cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Karel Dončec
mini|180px|desno|Karel Dončec Karel Dončec (mađ. Doncsecz Károly; Andovci, oko 30. maja 1918. - Körmend, 12. novembra 2002.), je bio mađarski zanatlija slovenskog porijekla koji se bavio lončarstvom. Rođen je u seljačkoj obitelji u mjestu Andovci (mađ. Orfalu) kod Monoštra (mađ. Szentgotthárd) u Mađarskoj od oca Karela Dančeca (1894-1927) i majke Ane Talaber (1900-1920). Živio je i radio u mađarskom mjestu slovenskog imena Verica-Ritkarovci (mađ. Kétvölgy).
Od 1933. godine živi i radi u Soboškoj Vesi (mađ. Magyarszombatfa). Četiri godine kasnije odlazi u Zalaegerszeg, gdje ostaje godinu dana. Zatim odlazi u Sümeg, da bi se napokon skrasio u Kétvölgyu 1940. gdje otvara lončarsku radionicu.
Borio se u Drugom svjetskom ratu, na frontama u Ukrajini i Poljskoj (1942.-1944.) Od 1970. godine jedini je slovenski lončar u Mađarskoj. Svoje radove izlagao je na mnogim izložbama u Mađarskoj i Sloveniji. 1984. godine je dobio nagradu "Mojster ljudske obrti".
Grob mu se nalazi u Števanovcima (mađ. Apátistvánfalva), a spomenik u Andovcima, kod njegove rodne kuće.
Uređaji računarskih mreža
Uređaji računarskih mreža služe za omogućavanje prenosa podataka između dva ili više računara u nekoj računarskoj mreži.
Spisak uređaja
Za veće mreže potrebni su nam dodatni uređaji kao što su Switch, dok je Hub u velikoj mjeri već prevaziđen. Za veće mreže ne koristimo crossover kablove već ravne (flat) kablove. Crossover kablovi mogu samo priključiti dva računara direktno. Ravni kablovi služe za prikopčavanje računara ili više njih sa switchem, efektivno čineči veću mrežu.
Endokard
mini|desno|300px|Dio endokarda Endokard je naziv za unutrašnji sloj srčanog zida i odgovara endotelu krvnih sudova. Endokard prekriva mnogo voluminozniji miokard, koji je zadužen za kontrakcije srca. Vanjski sloj zida se naziva epikard, koji je okružen malom količinom tečnosti unutar perikarda.
Građa
Površina endokarda može biti glatka i ravna, ili izbočena u obliku gredica koje se nazivaju trabeculae carneae. U razini ušća endokard se izbočuje i oblikuje duplikature koje imaju oblik listića (cuspis) ili polumjesečastih zalistaka (valvula semilunaris). Ti listići oblikuju zaliske (valva) na atrioventrikularnim ušćima.
Spisak naseljenih mjesta u općini Han-Pijesak
Opći podaci
Han-Pijesak je naselje i općina koje se nalazi u istočnom dijelu Bosne i Hercegovine. Naseljena mjesta u općini Han-Pijesak, po popisu stanovništva iz 2013. (ukupno 26) su:
US F1 Team
Ken Anderson, šef momčadi, potvrdio je da je USF1 u službenom pismu obavijestio nadležnu organizaciju da ove sezone (2010) neće biti u stanju natjecati se, i to zbog manjka vremena i resursa. Najradije bi, potvrdio je, da se obveza nastupa USF1 prolongira na 2011 godinu.
Riton
mini|200px|Keramička kultna posuda (riton) sa četiri (životinjske) noge koja se koristila u Danilskoj kulturi. Riton je keramička posuda iz srednjeg neolita, pronađena na brojnim lokalitetima Sredozemnog mora i bližoj unutrašnjosti. Istraživanja neolitskog naselja Danilo u Hrvatskoj dala su na desetine ovakvih predmeta.
Prvi nalazi ritona u Bosni i Hercegovini iskopani su na lokalitetu Kakanj 1947. i 1954. god. Do tada su bili pronađeni na dvije lokacije u sjevernoj Grčkoj i u okolini Trsta. I Riton je zatim pronađen u Zelenoj pećini i Obre I i na još nekoliko nalazišta u Dalmaciji. Alojz Benac i Josip Korošec, istraživači ovih lokaliteta, su zaključili da se radi o kultnoj vazi, upotrebljavanoj u religijskim i magijskim obredima. Korošec je smatrao da se radi o kultu vode, dok je Benac smatrao da se radi o kultu plodnosti. Bile su rasprostranjene od Korinta u Grčkoj do Trsta.
Na osnovu kasnijih istraživanja zaključeno je da neolitske kulture nisu bile izolovane, u sebe zatvorene zajednice. Postojali su živi kontakti između srednje Bosne i Jadrana, kao i duž svih obala Sredozemnog mora. Jesu neolitske kulture bile sjedilačke, ali su pojedinci putovali, upoznavali se, razmjenjivali materijalna dobra i ideje i stvarali duhovno jedinstvo.
Ritoni iz Kaknja i Obre I su posude na četiri zadebljale noge, sa širokim kosim otvorom i velikom drškom iznad ovog otvora. Unutrašnji dio ovih posuda, prostor među nogama i donja površina drške obojeni su u crvenu boju koja je nanošena poslije pečenja posude. Na nogama ritona dosta često su urezani motivi bodljikave žice, koji u nekim slučajevima zatvaraju tzv. Sunčev kolut.
Accelerated Graphics Port
mini|desno|200p|AGP se nalazi na matičnoj ploči Accelerated Graphics Port (AGP) je ubrzana sabirnica namijenjena isključivo za grafičke kartice (pošto one inače zahtijevaju veću propusnost podataka) koja se nalazi matičnoj ploči. Napravio ju je Intel zbog sve većih zahtjeva 3D računarskih igara i ostalih zahtjevnih aplikacija, omogućava direktnu komunikaciju između karte i memorije. Od postanka bilo je više revizija AGP standarda:
PCI Express je trenutno standard za novije grafičke kartice.
OpenWrt
OpenWrt se konfiguriše korištenjem komandne linije ili web interfejsa (LuCI). Postoji oko 3500 dodatnih softverskih paketa dostupnih za instalaciju putem opkg sistema.
OpenWrt može raditi na različitim vrstama uređaja, uključujući rutere, modeme, pametne telefone, i džepne računare. Moguće je i pokretanje OpenWrt-a na ličnim računarima, čija je osnova x86 arhitektura.
Post Office Protocol
U računarstvu, Post Office Protocol (POP) je protokol aplikacijskog sloja i internetski standard kojeg koriste klijenti za elektronsku poštu za učitavanje e-pošte koji poslužuje server za e-poštu preko TCP/IP konekcije. Različite verzije ovog protokola su napravljene, a verzija 3 (POP3) je trenutno prihvaćeni standard.
