrougarski pionirski natporučnik Krichbamuer. Izveden je kao mostovna konstrukcija sa tri noseća stuba (nekada su to bila četiri), ovalne osnove, izrađene od precizno klesanih kamenih blokova. Dužina mosta iznosi 180 m, a najviša tačka mosta je 9,13 m iznad dna rijeke. Širina stuba u dnu iznosi 4 metra dok se prema vrhu sužava i iznosi 3 metra. Gornja površina mosta je horizontalna i čini je rešetkasta čelična konstrukcija koja je ujedno i ograda mosta.
Most je svojoj namjeni služio sve do 4. maja 1942. godine kada je prilikom povlačenja partizanskih jedinica iz Foče, po naređenju maršala Tita, miniran i srušen. Nakon Drugog svjetskog rata izvršena je njegova sanacija. Most je drugi put porušen u NATO bombardovanju 1995. godine, kada porušen je središnji dio mosta. Njemački vojnici iz SFOR-a izgradili su pontonski most, ali su ga odlaskom iz Foče odnijeli. Nakon toga oružane snage BiH postavile su takozvanu Bejli konstrukciju koju su postavile oružane snage BiH. Nebrigom i neodržavanjem nastavlja se destrukcija i devastacija, tako da je most u potpunosti izgubio svoju fizičku cjelovitost. Tokom 1941. i 1942. godine, na željeznom mostu u Foči su se desila masovna ubistva velikog broja civila, od kojih su najveći broj bili muslimani.
Ljuta (Konjic)
Ljuta je naseljeno mjesto u općini Konjic, Bosna i Hercegovina.
Kevlar
mini|Zlatnožuta aramid vlakna (Kevlar).Kevlar je vrsta jako otpornog sintetičkog vlakna (fibera), otkriven 1960-ih godina u kompaniji DuPont. Ovaj materijal je pet puta izdržljiviji od metala i dobro podnosi visoke temperature. Zbog svoje hemijske strukture Kevlar je veoma lagan pa se zbog toga koristi u prozvodnji dijelova aviona, svemirskih raketa i satelita, kao i bolida Formule 1. Zbog svoje izdržljivosti, Kevlar se također koristi i u proizvodnji pancirnih košulja. Dva naučnika iz kompanije DuPont za čije ime se veže otkriće Kevlara su Stephanie Kwolek i Herbert Blades.
Spisak država po emisijama stakleničkih plinova po glavi stanovnika
Ovaj članak je spisak država rangiranih po emisijama stakleničkih plinova po glavi stanovnika u 2000. godini. Baziran je na podacima za emisije ugljik-dioksida, metana, nitrogen-oksida, perfluorokarbona, hidrofluorokarbona i sumpor-heksafluorida, koje je sastavio World Resources Institute (WRI) iz raznih izvora, uključujući CDIAC i američke agencije za zaštitu okolišta. Emisije od bunker goriva nisu uključene.
Spisak država po emisijama
4Ne uključujući Holandske Antile.
5Ne uključujući Grenland i Farska ostrva.
6Uključujući Kanarska ostrva.
7Uključujući San Marino i Vatikan.
8Uključujući Monako; ne uključujući Prekomorske departmane ili Francusku Polineziju.
9Uključujući Azure i Madeiru.
11Average annual forest cover change as percentage of national total 1990-2000: Belize -2.3%, Uruguay +5.0%. Source: FAO.
12 CH4, N2O, PFC, HFC and SF6 data not available for 2005.
Cauchyjev integralni test konvergencije
U matematici, Cauchyjev integralni test konvergencije je metoda koja se koristi za testiranje konvergencije kod beskonačnih redova koji imaju nenegativne članove. Ranu verziju testa konvergencije razvio je indijski matematičar Madhava u 14. vijeku, u pomoć svojih kolega iz škole Kerala. U Evropi je kasnije razrađen od strane Maclaurina i Cauchyja, te je poznat pod nazivom Maclaurin–Cauchyjev test (ili samo Cauchyjev integralni test).
Iskaz testa
Uzmimo cijeli broj N i nenegativnu monotono opadajuću funkciju f definisanu na neograničenom intervalu [ N, ∞). Tada red
konvergira ako i samo ako integral
ima određeno rješenje. To znači, ako integal divergira, divergira i dati red.
Dokaz
U dokazu se koristi test poređenja, gdje se poredi član f(n) sa integralom od f preko intervala [ n − 1, n ] i [ n, n + 1 ], respektivno.
