cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Yukon
Aktom o Yukonu federalne vlade, koji je usvojen 27. marta 2002. godine, za naziv teritorije se usvaja termin "Yukon" iako se termin "Teritorija Yukon" i dalje koristi i popularniji je termin. Iako je teritorija službeno dvojezična (engleski i francuski), Vlada Yukona također priznaje jezike Prvih naroda, tj. jezike domorodačkog stanovništva, naroda Inuit ili Métis.
Geografija
200px|mini|lijevo|Pogled na planinu Logan sa jugoistoka Sa nadmorskom visinom od 5.959 m, planina Logan u Nacionalnom parku Kluane je najviša planina u Kanadi i druga najviša na sjevernoameričkom kontinentu (nakon Denalija u američkoj saveznoj državi Aljaska). Većim dijelom teritorije Yukona vlada subarktička klima koja se odlikuje dugim i hladnim zimama i kratkim ljetima.
Od značajnijih rijeka tu su rijeka Yukon, po kojoj je teritorija i nazvana kao i rijeke Pelly, Stewart, Peel, Bijela rijeka i Tatshenshini.
Demografija
Prema podacima iz decembra 2014. u Yukonu je živjelo 37.183 stanovnika što je povećanje od 19,5% u odnosu na 2004. godinu. Sa površinom od 474.712,64 km2, gustina iznosi samo 0.1/km2.
Vulkan (mitologija)
U rimskoj mitologiji, Vulkan je bog vatre, vulkana i kovača. On je također zvan Mulciber u rimskoj mitologiji i Sethlans u etrušćanskoj. U grčkoj mitologiji, jednak mu je Hefest. Kip Vulkana u Birminghamu je najveći željezni kip na svijetu. mini|260 px|François Boucher: Vulkan predaje Veneri oružje za Eneju, Vulkanova kovačnica<>
NGC 5299
NGC 5299 (također poznat kao ESO 133-?5) je zvjezdano jato i nalazi se u sazviježđu Kentaur. Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 7. juna 1837. godine.
Vulkan (mitologija)
Vulkanov pad i povratak
mini|lijevo|230 px|Andrea Mantegno: Parnas, Vulkan sa crvenim plaštom, detalj slike Kad se Vulkan poistovjetio sa Hefestom iz grčke mitologije, postao je umjetnik, proizvođač oružja, oruđa, željeza i nakita. Kad su se Jupiter i Junona vjenčali, Junona je rodila lijepog boga rata, Marsa. Poslije je rodila Vulkana, koji je trebao biti poprilično lijep zbog svojih roditelja, ali je Vulkan kao beba rođen vrlo ružan sa crvenim licem, pa ga se Junona sramila. Bacila ga je na Zemlju, na obalu mora, gdje su ga našle morske nimfe, ili odmah u more, gdje ga pronašle morska božica Tetida i nimfa Eurinoma. Njegove noge su se slomile. Tetida ga je odgojila kao svog sina. Kad je postao dječak, imao je sretno djetinjstvo, a igrao se biserima i morskim kamenjem, dok su mu društvo pravile Tetida i njene morske životinje. Kasnije, kao mladić, izašao je na površinu i našao izgoreno drvo, koje ga je fasciniralo. Tako je postao bog vatre. Kad se vratio u more, rekao je to Tetidi i našao pećinu u kojoj nije bilo vode, te u njoj počeo kovati vrlo lijepe ukrase od zlata i srebra, ali i oružje od željeza. Ipak, Vulkan je ostao hrom te se brzo umarao. Jednog dana je Junona pozvala sve božice na zabavu na planini Olimp, kako bi svima pokazala svoje ukrase i haljinu. Vulkan je Tetidi napravio lijep ukras – ogrlicu od srebra i safira, a ljepša je od svih Junonih ukrasa. Junona je bila ljubomorna na Tetidin ukras, pa se razbjesnila. Tetida ju je odvela u pećinu i pokazala Vulkana. Junona se tad smirila i zahtijevala da joj vrati sina, ali Tetida to nije dopustila, niti je Vulkan to htio. Ostao je u pećini. Svojoj je majci pak napravio prelijepo zlatno prijestolje koje je ona dobila i sjela na njega, ali se više nije mogla dići. Nije mogla spavati, rastegnuti se, jesti i piti. Jupiter se zabrinuo za svoju ženu i naredio Vulkanu neka se vrati. Vulkanu je obećana Venera za ženu, božica ljubavi. Vulkan se oženio Venerom, koja mu je rodila Amora. Svoju kovačnicu je podigao u vulkanu Etna, na Siciliji. Tamo izrađuje munje za svog oca. Venera ponekad odlazi spavati sa svojim ljubavnikom Marsom, a tada se Vulkan ljuti i nastaju vulkanske erupcije. mini|170 px|Peter Paul Rubens: Vulkan kuje Jupiterove strijele (munje), u svojoj kovačnici
Ostali mitovi
Vulkan je izradio prvu ženu Pandoru. To je zahtijevao Jupiter kao kaznu ljudima. Napravio je i palače bogova na Olimpu, a najljepša je ona Jupiterova. Također, napravio je prijestolja za bogove. Još jedno njegovo dijete je Caeculus.
Grčka mitologija
U grčkoj mitologiji, Hefesta baca Hera, Junonin pandan, a također se pojavljuje i Tetida, ali kao grčka božica. Pritom Hefestov sin nije Caeculus, ali je zato njegov sin Erihtonije Atenski, koji je bio kralj Atene pa ga zato nema u rimskoj mitologiji.
Kult
Vulkan se štovao na godišnjem festivalu 23. augusta, a festival se zvao Volcanalia. Vulkanovo najstarije svetište u Rimu se zove Volcanal. Vulkan je imao hram u Campus Maximusu. Vulkan je slavljen za najvećih ljetnih vrućina, kada je postojala opasnost od spaljivanja usjeva. Žrtvovane su mu ribe, a nakon velikog požara za vrijeme Nerona, počeo se jako štovati.
U kulturi
Po Vulkanu je nazvan vulkan Vulcano u Italiji te svi vulkani. Također, smatralo se da postoji planeta Vulkan, a tako je nazvana jedna planeta u Zvjezdanim stazama.
Stanković (čvor)
Hrvatska:
NGC 3797
NGC 3797 je zvijezda i nalazi se u sazviježđu Veliki medvjed. Prvo otkriće je napravio Ernst Wilhelm Leberecht Tempel 12. februara 1882. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Odiva
Historija
Pavel Rovinski je naveo jedan slučaj iz Dobrskog Sela u Crnoj Gori. Kada je jedna odiva, pošto su joj roditelji pomrli, došla u rodnu kuću, i našla je u velikoj nevolji, ona je tu od žalosti izvršila samoubistvo. Odive su vršile kontrolu nad radom svoje braće, koja su im bila uzdanje u svakoj nuždi. Nikakve promjene u kući nije smjelo biti bez njihovog znanja.
Rusinovo (Berovo)
Rusinovo je naseljeno mjesto u sastavu općine Berovo, Sjeverna Makedonija.