Praktično svi moderni klijenti i serveri za e-poštu podržavaju POP3 zajedno sa IMAP-om (eng. skraćenica za Internet Message Access Protocol) koji služe kao dva preovladajuća standarda za e-poštu. . Webmail (web verzija poslužitelja za e-poštu) dobavljači usluga kao Gmail, Outlook.com i Yahoo! Mail također podržavaju POP3 i IMAP za preuzimanje e-pošte.
Secure Shell
SSH - (Secure Shell) je mrežni protokol koji korisnicima omogućuje uspostavu sigurnog komunikacijskog kanala između dva računala putem nesigurne računalne mreže. Tradicionalni mrežni protokoli kao što su TELNET, FTP, RSH i drugi, iako su vrlo praktični i jednostavni za korištenje, ujedno sadrže i jedan veliki nedostatak koji počinje predstavljati sve veće ograničenje na korištenje istih.
Radi se o vrlo niskom nivou sigurnosti koji je implementiran kod većine takovih "starijih" mrežnih protokola, budući da se u vrijeme njihova nastanka nije previše pažnje obraćalo na sigurnost računalnih sistema. U današnje vrijeme kada sigurnosni aspekt predstavlja jedan od najvažnijih elemenata svake računalne mreže taj problem svakodnevno dolazi sve više do izražaja.
SSH protokol svoj rad bazira na korištenju kombinacije simetrične i asimetrične kriptografije, metoda enkripcije koje omogućuju sigurniji prijenos podataka računalnom mrežom.
Podstrana
Podstrana je općina i bivše naseljeno mjesto u Hrvatskoj, u Splitsko-dalmatinskoj županiji.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Split. Na popisu 2021. naselje Podstrana je ukinuto i podijeljeno na nova samostalna naseljena mjesta: Gornja Podstrana, Podstrana–Grbavac, Podstrana–Grljevac, Podstrana–Miljevac, Podstrana–Mutogras, Podstrana–Sita, Podstrana–Strožanac Donji, Podstrana–Strožanac Gornji, Podstrana–Sveti Martin i Podstrana–Žminjača.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2021. godine, općina Podstrana je imala 10.403 stanovnika.
Općina Podstrana
Napomena: ''Nastala iz stare općine Split. Od 1857. do 1971. dio podataka sadržan je u gradu Splitu.''
Podstrana (bivše naseljeno mjesto)
Napomena: ''Iskazuje se kao samostalno naselje od 1981. nastalo izdvajanjem dijela naselja Split (grad Split). Do 1948. iskazivano kao samostalno naselje, a od 1953. do 1971. kao dio naselja Split (grad Split). U 1991. povećano pripajanjem naselja Strožanac koje se u 1981. iskazivalo kao samostalno naselje. Za to bivše naselje sadrži podatke u 1857., 1869., 1921. i 1931. Na popisu 2021. ukinuto i podijeljeno na nova samostalna naseljena mjesta: Gornja Podstrana, Podstrana–Grbavac, Podstrana–Grljevac, Podstrana–Miljevac, Podstrana–Mutogras, Podstrana–Sita, Podstrana–Strožanac Donji, Podstrana–Strožanac Gornji, Podstrana–Sveti Martin i Podstrana–Žminjača za koja sadrži podatke od 1857. do 2011.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Podstrana je imalo 5.240 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Masakr djece u Bakarevoj
Masakr djece u Bakarevoj ulici na Bistriku se dogodio 26. juna 1993. godine tokom opsade Sarajeva. Tog dana granata ispaljena sa položaja Vojske Republike Srpske u okolini Sarajeva ubila je sedmero djece.
Masakr djece u Bakarevoj bio je jedan od masakara koje je sprovodila Vojska Republike Srpske tokom opsade Sarajeva, kao dio kampanje terorisanja građana među kojim je poginulo i oko 1600 djece.
Usni aparat insekata
400px|thumb| Razvoj unih dijelova kod insekaka, od primitivnih za žvakanje kod skakavca, u sredini (A), do srkanja (B) [[pčela, sifonskog (C) leptira i sisanja (D) kod  ženki komarca. a – antene c –  složeno oko lb – labium lr –  labrum md – mandibule mx – maksile hp –  hipofarinks]] Usni aparat insekata imaj raspon odgovarajućih struktura člankonožaca, prilagođen određenim načinima ishrane. Najraniji insekti imali su usne dijelove za žvakanje. Specijalizacija je uglavnom bila za probijanje i sisanje, iako postoji niz specijalizacija, budući da su se ovi načini razvijali više puta (naprimjer, komarci i biljne uši (Aphidae), iz reda Hemiptera probijaju i sisaju, ali se  ženke komaraca hrane životinjskom krvlju, dok se biljne uši hrane biljnim tečnostima. Ovdje su predstavljeni pojedinačni dijelovi  usta za žvakanje. Specijalizacije se općenito opisuju nakon toga, po skupinama.
Evolucija
Poput većine vanjskih obilježja člankonožaca, dijelovi usnog aparata heksapoda su visoko izvedeni. Oni ispoljavaju mnoštvo različitih funkcionalnih mehanizama u širokoj raznolikost vrsta koje se smatraju insektima. Sigurno je uobičajeno da se sačuva značajna homologija, s tim da se formirane strukture podudaraju sa prvobitnom i imaju isto evolucijsko porijeklo. S druge strane, čak i strukture koje su fizički gotovo identične, a imaju i gotovo identičnu funkcionalnost, možda nisu homologne; njihove analogne funkcije i izgled mogu biti posljedica konvergentne evolucije.
Grickanje
thumb|Usni aparat skakavca, tipski insektski za žvakanje: 1 Labrum 2 – Mandibule 3 – Maksile 4 – Labium 5 – hipofarinks Primjeri insekata  koji žvaču, odbpsno grickaju, uključuju tzv. zmajeve, skakavce i tvrdokrilce. Neki i nemaju dijelove za žvakanje kao odrasli, ali žvaču čvrstu hranu kada se hrane dok su još uvijek larve. leptiri i moljci su glavni primjeri takvih prilagodbi.
Mandiblule
Usni aparat za grickanje ima par mandibula, po jednu sa svake strane glave. Mandibula je kaudalno do labruma i anteriorno (naprijed) do maksila. Mandibule su obično najveći i najtvrdokorniji udovi insekta koji žvaču, a on ih koristi za mastiranje (sječenje, kidanje, drobljenje, žvakanje) prehrambenih predmeta. Dva skupa mišića pomiču mandibule u koronalnoj ravnini: odmicači (abduktorski mišić) pomjera mandibule insekata odvojeno (bočno) a primicači  (aduktorski mišići) n ih spajaju medijalno. To uglavnom rade pri otvaranju i zatvaranju čeljusti pri ishrani, ali i korištenju mandibule kao alata  u  eventualnoj  borbi;  to odnosi na koronalnu ravninu usta, a ne nužno i na tijelo insekta, jer se glave insekata jako razlikuju u orijentaciji.
Kod takvih mesojeda mandibule su obično posebno nazubljene i nalik na noževe, često s probojnim vrhovima. Kod biljojeda grickača, mandibule su obično šire i ravne na suprotnim stranam, kao na primjer u gusjenica.
