cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lokalni izbori u Bosni i Hercegovini 2016 (Prijedor)
Gradonačelnik
Na izborima za gradonačelnika izašlo je ukupno 40.989 glasača (47,28% od ukupnog broja), a od toga je 36.665 (89,45%) glasova bilo važećih, te 4.324 (10,55%) nevažećih. Sa ukupno 22.277 glasova (60,76%) za gradonačelnika izabran je Milenko Đaković, član Demokratskog narodnog saveza (DNS).
Općinsko vijeće
Na izborima za Općinsko vijeće izašlo je ukupno 41.157 glasača (47,48% od ukupnog broja), a od toga je 37.460 (91,02%) glasova bilo važećih, te 3.697 (8,98%) nevažećih. Birano je ukupno 31 član Vijeća, te su oni izabrani po broju osvojenih glasova po listama, dok je odabir predstavnika iz pojedine partije, vršen po najvećem broju glasova. Najviše glasova dobio je Demokratski narodni savez (DNS) 11.119 (30,12% od ukupnog broja važećih glasova).
Podsopalj (čvor)
Hrvatska:
Prkovci
Prkovci su naseljeno mjesto u sastavu općine Ivankovo, Vukovarsko-srijemska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare općine Vinkovci.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Prkovci su imali 549 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Prkovci je imalo 579 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Svjetski rekordi u skijaškim skokovima
mini|[[Crkva u Eidsbergu (Norveška), gdje je 1808. Olaf Rye izveo prvi skijaški skok ikad; dužina je bila 9,5 m.]] mini|[[Vikersundbakken u Vikersundu, gdje je postavljen trenutni svjetski rekord (253,5 m)]] mini|desno|220px|[[Olaf Rye]] Skijaški skokovi jesu sport u kojem učesnici skaču sa skijaške skakaonice nastojeći postići što veću dužinu i pritom imati što bolji stil leta. Trenutni svjetski rekord iznosi 253,5 m, a postavio ga je Austrijanac Stefan Kraft na Vikersundbakkenu 18. marta 2017. Skijaški skokovi tradicionalno su bili fokusirani na kombinaciju dužine i stila, pa je zato ispočetka u mnogim miljeima vladalo mišljenje da uopće nije važno imati najduži skok. Povećanju skakaonica i postavljanju rekorda naročito se protivila Međunarodna skijaška federacija (FIS). Naprimjer, nijedan svjetski rekord nije postavljen na Olimpijskim igrama, svjetskim prvenstvima, Skijaškom festivalu Holmenkollen ili Turneji 4 skakaonice jer te skakaonice nikad nisu bile među najvećima na svijetu.
Dinara Alimbekava
Dinara Talgatauna Alimbekava (Дзінара Талгатаўна Алімбекава; rođena 5. januara 1996) bjeloruska je biatlonka i olimpijska prvakinja u štafeti 4×6 km na Zimskim olimpijskim igrama 2018.
Svjetski rekordi u skijaškim skokovima
Historija
Skijaški skokovi vode porijeklo iz Norveške, gdje su se prakticirali od davnina na improviziranim privremenim skakaonicama. Prvi rekord pripisuje se Olafu Ryeju, vojniku koji je 1808. priredio predstavu za svoje saborce i skočio 9,5 m u Eidsbergu. Ta mala skakaonica vjerovatno je bila u blizini crkve u Eidsbergu, moguće na farmi Lekum.
Dinara Alimbekava
Olimpijske igre
Alimbekava je nastupila dva puta na Zimskim olimpijskim igrama i to u južnokorejskom Pjongčangu 2018, osvojila je zlatnu medalju u štafeti sa Nadzejom Skardzino, Irinom Krjuko i Darjom Domračevom.
Svjetska prvenstva
Nastupila je na tri Svjetska prvenstava od SP 2019. do SP 201. Najbolji rezultat u pojedinačnoj konkurenciji bilo joj je trinaesto mjesto na SP 2019. u utrci na 7,5 km kada je bez promašaja i 45 s zaostatka iza pobjednice Anastasiye Kuzmine. U štafeti joj je najbolji rezultat bilo četvrto mjesto na SP 2021. u štafeti sa Irinom Krjuko, Hanom Solom i Elenom Krušinkinom.
Svjetski rekordi u skijaškim skokovima
Historija
Ovaj sport brzo se proširio na Finsku, SAD i Kanadu, gdje su postavljeni neki od narednih rekorda. Na prvim skakačkim takmičenjima ocjenjivao se samo stil, a na pokušaje da se skoči duže nije se gledalo blagonaklono. Sistem za ocjenjivanje dužine uveden je tek 1901. Nakon što je 1934. u Planici sagrađena Bloudekova velikanka uvedeni su skijaški letovi kao novi vid takmičenja. S jednim izuzetkom, otad su svi rekordi postavljani na 6 od 7 skijaških letaonica na svijetu, od kojih je 5 ostalo u upotrebi. Godine 1936. Josef Bradl postao je prvi čovjek koji je preskočio 100 m. FIS se dugo protivio skijaškim letovima i oni nikad nisu uvršteni u takmičarski program ni na Olimpijskim igrama ni na svjetskim prvenstvima. Međutim, od 1972. počela su se održavati svjetska prvenstva u letovima, a nekoliko letačkih takmičenja održava se i u svakoj sezoni Svjetskog kupa. Prvi koji je preletio 200 m bio je Finac Toni Nieminen 1994; u to vrijeme skakači nisu dobijali bodove za dužinu koja je prelazila 191 m.
Dužina se mjeri od tačke odraza na izlaznom mostu do tačke na sredini razmaka između skakačevih stopala u trenutku kad dodirne zemlju. Kako bi bio validan za kvalifikaciju, skok mora biti izveden u sklopu službenog takmičenja ili službene probne serije ili kvalifikacija za takmičenje, uz postojanje sistema za kontrolu stvarne dužine. Da bi pobijedio, skakaču su potrebni i dužina i stil, od kojih se potonji sastoji od mirnog leta i odgovarajućeg doskoka u tzv. telemarku; stoga skakači nisu motivirani da skaču što je duže moguće nego samo onoliko dugo koliko im je potrebno da imaju dobar doskok. Skokovi su nevažeći kao rekord ako skakač padne, što je definirano kao dodirivanje zemlje rukama ili bilo kojim dijelom tijela prije tzv. linije isteka. Međutim, ako skakač nakon doskoka dodirne snijeg bilo kojim dijelom tijela, a pritom dobije ocjenu veću od 14 od najmanje trojice sudija, skok je važeći i računa se kao službeni rekord.