Pošto je f monotono opadajuća funkcija, znamo da je i odakle vrijedi, za svaki n veći od N Pošto prethodna procjena važi i za f(N), dobijamo sumiranjem preko cijelog n, od N do nekog većeg cijelog broja M Kada pustimo da M teži u beskonačnost, dobijamo razultat.
Primjene
Hermonijski red divergira zato što, koristeći prirodni logaritam, njegovu derivaciju, te fundamentalni teorem kalkulusa, dobijamo Suprotno, red (uporedite sa Riemannovom zeta funkcijom) konvergira za svaki ε > 0, pošto je
Granica između konvergencije i divergencije
Prethodni primjeri koji uključuju harmonijske redove, postavljuju pitanje da li potoje monotoni nizovi takvi da f(n) opada do 0 brže od 1/n, ali sporije od 1/n1+ε, u smislu da za svaki ε > 0, te da li odgovarajući redovi funkcije f(n) još uvijek, u tom slulčaju, divergiraju. Kada se takav niz pronađe, slično pitanje može se postaviti u slačaju da f(n) uzme ulogu 1/n, i tako dalje. Na ovaj način moguće je istražiti granicu između divergencije i konvergencije.
Koristeći integralni test konvergencije, može se pokazati (pogledajte ispod) d, za svaki prirodan broj k, red još uvijek divergira (uporedite sa dokazom da suma recipročnih prostih brojeva divergira za k = 1), ali konvergira za svaki ε > 0. Ovdje lnk označava k-tu kompoziciju funkcija prirodnog logaritma definisanog rekurzivno sa Nadalje, Nk označava najmanji prirodni broj takav da je k-ta kompozocija dobro definisana i lnk Nk ≥ 1, npr. koristeći tetraciju ili Knuthovu notaciju.
Kako bi smo vidjeli divergenciju prvog reda koristeći integralni test, zapazite da ponavljanom primjenom pravila derivacije složene funkcije odakle vrijedi Da bi smo vidjeli konvergenciju drugog reda, zapazite da sa primjenom pravila o derivaciji stepena, pravila o derivaciji složene funkcije i rezultata iznad dobijamo odakle vrijedi
Smail-aga Ćemalović
Smail-aga Ćemalović (23. novembar 1884. – Mostar, 1945) bio je predsjednik mostarske općine. Pokrenuo je listove Musavat (1906. godine) i Srpska omladina (1912/13. godine) za prosvjećivanje omladine islamske vjere u Bosni i Hercegovini.
Osnovnu i trgovačku školu završio je u Mostaru, a trgovačku akademiju u Grazu. Godine 1906. pokrenuo je opozicioni list list Musavat, koji je pod njegovim uredništvom izlazio do 1909. godine. List Musavat uređuje u društvu s Osmanom Đikićem. Zbog jednog članka u Musavatu bio je osuđen na 6 mjeseci teške tamnice u okovima. U tom članku je tražio, da se vojnici ne zaklinju Franji Josifu, jer je suveren Bosne sultan. Kad je Musavat prenesen u Sarajevo i kad su se vođe pokreta za muslimansku vjersko-prosvjetnu autonomiju približili vladi, Ćemalović je ostavio Musavat i pokrenuo list Srpska omladina. Časopis Srpska omladina je uređivao sa Vladimirom Gaćinovićem.
Dana 2. augusta 1914. godine zatvoren je u Rogaškoj Slatini i odveden u Graz. Iz Graza je preveden u Mostar u vojni zatvor kao talac, pa je internisan u Aradu, gdje je ostao do 1916. godine.
Moderna arhitektura
mini|desno|[[Bauhaus "kolijevka" moderne arhitekture]] Moderna arhitektura je široki pojam koji se koristi za obilježavanje više graditeljskih stilova sa sličnim karakteristikama koje se prevashodno zasnivaju na pojednostavljavanju formi i eliminaciji ornamentike. Više stilova sa ovim karakteristikama su se prvi put počeli pojavljivati početkom 20. vijeka. 1940-ih ovi stilovi su ujedinjeni i identifikovani kao međunarodni stil koji je poslije toga postao dominantan način gradnje tokom nekoliko decenija dvadesetog vijeka.
Precizne karaktereistike i izvori moderne arhitekture su još uvijek pod velikom polemikom.
Karakteristike
Moderna arhitektura se obično karakteriše sa:
Ulisse Dini
Ulisse Dini (14. novembar 1845. - 28. oktobar 1918. godine) je bio italijanski matematičar i političar rođen u Pizi. Teorem implicitne funkcije je u Italiji poznat pod nazivom Dinijev teorem.