Geografija
Nalazi se u istočnom dijelu države, 6 km jugozapadno od Berova. Istočno od naselja protječe rijeka Bregalnica gornjim dijelom svog toka.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva iz 2002. godine, Rusinovo je imalo 765 stanovnika. Većinska vjeroispovijest stanovništva je pravoslavlje.
IC 94
IC 94 je zvijezda i nalazi se u sazviježđu Ribe. Prvo otkriće je napravio Guillaume Bigourdan 2. novembra 1885. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Magna Carta
mini|200p|Magna Karta Magna Karta (Magna Carta, latinski "Velika Povelja" ili bukvalno "Veliki Papir") je engleska povelja iz 1215. koja je ograničila moć engleskih kraljeva, konkretno kralja Johna, poznatog kao Ivan bez zemlje, iz dinastije Plantagenet.
Magna Karta je proizašla kao rezultat neslaganja između rimskog pape i kralja Johna i njegovih barona u pogledu kraljevskih prava: Magna Karta je zahtijevala od kralja da se odrekne određenih prava i da poštuje određenu zakonsku proceduru, kao i da prihvati da kraljeva volja može biti ograničena zakonom. Iako je krenula kao problematičan mirovni dogovor neuspješnog kralja i pobunjenog plemstva u jalovom pokušaju da se izbjegne građanski rat, Magna Carta u budućim se stoljećima razvila u jedan od najvažnijih historijskih dokumenata i danas se poštuje kao temelj predstavničke vlasti i demokracije te začetak poštivanja ljudskih sloboda.
Magna Carta je napisana na latinskom na ovčijoj koži. Ima oko 3500 riječi. Četiri sačuvane kopije prepisivali su različiti pisari pa zbog tipfelera nisu potpuno iste. Iako je povelja ograničila kraljevsku moć i u svoje 63 stavke pokrila mnoga pitanja, uglavnom je zastupala veleposjedničke interese. Pitanja obuhvaćena poveljom kretala su se od prava slobodnih ljudi na suđenje i pravdu, pa sve do težina i mjera, ribarskih vrša i stranih trgovaca.
Magna karta je, također, ograničila prava šerifa, čuvala slobode i privilegije okruga i gradova i načinila sporazum sa Krunom da se neće miješati u prava Crkve, niti da će bez pristanka krunskog savjeta nametati Klevetnički danak ili bilo kakav drugi porez. Poštovanje povelje osigurano je konačnim stavkama, koje su davale ovlaštenje grupi od 25 barona da se podignu na oružje protiv kralja ukoliko se on ne bude pridržavao uslova Povelje. Tri dana nakon usvajanja Magna karte Džon je potražio, a kasnije i dobio, papsku osudu ovog dokumenta, što je četiri mjeseca kasnije dovelo do prvog Rata barona. I pored toga što su Povelju srednjevjekovni i tjudorski vladari uglavnom ignorirali, smatra se da je značajno uticala na principe engleske ustavne slobode i da je bila model za ustave novih nezavisnih zemalja širom svijeta. Magna Karta je također bila prvi korak dugog historijskog procesa koji je doveo do vladavine ustavnog zakona u Engleskoj.
Kazimir IV, kralj Poljske
Kazimir IV (poljski: Kazimierz IV Andrzej Jagiellończyk; litvanski: Kazimieras Jogailaitis; 30. novembar 1427. - 7. juni 1492.) je bio veliki knez Litvanije od 1440. godine i kralj Poljske od 1447. do svoje smrti 1492. godine. Za vrijeme njegove vladavine, Poljska je pobijedila Teutonski red u Trinaestogodišnjem ratu i vratila Pomeraniju, a Jagelon dinastija je postala jedna od vodećih kraljevskih porodica u Evropi. Bio je jak protivnik plemstva, i ojačao je Parlament i Senat.
NGC 6767
NGC 6767 je dvostruka zvijezda i nalazi se u sazviježđu Lira. Prvo otkriće je napravio J. Gerhard Lohse 1886. godine.
Kazimir IV, kralj Poljske
Veliki trijumf njegove vladavine je bilo efikasno i konačno uništenje Teutonskog reda, što je dovelo Prusku pod poljsku vlast. Do 15. stoljeća, Poljska se teritorijalno približila zapadnoj Evropi i postala značajan politički faktor u međunarodnim odnosima. Došlo je do potražnje sirovina i repromaterijala koji su stimulisali trgovinu i donijeli rast prihoda, zanatstva i rudarstva.
Vladavina u Litvaniji
Godine 1440, po smrti litvanskog velikog kneza Žigmunda I Kazimir je, na poziv litvanskih plemića, otišao u Litvaniju i preuzeo vlast nad tom velikom kneževinom. U to vrijeme, Kazimirov brat Vladislav je vladao Poljskim kraljevstvom. Pošto je Kazimir bio maloljetan, istinsku vlast su držali plemići.
NGC 6767
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Kazimir IV, kralj Poljske
Vladavina u Litvaniji
Kao litvanski veliki knez, Kazimir je litvanskom plemstvu osigurao jednakost s poljskim plemstvom, te je obećao da će čuvati granice Litvanije i da neće postavljati Poljake kao državnike u Litvaniji. Pristao je tražiti od plemstva saglasnost za sve svoje odluke vezane za Litvaniju.
Vladavina u Poljskoj
Kazimir je naslijedio svoga brata na poljskom prijestolju nakon tri godine dugoga interregnuma. Okrunjen je 25. juna 1447. godine u Katedrali svetog Stanislava i svetog Vjenceslava. Godine 1454. oženio je Elizabetu Austrijsku, kćerku ugarskog i češkog kralja Alberta i Elizabete Luksemburške. Godine 1454. pruski plemići su zatražili od Kazimira pomoć u borbi protiv Teutonskog viteškog reda. Kazimir je pristao i pobijedio teutonce, te je osvojio dio pruske teritorije. Godine 1457. umro je Ladislav V, kralj Ugarske, jedini brat Kazimirove supruge, te su Kazimir i njegova supruga Elizabeta počeli poklanjati veliku pažnju preuzimanju ugarske i češke krune.
Smrt i nasljednici
Kazimir IV je umro 1492. godine. U Poljskoj ga je naslijedio sin Ivan I Albert, a u Litvaniji sin Aleksandar.
IC 2151
IC 2151 (također poznat kao ESO 555-8, IRAS 05504-1747, MCG -3-15-24 i PGC 18040) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 143 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Zec. Najveći prečnik je 1,50 (62 hiljade sg) a najmanji 0,9 uglovnih minuta (37 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Herbert Alonzo Howe 22. januara 1900. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Poliwhirl
Ime Poliwhirl kombinacija je engleskih riječi "pollywog" = punoglavac, što se odnosi na anatomiju tijela njegova prethodnog oblika, Poliwaga, i "whirl" = vrtlog, odnoseći se na Poliwhirlovu dugu zavijenu liniju koja se nalazi na njegovu trbuhu. Njegovo je japansko ime, Nyorozo, vjerovatno onomatopeja: "Nyoro nyoro" označava migoljenje i meškoljenje, opisujući kretnje punoglavca (u ovom slučaju, njegova prethodnog oblika Poliwaga).
