cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nikola Iločki
Uspon
Kada je 1439. umro kralj Albert, Nikola je podržavao njegovu udovicu, Elizabetu Luksemburšku, u njenoj borbi da osigura ugarsku krunu za njihovog sina, Ladislava Posmrtnog. Kraljica Elizabeta ga je nagradila učinivši ga vitezom. Međutim, Nikola je ubrzo stao na stranu drugog kandidata, poljskog kralja Vladislava III. Vladislav je pobijedio i Nikoli dao velike povlastice, učinivši ga vojvodom Transilvanije zajedno s Jankom Hunjadijem.
Vladavina Matije Korvina
Godine 1457. Nikola je učestvovao u uroti protiv Hunjadijevog sina Ladislava, koja je završila Ladislavovim pogubljenjem. Sljedeće godine Ladislavov brat, Matija Korvin, izabran je za kralja Ugarske. Međutim, razni ugarski i hrvatski plemići su ga odbili priznati kao svog suverena. Nikola i palatin Ladislav II Gorjanski vodili su opoziciju i tražili podršku od Fridrika III, cara Svetog Rimskog Carstva, koji je čuvao Krunu svetog Stjepana kao skrbnik kralja Ladislava V. Matija je na kraju ipak priznat kao suveren.
"Kralj Bosne"
Nikola je zadržao svoj utjecaj tokom Matijine vladavine. Matija ga je učinio vječnim grofom Teočaka 1464. godine, što je bila čast prethodno ukazana samo dvojici plemića. Godine 1471. Matija ga je proglasio kraljem Bosne. Nikola nije dobio mnogo više od kraljevske titule, budući da je Bosansko kraljevstvo palo 1463. godine i postalo dio Osmanskog carstva. Početkom 1472. učinio ga je i banom Hrvatske, Dalmacije i Slavonije kako bi se osigurala njegova vjernost Matiji Korvinu i kako bi mu se pomoglo da djelotvornije brani ugarske posjede od Osmanlija. Međutim, nije se dugo održao na poziciji hrvatsko-dalmatinsko-slavonskog bana budući da je smijenjen iste godine.
Kao "kralj Bosne", Nikola je kovao vlastiti novac i držao vlastiti dvor. Potpisivao se kao "Nikola, milošću Božijom kralj Bosne (latinski: Nicolaus Dei Gratia Rex Bosniae). Svoje "kraljevstvo", koje se sastojalo od svega nekoliko tvrđava, nije uspio odbraniti od Osmanlija, ali je kraljevsku titulu zadržao do kraja života. Njegovo bogatstvo je naslijedio njegov jedini preživjeli sin, Lovro Iločki.
Brakovi i potomstvo
Nikola Iločki se ženio dva puta. Prva supruga mu je bila Margit Rozgonyi (fl: 1441-1458). Njihova djeca su bili:
Nikolina druga supruga je bila Dorottya Széchy de Felsőlendva (fl 1471-1495). Njihova djeca su bili:
Spisak ostrva po površini
Spisak ostrva po površini sadrži spisak ostrva čija je površina veća od 100.000 km2. S obzirom na to da se ostrvo definira kao kopnena masa koja je u potpunosti okružena vodom, neke definicije isključuju one kopnene mase dovoljno velike površine da se smatraju kontinentima. Prema tim definicijama, Australija se ne ubraja u ostrvo, već se smatra kontinentom pa je prema toj definiciji Grenland najveće ostrvo.
30. mart
30. mart / ožujak (30. 3) jest 89. dan godine po gregorijanskom kalendaru (90. u prestupnoj godini). Do kraja godine ima još 276 dana.
NGC 6124
NGC 6124 (također poznat kao ESO 331-SC3) je otvoreno zvjezdano jato i nalazi se u sazviježđu Škorpion. Prvo otkriće je napravio Nicolas-Louis de Lacaille 1751. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Čir dvanaestopalačnog crijeva
Čir dvanaestopalačnog crijeva (lat. Ulcus duodeni) vrsta je čira koji zahvata dvanaestopalačno crijevo (duodenum). Kriterijum da se klasificira lezija dvanaesterca kao ulcus je defekt sluznice koji zahvaća i sloj sluzokože koji se naziva lamina muscularis mucosae u kojem se nalazi sloj glatkih mišića. Pliće lezije se nazivaju erozije (lat. erosio.)Duodenalni ulkus se obično javlja u početnom dijelu dvanaestopalačnog crijeva (bulbus duodeni). Klinički znaci koji prate aktivni duodenalni ulkus su najčešće “ulkusni bol”. To je kompleks simptoma. Ulkusni bol je najčešće umjeren, lokalizira se u epigastrijumu i širi se udesno. Treba utvrditi sljedeće: mjesto, kvalitet i širenje bola, vrijeme nastajanja, vezu bola sa ishranom i šta utiče na umirenje bola. Za opisivanje bolova koriste se mnogi termini. Najčešće se javlja pritisak, grč i nelagodnost. Važno je razlikovati bol od osjećaja nelagodnosti. Bol se pojasno širi. Kada ulkus penetrira u pankreas, bol se širi u pravcu torakalne kičme od osmog do desetog kralješka. Kod penetrantnog ulkusa, kod nekih bolesnika, bol u krstima može biti jedini simptom. Bol je izraženiji pri gladovanju i popušta poslije jela, što bolesnici brzo uoče i često jedu. Brzo unošenje jako hladne ili jako vruće hrane može provocirati bol.
Epidemiologija
Duodenalni čir je četiri puta češći od želudačnog. Najčešće se javlja kod mlađe i srednjovječne muške populacije (više od dva puta je češći kod muškaraca nego kod žena ) i kod osoba nulte krvne grupe. Tipični period pojave čira dvanaesterca je proljeće i jesen. Skoro svaki deseti čovjek oboli od ove bolesti u toku života. Incidenca je između 0,1-0,2%.
Dijagnostika
Ezofagogastroduodenoskopija (EGD), je endoskopska metoda, poznata i kao gastroskopija koja se koristi kod sumnje na postojanje ulkusne bolesti. Direktnom vizuelizacijom se vidi stepen ulkusne bolesti i postojanje pratećih stanja.
Etiologija
Smatra se infektivnom bolesti koju izaziva bacterija Helicobacter pylori (Hp). Međutim, 25% čireva izazivaju ulcerogeni lijekovi kao što su nesteroidni antireumatici (NSAID) i salicilati
Komplikacije
Najteže komplikacije ulkusa dvanaestopalačnog crijeva su perforacija i krvarenje.
Krvarenje se obično javlja na stražnjem zidu jer se tu nalaze veliki krvni sudovi. U tom slučaju može doći do pojave hemoragičnog šoka koji može imati i smrtan ishod ako se blagovremeno ne interveniše.
Perforacija nastaje obično na prednjem zidu i sadržaj crijeva se izlije u trbušnu duplju gdje najprije izaziva sterilnu upalu peritoneuma (peritonitis) koja se kasnije komplicira sekundarnom infekcijom. Kliničku sliku ove komplikacije karakterizira naglo nastala bol koju pacijenti opisuju kao "ubod noža". Zbog peritonitisa čitav trbuh je bolno osjetljiv na dodir (palpacija) i nastaje stanje označeno kao akutni abdomen.
