cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Istočna Ilidža
Kasnoantički period
Na lokalitetu se raspoznaju i ostaci bedema kasnoantičkog utvrđenja koji su opasali cijeli plato, na površini od oko 150 m dužine i 40 m širine. Utvrđenje podignuto je u periodu iza 535. godine kada je ovaj kraj za vladavine cara Justinijana I obuhvaćen granicama Istočnog rimskog carstva (Bizantija). Jedan dio historičara ovo naselje dovodi u vezu sa navodima iz djela "De administrando imperio" bizantskog cara i historičara Konstantina VII Porfirogenita gdje se govori o postojanju grada Katera (Kotorac) u Bosni.
Ranokršćanska bazilika (crkva) sagrađena je na sjeveroistočnom dijelu platoa.
Srednji vijek
U ranom srednjem vijeku na području Sarajevskog polja i Visočkog polja formirana je župa Vrhbosna, koja je obuhvatala prostor gornjeg toka rijeke Bosne i slivove njenih pritoka Miljacke, Željeznice i Zujevine. U vrijeme formiranja, vlast nad ovom župom pripadala je bosanskom banu, odnosno kralju. Međutim, proces transformacije župe Vrhbosna u manje župske oblasti započeo je u vrijeme formiranja velikih feudalnih oblasti unutar bosanskog kraljevstva. Najveći dio župe Vrhbosna pripao je porodici Pavlović, dok je u posjedu bosanskog kralja ostala oblast oko rijeke Zujevine (područje današnjih Hadžića). Iz tog vremena, od sredine XIV do druge polovice XV stoljeća, su nekropola stećaka Crnač (Donji Kotorac) nekropola sa stećcima i nišanima u Krupcu.
Kultura
mini|desno|250px|Nekropola sa stećcima i nišanima u Krupcu.
Nacionalni spomenici
Na listi nacionalnih spomenika Bosne i Hercegovine za općinu Istočna Ilidža se nalaze sljedeći spomenici:
Štampana ploča
mini|desno|200p|Pozadina ravne printane ploče Spectruma Printana ili štampana ploča jeste jedan nosač, koji na sebi može nositi elektronske odnosno električne elemente. Svi elektronski uređaji danas, sadrže neki vid štampane ploče. PCB se obično sastoji od više slojeva izolacionog materijala, najčešće FR4, preko kojeg je naslojen bakar. Najčešće su danas višeslojne štampane ploče sa oko 4 do 8 slojeva, mada i proizvodnja višeslojnih ploča do 24 sloja danas ne predstavlja neki veliki tehnološki izazov.
Velji Lug
Velji Lug je naseljeno mjesto u općini Višegrad, Bosna i Hercegovina.
Historija
Tokom rata u Bosni i Hercegovini srpske paravojne formacije su napale i spalile bošnjačke kuće u selu. Dana 25. jula 1992. godine, Boban Šimšić je zajedno u grupi od oko deset pripadnika srpske vojske i policije, učestvovao u napadu na naselje Velji Lug. U okviru ovog napada ubijeno je sedam lica, dok su kuće i privredni objekti Bošnjaka zapaljeni. Ovom prilikom je više desetina civila Bošnjaka odvedeno i protivzakonito zatvoreno u prostorije Osnovne škole Hasan Veletovac u Višegradu.
Halkogeni elementi
'''Elementi 16. grupe''' periodnog sistema elemenata su:
Prva dva elementa ove grupe su dosta poznata. Kisik sačinjava 21% Zemljine atmosfere, dok je sumpor žuta čvrsta tvar s tipičnim nemetalnim svojstvima. Treći element ove grupe, selen, nije toliko poznat, međutim neophodan je u procesu kserografije. Sjajna crvena boja dobivena iz spojeva selena i sumpora, CdS i CdSe upotrebljava se u bojenju stakla. Iako je elementarni selen veoma otrovan, tragovi selena u mikrokoličinama se nalaze u životnim namirnicama čovjeka, te je stoga kao takav neophodan za život. Telur nema veliki komercijalni značaj, ali se upotrebljava u manjim količinama u raznim legurama, za bojenje stakla i kao katalizator u industriji gume. Svi izotopi metala polonija su radioaktivni. Neki izotopi ovog elementa koji stupaju u egzotermičke reakcije, upotrebljavaju se kao energetski izvor za satelite.
Kisik
Iako je kisik dosta rasprostranjen u atmosferi, te u kombinaciji s drugim elementima čini 46% mase Zemljine kore i značajan procenat vode, elementarni kisik nije bio poznat sve do 1770tih i otkrića C.W. Sheelea i J. Priestleya. Priestleyjeva klasična sinteza kisika putem zagrijavanja živa-oksida (HgO) putem fokusiranja sunčeve svjetlosti pomoću lupe, predstavlja kamen temeljac moderne eksperimentalne hemije. Kisik se najčešće javlja kao diatomska molekula, međutim dosta je značajna njegova triatomska molekula, ozon, koji predstavlja veoma značajan sloj u gornjoj atmosferi, kao štit protiv UV zračenja iz svemira.
Ostali elementi
Selen i telur također postoje u mnogim alotropskim modifikacijama, dok polonij, radioaktivni metal postoji u dva metalna alotropa. Selen je dobar fotokonduktor, dok je kao provodnik dosta loš, osim ako je nije izložen svjetlosti. Obasjan svjetlošću postaje vrlo dobar provodnik, te se upotrebljava u kserografiji, fotoelektričnim ćelijama i u poluprovodničkim uređajima.
Neka svojstva elemenata 16. grupe
a Približne vrijednosti
IC 129
IC 129 (također poznat kao MCG -2-5-1 i PGC 5675) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 243 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Kit. Najveći prečnik je 1,40 (99 hiljada sg) a najmanji 0,9 uglovnih minuta (64 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio Stephane Javelle 3. januara 1891. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Patrilinearnost
Patrilinearnost označava pripadnost osobe lozi svojih predaka i potomaka u čisto muškoj liniji. Agnati su osobe koje dijele istog pretka u čisto muškoj liniji. Agnati su, naprimjer, braća i sestre, otac i njegova djeca, djeca dvojice braće, djeca sinova dvojice braće, itd.
Y hromosom i često prezime se prenose patrilinearno. Patrilinearnost je u prošlosti bila od izuzetne važnosti za nasljeđivanje. Evropske dinastije se ravnaju prema načelu patrilinearnosti, odnosno djeca pripadaju onoj dinastiji kojoj pripada njihov otac. Tako su, naprimjer, današnji španski kralj Juan Carlos i luksemburški veliki vojvoda Henri agnati, pošto su obojica patrilinearni potomci španskog kralja Filipa V i pripadnici dinastije Capet.
U prošlosti su pravo na nasljeđivanje prijestolja u skoro svim evropskim monarhijama (s izuzetkom britanskih i španskih monarhija) imali samo muški agnati prethodnog monarha. Danas je to slučaj u Luksemburgu, gdje žene i srodnici po ženskoj liniji mogu naslijediti prijestolje samo kada monarh više nema agnata podobnih za nasljeđivanje, Lihtenštajnu, Japanu i svim arapskim zemljama.