Soldatski bal
O albumu
Tekstovi albuma najviše je inspirisan vojnim rokom Saše Lošića, koji je služio u Bitolju od septembra 1983. do septembra 1984. godine. Na albumu su brojna gostovanja, među kojima su Nada Obrić, Aki Rahimovski iz Parnog valjka, Jura Stublić iz grupe Film, Peđa D'Boj iz grupe D'Bojs, Ivan "Firči" Fece iz EKV -a, Marina Perazić, Dragoš Kalajić i Jovan Ćirilov.
Poliwhirl
Biološke karakteristike
Poliwhirl je veliki Pokémon nalik križancu žabe i punoglavca. Sposoban je živjeti unutar i izvan vode, iako izvan vode mora održavati svoje tijelo vlažnim, čineći to povišenom razinom znojenja. U protivnom, Poliwhirlovo tijelo može presušiti u nedostatku tjelesnih tekućina, što može dovesti do njegove smrti. Radi toga, Poliwhirl daje prednost životu u vodi (obično u jezerima), gdje je manje opasnosti.
Soldatski bal
O albumu
Sa preko 500.000 prodatih primjeraka, to je najprodavaniji debi album u Jugoslaviji.
Poliwhirl
Biološke karakteristike
U borbama, Poliwhirl koristi vijugu na svom trbuhu kako bi uspavao svog protivnika tehnikom Hipnoze (Hypnosis). Čini to polaganim valovitim kretanjem linije, izazivajući pospanost kod protivnika. Istovremeno, može se s lakoćom izvući iz stiska protivnika, zbog svoje izrazito skliske kože. Doduše, kože postaje hrapavija ako Poliwhirl dehidrira.
Soldatski bal
Naslovnica
Omot albuma dizajnirao je Bojan Hadzihalilović. Na omotu su četiri člana benda sa sedam sekretara SKOJ-a, pored 49 ličnosti iz jugoslovenske istorije i javnog života kao što su Petar II Petrović-Njegoš, Ivo Lola Ribar, Bata Živojinović, Lepa Brena, Vuk Karadžić, Slavko Štimac, Miroslav Krleža, Oliver Mandić, Mirza Delibašić.
Poliwhirl
Biološke karakteristike
Poliwhirlova zavijena linija okrenuta je u suprotnom smjeru od Poliwagove. Njegova usta više nisu vidljiva nakon evolucije iz Poliwaga, iako se lako može zaključiti da se sada nalaze u središtu spirale, jer iz tog mjesta Poliwhirl ispaljuje mlazove vode kada koristi pojedine napade, poput Vodenog pištolja (Water Gun) i Vodene pumpa (Hydro Pump).
Soldatski bal
Obrade
Bolje biti pijan nego star - Dok palme njišu grane (Dubrovački trubaduri)
Poliwhirl
U videoigrama
Poliwhirl je Vodeni Pokémon, i razvija se iz Poliwaga na 25. razini. Iako je Poliwag čest Pokémon, igrači mogu uhvatiti Poliwhirla u mnogim igrama.
U Pokémon Red i Blue igrama, Poliwhirla se može pronaći pecanjem u gradu Celadonu i na Stazama 9 i 10. U Pokémon Yellow igri, pecanjem ga se može uhvatiti na Stazama 22 23, kao i u prethodno spomenutom gradu Celadonu. U Pokémon Gold, Silver i Crystal igrama, može ga se pronaći tokom surfanja u gradu Ecruteaku, Violetu i Viridianu, na Planini Silver i Stazama 22, 28, 30, 31 i 44.
Nemoguće ga je pronaći u igrama Pokémon Ruby, Sapphire i Emerald, iako je veoma brojan u Pokémon FireRed i LeafGreen igrama: na Rubnom rtu, Četvrtom ostrvu, Icefall spilji, Dolini ruševina, u gradu Ceruleanu i Viridianu (pecajući), te na Stazama 6, 22, 23, 24 i 25.
Poliwhirl ima razgranatu evoluciju, poput Glooma i Slowpokea. Ako ga se izloži svjetlosti Vodenog kamena, Poliwhirl će se razviti u Vodenog/Borbenog Pokémona Poliwratha. Doduše, ako se Poliwhirla razmijeni dok drži Kraljev kamen (King's Rock), Poliwhirl će se razviti u Vodenog Pokémona Politoeda.
U videoigrama, Poliwhirlovo je glasanje jednako glasanju Wigglytuffa. Jednako se glasaju (u videoigrama) i Aerodactyl i Vileplume, kao i Charizard i Rhyhorn, iako je nepoznato zašto dolazi do jednakog glasanja iako su to potpuno različiti Pokémoni.
U animiranoj seriji
Línia evolutiva de Poliwag List of Pokémon (52–101) Luettelo Pokémon-lajeista (61–80) Lista Pokémonów (61-80)
Zločinački umovi
Serija je stekla pohvale kritičara za karakterizaciju, tempo, atmosferu, glumu, režiju i scenarij. Postala je hit za CBS kad je riječ o rejtingu i redovno je bila jedna od najgledanijih serija te mreže tokom 15 godina emitiranja. Njen uspjeh doveo je do razvoja dvije spin-off serije i videoigre zasnovane na seriji.
Pozadina
U drugoj sezoni Greenaway napušta ekipu nakon šeste epizode ("The Boogeyman"), a nju je od devete epizode ("The Last Word") zamijenila Emily Prentiss (Paget Brewster), što je iznenadilo i Gideona i Hotchnera. Početkom treće sezone ekipu napušta i Gideon, nakon druge epizode ("In Name and Blood"). Od šeste epizode ("About Face") zamijenio ga je David Rossi (Joe Mantegna), osnivač JAP-a, koji se vratio nakon što se neko vrijeme bio povukao zbog pisanja knjiga.
Prije početka šeste sezone objavljeno je da će Brewsterina uloga biti reducirana tokom sezone, a da će ugovor s Cook biti okončan; zamijenila ih je Rachel Nichols u ulozi Ashley Seaver, kadetkinje FBI-a. Odluka da Cook i Brewster budu razriješen ugovora rezultirala je revoltom ljubitelja serije, koji su počeli potpisivati protestne peticije. Posljedično, Cook i Brewster vraćene su u seriju za sedmu sezonu, a Nichols je otpuštena. Brewster je potom napustila seriju nakon te sezone; u osmoj sezoni zamijenila ju je Jeanne Tripplehorn u ulozi Alex Blake, lingvističke stručnjakinje. Brewster se, međutim, ipak pojavila kao gošća u jubilarnoj 200. epizodi.
Nakon dvije sezone Tripplehorn je otpuštena; u 10. sezoni glumačkoj ekipi pridružila se Jennifer Love Hewitt u ulozi Kate Callahan. Tokom te sezone producenti su "ubili" lik Gideona van ekrana; izvršna producentica Erica Messer rekla je da je ta odluka donesena jer je postalo jasno da se Patinkin neće vratiti u seriju, ali da bi Gideon mogao biti prikazan u prisjećanjima ako bi se ikad vratio.