Konzervativni tretman
Ako ne postoji perforacija čira ili krvarenje koristi se samo konzervativna metoda. Cilj terapije je da se izvrši eradikacija bakterije Helicobacter pylori i smanji kiselost u cilju lakšeg cijeljenja čira. Blokatori histaminskih 2 receptora (H2 blokeri) smanjuju kiselost tako što blokiraju h2 receptore odgovorne za sekreciju kiseline. U novije vrijeme su zamijenjeni sa blokatorima protonske pumpe koji dovode do još bolje supresije lučenja kiseline. Antibiotici kao ampicilin i klaritromicin u kombinaciji sa metronidazolom su antimikrobici koji se najčešće koriste. Trojna terapija kombinira antimikrobike sa blokatorima protonske pumpe.
Hirurški tretman
U slučaju perforacije indiciran je hitan tretman da bi se začepila rupa i izlazak probavnih sokova u trbušnu duplju. Rupa se zašije i daju se već navedeni lijekovi. Ranije su rađene resekcije želuca koje se rijetko rade sada zahvaljujući potentnim lijekovima koji mogu izlječiti ulkusnu bolest. Procedura može biti urađena i laparoskopski sa posebnim instrumentima koji se ubacuju kroz troakare (metalne ili plastične cijevi) u trbuh.
Krvarenje je drugi najvažniji razlog za hiruršku intervenciju. Obično se zašije krvareći krvni sud koji je obično lociran na stražnjoj strani.
NGC 7619
NGC 7619 (također poznat kao MCG 1-59-52, PGC 71121 i UGC 12523) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 173 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Pegaz. Najveći prečnik je 2,50 (126 hiljada sg) a najmanji 2,3 uglovnih minuta (116 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 26. septembra 1785. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Prvenstvo G8 u rukometu 2010.
Prvenstvo G8 u rukometu 2010. održano je u Kielu u Njemačkoj.
Vijećnica u Brčkom
Vijećnica u Brčkom spada u jedno od najvrijednijih ostvarenja izgrađenih u pseudomaurskom maniru u Bosni i Hercegovini. Proglašena je za nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine. Cijela kompozicija objekta komponirana je po principu stroge simetrije sa središnjim, jače izbačenim rizalitom i dva manja kutna rizalita. Na ovaj način, osim horizontalne, prisutna je i podjela površina fasade po vertikalnoj osi. Ovim principom, osim simetrije, kao jedne od odlika klasičnog graditeljstva ili kasnije neorenesanse, sugerira se uobičajena raščlanjenost gabarita osmansko-turske arhitekture.
U Vijećnici je smještena biblioteka, kancelarija gradonačelnika i sala za održavanje sjednica Vlade. Od 2013. godine otvorena je za sve posjetioce.
NGC 1683
NGC 1683 (također poznat kao PGC 16209) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 183 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Orion. Najveći prečnik je 1,00 (53 hiljade sg) a najmanji 0,4 uglovnih minuta (21 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio George Johnstone Stoney u januaru 1850. godine.
Vijećnica u Brčkom
Historija
Izgrađena je u periodu 1890-1892. godine. Projektant Vijećnice je Ćiril Metod Iveković, koji je od 1890. godine radio kao arhitekt u Zemaljskoj vladi u Sarajevu.
Opis
Vijećnica je dimenzija 37,50 x 14,45 m. Dimenzije bočnih rizalita iznose 5,00 x 5,00 m, dok širina srednjeg rizalita iznosi 11,20 m. Srednji rizalit je izbačen 1,20 m iz ravni zida, dok su bočni izbačeni po 45 cm. Srednji rizalit je po vertikali podijeljen na tri jednaka pojasa u čijim se osovinama nalaze prozorski otvori, koji se nalaze i na bočnim rizalitima. Bočni rizaliti su završeni krovom u vidu potkovičaste kupole. Vijećnice ima suteren, prizemlje i kat.
NGC 1683
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Vijećnica u Brčkom
Opis
Objekt je završen vrlo širokim vijencem iznad koga se nalazi jače izbačen krov i lukovičaste kupole na kutovima. Na kutnim rizalitima, u zoni širokog vijenca, postavljeni su gradski satovi.
Zajednice bora munike
Zajednice bora munike su biljna zajednica u kojima dominiraju stabla bora munike. Šumske sastojine munike su ispresjecanog areala na visokom gorju Hercegovine, Crne Gore, Kosova, Makedonije, Albanije, Bugarske, Grčke i u odvojenim skupinama u južnoj Italiji. Time se opšte rasprostranjenje munike uklapa u submediteransko područje, gdje šumske zajednice te vrste drveća zauzimaju pretežno više predjele (uglavnom između 1.000 i 1.900 m).
Munika je tercijarni relikt, očuvan tokom glacijacije. Sredinom XIX stoljeća grčki botaničar Theodor Heldreich, proučavajući floru planine Olimp u Grčkoj, našao je na njenim padinama jednu novu vrstu borova, koja mu se učinila srodna vrsti Pinus maritima Ait., pa je jednu njenu grančicu pod tim nazivom poslao u Ženevu na klasifikaciju. Švicarski botaničar Herman Christ, je utvrdio da se radi o nepoznatoj vrsti bora, kojoj je uz kratko sažet opis dao naziv Pinus heldreichii Christ 1863.
Ova vrsta bora je i endemska vrsta drveća ograničenog, isprekidanog i malog prirodnog areala. Njeno stanište je na strmim i suhim padinama, na krečnjačkoj i dolomitnoj podlozi, čineći vrlo često i gornju granicu šumske vegetacije. Raste sporo u sastojinama, na supstratu sa serpentinskim ili kiselim silikatnim supstratima. U prvom slučaju zauzima izrazito ekstremna staništa sa uskim grebenima, strmim padinama s izraženim liticama i točilima. U takvim uslovima, na plitkim i kamenitim tlima, sastojine munike se održavaju kao trajni stadij vegetacije. Na taj način munici ne konkuriraju druge vrste šumskoga drveća, te je stoga za takve terene, koji su uz ostalo redovito i bezvodni, praktično postala jedina vrsta koja dolazi u obzir za pošumljavanje.
Nasuprot ograničenome arealu, šume munike imaju veliko značenje i zbog toga što čine rijetkost u šumskoj vegetaciji, i zbog velike zaštitne uloge u sprječavanju erozije. Zbog izvrsnih tehničkih vrijednosti drveta munike, te šume imaju i određeno gospodarsko značenje. Munika je poznata i kao izrazito pionirska vrsta drveća, zbog čega ima važnu ulogu u dinamici vegetacije, posebno u progresivnoj sukcesiji,
Zajednice bora munike na Orjenu (300 ha), Lovćenu (300 ha) i Rumiji (100 ha) u Crnoj Gori proglašene su za zaštićeno područje kategorije III - spomenik prirode.