Skokovi su prvobitno mjereni u alenima (skandinavska jedinica za dužinu; iznosi blizu 60 cm), ali su kasnije zamijenjeni metrima, s tačnošću od pola metra. Neki stariji američki i kanadski rekordi zabilježeni su u stopama. Tradicionalno, ljudi bi stajali uzduž zone doskoka na svakom metru dužine i neko od njih podigao bi ruku ako bi skakač doskočio na njegovom metru. Danas se ovo radi pomoću kamera.
Muškarci
* Davos (2. 3. 1913) – skok Thorleifa Knudsena od 48 m mnogi smatraju svjetskim rekordom iako je Ragnar Omtvedt već bio postavio novi skokom od 51,5 m 16. 2. 1913. u Ironwoodu, najvjerovatnije zbog toga što je u to vrijeme Omtvedt skakao kao profesionalac.
Nevažeći svjetski rekordi
Ako skakač dodirne tlo rukama ili tijelom ili ako padne prije linije isteka, skok se smatra nevažećim i svrstava se u neslužbene rekorde. Osim toga, skokovi u netakmičarskim trening-serijama ili za testiranje skakaonice također se ne priznaju kao službeni svjetski rekordi. Dužine koje postignu predskakači (ili "V-skakači") tokom službenih, takmičarskih serija smatraju se službenima.
Svi letovi preko 250 m (hronološki)
''Zaključno sa 24. 3. 2019.''
Ministarstvo obrazovanja i nauke Federacije Bosne i Hercegovine
Ministarstvo obrazovanja i nauke ili Federalno ministarstvo obrazovanja i nauke (skraćeno FMON) jedno je od 16 ministarstava u sastavu Vlade Federacije Bosne i Hercegovine, nadležno za obrazovnu i naučnu politiku u tom entitetu. Sjedište ministarstva se nalazi u ulici Ante Starčevića u Mostaru, dok se na njegovom čelu trenutno nalazi Jasna Duraković (SDP). Pored sjedišta u Mostaru, u ulici Obale Maka Dizdara u Sarajevu se također nalazi još jedan ured ministarstva.
Historija
Nakon rata u Bosni i Hercegovini i potpisivanja Dejtonskog mirovnog sporazuma 1995. godine, a s obzirom na ustavne nadležnosti, nadležnost nad obrazovanjem i naukom dodijeljena je entitetu – Republici Srpskoj, dok je u Federaciji BiH ta nadležnosti u isključivo dodijeljena županijama/kantonima.
2003. godine, imenovanjem nove entitetske vlade nakon općih izbora, ministarstvo obrazovanja, nauke, kulture i sporta FBiH je podijeljeno na dva ministarstva - federalno ministarstvo obrazovanja i nauke te federalno ministarstvo kulture i sporta. Presudom Ustavnog suda Federacije BiH naloženo je ukidanje dva neustavna ministarstva jer obavljaju djelatnost županija/kantona.
Nadležnosti
Glavna osoba u Federalnom ministarstvu zdravstva je ministar ili ministrica zdravstva Federacije Bosne i Hercegovine, koji ima pravo na jednog sekretara i četiri pomoćnika.
Sljedeći zakoni regulišu rad ministarstva obrazovanja i nauke Federacije Bosne i Hercegovine:
Djelokrug
Ministarstvo obrazovanja i nauke FBiH obavlja upravne, stručne i druge poslove utvrđene zakonom, koje se odnose na sljedeće oblasti:
Organizacija
Federalno ministarstvo obrazovanja i nauke sastoji se od sljedećih organizacionih jedinica:
Prirođena srčana mana
Definicija
Prirođena srčana mana (CHD), poznata i kao kongenitalna srčana anomalija i prirođena srčana bolest, nedostatak je u strukturi srca ili velikih sudova, pisutan pri rođenju. Signs and symptoms depend on the specific type of defect. Simptomi mogu varirati, od nikakvih do opasnih po život. Simptomi mogu uključivati ubrzano disanje, plavkastu kožu (cijanoza), slabo dobijanje težine i osjećaj umora. CHD ne uzrokuje bol u grudima. Većina prirođenih srčanih mana nije povezana sa drugim bolestima. Komplikacija CHD-a je zatajenje srca.
Znaci i simptomi
Znakovi i simptomi povezani su s tipom i težinom srčane mane. Simptomi se često javljaju u ranom životu, ali moguće je da neki od njih ostanu neotkriveni tokom života. Neka djeca nemaju znakove, dok druga mogu pokazivati otežano disanje, cijanozu, nesvjesticu, šum na srcu, nedovoljni razvoj udova i mišića, loše hranjenje ili rast ili respiratorne infekcije. Kongenitalne srčane mane uzrokuju abnormalnu strukturu srca, što rezultira stvaranjem određenih zvukova koji se nazivaju šum na srcu.
Genetka
Mutacije, često sporadične, predstavljaju najveći poznati uzrok prirođenih srčanih. Opisane u donjoj tabeli.
Molekulski putevi
Geni koji reguliraju složeni razvojni slijed tek su djelomično razjašnjeni. Neki od njih su povezani sa određenim nedostacima. Brojni geni povezani su sa srčanim manifestacijama. Mutacije proteina srčanog mišića, α-miozinskog teškog lanca (MYH6) povezane su s defektima pretkomorske pregrade. Nekoliko proteina koji su u interakciji sa MYH6 također su povezani sa srčanim mahanama. Transkripcijski faktor GATA4 tvori kompleks sa TBX5, koji stupa u interakciju s MYH6. Drugi faktor, homeoboks (razvojni) gen, NKX2-5 takođe komunicira s MYH6. Mutacije svih ovih proteina povezane su s defektima pretkomorske i komorske pregrade. Pored toga, NKX2-5 povezan je s oštećenjima u električnoj provodljivosti srca, a TBX5 povezan je s Holt-Oramovim sindromom koji uključuje nedostatke u električnoj provodljivosti i abnormalnosti gornjih ekstremiteta. Wnt signalizacijski kofaktori BCL9, BCL9L i PYGO možda su dio ovih molekulskih puteva, jer kada su njihovi geni mutirani, to uzrokuje fenotipove slične onima u Holt-Oramovom sindromu.. Drugi gen za T-boks, TBX1, uključen je u velokardio-facijalni sindrom zvani DiGeorgeov sindrom, najčešća delecija koja ima opsežne simptome, uključujući nedostatke srčanog odvodnog trakta, sa Fallotovom tetralogijom
Zarezni signalni put, regulatorni mehanizam za rast i diferencijaciju ćelija, ima široku ulogu u nekoliko aspekata srčanog razvoja. Urezni elementi su uključeni u određivanje desne i lijeve strane plana tijela, tako da to može uticati na usmjereno savijanje srčane cijevi. Ova signalizacija uključena je rano u formiranje endokardnih jastučića i nastavlja biti aktivna kako se razvija u pregrade i ventile. Također je uključen u razvoj komorskog zida i povezivanje izvodnog trakta s velikim sudovima. Mutacije u genu za jedan od uzareznih liganda,  jagirani 1, identificirane su u većini ispitivanih slučajeva arteriohepatske displazije (Alagilleov sindrom), karakterizirane defektima velikih sudova (stenoza plućne arterije), srca (Fallotova tetralogija u 13% slučajeva), jetre, očiju, lica i kostiju. Iako je manje od 1% svih slučajeva, gdje nisu pronađene greške u genu  Jagged1 , defekti su pronađeni u genu Notch2. U 10% slučajeva nije pronađena mutacija ni u jednom genu. Za drugog člana porodice gena, mutacije u genu  Notch1  povezane su sa dvokvržičnim aortnim zalčiskom, sa dva listića umjesto tri. "Notch1" također je povezan sa kalcifikacijom aortnog zaliska, trećim najčešćim uzrokom srčanih bolesti kod odraslih.