Cook i Hewitt bile su na pauzi od snimanja zbog svojih trudnoća nakon završetka produkcije 10. sezone; Aisha Tyler, koja glumi dr. Taru Lewis, pridružila se seriji na početku 11. sezone u epizodnoj ulozi iako se pojavila u većini epizoda. Cook se vratila nakon sedme epizode te sezone, ali se Hewitt nije vratila. Moore je napustio seriju pri kraju iste sezone; razmatrao je da to uradi u 10. sezoni, kad mu je istekao prethodni ugovor, ali su ga uvjerili da ostane kako bi se njegovom liku omogućio odgovarajući oproštaj. Messer je rekla da je prvobitno bilo planirano da Moore snimi šest epizoda, ali je odlučeno da se to produži na prvih 18 jer se šest "nije činilo dovoljnim".
Sedmicu nakon Mooreovog odlaska Brewster se drugi put pojavila kao specijalna gošća; u 12. sezoni još je jednom postala članica glavne postave. Moorea je u 12. sezoni zamijenio Adam Rodriguez u ulozi Lukea Alveza, agenta iz Jedinice za hvatanje bjegunaca. Tyler je također promovirana u glavnu postavu od te sezone. Nakon toga Gibson je suspendiran, a kasnije je dobio otkaz zbog sukoba s jednim od producenata na setu; njegov lik Hotchner izbačen je iz serije. Gibsona je zamijenio Damon Gupton u ulozi Stephen Walker, iskusni profiler iz Programa za analizu (kontraobavještajnog odsjeka FBI-a), koji je u JAP donio svoje vještine u hvatanju špijuna. Guptonov ugovor nije obnovljen nakon 12. sezone, a CBS je naveo da je njegov odlazak bio "dio kreativne promjene u seriji". Daniel Henney, koji je bio među glavnim glumcima u spin-offu Zločinački umovi: Preko granice, tumačeći lik Matta Simmonsa, pridružio se glavnoj seriji u 13. sezoni, također kao član glavne postave.
Termin "UnSub", koji se vrlo često koristi u seriji, skraćenica je od izraza "unknown subject", tj. "nepoznati subjekt" u istrazi.
Članovi JAP-a
mini|desno|350px|Postava iz 4. sezone; slijeva: Reid, Prentiss, Morgan, Hotchner, Rossi, J. J. i Garcia.
mini|desno|250px|Ekipa serije na diskusiji o seriji u [[Paley Centreu]]
Rejting
Sezonski rejting (baziran na prosječnom broju gledalaca po epizodi) serije na CBS-u: * Najbolji rezultat: "The Big Game" – 26,31 milion gledalaca (22:30 /IVZ/; sedmica 29. 1. 2007) (nakon 51. SuperBowla).
Zločinački umovi: Ponašanje sumnjivaca
U epizodi "Fight" iz 5. sezone predstavljen je drugi tim JAP-a i pokrenuta je nova serija pod nazivom Zločinački umovi: Ponašanje sumnjivaca. Premijeru je imala 16. februara 2011. na CBS-u, ali je otkazana zbog lošeg rejtinga odmah nakon 1. sezone, koja je imala 13 epizoda. 6. septembra iste godine CBS DVD izdao je cijelu seriju na setu od 4 diska.
Glumačku postavu činili su Forest Whitaker u ulozi Sama Coopera, vođe tima, Janeane Garofalo, Michael Kelly, Beau Garrett, Matt Ryan, Richard Schiff i Kirsten Vangsness, koja je reprizirala ulogu Penelope Garcije iz originalne serije.
Zločinački umovi: Preko granice
Serija će pratiti agente FBI-a koji pomažu državljanima SAD-a koji su se našli u nevolji u inozemstvu. CBS je emitirao tzv. backdoor pilot-epizodu 8. aprila 2015. u satnici rezerviranoj za Zločinačke umove kao unakrsnu epizodu pod naslovom "Beyond Borders" ("Preko granice").
11. maja 2015. CBS je objavio da je 1. sezona ove serije naručena za TV-sezonu 2015/16.
Bitange i princeze
Sinopis
U seriji je pet glavnih likova: vječiti student Robi, nabrijani dečko iz centra u stalnom sukobu sa zgodnom Irenom, ne previše bistrom, ali vrlo snalažljivom i probojnom bivšom manekenkom koja je odlučila voditi smisleniji život. Robi i Irena su glavni pokretači većine nesporazuma i razmirica u seriji i oboje rade na lokalnoj televiziji Star@ TV.
Dvojica potpuno različitih najboljih prijatelja Kazimir i Teo igrom sudbine postaju Robijevi cimeri. Kazimir je pomalo zbunjeni tip koji zna sve o filmovima, muzici i sličnom, ali se ne snalazi najbolje u društvu i vrlo je poznat sa uzrečicom "budimo realni" i gledao je najmanje milion puta film Casablanca.
Kazimirov prijatelj iz djetinjstva Teo prava mu je suprotnost. On je visok, naočit, snalažljiv i uspješni mladi odvjetnik kojemu je uvijek u životu sve išlo od ruke i koji je Kazu uvijek čuvao kao mlađega brata. Međutim, već na početku prve epizode njegova se sreća mijenja, žena ga je izbacila iz stana.
Tu je, na kraju, i povučena, ali simpatična Irenina slučajna cimerica Lucija koja s Kazom počinje raditi u videoteci.
U seriji se, inače, povremeno pojavljuju i osobe s hrvatske estrade, iz sportskog, umjetničkog ili društvenog života.
Tin (Smrdoprd) zaposlenik je tajne službe koji mnogim likovima u seriji otvara vrata prema uspješnosti, no malo tko zna da je on zapravo slovenski špijun.
Smail Balić
Smail Balić (Mostar, 1920 - Beč, 2002), austrijski historičar i kulturolog bosanskohercegovačkog porijekla.
Biografija
Rođen je 26. augusta 1920. u Mostaru
Veći dio života proveo je u inostranstvu. Bio je zaposlen na raznim arhivarskim i historijski dužnostima, napose u zemljama njemačkog govornog područja. Do 1986. obavljao je niz naučnih i arhivarskih dužnosti: nadsavjetnik za orijentalne jezike i lingvistiku Austrijske nacionalne biblioteke te istraživač Instituta za historiju arapsko-islamskih naukana Univerzitetu "J. W. Goethe" u Frankfurtu, član Društva austrijskih književnika, te dopisni član Jordanske akademije islamskih nauka.
Osim njemačkoga, na kojem je napisao svoja glavna djela, Smail Balić je vladao i engleskim, kao i trima glavnim klasičnim islamskim jezicima-arapskim, turskim i farsijem/perzijskim), rezultirali su u njegovom opusu. Osnovne značajke Balićeva djelovanja su;
Veliki Lipoglav
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu grada Ljubljane, odn. stare općine Moste–Polje.