NGC 3974
NGC 3974 (također poznat kao MCG -2-31-1 i PGC 37452) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 253 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Pehar. Najveći prečnik je 1,20 (88 hiljada sg) a najmanji 1,1 uglovnih minuta (81 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 9. marta 1828. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Lesno Brdo
Slovenija:
Pelagijska zona
Pelagijska zona ili pelagijal (grč- πέλαγος - pélagos = "otvoreno more") obuhvata sve vode koje nisu u blizini dna ili obale.
Pelagijska zona se može predstaviti kao cilindar sa stubom vode od površine mora pa skoro do samog dna, kao što je prikazano na priloženoj slici. Uvjeti se mijenjaju sa dubinom vodenog stuba: pritisak se povećava, temperatura opada i sve je manje svjetlosti. Ovisno o dubini, dalje se stub može dijeliti, slično kao kod Zemljine atmosfere, koja je podijeljena na nekoliko slojeva.
Pelagijal obuhvaća 1370 miliona km3, sa vertikalnim rasponom do 11 kilometara. Ribe i ostali organizmi koje žive u toj zoni nazivaju pelagijskim. Život u njoj postaje sve rjeđi kako se dubina povećava. Na njega utiču nivo svjetlosti, pritisak, temperatura, salinitet, količina kisika i hranjivih tvari, kao i podvodna topografija. U većim dubinama, pelagijska zona se ponekada naziva zonom otvorenog okeana i može biti u suprotnosti sa vodom koja je blizu obale ili na kontinentskom pragu. Međutim, u drugim kontekstima, i obalna voda koja nije blizu dna ipak spada u pelagijsku zonu.
Pelagijska zona se može razlikovati od bentosa i demerzne zone pri dnu mora. Bentos naseljava ekološki prostor na samom dnu mora. Tu staništa čine  sedimenti i nekoliko potpovršinskih slojeva. Organizmi koji žive u toj zoni, poput školjki i kraba, nazivaju se bentoskim  životinjama (zone bentosa). Morsko dno i životinje koje u njemu žive mogu jako uticati na bentos. Ribe koje žive u demerznoj zoni se dijele na ribe bentosa, koje su gušće od vode i mogu ostati na dnu, i na bentopelagijske ribe, koje mogu plivati tik iznad dna.
Dubinski slojevi
Ovisno o dubini mora, može postojati do pet vertikalnih slojeva u oceanu. Od najvišeg do najnižeg, to su:
Epipelagijska zona
To je osvijetljena tzv. površinska zona sa dovoljno svjetlosti za fotosintezu. Zbog toga, najviše biljki i životinja žive uglavnom u ovoj zoni. Skoro svi primarni okeanski producenti su u ovoj zoni. Ovaj sloj je stanište riba poput tuna, mnogih morskih pasa, meduza i drugih.
Mezopelagijska zona
Iako u nju dospijeva nešto svjetlosti, nije dovoljna za fotosintezu. Naziv je dobila po grčkoj riječi μέσον - meson = sredina. Na oko 500 m u vodi ponestaje kisika. Međutim, tu žive mnogi oblici života sa efikasnijim škrgama ili sporim kretanjem. Tu žive igluni, lignje i nekoliko vrsta sipa i drugih mortskih organizama. U ovoj zoni žive i mnogi bioluminiscentni organizmi. Zbog nedostatka hranjivih tvari u ovoj zoni, neka živa bića se noću dižu do epipelagijske zone kako bi se hranila.
2I/Borisov
mini|Kometa 2I / Borisov 2I / Borisov (ranije C / 2019 Q4 ) je kometa koja nije iz Sunčevog sustava,tj. kometa je međuzvjezdani objekt. Komet 2I / Borisov otkrio je 30. augusta 2019. astronom amater Genadiy Borisov, koji je posmatrao prostor sa Krimskog opservatorija. 2I/Borisov je kometa kratkog repa, vidljiva astronomima. Najvjerojatnije nekoliko kilometara širok, približio se Suncu 7. prosinca 2019. na udaljenosti od točno 2 astronomske jedinice i nastavio svojim izlaskom iz Sunčevog sistema.
Pelagijska zona
Batipelagijska zona
Do ove dubine, okean je sasvim mračan, osim bioluminiscentnih organizama. Nema nikakvih biljaka, a većina životinja preživljava konzumiranjem "pahuljica" stelje (detritusa) koji pada sa viših zona ili lovljenjem drugih životinja. Na ovoj dubini žive Divovske lignje (kao i manje lignje i neobične Grimpoteuthis hobotnice), a njih love ulješure. (Ova zona je dobila naziv od grčkog βαθύς - batis = duboko).