Hipogamaglobulinemija
Hipogamaglobulinemija je problem sa imunskim sistemom u kojem se ne proizvodi dovoljno gamaglobulina u krvi (dakle hipo- + gama + globulin + sufiks –emija). Ovo rezultira manjim brojem antitijela, što narušava imunski sistem, povećavajući rizik od infekcija. Hipogamaglobulinemija može biti posljedica raznih primarnih genetičkih defekata imunskog sistema, kao što je obična varijabilna imunodeficijencija, ili može biti uzrokovan sekundarnim efektima kao što su lijekovi, rak krvi ili loša prehrana ili gubitak gamaglobulina u urinu, kao kod neselektivne glomerulske proteinurije. Pacijenti sa hipogamaglobulinemijom imaju smanjenu imunsku funkciju; važna razmatranja uključuju izbjegavanje upotrebe živih vakcina i poduzimanje mjera predostrožnosti kada se putuje u regije sa endemskom bolešću ili lošim sanitarnim uslovima, kao što je primanje imunizacije, uzimanje antibiotika u inostranstvu, pijenje samo bezbjedne ili prokuhane vode, organizovanje odgovarajućeg zdravstvenog osiguranja prije putovanja i osiguranje nastavka svih potrebnih infuzija imunoglobulina.
Simptomi i znaci
Prezentirajuće obilježje hipogamaglobulinemije je obično klinička anamneza rekurentnih, hroničnih ili atipskih infekcija. Ove infekcije uključuju, ali nisu ograničene na: bronhitis, infekcije uha, meningitis, pneumoniju, infekcije sinusa i kožne infekcije. Takve infekcije mogu potencijalno oštetiti organe, što može dovesti do teških komplikacija. Ostali simptomi hipogamaglobulinemije uključuju hroničnu dijareju i komplikacije nakon primanja živih vakcina. Određeni simptomi hroničnog oštećenja mogu biti povezani s rekurentnom infekcijom. Naprimjer, kratkoća daha, hronični kašalj i proizvodnja sputuma mogu ukazivati na prisustvo bronhiektazije. Bol u sinusima, iscjedak iz nosa i postnazalno kapanje mogu ukazivati na hronični sinusitis. Dijareja i steatoreja mogu ukazivati na malapsorpciju. Još jedan znak ili simptom koji se može javiti kod pacijenata su pjege u boji kože, posebno uočena iznad struka, na rukama, vratu i gornjem dijelu grudi, ali mogu se pojaviti i bilo gdje na koži.
Bebe s prolaznom hipogamaglobulinemijom (THI) obično postaju simptomske 6–12 mjeseci nakon rođenja, a simptomi se obično sastoje od čestih infekcija uha, sinusa i pluća. Ostali simptomi uključuju infekcije respiratornog trakta, alergije na hranu, ekcem, infekcije urinarnog trakta i crijevne infekcije.
Uzroci
Hipogamaglobulinemija može biti uzrokovana ili primarnom ili sekundarnom imunodeficijencijom. Primarne imunodeficijencije uzrokovane su mutacijama ili nizom mutacija genoma. Naprimjer, studija iz 2012. godine otkrila je da je kombinacija heterozigotno štetna mutacija u CD21 povezana sa hipogamaglobulinemijom. Genetička analiza otkrila je da je pacijent bio heterozigotan za CD21, pri čemu je nasllijeđen očev alel (također dijelio sa jednom sestrom) imao poremećeno mjesto donora za preradu na egzonu 6, dok je alel naslijeđen od majke imao mutaciju koja je rezultirala preuranjenim stop kodonom u eksonu 13. Niti jedna mutacija nije pronađena kod 100 zdravih kontrolnih osoba, što pokazuje rijetkost mutacija. Ukupno je identifikovano oko 300 različitih gena koji su odgovorni za različite oblike primarne imunodeficijencije (PID). Ovi različiti oblici mogu uticati na različite dijelove imunskog sistema, uključujući proizvodnju imunoglobulina. Primarne imunodeficijencije obično imaju nekoliko godina kašnjenja između početne kliničke prezentacije i dijagnoze. Neki primarni imunski nedostaci uključuju ataksija-telangiektazija (AT), autosomno recesivnu agamaglobulinemiju (ARA), običnu varijabilnu imunodeficijenciju (CVID), hiper-IgM sindromi, nedostatak potklase IgG, izolirani nedostaci ne-IgG imunoglobulina, tešku kombinovanu imunodeficijenciju (SCID), nedostatak specifičnih antitijela (SAD), Wiskott–Aldrichov sindrom ili X-vezanu agamaglobulinemiju. CVID je najčešći oblik primarne imunodeficijencije. SCID se smatra slučajem za hitnu medicinsku pomoć i sumnjivi slučajevi zahtijevaju hitnu uputu u specijalističku centar radi dijagnoze i liječenja. Češće se hipogamaglobulinemija razvija kao posljedica nekog drugog stanja, koje se naziva sekundarnim ili stečenim imunskim nedostacima. To uključuje rak krvi kao što je hronična limfocitna leukemija (CLL), limfom ili mijelom, HIV, nefrotski sindrom, loša prehrana, enteropatije sa gubitkom proteina, dobijanje transplantiranih organa ili terapiju zračenjem. Ovo također uključuje lijekove koji mogu uzrokovati hipogamaglobulinemiju kao što su kortikosteroidi, hemoterapijski lijekovi ili anti-konvulzivni lijekovi.
Skrining
Skrining nivoa imunoglobulina kod srodnika pacijenata sa CVID i IgA otkriva stopu porodičnog nasljeđivanja od 10% do 20%. U slučajevima kada bi nositelj takve mutacije želio imati djecu, ponuđena je predimplantacijska genetička dijagnoza (PGD). PGD se definira kao testiranje embriona prije implantacije ili oocita za genetičke defekte. Zahtijeva in vitro oplodnju, biopsiju embrija i ili fluorescentnu in situ hibridizaciju ili lančanu reakciju polimeraze na pojedinačnoj ćeliji, što je čini složenom procedurom. Dok neki dovode u pitanje etičnost takve vještačke selekcije, ona se općenito smatra važnom alternativom preneonatusnoj dijagnozi. Prevencija sekundarne imunodeficijencije uključuje pažljivo praćenje pacijenata sa visokim rizikom od razvoja hipogamaglobulinemije. Ovo uključuje mjerenje nivoa imunoglobulina kod pacijenata sa krvnim malignostima ili onih koji primaju hemoterapiju ili imunosupresivnu terapiju kao što je rituksimabom.
Tretman
Protokoli za različite oblike primarne imunodeficijencije značajno se razlikuju. Cilj tretmana koje provode specijalistički centri obično je smanjenje rizika od komplikacija. Jedan od metoda liječenja je parenteralna primjena gamaglobulina, bilo mjesečno intravenozno, supkutano ili, u novije vrijeme, samoprimijenjenom sedmične hipodermoklize. U oba slučaja, blage alergijske reakcije su uobičajene i obično se mogu kontrolisati oralnim difenhidraminom. Dokazi koji upoređuju zamjenu imunoglobulina bez liječenja su ograničeni i stoga su smjernice za liječenje uglavnom izvedene iz studija posmatranja. Antibiotici se takođe često koriste kao tretman. Drugi standardni oblici liječenja uključuju oblik enzimske zamjenske terapije zvani PEG-ADA i liječenje antibioticima za prevenciju slučaju Pneumocistis pneumonia.