Teritorijalna organizacija i pripadnost naselja
Napomena: ''MNO je skr. za Mjesni narodni odbor.''
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2021. godine, Veliki Lipoglav je imao 46 stanovnika.
Napomena: ''U 1869. nije iskazano, a u 1880. iskazano kao dio bivšeg naselja Lipoglav, za koje sadrži dio podataka u 1880. U 1880. iskazano pod imenom Velki Lipoglav.''
Donja Meka Gruda
Donja Meka Gruda je naseljeno mjesto u općini Bileća, Bosna i Hercegovina.
Geografija
Naselje Donja Meka Gruda nalazi se uz put Bileća-Gacko, na udaljenosti od cca 20 km sjeverno od Bileće.
Historija
Nekoliko kilometara od naselja je lokalitet Trnov Do, na kojem je izgrađena Crkva svetog arhanđela Mihaila. U neposrednom okruženju crkve nema stambenih objekata. Prema podacima dostupnim u pisanim izvorima, crkva ″sagrađena je, ili možda obnovljena″, 1795. godine. Na zvonu urađenom od livene bronce, izliven je natpis majstorske radionice iz Slovenije. Na udaljenosti od cca 35 m, sjeverozapadno od crkve, nalazi se čatrnja gabaritnih dimenzija cca 5 x 8 m, zidana od kamena.
Donji Davidovići
Donji Davidovići su naseljeno mjesto u općini Bileća, Bosna i Hercegovina.
Julijan Jelenić
Biografija
Rođen je u selu Riječani kod Modriče 29. augusta 1877. godine. Osnovnu školu je završio u Modriči i Tolisi, a Franjevačku gimnaziju u Gučoj Gori. U Franjevački red pristupio je u Fojnici. Filozofsko-teološke nauke je završio u Kraljevoj Sutjesci i Budimpešti. Svećenikom je imenovan 1903. godine. Kasnije je predavao crkvenu historiju i crkveno pravo u Franjevačkoj bogosloviji u Livnu, Sarajevu i na Univerzitetu u Zagrebu. Godine 1908. promoviran je u doktora teologije disertacijom De pattarenis Bosnae. Jedno vrijeme je bio definitor provincije, dva puta dekan fakulteta i član Jugoslavenske akademije. Umro je 5. augusta 1931. godine u Zagrebu u 54. godini života. Ukopan je u Visokom.
Bavio se proučavanjem historije Franjevačke provincije Bosne Srebrene i opće crkvene historije. Svoje prvo djelo “Djelovanje bosanskih franjevac u Bugarskoj” je započeo u novicijatu u Fojnici još 1899. godine, a radio ga je do kraja života. Najznačajnija su mu djela "Kultura i bosanski franjevci" (1912. i 1915.) i nedovršenu "Povijest Hristove crkve" (tri sveska). Preveo je četiri bosanska ljetopisa: “Ljetopis fra Nikola Lašvanina” (1916.),, “Ljetopis franjevačkog samostana u Kreševu” (1918.), “Ljetopis franjevačkog samostana u Kraljevoj Sutjesci” (1923., 1924., 1925) i "Dva ljetopisa Bosne Srebrene, Ljetopis fra Marka iz Vasiljeva Polja i fra Bernardina Nagnanovića" (1919.). Objavio je tri zbirke izvora iz prošlosti Franjevačke provincije Bosne Srebrene, prvi dio Bio-bibliografije franjevaca Bosne Srebrene i objavio oko 300 manjih članaka, rasprava, studija, priloga itd.
Oksimoron
Oksimoron (grč. oxýmōron: oxys = oštar + moros = lud; doslovno: oštroumna ludost) je jezička figura (posebna vrsta antiteze) u kojoj se spajaju dva nespojiva, kontradiktorna pojma (antonimi).
Primjeri oksimorona
Oksimoron koristimo i u svakodnevnom govoru a da toga nismo ni svjesni:
Aga
mini|Aga janičara Aga (na turskom ağa, „vođa,“ „vladar“, pisano i kao agha), naslov korišten u Osmanlijskom carstvu za građanskog i vojnog vođu.
U Osmanlijskom carstvu, uključujući i vilajet Bosnu, ovaj izraz se upotrebljavao za komandire različitih grana vojne službe. Zapovjednik janičara je bio poznat kao Aga janičara.
0-te
mini|desno|300px|Istočna hemisfera na početku 1. vijeka nove eremini|Procesija Ara Pacis
0-e p. n. e. se obično navode kao posljednja decenija 1. vijeka p. n. e. i 1. milenijuma p. n. e. Međutim, kao i kod 0-tih, broj godina u 0-ima p. n. e. nije uvijek jasno određen. Valja uzeti u obzir da ne postoji nulta godina (0) u proleptičkom gregorijanskom kalendaru ili julijanskom kalendaru. Zato godinu 1. p. n. e. slijedi godina 1|1. n. e.
Godina 1. n. e. je prva godina ere Anno Domini odnosno Nove ere. Godine 525. (koja se tada nazivala godinom konzulstva Proba Mlađeg ili Flavija Proba), kršćanski monah po imenu Dionysius Exiguus je ustanovio da se inkarnacija Isusa dogodila prije 525 godina. Da li je Dionizije pod "inkarnacijom" smatrao Isusovo začeće ili rođenje, odnosno da li ga je smjestio u godinu 1. p. n. e. i 1. n. e. je predmet rasprave među suvremenim učenjacima. U svakom slučaju, većina historičara smatra da je Isus rođen nekoliko godina kranije, za vrijeme ove dekade.
Ovaj članak pokriva period '''9. p. n. e. – 1. p. n. e.''', odnosno posljednjih devet godina pred eru Anno Domini, a ne posljednjih deset godina.
Humoralna imunost
Humoralna imunost je komponenta opće imunosti organizma, koji posreduju makromolekule koje se nalaze u vanćelijskoj tečnosti poput izlučenih antitijela, proteinskih komplemenata, i određenih antimikrobnih peptida. Humoralna imunost je tako nazvan jer uključuje tvari koje se nalaze u humoralnim ili tjelesnim tekućinama. Druga je ćelijska imunost. Njegovi aspekti koji uključuju antitijela često se nazivaju i antitijelima posredovana imunost.
Proučavanje molekulskog i ćelijskih komponenti koji formiraju imunski sistem, uključujući njihovu funkciju i interakciju, obuhvata centralna nauka imunologija. Imunski sistem je podijeljen na primitivniji
Humoralna imunost odnosi se na proizvodnju antitijela i pridružene procese koji ga prate, uključujući: Th2 aktivaciju i proizvodnju citokina, formiranje germ-centra i promjene izotipa, sazrevanje afiniteta i generiranje memorijskih ćelija generacija. Također se odnosi na efektorne funkcije antitijela, koje uključuju neutralizaciju patogena i toksina, aktivaciju klasičnog komplementnog sistema  i opsonina,  promociju fagocitoze i eliminaciju patogena.