U mužjaka nekih vrsta, kao što su tvrdokrilci Lucanidae i neki dugoroge Cerambycidae, mandibule su modificirane do te mjere da ne služe nikakvoj funkciji ishrane, već se umjesto toga koriste za odbranu mjesta parenja od drugih mužjaka. Kod nekih mrava i termita, čeljusti takođe služe odbrambenoj funkciji (naročito u vojničkim kastama). Kod mrava Myrmecia, čeljusti su izdužene i nazubljene, a koriste se i kao lovački (i obrambeni) dodaci. Kod pčela koje se hrane prvenstveno pomoću proboscisa, primarna upotreba mandibula je za manipuliranje i oblikovanje voska, a mnoge papirne ose imaju čeljusti prilagođene struganju i gutanju drvenih vlakana. thumb|Mandibule [[nrava Myrmecia]] thumb|upright|Evropska medonosma [[pčela (Apis mellifera) ima usni aparat za lizanje, sa labijom („usnom“) i maksilama]]
Maksile
Prilikom uzimanja hrane, maksile kod većine insekata djeluju kao i mandibule, ali su pokretnije i manje čvrsto skleritizirane od mandibula, pa su važnije u manipulaciji s mehkim česticam tekućinom, a ne sječenjem ili drobljenjem hrane kada materijal  zahtijeva da čeljusti režu ili drobe. Kao i mandibule, maksile su inervirane iz podjednjačkih ganglija.
Labij
Labij je obično grubo četverostrana struktura, formirana od uparenih, spojenih sekundarnih maksila. To je glavna komponenta usnog poda. Tipski, zajedno s maksilama, labrum pomaže manipuliranju hranom tokom mastifikacije.
thumb|Nimfa zmajske muhe hrani se ribom koju je uhvatila svojim labijem i privukla je natrag na ostale dijelove za jelo. Labijum je vidljiv samo sa strane, između prednjih parova nogu Uloga labija kod nekih insekata, međutim, prilagođena je posebnim funkcijama; možda je najdramatičniji primjer u čeljusti nimfi Odonata (zmajčića i damskih muha). Kod ovih insekata labijum se skladno naborava ispod glave i grog dijela, ali insekt ga može ispucati kako bi ugrabio plijen i odnio ga natrag na glavu, gdje ga usni dijelovi mogu sažvakati i čestice zatim progutati.
Labij je pričvršćen na stražnjem kraju strukture koja se zove cibarij, a njegov široki bazni dio podijeljen je u regije nazvane submentum, što je proksimalni dio, mentum u sredini i prementum, koji je distalni, a najudaljeniji prednji dio.
Prementum ima strukturu koja se zove ligula, koja se sastoji od unutrašnjeg para režnjeva koji se zovu glose i bočnog para zvanog paraglose. Ove strukture su homologne laciniji i galeama maksile. Labijalne palpe koje se nalaze na stranama labija, slične sumaksilarnim palpama. Kao i maksilarne, labijalne palpe pomau čulne funkcije u prehrani. U mnogih vrsta, muskulatura labija je mnogo složenija od ostale u čeljusti, jer se u većini ligula, palpe i prementumi mogu se svi samostalno kretati.
Labiji su također inervirani iz podjednječkih gandglja.
Hipofarinks
Hipofarinks je prilično loptasta struktura, smještena medijalno do mandibule i maksile. Kod mnogih vrsta je membranska i povezana sa pljuvačnim žlijezdama. Pomaže prilikom gutanja hrane. Hipofarinks dijeli usnu šupljinu na dva dijela: cibarij ili dorzalnu vrećicu s hranom i ventralni salivarij u koji se otvara pljuvačni kanal.
Sifoniranje
thumb|250px |Australijska damska muha sa proboscisom produženim tokom hranjenja Ovaj dio bavi se samo insektima koji se hrane usisavanjem tekućine, u pravilu bez prvoprobijanja hrane i bez sunđeranja ili lizanja. Tpskii primjeri su odrasli moljci i leptiri. Kao što je to obično slučaj s insektima, postoje varijacije: neki moljci, kao što su vrste rodova Serrodes i Achaea, probiju plod u mjeri zbog  koje se  smatraju ozbiljnim štetočinama voćnjaka. Neki moljci se ne hrane nakon što su iađu iz lutki i znatno su se smanjili, dijelovi usta su u tragu (vestigijski) ili uopće ne postoje. Svi osim nekolicine odraslih Lepidoptera nemaju mandibule (natporodica viličasti moljci imaju potpuno razvijene mandibule kao odrasli), ali imaju i preostale dijelove usta u obliku izdužena cijev za usisavanje, proboscise thumb|250px|Proboscis kod leptira, sa struktom dviju galeja koje ga čine.
Proboscis
Proboscis, kao kod odraslih Lepidoptera, jedna je od glavnih karakteristika morfologije reda; to je dugačka cijev koju formiraju uparene maksilske galeje. Za razliku od organa za sisanje kod insekata drugih vrsta, leptirski proboscis može se toliko namotati da se može ukloniti ispod glave kada ga ne koriste. Tokom hranjenja, međutim, proteže se do nektara cvjetova ili drugih tečnosti. Kod određenih specijalnim oprašivača, proboscis može biti nekoliko puta duži od moljca.
Probijanje i sisanje
Brojni redovi insekata (ili tačnije porodice) unutar njih) imaju dijelove usta koji probijaju izvore hrane kako bi se omogućilo usisavanje unutrašnjih tekućina. Neki su biljojedi, poput porodiče biljnih ušiju ( Aphidae), dok su drugi mesojedi, poput ušiju ubica i komaraca (samo ženke).
Rilo
right|thumb|250px|[[Komarac ubada ljudski prst]] Kod ženki komaraca, svi dijelovi usta su izduženi. Labijum zatvara sve ostale dijelove usta poput omotača. Labrum tvori glavnu cijev za hranjenje kroz koju se usisava krv. Imaju i mandibule i gornje čeljusti, zajedno koji čine rilo (stilet) koji se koristi za probijanje životinjske kože. Tokom probijanja, labij ostaje izvan kože, odvajajući se od rila. Pljuvačka koja sadrži antikoagulans, ubrizgava se u hranu i krv se usisava, svaka kroz različite cijevi.
Spužvanje
thumb|250px|[[Proboscis mušice Gonia capitata]]
Labelum
Musca domestica je tipski insekt koji prikuplja krani sunđeranjem. Labium daje opis, jer je zgloban i na kraju ima spužvastu labelum. Ima uparene mandibule i maksile, ali mnogo smanjene i nefunkcionalne. Površina labeluma prekrivena je sitnim kanalima za ishranu, formiranim isprekidanim izduženim hipofarinksom i epifarinksom, formirajući proboscis koji se koristi za preusmjeravanje tekuće hrane u jednjak. Kanal za hranu izvlači tečnu hranu u jednjak po modelu djrlovanja kapilara. Insekt je u stanju da pojede čvrstu hranu izlučivanjem sline i mahanjem po prehrambenom artiklu. Kad pljuvačk razloži hranu, rastvor se zatim uvlači u usta, kao tečnost.