Mutacije puta ćelijskog mehanizma regulacije, Rasovog puta / MAPK odgovorne su za razne sindrome, uključujući Noonanov sindrom, LEOPARD sindrom, Costellov sindrom i kardiofaciokutani sindrom u kojima je zahvaćeno i srce. Iako su navedenim promjenama poznati genetički uzroci, vjerovatno postoji mnogo drugih gena koji su suptilniji. Poznato je da je rizik od prirođenih srčanih mahana veći kada osoba ima pogođenog bliskog srodnika.
Okolinski faktori
Poznati faktori okoline uključuju određene infekcije tokom trudnoće, kao što su rubeola, lijekovi (alkohol, hidantoin, litij i talidomid) i majčinske bolesti (dijabetes melitus, fenilketonurija i sistemski eritematozni lupus). Rizik od prirođenih srčanih mahana također povećava i očeva izloženost alkoholu.
Prekomjerna težina ili gojaznost povećava rizik od urođenih srčanih bolesti. Pored toga, kako se povećava gojaznost majki, povećava se i rizik od srčanih mahana. Nije utvrđen poseban fiziološki mehanizam koji objašnjava vezu između majčine pretilosti i CHD, ali u nekim studijama, i nedostatak folata prije trudnoće i dijabetes implicirani su u riziku za srčane bolesti.
Mehanizam
Složen je slijed događaja koji rezultiraju dobro oblikovanim srcem pri rođenju, a poremećaj bilo kojeg dijela može rezultirati nedostacima. Redovno određivanje vremena rasta ćelija, migracije ćelija i programirane ćelijske smrti ("apoptoza") opsežno je proučavano, a geni koji kontroliraju proces su razjašnjeni.
Otprilike 15. dana razvoja, ćelije koje će postati srce postoje u dvije trake, u obliku potkove srednjeg sloja tkiva (mezoderm), a neke migriraju iz tog dijela u vanjski sloj (ektoderm), nervni greben, koji je izvor raznih ćelija pronađenih u cijelom tijelu. Nakon 19. dana razvoja formira se par vaskularnih elemenata, "endokardne cijevi". Kada črlije između toga prođu, doživljavaju programiranu smrt i ćelije iz prvog polja srca migriraju u cijev i oko nje; do 21. dana formiraju prsten srčanih ćelija (miocita)). Tokom 22. dana, srce počinje pulsirati i do 24. dana počinje cirkulacija krvi. Tokom 22. dana cirkulacijski sistem je dvostrano simetričan sa uparenim sudovima sa svake strane i srcem koji se sastoji od jednostavne cijevi, smještene u srednjoj liniji tijela. Dijelovi koji će postati pretkomore i koji će biti smješteni najbliže glavi, najudaljeniji su od glave. Od 23. do 28. dana, srčana cijev se savija i izvija, budući da se komore pomiču lijevo od središta (krajnje mjesto na kojem se nalazi srce), a pretkomore kreću prema glavi. Zatim, 28. dana, područja tkiva u srčanoj cijevi počinju se širiti prema unutra; nakon otprilike dvije sedmice, ova proširenja, opnasti "septum primum" i mišićni "endokardni jastuci", stapaju se i čine četiri komore srca. Ako se pravilno ne spoje, rezultirat će nedostatkom koji može propustiti curenje krvi između komora. Nakon što se to dogodi, ćelije koje su migrirale iz nervnog grebena počinju se dijeliti u bulbus cordis, glavnom odvodnom traktu podijeljenom na dva dijela, rastom spiralnog septuma, postajući veliki sudovi – uzlazni segment aorte i plućni trupac. Ako je razdvajanje nepotpuno, rezultat je "trajna trunkusna arterioza ". Sudovi mogu biti obrnuti ("transpozicija velikih sudova"). Dvije polovine razdvojenog trakta moraju migrirati u ispravne položaje, preko odgovarajućih komora. Neuspjeh može rezultirati protokom krvi u pogrešnan sud. Četverokomorno srce i veliki sudovi imaju značajne potrebne za rast fetusa. Pluća su nerastegnuta i ne mogu primiti puni volumen cirkulacije. Postoje dvije strukture koje sprečavaju protok krvi iz pluća. Ćelije u dijelu septum primum umiru stvarajući rupu dok mišićne, "septum secundum", rastu duž desne pretkomore septum primum, osim jedne regije, ostavljajući prazninu kroz koju krv može proći iz desne u lijevu pretkomoru, foramena ovale. Mali krvni sud,  ductus arteriosus  omogućava prolaz krvi iz plućne arterije do aorte.
Klasifikacija
Postoji niz sistema klasifikacije za urođene srčane greške. U 2000., razvijena je Međunarodna nomenklatura za urođenu srčanu hirurgiju koja pruža generički sistem klasifikacije .
Ostale mane
Neka stanja utječu na velike ili druge sudove u neposrednoj blizini srca, a ne i samo srce, ali se često klasificiraju kao prirođene srčane mane.
Pridružena stanja
Kongenitalne srčane mane povezane su s povećanom učestalošću sedam drugih specifičnih medicinskih stanja, zajedno nazvanih asocijacija VACTERL:
Komorska pregradna mana (VSD), pregradna mahaba i Fllottova tetralogija, najčešće su prirođene srčane greške viđene u udruzi pacijenata VACTERL. Rjeđi nedostaci asocijacije su kod bolesti zvane truncus arteriosus i transpozicija velikih arterija.