Historija
Koncept humoralne imunosti razvio se na osnovu analize antibakterijskog djelovanja komponenata seruma. Za početak razvoja humoralne teorije zaslužan je Hans Buchner. U 1890. opisao je aleksine ili "zaštitne supstance", koje postoje u krvnom serumu i drugim tjelesnim tečnostima i sposobne su ubiti mikroorganizme. Pokazalo se da su aleksin, kasnije redefinirani kao „komplementi“ (Paul Ehrlich), rastvorljive komponente urođenog odgovora koji dovodi do kombinacije ćelijske i humoralne imunosti, i premoštavaju karakteristike urođene i stečene imunosti.
Nakon otkrića 1888. da bakterija koje uzrokuju difteriju i tetanus, Emil von Behring i Kitasato Shibasaburō pokazali su da bolesti ne moraju uzrokovati sami mikroorganizmi. Otkrili su da su filtrati bez ćelija dovoljni da izazovu bolest. U 1890., filtrati difterije, kasnije nazvani difterijski toksin, koristili su za vakcinaciju životinja u pokušaju da dokažu da imunizirani serum sadrži antitoksin koji može neutralizirati aktivnost toksina i da bi mogao prenijeti imunost na neimune životinje. Paul Ehrlich je 1897. pokazao da se antitijela formiraju protiv biljnih toksina ricina i abrina i predložio je da su ta antitijela odgovorna za imunost. Ehrlich je sa svojim prijateljem Emilom von Behringom nastavio razvijati antitoksin protiv difterije, koji je postao prvi veliki uspjeh moderne imunoterapije. Prisustvo i specifičnost kompatibilnih antitijela postala su glavni alat za standardizaciju stanja imunostI i identifikaciju prisutnosti prethodnih infekcija.
Proliferacija B-ćelija
B-ćelija čeka da se pomoćna T-ćelija (TH) veže za kompleks. Ovo vezanje aktivira ćeliju TH koja zatim oslobađa citokine koji induciraju B-ćelije da se brzo dijele, čineći hiljade identičnih klonova B-ćelije. Te ćelije kćeri postaju plazma-ćelije ili ćelije memorije. Memorijske B-ćelije ostaju ovdje neaktivne; kasnije, kad se ove memorijske ćelije nađu s istim antigenom u ponovnoj infekciji, one se dijele i formiraju plazma-ćelije. S druge strane, plazma-ćelije proizvode veliki broj antitijela koja se slobodno oslobađaju u krvotok.
Reakcija antitijelo-antigen
Proizvedena antitijela će naići na antigene i vezati se sa njima. To će ili ometati hemijsku interakciju između ćelija domaćina i stranih supstanci ili će stvoriti mostove između njihovih antigenih lokacija koji ometaju njihovo pravilno funkcioniranje, ili će njihovo prisustvo privući makrofage ili ćelije ubice da napadnu i fagocitiraju ih.
Sistem komplemenata
Sistem komplementa je biohemijska kaskada urođenog imunskog sistema koji pomaže uklanjanju patogenih organizama. Dobija se od mnogih malih proteina krvne plazme, koji djeluju zajedno, kako bi poremetili plazma membranu] ciljne ćelije što dovodi do [[citoliza|citolize ćelije. Sistem komplementa se sastoji od više od 35 topivih i ćelijskih vezanih proteina, od kojih je 12 direktno uključeno u puteve komplementa. Sistem  komplementa je uključen u aktivnosti i urođene i stečene imunosti.
Aktivacija ovog sistema dovodi do citolize, hemotaksije, opsonizacija, imunog klirensa i upale, kao i do obilježavanja patogena za fagocitozu. Proteini čine 5% frakcije serumskih globulina. Većina ovih proteina cirkulira kao zimogeni, koji su neaktivni do proteolitskog cijepanja.
Tri biohemijska puta aktiviraju sistem komplementa:
Antitijela
Imunoglobulini su glikoproteini u super porodici imunoglobulinua, koji djeluju kao antitijela. Termini antitijelo i imunoglobulin često se upotrebljavaju alternativno. Nalaze se u krvi i tkivnim tečnostima, kao i mnogim izlučevinama. U strukturi su to veliki globularni proteini u obliku slova Y. U sisara postoji pet vrsta antitijela: IgA, IgD, IgE, IgG i IgM. Svaka klasa imunoglobulina razlikuje se po svojim biološkim svojstvima i razvila se za suočavanje sa različitim antigenima. Antitijela sintetiziraju i izlučuju plazma-ćelije, koje su izvedene iz B-ćelija imunskog sistema. Stečeni imunski sistem koristi antitijela da identificira i neutralizira strane objekte poput bakterija i virusa. Svako antitijelo prepoznaje specifični antigen jedinstven za svoju metu. Vezanjem njihovih specifičnih antigena, antitela mogu izazvati aglutinaciju i taloženje proizvoda reakcije antitelo-antigen, napredovati za fagocitozu makrofazima i drugim ćelijama, blokirati virusne receptore i stimulirati druge imunske odgovore, kao što je put komplementa.
Nekompatibilna transfuzija krvi uzrokuje transfuzijsku reakciju koja je posredovana humoralnim imunskim odgovorom. Ova vrsta reakcije, koja se naziva akutna hemolitska reakcija, rezultira brzim uništenjem (hemoliza]) donora crvenih krvnih zrnaca s antitijelom domaćina. Uzrok je obično neka službena greška, poput pogrešne jedinice krvi koja se daje pogrešnom pacijentu. Simptomi su vrućica i groznica, ponekad s bolovima u leđima i ružičastim ili crvenom mokraćom (hemoglobinurija). Glavna komplikacija je da hemoglobin oslobođen uništavanjem crvenih krvnih zrnaca može izazvati akutno zatajenje bubrega.
Dario Kordić
Dario Kordić (Sarajevo, 14. decembra 1960) jedan od vodećih političara u zajednici Hrvata iz Bosne i Hercegovine: od 1991. do 1995, predsjednik Hrvatske demokratske zajednice Bosne i Hercegovine (HDZ-BiH); od 1992. do 1995., potpredsjednik i član Predsjedništva Hrvatske zajednice Herceg-Bosne (HZ H-B), a kasnije Hrvatske republike Herceg-Bosne (HR H-B). Zbog ratnih zločina u Hrvatsko-bošnjačkom sukobu, Međunarodni krivični sud za bivšu Jugoslaviju (ICTY) osudio ga je na 25 godina zatvora.
Biografija
Rođen je 14. decembra 1960. i potječe iz vrlo religiozne porodice. Osnovnu školu i gimnaziju završio je u Busovači. 1983. diplomirao je na Fakultetu političkih nauka u Sarajevu. Bio je novinar, a od 1985. bio je zaposlen u firmi “Vatrostalna” u Busovači.