2I/Borisov
Brzina 2I/Borisova trenutno se kreće od oko 177.000 kilometara na sat, a naučnici procjenjuju da je uz Mars preletio još u oktobru uz vanjsku stranu Marsove orbite, nakon čega će se 28. decembra 2019. približiti Zemlji na oko 290 miliona kilometara.
Ova međuzvjezdana kometa oslobađa vodenu paru, odnosno vodu koja nastaje oko druge zvijezde. Ostale analize otkrile su da međuzvjezdani komet također proizvodi cijanid i dijatomski ugljik; dvije tvari uobičajene u kometama unutar našeg sunčevog sustava.
Pelagijska zona
Abisopelagijska zona
Prefiks naziva ove zone potiče od grčkog ἄβυσσος - abisos) abis =  bez dna (u davna vremena se smatralo da okean nema dna, ovaj korijen ima i ambis). Veoma malo živih bića je dovoljno prilagođeno da preživi na niskim temperaturama i nevjerojatnom pritisku na ovoj dubini. Među onima koje žive u ovoj zoni su nekoliko vrsta lignji, bodljokošci i morski člankonošci poput morskog pauka. Mnoge vrste koje žive na ovim dubinama su evoluirle u prozirne former ili su izgubile oči, zbog potpunog nedostatka svjetlosti.
2I/Borisov
Ovo otkriće daje nam informacije o jezgru komete, elementima i spojima koje izbacuje, te o zvijezdanom disku iz kojeg je nastao.
Pelagijska zona
Hadopelagijska zona
Naziv potiče od grčkog Ἁδης - Haides), Had = u grčkoj mitologiji podzemlje. Ovi prostori su uglavnom neistraženi i samo nekolicina vrsta živi ovdje (na otvorenom prostoru). Međutim, mnogi organizmi žive na hidrotermalnim izvorima u ovoj i drugim zonama. Neki istraživači smatraju da se ova zona nalazi od 6000 m pa dublje, bilo da je u brazdi ili ne.
2I/Borisov
2I/Borisov je drugi međuzvjezdani objekt koji su naučnici uspjeli ‘uhvatiti’ teleskopima prije nego što je prošao kroz naš sustav. Prvi poznati posjetitelj bila je duguljasta stijena 'Oumuamua, za koju se tvrdilo da je i vanzemaljskog porijekla. 'Oumuamua je letio mnogo bliže Zemlji - udaljenost od oko 24 miliona kilometara.
NGC 1194
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Pelagijska zona
Hadopelagijska zona
Batipelagijska, abisopelagijska i hadopelagijska zona su vrlo slične i zato ih neki morski biolozi kombiniraju u jednu ili smatraju da su dvije posljednje iste. Abisalne ravnice su pokrivene mehkim muljem od mrtvih organizama koji padaju dolje.
Pelagijske ptice
Pelagijske ptice, zvane i okeanske ptice, su one koje žive na otvorenom okeanu više nego na obali ili kopnenim vodotokovima. Hrane se planktonskim ljuskarima, lignjama i manjim ribama. Neke od njih su tupik, pingvin makaroni, razne čigre, zovoji, bubnjavke, kao što su albatros i burnica.
Napomena: Termin morske ptice se odnosi na one koje žive blizu obale i na otvorenom okeanu.
Pelagijske ribe
Pelagijske ribe su one koje žive u vodenom stubu, bilo obalne, okeanske ili jezerskee, ali nikada na dnu mora ili jezera. Mogu se razlikovati od demerzanih riba, koje žive blizu dna, a i od koralnih, koje žive na koralnim grebenima.
Ove ribe su obično male migracijske, koje se hrane planktonom, ali i one veće koje slijede i jedu ove manje. Primjeri manjih su haringe, inćuni, fratri i slični. Primjeri većih pelagijskih riba su tune, morski psi, ribe poput igluna i sl.
Leszek Kołakowski
mini|Leszek Kołakowski mini|Kołakowski 2007. Leszek Kołakowski, fonetski: Lešek Kolakovski (Radom, 23. oktobar 1927 – Oxford, 17. juli 2009) bio je poljski filozof i historičar ideja.