Jedna od novih terapija je transplantacija hematopoetskih matičnih ćelija, koja se smatra standardnim tretmanom za mnoge kombinovane primarne imunodeficijencije, uključujući SCID, nedostatak CD40, nedostatak liganda CD40 i Wiskott-Aldrichov sindrom, ali je proširen na sekundarne imunodeficijencije u posljednje dvije decenije. Još jedna terapija u nastajanju je genska terapija, koja se koristila za liječenje X-vezanog SCID-a, SCID-a zbog nedostatka adenozin-deaminaze i hronične granulomske bolesti.
Prognoza
Poznato je da rano otkrivanje i liječenje hipogamaglobulinemije smanjuje stopu morbiditeta i mogućnost dugotrajnih plućnih komplikacija. Dokazi pokazuju da postoji povezanost između postizanja viših nivoa IgG i smanjene učestalosti infekcija. Ako hipogamaglobulinemija ostane neotkrivena i neliječena, ishodi su općenito loši, posebno ako je došlo do hroničnog oštećenja pluća ili bronhiektazije. Nažalost, dijagnoza hipogamaglobulinemije često značajno kasni.
Terminologija
"Hipogamaglobulinemija" je uglavnom sinonim za "agamaglobulinemiju". Kada se koristi potonji termin (kao u "X-vezana agamaglobulinemija") to implicira da razina gamaglobulina nije samo smanjene, već su i potpuno odsutni. Moderni testovi su omogućili da se većina agamaglobulinemija preciznije definiše kao hipogamaglobulinemije, ali ta razlika obično nije klinički relevantna.
"Hipogamaglobulinemija" se razlikuje od disgamaglobulinemija, što je smanjenje nekih tipova gamaglobulina, ali ne i ostalih.
Ivana II, kraljica Navare
Ivana II (28. januar 1312 - 6. oktobar 1349) je bila vladarica Navare kao kraljica, te vladarica Angoulêmea, Mortaina i Longuevillea kao grofica.
Pravo na nasljedstvo
Bila je jedino dijete francusko-navarskog kralja Luja X / I i njegove prve supruge, Margarete Burgundske. Njena majka je bila optužena za nevjeru, te je zatvorena od Ivaninog djeda, francusko-navarskog kralja Filipa IV / I. Ubrzo po zatvaranju Margareta je umrla pod sumnjivim okolnostima. Zbog majčine ljubavne afere, Ivanino očinstvo je bilo dovedeno u pitanje kako bi joj se oduzelo pravo na nasljedstvo.
Brak
Godine 1318. udala se za svog daljeg rođaka, Filipa, grofa Évreuxa, koji će kasnije, kao Filip III, vladati zajedno s njom. S njim je imala sedmero djece. Pošto se udala za svog agnata, na navarskom prijestolju se očuvala dinastija Capet, tačnije njen mlađi ogranak, dinastija Évreux (Ivana je pripadala starijoj lozi, a njen muž mlađoj lozi).
Vladavina
Godine 1328, po smrti svoga najmlađeg amidže, koji je Francuskom vladao kao Karlo IV, a Navarom kao Karlo I, Ivana je konačno naslijedila navarsku krunu i zajedno s njom grofoviju Champagne. Francusku krunu je naslijedio njen daleki rođak po muškoj liniji, Filip VI, s kojim je sklopila dogovor i zamijenila grofoviju Champagne za teritorije u Normandiji, Angoulême, Mortain i Longueville. Kasnije je Angoulême zamijenila za teritorije Pontoise, Beaumont-sur-Oise i Asnière-sur-Oise.
Smrt i naslijeđe
Umrla je kao udovica 1349. godine. Naslijedio ju je sin, Karlo II, kralj Navare.
Iako Ivani II nije bilo dozvoljeno da naslijedi francusku krunu, u 16. stoljeću Ivanin potomak i nasljednik (preko svoje majke, Ivane III) je naslijedio francusku krunu kao najbliži agnat posljednjeg kralja iz dinastije Valois.
Trnovo (FBiH)
Trnovo je naseljeno mjesto i jedna od devet općina u kantonu Sarajevo.
Potpisivanjem mirovnog sporazuma prijeratna općina Trnovo podjeljena je u dva dijela. Od prijeratnih pet mjesnih zajednica, četiri su se našle u Federaciji Bosne i Hercegovine, dok je mjesna zajednica Trnovo oformila novu općinu u Republici Srpskoj. Administrativne funkcije se obavljaju u naselju Dujmovići gdje je i sjedište općine.
Geografija
Općina Trnovo nalazi se oko 30 km jugoistočno od Sarajeva. Zauzima površinu od 337 km2. Na području općine ima 56 naseljenih mjesta. Naselja su organizirana u 4 mjesne zajednice (MZ Šabići, MZ Dejčići, MZ Trnovo i MZ Delijaš). Trnovo se nalazi na planinskim obroncima Bjelašnice, Igmana, Visočice, Treskavice i Jahorine.
Općina Trnovo obiluje čistim izvorima pitke vode, za snabdjevanje više od milion stanovnika. Riječni tokovi su Željeznica, Crna Rijeka i Bijela Rijeka, koje teku prema Crnom moru te Rakitnica, koja teče prema Jadranskom moru, kao i tri planinska glacijalna jezera.
Općinu karakteriše kontinentalna klima, koja sa porastom nadmorske visine prelazi u oštru planinsku klimu alpskog tipa.
Stanovništvo
Po popisu stanovništva iz 1991. godine, općina Trnovo (u to vrijeme jedna od 5 prigradskih općina Grada Sarajeva) imala je 6.991 stanovnika, raspoređenih u 63 naselja. Poslije potpisivanja Dejtonskog sporazuma, općina Trnovo je podijeljena. Veći dio općine Trnovo ušao je u sastav Federacije Bosne i Hercegovine. U sastav Republike Srpske ušla su naseljena mjesta: Bogatići, Grab, Jablanica, Kijevo, Klanac, Milje, Podivič, Rajski Do, Tošići, Turovi i Ulobići, te dijelovi naseljenih mjesta: Trnovo i Vrbovnik. Od ovog područja formirana je općina Trnovo (RS).
Bijeli Rzav
Bijeli Rzav jest rijeka u zapadnoj Srbiji i istočnoj Bosni i Hercegovini.
Izvire na zapadnim obroncima planine Tare, u selu Zaovine. Korito rijeke čini bijeli kamen, po čemu je i dobila ime. Zbog bijele podloge korita od koje se odbija Sunčeva svjetlost Bijeli Rzav tokom čitave godine izuzetno je hladan. Dužina mu je 23 km. Kod sela Donje Vardište u općini Višegrad spaja se s Crnim Rzavom u Rzav, koji se ulijeva u Drinu u Višegradu.
Ivan Ribar
Rođen je u Vukmaniću. Važio je kao jedan od najbližih Titovih saradnika. Bio je predsjednik SFRJ-a između 1945. i 1953.