Evropsko prvenstvo u atletici 2016 – bacanje koplja (muškarci)
Takmičenja u bacanju koplja za muškarce na Evropskom prvenstvu u atletici 2016. održana su 6. i 7. jula na Olimpijskom stadionu u Amsterdamu. Takmičenje je bilo podijeljeno u dvije faze: kvalifikacije i finale. Zigismunds Sirmais iz Latvije osvojio je šampionsku titulu.
Raspored
Sva vremena prikazana su po lokalnom vremenu (CEST/UTC +2).
Zemlje učesnice
Učestvovala su 32 takmičara iz 16 država.
Kvalifikacije
Kvalifikacijsko tamičenje održano je 6. jula 2016. u 17:05 (CEST). Kvalifikacijsko takmičenje je bilo podijeljeno u dvije grupe. Kvalifikacijska norma bila je 81,5 m, a ispunilo ju je 7 takmičara. Ostalih 5 takmičara određeno je prema postignutim rezultatima.
Aristarh Solunski
mini|Sveti apostol Aristarh, Makedonac iz [[Soluna]]
Aristarh Solunski (Solun, ? - Rim, oko 67. godine) bio je jedan od Sedamdesetorice apostola i vladika u Apamiji Sirijskoj i Solunu.
Evropsko prvenstvo u atletici 2016 – bacanje koplja (muškarci)
Finale
Finalno takmičenje održano je 7. jula 2016. u 18:35 (CEST).
Aristarh Solunski
Po crkvenom predanju bio je jedan od onih učenika Isusa, koje je on još prije svoje smrti na krstu i vaskrsenja poslao da šire evanđelje (Lk. 10:1-24). Ubijen je u Rimu, zajedno sa apostolom Pavlom, za vrijeme Neronova gonjenja hrišćana.
Spominjanja Aristarha u Novom zavjetu
U Novom zavjetu se Aristarh spominje pet puta u tri knjige (u Djelima apostolskim kao i poslanicama apostola Pavla Kološanima (Kol. 4,10) i Filimonu (Flm. 1,24)) i to kao Makedonac, Solunjanin, Makedonac iz Soluna, saputnik, zatvorski drug i saradnik apostola Pavla. U Djelima apostolskim (petoj knjizi Novog zavjeta) je opisano da je apostol Pavle u Efesu imao problem zbog širenja hrišćanstva zbog jakog kulta bognje Artemide i što je Dimitrije zlatar smatrao da će izgubiti posao, pravljenje malih srebrnih Artemidinih hramova, ako Pavlova vjera nadvlada. I sav grad napuni se meteža, i navališe jednodušno na pozorište i uhvatiše Makedonce Gaja i Aristarha, saputnike Pavlove. (Dap. 19,29). Iz Efesa Pavle odlazi u Makedoniju (Dap. 20,1), a zatim u Grčku (Dap. 20,2). U Grčkoj je ostao tri mjeseca, ali zbog zavjere Jevreja kada je htio otputovati u Siriju, on namisli da se vrati preko Makedonije. I pođe s njim do Azije Sosipatar Pirov iz Verije i Solunjani Aristarh i Sekund... (Dap. 20:3-4.). Kada su apostola Pavla kao optuženika sprovodili u Rim na suđenje, plovili su lađom adramitskom, s njim je bio Aristarh, Makedonac iz Soluna. (Dap. 27,2). Četrnaestog dana su plovili po Adriji (Dap. 27,27). Taj naziv tada nije bio samo za Jadransko more nego i za Jonsko i središnji dio Sredozemnog mora, između Sicilije i Krita. U poslanici Kološanima piše: Pozdravlja vas Aristarh, moj zatvorski drug... (Kol. 4,10), a u poslanici Filimonu: Marko, Aristarh, Dimas, Luka, saradnici moji. (Flm. 1,24).
Proslavljanje
Pravoslavna crkva slavi svetog Aristarha tri dana u godini: 4. januara (sa svih sedeamdeset manjih apostola), 15. aprila (sa malim apostolima Pudom i Trofimom) i 27. septembra (sa malim apostolima Markom i Tinonom). U pravoslavnim crkvama koje koriste julijanski kalendar (ruska, srpska...) sveti Aristarh se ovih datuma slavi po julijanskom kalendaru, a u pravoslavnim crkvama koje su prešle na gregorijanski kalendar, istih datuma se slavi ovaj apostol, ali po gregorijanskom kalnedaru. Rimokatolička crkva ga slavi 14. aprila.
Kavkaz (regija)
mini|desno|250px|Geopolitička karta Kavkaza Kavkaz (gr. kavkazis = "sjajni led") ili Zakavkazje predstavlja zasebnu geografsku cjelinu, na granici između Evrope i Azije. Ovo područje je od davnina naseljeno, tako da ima dugu, ali i burnu historiju. U srednjem vijeku cijelo područje je bilo osvojeno od strane Arapa. Potom je Kavkaz dugo vremena bilo na granici tri velika carstva Otomanskog, Ruskog i Perzijskog. Zatim je cijelo područje Kavkaza 1918. godine ušlo u sastav Saveza Sovjetskih Socijalističkih Republika, prvo kao Transkavkaska Sovjetska Federativna Socijalitička Republika, do 1936. godine, kada su formirane Armenska, Gruzijska i Azerbejdžanska SSR. Nakon raspada SSSR-a, cijeli region Kavkaza čine tri države:
Geografija i reljef
mini|desno|200px|Reljefna karta Kavkaza Kavkavski region kako mu i samo ime kaže, je dobio naziv po velikom planinskom masivu Kavkaza, koji čini oštru granicu na sjeveru. Sa istoka region zapljuskuju vode Kaspijskog jezera,a sa zapada vode Crnog mora. Prema jugu granicu čini tok rijeke Araks i planinski masiv Ararata. Geografski se razlikuju Mali Kavkaz i Veliki Kavkaz. Cijelo područje predstavlja vrlo nepristupačan planinski kraj, zaravnjen mnogobrojnim visoravnima i dolinama. Najveći vrh je Elbrus sa 5642 metra nadmorske visine.
Vode
Vode Kavkavskog regiona dijele se u dva sliva crnomorski i kaspijski. Najveće rijeke kaspijskog sliva su Kura i Araks, u koje se ulijevaju mnogobrojni planinske rijeke. Crnomorskom slivu pripadaju male rijeke Bzib, Inguri i Rion. Riječni saobračaj je slabo razvijen, dok se pomorski saobračaj uglavnom obavlja preko luke Baku na Kaspijskom jezeru i Batjumi na Crnom moru.
Klima
Klima kavkavskog regiona je raznolika zbog samog geografskog položaja i utjecaja reljefa. Na zapadu utjecaji sa Crnog mora, omogućavaju toplu mediteransku-primorsku klimu, sa velikom količinom padavina koja polako prelazi u umjerenokontinentalnu klimu, dalje na istok u planinsku klimu, koja sa smanjenjem nadmorske visine prelazi u suhu stepsku klimu sve do Kaspijskog jezera. Količine padavina su najveće na obalama Crnog mora do 2000 mm, u planinskim područjima oko 1000 mm, a na obali Kaspijskog jezera svega 200 mm godišnje.