Najpoznatiji je po kritičkim analizama marksističke misli, posebno po svojoj trodimenzionalnoj historiji, Glavne struje marksizma (1976). U svom kasnijem djelu Kołakowski se sve više fokusirao na vjerska pitanja. U svom Jefferson-ovom predavanju iz 1986. godine, on je tvrdio da "ćemo učiti historiju ne zato da bismo znali kako se ponašati ili kako uspjeti, već da znamo ko smo".
Johann Rudolf Glauber
Johann Rudolph Glauber (1604 (?), Karlstadt - 16. mart 1670, Amsterdam) je bio njemačko-holandski apotekar i hemičar, poznat po svom otkriću medicinskog djelovanja kao i načina proizvodnje natrij sulfata, koji je po njemu nazvan Glauberova so.
Leszek Kołakowski
Zbog svojih kritika marksizma i komunizma, Kołakowski je bio efektivno protjeran iz Poljske 1968. godine. Većinu ostatka karijere proveo je na All Souls Collegeu u Oxfordu. Unatoč tome što je bio u egzilu, Kołakowski je bio glavna inspiracija za pokret Solidarnost koji je procvjetao u Poljskoj 1980-ih i pomogao u propasti Sovjetskog Saveza, što je dovelo do toga da ga se naziva "budnikom ljudskih nada".
U Poljskoj Kołakowski nije cijenjen samo kao filozof i historičar ideja, već i kao ikona protivnicima komunizma. Adam Michnik nazvao je Kołakowskog "jednim od najistaknutijih stvaralaca savremene poljske kulture".
NGC 2544
NGC 2544 (također poznat kao IRAS 08159+7409, MCG 12-8-34, PGC 23453 i UGC 4327) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 130 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Žirafa. Najveći prečnik je 1,10 (42 hiljade sg) a najmanji 0,8 uglovnih minuta (30 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Lewis Swift 7. septembra 1885. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
IC 2348
IC 2348 (također poznat kao MCG 4-20-49 i PGC 23589) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 274 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Rak. Najveći prečnik je 0,70 (56 hiljada sg) a najmanji 0,4 uglovnih minuta (32 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio Charles Joseph Etienne Wolf 13. februara 1901. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Zakutnica
Zakutnica je naselje u općini Ilijaš, Bosna i Hercegovina.
Konstantin Černjenko
Konstantin Ustinovič Černenko (ruski: Константин Устинович Черненко, 11. jul. / 24.greg. septembar 1911, u Bolschaja Tes, Gubernija Jenisejska, Ruskog Carstva, danas u regiji Krasnojarsk; preminuo 10. marta 1985. u Moskvi) bio je sovjetski političar koji je služio kao Generalni sekretar Komunističke partije Sovjetskog Saveza od 13. februara 1984. godine sve do svoje smrti, te je također bio predsjednik Predsjedništva Vrhovnog sovjeta, što ga je činilo šefom države Sovjetskog Saveza.
Biografija
Černenko potiče iz radničke porodice iz Sibira. Otac Ustin Demidovič Černenko bio je rudar, a majka Charitina radila je u poljoprivredi. 1926. godine pridružio se Komsomolu - omladinskoj organizaciji Komunističke partije Sovjetskog Saveza (KPSS), a 1931. godine postao je članom partije. Služio je od 1930. do 1933. godine u graničnim trupama OGPU-a na sovjetsko-kineskoj granici. Nakon toga je pohađao partijske škole i 1945. godine je u Moskvi stekao diplomu. 1953. godine završio je eksterno obrazovanje za nastavničku izobrazbu.
1948. godine postao je šef odjela za propagandu u Centralnom komitetu (CK) Komunističke partije (KP) Moldavske SSR. Ovdje je prvi put susreo Leonida Brežnjeva, koji je od 1950. do 1952. godine bio Prvi sekretar CK moldavske KP. Od tog trenutka, Černenka je podržavao Brežnjev i postao njegov najodaniji pristaša. 1956. godine slijedio je Brežnjeva u Moskvu i obavljao slične zadatke u propagandi u Centralnom komitetu KPSS. Kada je Brežnjev postao Prvi sekretar CK KPSS u oktobru 1964. godine, preuzeo je ulogu šefa osobnog štaba partijskog biroa Brežnjeva.