Madeleine (Metro Pariz)
Metro stanica Madeleine pariskog metroa je podzemna stanica, koja se nalazi u 8. arondismanu ispod trga Place de la Madeleine. Pored linije metroa, stanica je povezana i linijama i.
Železná Ruda
desno|mini|Željeznička stanica Železná Ruda
Železná Ruda (njemački: Markt Eisenstein) je grad u jugozapadnoj Češkoj, administrativno pripada okrugu Klatovy (planina Šumava). Cijeli grad ima 2.118 stanovnika (2002).
Ime grada (Železná Ruda u prijevodu na bosanski jezik znači željezna ruda) potiče iz vremena rudarstva (16. vijek). Početkom 17. vijeka je rastao značaj industrije stakla. Danas je Železná Ruda središte zimskih sportova i turizama; od 1991. godine bio je osnovan nacionalni park Šumava, koji sa nalazi na području grada.
Qena (guvernorat)
Guvernorat Qena (arapski: محافظة قنا) je jedan od 27 guvernorata Egipta. Nalazi se u centralnom dijelu Egipta, unutar regije Gornji Egipat.
Glavni grad guvernorata je Qena.
Perspektiva (likovna umjetnost)
Perspektiva (od latinske riječi perspicere - "jasno vidjeti") u grafičkoj umjetnosti, kao što je crtanje, jest imitiran (simuliran) opis na ravnoj (dvodimenzionalnoj) površini (recimo, papiru) jedne trodimenzionalne slike, onako kako je vidi naše oko. Dvije najvažnije karakteristike perspektive jesu:
IC 122
IC 122 (također poznat kao PGC 919275) je spiralna galaksija i nalazi se u sazviježđu Kit. Prvo otkriće je napravio Stephane Javelle 5. decembra 1891. godine.
Perspektiva (likovna umjetnost)
Osnovni koncept
mini|350p|desno|Perspektivna projekcija
Perspektiva radi tako da opisuje svjetlost koja dolazi iz scene kroz jedan zamišljeni pravougaonik (sliku), do oka posmatrača. Slično je pogledu posmatrača kroz prozor, koji slika ono što vidi direktno na staklo. Ako gledamo iz istog mjesta s kojeg je gledao i posmatrač kad je slikao (na slici desno označenog kao Focal point "O"), naslikana slika bit će identična onome što bismo vidjeli kroz čisto staklo prozora. Svaki objekt scene je ravan, razmjerena (smanjena ili povećana) verzija objekta sa druge strane prozora jer svaki dio naslikanog objekta leži na pravoj liniji od oka posmatrača ekvivalentno dijelu stvarnog objekta koji predstavlja. Posmatrač ne može primijetiti razliku između naslikane slike na staklu i stvarnosti. Ako gledamo s neke druge pozicije, različite od one na kojoj je stajao posmatrač kad je crtao na prozoru, iluzija će biti narušena, ali ne toliko sve dok ugao iz kojeg posmatramo ne bude ekstremno velik.
U praksi ipak sve perspektive (uključujući i one kreirane matematički) imaju neke deformacije kada ih uporedimo sa stvarnim pogledom  na neku scenu (u nešem primjeru kroz prozor).
Drugi pojmovi vezani za perspektivu
Konvergentne linije. Kad crtamo perspektivni pogled, konvergentne linije predstavljaju paralelne linije, koje, kad ih posmatramo iz pravca našeg pogleda, u daljini imaju tenziju dodirivanja, presijecanja.
Linearna perspektiva
Linearna perspektiva je princip po kome naše oko vidi, tj. naš mozak shvata na kojoj razdaljini se nalazi opaženo: predmeti se naizgled smanjuju kako su nam dalji. Ovaj fenomen je opažen i u slikama, a povremeno primjenjivan već u antičkom slikarstvu. Matematička pravila linearne perspektive će otkriti i prvi formulisati arhitekta Filippo Brunelleschi, dok je pokušavao da sa preciznošću nacrta ostatke antičkih građevina: paralelne linije se sa daljinom vizuelno približavaju i na horizontu sustižu u tački nedogleda.
Vazdušna ili atmosferska perspektiva
Vazdušna ili atmosferska perspektiva je optički fenomen koji se zasniva na činjenici da atmosfera nije potpuno providna. Debljina sloja vazduha između nas i posmatranog objekta čini da dalje objekte vidimo sa postepenim opadanjem kontrasta osvjetljenja i boja, dok se u daljini sve ne stopi sa bojom neba u ujednačenoj sivo-plavoj nijansi. I ovaj fenomen je zapažen i korišćen u slikarstvu renesanse i doprinosi, zajedno sa linearnom perstpektivom, realizmu predstave.
Gateway
Gateway je uređaj koji se nalazi u čvoru računarske mreže, služi za komuniciranje sa nekom drugom mrežom koja koristi drukčiji mrežni protokol. Zadatke gateway-a može izvršavati i računar. Drugi naziv za gateway je i prevodilac protokola. Posao koji izvršava gateway nije jednostavan, u principu najbitnija stvar koju radi je priključivanje na mrežu s drugom vrstom protokola, naprimjer gateway je u mogućnosti povezati TCP/IP mrežu na IPX/SPX mrežu.
Gateway Protokoli
Gateway protokoli se koriste za razmjenu informacija sa drugim gateway-ima na što brži i pouzdani način. Internet omogućava dva tipa gateway-a: core i non-core. Svi core gateway-i su upravljani preko Internet Network Operations Center (INOC). Non-core gateway-i nisu upravljivi od ovoga centra, ali jesu od vanjske grupe. Korporacije i edukaciske institucije koriste non-core gateway-e. Početak core gateway-a je iz ARPANET, gdje svaki čvor je pod kontrolom vladajuće agencije. ARPANET naziva ih stub gateways, dok je bilo koji gateway koji nije pod direktnom kontrolom (non-core u Internet terminu) se naziva nonrouting gateway. Gateway-to-Gateway (GGP), se koristi izmedju core gateway-a. GGP obično služi za širenje informacija o non-core gateway-ima prikačenih na svaki core gateway, omogućavajući da se routing tabla izgradi. Termin autonomous system je jedna struktura koja je prikačena na mrežu, ali je nevidljiva ostalim djelovima mreže. Između mreža, metod prenosa informacija između unutrašnjih gateway-ja se koristi Routing Information Protocol (RIP), i on je Interior Gateway Protocols (IGPs). Na internetu, dva vanjska gateway-a koriste Exterior Gateway Protocol (EGP).
Internet of Things (IoT) Gateway donosi premoštavanje jaza između uređaja na raznim lokacijama (fabrika, kuća...), Oblak (Cloud), gdje se podaci prikupljaju, smještaju i manipulišu pomoću aplikacija u organizaciji, i korisničke opreme: pametni telefoni, tableti i drugo.