Gabriela Lehká
Gabriela Lehká, rođena 8. februara 1972. u Jabloncu nad Nisou, Čehoslovačka (danas Češka) kao Gabriela Sůvová je nekadašnja čehoslovačka i češka biatlonka.
Svjetska prvenstva
Nastupila je samo jednom na Svjetskom prvenstvu i to na SP 1992, kada je osvojila bronzanu medalju u ekipnoj utrci sa Jiřinom Adamičkovom, Evom Hákovom i Janom Kulhavom.
Svjetski kup
Sůvová je prvi put nastupila u Svjetskom kupu u sezoni 1991/92. Na prvom nastupu na austrijskom Hochfilzenu 19. decembra 1991. godine osvojila je 26-to mjesto u utrci na 15 km sa sedam promašaja i zaostatkom od 6:01.81 min u odnosu na pobjednicu Anne Elvebakk. Najbolji rezultati su joj: drugo mjesto 24. januara 1991. u utrci na 15 km u sezoni 1991/92. u njemačkom Ruhpoldingu; šesto mjesto 21. marta u istoj sezoni u ruskom Novosibirsku; te treće mjesto na slovenskoj Pokljuki sezoni 1992/93 sa Evom Hákovom, Janom Kulhavom i Jiřinom Adamičkovom
Džudo na Olimpijskim igrama 2016.
Takmičenja u džudu na Olimpijskim igrama 2016. u Rio de Janeiru održavaju se od 6. do 12. augusta u Carioca Areni 2, koja je u sklopu Olimpijskog parka Barra u Barra da Tijuki. Očekuje se oko 386 džudaša u okviru 14 takmičenja (po sedam za muškarce i žene).
Collegium Artisticum
mini|300p|Collegium Artisticum Gradska galerija Collegium Artisticum osnovana je 6. aprila 1975. godine u Sarajevu kao galerija tri umjetnička udruženja u Bosni i Hercegovini: Udruženje likovnih umjetnika BiH (ULUBiH), Udruženje likovnih umjetnika primjenjenih umjetnosti i dizajnera (ULUPUBiH) i Asocijacije arhitekata BiH (AABiH), preuzimajući naziv progresivne umjetničke grupe Collegium Artisticum.
Collegium Artisticum očuvao se do danas kao značajna kulturna institucija grada Sarajeva, gdje se organizuju brojni umjetnički program. Svake godine od otvorenja, osim između 1992. i 1998. godine, organizuje i kolektivnu Šestoaprilsku izložbu članova tri umjetnička udruženja.
U okviru gradske galerije “Collegium Artisticum” izdavao se časopis za kulturu i vizuelne umjetnosti Vizura.
Danas Galerija djeluje kao jedna od organizacionih jedinica JU Centar za kulturu Kantona Sarajevo. JU "Centar za kulturu Kantona Sarajevo" osnovana je 2015. godine spajanjem tri Javne ustanove kulture i to JU "Bosanski kulturni centar", JU "Sarajevo art" i JU "Collegium artisticum".
Umjetnički pokret
Kulturno umjetnička grupa Collegium Artisticum osnovana je pri Sarajevskoj filharmoniji 1939. godine u Sarajevu. Njeni osnivači su slikar Vojo Dimitrijević, muzičar Oskar Danon, plesačica i koreografkinja Ana Rajs i arhitekta Jahiel Finci. Zbog svojih političkih orijentacija u kontekstu Kraljevine Jugoslavije, Collegium Artisticum je bio ubrzo i zabranjen.
Johannes Stark
Johannes Stark bio je njemački fizičar koji je 1919. dobio Nobelovu nagradu za fiziku "za otkriće Dopplerovog efekta u kanalnim zrakama i cijepanje spektralnih linija u električnim poljima". Ovaj fenomen poznat je kao Starkov efekt.
Stark je doktorirao fiziku na Univerzitetu u Münchenu 1897. pod nadzorom Eugena von Lommela i bio je Lommelov asistent do njegovog imenovanja za predavača na Univerzitetu u Göttingenu 1900. Bio je vanredni profesor na Leibnizovom univerzitetu u Hannoveru od 1906. dok nije postao profesor na Univerzitetu RWTH u Aachenu 1909. Godine 1917. postao je profesor na Univerzitetu u Greifswaldu, a radio je i na Univerzitetu u Würzburgu od 1920. do 1922.
Pristalica Adolfa Hitlera iz 1924, Stark je bio jedna od glavnih ličnosti, zajedno s kolegom nobelovcem Philippom Lenardom, u antisemitskom pokretu Deutsche Physik, koji je nastojao ukloniti jevrejske naučnike iz njemačke fizike. Postavljen je za čelnika Njemačkog društva istraživača 1933. i bio je predsjednik Fizičko-tehničkog instituta Rajha od 1933. do 1939. Godine 1947. denacifikacijski sud proglasio ga je krivim kao "glavnog prestupnika".
Faočići
Faočići su naseljeno mjesto u gradu Goraždu, Bosna i Hercegovina.
Bentley
mini|desno|250p|2003 Bentley Azure Mulliner Bentley Motors Limited je britanska kompanija, koja se bavi proizvodnjom luksuznih automobila. Kompaniju je osnovao Walter Owen Bentley, 1919. godine u Engleskoj. Od 1998. godine kompanija je u vlasništvu Volkswagen grupacije.
Crni Rzav
Crni Rzav jest rijeka u zapadnoj Srbiji i istočnoj Bosni i Hercegovini.
Izvire na Zlatiboru. Za razliku od Bijelog Rzava, Crni ima tamno korito, po čemu je i dobio ime. Od Bijelog se razlikuje i po temperaturi vode – Bijeli je hladan, Crni topao. Kod sela Donje Vardište u općini Višegrad spaja se s Bijelim Rzavom, čime nastaje Rzav, koji se desetak kilometara dalje ulijeva u Drinu u Višegradu.
Mecoptera
Mecoptera - dugo i ( - krila) je jedan od  redova razreda Insecta,nadred Endopterygota. Uključuje oko 600 vrsta u devet porodica insekata, koji su rasprostranjeni širom svijeta. Ponekad ih zovu škorpionske muhe, prem njihovoj najvećoj porodici, Panorpidae, u kojoj mužjaci imaju proširene genitalije koje izgledaju slično žilima škorpija, sa dugim kljunom rostrumom. Bittacidae ili viseće muhe su druga istaknuta porodica, poznata su po složenim ritualima parenja u kojima ženke biraju parnjake na temelju kvalitete darovnog plijena koji im nude mužjaci. Manja grupa su snježne škorpije, porodica Boreidae, od kojih odrasli ponekad budu viđeni kako hodaju po snježnim poljima. Suprotno tome, većina vrsta ovog reda naseljava vlažne sredine u tropskom pojasu.
Mekoptera je usko povezana sa Siphonaptera (buhe), a malo je udaljenija od Diptera (pravih muha). Izgledaju pomalo kao prave muhe, mali do srednje veliki insekti, s dugim vitkim tijelima i uskim membranskim krilima. Većina se razmnožava u vlažnim okruženjima kao što su slojevi lišća ili mahovine, a jaja se neće izleći dok ne dođe vlažna sezona. Larve su poput gusjenica i uglavnom se hrane biljnom materijom, a lutke koje ne hrane mogu proći kroz dijapauzu sve dok vremenski uslovi nisu povoljni.