Liječenje
CHD može zahtijevati operaciju i lijekove. Lijekovi uključuju diuretike koji pomažu u uklanjanju vode, soli i digoksina za jačanje kontrakcije srca. Ovo usporava otkucaje srca i uklanja malo tečnosti iz tkiva. Neki nedostaci zahtijevaju hirurške zahvate za vraćanje cirkulacije u normalu, a u nekim slučajevima potrebno je i više operacija. Intervencijska kardiologija sada za neke pacijente nudi minimalno invazivne alternative operaciji. Melody Transcatheterov plućni ventil (TPV), odobren u Evropi 2006. i u SAD-u 2010., pod izuzećem humanitarnih uređaja (HDE), namijenjen je liječenju kongenitalnih bolesnika sa srčanim poremećajima s disfunkcionalnom provodljivošću u odvodnom traktu desne komore (RVOT). RVOT je veza između srca i pluća; jednom kada krv stigne do pluća, ona se obogaćuje kiseikom, prije nego što se ispumpa do ostatka tijela. Tehnologija transkateterskog plućnog zaliska pruža manje invazivno sredstvo za produženje vijeka otkaza RVOT cijevi i dizajnirana je da omogući uvođenje zamjenskih plućnih zalistaka, kateterom kroz krvne sudove pacijenta.
Mnogi ljudi trebaju doživotnu specijaliziranu kardiološku njegu, prvo kod dječjeg kardiologa, a kasnije kod kardiologa za odrasle, subspecijalistu za kongenitalne bolesti srca. Više od 1,8 miliona odraslih živi s prirođenim srčanim mahanama.
Prevencija i tretman
Prirođene srčane greške mogu se djelimično spriječiti putem vakcinacijom protiv rubeole, dodavanjem joda u so i dodavanjem folne kiseline u određene prehrambene proizvode. Nije im potrebno liječenje. Ostali se mogu efikasno liječiti postupci zasnovani na kateterizaciji ili operacijom srca. Povremeno može biti potreban i niz operacija, ili transplantacija srca. Uz odgovarajući tretman, ishodi su uglavnom dobri, čak i sa složenjiim problemima.
Epidemiologija i prognoza
Prirođene srčane mane su najčešće urođene. U 2015. Bilo je pogođeno 48,9 miliona ljudi širom svijeta. Pogađaju između 4 i 75 na 1.000 živorođenih, ovisno o načinu dijagnoze. Otprilike od 6 do 19 na 1.000 uzrokuju umjeren do ozbiljni stepen problema. Ove srčane mane vodeći su uzrok smrti povezanih sa kongenitalni  manama:  u 2015.,  rezultirali su u 303.300 umrlih, u odnosu na 366.000 umrlih 1990.
Kungota (čvor)
Slovenija:
Vrtača (čvor)
Slovenija:
Podsopalj Belgradski
Podsopalj Belgradski je bivše naseljeno mjesto u sastavu Vinodolske općine, Primorsko-goranska županija, Republika Hrvatska
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Crikvenica. Na popisu stanovništva 2001. godine, naselje je ukinuto i pripojeno naselju Tribalj.
Stanovništvo
Napomena: ''U 2001. pripojeno naselju Tribalj.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Podsopalj Belgradski je imalo 22 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
FK Zeta
'FK Zeta'  je crnogorski nogometni klub iz Golubovaca, koji se takmiči u Prvoj ligi Crne Gore.
Historija
Klub je osnovan 1927. godine, pod nazivom FK Danica, a to ime je nosio do 1945. godine. Od tada pa do 1955. godine poznat je pod nazivom NK, a od tada kao FK Zeta. Klub je prošao sve rangove natjecanja, od 1996. godine je u Drugoj, a od 2000. godine u Prvoj saveznoj ligi. Od sezone 2006/07. takmiči se u Prvoj ligi Crne Gore, kada su i osvojili prvo izdanje ovog takmičenja.
Kao prvak Zeta je sudjelovala u prvom kolu kvalifikacija za Ligu prvaka u sezoni 2007/08.. Nakon što su pobijedili FBK Kaunas u prvom kolu kvalifikacija, u drugom kolu su poraženi od Rangersa. Zeta je sezonu 2007/08. završila na drugom mjestu Prve lige, iako je imala isti broj bodova kao prvoplasirana podgorička Budućnost, ali zbog slabijeg međusobnog skora nije osvojila titulu. To joj je omogućilo da naredne sezone sudjeluje u Kupu UEFA, ali je ispala već u prvom kolu.
Naredne dvije sezone, 2009/10. I 2010/11., Zeta je završavala na četvrtom mjestu. U evropskim natjecanjima ipak nije imala većih uspjeha, pa je 2010/11. I 2011/12., ispadala u prvom kolu kvalifikacija UEFA evropske Lige. Iskorak u evropskim takmičenjima, klub ostvaruje u narednoj 2012/13. sezoni. Najprije su u prvom kolu kvalifikacija savladali FK Pjunik iz Armenije.U drugom kolu su savladali finski JJK, te su u trećem kolu kvalifikacija pobjedili FK Sarajevo. Naredna prepreka im je bio holandski prvoligaš PSV Eindhoven kojeg nisu prošli.
Kungota
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Pesnica. Sjedište općine je u naselju Zgornja Kungota.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, općina Kungota je imala 4.786 stanovnika, od čega u Zgornjoj Kungoti 535.
Općina Kungota
Napomena: Nastala iz stare općine Pesnica.
Archaefructus
Ovo je rod fosilnih zeljastih vodenih biljaka, sjemenjača,čiji su fosili nađeni u sjeveroistočnoj Kini, Formacija Yixian. Potiču iz donje krede, od prije 125 miliona godina. Archaefructus je najraniji poznati rod cvjetnica. Nedostaju mu čašica i latice. Reproduktivni organi, karpele i prašnici, nastajali su duž stabljika, a ne kondenzirani u cvjetove kao kod modernih angiospermi. Porodica Archaefructaceae predložena je kao nova bazna grupa cvjetničkih porodica.
Alternativno tumačenje istog fosila je da ima dužu stabljiku/peteljku kao cvasti, a ne kao cvjetovi, sa peteljkama (muških) cvjetova odozdo i sa tučkovima (ženskim) cvjetovima odozgo.
Otkriće Archaefructus eoflora podržava ovu interpretaciju, jer se strukture dvospolnih cvijetova nalazi između prašničkih i tučkovih organa. Ako je ovo tačno, Archaefructus možda i nije bazni rod unutar angiospermi, ali može biti i blizu redu Nymphaeales ili baznim eudikotiledonama.
Vrtača pri Semiču
Vrtača pri Semiču je bivše naseljeno mjesto u sastavu općine Semič, regija Jugoistočna Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Črnomelj. 2001. godine, naselje je ukinuto i priključeno naselju Semič.
Stanovništvo
Napomena: ''Do 1955. iskazivano pod imenom Vrtača. U 1990. smanjeno za dio naselja koji je priključen naselju Oskoršnica, a povećano za dio naselja Semič. U 2001. priključeno naselju Semič.''
Vukšići (Milići)
Vukšići su naseljeno mjesto u općini Milići, Bosna i Hercegovina.