Vegetacija
Vegetacija kavkavskog regiona je vrlo raznolika, idući od zapada prema istoku, javlja se sredozemna vegetacija, koja prelazi u kišne listopadne šume, koje u višim predjelima prelaze u crnogorične šume, te naposljetku u planinsku vegetaciju, dok na istoku planinske šume naglo prelaze u suhu stepu.
Prirodni resursi i privreda
Kavkavski region je bogat naftom i prirodnim gasom, također se nalaze i rudnici soli, željezne rude, bakra, mangana, cinka i volframa. Današnja industrija regiona se zasniva na izvozu nafte i gradnji kavkavskog naftovoda kroz Azerbejdžan, Gruziju i Tursku. Glavne industrijske zone su smještene u Bakuu i Tbilisiju. mini|desno|200px|Kavkavski naftovod Uz crnomorsku, odnosno gruzijsku obalu je razvijen turizam, sa mnogobrojnim ljetovalištima, pećinama i ljekovitim kupalištima, koja Gruziju čine turistički privlačnom destinacijom.
Poljoprivreda je dobro razvijena, topla i umjereno vlažna klima daje dobre uvjete za uzgoj voća i povrća u Gruziji i Armeniji. Planinska klima u Azerbejdžanu omogućava uzgoj oraha i lješnjaka, dok suha stepska klima u dolini rijeke Kure omogučava uzgajajnje pamuka, duhana i uljarica. Također u toplijim krajevima nalaze se mnogobrojne plantaže zelenog čaja, dok se u Armeniji uzgajaju i rijetke biljke poput geranija, ruže, mente i kininovca, koje se koriste u meducinske svrhe i industriji parfema.
Stanovništvo
mini|desno|200px|Etnička karta Kavkaza Na Kavkazu živi vrlo mnogo naroda od kojih su najviše zastupljeni Armenci, Gruzijci i Azerbejdžanci. Pored geografske bliskosti, ovi narodi ne pripadaju istim porodicama naroda, tako Gruzijci pripadaju kavkavskoj grupi naroda, Azerbejdžanci turskoj, dok su Armenci zasebna grupa. Pored njih tu žive Oseti, Abkhazi, Turci, Iranci, Rusi, Grci i mnogi drugi mali narodi. Gustoća naseljenosti je vrlo neujednačena i uglavnom slaba. Najnaseljenija područja su obale Kaspijskog jezera i Crnog mora, te Araratska nizina, gdje je klima umjerenija. Također gustoča naseljenosti je visoka u gradovima Erevanu, Tbilisiju i Bakuu. U drugim područjima je prosječna naseljenost svega 10 - 25 stanovnika po kvadratnom kilometru.
Crkva svetog Vasilija Blaženog u Moskvi
Katedrala svetog Vasilija Blaženog (ruski Собор Василия Блаженного) ili jednostavno Sveti Vasilije je prekrasna crkva u Moskvi koju je između 1550. i 1560. godine dao izgraditi Ivan IV (bolje poznat kao Ivan Grozni) da obilježi svoja osvajanja. Izgradili su je arhitekti Barma i Postnik.
NGC 892
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Crkva svetog Vasilija Blaženog u Moskvi
Ime crkve se mijenjalo kroz vijekove. Najprije je bila posvećena Uznesenju Djevice Marije u skladu s istočnjačkom tradicijom.
Katedrala se zapravo sastoji od osam manjih crkava okupljenih oko jedne glavne. Tlocrt crkve Sv. Vasilija u osnovi je križni. Srednja, glavna crkva, omeđena je sa četiri osmerokutne crkve na glavnoj osi i još četiri – dvjema četvreokutnim i dvjema nepravilnog oblika – na dijagonalama. Toranj glavne građevine, koji ima oblik šatora, okružen je maštovitim šarolikim kupolama koje su imale izrazito visoke (poput tornjeva) tambure i vrhove u obliku lukovice (Rusi su počeli koristiti ovaj oblik kupole u XII vijeku, umjesto bizantskih plitkih kupola, jer su ove bolje podnosile težinu snijega koji je veoma čest problem na sjeveru).
Eksterijer, prvobitno bijele boje, obojen je u XVII vijeku kad je željezni (pozlaćeni) krov zamijenjen crijepom.
Sure Kur'ana u kojima se spominju poslanici
Sure Kur'ana u kojima se spominju poslanici obuhvata ne samo sure koje su nazvane po poslanicima i kojih je nekoliko u Kur'anu već i sure u kojima se bar na jednom mjestu spominje neki od poslanika. Ukupno šest od 114 sura Kur'ana nazvano je po nekom od poslanika. Te sure su: Junus (109 ajeta), Hud (123 ajeta), Jusuf (111 ajeta), Ibrahim (52 ajeta), Muhammed (38 ajeta) i sura Nuh. Sve navedene sure se ubrajaju u mekanske sure izuzev sure nazvane po posljednjem Allahovom poslaniku Muhammedu koja se ubraja u medinske sure.
Sure nazvane po poslanicima
Šest sura koje su nazvane po poslanicima su:
Poslanici spomenuti u surama
Iako je broj poslanika koji su tokom različitog perioda slani različitim narodima znatno veći, u islamu se poslanicima smatraju oni koji su kao takvi neupitno spomenuti u Kur'anu. To su sljedeći poslanici:
Ruholah Homeini
Sayyid Ruhollah Musavi Khomeini (,, Chomein, 17. maj 1902. – Teheran, 3. juni 1989.) bio je iranski političar, ajatolah i prvi vrhovni vođa Irna.
Godine 1950. je proglašen ajatolahom, što je najveći čin vjerskog vođe kod islamskih šiita. Tokom antivladinih demonstracija 1963. izjasnio se protiv zemljišnjih reformi i zapadnjačkog vladanja Muhameda Reza Pahlavija, zbog čega je odmah bio poslan u zatvor. Pošto je nasilno protjeran iz Irana 1964. otišao je živjeti u Irak, no protjerao ga je i Saddam Hussein, pa se 1978. smjestio pokraj Pariza, odakle je agitirao za rušenje šaha.
Dana 1. februara 1979., dvije sedmice nakon što je šah napustio Iran, Homeini se vratio popraćen ovacijama. Proglašen je vjerskim vođom iranske revolucije i četiri dana kasnije postavljen je u vladi. Referendumom iz decembra 1979. proglašen je novi ustav koji je imenovao Homeina doživotnim političkim, vjerskim vođom i vrhovnim vođom. Ponovo je postavljen strogi islamski zakon. U novembru 1979. Homeini je odobrio iranskim militantima napad na američku ambasadu u Teheranu. Odugovlačio je Iransko-irački rat i uz gorčinu prihvatio UN-ovo primjirje 1988. godine.
31. mart
31. mart / ožujak (31. 3) jest 90. dan godine po gregorijanskom kalendaru (91. u prestupnoj godini). Do kraja godine ima još 275 dana.