Uloga u partiji
1965. godine, u dobi od 54 godine, Černenko postaje šef Opšteg odjela Centralnog komiteta. Od 1971. godine postaje član Centralnog komiteta, a od 1976. do 1984. godine bio je sekretar Centralnog komiteta. mini|Grob i spomenik Konstanta Černenka u Nekropili ispred Moskovskog Kremlja 1977. godine postao je kandidat, a 1978. godine punopravni član Politbiroa, najvišeg političkog tijela Sovjetskog Saveza. Godine 1984, u dobi od 72 godine, postao je Generalsekretar KPSS-a i kao predsjednik Predsjedništva Vrhovnog sovjeta postao je šef države Sovjetskog Saveza. U to vrijeme već je patio od bolesti pluća i bio je teško bolestan. Razlog njegovog sve većeg političkog utjecaja mora se tražiti u njegovoj dugogodišnjoj apsolutno lojalnoj suradnji s Brežnjevom kao njegovim povjerenikom. Gospodario je strukturama KPSS-a i organizirao je sve vođene zadatke tokom bolesti Brežnjeva.
Unatoč zategnutim odnosu s Brežnjevom, nakon smrti ideologa stranke Mihaila Suslova u januaru 1982. godine, nije Černenko, već njegov rival Jurij Andropov, postao "drugi" sekretar Centralnog komiteta, čime je postao stvarni zamjenik Generalsekretara. Nakon Brežnjevljeve smrti 10. novembra 1982. godine, također nije Černenko, već Andropov, izabran za nasljednika Brežnjeva. Odluka Politbiroa o tome morala je biti saopćena Centralnom komitetu KPSS-a 12. novembra 1982. godine. Centralni komitet je potvrdio odluku Politbiroa, a Andropov je postao novi Generalsekretar. Umjesto toga, Černenko je dobio Andropovljevu prethodnu poziciju kao "drugi" sekretar Centralnog komiteta. Iako nije bio Andropovljev izabranik, već Mihail Gorbačov, Andropovljev proteže i favorit za nasljednika, Andropov nije mogao izbaciti Černenka s pozicije "drugog" sekretara Centralnog komiteta tokom svog vlastitog mandata. Nakon Andropovljeve smrti u februaru 1984. godine, premijer Nikolaj Tihonov je predložio Černenka kao novog Generalsekretara. Centralni komitet je potvrdio Černenka kao nasljednika Andropova. Proteže Andropova, Gorbačov, preuzeo je Černenkovu funkciju kao sekretar Centralnog komiteta, a nakon Černenkove smrti postao je njegov nasljednik.
Vrijeme Černenkovog vladavine poklopilo se s fazom u kojoj su odnosi između Istoka i Zapada dosegnuli novi minimum nakon sovjetskog ulaska u Afganistan 1979. godine i dvostrukog sporazuma NATO-a. Napetosti su se manifestirale i kroz uzajamni bojkot Olimpijskih ljetnih igara 1980. u Moskvi i 1984. u Los Angelesu. Naspram izabranog američkog predsjednika Ronalda Reagana, koji je slijedio oštar antikomunistički kurs, Černenko je djelovao nemoćno. Međutim, za vrijeme njegove vlasti odlučeno je ponovno započeti pregovore o kontroli naoružanja s SAD-om u Ženevi. Pregovori su, međutim, počeli tek nakon Černenkove smrti. Kontakti s vladom SAD-a ponovno su uspostavljeni. Ministar vanjskih poslova Andrej Gromyko otputovao je u SAD prije Reagainovog ponovnog izbora 1984. godine na sastanak s njim i dogovorio ponovno pokretanje genferskih pregovora o razoružanju sa svojim američkim kolegom Georgeom Shultzom u januaru 1985. godine. Biograf Gorbačeva, Christian Schmidt-Häuer, piše da je Černenko podržavao približavanje SAD-u zajedno s Gorbačevom. Iste sedmice - u septembru 1984. godine - kada je Politbiro odlučio poslati Gromyka u SAD, kritičar ove politike, načelnik Generalštaba Nikolaj Ogarkov, smijenjen je sa svoje pozicije. Mnogo govori u prilog tome da je Politbiro na tom sastanku u septembru 1984. godine - u vrijeme Černenkove vlasti - odlučio obnoviti dijalog sa SAD-om i smijeniti Ogarkova. Jedini saveznik Ogarkova u tom tijelu, član Politbiroa Grigorij Romanov, sekretar CK za odbranu i zagovornik "čvrste" vanjske politike, bio je tada na službenom putovanju.