IC 3072
IC 3072 je zvijezda i nalazi se u sazviježđu Djevica. Prvo otkriće je napravio Friedrich Carl Arnold Schwassmann 10. februara 1900. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Vukovci
Slovenija:
La Liga 1973/1974.
La Liga 1973/74. je bila 43. sezona nogometnog nacionalnog prvenstva Španije. Sezona je počela 1. septembra 1973. a završila 20. maja 1974. U sezoni je učestvovalo 18 ekipa. Nakon završenog prvenstva Barcelona je deveti put u svojoj historiji osvojila prvenstvo sa osam poena više od drugoplasiranog Atlético Madrida. Castellón, Racing de Santander i Real Oviedo su na kraju sezone ispali iz lige. U cjelokupnoj sezoni je ukupno odigrano 306 utakmica te postignuto 710 golova što je iznosilo 2.32 datih golova po utakmici. Najefikasnija ekipa lige je bila Barcelona. Quini, nogometaš Sporting Gijóna je bio najbolji strijelac lige sa 20 postignutih golova.
Lista strijelaca
thumb|desno|180px| [[Enrique Castro González|Quini, najbolji strijelac lige sa 20 postignutih golova. ]]
Zabrđe (Milići)
Zabrđe je naseljeno mjesto u općini Milići, Bosna i Hercegovina.
Vukovci (Črnomelj)
Vukovci su naseljeno mjesto u sastavu općine Črnomelj, regija Jugoistočna Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazili su se u sastavu stare općine Črnomelj.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Vukovci su imali 34 stanovnika.
Napomena: ''U 1952. povećano za naselje Otok koje je ukinuto.''
Šentilj (čvor)
Slovenija:
Radiotelevizija Slovenija
Polje djelovanja
Sjedište ustanove je u Ljubljani, a obuhvata i dva regionalna RTV centra koja se nalaze u Mariboru i Kopru. Javna ustanova RTV Slovenija emituje tri nacionalna radijska programa i tri nacionalna televizijska programa, regionalne rtv-programe, po jedan radijski i televizijski program za autohtonu italijansku i mađarsku nacionalnu manjinu u Sloveniji, rtv-emisije za romsku etničku grupu, za pripadnike slovenske nacionalne manjine u susjednim zemljama, za slovenske iseljenike u inostranstvu, te za stranu javnost: ukupno osam radijskih programa (od čega četiri emituju 24 sata dnevno) i pet televizijskih programa.
Posebno mjesto u nacionalnoj kulturi zauzima muzička produkcija RTV Slovenije, u okviru koje djeluje Simfonijski orkestar RTV Slovenija, Big Band RTV Slovenija, Komorni zbor RTV Slovenija, dječji i omladinski pjevački hor te nototeka. Muzički sastavi RTV su primarni izvor, koji puni nacionalni muzički arhiv sa arhivskim i koncertnim snimcima slovenskih autora, te na taj način djeluje za potrebe matične kuće kao i za promociju države Slovenije.
RTV Slovenija je jedan od vodećih slovenskih promotera domaće radijske i televizijske, kao i muzičke kreativnosti, koja ih u okviru svojih programskih planova uključuje u radijske i televizijske emisije. Vrhunskim stvaraocima za nemjerljiv doprinos dodjeljuje se svake godine i Ježkova nagrada. Sa manifestacijom dodjele nagrade počelo se od 1989. godine; osnovana je na godišnjicu smrti radnika RTV-a Franeta Milčinskog-Ježka.
RTV Slovenija emituje teletekst kao i internetski i mobilni portal (MMC), koji je također i zadužen za emitiranje tri info-kanala (informativnog, dječjeg i zabavnog) kao i za podnaslove emisija za osobe sa oštećenim sluhom. Za potrebe medijskog izvještavanja djeluju dopisništva u Washingtonu, Moskvi, Briselu, Rimu, Berlinu, Zagrebu, Beogradu, u susjednim pokrajinama Austrije, Italije i Mađarske, kao i domaći dopisnici iz svih slovenskih krajeva.
Historija
thumb|250px|zgrada Radio Ljubljane 1928. godine na [[Bleiweisova cesta, Ljubljana|Bleiweisovoj cesti u Ljubljani]] Historija RTVS seže do 1. septembra 1928. godine, kada je započela emitovanje "Radio stanica Ljubljana", prethodnica Radio Ljubljane. Prve prostorije nalazile su se u zgradi uprave Prosvjetnog saveza, a prvi tehnički vođa bio je inženjer Marij Osana. Stanica je emitovala na radijskom talasu dužine 578 m, jačine 2,5 KW. Godine 1938. imala je 19.406 pretplatnika. Marij Osana je još 1924. godine u Ljubljani, pokrenuo probne emisije sa svojeručno izrađenim predajnikom. Sljedeći korak dogodio se 8. marta 1925. godine kada su radio-amateri iz Ljubljane izvršili prijenos preko svog odašiljača do Bleda. Uslijedio je prijenos koncerta Muzičke matice iz Ljubljane, koji je 1926. godine organizirao Marij Osana. Poslije višegodišnjih problema oko emitovanja većinom zbog nekvalitetne opreme, Osana je konačno pronašao najbolju lokaciju za postavljanje antene na odašiljaču u blizini Domžala. Antenski stub je bio izgrađen i postavljen 1931. godine i odašiljač povećane jačine 5 KW, pušten je u rad u decembru iste godine. Godine 1939. napravljen je plan o postavljanju odašiljača veće jačine, ali zbog početka izbijanja Drugog svjetskog rata nije realizovan.
Njemačko vazduhoplovstvo je 11. aprila 1941. godine bombardovalo odašiljač radio-stanice Ljubljana u Domžalama, i stanica nije više bila u stanju da emituje program. U vrijeme italijanske okupacije Ljubljane, radio-stanicu preuzela je italijanska kompanija EIAR. Osvobodilna fronta je uspjela organizirati od 17. novembra 1941. godine rad ilegalnog odašiljača pod imenom "Radio Kričač", a tehnički organizator je bio Milan Osredkar. Stanica je emitovala program tri puta sedmično, ponedjeljkom, srijedom i subotom od 20 sati, na talasnoj dužini od 27 m i to 15-minutni program pozivanja stanovništva na otpor okupatoru. U toku okupacije, predajnik je promijenio čak 23 različite lokacije, jer je selidba bila neophodna, zbog mogućeg otkrivanja lokacije, a sama lokacija nikada nije bila otkrivena. U augustu 1944. godine predajnik je prebačen na slobodno područje na jugu Slovenije u Belu krajinu, gdje je kao "Radio Osvobodilne fronte- ROF", slobodno radio do kraja okupacije. Radio-stanica je poslije toga preko Gorskog kotara i Trsta bila ponovo prebačena u Ljubljanu, gdje se na dan oslobođenja 9. maja 1945. godine ponovo oglasila pod imenom "Radio Slobodna Ljubljana", a nedugo zatim preimenovana u "Radio Ljubljana".