Paralelnost (geometrija)
Paralelnost je pojam u geometriji i u našem svakodnevnom životu koji upućuje na osobinu dviju ili više linija ili ravni u Euklidovom prostoru. Postojanje i svojstva paralelnih linija osnova su Euklidovog postulata o paralelnosti.
Euklidova paralelnost
Sa datim pravim linijama a i b sljedeći opis linije m definira je kao paralelnu liniju u Euklidovom prostoru:
Paralelne linije moraju ležati u istoj ravni. To je bezuvjetno u prva dva opisa, ali je za druga dva preduvjet. Drugim riječima, paralelne linije moraju biti u istoj ravni i istom trodimenzionalnom prostoru. Linije paralelne jedna prema drugoj imaju isti gradijent.
Concorde (Metro Pariz)
Metro stanica Concorde pariskog metroa je podzemna stanica, koja se nalazi na granici 1 i 8. arondismana ispod Trga Concorde. Pored linije metroa, stanica je povezana i linijama i
Historija
mini|desno|Deklaracija o ljudskim pravima na peronu stanice Concorde Stanica je jedna od starijih stanica pariskog metroa, a otvorena je mjesec dana nakon otvaranja linije 13. augusta 1900. godine. Stanica je prepoznatljiva po dekoru: na keramičkim pločicama, kojima su obloženi zidovi stanice na ulazu linije, sa plavim slovima ispisana je Deklaracija o pravima čovjeka i građanina od 26. augusta 1789. godine.
Rama (rijeka)
mini|[[Ramsko jezero; u podnožju je selo Varvara.]] Rama je rijeka koja se nalazi u općini Prozor-Rama. Izvire u podnožju planina: Vrana, Raduše i Vranice u selu Varvara. Danas je njen izvor potopljen Ramskim jezerom. Godine 1968. napravljeno je Ramsko jezero, koje je potopilo dobar dio rijeke. Rama teče prema jugoistoku i na tom putu prima pritoke: Baden, Crimu, Dušicu, Gračanicu i Volujak. Izgradnja Ramskog jezera skratila je gornji tok Rame, dok je donji tok značajno skratilo Jablaničko jezero. Nekad su se u Ramu ulijevali i Tršćanski potok i Klekovica, dok danas nisu. Rama je jako skraćena izgradnjom jezera, a prije je imala 33 km dug riječni tok. Kroz Ramsku kotlinu tekla je širokim plitkim koritom sa malim padom, a nakon 10 km ulazila je u uski kanjon s visokim padom. Devet kilometar prije svog ušća ulazi u hidroakumulaciju Jablaničkog jezera. Visinski pad od izvora do ušća iznosi 376 metara. Korito rijeke Rame je pjeskovito. Izgradnjom brane 1968. godine, dolina Rame je ujezerena do sela Mluša. Od brane do Marine pećine u dužini od 9 km, dokle dopire voda Jablaničkog jezera, šljunkovitim koritom Rame i danas teče voda. Temperatura vode rijeke Rame je od 4,5 °C u zimskom razdoblju do 13,9 °C tokom mjeseca maja, sa visokom koncentracijom kisika što je od posebnog značaja za život potočne pastrmke. Prema svim fizikalno-hemijskim pokazateljima, voda rijeke Rame je tipična salmonidna voda. U srednjem vijeku područje Rame bilo je jako značajno. Rama je jedna od značajnijih pritoka Neretve. U nju se ulijeva nekoliko kilometara prije Jablanice.
Ekonomski univerzitet u Pragu
mini|desno|200px|logo Ekonomski univerzitet u Pragu (Vysoká škola ekonomická v Praze - VŠE) je najveći državni ekonomski univerzitet Češke Republike. U okviru univerziteta postoji 6 različitih ekonomskih fakulteta koji studentima nude bakalarske, magistarske i doktorske programe. Pet fakulteta se nalazi u Pragu: Fakultet finansija i računovodstva, Fakultet međunarodnih odnosa, Fakultet ekonomije i javnog sektora, Fakultet poduzetništva i menadžmenta i Fakultet informatike i statistike. Šesti fakultet, Fakultet menadžmenta je smješten u mjestu Hradec Kralove.
Univerzitet broji više od 19 000 studenta, 650 profesora i akademskih radnika te 500 neakademskog osoblja.
Historija univerziteta
Godine 1919. današnji univerzitet ekonomije je bio nezavisni član Češkog tehničkog univerziteta (ČVUT) specijaliziran na edukaciju iz oblasti veleprodaje, bankarstva i industrijske organizacione strukture. Deset godina poslije, 1929. je postao član ČVUT a studij je produžen na četiri godine. Godine 1934. je univerzitet dobio pravo na doktorski studij iz oblasti društvenih ekonomskih nauka. U razdoblju 1939.-1945. univerzitet je bio zatvoren usljed Drugog svjetskog rata, da bi 1949. osnovan Univerzitet društvenih i političkih nauka sa fakultetima ekonomije, političkih nauka, diplomatije i društvenih nauka. Današnji VŠE je osnovan 1953. godine sa 5 fakulteta iz oblasti ekonomije, menadžmenta, proizvodne ekonomije. U okviru Plišane revolucije tokom 1990. i 1991. univerzitet je potpuno reorganiziran i zadržao je to uređenje do danas. 1998. godine je VŠE postao članom sistema CEMS (Community of European Management Schools) a godinu poslije i PIM-a (Partnership in International Managemement). Od 2005. godine VŠE koristi ECTS (European Credits Transfer and Accumulation System). Centar za hendikepirane studente je otvoren 2007. godine i svake godine se broj studenata povećava. 2008. a zatim i sljedeće dvije godine je EDUNIVERSAL projekat proglasio VŠE najboljim ekonomskim univerzitetom Istočne Evrope.
Fakultet finansija i računovodstva
Fakultet finansija i računovodstva je nastao prilikom reorganizacije 1991. godine i tada je imao dvije katedre: finansije i računovodstvo, dok danas fakultet ima 7 različitih katedri: bankarstvo i osiguranje, didaktika ekonomskih predmeta, finansije i procjena poduzetništva, finansijsko računovodstvo i auditing, teorije i politika valuta, menadžersko računovodstvo i državne finansije. Na fakultetu finansija i računovodstva je moguće studirati bakalarski, magistarski i doktorski studij u različitim oblastima. Bakalarski studij traje 3 godine i dijeli se na 5 smjerova: Magistarski studij traje 2 godine i dijeli se na sljedeće smjerove: Doktorski studij se dijeli na tri smjera od toga dva mogu biti na engleskom jeziku:
Fakultet međunarodnih odnosa
Fakultet međunarodnih odnosa VŠE-a je nastao 1991. godine kao nastavak fakulteta trgovine koji je bio aktuelan do reorganizacije obrazovnog sistema. Fakultet međunarodnih odnosa nudi mogućnost studiranja različitih smjerova koji kombinuju znanje ekonomije sa znanjem politologije, diplomatije i jezika. Fakultet međunarodnih odnosa ima 5 smjerova: međunarodni ekonomski odnosi, turizam, međunarodna politika i diplomatija, politologija i međunarodno trgovinsko pravo. Studij također zahtjeva određeni nivo znanja iz najmanje dva svjetska jezika. Ponuđeni jezici su: engleski, francuski, njemački, ruski, talijanski i španski jezik. Zahvaljujući programu "free movers" studenti fakulteta međunarodnih odnosa imaju mogućnost studirati jedan semestar u inostranstvu te također nastaviti magistarski studij na engleskom jeziku ili na nekim od svjetskih univerziteta širom svijeta zahvaljujući odličnoj saradnji Fakulteta međunarodnih odnosa sa fakultetima širom Evrope, SAD-a i Azije.