Echiura
Echiura (grč. echinos = bodlja + ourá  = rep) su podrazred  Annelida, razreda Polychaeta. Ranije su klasificirani kao neovisno koljeno, ali molekulskee analize ih pokazuju kao skupinu koja potječe od prstenastih glista. Duge su između 3 i 25 cm. Morski su organizmi, koji žive u pukotinama stijena sa pijeskom, blatom ili kamenjem. Poznato ih je oko 150 vrsta; najstariji fosil ehiuroida datira iz gornjeg karbona thumb|Anatomija ehiurida thumb|[[Larve ehiurida]]
Obilježja
Echiura se razlikuju po (ponekad hipertrofiranom) obliku tijela. Usta u ventralnom položaju. Nedostaje im segmentacija. Unutar trepljaste cijevi, cilije su postavljene tako da polače hranu do usta. Tijelo je sa svilenastim zavojima sličnim onima na školjkama. Digestivna cijev je duža od tijela, savijena u namotajima. Imaju ekskretorne rektalne žlijezde. Nervni sistem je sa okojednjakim prstemom. Seksualni proizvodi se gomilaju na biralištima gdje sazrevaju i gdje preko gonopore izlaze napolje. Cirkulacijski sistem ima  dorzalni i ventralni sud, a izmjena plinova odvija se u cijevi.
Na tijelu se, izvana uočavaju:
1 – Zaštitna kutikula,
2 – Epiderma
3 – Dva mišićna sloja.
4 – Celomska šupljina, odijeljena mezenterom u ravnini simetrije.
Razvoj
Razvoj je preko larve trohofora sa dva metatroka. Imaju jedan oblik mezodermne metamerizacije koja nestaje kada postane odrasla jedinka. Cijev nastaje nakon pojačanog rasta episfere.
Taksonomija
Ehiuroidi su tradicionalno tretirani kao neovisno koljeno, s obzirom na njihove anatomske osobine. Međutim, danas se smatraju grupom anelidima, uprkos nedostatku segmentacije tijela u odraslom stanju; Filogenetske analize zasnovane na sekvenciranju DNK postavljaju ehiuroide unutar annelida.
IC 1479
IC 1479 (također poznat kao MCG -2-59-10 i PGC 71021) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 437 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Vodolija. Najveći prečnik je 1,10 (140 hiljada sg) a najmanji 1,0 uglovnih minuta (127 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Stephane Javelle 13. septembra 1892. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Kebehet
U egipatskoj mitologiji, Kebehet (također Qeb-Hwt, Kebhut, Kebehut, Kebechet, Qébéhout i Kabechet) je egipatska božica. Njeno ime se povezuje sa ispiranjem vodom.
Opis
mini|216px|Pepijeva vaza sa hijeroglifima, spominjana u Tekstovima piramida Kebehet je božica svježe vode i svježine. Ona je kćer Anubisa, boga sa glavom šakala i njegove žene Anput, koja također ima glavu šakala. Kebehet nema glavu šakala, već je zamišljena kao zmija, te je tako i prikazivana.
Anubis, njen otac, bog je balzamiranja i zaštitnik mumija, a kao takav, dok priprema mumije, potrebna mu je voda za ispiranje. U tu svrhu služi Kebehet, te pomaže svom ocu. Ponekad se povezuje sa božicom Ma'at; ona je božica reda, a Kebehet je božica čistoće (a čistoća je važna za red i zdravlje). Kebehet se spominje u hermopoliskom mitu, Ogdoadi.
U hramovima su svećenici čistili kipove bogova, pa se vjerovalo da Kebehet čisti, odnosno, kupa bogove te se brine za njihovu čistoću. Tako je Kebehet i zaštitnica svećenika.
U Tekstovima piramida piše: "Božica Kebehet, kćer Anubisa, pronađe Pepija, i ona mu dođe u susret sa četiri vaze. Ona pere Pepija." U tekstu se objašnjava kako Kebehet nakon smrti čisti faraonovo tijelo kako bi faraon ponovo oživio u Ozirisovu carstvu.
Kalsdorf bei Graz
Položaj općine Kalsdorf bei Graz u [[Spisak okruga i statutarnih gradova u Austriji|okrugu Graz-Umgebung |180px|desno|mini]]
Kalsdorf bei Graz je tržišna općina u okrugu Graz-Umgebung u austrijskoj saveznoj pokrajini Štajerskoj. Broj stanovnika općine je.
Podjela
Općina je podijeljena na pet naselja. U zagradi je broj stanovnika.
Općina je podijeljena na tri katastarske općine: Großsulz, Kalsdorf und Thalerhof.
Historija
Kalsdorf se spominje još u rimskom vremenu, kad je u tom području postojalo rimsko naselje. Po kronici općine navodno je 453. godine između Kalsdorfa i općine Fernitz-Mellach sahranjen kralj Huna Atila.
Privreda
Danas je Kalsdorf, zbog blizine Graza, jedno od središta većih firmi, koje zbog blizine aerodroma, svoja postrojenja ili skladišta, imaju u Kalsdorfu.
Politika
Na općinskim izborima u Štajerskoj 22. marta 2015. godine za gradonačelnika općine je izabrana Ursula Rauch iz SPÖ.
1730-e
Događaji
1730.
Abdurrahman ibn Avf
Abdurrahman ibn Avf, poslanikov ashab, jedan od onih kojima je Muhammed obećao Džennet. Abdurrahman je klanjao sabah kao imam prilikom pohoda na Tebuk, kada je Muhammed zakasnio u džemat. Kada je Poslanik stigao, klanjao je za Abdurrahmanom.
Barij-karbonat
Barij-karbonat je hemijski spoj barija, poznat i kao viterit. Kristalizira se po ortoromboidnom sistemu. Kristali su grupisani i spojeni po tri zajedno, grubih ivica. Mineral je nazvan po engleskom hemičaru i botaničaru iz 18. vijeka Williamu Witheringu, koji je 1784. dokazao da se viterit hemijski razlikuje od barita. Viterit se može pronaći u rudnim žilama olova. Jedan je od glavnih izvora barijevih soli. Vrlo lahko prelazi u barij-sulfat putem reakcije s vodenom otopinom kalcij-sulfata. Koristi se u proizvodnji otrova za miševe, proizvodnji stakla i porcelana, a nekad davno i za rafiniranje šećera.
Reakcije
Barij-karbonat reagira sa mnogim kiselinama čineći rastvorljive barijeve soli, poput barij hlorida:
Međutim, reakcija sa sumporastom kiselinom je slaba jer je barij-sulfat gotovo nerastvorljiv.
Gdinj
Gdinj je naseljeno mjesto u sastavu općine Jelsa, na ostrvu Hvaru, Splitsko-dalmatinska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Hvar.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2021. godine, Gdinj je imao 122 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Gdinj je imalo 200 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
NGC 3200
NGC 3200 (također poznat kao ESO 567-45, MCG -3-26-37, PGC 30108 i UGCA 210) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 162 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Vodena zmija. Najveći prečnik je 4,20 (198 hiljada sg) a najmanji 1,3 uglovnih minuta (61 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Edward Singleton Holden 10. aprila 1882. godine.