Velikom brzinom uspinjao se u HDZ-BiH. Kordić je svoju političku karijeru započeo u Busovači tako što je postao sekretar lokalnog ogranka HDZ-a (u septembru 1990.). Dana 26. augusta 1991. HDZ BiH uveo je vanredno stanje u HDZ BiH zbog srpske agresije i izjavio da će se općinski odbori HDZ-a povezati jedni s drugima u jedinstveni sistem odbrane. Postao je predsjednik stranke u općini Busovača, predsjednik travničke regionalne zajednice i potpredsjednik HZHB. 1993. HZHB je preimenovana u Hrvatsku republiku Herceg-Bosnu, pri čemu je Kordić ostao njen potpredsjednik. 1994. on je postao predsjednik HDZ BiH.
2009. jednom broju institucija, udruženja i najzaslužnijim pojedincima za osnivanje i funkcioniranje Zbornog područja Vitez dodijeljene su plakete, a trojici ratnih zapovjednika, te srednjobosanskom političkom lideru, poslije predsjedniku HDZ-a BiH, Dariju Kordiću, novoutemeljeno priznanje – "Zlatni prsten sa grbom ZP-a Vitez".
Suđenje u Haagu
Prva optužnica izdana je 10. novembra 1995. Optuženi se predao Međunarodnom sudu 6. oktobra 1997. i prvi put se pojavio pred sudom dva dana kasnije kada se izjasnio da nije kriv. Suđenje je započelo 12. aprila 1999., a izvođenje dokaza i izlaganje strana završeno je 15. decembra 2000: zasjedalo se 240 dana. Svjedočio je ukupno 241 svjedok, od kojih 122 za tužilaštvo, 117 za odbranu, a dva su svjedočila kao svjedoci suda. Tužilaštvo je podnijelo 30 transkripata iskaza svjedoka iz drugih predmeta pred Međunarodnim sudom. Odbrana je podnijela 53 afidavita i 10 transkripata. Predano je 4665 dokaznih predmeta, od kojih je 2721 predala optužba, a 1643 odbrana.
ICTY navodi da dokazi jasno pokazuju da su na početku bosanski Hrvati i Bošnjaci bili ujedinjeni u borbi protiv njihovog zajedničkog neprijatelja, Srba. Međutim, kad su se njihovi odnosi pogoršali krajem 1992. i početkom 1993, izbile su borbe između Bošnjaka i bosanskih Hrvata. Sukob između HVO-a i ABiH koji je uslijedio preklopio se sa sukobom između bosanskih Hrvata i Bošnjaka s jedne strane, i Srba s druge.
Nadalje, ICTY je donio sljedeću presudu o sukobu Hrvata i Bošnjaka:
NGC 1011
NGC 1011 (također poznat kao MCG -2-7-45 i PGC 9955) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 219 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Kit. Najveći prečnik je 0,60 (38 hiljada sg) a najmanji 0,6 uglovnih minuta (38 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Jean Marie Edouard Stephan 21. novembra 1876. godine.
Dario Kordić
Suđenje u Haagu
Zbog pokolja u Ahmićima, etničkog čiščenja u Lašvanskoj dolini i napada na Busovaču, Kordić je osuđen na 25 godina zatvora za sljedeća kaznena djela:
NGC 1011
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Dario Kordić
Incident u Zagrebu
Nakon što je odslužio dvije trećine kazne Kordić je 6. juna 2014. sletio na zagrebački aerodrom. Oko 200 osoba ga je dočekalo s transparentima podrške. Tu je bio prisutan i gradonačelnik Brčko Distrikta Anto Domić koje je Kordića nazvao "svojim prijateljem". Kordić se prisutnima obratio da je ovo "pobjeda Hrvatske, BiH, Herceg-Bosne i iseljeništva". U jednom trenutku, sarajevski mirovni aktivista Zoran Ivančić poviknuo je "ubico, ubico". Prisutni su ga napali i istukli.
Podrška HDZ-a BiH
Kordić je posjetio i BiH. U Busovači ga je dočekao vrh HDZ-a s Draganom Čovićem. Naša stranka je osudila ovaj korak, a brojne javne ličnosti potpisale pismo osude.
Politoed
Ime Politoed kombinacija je engleskih riječi "pollywog" = punoglavac, što se odnosi na anatomiju tijela njegovog prethodnog oblika, Poliwaga, i "toad" = žaba, odnoseći se na izgled i anatomiju samog Politoeda. Njegovo japansko ime, Nyorotono, vjerovatno je onomatopeja: "Nyoro nyoro" označava migoljenje i meškoljenje, opisujući kretnje punoglavca (u ovom slučaju, njegovog prvobitnog oblika Poliwaga).
Biološke karakteristike
Politoed nalikuje na veliku, dvonožnu žabu. Njegova koža je zelene boje koja prelazi u žutu boju na njegovim šapama, donjoj čeljusti i trbuhu. Trbuh mu je ukrašen zelenom, blago zavinutom linijom, nalik njegovim prethodnim oblicima. Na glavi dugačka je plava vlas kose, koja je zavinuta na sličan način kao i linija na njegovom trbuhu.
Poput Slowkinga, Politoed dominira nad svojim prethodnim oblicima, Poliwagom i Poliwhirlom, pa čak i Poliwrathom, vjerovatno iz razloga što su navedeni Pokémoni punoglavci, dok je Politoed potpuno razvijena Pokémon žaba.
Politoedov je status "kralja" prikazan u njegovoj plavoj vlasi na glavi, koja je predmet naklonosti i poštovanja među njegovim "podčinjenim" oblicima. Što je vlas duža i uvijenija, Politoed koji ju ima poštovaniji je.
Politoed posjeduje veoma snažan glas, koji stavlja u veoma dobru upotrebu: kada Poliwazi i Poliwhirli čuju njegov zov, doći će mu u pomoć bez obzira na daljinu i prepreke na koje naiđu. Politoed isto tako može glasno kreketati kada mu se pridruže još tri ili više Politoeda, što dovodi do glasnih i muklih urlika. Ova je pojava odražena u jednoj od Politoedovih TCG karata, gdje posjeduje moć da pozove u pomoć karte Poliwaga i Poliwhirla u pomoć, koje zatim povećavaju moć njegovih napada.
U videoigrama
Jedini način dobijanja Politoeda jest razmjena Poliwhirla dok ovaj drži Kraljev kamen (King's Rock). Zbog toga, dostupnost Poliwhirla (i Kraljevog kamena) izravno utiče na dostupnost Politoeda.
Politoed posjeduje visoke Special Attack i Special Defense statuse, kao i visok HP status, međutim njegove Speed i Defense statistike su prilično niske za Pokémona 2. stupnja. Može naučiti razne korisne napade, poput Ledene zrake (Ice Beam) i Potresa (Earthquake) kako bi pokrio svoje dvije slabosti na Travnate i Električne napade.
Vrijeme razvijanja Poliwhirla u Politoeda u potpunosti ovisi o igraču, no mora se izabrati s pažnjom, jer Politoed uči jako malen broj napada prirodnim putem nakon evolucije iz Poliwhirla. Ovisno o trenutku evolucije, može imati pristup nekim (ili svima) tehnikama koje mogu naučiti samo njegovi prethodni oblici, dajući mu određenu svestranost u borbama.