Fakultet poduzetništva i menadžmenta
Fakultet je nastao 1953. godine, ali je također prošao reorganizaciju 1991. godine kada je promijenio način nastave, studija i proširio svoje mogućnosti. Cilj fakulteta je edukacija studenata iz svih sfera ekonomije i dobijanje potrebnih znanja i vještina iz oblasti menadžmenta svih odsijeka poduzetništva, ali i rada u neprofitnim organizacijama te javnom sektoru. Fakultet poduzetništva i menadžmenta je centar ekonomskog i menadžerskog obrazovanja zahvaljujući mnogobrojnim članstvima u svjetskim međunarodnim ekonomskim organizacijama, integraciji sa univerzitetima širom svijeta i čestim internacionalnim seminarima. Fakultet ima tri smjera:
Smjer Ekonomije i menadžmenta poduzetništva nudi bakalarske, magistarske i doktorske studije, s tim da magistarski i doktorski studij mogu biti na češkom i engleskom jeziku. Art management je smjer uveden 2007. godine koji ima bakalarski i magistarski studij, a smjer Međunarodnog menadžmenta je magistarski smjer.
Ono što razlikuje ovaj fakultet od ostalih je mogućnost odabira izbornih predmeta na nekom od ponuđenih stranih jezika (engleski, francuski, njemački, ruski, španski i talijanski jezik). Pored specijalizacije iz Ekonomije i menadžmenta poduzetništva, Fakultet poduzetništva i menadžmenta također nudi mogućnost dodatne, uže specijalizacije iz jedne od ponuđenih oblasti:
Ruter
Ruter jest mrežni uređaj koji usmjerava mrežne pakete između računarskih mreža. Na Internetu, ruteri obavljaju funkciju usmjeravanja saobraćaja. Podaci poslati na Internetu, na primjer na veb-sajtu ili e-mailu, šalju se u obliku mrežnih paketa. Paket se obično prosljeđuje s jednog na drugi ruter preko mreža koje sačinjavaju jednu međumrežu (na primjer Internet) dok ne dođe do odredišne tačke.
Ruter je spojen na dvije li više podatkovnih linija različitih IP mreža. Kada pristigne mrežni paket na jednoj od linija, ruter čita njegovu mrežnu adresu kako bi mu odredio krajnje odredište. Potom, koristeći informacije u tabeli rutiranja ili protokolu rutiranja, usmjerava paket u njegovom putu ka sljedećoj mreži.
Najpoznatija vrsta IP rutera su kućni ruteri koji služe za jednostavno prosljeđivanje IP paketa između kućnih računara i Interneta. Napredniji ruteri se obično koriste u većim kompanijama ili poduzećima koji pružaju usluge Interneta, pa sve do ključnih rutera koji služe kao kičma interneta i koji prosljeđuju mrežne pakete na jako velikim brzinama preko optičkih vlakana.
Olimpski bogovi
Olimpski ili Olimpijski bogovi su glavna božanstva grčkog panteona u drevnoj grčkoj religiji i mitologiji. Obično se smatra da su to bili Zeus, Posejdon, Hera, Demetra, Afrodita, Atena, Artemida, Apolon, Ares, Hefest, Hermes i Hestija ili Dionis. Zvali su ih olimpijcima jer su, prema predanju, boravili na planini Olimp.
mini|Fragment [[Helenističko-rimsko razdoblje|helenističkog reljefa (1. vijek p. n. e. – 1. vijek n. e.) koji prikazuje dvanaest Olimpijaca koji nose svoje atribute u procesiji; s lijeva na desno: Hestija (skiptar), Hermes (krilata kapa i štap), Afrodita (zakrivena), Ares (kaciga i koplje), Demetra (skiptar i žitni snop), Hefest (štap), Hera (skiptar), Posejdon ( trozubac), Atena (sova i kaciga), Zeus (munja i štap), Artemida (luk i tobolac) i Apolon (lira) iz Muzeja umjetnosti Walters. ]]
Olimpijci
Olimpijci su bili rasa božanstava, koja se prvenstveno sastojala od treće i četvrte generacije besmrtnih bića, obožavanih kao glavni bogovi grčkog panteona, nazvanih tako zbog njihovog boravka na vrhu planine Olimp. Svoju nadmoć su stekli u desetogodišnjem ratu bogova, u kojem je Zeus vodio svoju braću i sestre do pobjede nad prethodnom generacijom vladajućih besmrtnih bića, titana, djecom primordijalnih božanstava Urana i Geje. Oni su bili porodica bogova, od kojih se najznačajnija sastojala od prve generacije Olimpijaca, potomaka titana Krona i Reje: Zeusa, Posejdona, Here, Demetre i Hestije, zajedno sa glavnim Zeusovim potomcima: Afroditom, Atenom, Artemidom, Apolonom, Aresom, Hefestom, Hermesom i Dionisom. Iako je Had bio glavno božanstvo u grčkom panteonu i bio je brat Zeusa i prve generacije Olimpijaca, njegovo carstvo je bilo daleko od Olimpa u podzemnom svijetu, pa se stoga obično ne smatra jednim od Olimpijaca. Olimpski bogovi se mogu razlikovati od Primordijalnih bogova uključujući Hada i njegovu ženu Perzefonu, po načinu žrtvovanja, pri čemu potonja prima žrtve u botrosu ( βόθρος, "jama") ili megaronu ( μέγαρον , "potopljena odaja") u suprotnosti s primanjem žrtve na oltaru.
Kanonski broj olimpskih bogova bio je dvanaest, ali osim (trinaest) glavnih Olimpijaca koji su gore navedeni, postojali su mnogi drugi stanovnici Olimpa, koji bi se stoga mogli smatrati Olimpijcima. Herakle je postao stanovnik Olimpa nakon svoje apoteoze i oženio se drugom olimpijkom Hebom. U Ilijadi, boginja Temida, koja je uvrštena među dvanaest Titana, boravi na Olimpu zajedno sa ostalim bogovima, čineći je istovremeno Titanom i Olimpijkom. Prema Hesiodu, djeca Stiksa: Zelus (Zavist), Nike (Pobjeda), Kratos (Snaga) i Bija (Sila), „nemaju kuće osim Zeusa, niti stana niti puta osim onog kojim ih bog vodi, ali oni uvijek borave sa Zeusom." Neki drugi koji bi se mogli smatrati olimpijcima uključuju Hore, Harite, Muze, Ilitija, Iridu, Dionu i Ganimed.