Kazahstan
Kazahstan, službeno Republika Kazahstan, država je smještena na području Evroazije. S površinom 2.727.300 km2 po veličini je deveta u svijetu (i veća je od zapadne Evrope), dok je najveća od svih zemalja koje nemaju izlaz na more. Graniči sa Rusijom, Kinom, Kirgistanom, Uzbekistanom i Turkmenistanom, a na zapadu izlazi na Kaspijsko jezero. Glavni grad je Astana, koji je to postao 1997, dokad je glavni grad bio Almati, koji je inače najveći kazahstanski grad.
S obzirom na svoju veličinu, Kazahstan ima vrlo različite tipove terena, od prostranih nizija, preko visoravni, stepa, tajgi, stjenovitih kanjona, brda, delti do pustinja i visokih planina čiji su vrhovi stalno pod snijegom. Sa 18,4 miliona stanovnika (procjena iz 2017. godine), ova zemlja je 62. u svijetu u toj kategoriji, a sa gustinom od 6 stanovnika po kilometru kvadratnom, spada u najrjeđe naseljene zemlje svijeta.
Logor Vojno
Logor "Vojno" bio je jedan od najzloglasnijih logora HVO-a, u kojem su bili zatočeni bošnjački civili od juna 1993. do marta 1994, među kojima veliki broj žena i djece. Logor je bio lociran u Bijelom Polju, sjeverno od Mostara. U "Vojnom" je ubijeno najmanje 15 osoba. Logoraši su mučeni glađu i žeđu, premlaćivani, podvrgavani elektrošokovima. Na prvim linijama gdje su odvođeni logoraši "Vojnog" stradalo je 38 osoba. U ovom logoru bilo je zatočeno 50 žena sa malom djecom i djevojaka. Mnoge od njih silovane su na desetine puta. Za zločine u "Vojnom" osumnjičeno je nekoliko osoba, među kojima je i Marko Radić, zvani Maka, upravnik logora i bivši komandant Prve bjelopoljske bojne, kasnije Druge brigade HVO-a, te njegovi zamjenici.
Kazahstan
Historija
Veći dio historije prostor današnjeg Kazahstana su naseljavala nomadska plemena. Do 16. vijeka su se formirali Kazasi kao zasebna grupa, sastavljena od tri horde. Rusi na ovaj prostor prvi put dolaze u 18. vijeku, a do sredine 19. vijeka već je cijeli Kazahstan postao dijelom Ruskog Carstva. Nakon Oktobarske revolucije 1917. i Ruskog građanskog rata, koji je uslijedio, teritorij Kazahstana nekoliko puta biva reorganiziran da bi 1936. bila osnovana Kazaška SSR u okviru SSSR-a. Tokom 20. vijek]a Kazahstan je bio mjesto mnogih sovjetskih projekata, kao što su Hruščovljeva "Djevičanska polja", zatim kosmodrom u Bajkonuru, te "Poligon" u Semipalatinsku, primarna sovjetska lokacija za testiranje nuklearnog oružja.
Kazahstan je proglasio nezavisnost 16. decembra 1991, kao posljednja sovjetska republika koja je to uradila. Dotadašnji komunistički čelnik Nursultan Nazarbajev postao je prvi predsjednik Kazahstana. Nakon stjecanja nezavisnosti ova država vodi umjerenu vanjsku politiku, te pokušava razviti svoju ekonomiju, posebno hemijsku industriju. Dok se privredni imidž zemlje u svijetu poboljšava, predsjednik Nazarbajev ima jaku kontrolu nad državnom politikom. Ipak, međunarodni ugled se polako gradi. Kazahstan se već sada smatra za vodeću zemlju centralne Azije. Ova država je član mnogih međunarodnih organizacija uključujući: UN, Partnerstvo za Mir, ZND i Šangajsku Organizaciju za Saradnju. 2010. godine je Kazahstan predsjedavao OSCE-om.
Kazahstan je etnički i kulturno vrlo raznolik, što je dobrim dijelom posljedica masovnih deportacija u SSSR-u za vrijeme Staljinove vladavine. Kazasi su najbrojniji narod. Dozvoljene su vjerske slobode, pa postoji nekoliko različitih religija koje se praktikuju ovdje. Po broju vjernika najzastupljeniji je Islam. Kazaški je državni jezik, ali se uz njega i ruski koristi kao službeni u državnim institucijama.
Kazaški Kanat
Kazahstan je bio naseljen još od kamenog doba. Klima i reljef ove oblast su bili pogodni za stočarstvo. Historičari vjeruju da je konj prvi put pripitomljen upravo u stepama Evroazije. Kako su gradovi Taraz i Hazrat-e Turkestan služili kao važne stanice na Putu svile, koji je povezivao istok i zapad, ovo područje dobija veliki strateški značaj, kada ga u 13. vijeku osvajaju Mongoli. Pod Mongolskim Carstvom, ovo područje je podjeljeno na pokrajine, koje su poslije postale dio Kazaškog Kanata.
U ovom periodu je nomadski način života usko povezan sa stočarstvom nastavio da preovladava među stanovništvom u stepama. U 15. vijeku se počinje izdvajati zaseban kazaški identitet među turskim plemenima ovog područja, a sredinom 16. vijeka je ovaj proces i završio stvaranjem posebnog kazaškog jezika, kulture i privrede. Ipak, ovo područje je bilo poprište čestih sukoba između kazaških emira i perzijskih naroda sa juga. Početkom 17. vijeka Kazaški Kanat se suočio sa velikim rivalstvom među njegovim plemenima, koje je rezultiralo podjelom njegovog stanovništva u 3 horde: Veliku, Srednju i Malu. Politička razjedinjenost, rivalstvo među plemenima i važan položaj između istoka i zapada su faktori koji su slabili Kazaški Kanat.
Tokom 17. vijeka česti su sukobi Kazaha sa Ojratima, savezom zapadnih Mongolskih plemena, među kojima su Džungari bili najagresivniji. Početak 18. vijeka je period kada je Kazaški Kanat doživio svoj vrhunac. U ovom periodu je Mala horda učestvovala u ratu protiv Džungara od 1723. do 1730. godine, koji je popraćen velikom invazijom ovog plemena na kazaške teritorije. Pod vodstvom Abul Kair Kana Kazasi pobjeđuju u ovom ratu. Ključne su bitke bile na rijeci Bulanti 1927. godine i bitka kod Anrakaja 1929. godine. Ablaj Kan je također učestvovao u mnogim bitkama protiv Džungara, te je proglašen za narodnog heroja. Kazasi su također bili žrtve čestih napada Kalmika sa Volge.
Rusko Carstvo
U 19. vijeku Ruska imperija se širi, između ostalog i u centralnoj Aziji. To je bio period "Velike igre" koji je trajao skoro punih 100 godina, od 1813. do 1907. godine kada je potpisan Anglo-ruski sporazum. Ruski carevi su tada vladali većim dijelom teritorija današnjeg Kazahstana.