Mekoptere su možda imale važnu ulogu u oprašivanju izumrlih vrsta golosjemenjača prije evolucije drugih insekata – oprašivača, poput pčela. Odrasli modernih vrsta su pretežno grabljivice ili konzumenti mrtvih organizama; oni su prvi insekti koji prvi stignu lešina, što ih čini korisnim u forenzičkoj entomologiji.
Raznolikost
Mekotere i se razlikuju po dužini, od 2 do 35 mm. Poznato je oko šest stotina postojećih vrsta, podeljenih u trideset četiri rodova iz devet porodica. Većina vrsta nalazi se u porodicama Panorpidae i Bittacidae. Pored toga, postoji oko četiri stotine poznatih fosilnih vrsta u oko osamdeset i sedam rodova, koje su raznovrsnije od živih članova reda. Grupa se ponekad naziva škorpijomuhe, zbog zaokrenutog "repa" muških genitalija u porodici Panorpidae. thumb|250px|Mužjak [[Panorpa|Panorpa dubia: A – Bočni izgled B–D. Mužjakov genitalni bulbus i gonostili B – Dorzalno C – Ventralno D – Bočno ep – epandrij gcx – gonokoksil gs – gonostil hv – hipovalva hyp – hipandrij  Mjerna skala: 3 mm u A, 1 mm u B–D]]
Distribucija mekopte je širom svijeta; najveća raznolikost na nivou vrsta postoji u afrotropskoj palearktičkoj oblasti, ali u neotropskoj i australskoj. Nema ih n Madagaskaru i mnogim otocima i ostrvskim grupama. Ovo može ukazivati da je njihova sposobnost biološkog širenja niska, naprimjer prema Trinidadu, Tajvanu i Japanu, gde su pronađen samoi oni koji su imali nedavne mostove do najbližih kontinentalnih kopnenih masa.
Životni ciklus
Ženka odlaže jajašca u bliskom kontaktu s vlagom, a jaja obično apsorbiraju vodu i povećavaju veličine nakon polaganja. U vrstama koje žive u vrućim područjima, jaja se ne mogu izlijegati nekoliko mjeseci, a larve se pojavljuju tek kada se završi sušna sezona. Tipske se, međutim, izlegu nakon relativno kratkog vremenskog perioda. Larve su obično prilično slične gusjenica, kratkih, kandžastih, pravih nogu i velikim brojem trbuških pronogu. Imaju sklerozirane glave s mandibulatnim ustima. Latve imaju složene oči, koje su jedinstvene među insektima po holometabolnom razvoju. Deseti trbušni segment ima ili usisni disk, ili ređe, par kuka.
Uglavnom jedu biljnu hranu ili uklanjaju mrtve insekte, mada su poznate i neke larve grabljivice. One puze po tlu ili prodiru u drvo do stvaranja lutke, ne probijaju kokone. Lutke su eksksaratne, što znači da su udovi slobodni od tijela i sposobne su da pokreću mandibule, ali su u protivnom potpuno nepokretni. U sušijim sredinama, mogu provesti nekoliko mjeseci u diapauzi, prije nego što se pojave kao odrasli čim su uvjeti prikladniji. thumb|Škorpijasti mužjak stekao je zloslutnu reputaciju škorpija, iako ne bode.
Fosili
Među najranije Mecoptera spadaju Nannochoristidae iz gornjeg permskog doba. Fosilne mekoptere postaju ucestak i raznolike tokom krede, naprimjer u Kini, gdje su pronađeni panorpidi poput "Jurassipanorpa", viseće muhe (Bittacidae i Cimbrophlebiidae), Orthophlebiidae i Cimbrophlebiidae.
Izumrle vrste Mecoptera mogle su biti važni oprašivači ranih golosjemenjača (Gymnospermae) tokom kasnog diječa srednje jure do sredine – ranog krednog perioda prije nego što su se razvile druge oprašivačke skupine, poput pčela. To su bile uglavnom biljke koje se oprašuju vjetrom, ali fosilne mekoptere su imala usni aparat za sifonsku ishranu, koji je mogao oploditi ove rane gimnosperme prilikom uzimnja nektara i polena. Nedostatak obogaćivanja gvožđem u njihovom fosiliziranomproboscisu, isključuje upotrebu za ispijanje krvi.
Filogenija
Unutar kladusa Aneuretopsychina, identificirano je jedanaest vrsta iz tri porodice, Mesopsychidae, Aneuretopsychidae i Pseudopolycentropodidae. Dužina im se kreće od oko 3 mm u  Parapolycentropus burmiticus  do 28 mm u  Lichnomesopsyche gloriae . Proboscis bi mogao biti dugačak oko 10 mm. Pretpostavlja se da su ove mekoptere prenosile polen na dijelovima usnog aparata i površine glave, kao što to rade danas pčelinje muhe i druge, ali tako vezan polen nije pronađeno, čak ni kada su insekti dobo sačuvani u eocenskom baltičkom ćilibaru. Vjerojatno su oprašivale biljke poput onih iz porodica Caytoniaceae, Cheirolepidiaceae i reda Gnetales, koje imaju ovulacijske organe koji su neprikladni za oprašivanje vjetrom ili imaju strukture koje bi mogle poduprijeti dugotrajno proboscidno unošenje hranjive tekućine.
Najraznolikija grupa mekoptera bila je Aneuretopsijahina najnovijem dijeli perma, zauzevši mjesto Permochoristidae, do srednjg trijasa. Tokom kasnog trijasa i srednje jure, vrste Aneuretopsychina postupno su zamijenjene vrstama iz porodica Parachoristidae i Orthophlebiidae. Moderne porodice mekoptera potiču od taksona Orthophlebiidae.
NGC 226
NGC 226 (također poznat kao IRAS 00402+3218, PGC 2572 i UGC 459) jeste pekulijarna galaksija koja je udaljena oko 222 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Andromeda. Najveći prečnik je 0,90 (58 hiljada sg) a najmanji 0,6 uglovnih minuta (39 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 22. novembra 1827. godine.
Mecoptera
Vanjski odnosi
Mecoptera i Siphonaptera (buhe) dijele obilježja kao što je izrada gumastog materijala za resilinske kutikule a i panoistske ovariole koje imaju zametne ćelije za formiranje kontinuirane cijevi, umjesto uobičajenih sestrinskih ćelija. Mekoptera su povezane sa drugim redovima insekata kao što je prikazano u kladogramu, zasnovanom na analizi DNK i protein a iz 2008., 128 taksona buha iz cijelog svijeta. U mnogim nedavnim analizama, Boreidae (snježni škorpioni) su sestrini kladus sa Siphonaptera, tako da je Mecoptera, kako se uobičajeno shvata, parafilenska gruoa, iako ostatak reda čini kladus.