Dok se Černenko u domaćoj politici kretao između dogmatika i reformista KPSS-a, i osim smjene Ogarkova nije bilo promjena na vrhu sovjetskog vođstva (jedino je smrt ministra odbrane Dmitrija Ustinova u decembru 1984. godine dovela do imenovanja novog ministra odbrane koji, za razliku od svog prethodnika, nije postao članom Politbiroa), pod Černenkovim vodstvom došlo je od septembra 1984. godine do oprezne revizije konfrontacione sovjetske vanjske politike koja je dovela do odluke o modernizaciji NATO-a i smanjenju napetosti. Nakon izvršenja dvostrukog odluke NATO-a u novembru 1983. godine - još pod Andropovom - napetosti su se značajno pojačale. Kao i njegov nasljednik Gorbačov, Černenko je podržavao približavanje SAD-u, i to iz ekonomskih razloga (odbijao je smanjenje socijalnih programa u korist odbrane), očito kako bi se prevazišle dvosmjerne napetosti. Htio je vratiti politiku opuštanja iz 1970-ih godina. Međutim, ovu politiku je energično provodio tek Gorbačov.
Poput svog prethodnika Andropova, Černenko je bio Generalni sekretar samo kratko vrijeme. Černenko je počeo pušiti kao mladić i uvijek je bio poznat kao strastveni pušač. U starijoj dobi razvio je emfizem pluća. Nakon njegove smrti obavljena je obdukcija u kojoj se otkrilo da je također patio od ciroze jetre i hroničnog hepatitisa. Umro je nakon samo trinaest mjeseci mandata. Njegov nasljednik postao je Mihail Gorbačov.
Sporedni profesori u Hogwartsu
Ovo je članak o manje važnim profesorima u romanima o Harry Potteru. Važniji profesori, Albus Dumbledore, Minerva McGonagall, Severus Snape, Filius Flitwick, Horace Slughorn, Profesor Quirrell, Gilderoy Lockhart, Remus Lupin, Alastor Moody, Dolores Umbridge, Rubeus Hagrid, Pomona Sprout i Sybill Trelawney imaju svoje članke.
Profesor Binns
Profesor Binns predaje Historija magije i jedini je profesor duh u Hogwartsu. Rečeno je da je preminuo dok je drijemao u zbornici, ali je nastavio predavati kao da se ništa nije dogodilo; može se reći da on još uvijek ne zna da je mrtav. Njegova predavanja svi učenici smatraju dosadnima, a najzanimljiviji trenutak predavanja njegov je ulazak u učionicu (kroz zid). U starim bilješkama, koje je J. K. Rowling stavila na svoju web stranicu u martu 2006., njegovo ime je Cuthbert. Taj podatak ne mora nužno biti tačan zato što su se neki podaci iz njenih bilješki mijenjali u knjigama.
Binns se nije pojavljivao u filmu. Njegovo objašnjenje o Odaji tajni u drugom filmu daje profesorica McGonagall.
Dilys Derwent
Dilys Derwent je lik iz serije romana o Harry Potteru. Bila je vidarica u Bolnici svetog Munga za magične ozljede i bolesti od 1722. do 1741. te direktorica Hogwartsa od 1741. do 1768. Dumbledore u Harry Potteru i Redu feniksa opisuje Dilys Derwent i još jednog direktora kojeg zove Everard, kao "dvoje najslavnijih direktora Hogwartsa". Njeni portreti vise u Sv. Mungu i u direktorovom uredu pa ona može putovati iz jednog u drugi.
Dilys i Everard su bili uključeni u potragu za Arthurom Weasleyem zato što su dovoljno slavni da njihovi portreti vise u Sv. Mungu i u Ministarstvu Magije.
Profesor Everard
Profesor Everard je bio direktor Hogwartsa i ugledni član čarobnjačke zajednice. Ima kratku crnu kosu, a njegovi portreti vise u Ministarstvu Magije i u Hogwartsu pa može putovati kroz portrete i razgovarati sa ministrom.
Profesorica Grubbly-Plank
Wilhelmina Grubly-Plank je profesorica Brige za magična stvorenja na zamjeni. Prvi se put pojavljuje u Harry Potteru i Plamenom Peharu kad mijenja Hagrida i ponovno u Harry Potteru i Redu feniksa kad Hagrid obavlja zadatak koji mu je povjerio Albus Dumbledore.
O njoj se ne zna puno, ali važno je istaknuti da je vrlo sposobna nastavnica. Uvijek je vesela, a tokom inspekcije profesorice Dolores Umbridge strpljivo je odgovarala na sva pitanja. Tvrdila je da je zadovoljna načinom na koji Dumbledore vodi školu. U Harry Potteru i Redu feniksa Harry ima dovoljno povjerenja u nju da joj na brigu povjeri svoju ozlijeđenu sovu, ali ga ipak pomalo smeta što je Grubly-Plank bolja nastavnica od Hagrida kojem Harry ostaje odan bez obzira na njegova gotovo pogibeljna predavanja.