Od 90-tih godina 19. vijeka pa nadalje teče intenzivnije naseljavanje ruskog stanovništva na teritorij današnjeg Kazahstana, posebno u provinciju Semirečje. Taj trend se još i povećao nakon izgradnje željeznice Orenburg-Taškent, koja je završena 1906. godine. Ova doseljavanja su nadzirana od strane Preseljeničke Uprave, sa sjedištem u Sankt Petersburgu.
Kazaška SSR
mini|lijevo|250px|Položaj Kazačke SSR unutar SSSR-a Iako je za kratko vrijeme uspostavljena Alaška autonomija (1917-1920), ovo je bio veoma buran period praćen mnogim ustancima i pobunama, koje su brutalno ugušene, te su Kazasi ipak došli pod sovjetsku upravu. Prostor današnjeg Kazahstana je 1920. godine postao autonomna republika unutar Ruske SFSR.
Sovjetska represija nad tradicionalnom elitom zajedno s forsiranjem kolektivizacije u kasnim 1930-im dovela je do velike gladi. Između 1926. i 1939. broj stanovnika Kazahstana opao je za 22% uslijed gladi, nasilja i emigracije. Procjene su da bi danas Kazahstan brojao blizu 20 miliona stanovnika da u tom periodu nije bilo gladi i masakra nad kazaškom populacijom. Tokom 1930-ih mnogi vodeći kazaški pisci, mislioci, pjesnici, političari i historičari su likvidirani po Staljinovoj naredbi, a sve u cilju suzbijanja kazaškog identiteta i kulture. Komunistički sistem je činio velik napor da integrira Kazahstan u sovjetski sistem. Kazahstan je postao sovjetska republika 1936. U ovom periodu na njegovu teritoriju se prisilno doseljava veliki broj ljudi iz drugih djelova Sovjetskog Saveza. Većina deportacija u SSSR-u su vršene u pravcu Sibira i Kazahstana, a one su često vršene samo na osnovu etničke ili religijske pripadnosti tih ljudi. Nerijetko su oni dospijevali u velike sovjetske radne logore, kao što je Alžir u okolini Nur-Sultana, koji je bio rezervisan za žene ljudi koji su smatrani narodnim neprijateljima.
U toku Drugog svjetskog rata Kazaška Sovjetska Socijalistička Republika je dala 5 nacionalnih divizija Crvenoj Armiji, vojsci SSSR-a. Dvije godine nakon završetka Drugog svjetskog rata osnovana je glavna sovjetska lokacija za testiranje nuklearnog oružja, Poligon u Semipalatinsku.
U periodu Drugog svjetskog rata se forsira industrija i rudarstvo, a sve zbog ratnih potreba. No, u vrijeme Staljinove smrti ekonomija ove republike je i dalje bila bazirana na poljoprivredi. Nikita Hruščov je 1953. godine pokrenuo ambiciozni program "Djevičanska polja", koji je imao za cilj da prostrane stepe, koje su uglavnom koristile za ispašu stoke, pretvori u žitorodne oranice. Ovaj projekat je donio polovične rezultate. Međutim, zajedno sa kasnijom modernizacijom koju je uveo sljedeći sovjetski lider Leonid Brežnjev, doveo je do razvoja poljoprivrednog sektora, od koga je direktno zavisio veliki broj stanovnika. Kazasi su 1959. godine činili tek 30% stanovništva, dok su etnički Rusi bili najbrojniji sa 43% stanovništva Kazaške SSR.
Rastuće napetosti u sovjetskom društvu rezultirale su sve češćim zahtjevima za političkim i privrednim reformama. Glavni uzrok toga je svakako odluka Lavrentija Berije da testira atomsku bombu na teritoriju Kazaške SSR u Semipalatinsku 1949. godine. Ovo je imalo za posljedicu ekološku katastrofu i biološki uticaj na naredne generacije, što je svakako pojačalo bijes Kazaha protiv sovjetskog režima.
Nezavisnost
U periodu kada su sve sovjetske republike tražile veći stepen autonomije, Kazahstan proglašava suverenitet kao republika u okviru Sovjetskog Saveza u oktobru 1990. godine. Nakon propalog pokušaja državnog udara u Moskvi u augustu 1991, te raspada Sovjetskog Saveza nakon toga, Kazahstan proglašava nezavisnost 16. decembra 1991. godine, kao posljednja sovjetska republika koja je to učinila.
Sljedeće godine su bile obilježene značajnim reformama vezanim za tranziciju socijalističke ekonomije u novi kapitalistički sistem. Pod vodstvom Nursultana Nazarbajeva, koji se 1989. pojavio kao čelnik Komunističke Partije Kazahstana, te koji je dvije godine kasnije pobijedio na izborima za predsjednika Kazahstana, ova država je ostvarila značajan napredak u razvoju tržišne ekonomije. Od 2000. godine usljeđuje još brži privredni rast, prvenstveno zahvaljujući velikim rezervama nafte, plina i mineralnih ruda.
Nazarbajev je u proteklih 10 godina svoje vladavine učinio nekoliko kontraverznih poteza, kao npr. cenzura medijske rasprave o nekim spornim zakonima, blokiranje opozicionih web stranica, zabrana vehabijskog pokreta i odbijanje zahtjeva da se guverneri 14 provincija biraju direktno na izborima, umjesto da ih postavlja predsjednik.
Politički sistem
Kazahstan je predsjednička republika. Predsjednik je šef države. On je također vrhovni komadant oružanih snaga i ima pravo veta na zakone koje donese Parlament. Premijer predsjedava Kabinetom ministara, ali je podređen šefu države. Postoje tri zamjenika premijera i 16 ministara u Kabinetu. Karim Masimov je sadašnji premijer, imenovan 10. januara 2007. godine.
Izbori
Parlamentarni izbori 2004. dali su većinu provladinoj stranci Otan predsjednika Nazarbajeva. Većinu preostalih mjesta dobile su dvije stranke naklonjene predsjedniku, poljoprivredno-industrijski blok AIST i stranka Asar, čija je osnivačica Nazarbajevljeva kćerka. Opozicija je osvojila jedno jedino mjesto na tim izborima, za koje je OSCE kazao da nisu zadovoljili međunarodne standarde.
Kazahstan je aplicirao za status posmatrača u Vijeću Evrope 1999. Službeni odgovor je glasio da bi Kazahstan mogao postati i punopravni član jer je manjim svojim dijelom ipak teritorijalno dio Evrope, ali da neće moći dobiti nikakav status dok se demokratija i ljudska prava u ovoj zemlji ne unaprijede.
Na izborima 2005. predsjednik Nazarbajev je ponovno izabran glatkom pobjedom. Izborna komisija objavila je da je osvojio više od 90% glasova. OSCE je iznio zaključak da ni ti izbori nisu odgovarali međunarodnim standardima, usprkos nekim unapređenjima. Novinska agencija Xinhua objavila je da su kineski posmatrači, zaduženi za 25 izbornih mjesta u glavnom gradu Nur-Sultanu, utvrdili da je glasanje prošlo u poštenom i transparentnom ozračju.