NGC 226
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Mecoptera
Unutrašnji odnosi
Sve porodice mekoptera ranije su tretirane kao dio jedinstvenog reda. Odnosi između porodica su, međutim, stvar rasprave. Kladogram, prema Cracraftu i Donoghueu 2004., Nannochoristidae postavlja kao poseban red, sporodicom Boreidae, kao sestrinsku grupu Siphonaptera, također kao posebni red. Za Eomeropidae predlaže se da bude sestrinska grupa za ostale Mecoptere, s tim da je nejasan položaj porodice Bittacidae. Od ostalih porodica, Meropeidae je najosnovnija, a odnosi ostalih nisu potpuno jasni.
NGC 3424
NGC 3424 (također poznat kao IRAS 10489+3309, MCG 6-24-25, PGC 32584 i UGC 5972) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 68 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Mali lav. Najveći prečnik je 2,70 (54 hiljade sg) a najmanji 0,8 uglovnih minuta (16 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 7. decembra 1785. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Jean Baptiste Perrin
Jean Baptiste Perrin (Lille, 30. septembar 1870. - New York, 17. april 1942.), francuski fizičar i hemičar, i dobitnik Nobelove nagrade za fiziku 1926. godine.
Milošću Božijom
mini|Kovanica s likom [[Elizabeta II|Elizabete II i natpisom "dei gratia".]] Milošću Božijom ili Po milosti Božijoj (latinski: Dei gratia, skraćeno D.G.) nije samostalna titula već uobičajeni uvod u punu titulu suverena. Ovim se izrazom branila ideologija Božanskog prava kraljeva - da kralj ili kraljica vladaju jer ih je izabrao sam Bog.
Jean Baptiste Perrin
Rane godine
Rođen je u Lilleu, a u Parizu je pohađao École normale supérieure, elitnu grande école. Postao je asistent u školi u periodu od 1894. do 1897. tokom kojeg je počeo izučavati katodne i X-zrake. Godine 1897. dodijeljen mu je stepen doktora nauka (docteur ès sciences). Iste je godine imenovan predavačem fizikalne hemije na Sorboni u Parizu. Profesor na univerzitetu je postao 1910. godine, držeći tu poziciju sve do njemačke okupacije Francuske tokom Drugog svjetskog rata.
Milošću Božijom
Ovaj izraz su prvi upotrebljavali antički paganski perzijski kraljevi, a zatim su ga helenistički nasljednici Aleksandra Makedonskog prenijeli u Evropu.
Jean Baptiste Perrin
Istraživanje
Godine 1895. je utvrdio da su katodni zraci građeni od negativno naelektrisanih čestica. Izračunao je Avogadrov broj pomoću nekoliko metoda. te je objasnio solarnu energiju termonukelarnim reakcijama vodika.
Milošću Božijom
Iako su danas sve evropske monarhije ustavne monarhije, izraz "Milošću Božijom" je i dalje dio punih titula danskih, lihtenštajnskih, holandskih i britanskih monarha. Izraz "Milošću Božijom" se više ne koristi u Belgiji, Švedskoj, Norveškoj, Monaku i Luksemburgu. Zakonom određena titula španskog monarha je jednostavno "Kralj Španije", ali dugačka lista tradicionalnih titula španskih monarha i dalje uključuje izraz "Milošću Božijom".
Jean Baptiste Perrin
Istraživanje
Nakon što je Albert Einstein 1905. godine objavio svoja teoretska objašnjenja Brownovog kretanje u uslovima atoma, Perrin je napravio eksperimentalno istraživanje kako bi testirao i potvrdio Einsteinova predviđanja, te je time smirio stogodišnje osporavanje Daltonove atomske teorije.
Milošću Božijom
Naprimjer, trenutna puna titula kraljice Elizabete II od Ujedinjenog Kraljevstva glasi: Elizabeta II, milošću Božijom, Ujedinjenog Kraljevstva Velike Britanije i Sjeverne Irske i Njenih drugih kraljevstava i teritorija kraljica, poglavar Commonwaltha, branitelj vjere.
Jean Baptiste Perrin
Istraživanje
Jean Perrin je primio Nobelovu nagradu za fiziku 1926. godine "za rad na diskontinuiranoj strukturi materije, a naročito za otkriće sedimentacijske ravnoteže". Time je jasno okončana duga borba vezana za fizičko postojanje molekula.
Milošću Božijom
Izraz "Milošću Božijom" su koristili i diktatori poput Francisca Franca i Olivera Cromwella.
Jean Baptiste Perrin
Istraživanje
Perrin je autor mnogobrojnih knjiga i naučnih radova. Neke od njegovih najznačajnijih publikacija su:
Privatni život
Perrin je bio oficir u inženjerijskim jedinicama tokom Prvog svjetskog rata. Kada su Nijemci, 1940. godine, provalili u Francusku, pobjegao je u SAD gdje je, 1942. godine preminuo u New Yorku. Nakon rata, 1948. godine, njegovi su posmrtni ostaci prenijeti u Francusku, gdje su u Panthéonu sahranjeni.
Ferdinando Galli Bibiena
Ferdinando Galli Bibiena (Bologna, 18. august 1657. - Bologna, 3. januar 1743.), italijanski slikar i arhitekta.
Studirao je slikarstvo, perspektivu i arhitekturu. Objavio je djelo "L'Architettura civile.." u kojem raspravlja i o pitanjima scenografije zasnovane na zakonima perspektive i njene primjene kod slikanja arhitektonskih elemenata kao sredstva za postizanje iluzije prostora.
Prvi u svoje nacrte uvodi načelo o pomicanju središnje osovine, čime omogućuje neograničena variranja kod oblikovanja scenskog prostora. Scenografskom djelatnošću počeo je 1690. u Parmi, nastavio u drugim italijanskim gradovima, te Barceloni i Beču. Kao graditelj projektirao je palače, vile i parkove, a slikao je dekorativne freske.
Ilja Iljič Mečnjikov
Jedan je od osnivača usporedne patologije, mikrobiologije, embriologije i imunobiologije. Bio je profesor na univerzitetu u Odesi. Iz političkih razloga napustio je Rusiju, i otišao je 1883. u Messinu (Sicilija), gdje je otkrio fagocitozu. Godine 1886. vratio se u Odesu, ali 1888., na Pasteurov poziv, preselio se u Pariz, organizirao u Pasteurovom institutu laboratoriju, gdje je i radio do kraja života.
Istražujući fagocitozu, 1892. formulirao je opću teoriju o procesu upale. Razradio je teoriju o starenju kao posljedici patološke fagocitoze živčanih i drugih oslabljenih ćelija, do koje dolazi zbog intoksikacije produktima bakterija u debelom crijevu. Stoga je kao lijek od "bolesti starenja" preporučivao jogurt. Za istraživanja fagocitoze dobio je Nobelovu nagradu za medicinu 1908. godine.