Neposredno po završetku rata osnovan je krajem 1945. godine i Radio Maribor i postao sastavni dio Radio Ljubljane. Iste godine osnovan je i započeo sa radom i Plesni orkestar RTV (danas Big Band RTV Slovenije). Godine 1946. obnovljeni su i ostali muzički sastavi, simfonijski orkestar i zabavni orkestar.
Dana 1. aprila 1949. godine osnovana je prva televizijska laboratorija u Sloveniji, a 28. novembra 1958. godine je počela sa redovnim emitovanjem televizijskog programa kao članica jugoslavenske radiodifuzije, pri čemu je TV studio Ljubljana obuhvatao 30% emitovanja programa. Osnivanjem Televizije Ljubljana, dolazi do udruživanja radija i televizije u jedinstveno medijsko preduzeće pod imenom Radiotelevizija Ljubljana, koje je preimenovano u RTV Slovenija 1990. godine Ustanova je nasljednik nekadašnjih radio-stanica i njihove produkcije, kao i osnivač muzejske zbirke tehnoloških uređaja iz te oblasti. Osnivač preduzeća je država Slovenija. Udruživanjem radija i televizije 1959. godine ustanovljena je i funkcija generalnog direktora. Prvi direktor bio je Drago Seliger (1959-1963), a trenutni generalni direktor je Marko Filli. RTV slovenija je punopravni član Evropske radiodifuzne unije (EBU) od 1950. godine, a učestvovala je također i u članstvu istočnoevropske radiodifuzne unije Intervizije.
Televizija Ljubljana je 1960. godine prvi put vršila prijenos za EBU, i to prijenos skijaških skokova na Planici. Usljed razlike u jeziku sa ostatkom nekadašnje Jugoslavije dolazi do određenih sukoba i podjela u okvirima JRT po pitanju unitarizacije programa. 15. aprila 1968. godine TV Ljubljana emituje svoju prvu sopstvenu dnevnu informativnu emisiju TV Dnevnik. Od tada su gledaoci bili u prilici da televizijske vijesti svakodnevno prate na maternjem slovenskom jeziku. Godine 1965, TV Ljubljana je prvi put emitovala program u stereo tehnici, a 1966. emitovala prvi put probno program u boji. Redovno emitovanje programa u boji započelo je od 1974. godine.
Godine 1970. počinje svoje emitovanje Drugi program televizije U početku su uglavnom prenošene emisije drugih tv-studija JRT-a, većinom TV Zagreb i TV Beograd.
Godine 1971. emitovanje započinje i regionalna tv-stanica TV Koper u obalskom gradu Kopru, dvojezično na slovenskom i italijanskom. Godinu dana kasnije počinje sa radom "Val 202" (drugi program Radio Slovenije), a 1975. godine izgrađen je RTV-dom u Kolodvorskoj ulici, (tadašnja ulica "Moše Pijade"), u koju su se zatim preselile televizijske ekipe koje su do tada boravile u zgradi Radija.
Godine 1984. uvodi se inovacija u tadašnjem emitovanju programa - teletekst, koji je u 30 godina emitovanja ostao jedan od najgledanijih medijskih servisa. Po zvaničnim podacima RTV-a, oko 500.000 gledalaca redovno posjećuje teletekst i usluge koje pruža: vijesti, vremensku prognozu, sportske novosti, dnevni RTV-raspored programa itd. 1989. godine, počeo je Radio Ljubljana sa emitovanjem signala RDS.
Do 1992. godine RTVS se u inostranstvu smatrala dijelom JRTa, pri čemu je njeno članstvo u komisijama bilo razdijeljeno po nacionalnom ključu. Od 1992. godine, nadalje, smatra se punopravnom članicom Međunarodne telekomunikacione unije (ITU), kao i Evrovizije (EBU).
Godine 2002. otpočeo je sa radom Multimedijski centar RTV Slovenije (MMC), koji predstavlja interaktivnu potporu emisijama i programima RTV Slovenije, a vrši i sopstvene djelatnosti obrazovne i informativne prirode, koje na svom internet i mobilnom portalu dijeli sa javnošću. Od 2010. godine svi radijski i televizijski programi komuniciraju sa javnošću preko internetskih društvenih mreža Facebooka i Twittera.
Simboli
thumb|right|250px|Mehanizam radijske kukavice, zvučnog logotipa Radio Ljubljane od [[1928. godine do danas]] Grafički logotip RTV Slovenije je silueta "dječaka sa sviralom", odn. pastira, a datira iz 1942. godine po ugledu na istoimenu skulpturu slovenskog vajara Zdenka Kalina (1911-1990). Skulptura se nalazi pred ulazom u zgradu u ulici Kolodvorskoj 2-4 u Ljubljani. Replike skulpture nalaze se i u ljubljanskom parku Tivoli, kao i u krugu dvorca Brdo pri Kranju. Od septembra 1990. godine kada je RTV Ljubljana promijenila ime u RTV Slovenija, grafički simbol logotipa predstavlja "Dječak sa sviralom" a u nastavku ide duži oblik imena "Radiotelevizija Slovenija" ili kraći "RTV SLO".
Centralna zgrada RTV Slovenije nalazi se u Tavčarjevoj ulici br.17 u Ljubljani, a njeni autori (1939-1952) su bili arhitekta Oton Gaspari i Tomaž Štrukelj. Do početka 70-tih godina prošlog vijeka imali su u zgradi svoje prostorije radnici kako radija tako i televizije, a zatim je krenula izgradnja novog RTV-doma, koji je danas sjedište televizije i nekoliko administrativnih službi preduzeća. Nalazi se u blizini nekadašnje zajedničke, a sada ponovo radijske kuće sa kojom je povezan podzemnim hodnikom ispod Kolodvorske ulice. Arhitekta nove zgrade je France Riechter.
Pravni osnov za poslovanje
Pravni osnov za poslovanje i vršenje dužnosti javne ustanove RTV Slovenija, predstavlja Zakon o ustanovama, Zakon o medijima, Zakon o javnim glasilima, Zakon o javnim finansijama, Zakon o javnim nabavkama, Zakon o sistemu plaćanja u javnom sektoru, Zakon o radnim odnosima RS, Kolektivni ugovor JZ RTV Slovenija, Kolektivni ugovor za novinare, Statut zavoda RTV Slovenija kao i Zakon o RTV Slovenija, koji između ostalog predviđa da je RTV Slovenija jedini medijski servis od javnog nacionalnog značaja. Po zakonu, RTV-servis je dužan da pokriva najmanje 90% državne teritorije, kao i pokrivanje programima i emisijama 90% državne teritorije na kojoj žive pripadnici manjinskih zajednica.