Na izborima za donji dom Parlamenta 17. augusta 2007. vladajuća stranka Otan odnijela je suverenu pobjedu s 88% glasova. Nijedna od opozicijskih stranaka nije prešla izborni prag od 7%. U lokalnim medijima to je okarakterisano kao nemoć i nesposobnost opozicijskih čelnika. S druge strane, opozicija je iznijela nekoliko optužbi zbog neregularnosti izbora.
Obavještajne službe
Kazahstanski Komitet nacionalne sigurnosti (KNB) formiran je 23. juna 1992. U njega su uključene služba unutrašnje sigurnosti, vojna kontraobavještajna služba, granična služba, nekoliko jedinica komandosa i strana obavještajna služba. Ova posljednja smatra se jednim od najbitnijih dijelova KNB-a.
Jelsa
mini|280px|Jelsa, rimokatolička crkva "Gospa od zdravlja" Jelsa je naseljeno mjesto i općina u Hrvatskoj, na ostrvu Hvaru, u Splitsko-dalmatinskoj županiji.
Kazahstan
Geografija
S površinom 2,7 miliona km2 Kazahstan je deveta država u svijetu po veličini i najveća od svih koje nemaju izlaz na more. Površinski je približno jednaka zapadnoj Evropi. Ukupna dužina granice iznosi 12.012 kilometara, od čega na granicu s Rusijom otpada 6.846 km, s Uzbekistanom 2.203 km, 1.533 km s Kinom, 1.051 km s Kirgistanom i 379 km s Turkmenistanom. Najveći gradovi su Almati, Nur-Sultan, Karaganda, Šimkent, Atirau, Oskemen. Iako je najvećim dijelom smješten u Aziji, njegova teritorija zapadno od rijeke Ural pripada Evropi.
Jelsa
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Hvar.
Kazahstan
Geografija
Kazahstan je pretežno nizijska zemlja, ugrubo nagnuta od istoka ka zapadu. Na zapadu mu pripadaju dijelovi Prikaspijske i Turanske nizije. Veliki dio središnjeg prostora čine razbijena pobrđa Kazaške visije visoka između 300 i 900 metara nadmorske visine. Pobrđa i veliki dio zapada zemlje izgrađeni su od starih kristalastih stijena. Kristalaste stijene su u nizijama prekrivene debelim nanosom koji je nastao mehaničkim trošenjem stijena. Uz samu jugoistočnu granicu se prostiru visoki predjeli u kojima dominiraju planinski vijenci Tjan Šana, Altaja, Alataua, Karataua i dr. Najviši vrh Kazahstana, Kan Tengri (7.010 metara), se nalazi upravo na Tjan Šanu, na granici sa Kirgistanom. Planina Tjan-Šan obiluje i drugim impozantnim reljefnim oblicima. Jedan od takvih je i kanjon Čarin u dolini istoimene rijeke, dubok između 150 i 300 metara. Ove planine su dobrim dijelom građene od vulkanskih stijena, što znači da su vrlo rudonosne.
Jelsa
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2021. godine, općina Jelsa je imala 3.501 stanovnika, od čega u samoj Jelsi 1.753.
Kazahstan
Geografija
Kazahstan je izrazito kontinentalna zemlja koja je udaljena od mora više od 2.000 km, tako da čitav ovaj prostor ima izrazito kontinentalnu klimu. Dnevna i godišnja kolebanja temperature su velika, a prelazna godišnja doba (proljeće i jesen) nisu posebno izražena. Prelazi iz hladnijeg u topliji dio godine i obrnuto su dosta nagli. Zime su surove i veoma hladne. Temperature u januaru padaju i ispod -20 °C. Ljeta su dosta topla. Temperature u ovom periodu dosežu i 30 °C, ali su noći i u ovo ljetno doba dosta hladne. Kako je Kazahstan dobro ograđen visokim planinama sa istoka i juga, zračne mase do njega dospijevaju kao suhe. Zbog toga veliki dio zemlje ima malo padavina. Ravničarski predjeli nemaju nigdje više od 300 mm padavina, dok u pustinjama količina padavina ne premašuje 200 mm. Samo planinske oblasti imaju godišnje više od 1.000 mm padavina. U Kepenovoj klasifikaciji klimata dominira suhi stepski klimat (BS), a posebno na jugu zemlje je prisutan i pustinjski klimat (BW). Sa povećanjem nadmorske visine javlja se i borealna (Df), te klima tundre (ET).
Jelsa
Općina Jelsa
Napomena: ''Nastala iz stare općine Hvar. U 1869. sadrži dio podataka za grad Hvar.''
Kazahstan
Geografija
S obzirom na veoma male količine padavina, u zemlji nema veliki broj rijeka. Najveća je Sir Darja, koja se ulijeva u Aralsko jezero. Kazahstanu pripada i gornji tok Irtiša, te donji tok Urala. Jezera su većinom slana, te im je ekonomski značaj mali. Najveća jezera su Balhaško i Aralsko, kojeg Kazahstan dijeli sa Uzbekistanom, a također mu pripada i dio Kaspijskog, najvećeg jezera na svijetu. Osim ovih postoji velik broj površinski manjih jezera poput Zajsanskog, Tengiškog, Alakolskog i dr. Vode svih većih rijeka se koriste za natapanje zasijanih površina. Bez navodnjavanja ne bi bilo intenzivne poljoprivrede. Obilje podzemnih arteških voda veoma se koristi za sve vidove vodosnabdijevanja.
Jelsa
Jelsa (naseljeno mjesto)
Napomena: ''U 1991. smanjeno izdvajanjem dijela naselja u samostalno naselje Gromin Dolac. Od 1869. do 1910. iskazivano pod imenom Jelša. U 1869., 1921. i 1931. sadrži podatke za naselje Gromin Dolac.''
Kazahstan
Geografija
Pedološka karta Kazahstana je jednostavna. Sjeverni dio zemlje prekriva plodni černozem, središnji smeđa, dosta neplodna polupustinjska tla, dok su na jugu tipične pustinje. Upravo ovakvi pedološki uslovi i oskudica u vodi učinili su da je u zemlji razvijen vrlo oskudan biljni svijet. U planinskim prostorima su zastupljene šume, ali one obuhvataju manje od 5% površine. Svi ostali dijelovi Kazahstana su travnate stepe i pustinje.
Jelsa
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Jelsa je imalo 1.792 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Kazahstan
Oblasti
Kazahstan je podijeljen na 14 oblasti, dok četiri grada imaju specijalni status: Nur-Sultan (glavni grad), Almati (najveći grad), Bajkonur (iznajmljen Rusiji zajedno s kosmodromom) i Šimkent. Pokrajinama vladaju guverneri (akimi).
Stanovništvo
Prema posljednjem popisu stanovništva, održanom od 28. februara do 6. marta 2017, Kazahstan ima 18.004.860 stanovnika.