Dvanaest bogova
Osim dvanaest Olimpijaca, širom antičke Grčke postojale su mnoge druge različite kultne grupe dvanaest bogova. Najraniji dokaz grčke religiozne prakse koja uključuje dvanaest bogova (grčki: δωδεκάθεον, dōdekátheon, od δώδεκα dōdeka, „dvanaest“, i θεοί theoi, „bogovi“) dolazi od kraja šestog vijeka p. n. e.. Prema Tukididu, oltar dvanaest bogova je na atinskoj agori postavio arhont Pizistrat (Hipijev sin i unuk tiranina Pizistrata), oko 522. godine p. n. e.. Oltar je postao središnja tačka od koje su se mjerile udaljenosti od Atine i mjesta molitve i utočišta.
Pindar, u odi napisanoj da se pjeva u Olimpiji cca. 480. p. n. e., prikazuje Herakla koji prinosi žrtvu, pored Alfeja, "dvanaest vladajućih bogova":
Herakle je ogradio Altis svuda okolo i označio ga na otvorenom, a okružujuće područje je napravio odmorištem za gozbu, odajući počast potoku Alfeja zajedno sa dvanaest vladajućih bogova.
Još jedna Pindarova olimpska oda spominje "šest dvostrukih oltara". Herodor iz Herakleje (oko 400. godine p. n. e.) također prikazuje Herakla koji je osnovao svetište u Olimpiji, sa šest parova bogova, od kojih svaki dijeli jedan oltar.
Mnoga druga mjesta imala su kultove dvanaest bogova, uključujući Delos, Halcedon, Magneziju na Maeanderu i Leontinoja na Siciliji. Kao i kod dvanaest olimpijaca, iako je broj bogova fiksiran na dvanaest, članstvo je variralo. Dok su većina bogova uključenih kao članovi ovih drugih kultova dvanaest bogova bili olimpijci, ponekad su bili uključeni i neolimpijci. Na primjer, Herodor iz Herakleje je identificirao šest parova bogova u Olimpiji kao: Zeus i Posejdon, Hera i Atena, Hermes i Apolon, Harite i Dionis, Artemida i Alfej, te Kron i Reja. Dakle, dok ova lista uključuje osam olimpijaca: Zeusa, Posejdona, Heru, Atenu, Hermesa, Apolona, Artemidu i Dionisa, ona takođe sadrži tri jasna neolimpijaca: Titane roditelje prve generacije Olimpijaca, Krona i Reju, i rečni bog Alfej, pri čemu je status Harita (ovde se očigledno računa kao jedan bog) nejasan.
Platon je povezao "dvanaest bogova" sa dvanaest mjeseci i implicira da je smatrao Plutona jednim od dvanaestoro predlažući da poslednji mjesec bude posvećen njemu i duhovima mrtvih.
Muhammad Ali
Muhammad Ali (17. januar 1942. - 3. juni 2016.), rođen kao Cassius Marcellus Clay, Jr., bokser rođen u Louisville, Kentucky u SAD. Prema mnogim ocjenama najveći bokser 20-tog vijeka.
Počeci karijere
Ali je od samih početaka karijere pokazivao izniman talent za boks. Već od ranih dana je praktikovao netipičan način borbe, sa spuštenim gardom i brzim kretanjem po ringu. Ta je taktika često opisivana kao 'letim oko protivnika kao leptir, a bodem kao osa'. U amaterskom boksu je karijeru završio osvajanjem zlatne medalje na Olimpijskim igrama u Rimu 1960 u lako-teškoj kategoriji. Prvu borbu za naslov prvaka u profesionalnom boksu je imao već 1962. kada je u kontroverznom meču pobijedio Sonny Listona, koji je u sedmoj rundi odbio izaći u ring tvrdeći da ima ozljedu ramena. I uzvratni meč je bio prepun kontroverzi, jer je Liston pao nakon udarca u prvoj rundi za kojeg mnogi danas tvrde da nije bio tako opasan, te da je Liston namjerno pao. Te optužbe nikad nisu bile dokazane.
Promjena imena i Vijetnamski rat
Neposredno nakon osvajanja titule Ali je skrenuo pažnju na sebe i javnim prihvaćanjem islama, te pod uticajem Nacije Islama uzima ime Cassius X, po ugledu na drugog poznatog člana Malcolm X-a. Nacije Islama je bila simbol borbe crnačkog stanovništva SAD-a protiv ropstva i ugnjetavanja. Vođa Nacije Islama uskoro daje Cassiusu njegovo 'pravo rođeno ime' Muhammad Ali.
U to vrijeme Ali ulazi i u sukobe se vladom SAD-a, odbijajući regrutaciju za vrijeme Vijetnamskog rata za što je bio osuđen. Istovremeno mu i bokserske federacije brane nastupe i oduzimaju osvojenu titulu koju je do tada uspješno branio više puta. Prekid službene karijere je trajao oko 3 godine. Danas mnogi žale zbog tog prekida u karijeri, jer je ostalo pitanje kakav bi još napredak ostvario Ali u bokserskom smislu da nije bilo tog prisilnog odmora.
Nastavak karijere
1970. godine Ali je konačno ponovno dobio licencu za nastupe, a 1971. je ukinuta presuda na Vrhovnom sudu kojom je bio osuđen zbog odbijanja vojne službe. Nije se dugo čekalo do ponovnog napada na titulu, i to u borbi protiv Joe Fraziera, često opisivanoj kao 'borba vijeka'. Ali je tu doživio jedan od rijetkih poraza, ali se Frazieru revanširao u meču 1974. godine. Ta mu je borba donijela mogućnost novog napada na titulu protiv George Foremana koja se održala 1974. godine u Zairu, a postala je poznata kao 'The Rumble in the Jungle' (grmljavina u džungli). Ali je pobijedio te osvojio titulu po drugi put, a kasnije je uspješno branio protiv Fraziera i drugih boksera, ponekad dominantno ali ponekad i uz pomoć jakog ugleda među sucima. Treći put je titulu Ali osvojio protiv Leon Spinksa 1979. godine, od boksera od kojeg ju je i izgubio godinu dana ranije, te se nakon toga povukao neporažen. Pokušao je Ali ostvariti i četvrti povratak, ali je taj pokušaj završio neslavnim porazom od Larry Holmesa.
Lausanne
desno|300p Lausanne (frankoprovansalski: Losena) je grad u Švicarskoj u kantonu Vaud, na obalama Ženevskog jezera (francuski: Lac Léman). Lausanne je glavni grad kantona Vaud i distrikta Lausanne. U gradu se nalazi sjedište Međunarodnog olimpijskog odbora.
Muhammad Ali
Godine nakon boksa
mini|150px|Ali 2005.