Organi ustanove
Organi ustanove su:
Finansiranje ustanove
Ustanova se u najvećoj mjeri finansira pomoću RTV-pretplate, koja je po zakonu o RTVS posebni oblik platne naknade. U skladu sa tim obveznik plaćanja naknade za RTV-pretplatu je "svaki onaj subjekat koji posjeduje ili koristi radijski ili televizijski prijemnik ili drugu napravu koja omogućuje praćenje RTV programa na području Republike Slovenije, kada su ispunjeni tehnički uslovi za prijem makar jednog radijskog ili televizijskog programa RTV Slovenija". U manjoj mjeri RTV javni servis se finansira pomoću oglašavanja (reklamiranja) u okviru emitovanja svojih programa. Vrijeme oglašavanja je zakonski uređeno. RTV također, dijelom se finansira i od drugih dijelova preduzeća koji nisu u okviru javnog emitovanja, kao što su "Odašiljači i veze" i sl.
Radio
thumb|250px|Studio 1. programa Radija Slovenija RTV Slovenija emituje tri nacionalne i četiri regionalne radio-stanice. Sve stanice emituju i preko Interneta. Nacionalni radio programi imaju sjedište u Ljubljani i emituju na slovenskom jeziku. Dostupni su na cijeloj teritoriji Slovenije.
Tri nacionalne radio-stanice koje emituju 24-časovni program su:
Regionalne radio-stanice imaju sjedište u regionalnim RTV-centrima i emituju program na slovenskom ili jednom od jezika nacionalnih manjina. Dostupne su u regiji u kojoj emituju: thumb|right|250px|"Studio 02" Radio Kopra
Poseban radio-program je Radio Slovenia International, skraćeno RSi, koji je namijenjem strancima koji žive u Sloveniji. Osim na slovenskom, program emituje na njemačkom i engleskom jeziku. 85% programa predstavlja muzika, 15% otpada na informativne emisije (vijesti na stranim jezicima) koje pokrivaju aktuelna politička, društvena, kulturna i sportska dešavanja u Sloveniji. Program emitira od 1985. godine.
thumb|right|250px|Studio 1 Televizije Slovenija thumb|right|250px|Dom RTV Planica na [[Letalnica bratov Gorišek|skakaonici braće Gorišek, iznad gora Ciprnik.]]
Televizija
RTV Slovenija emituje dva nacionalna i dva regionalna tv-programa. TV-programi TV Slovenija 1, TV Slovenija2 i TV Koper dostupni su i preko interneta. Nacionalni tv-kanali dostupni su na čitavoj teritoriji Slovenije, a sjedište im je u Ljubljani. Program emituju na slovenskom jeziku, osim emisije na mađrskom jeziku koja se emituje za pripadnike mađarske nacionalne manjine u sklopu manjinskog programa. Za razliku od radio-stanica koje su samostalne programske jedinice ugl. nezavisne jedna od druge, TVS 1 i TVS 2 su povezane programske cjeline i dijele se na tematski organizirane radne jedinice, redakcije: kulturno-umjetničkog programa, informativnog programa, zabavnog te sportskog programa. Startegija za period 2011-2015 predviđa sljedeću programsku diferencijaciju:
Multimedijalni centar (MMC)
Godine 1995. otpočela je sa radom domaća internet stranica www.rtvslo.si, a 2001. godine je kao tehnička podrška internet-prezentaciji osnovan multimedijalni centar (MMC). U okviru MMC-a nastaju sadržaji koji dopunjuju internetski i mobilni portal. Internet-prijeos audio i video sadržaja (odloženog emititovanja emisija na zahtjev ili emitovanja programa uživo). MMC upravlja audio i video arhivom RTV Slovenije, zadužen je za prevođenje stranih sadržaja na slovenski jezik (filmovi, serije i sl.), kao i za titlove koje služe osobama sa oštećenim sluhom. Ima tri info-kanala. Na stranicama MMC-a, je također i forum sa 27000 komentara godišnje. Po statistikama RTV Slovenije utvrđeno je da MMC stranice godišnje posjeti preko 450.000 internet korisnika, a ukupna posjeta svim sadržajima RTV Slovenije iznosi 43 miliona posjeta mjesečno. Preko MMC-a korisnicima su dostupne RTV-emisije u svako doba, također i arhiv programa sa preko milion snimaka radijskih i televizijskih emisija.
Saradnja i međunarodna razmjena RTV-sadržaja
Do pojave interneta svi sadržaji bili su emitovani putem radiotalasa ili preko televizijskog signala koji je povezivao JRT sa ostalim članicama Evrovizije. RTV Ljubljana je redovno slala svoje sadržaje kada su u pitanju bile emisije vezane za teme na slovenskom jeziku. Danas je komunikacija drugačija i sasvim olakšana.
Neposredno po završetku Drugog svjetskog rata, počela je sa redovnim emitovanjem slovenskojezična radio-stanica Radio Trst A, u okviru kuće RAI i emitovanja programa za Furlaniju-Julijski krajinu (Friuli-Venezia-Giulia). Godine 1946. je u austrijskoj saveznoj zemlji Koruškoj, po načelu jednakosti nacionalnih manjina također počelo sa emitovanjem programskih sadržaja na slovenskom jeziku u okviru austrijske nacionalne RTV-kuće ÖRF. Od 1979. godine i u mađarskom gradu Györu (polovina na Porabskom narječju, polovina na književnom slovenskom).
Od aprila 1941. do decembra 2005. emisiju na slovenskom redovno je emitirao britanski javni servis BBC, a Radio Ljubljana mu je pomagala pri izboru novinara. Poslije Drugog svjetskog rata emisiju na slovenskom imao je i Radio Slobodna Jugoslavija iz Sovjetskog Saveza (od 1943.), zatim Radio Moskva (od 1945.), Radio Deutsche Welle u Kölnu, sa kojim je Radio Ljubljana 1983. godine potpisala protokol o saradnji. Stalne emisije na slovenskom imali su i Radio Vatikan, Švedski radio SR, Radio Glas Amerike, emisije različitih formata bile su emitirane također i u Australiji, Kanadi, SAD-u, kao i u zemaljama sa također brojnom slovenskom zajednicom kao što su Argentina i Urugvaj. Mnogima je Radio Ljubljana pomagala u smislu slanja sadržaja prije svega muzičkih. Pojavom interneta i ekonomskom krizom u svijetu, navedene stanice danas ugl. ne emituju slovenski program.
Arhivi
U arhivima RTV Slovenije nalazi se preko 260.000 komada materijala zabavne i ozbiljne muzike, zatim 50.000 traka sa područja govora (Radijske igre, emisije, interpretacije Radio-drama, historijski i snimci glasova poznatih Slovenaca). 2008. godine ustanovljena je Mediateka koja se brine i vrši digitalizaciju analognih zvučnih snimaka.