U animiranoj seriji
Politoed je jedan od Pokémona koje Misty, trenerica Vodenih Pokémona, posjeduje i koristi u svojim dvoranskim borbama. Dobila ga je nakon što se njen Poliwhirl vratio u svoju Poké loptu dok je držao Kraljev kamen kojeg je Ash osvojio na Pokémon sumo natjecanju. Kada je ponovo izašao iz Poké lopte, istog se trenutka razvio u Politoeda. Ova pojava krši pravila videoigara, gdje je potrebno izvršiti razmjenu kako bi se Politoed razvio. Slična se pojava događa u kasnijim epizodama, kada se dva Clamperla razviju u Gorebyssa i Huntaila bez razmjene.
Mistyin je Politoed veseo i snažan. Često ga se može vidjeti kako bezbrižno pleše uokolo, na sličan način kako to čini Ashov Totodile.
Još se jedan Politoed pojavljuje u kasnijim epizodama kao vođa Pokémon navijačke skupine.
List of Pokémon (152–201)
Vrbica (Livno)
Vrbica je naseljeno mjesto u gradu Livnu, Bosna i Hercegovina.
Bisera Boškailo
Bisera Boškailo (Tutin, 9. januara 1965.) jeste bosanskohercegovačka novinarka i pisac.
Biografija
Rođena je u Tutinu 9. januara 1965. godine. Pohađala je osnovnu i srednju školu u rodnom gradu. Studirala je u Sarajevu, Mostaru i Eichstättu Njemačka. Doktor je filoloških nauka (Germanistika), i dugogodišnji je predavač njemačkog jezika i književnosti u Njemačkoj, Bosni i Srbiji. Napisala je sedam romana, tri zbirke pjesama i dvije naučne monografije, te pet knjiga prevoda značajnih njemačkih autora. Dobitnik je (prve) prestižne nagrade Antun Branko Šimić za poeziju 1989. god. Za roman "Bilija" dobila je godišnju „Deretinu nagradu“ -  najbolji roman u rukopisu u Srbiji za 2009, u konkurenciji između 159 romana. Na Filološkom fakultetu u Beogradu 2019. obranjena je disertacija o ovom romanu kao i o ostalom njenom stvaralaštvu. Roman "Karakondžula" nagrađen je godišnjom nagradom „Bosanska riječ“ kao najbolji roman za 2013. godinu. Roman „Slika od milion dolara“, nagrađen je od strane Ministarstva za kulturu – Fondacija za izdavaštvo 2020. Roman je preveden na njemački i engleski jezik. Lektirni je pisac sa romanom "Pešter" u Sandžaku. Sead Mahmutefendić napisao o njenim djelima monografiju: "Biserino biserje. Lovkinja na snove". Prevođena je na nekoliko svjetskih jezika. Član je Društva pisaca BiH, te Društva pisaca Njemačke. Autorica je mnogobrojnih kolumni i drugih književnih, te naučnih radova.
Iz naučnoistraživačkih radova koje je godinama pisala istraživajući po arhivima u Njemačkoj, Austriji i Švicarskoj, nastala je popularno-historiska knjiga: "Goti u Bosni. Tragom pisma Bošnjaka Hitleru". Knjiga otkriva istinu o mnogim historijskim činjenicama važnim za Bosnu i šire, koji su do samog izlaska knjige bili ili totalna nepoznanica, ili su se posve pogrešno tumačile, kao naprimjer pitanje Arijanstva u Bosni, te istovjetnosti bosančice sa gotskim, odnosno ilirsko-mesapskim pismom, o kome je pisao njemački historičar [[Teodor Moms, dobitnik Nobelove nagrade za kjiževnost 1902.
Svi njeni prevodi sa njemačkog su nagrađivani: Prevod knjige Wolfganga Borherta "Vani, pred vratima" nagrađen je od strane Fondacije za izdavaštvo Federacije BiH, kao i prevod dječije knjige Paula Maara „Sedmica puna subota“, koji je isto tako nagrađen, ako i od strane literarne organizacije „Traduki“, koje je osnovalo Savezno ministarstvo za evropska i internacionalna pitanja Austrije, Njemačke, Švicarske. Prevod zbirke pjesama njemačkog pjesnika od Michaela Krugera „Pjesme iz drvene kuće“, dobitnika Stećka za 2017. nagrađen je od strane njemačkog fonda: Deutscher Übersetzerfond – Neustart-Kultur, 2021.
Godine 2021. odabrana je među deset najznačajnih prevodilaca njemačkog jezika od strane Deutscher Übersetzerfond. Udata je i majka je tri odrasla sina.
Orah
Orah (lat. Juglans regia) je biljka iz porodice Juglandaceae. To je drvo visoko 10–40m, sa šiljastim listovima dugim 20–30cm.
Dvadeset jedna vrsta oraha proteže se od sjeverne umjerene klime Starog svijeta u području od jugoistočne Evrope do Japana, a u Novom svijetu od jugoistočne Kanade do Kalifornije na zapad i Argentine na jug.
Plodovi svih vrsta oraha su jestivi, ali orasi koji se obično kupuju u trgovinama potiču od perzijskog oraha, jedine vrste koja ima velik plod i tanku ljusku. Poljoprivredna vrsta koja je izabrana zbog tanke ljuske i izdržljivosti u umjerenoj klimi ponekad se naziva "karpatskim orahom". Orasi imaju mnogo ulja i jedu se sirovi ili kuhani. Također su izvrstan izvor masnih kiselina omega-3, te se pokazalo da snižavaju holesterol.
IC 2152
IC 2152 (također poznat kao ESO 488-47, IRAS 05559-2311, MCG -4-15-1 i PGC 18148) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 86 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Zec. Najveći prečnik je 1,70 (43 hiljade sg) a najmanji 1,2 uglovnih minuta (30 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Lewis Swift 1. decembra 1897. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Đeče
Đeče je naseljeno mjesto u općini Bileća, Bosna i Hercegovina.
NGC 6768-1
NGC 6768-1 (također poznat kao ESO 337-18, MCG -7-39-10 i PGC 62997) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 256 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Južna kruna. Najveći prečnik je 1,20 (89 hiljada sg) a najmanji 1,1 uglovnih minuta (82 hiljade sg).
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
IC 95
IC 95 (također poznat kao PGC 950887) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 610 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Kit. Najveći prečnik je 0,40 (71 hiljada sg) a najmanji 0,4 uglovnih minuta (71 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Stephane Javelle 3. novembra 1891. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Stanković (Orebić)
mini|280px|Stanković, rimokatolička kapelica "Sv. Antun" Stanković je naseljeno mjesto u sastavu općine Orebić, Dubrovačko-neretvanska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Korčula.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2021. godine, Stanković je imao 267 stanovnika.
Napomena: ''U 1921. i 1931. dio podataka sadržan je u naselju Podgorje.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Stanković je imalo 181 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Tetida (rimska mitologija)
Tetida je u rimskoj mitologiji morska božica. Božica poistovjećena sa njom, iz grčke mitologije, također se naziva Tetida.