Madam Rolanda Hooch
Madam Rolanda Hooch je učiteljica letenja i sudkinja na metlobojskim utakmicama. Madam Hooch ima kratku, sijedu, kosu i žute oči nalik sokolovim očima. Hooch je učila letjeti na staroj Srebrnoj strijeli. Čini se da je sve što Madam Hooch radi u Hogwartsu suđenje metlobojskih utakmica i podučavanje učenika prve godine letenju, iako ne znamo tačan broj lekcija iz letenja.
Kao i profesor Quirrell, Madam Hooch u knjigama, ni u filmu nije dobila ime. U Igraćim karta Harry Potter, spomenuto je da se zove Romilda. Internetska kolekcija filmova ju je nazvala Xiomara, iako se to ime nigdje drugo ne pominje. Mnogi ljubitelji Harry Pottera i Madam Hooch tvrde da ona ima dva imena:Romilda i Xiomara, što bi je činilo jednim od rijetkih likova kojima je spomenuto srednje ime.
Madam Hooch u Harry Potteru i Kamenu mudraca glumi Zoe Wanamaker. Madam Hooch se ne pojavljuje ni u jednom od preostalih filmova zato što je Wanamaker potpisala ugovor za samo jedan film.
Profesorica Merrythought
Profesorica Galatea Merrythought je bivša nastavnica Odbrane od mračnih sila spomenuta u Harry Potteru i Princu miješane krvi. Otišla je u penziju kad je Slughorn prvi put bio profesor Čarobnih napitaka. Tom Riddle je tada završavao svoje školovanje i obratio se Armandu Dippetu, a kasnije i Dumbledoreu sa svojom ambicijom da je zamijeni. Oba je puta odbijen pa je zato navodno prokleo posao učitelja Odbrane od mračnih sila (ni jedan profesor poslije toga nije podučavao predmet duže od jedne školske godine). Merrythought je u Hogwartsu radila duže od pedeset godina.
Profesorica Sinistra
Profesorica Sinistra predaje Astronomiju. Ne pojavljuje se često u knjigama. Njena predavanja se održavaju u ponoć na vrhu astronomske kule, najvišeg tornja u Hogwartsu, na kojeg je inače zabranjen pristup učenicima.
Sinistra se prvi put pojavljuje u Harry Potteru i Odaji tajni kad pomaže u prebacivanju skamenjenog Justina Finch-Fletchleya u bolničko krilo. Ponovno se pojavljuje na Božićnom balu u Harry Potteru i Plamenom peharu kad pleše dvokorak s profesorom Moodyjem.
Profesorica Vector
Profesorica Vector predaje Aritmanciju. Harry ne sluša njen predmet pa se ona vrlo rijetko pojavljuje. Svojim učenicima zadaje komlicirane domaće zadaće. Aritmancija je Hermionin najdraži predmet. Na web stranici J.K. Rowling je u nekim starim rukopisima bilo vidljivo ime profesorice Vector, ali to nije potvrđeno.
"Vektor" je inače termin koji se koristi u matematici za usmjerenu duž, naprimjer kod brzine i ima određeni smjer i veličinu.
Wilkie Twycross
Figuren der Harry-Potter-Romane הארי פוטר - דמויות משנה Список основных персонажей серии романов о Гарри Поттере Hogwarts
Almir Zalihić
Almir Zalihić jeste bosanskohercegovački pisac rođen 1960. godine u Mostaru. Završio je studij književnosti. Objavljuje poeziju, prozu, esejistiku i književnu kritiku u listovima i časopisima od 1980. godine, a istovremeno se bavi antologičarskim radom. Zastupljen je u antologijama, čitankama, panoramama i izborima književnog stvaralaštva. Uredio je i priredio na desetine knjiga drugih autora. Trenutno živi u Brčkom. Glavni je urednik izdavačke kuće Zalihica. Bio je glavni i odgovorni urednik časopisa Život, te časopisa Mak. Član je Društva pisaca Bosne i Hercegovine.
NGC 5466
NGC 5466 je kuglasto zvjezdano jato i nalazi se u sazviježđu Volar. Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 17. maja 1784. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Suncokret
Suncokret (Helianthus annuus) ili podunac, đirasol, tornizol, čije botaničko ime Helianthus potječe od grčkih riječi helios (sunce) i anthos (cvijet) je jednogodišnja zeljasta biljka iz porodice glavočika.