U arhivu TV Slovenije čuvaju se sadržaji koji su nastajali od 12. maja 1957. godine do danas. Sadržaj obuhvata 30.000 filmova vlastite produkcije, neobjavljenu filmsku građu kao i građu strane proizvodnje (oko 2 miliona metara filmske trake), fotografsku zbirku približno 400.000 fotografija, arhiv materijala dnevnog informativnog sadržaja (1.650.300 m filmske trake), emisija na kasetama i magnetofonskim trakama (23.380 zapisa ili približno 23.000 sati programa), emisije na video-kasetama (oko 7.000 sati programa), arhiv emisije TV-Dnevnik, zatim registar emitovanih emisija od početka emitovanja do danas (više od 790.000 dokumenata) itd. Neki sadržaji su dostupni na internet-portalu Euscreen. Časopisna dokumentacija RTV Slovenije čuva više od 100.000 časopisa i revija, više od 2 miliona članaka iz svih područja, u vrijeme svoje 55-godišnjice izdala je okvirno 5.000 brošura i 20.000 knjiga. Zainteresovanost korisnika u vezi ovog arhiva je oko 3.000 internet-posjetilaca mjesečno.
RTVS također posjeduje i sopstvenu muzejsku zbirku tehnoloških naprava i eksponata sa područja emitovanja i snimanja audio-vizuelnih sadržaja. Od 1971. godine izlazi i časopis javne ustanove RTV Slovenija pod imenom "Kričač".
Odašiljači i veze
U periodu borbe za nezavisnost Slovenije su letjelice tadašnje JNA između 26. juna i 2. jula 1991. godine uništile ili oštetile odašiljače na Nanosu, Kumu, Krvavcu, Boču, Pohorju i Domžalama. Uz pomoć EBU su u to vrijeme pokrenute prve satelitske emisije. Godine 1997. krenulo je redovno emitovanje programa RTV Slovenije preko satelita Hot Bird 3, a 2006. godine sa satelita Hot Bird 8.
Srednje Bitnje
Srednje Bitnje su naseljeno mjesto u sastavu gradske općine Kranj, regija Gorenjska, Slovenija.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Srednje Bitnje su imale 579 stanovnika.
C11orf1
Otvoreni okvir čitanja 1 hromosoma 11, znan i kao C11orf1, je gen koji sadrži protein. Dva hibridna skrining kvasca otkrila su da se vežu za SETDB1, histonski protein metiltransferaza. SETDB1 je upleten u Huntingtonovu bolest, neurodegenerativni poremećaj.
C11orf1 je jedarni protein s nepoznatom funkcijom, ali je pokazano da ima preferencijalnu ekspresiju u nekim bolesnim stanjima u podacima mikrozraka.
Distribucija po vrstama
C11orf1 prikazuje konzervacijukod sisara i ortolozi se mogu naći kod morske šprice i morske anemone. Donja tablica prikazuje neke ortologe pronađene pomoću BLASTa.
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 150 aminokiselina, a molekulska težina 17.785 Da.
Gen
C11orf1alazi se na hromosomu 11, a susjedi su mu:
Struktura
Ovaj protein je dio superporodice UPF0686. Ovu porodicu karakterizira prisutnost domena nepoznate funkcije (DUF) 1143 koji dijeli porodica. Ova porodica DUF1143 ima domen koji uključuje gotovo svih 149 od 150 aminokiselina u ljudskom ortologu. C11orf1 ima šest varijanti splajsosoma i jednu varijantu bez prerade.
Tkivna distribucija
Čini se da je C11orf1 sveprisutno eksprimiran na niskim nivoima, ali sa posebno visokom ekspresijom u paratiroidnoj žlijezdi. Podaci o ekspresiji ukazuju na ekspresiju u većini tkiva. U jednom eksperimentu je također otkriveno da je ovaj gen nedovoljno eksprimiran kod pacijenata s Huntingtonovom bolešću, dok je SETDB1 prekomjerno eksprimiran.
Partneri vezanja
Utvrđeno je da je ljudski protein SET domena bifurkirana 1, vezujući partner za C11orf1 dvohibridnog kvasca.
Mettersdorf am Saßbach
Položaj općine Mettersdorf am Saßbach u [[Spisak okruga i statutarnih gradova u Austriji|okrugu Südoststeiermark |180px|desno|mini]]
Mettersdorf am Saßbach je tržišna općina u okrugu Südoststeiermark u austrijskoj saveznoj pokrajini Štajerskoj. Broj stanovnika općine je   Općina pripada sudskom okrugu Feldbach.
Podjela
Općina se dijeli na nekoliko naselja i katastarskih općina:
Popis stanovništva u Hrvatskoj 2011 (Vrpolje)
'''Popis stanovništva u Hrvatskoj 2011. godine''' proveden je od 1. do 28. aprila 2011, prema stanju na dan 31. marta. Popis je proveden na temelju ''Zakona o Popisu stanovništva, kućanstava i stanova u Republici Hrvatskoj 2011. godine'' (Narodne novine, broj 92/10). Općina Vrpolje je po Popisu stanovništva 2011. godine na površini od 60,5 km2 imala 3.521 stanovnika, što predstavlja 2,22% od ukupnog broja stanovnika Brodsko-posavske županije, odnosno 0,08% od ukupnog broja stanovnika Hrvatske. Gustoća naseljenosti u Vrpolju je 58 stanovnika/km2.
Mureck
Položaj općine Mureck u [[Spisak okruga i statutarnih gradova u Austriji|okrugu Südoststeiermark |180px|desno|mini]]
Mureck je grad u okrugu Südoststeiermark u austrijskoj saveznoj pokrajini Štajerskoj. Broj stanovnika općine je   Općina pripada sudskom okrugu Feldbach.
Podjela
Općina se dijeli na nekoliko naselja i katastarskih općina:
Šentilj
Šentilj je općina u Sloveniji, u Podravskoj regiji.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, općina Šentilj je imala 8.414 stanovnika, od čega u Šentilju v Slovenskih goricah 1.826.
Općina Šentilj
Napomena: Nastala iz stare općine Pesnica.
Zagozdac
Zagozdac je naseljeno mjesto u sastavu općine Črnomelj, regija Jugoistočna Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Črnomelj.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Zagozdac je imao 21 stanovnika.
Podsopalj Drivenički
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Crikvenica. Na popisu stanovništva 2001. godine, naselje je ukinuto i pripojeno naselju Tribalj.
Stanovništvo
Napomena: ''U 2001. pripojeno naselju Tribalj.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Podsopalj Drivenički je imalo 45 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava: