cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Abiy Ahmed
Bivši službenik vojne obavještajne službe, otkad je postao premijer, Abiy, je pokrenuo širok program političkih i ekonomskih reformi i radio na posredovanju u mirovnim sporazumima u Eritreji, Južnom Sudanu i sporazumu o tranziciji u Republici Sudan. Abiy je dobitnik Nobelove nagrade za mir za 2019. za svoj rad na okončanju 20-godišnjeg poslijeratnog teritorijalnog pata između Etiopije i Eritreje.
U oktobru 2021. Abiy Ahmed je službeno položio zakletvu na drugi petogodišnji mandat.
NGC 6484
NGC 6484 (također poznat kao IRAS 17497+2429, MCG 4-42-7, PGC 61008 i UGC 11010) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 143 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Herkul. Najveći prečnik je 1,90 (79 hiljada sg) a najmanji 1,9 uglovnih minuta (79 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Truman Henry Safford 11. jula 1866. godine.
Izomorfizam
U matematici, izomorfizam (grč.: isos "jednak", i morphe "oblik") je binarna mapa f  takva da oboje  f i njegovo inverzno f −1 jesu homomorfizmi, tj. structure-preserving mappings.
Neformalno, izmorfizam je vrsta mape među objektima, koja pokazuje odnos između dva svojstva ili dvije operacije. Ako postoji izomorfizam između dvije strukture, zovemo ih izomorfnim. U određenom smislu, izomorfni setovi strukturalno identični, ako ignorišemo finije različitosti koje se mogu pronaći u svojim definicijama.
Prema Douglas Hofstadter: "Riječ "izomorfizam" se primjenjuje kada dvije kompleksne strukture mogu da se preklapaju, na način da svaki dio jedne strukture odgovara dijelu druge, gdje "odgovara" znači to da dva dijela igraju slične uloge u njihovim strukturama." (Gödel, Escher, Bach, str. 49)
Svrha
Izomorfizmi se često koriste u matematici, da se uštedi posao i vrijeme. Ako se dobar izomorfizam može primijeniti iz relativno nepoznatog dijela matematike u neku dobro poznatu oblast, u kojoj su mnoge teoreme već dokazane, i već postoje mnoge formule za traženje rezultata, onda se funkcija može koristiti da se prenesu čitavi problemi iz nepoznate teritorije na "čvrsto tlo", gdje je lakše shvatiti probleme i raditi sa njima.
Fizičke analogije
Evo nekih svakodnevnih primjera izomorfnih struktura:
NGC 5052
NGC 5052 (također poznat kao MCG 5-31-165, PGC 46131 i UGC 8330) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 305 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Berenikina kosa. Najveći prečnik je 1,30 (115 hiljada sg) a najmanji 0,9 uglovnih minuta (80 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 10. aprila 1831. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Glagoljski misal Hrvoja Vukčića Hrvatinića
thumb|200px|desno|Stranica iz glagoljskog misala Hrvoja Vukčića Hrvatinića. Glagoljski misal Hrvoja Vukčića Hrvatinića s početka 15. vijeka predstavlja jedan od najznačajnijih spomenika srednjovjekovne bosanske kulture. Najbogatiji je i najljepše iluminiran glagoljski rukopis, a pisan je za crkvu svetog Mihovila u Splitu, o čemu svjedoči i jedna velika minijatura tog sveca. Rukopis je po narudžbi splitskog hercega Hrvoja, vjerovatno između 1404. i 1407., sastavio pop glagoljaš Butko, i on se sastoji od 247 pergamentskih listova, na kojima su iscrtane 94 minijature i oko 380 raskošnih inicijala. Misal je knjiga u kojoj su sakupljene misne molitve i pjevanja, tj. tekstovi neophodni za izvođenje katoličkog bogosluženja.
Iluminacije ovog misala upućuju na to da je izrađen na području gdje su se uspješno ispreplitali uticaji bizantske i rimske umjetnosti. Kalendar koji se u njemu nalazi ukrašen je alegorijama mjeseci i prikazom svakodnevnih aktivnosti. Inicijali u rukopisu su iscrtani sa lisnatim viticama, glavama apostola i predstavama Isusa. Osnovne boje svih predstava su crvena, zelena i plava, sa pozlatom na nekim mjestima. Najvažnija minijature ovog misala je ipak ona na kojoj je prikazan herceg Hrvoje na bijelom konju, u maniru tadašnjih vitezova. Pored ove iluminacije značajna je i predstava hercegovog grba.
Dugo se vremena nije znalo gdje se nalazio original ovog misala nakon što su neki njegovi dijelovi objavljeni 1891. Misal je 1963. ponovo otkrila Mara Harisijadis, te se danas zna da se on čuva u Topkapi Sarayi Muzeju u Istanbulu, gdje je je vjerovatno dospio direktno nakon osmanskog osvajanja Balkanskog polouotoka. Druga pretpostavka je da se nalazio u čuvenoj Korviniani, biblioteci ugarskog kralja Matije Korvina, ali je ona manje vjerovatna jer se Hrvojev misal ne spominje ni u jednom inventaru knjiga te biblioteke.
Pjotr Demjanovič Uspenski
Pjotr Demjanovič Uspenski (Pyotr Demianovich Ouspenskii, također Uspenskii ili Uspensky) je bio ruski filozof koji se bavio apstraktnim matematičkim teorijama. U Moskvi 1915. susreće Georgija Ivanoviča Gurđijeva i od tada se usmjerava na studiranje metoda razvoja čovjekove svijesti. Od 1917. živio je u Petrogradu, gdje je držao predavanja. Njegovo djelo Tertium Organum je izazvalo veliki interes, zbog čega je pozvan da posjeti Englesku. U Londonu je radio do 1940. godine, a saradnju sa Gurđijevim je prekinuo. O učenju Gurđijeva je napisao djelo koje je nazvao Fragmenti nepoznatog učenja, a koje je izdato posthumno 1947. pod nazivom U potrazi za čudesnim.
Točak
mini|300p|Sila, koja djeluje kroz osovinu, posjeduje ekscentricitet e sa tačkom dodira sa površinom po kojoj se kotrlja, pravi moment blizu dodirne tačke
Točak je okrugla sprava koja se može obrtati oko svoje ose, olakšavati kretanje ili transport, te vršiti rad u mašinama. Točak, zajedno sa osovinom savladava trenje tako što olakšava kretanje kotrljanjem. Najveća je primjena u transportu. Generalnije, termin se koristi i za druge okrugle objekte koji rotiraju ili se obrću, kao što su kormilo i zamašnjak.
Također pogledajte
mini|300p|Točak na [[parna lokomotiva|parnoj lokomotivi.]]
Predsjednik Vanuatua
Predsjednik Vanuatua je šef države Vanuatu. Predsjednika na petogodišnji mandat bira elektorski kolegij koji se sastoji od Parlamenta i predsjednika regionalnih vijeća.
Predsjednikova uloga je uglavnom ceremonijalna. Jedna funkcija koja je njemu ili njoj rezervisana po Ustavu je imenovanje glavnog sudije Vrhovnog suda Vanuatua i tri druge sudije.
U slučaju upražnjenog mjesta, predsjednik parlamenta će biti vršilac dužnosti predsjednika Vanuatua.
Od 1906. do 1980. stalni komesari Novih Hebrida bili su britanski i francuski kolonijalni zvaničnici. Od 1887. do 1906. Nove Hebride su vodili anglo-francuski zajednički pomorski komesari.
Trenutni predsjednik je Tallis Obed Moses, od 6. jula 2017. godine. Naredni izbori zakazani su za 2022. godinu.
Bislett igre 2010.
Bislett igre 2011. bile su 86. izdanje godišnjeg atletskog mitinga Bislett igre u Oslu i 3. stanica Dijamantne lige 2010.
Lincoln Park High School
Historija
Škola je osnovana kada su tri srednje škole osnovane u tri dijela Čikaga: sjever, jug i zapad. Godinu za godinom broj đaka je rastao, zbog toga je Čikago odlučio da izgradi, tada, moderni školski objekat 1899. godine. 1900 škola je otvorena pod nazivom Robert A. Waller High School.
U izdanju školskog časopisa Yellow and Blue (Žuto-Plavi), pisalo je da je škola imala 82 studenta koji su diplomirali. Muzički, umjetički i dramski programi su mnogo napredovali. 1919 je u školu uveden ROTC program, trening za vojsku.
Vrijeme 1930ih nije bilo sjajno. Posao učitelja je bio manje plaćen nego ostali poslovi, a ni plate nisu bile redovne. Zbog velikog broja učenika škola je imala velike probleme. Država nije u to vrijeme imala dovoljno novca za škole. Ekonomska kriza nije samo bila u Americi nego i u ostalim državama svijeta.
1960ih škola je dobila integraciju raznih rasa. Naselje oko škole je jako mnogo napredalo, uskoro postaje jedno od najboljih naselja u Čikagu.
Stopići
Stopići su naseljeno mjesto u općini Čajniče, Bosna i Hercegovina.
Knezovi Zrinski
Zrinski su hrvatska plemićka porodica koja je tokom srednjeg vijeka, sve do kraja 17. vijeka značajno uticala na politički, kulturni i društveni život u Hrvatskoj.
Porodica vuče porijeklo od starog hrvatskog plemena Šubića, čiji su starješine postali knezovi Bribirski, i zajedno s predstavnicima ostalih hrvatskih povlaštenih plemena sklopili 1102. godine državni ugovor (Pacta Conventa) s ugarskim kraljem Kolomanom iz dinastije Arpadovića.
Sredinom 14. vijeka pripadnici porodice bili su prisiljeni napustiti svoju historijsku postojbinu, Bribir kod Skradina, odnosno Ostrovicu, te novo sjedište uspostavljaju u utvrđenom gradu Zrinu, smještenom iznad Zrina na Zrinskoj gori, zapadno od Hrvatske Kostajnice, po kojem se i počinju nazivati Zrinski.
mini|lijevo|250px|Ruševine utvrde [[Zrin (utvrda)|Zrin]]
U 16. vijeku porodica doživljava uspon zahvaljujući ponajprije umješnosti Nikole Šubića Zrinskog, poznatog po svojoj borbi protiv Osmanlija i pogibiji u bitki kod Sigeta u južnoj Mađarskoj 1566. godine. Tada sjedištem kneževske porodice postaje utvrđeni grad Čakovec u Međimurju, na krajnjem sjeveru Hrvatske. Iz porodice su proizašla četiri hrvatska bana.
Nasilni kraj Zrinskih u drugoj polovini 17. vijeka uzrokovan je sukobom s bečkim dvorom, poznatim kao Zrinsko-frankopanska urota. Posljednji ban iz porodice, Petar, ubijen je u austrijskom Wiener Neustadtu 30. aprila 1671. godine zajedno sa svojim šurjakom Franom Krstom Frankopanom. Njegova žena Katarina, te sin Ivan Antun, ostatak svojih života proveli su zatvoreni u tamnici.
Također pogledajte
mini|desno|170px|Lik [[Nikola III Zrinski|Nikole III Zrinskog na taliru kovanom u utvrdi Gvozdansko kod Zrina]]
Nadia Murad
Nadia Murad se nalazi Taha (rođena 1993.) jeste irački Yazidi aktivista za ljudska prava koja živi u Njemačkoj. Godine 2014. je oteta iz rodnog grada Kočoa i tri mjeseca ju je držala Islamska država.
Murad je osnivač Nadia's Initiative, organizacije posvećene "pomaganju ženama i djeci žrtvama genocida, masovnih zločina i trgovine ljudima kako bi izliječili i obnovili svoje živote i zajednice".
U 2018. godini ona i Denis Mukwege zajednički su dobili Nobelovu nagradu za mir za "njihove napore za zaustavljanje upotrebe seksualnog nasilja kao oružja rata i oružanih sukoba ". Ona je prva Iračanka i Yazidi koja je dobila Nobelovu nagradu.
Željko Jurić
Željko Jurić (Srednja Slatina, Šamac 3. maj 1976) jest bosanskohercegovački pjevač.
Biografija
Rođen je 3. maja 1976. godine u Šamcu​​. Do šesnaeste godine živeo je u Srednjoj Slatini. Godine 1993. preselio se u Njemačku, gdje i danas živi a muzičku karijeru započeo je 1994. godine.
Želјko se pojavlјuje na bihaćkom festivalu narodne muzike 2001 godine, pjesmom pod nazivom "Rastanak", koja ubrzo postaje hit u BiH.
Njegov najveći hit je "Posavina zove".
Himna
Himna je pjesma u slavu Boga ili nečeg svetog ili države. Himna izražava odanost, lojalnost, pobožnost, kao i predanost, privrženost i štovanje. U antičkoj Grčkoj ditiramb je bila strasna himna, obično u čast Dionisija.
Doksologija je himna ili stih u kršćanskoj liturgiji, koja veliča Boga. Izvođenje svadbene himne je običaj pojedinih naroda. Internacionala je revolucionarna socijalistička himna.
The Blackening
O albumu
Po stilu, thrash i groove metalu, sličan je njihovom prošlom albumu Through the Ashes of Empires. U prvoj sedmici prodano je 16.000 kopija albuma, te je bio na 54. mjestu Billboard 200 top liste. Objavljena su tri singla, "Aesthetics of Hate", "Now I Lay Thee Down" i "Halo". Pjesma "Aesthetics of Hate" posvećena je Dimebagu Darrellu, bivšem gitaristu grupe Pantera, koji je ubijen 8. decembra 2004.
Membranski vezikulski promet
Membranski vezikulski promet u eukariotskim životinjskim ćelijama uključuje kretanje biohemijskih signalnih molekula od lokacija sinteze i pakovanja u Golgijevom tijelu do specifičnih mjesta otpuštanja na unutarnjoj strani plazma membrane sekretornih ćelija. Javlja se u obliku Golgijevih membranom vezanih vezikula mikro veličine, zvanih membranske vezikule (MV). U ovom procesu, upakovani ćelijski proizvodi se oslobađaju ili izlučuju izvan ćelije, preko njene plazmamembrane. S druge strane, vezikulska membrana se zadržava i reciklira od strane sekretornih ćelija. Ovaj fenomen ima glavnu ulogu u sinapsnoj neurotransmisiji, endokrinom izlučivanju, mukoznom izlučivanju, granulskom produktu lučenja neutrofilima i drugim fenomenima. Naučnici koji stoje iza ovog otkrića dobili su Nobelovu nagradu za 2013. godinu. U prokariotskim, Gram-negativnim bakterijskim ćelijama, promet membranskih vezikula je posredovan preko bakterijskih vezikula nano-veličine ograničenih vanjskom membranom, zvanih vezikule vanjske bakterijske membrane (OMV). U ovom slučaju, međutim, OMV membrana se također izlučuje, zajedno sa OMV-sadržajem, izvan sekrecije aktivne bakterije. Ovaj različiti fenomen ima veliku ulogu u interakcijama domaćin-patogen, endotoksičnom šoku kod pacijenata, invaziji i infekcijama životinja ili biljaka, međuvrstnoj konkurenciji bakterija, otkrivanju kvoruma, egzocitozi i drugim oblastima.
Kretanje unutar eukariotskih ćelija
Jednom kada se vezikule proizvode u endoplazmatskom retikulumu i modificiraju u Golgijevom tijelu, putuju do raznih odredišta unutar ćelije. Vezikule prvo napuštaju Golgijevo tijelo i oslobađaju se u citoplazmu u procesu koji se zove pupanje. Vezikule se zatim pomiču prema svom odredištu pomoću motornih proteina. Jednom kada vezikula stigne na svoje odredište, spaja se sa dvolipidnim slojem u procesu koji se zove fuzija, a zatim oslobađa svoj sadržaj. Receptori ugrađeni u membranu Golgijevog tijela vezuju specifičan teret (kao što je dopamin) na lumenskoj trani vezikula. Ovi kargo receptori zatim regrutuju različite proteine uključujući druge kargo receptore i proteine omotača kao što su klatrin, COPI i COPII. Kako se sve više i više ovih proteina omotača spaja, oni uzrokuju da vezikula pupa prema van i da se na kraju oslobodi u citoplazmu. Proteini omotača se zatim izbacuju u citoplazmu da bi se reciklirali i ponovo upotrijebili. Za kretanje između različitih odjeljaka unutar ćelije, vezikule se oslanjaju na motorne proteine: miozin, kinezin (prvenstveno anterogradni transport) i dinein (prvenstveno retrogradni transport). Jedan kraj motornih proteina veže se za vezikulu dok se drugi kraj vezuje za mikrotubule ili mikrofilamente. Motorni proteini se zatim kreću hidrolizom ATP-a, koji tjera vezikulu prema svom odredištu.
Kamene stolice srednjovjekovne Bosne
Kamene stolice su suštinski simbol vlasti i ugleda feudalnog društvenog sloja. One su smještene na otvorenom prostoru, a najčešće u utvrđenim gradovima srednjovjekovne bosanske države gdje ih se može naći i više u okviru jednog lokaliteta.
Pretpostavlja se da kamene stolice nastaju u drugoj polovini 14. vijeka. Većina njih je izgrađena u 15. vijeku. One su izraz domaćih majstora - klesara.
Prema narodnom predanju kamene stolice su služile uglednijim feudalcima da na njima sjede kada vrše javno suđenje među i nad potčinjenima. Uzima se da su one služile za obavljanje određenih sudskih funkcija, ali i da su imale neke funkcije uprave. Otuda se izvodi da se one mogu općenito nazvati simbolima vlasti, tj. simbolima društvenog ugleda vlastele. Istaknut položaj kamenih stolica navodi i na postavku da su one služile i za osmatranje, kao i za odmor.
Kamene stolice su ili uklesane u živim stijenama ili su isklesane od posebnih blokova. Zato se mogu podijeliti na pokretne i nepokretne. Na teritoriji koja je obuhvatala srednjovjekovna Bosna pronađene su 42 kamene stolice, od kojih je 11 pokretnih, a nepokretnih 31. Veći broj stolica je s naslonom (37), a manji broj ih je bez naslona (5). Od stolica sa naslonom 32 imaju samo naslon za leđa, dok 5 stolica imaju i naslon za ruke. Od sveukupnog broja 10 stolica imaju postolje, naslon za stavljanje nogu. Sjedišta stolica su klesana najčešće u obliku pravougaonika (60-80 cm dužine i 30-50 cm širine). Po dimenzijama bi se mogle podijeliti na velike i male. Četiri stolice imaju reljefe, a tri stolice natpise.
Najznačajniji doprinos u identifikaciji i proučavanju kamenih stolica dao je Šefik Bešlagić.
Lokaliteti kamenih stolica
Jedna od tih stolica, poznata pod imenom “Kraljev sto” i “Velika stolica, je na najvišem platou grada, na njegovom južnom kraju. Ispred nje se nalazi zaravnjeni prostor. Isklesana je u krševitoj stijeni, tako da ima sjedište, konkavni naslon za leđa i nešto naslona za ruke. Sjedište je od zemlje odignuto oko 70 cm. Dugačko je oko 90, a najveća širina mu je oko 45 cm. Naslon za leža je visok 40 cm. Ukupna dužina stolice iznosi oko 130 cm. Spomenik je danas djelomično oštećen.
Druga stolica se nalazi na nešto nižem i manjem platou, koji je od prethodnog udaljen oko 80 m na južnu stranu. To je ivična krševita stijena u južnom uglu platoa, koju je klesar pretvorio u stolicu sa naslonom za leđa. Stolica je danas znatno oštećena, ali su se ipak njene dimenzije mogle ustanoviti. Za razliku od prve, ovu stolicu mještani nazivaju “Mala stolica.”
Kvalifikacije za Evropsko prvenstvo u nogometu 2016 - baraž
Kvalifikacije za Evropsko prvenstvo u nogometu 2016 - baraž je bilo nogometno takmičenje koje se odigralo od 12. do 17. novembra 2015. Osam preostalih trećeplasiranih ekipa je učestvovalo u baražu za učešće na Evropskom prvenstvu. Ekipe u baražu su postavljene prema UEFA koeficijentu ažurirane nakon završetka grupne faze kvalifikacija. Žrijeb za baraž se održao 18. oktobra 2015. godine u UEFA-inom sjedištu u Nyonu u 11:15 CEST.
Poredak trećeplasiranih
Najbolje rangirana trećeplasirana ekipa grupne faze kvalifikacija se automatski kvalificirala na Evropsko prvenstvo, dok su ostale ekipe učestvovale u baražu. Kvalifikacijske grupe su uglavnom sadržavale šest ekipa osim grupe I. Poredak trećeplasiranih je odredio najbolju ekipu koja nije učestvovala u baražu a poredak u grupi trećeplasiranih nije uključivao rezultate trećeplasirane i posljednje ekipe u grupi u grupama sa šest ekipa.
Nosioci
Ekipe u baražu su postavljene prema UEFA-inom koeficijentu ažurirane nakon završetka grupne faze kvalifikacija. Žrijeb za baraž se održao 18. oktobra 2015. godine u UEFA-inom sjedištu u Nyonu u 11:15 CEST.
<section begin=Nosioci /> Nosioci su raspoređeni na sljedeći način:
Utakmice
<section begin=Utakmice />
Druge utakmice
Mađarska sveukupni pobjednik rezultatom 3–1.
Irska sveukupni pobjednik rezultatom 3–1.
Ukrajina sveukupni pobjednik rezultatom 3–1.
Švedska sveukupni pobjednik rezultatom 4–3.
Disciplina
Nogometaš je automatski suspendiran za sljedeću utakmicu ako učini sljedeće prekršaje:
Sljedeće suspenzije su bile za vrijeme kvalifikacijskih utakmica:
Đuro Tošić
Đuro Tošić (Žljebovi, Sokolac, 1. oktobar 1946 – Beograd, 6. februar 2019) bio je historičar. Studirao je historiju na Filozofskom fakultetu Univerziteta u Sarajevu. Diplomirao je 1971. Postdiplomski studij iz medievalistike završio na Filozofskom fakultetu Univerziteta u Beogradu gdje je 1976. odbranio magistarsku radnju pod naslovom Bosanska država u vrijeme vladavine kralja Dabiše. Doktorsku tezu pod naslovom Trg Drijeva u srednjem vijeku odbranio je na Filozofskom fakultetu u Beogradu 1982.
Bio je saradnik Enciklopedije Jugoslavije i Enciklopedije rane Evrope. Učestvovao je na većem broju naučnih skupova u zemlji i inostranstvu. Kao stipendista italijanske vlade proveo je školsku 1979/80. na specijalizaciji na Državnom univerzitetu u Rimu. Bio je urednik Godišnjaka Društva istoričara Bosne i Hercegovine. Na Odsjeku za historiju Filozofskog fakulteta zaposlen kao asistent 1971, docent 1982, vanredni profesor 1988. na predmetu Historija južnoslovenskih naroda srednji vijek. Obavljao je dužnost prodekana za nastavu školske 1985/86. U radnom odnosu na Filozofskom fakultetu u Sarajevu bio je do 1992. Od tada živi u Beogradu. Radi u Istorijskom institutu u Beogradu i na Filozofskom fakultetu u Istočnom Sarajevu (Pale).
Područje Tošićevog proučavanja je historija srednjovjekovne Bosne. Objavio je tri knjige i veći broj radova, prikaza i osvrta u stručnim časopisima (Godišnjak Društva istoričara Bosne i Hercegovine, Prilozi Instituta za istoriju, Hercegovina, Istorijski časopis, Tribunia, Anali Dubrovnik i dr.).
Bibliografija
Posebna izdanja
Članci i rasprave
IC 264
IC 264 (također poznat kao PGC 10644) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 339 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Kit. Najveći prečnik je 0,40 (39 hiljada sg) a najmanji 0,3 uglovnih minuta (30 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Stephane Javelle 9. novembra 1891. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Željeznička pruga
mini|190px|Dvotračna željeznička pruga u jugozapadnom dijelu [[Čakovec|Čakovca (sjeverna Hrvatska)]] Željezničku prugu čini jedan ili više kolosijeka, koji spajaju službena mjesta, po kojima se kreću željeznička vozila. Prema širini kolosijeka pruga može biti:
Grafite
Grafite (punim imenom: Edinaldo Batista Libânio) brazilski je nogometaš koji je najpoznatiji po igrama za njemački klub VfL Wolfsburg, s kojim je 2009. godine osvojio i jedinu titulu prvaka Njemačke u historiji kluba, a te je godine izabran i za najboljeg nogometaša u Njemačkoj, kao tek treći stranac kome je to uspjelo. Trenutno igra za brazilski Atlético Paranaense.
Sudići (Čajniče)
Sudići su naseljeno mjesto u općini Čajniče, Bosna i Hercegovina.
Autobus
Autobus je motorno putničko vozilo koje služi za javni prijevoz većeg broja putnika u cestovnom saobraćaju (obično automobilom nazivamo vozilo koje prevozi do 8 putnika, a od 9 naviše takvo vozilo zovemo autobus). Prijelazni modeli između automobila i autobusa su monovolumen i kombi ili mini-bus.
Razlikujemo tri vrste autobusa ovisno o njihovoj namjeni:
Alija Dubočanin
Alija H. Dubočanin (2. maj 1949 - 29. april 2019) bio je bosanskohercegovački književnik, koji je živio i radio u Sarajevu i Hadžićima. Bavio se isključivo pisanjem.
Biografija
Alija Hasagić Dubočanin, bosanskohercegovački književnik, rođen je 1949. godine u Bosanskom Dubočcu na Savi. Osnovnu školu je pohađao u rodnom mjestu i Koraću kod Bosanskog Broda, a srednju školu je završio u Kranju. Filozofski fakultet, smjer književnost i jezik, završio je u Sarajevu.
Nakon završetka studija, kraće vrijeme, radio je kao prosvjetni radnik u Osnovnoj školi Vladimir Perić Valter u Sarajevu, da bi nakon toga dobio mjesto urednika u izdavačkom preduzeću "Veselin Masleša" (kasnije Sarajevo Publishing ), gdje je ostao sve do penzionisanja 2006. godine. Uređivao je biblioteke: "Dječija književnost", "Lastavica", "Poezija za odrasle", "Proza za odrasle" i biblioteku "Posebnih izdanja". Najznačajnije uredničko djelo mu je edicija "Dječija književnost naroda i narodnosti BiH u 20 knjiga", koja je objavljena 1990. godine.
Književnošću se počeo baviti još kao srednjoškolac, a nakon objavljivanja prvih radova potpisuje se sa Alija H. Dubočanin ( H.-Hasagić, a Dubočanin od rodnog mjesta Dubočac). On je svestran književnik u čijem opusu se nalaze romani, pripovijetke, kratke priče, pjesme i eseji. Njegove pjesme i priče uvrštavane se u brojne čitanke i antologije, a već dugo vremena njegova djela su nezaobilazni sadržaj obavezne školske lektire.
U toku rata bio je inicijator pokretanja i urednik lista za mlade "Lastavica" i novina za djecu "Vrelo Bosne". Prevođen je na: albanski, bugarski, engleski, francuski, holandski, makedonski, njemački, španski i turski jezik. Njegov roman "Behar u Sarajevu" (prvo izdanje 1998., drugo izdanje 2007), u kome su opisane prve dvije godine opsade i uništavanja Sarajeva, smatra se jednim od najboljih književnih djela koja obrađuju tu tematiku.
NGC 2059
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
NGC 347
NGC 347 (također poznat kao MCG -1-3-63 i PGC 3673) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 257 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Kit. Najveći prečnik je 0,60 (45 hiljada sg) a najmanji 0,4 uglovnih minuta (30 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Albert Marth 27. septembra 1864. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Mravljača
Mravljača je naseljeno mjesto u općini Foča, Bosna i Hercegovina.
NGC 5053
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Povelja kralja Stjepana Dabiše vojvodi Hrvoju Vukčiću Hrvatiniću iz 1392. godine
Povelja koju je bosanski kralj Stjepan Dabiša izdao vojvodi Hrvoju Vukčiću predstavlja značajan izvor za proučavanje bosanske historije s kraja 15. vijeka. Original se čuva u Arhivu Bosne i Hercegovine. Sadržaj je poznat i iz jednog latinskog prijepisa kojeg je prvi put objavio Pavao Riter Vitezović. U kasnijem periodu povelju je preveo Đuro Šurmin. U ispravi se detaljno opisuje jedan upad osmanskih trupa u bosansko kraljevstvo 1392. godine koji je uspješno odbijen. Za naročite zasluge u tom boju, bosanski kralj darovao je vojvodi Hrvoju dva sela; Kakanj u Trstivnici i Hrast u Luci. Iako je povelja sačuvana samo u latinskom prijepisu, historičari do sada nisu izrazili sumnju u njenu autentičnost.
Latinski tekst povelje
Paulus Ritter (Vitezovich) „Ex archivio nobilissimae familiae Hervoidum transumpta privilegiorum“ (rukopis nekad vlasničtvo kanunika zagrebačkoga A. Boričevića, poslije Ivana pl. Kukuljevića, a sada Ivana Krst. Tkalčića).
Ćirilski prijevod
†Стефaнь Дaбишa по милости гда б(о)га.
Receptor insulinolikog faktora rasta
Receptori insulinolikog faktora rasta (IGFR) uključuju sljedeća dva receptora:
Mezheb
Mezheb ili Madhhab ( madhāhib) je arapski termin iz koji se odnosi na islamsku školu mišljenja, pravnu školu, ili školu fikha unutar Sunitskog islama. U prvih 150 godina postojanja islama i većina ashaba je imala svoju školu. Od poznatijih škola, škole u Damasku, Kufi, Basri i Medini su uspjele opstati kao škole Malikijskog mezheba, dok su Iračke škole preuzele učenje Hanefijskog mezheba. Druge škole, kao što su Šafijski i Hanbelijski mezheb kasnije su se pojavile.
Škole koje praktikuju Šiitski islam i koje predstavljaju poseban oblik islamske škole prava, Džaferije, je osnovao šesti imam Džafer es-Sadika.
Četiri škole Sunitskog islama, odnosno četiri mezheba, nisu daleke po učenju, te zbog toga nikad nije dolazilo do sukoba između škola zbog razlika u učenju. Mezhebi su svoje učenje zasnovali prvenstveno na Kur'an i hadisima.
Ta četiri mezheba su:
Suniti vjeruju da su učenja sve četiri škole ispravna i da se ne razlikuju u temeljnim uvjerenjima i praktikovanju islama, već u raličitim shvatanjima fikha od strane imama, osnivača mezheba, te njihovih učenika. Zbog njihove raličitosti u tumačenju Kur'ana i sunneta, osnovnih izvora Šerijata, došlo je do sitnih razlika u nekim stvarima unutar Sunitskog islama (većinom se to odnosi na praktikovanje, dok u manjoj mjeri ili nimalo u vjerovanju). Na primjer, postoji mala razlika u načinu obavljanja namaza među mezhebima, iako ona nije izražena, pa tako sljedbenici sve četiri škole mogu zajedno klanjati. Ustvari, svaki musliman može obavljati namaz u džematu sa svakim drugim muslimanom, nezavisno o školi koju slijede.
Obično Sunitski muslimani slijede jednu od ove četiri škole. Međutim, neki muslimani (posebno Selefije) deklarišu se kao sljedbenici sva četiri mezheba.
Njuhe
Njuhe su naseljeno mjesto u općini Foča, Bosna i Hercegovina.
Teorija odvraćanja
Teorija odvraćanja odnosi se na učenost i praksu o tome kako prijetnje ili ograničena sila jedne strane mogu uvjeriti drugu stranu da se suzdrži od pokretanja nekog pravca djelovanja. Tema je dobila sve veći značaj kao vojna strategija tokom Hladnog rata u pogledu upotrebe nuklearnog oružja. Povezana je, ali istovremeno i različita od koncepta uzajamnog osiguranog uništenja modelirajući preventivnu prirodu nuklearnog napada punog razmjera, koji bi razorio obje strane u nuklearnom ratu. Centralni problem odvraćanja zasnovan je na tome kako vjerodostojno zaprijetiti vojnom akcijom ili nuklearnom kaznom protiv protivnika uprkos troškovima odvraćanja.
Odvraćanje se široko definiše kao svaka upotreba prijetnji (direktnih ili indirektnih) ili ograničene sile koja ima za cilj da odvrati potencijalnog agresora od poduzimanja radnje i održavanja mira. Odvraćanje predstavlja suprotnost u odnosu na prisilu, koja je pokušaj da se učesnik (kao što je država) navede da preduzme akciju (tj. promijeni "status quo"). Oba predstavljaju oblike prinude. Prisila se smatra težom za uspješno splrovođenje u odnosu na odvraćanje. Odvraćanje također ima tendenciju da se razlikuje od odbrane ili upotrebe pune sile u ratu.
Odvraćanje je većinom uspješno kada potencijalni napadač vjeruje da je vjerovatnoća vojnog uspjeha niska, a troškovi napada visoki. Centralni problem odvraćanja jeste vjerodostojno komuniciranje prijetnji drugoj strani. Odvraćanje ne zahtijeva nužno vojnu nadmoć.
NGC 6485
NGC 6485 (također poznat kao IRAS 17500+3128, MCG 5-42-4, PGC 61013 i UGC 11014) je galaksija koja je udaljena oko 218 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Herkul. Najveći prečnik je 1,50 (95 hiljada sg) a najmanji 1,4 uglovnih minuta (89 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Albert Marth 27. jula 1864. godine.
Teorija odvraćanja
Koncept
Korištenje vojnih prijetnji kao sredstva za odvraćanje međunarodnih kriza i rata bila je središnja tema istraživanja međunarodne sigurnosti u zadnjih najmanje 200 godina. Istraživanja su uglavnom bila usredsređena na teoriju racionalnog odvraćanja, kako bi se analizirali uslovi pod kojima bi vjerovatnoća uspjeha konvencionalnog odvraćanje bila veća ili manja. Međutim, alternativne teorije osporile su teoriju racionalnog odvraćanja i usredotočile se na organizacijsku teoriju i kognitivnu psihologiju.
NGC 6485
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Teorija odvraćanja
Koncept
Koncept odvraćanja može se definirati kao prijetnje koje koristi jedna strana kako bi se druga strana uvjerila da se suzdrži od pokretanja nekog postupka. Prijetnja služi u svrhu odvraćanja u onoj mjeri u kojoj uvjerava svog protivnika da ne izvrši namjeravanu akciju zbog troškova i gubitaka koje bi mogao imati. U međunarodnoj sigurnosti, politika odvraćanja uglavnom se odnosi na prijetnje vojnom odmazdom koje vođe jedne države upućuju vođama druge u pokušaju da ih spriječe da pribjegnu realizaciji prijetnji upotrebom vojne sile u potrazi za ostvarenjem njihovih političkih ciljeva.
Kao što je profesor politiĉkih nauka sa Univerziteta Yale Paul Huth iznio, politika odvraćanja može se uklopiti u dvije široke kategorije: (i) sprečavanje oružanog napada na teritorij vlastite države (poznato kao izravno odvraćanje); ili (ii) sprečavanje oružanog napada na drugu državu (poznato kao produženo odvraćanje). Situacije izravnog odvraćanja često se javljaju kada postoji teritorijalni spor između susjednih država u kojima velike sile poput Sjedinjenih Ameriĉkih Država ne interveniraju izravno. S druge strane, situacije produženog odvraćanja često se događaju kada se velike vojne sila uključe u rješavanje problema između manjih država. Upravo je ovo posljednje izazvalo većinu interesa za akademsku literaturu. Nadovezujući se na ove dvije široke kategorije, profesor Paul Huth ističe da se politike odvraćanja mogu provoditi kao odgovor na hitnu kratkoročnu prijetnju (poznatu kao trenutno odvraćanje) ili kao strategiju za sprečavanje vojnog sukoba ili kratkotrajne prijetnje (poznate kao opće odvraćanje).
Uspješna politika odvraćanja mora se razmatrati ne samo u vojnom smislu, već i u političkom; posebno Međunarodni odnosi, vanjska politika i diplomatija. U vojnom smislu, uspjeh u odvraćanju odnosi se na sprečavanje državnih čelnika da iznesu prijetnje i povedu vojne akcije koje eskaliraju mirnodopsku diplomatsku i vojnu suradnju u krizu koja prijeti oružanim sukobom i moguće ratom. Sprečavanjje ratnih kriza nije jedini cilj odvraćanja, jer države koje se brane moraju se uspješno oduprijeti političkim i vojnim zahtjevima potencijalne države koja napada. Ako se izbjegne oružani sukob po cijenu diplomatskih ustupaka uz maksimalne zahtjeve potencijalne države koja napada, pod prijetnjom rata, tada se ne može tvrditi da je odvraćanje uspjelo.
Prema tvrdnji profesora sa Univerziteta Duke Brucea Jentlesona, važna su dva ključna skupa čimbenika uspješnog odvraćanja: (i) odbrane državne strategije koja prvo uravnotežuje vjerodostojnu prisilu i spretnu diplomatiju u skladu s tri kriterija razmjernosti, uzajamnosti i prisilne vjerodostojnosti, a drugo minimalizira međunarodna i domaća ograničenja; i (ii) opseg ranjivosti države koja napada, kako je oblikovana unutarnjim političkim i ekonomskim uslovima. U širem smislu, država koja želi primijeniti strategiju odvraćanja najvjerojatnije će uspjeti ako su troškovi neusklađenosti koje ona može nametnuti i koristi od usklađenosti koje može ponuditi drugoj državi veće od koristi od nepridržavanja i troškovi usklađenosti.
Prema teorija odvraćanja, smatra se da je nuklearno oružje namijenjeno odvraćanju drugih država od napada ovom vrstom oružja, prijetnjom odmazdom i mogućim međusobnim potpunim uništavanjem. Nuklearno odvraćanje također se može primijeniti na napad konvencionalnih snaga; naprimjer, doktrina masovne odmazde prijetnjom lansiranja američkog nuklearnog oružja kao odgovor na sovjetske napade.
Kiparska konvencija
Kiparska konvencija (4. juni 1878) bio je tajni sporazum postignut između Velike Britanije i Osmanlijskog Carstva kojim je Britaniji dodijeljena administrativna kontrola Kipra, u zamjenu za njenu podršku Osmanlijama tokom Berlinskog kongresa. Odredbe Konvencije zadržale su Osmanlijska prava nad teritorijom Kipra.
Ovaj sporazum je rezultat tajnih pregovora koji su održani ranije 1878. godine. Britanci su Konvenciju poništili 5. novembra 1914. godine, kada su se Britanija i Osmanlijsko carstvo našle u međusobnom ratu.
Uspostavljanje britanske administracije 1878
Sultan, Abdul Hamid II, prepustio je upravu Kipra Britaniji, u zamjenu za garancije da će Britanija koristiti ostrvo kao bazu za zaštitu Osmanlijskog carstva od moguće ruske agresije. Britancima je Kipar nuđen tri puta (1833., 1841. i 1845.) prije nego što su ga prihvatili 1878.
Sredinom 1870-ih, Britanija i druge evropske sile bile su suočene sa sprječavanjem ruske ekspanzije na područja pod kontrolom oslabljenog Osmanlijskog carstva. Rusija je pokušavala da popuni vakuum moći širenjem carstva na zapad i jug prema toplovodnoj luci Carigrada i Dardanela. Britanska administracija Kipra imala je za cilj preduhitriti takvu ekspanziju. U junu 1878. godine, tajni pregovori između Britanije i Porte kulminirali su Kiparskom konvencijom, kojom "njegovo carsko veličanstvo Sultan dalje pristaje da dodijeli ostrvo Kipar da bude okupirano i pod upravom Engleske."
U Britaniji je bilo određenog protivljenja sporazumu, posebno od strane liberalnog lidera Williama Ewarta Gledstona. Kada je Gledston došao na vlast, nije vratio ostrvo. Nacionalizam kiparskih Grka dat je do znanja novim vladarima kada je u pozdravnom govoru britanskog visokog komesara na Kipru u Larnaci, biskup Kitiona izrazio nadu da će Britanci ubrzati ujedinjenje Kipra i Grčke kao što su to prethodno učinili sa Jonskim ostrvima. Tako su Britanci na samom početku svoje administracije bili suočeni sa realnošću da je unifikacija od vitalnog značaja za mnoge kiparske Grke.
Ostrvo je služilo Britaniji kao ključna vojna baza na pomorskom putu prema Britanskoj Indiji, koja je tada bila najvažniji britanski prekomorski posjed. 1906. godine dovršena je nova luka u Famagusti, čime je povećan značaj Kipra kao strateške pomorske ispostave koja štiti prilaze Sueskom kanalu. Početkom Prvog svjetskog rata Osmanlijsko carstvo se pridružilo Centralnim silama, a 5. novembra 1914. Britanija je anestirala Kipar, čime je okončana Konvencija.
Kiparski danak
Odredbe Konvencije predviđale su da višak prihoda ostrva nad rashodima treba da bude isplaćen od strane Britanije sultanu kao "godišnje fiksno plaćanje". Ova odredba omogućila je Porti da tvrdi da nije ustupila ili predala Kipar Britancima, već je samo privremeno predala upravu. Zbog ovih uslova, akcija se ponekad opisivala kao britanski zakup ostrva. "Kiparski danak" postao je glavni izvor nezadovoljstva koji je bio u osnovi kasnijih kiparskih nemira.
Od samog početka, pitanje Kiparskog danka ozbiljno je pogoršan činjenicom da novac nikada nije uplaćen Turskoj. Umjesto toga, položen je u Banku Engleske za otplatu turskih zajmova iz Krimskog rata (garantovanih od strane Britanije i Francuske) za koje je Turska kasnila. Ovaj aranžman je jako uznemirio Turke, ali i Kiprane. Mala preostala suma otišla je u fond za nepredviđene slučajeve, što je dodatno iritiralo Portu. Javno mnijenje na Kipru smatralo je da su Kiprani bili prisiljeni da plate dug s kojim nisu imali veze. Agitacija protiv danka je bila neprestana, a godišnja isplata postala je simbol britanskog ugnjetavanja.
Postojalo je i britansko protivljenje danku. Državni podsekretar za kolonije Winston Churchill posjetio je Kipar 1907. godine i, u izvještaju o svojoj posjeti, izjavio je: "Nemamo pravo, osim zbog više sile, uzeti ni penija Kiparskog danka da nas oslobodi naših obaveza, bez obzira kako je nesretno ugovoreno." Parlament je ubrzo izglasao stalnu godišnju pomoć od 50.000 funti sterlinga Kipru i shodno tome smanjio danak.
Aneksija Kipra od strane Britanije, 1914
Nakon izbijanja Prvog svjetskog rata, Osmanlijsko Carstvo je odlučilo da se pridruži ratu na strani Centralnih sila, a 5. novembra 1914. godine Britanci su formalno anestirali Kipar kao koloniju Krune. U isto vrijeme, osmanlijski Hedivat Egipta i Sudana proglašen je za Sultanat Egipta kao britanski protektorat.
Štamparstvo
U istočnoj Aziji, već u 8. vijeku postojala su štampana djela. Moderna štampa sa izmjenjivim slovima u Evropi se pojavila u 15. vijeku, a prvu takvu štamparsku mašinu koja je mogla fleksibilno, brzo i relativno jeftino napraviti veće tiraže napravio je Johannes Gutenberg. S tom mašinom uveden je određeni stepen "demokratizacije" u proces izdavanja i širenja pisanje riječi i informacija, te je postavila osnove za masivno "odumiranje" državne i crkvene birokratije koja se protivila slobodama građana. Razvoj štamparstva je prvi put u historiji čovječanstva omogućio širenje znanja, vijesti i razmjene mišljenja, slobodnih od strogih kontrola od strane vladara i crkve, što je dugoročno dovelo do velikih društvenih prevrata i promjena. Također ono je bilo pokretačka snaga epohe renesanse kao i za doba prosvjetiteljstva, a igralo je i vrlo važnu ulogu pri razvoju građanske misli. Javno mišljenje, na koje je tehnika štamparstva imala revolucionarno dejstvo, stavljeno je pod pitanje zbog novih istraživanja i proučavanja. Kao kontrolni mehanizam za dobijene slobode vrlo brzo je nastala državna cenzura štamparija a protiv nepoželjnih izdavača i štampara počeli su progoni od strane države. Iz takvog historijskog konteksta razvila se i moderna demokratija koja se manifestira kroz osnovne slobode štampe.
Crkva svete Katarine u Zemuniku Donjem
mini|Crkva sv. Katarine Stara crkva svete Katarine u Zemuniku Donjem rimokatolička je crkva sagrađena sredinom 17. stoljeća.
Opis
Sagrađena je na mjesnom groblju izvan mjesta na Gradini. Proširena (dograđena) je 1853, izgorjela u požaru 1900, te odmah obnovljena i znatno uljepšana. Jednobrodna je građevina sa sakristijom i tri oltara. Glavni oltar je mramorni sa svetohraništem i slikom svete Katarine, bočni mramorni oltar Gospe od Zdravlja s drvenim Gospinim kipom i trći je mramorni oltar s drvenim kipom svetog Josipa. U niši je kip svete Katarine od drva. Zvonik na preslici s dva zvona. Dosta je oštećena tokom rata u Hrvatskoj.
Obnovu crkve pokrenuli su općina Zemunik Donji i Župni ured uz pomoć Konzervatorskog odjela u Zadru. Sanacija je iznosila 1,4 milijuna kuna uz pomoć Ministarstva kulture u iznosu 300.000 kuna i općine Zemunik s 850.000 kuna, a sama župa je osigurala 200.000 kuna.
NGC 3545
NGC 3545 (također poznat kao MCG 6-25-17, NGC 3545A i PGC 33894) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 398 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Veliki medvjed. Najveći prečnik je 0,50 (58 hiljada sg) a najmanji 0,5 uglovnih minuta (58 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Jean Marie Edouard Stephan 26. marta 1884. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Zvonik
mini|[[Ulmer Münster.]] Zvonik je samostalna građevina i često sastavni dio crkve ili kapele. Uglavnom je u obliku tornja u kojem se nalazi jedno ili nekoliko zvona.
Najviši zvonik na svijetu s 161,5 m ima crkva u Ulmer Münsteru.
Miladin Šobić
Miladin Šobić je crnogorski kantautor i jedan od najvećih kantautora na prostorima bivše Jugoslavije.
Biografija
Rođen je 1956. u Nikšiću, gdje je i završio srednju školu. Nakon škole upisuje se na Fakultet za turizam u Dubrovniku. Taj period smatra se ključnim za njegovo stvaralaštvo. Pod utiskom studentskog života i velikih prijateljstava, on piše svoje najveće pjesme. 1975. objavljuje prvu pjesmu, "To sam ja", koja u to vrijeme u privatnim studentskim dubrovačkim krugovima dobija status studentske himne. Godinu kasnije, na muzičkom festivalu "Omladina 76" u Subotici osvaja 2. mjesto s pjesmom "Daj nam neba".
Nakon toga se preselio u Sarajevo, gdje je doživio vrhunac karijere. 1980. izdaje svoj prvi album "Ožiljak" za sarajevski Diskoton. S tog albuma izdvajaju se legendarna studentsko-socijalna tema "Džemper za vinograd" i najpoznatija, "Kad bi došla Marija". Na tom albumu našle su se i "Ne pokušavaj mijenjat me" te "A vrijeme ide dalje".
1982. završava album "Umjesto gluposti". Album se počinje snimati 21. februara u studiju muzičkog ateljea u Subotici, a završava se 8. marta iste godine. Pored naslovne pjesme, tu su "Đon", "Od druga do druga", "Opet krivi tip", "Svetozara Markovića 39" i druge. Održao je niz koncerata na kojima je okupio veliki broj ljudi. Uvijek se odazivao i na pozive studenata i ljudi iz manjih gradova.
Sukobi u vezi s vodenim resursima
Vodeni sukob je termin koji opisuje sukob između zemalja, država ili grupa oko prava na pristup vodnim resursima. Ujedinjene nacije priznaju da sporovi u vezi s vodom proizlaze iz suprotstavljenih interesa korisnika vode, javnih ili privatnih. Kroz historiju se pojavljuje širok spektar sukoba oko vode, iako se tradicionalni ratovi rijetko vode samo zbog vode. Umjesto toga, voda je kroz povijest bila izvor napetosti i faktor u sukobima koji počinju iz drugih razloga. Međutim, vodeni sukobi nastaju iz nekoliko razloga, uključujući teritorijalne sporove, borbu za resurse i stratešku prednost. Sveobuhvatnu onlajn bazu podataka o sukobima vezanim za vodu – hronologiju sukoba u vodi – razvio je Pacifički institut. Ova baza podataka navodi nasilje nad vodom unazad skoro 6.000 godina.
Miladin Šobić
Biografija
U vrijeme najvećeg uspjeha doživio je porodičnu tragediju. Njegova sestra umire nakon teške bolesti. Nakon svega Šobić se povukao.
Sukobi u vezi s vodenim resursima
Ovi sukobi se dešavaju i u slatkoj i u slanoj vodi, i između i unutar nacija. Međutim, sukobi se uglavnom dešavaju oko slatke vode; jer su slatkovodni resursi neophodni, a ipak oskudni, oni su centar vodenih sporova koji nastaju zbog potrebe za pitkom vodom, navodnjavanjem i proizvodnjom energije. Kako je slatka voda vitalan, ali neravnomjerno raspoređen prirodni resurs, njena dostupnost često utiče na životne i ekonomske uslove zemlje ili regije. Nedostatak isplativih opcija vodosnabdijevanja u područjima kao što je Bliski istok, između ostalih elemenata vodne krize može staviti ozbiljne pritiske na sve korisnike vode, bilo korporativne, vladine ili pojedinačne, što dovodi do napetosti i eventualno agresije.
Miladin Šobić
Biografija
Snimio je i treći album pod nazivom "Barutana ljubavi", ali zbog porodične tragedije ostavlja muziku i album nikad nije izdan.
Sukobi u vezi s vodenim resursima
Pozadina
Prekogranične vode su vode u kojima dvije ili više država graniče sa istim vodnim tijelom. Kako bi se osiguralo da ne dođe do sukoba o vodama, sklapaju se prekogranični vodni aranžmani ili sporazumi. Prema UN-u, ova saradnja treba da bude pravična i održiva u smislu da svaka država ne zloupotrebljava vodu, već koristi vodu u najbolju korist dok je štiti i čuva.
Miladin Šobić
Biografija
30. 1. 2013. Šobić je usljed moždanog udara primljen u nikšićku Hitnu službu. Nakon ukazane pomoći hitno je prebačen na kliniku za neurohirurgiju u Klinički centar Crne Gore, gdje je operisan. Nakon operacije stabilnih je vitalnih parametara, život mu je bio u opasnosti.
Sukobi u vezi s vodenim resursima
Uzroci
Prema Međunarodnoj konferenciji o vodi i životnoj sredini iz 1992. godine, voda je vitalni element za ljudski život, a ljudske aktivnosti su usko povezane sa dostupnošću i kvalitetom vode. Nažalost, voda je ograničen resurs i u budućnosti bi se pristup "mogao pogoršati s klimatskim promjenama, iako su projekcije naučnika o budućim padavinama notorno mutne", piše Roger Harrabin. Štaviše, "sada se uobičajeno kaže da je veća vjerovatnoća da će se budući ratovi na Bliskom istoku voditi oko vode nego nafte", rekao je Lester R. Brown na prethodnoj konferenciji o vodama u Stockholmu.
Vodeni sukobi nastaju zato što potražnja za vodnim resursima i pitkom vodom može premašiti ponudu, ili zato što kontrola pristupa i raspodjele vode može biti sporna. Elementi vodne krize mogu izvršiti pritisak na pogođene strane da dobiju više zajedničkog resursa, uzrokujući diplomatske tenzije ili direktan sukob.
Ante Pavelić
Ante Pavelić (14. juli 1889 – 28. decembar 1959) bio je hrvatski profašistički političar, ratni zločinac, poglavnik NDH, osnivač i vođa fašističkog ultranacionalističkog Ustaškog pokreta.
Porijeklo
Rođen je 14. jula 1889. godine u hercegovačkom selu Bradini na Ivan planini, gdje su se njegovi roditelji, otac Mile (pružni radnik) i majka Marija, doselili iz Krivog Puta u Lici. Osnovnu školu pohađao je u raznim mjestima po Bosni i Hercegovini, zavisno gdje je radio njegov otac. Gimnaziju pohađa u Travniku, Senju, Karlovcu i Zagrebu, gdje je 1910. godine i maturirao. Za vrijeme gimnazije pristupa Hrvatskoj stranci prava (HSP). Nakon mature upisuje se na Pravni fakultet u Zagrebu. Pravo je diplomirao 1914. godine, a već 1915. godine stiče naslov doktora prava. U razdoblju od 1915. do 1918. godine radio je kao ovlašćeni notar u advokatskom notarijatu A. Horvata, predsjednika HSP-a. Nakon završene stručne prakse (1918.) radi kao samostalni advokat. U tom periodu sklapa brak s Marijom s kojom dobija troje djece: sina Velimira i kćerke Mirjanu i Višnju.