Kroz sve svoje godine bokserske karijere Ali se osim neporecivim iznimnim bokserskim talentom isticao i brojnim kontroverznim izjava i ponašanjem. Prelaz na Islam, vješto korištenje medijske pozornosti, specifičan način verbalnog i neverbalnog provociranja protivnika prije, za vrijeme i nakon borbe čine Alija svakako najprepoznatljivijom ikonom boksa. Smatra se da je Ali prva i najveća medijska sportska zvijezda 20. vijeka
Što se samog boksa tiče, iako je njegova vještina i snaga bila neupitna, poneku mrlju na karijeru bacile su sumnjive borbe s Listonom, te nekoliko sumnjivih sudačkih odluka u režiji moćnog promotora Don Kinga. Ipak, ne mali broj stručnjaka će se složiti da je Ali možda i najbolji bokser svih vremena, što je on sam za sebe često neskromno isticao u svakoj prilici.
Lausanne
Historija
Lausanne je jedna od etapa ceste Via Francigena, kojom su hodočasnici išli u Rim. Kasnije su gradom vladali savojski vojvode i biskup od Lausanne. Grad je potpao pod Bern u razdoblju od 1536. do 1798, kada su iz grada odnijeta mnoga kulturna bogatstva. U vrijeme Napoleonskih ratova mijenja svoj status. 1803. godine, postaje glavno mjesto novoosnovanog kantona Vaud ulaskom u Švicarsku Federaciju. Od 1950-ih, do 1970-ih u grad se doseljuje veliki broj italijanskih imigranata. Iako je grad bio tradicionalno poprilično miran, u 1960-ima i 1970-ima se dogodio niz demonstracija mladeži protiv policije i visokih cijena ulaznica za kino.
Na referendumu 1992. godine građani grada su odbili ugostiti Zimske olimpijske igre, što je bilo vrlo čudno za grad u kojem se nalazi Međunarodni olimpijski odbor.
Muhammad Ali
Godine nakon boksa
Nažalost, Ali je vrlo brzo nakon prestanka karijere obolio od Parkinsonove bolesti, koja je zadnjih godina uvelike oštetila njegov živčani sistem. Nije poznato koliko je dugogodišnje bavljenje boksom i veliki broj primljenih udaraca pomogao razvoju bolesti.
Lausanne
Geografija
mini|200p|Pogled na Ouchy, južno od Lausanne Najvažnije geografsko obilježje grada je Ženevsko jezero. Lausanne je izgrađen na južnim nizinama švicarskog platoa, sa razlikama u visini od 500 m između južnog obalnog područja i sjevera grada.
U središtu grada se prije nalazila rijeka Flon, koja je nadkrivena u 19. vijeku. Rijeka se danas nalazi ispod ulice Centrale. Nizinski dio bivše rijeke, također doprinosi razlikama u visini. Grad ima nadimak "evropski San Francisco", zbog velikih uspona gradskih ulica.
Switch
desno|mini|5 utorni switch Switch je uređaj koji upravlja protok podataka između dijelova lokalne mreže (LAN). Za razliku od hub-a, switch dijeli mrežni promet te ga šalje na određena odredišta, dok hub šalje podatke na sve uređaje koji su u mreži. Koristi se za mreže srednje veličine, jer je bolji i efikasniji od hub-a. Switch daje računaru punu brzinu jedne konekcije (recimo 10 Mbps) ako je to moguće, dok računari prikopčani na hub dobijaju samo dio te konekcije što bi bilo neupotrebljivo ako bi se radilo o većem broju računara, pogotovo ako se radi o prijenosu većih datoteka.
Muhammad Ali
Statistika nastupa
Ali je u karijeri imao ukupno 61 profesionalni meč. Od toga je pobijedio u 56 nastupa, uz 37 pobjeda nokautom. Nije imao niti jednu neriješenu borbu, te je zabilježio 5 poraza.
Lausanne
Geografija
Lausanne se nalazi između vinskih regija Lavaux (istočno) i la Côte (zapadno). Područje uticajne zone grada ima oko 250.000 stanovnika.
Obrazovanje
mini|200p|Palais de Rumine, trg Riponne U gradu se nalazi nekoliko svjetski slavnih obrazovnih ustanova, osobito na području turizma.
Kultura
Bogati muzički život grada održavaju Orchestre de Chambre de Lausanne i Ensemble Vocal. Svake godine se održava Festival grada početkom jula. Također se održavaju i filmski festivali, Bachov festival ("Le Festival et Concours Bach de Lausanne") i Noć muzeja ("La Nuit de Musées").
Lausanne je dom baleta Béjart.
Muzeji
mini|200p|Olimpijski muzej
Sport
Sport je vrlo popularan u Lausannei, sa vodenim sportovima koji su mogući na obližnjem jezeru i planinskim na obližnjim planinama. Također je dosta popularan i biciklizam. Godišnje atletsko takmičenje Athletissima, obuhvata trčanje kroz grad, biciklizam, maraton i druge sportske discipline.
Prijevoz
mini|200p|Model novog metroa u Lausannei
Javni prijevoz
Javni prijevoz u gradu se odvija autobusima i metroom (kojim upravlja TL ), nacionalnim i regionalnim vlakovima (CFF, LEB ) i brodovima (CGN). Većina javnog prijevoza se odvija trolejbusevima.
Lausanne će biti prvi gradu Švicarskoj koji će imati metro sa gumama, a prva linija će biti otvorena 2008. godine.
Ceste
Lausanne je spojena sa autocestom A1 na istočnoj strani (veza sa Ženevom i Zürichom) i sa autocestom A9 na sjevernoj i istočnoj strani (veza sa Italijom).
Poznati stanovnici
Slavni stanovnici:
NGC 1938
NGC 1938 (također poznat kao ESO 56-SC108) je otvoreno zvjezdano jato i nalazi se u sazviježđu Sto. Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 24. novembra 1834. godine.
Pavlovići
mini|desno|Grb Pavlovića koji je formirao Radislav Pavlović Pavlovići su bosanska srednjovjekovna velikaška porodica.
Rodonačelnik Pavlovića je izvjesni Radin Jablanić. Njegov sin knez Pavle Radinović uzdigao je porodicu do razine najkrupnijih bosanskih velmoža iz kraja 14. i početka 15. vijeka. Njegovo prezime predstavlja patronimik. Dobio je dubrovačko građanstvo i dao Dubrovčanima privilegiju o slobodnoj trgovini na svom posjedu 1397. Smrtno je stradao 1415 na Parenoj Poljani kod Sutjeske u zavjeri bosanskih magnata predvođenih kraljem Ostojom. Njegovi nasljednici su bili: vojvoda Petar Pavlović (-1420); vojvoda Radoslav Pavlović (1420-1441); vojvoda Ivaniš Pavlović (1441-1450); vojvoda Petar i knez Nikola Pavlović (1450-1463). Pavlovići su stradali 1463. pri osmanskom osvajanju Bosne.
Porodica Pavlovića držala je posjede u istočnoj Bosni, značajno Borač, Praču sa tvrđavom Pavlovac, Višegrad, Olovo, Trebinje i dio Konavala. Pavlovići su imali vrlo značajne carine na području Olova i Drijeva.