NGC 4943
NGC 4943 (također poznat kao PGC 45129) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 257 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Berenikina kosa. Najveći prečnik je 0,50 (37 hiljada sg) a najmanji 0,3 uglovnih minuta (22 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio Heinrich Louis d'Arrest 20. aprila 1865. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Čelinac
Čelinac je naseljeno mjesto i središte istoimene općine u sjeverozapadnom dijelu Bosne i Hercegovine, 17 km jugoistočno od grada Banje Luke. Nalazi se na ušću Jošavke i Vrbanju i potoka Balatin (lijeva pritoka) u Jošavku. mini|desno|260px|Pogleda na Čelinac
Geografija
Graniči sa općinama Banja Luka, Laktaši, Prnjavor, Teslić, Kotor-Varoš i Skender-Vakuf. Južni i jugozapadni dio općine prostire se na nadmorskoj visini do 800 metara, a ka sjeveru, u najvećem dijelu općine po površini, nadmorska visina kreće se od 300 do 600 metara. Najniža tačka sa nadmorskom visinom od 196 metara na ušću je rijeke Jošavke u Vrbanju.
Teritorij općine ispresijecan je tokovima rijeke Vrbanje, Jošavke, Ukrine, Turjanice i Švrakave.
Klima je umjereno-kontinentalna, uz uticaj kontinentalne sa područja Panonske nizije i planinske klime sa masiva Manjače, Vlašića i Čemernice. Prosječna godišnja temperatura kreće se oko 110C. Prirodna bogatstva čine šume, poljoprivredno zemljište, rude i minerali: krečnjak (Stara Dubrava), magnezit (Šnjegotina velika) i mangan (Uzlomac).
Antičko doba
Na području općine Čelinac evidentirano je desetak ilirskih gradina i kamenih tumula ili gromila:
Jelena Gruba
Jelena Gruba bila je bosanska kraljica, supruga kralja Dabiše (1391 – 8. septembar 1395). Poslije Dabišine smrti bila je vladar (8. septembar 1395 – 1398) Bosanskog kraljevstva. Ona je jedina žena na bosanskom vladarskom tronu u srednjem vijeku.
Porijeklo i brak
Rođena je u plemćikoj porodici Nikolića, koji su vladali jednim dijelom Huma. Udala se za Dabišu, vanbračnog polubrata kralja Tvrtka I.
Titan (satelit)
Titan je prirodni satelit Saturna. Kruži oko Saturna na udaljenosti 1.221.830 km. Titanov poluprečnik iznosi 2575 km, a masa 1.35 × 1023 kg. Titan najvjerovatnije Saturnu uvijek pokazuju istu stranu (tj. ima sinhroniziranu rotaciju), pa jedan dan na Titanu traje jednako kao i njegovo obilaženje oko Saturna - nešto manje od 16 dana (15 d 22 h 41 m).
Čelinac
Antičko doba
Tri kilometra nizvodno od Čelinca, na lokalitetu Zmajevac evidentirani su ostaci prahistorijske gradine, kasnoantičkog utvrđenja i srednjovjekovnog grada. I danas postoje ostaci zidina, debljine 40-80, dužine oko 100 m (gledano sa istoka), odnosno 20 m (sjever) ili 45 m (zapad). Tu je i polukružni zid sa južne strane, dug oko 50 m. Od svog nastanka u kasnom srednjem vijeku, Grad je više puta rušen i obnavljan. Zbog sveprisutne nebrige nadležnih organa za zaštitu kulturnih dobara u prethodnim državama ovog područja, vremenom se kamenje porušenog grada raznosilo, osobito prilikom gradnje uskotračne pruge Banja Luka – Čelinac – Kotor-Varoš – Maslovare, sa odvojkom za Šiprage (u Obodniku), početkom 20. stoljeća. Zmajevac je registriran kao historijski nacionalni spomenik kulture. U predrimsko doba, sjeverozapadnu Bosnu, tj. Donje Kraje naseljavalo je ilirsko pleme Mezeji, odnosno plemenski savez, sastavljen od više manjih zajednica. Pokrivali područje od Vrbasa i njegovih pritoka, od Grmeča do Kozare na sjeveru i Vlašića na jugoistoku. Kroz teritorij  tih zajednica tekle su rijeke Sana i Vrbas, djelomično i [[Una, s njihovim pritokama, a na istoku Vrbanja. Administrativni i kultni centri nalazili su se na gradinskim naseljima (castella, oppidda), u kojima se odvijao sav društveni i privredni život. Dosadašnja istraživanja pokazuju da su se nalazili na dominantnim uzvisinama iznad rijeka i po obodima polja. Iako su poznati položaji brojnih gradinskih naselja, teško se može spoznati strukturu plemenske podjele Mezeja, jer o tome pisani podaci još uvijek nisu pronađeni. Iz antičkih izvora su poznate samo dvije plemenske zajednice: Sapuata (Sapuates) i Ematina (Aelmatini), ali je i njih vrlo teško lokalizovati. I identifikacije pojedinih naselja što ih spominju rimski itinerari (Itin- Ant, Tab. Peut., Ravenat) samo su manje ili više uspjeli pokušaji pojedinih istraživača. Mezeji se prvi put spominju 6. do 9. g. n. e., u vrijeme velikog panonsko-dalmatinskog, tj.  Batonskog ustanka.
Titan (satelit)
Fizičke ososbine
Letjelice Voyager nisu otkrile postojanje značajnijeg magnetskog polja oko Titana.
Atmosfera
Titan je jedini planetni satelit u Sunčevom sistemu koji ima značajniju atmosferu. Atmosfera na površini stvara pritisak od čak 1,5 bara, 50% više nego na Zemlji (na nivou mora). Atmosfera je po sastavu većim dijelom molekularni azot (94%), uz argon (6%) i nešto metana. Mogu se naći i voda, te neki organski spojevi u tragovima (cijanovodik, ugljik dioksid).
Cijanovodik je izrazito bitan jer je neophodan za stvaranje aminokiselina, osnove života na Zemlji. Smatra se da su ovi uslovi slični uslovima kakvi su vladali na Zemlji u vrijeme stvaranja života, prije nego je život u Zemljinu atmosferu počeo unositi kisik.
mini|240p|Oblaci na Titanu U višim slojevima atmosfere, pod djelovanjem sunčeve svjetlosti na metan, ugljik dioksid i druge spojeve, nastaju ugljikovodici i još neki spojevi. Ti se spojevi u hladnoj atmosferi kondenziraju te na visini od oko 200 km iznad površine stvaraju sloj neprozirnih narandžastih oblaka. Ovaj proces je sličan procesu stvaranja smoga na Zemlji. U novije vrijeme, na Titanu su uočeni i mali oblaci koji se mogu pojaviti i nestati u samo jednom danu. Ovi su oblaci mogući izvor metanskih kiša.
Na Titanovoj površini vladaju temperature od oko 95 K (-178 °C), oko 4 K iznad trojne tačke metana. Vodeni led na ovim temperaturama ne sublimira, pa u atmosferi nema mnogo vodene pare. Pored spomenutih narandžastih oblaka i sveopće magle, postoje i druge vrste oblaka, od molekula metana, etana i drugih jednostavnih organskih molekula. Postoji mogućnost da metanski oblaci proizvode čak i neku vrstu "kiše" tekućeg metana na površini, pa čak i da postoje rijeke, ledenjaci i okeani etana (s otopljenim metanom) dubine do 1000 metara. Ipak, posljednja radarska posmatranja sa Zemlje nisu potvrdila ove pretpostavke.
Vjetrove na Titanu, za razliku od većine ostalih tijela Sunčevog sistema, ne pokreće Sunčevo zračenje (koje je 100 puta slabije nego na Zemlji) već plimne sile. Plimne sile na Titanu su čak 400 puta jače nego na Zemlji. Plimna izbočina koju na pretpostavljenom okeanu metana stvara Saturn mogla bi biti visoka i do 100 metara. Ova izbočina, zbog Titanove sinhronizirane rotacije, stoji uglavnom na istom mjestu, no zbog jačanja i slabljenja plimne sile (tokom Titanovog približavanja i udaljavanja Saturnu do kojeg dolazi zbog Titanove eliptične putanje) izbočina se periodično povećava i smanjuje. Kompjuterske simulacije pokazale su da visina plimne izbočine varira i do 10%.
Saturnove plimne sile pokreću Titanovu atmosferu stvarajući plimne vjetrove u smjeru sjever-jug (za razliku od vjetrova na većim visinama koji pušu u smjeru istok-zapad) brzine i do 1 m/s. Zbog niske gravitacije i velike gustoće atmosfere, vjetrovi ove brzine su mnogo učinkovitiji nego na Zemlji, te mogu uzvitlati prašinu.
Slike s Voyagera pokazale su i razlike u boji između sjeverne i južne polulopte, te odvojeni sloj smoga koji je s ostatkom bio spojen iznad sjevernog pola. Razlike u boji su objašnjene uticajem godišnjih doba - u vrijeme prolaska Voyagera na sjevernoj polulopti je bilo rano proljeće, a na južnoj rana jesen. Postojanje odvojenog sloja smoga, kasnije su analize pokazale, rezultat je atmosferske cirkulacije u višim slojevima atmosfere. mini|220p|Titan i "kontinent" Xanadu
Reljef
Zbog guste atmosfere, nije moguće vidjeti Titanovu površinu u vidljivom svjetlu. Letjelica Cassini će mapirati Titanovu površinu radarom, kao što je letjelica Magellan to učinila s Venerom. Nešto površinskih detalja je vidljivo na infracrvenim fotografijama teleskopa Hubble, pa je uočen svjetliji "kontinent" na Titanovoj strani okrenutoj Saturnu. Na osnovu ovih fotografija je odabrano mjesto slijetanja sonde Huygens.
Historija istraživanja
U martu 2007., NASA, ESA, i COSPAR su odlučili da mjesto gdje se spustio Huygens dobije ime Hubert Curien, koji je bio bivši predsjednik ESA.
Čelinac
Antičko doba
Kada je riječ o komunikacijama, one su bile u funkciji interne razmjene dobara i veza sa dolinom Lašve. Pretpostavlja se da je jedan put odvajao se kod Bile i vodio preko Vlašića  i dolinom Vrbanje vodio ka Banjaluci. Drugi put je išao dolinom Ugra, ali su to glavninom bili konjski i kolski putevi stočara su brdsko-planinskog načina održavanja.
Srednji vijek
Pod ovim imenom, Donji Kraji se prvi put se spominje 1244. godine u povelji ugarskog kralja Bele IV, u obliku mađarskog naziva Olfeld (Alföld), što u doslovnom prevodu znači „Donja zemlja“. Već 1299. rodonačelnik vlasteoske porodice Hrvatinića, knez Hrvatin Stjepanić, imao je titulu kneza Donjih Kraja bosanske zemlje (comes partium provinciarum inferiorum terr Bosnensis; comes de inferioribus confiniis Bosne).
Gaj (Goražde)
Gaj je naseljeno mjesto u gradu Goraždu, Bosna i Hercegovina.
Čelinac
Srednji vijek
Teritorij Donji Kraji bio je organizovan po župama; Uskoplje, Pliva, Luka, Tribova (Trijebovo), Mel, Lušci, Banjica, Zemunik i Vrbanja, a u vrijeme velikog vojvode Hrvoja Vukčića Hrvatinića, pripojene su i župe: Sana, Glaž, Vrbas i na kratko Dubica.
U tom periodu Čelinac se nalazio u sastavu župe Vrbanja, koja se prvi put spominje u povelji iz 1326. godine, kojom je ban Stjepan II dao knezu Vukoslavu Hrvatiniću gradove Ključ i Kotor sa župama Banjicom i Vrbanjom. Župa Vrbanja se prostirala oko istoimene rijeke, glavne pritoke Vrbasa. Nalazila se istočno od župe Zemunik, s kojom je graničila na Vrbasu do Zvečaja, a zatim je granica bila na planinama Osmača, Tisovac i Čemernica. Na sjeveru prema Usori, granicu je činila planina Uzlomac, koja se pruža u pravcu sjeverozapad – jugoistok, a dalje na istoku, granica je doticala zapadne padine Borja. Na jugu se graničila sa župom Mel, koja se prostirala oko srednjeg toka Ugra. Središte župe Vrbanja je bilo utvrđeni grad Kotor (prema nekim izvorima, (pogrešno) označeno i kao Bobas). Ivan Frano Jukić zabilježio je predanje prema kojem je grad Kotor (Bobas), podigao herceg Hrvoje, koji je u njemu često boravio i preminuo 1416. godine. Tvrđava se nalazila na lijevoj obali rijeke Vrbanje, na vrhu kraškog grebana, iznad rječice Jakotine. Iznad nje se nalazi današnja naselja Zagrađe, a ispod Kotor, dok su na desnoj obali Vrbanje su Čepak, Kotorište, Čaršija, Sokak i Varoš.
Jugoslavija
Na području Čelinca, kod sela Jošavka, ubijen je Dr.Mladen Stojanović. U doba njegove pogibije, kozarski partizanski odred, s 3.500 boraca, bio je među najjačim u tadašnjoj Jugoslaviji.
Nakon sukoba sa partizanima u selu Liplje, 1. aprila 1942. godine, četnici Rada Radića počinili su teški ratni zločin masakrom 26 ranjenika iz partizanske bolnice u selu Jošavka. Sutradan su pronašli i ranjenog doktora Mladena Stojanovića, koji je ležao u obližnjoj kući Danila Vukovića. Pošto je prkosno odbio da potpiše izjavu solidarnosti s četničkim pokretom, oni su ga izvukli iz kuće i ubili.
Rat u Bosni i Hercegovini
Glavmi pokretač i lider progona nesrpskog stanovništva u dolini Vrbanje i Bosanske Krajine bio je čelinački pripadnik radikalne struje SDS-a, Radoslav Brđanin, rodom iz obližnjeg sela Popovca.
Bio je vodeća politička ličnost u Autonomnoj regiji Krajina (ARK). Tokom rata u Bosni i Hercegovini 1990-ih, bio je na ključnim položajima na općinskoj, regionalnoj i "republičkoj" razini. Između ostalog, bio je prvi potpredsjednik Skupštine ARK-a, predsjednik Kriznog štaba ARK-a, a kasnije je bio vršilac dužnosti potpredsjednika Vlade za proizvodnju, ministar za građevinarstvo, saobraćaj i komunalne djelatnosti i vršilac dužnosti potpredsjednika Vlade Republike Srpske (RS).