Albanofobija_u_Srbiji
Kraljevina Jugoslavija
Tokom perioda Kraljevine Jugoslavije, diskriminacija albanskog stanovništva je predstavljala zvaničnu politiku države. Beogradska vlada je raznim mjerama nastojala izmijeniti etničku sliku Kosova i Metohije. Hiljade albanskih porodica je protjerano u Tursku. . Istovremeno, beogradska vlada je vodila opsežan program kolonizacije Kosova, dajući prednost Srbima, a posebno bivšim vojnicima ili pripadnicima četničkih odreda. lijevo|mini|199x199piksel|Vaso Čubrilović, srpski akademik, je predlagao masovno istjerivanje Albanaca. Dr. Vaso Čubrilović, srpski akademik i političar, albanska naselja slikovito opisuje kao "klin koji se duboko zario u naše zemlje." On je 1937. godine napisao memorandum za Stojadinovićevu vladu kojim predlaže rješavanje "albanskog problema" totalnim etničkim čišćenjem Kosova od Albanaca. Čubrilović smatra da je "imperativna dužnost" države da ne dopusti da njeno važno strateško zemljište u rukama drži "nama neprijateljski i strani element". Čubrilović kritikuje dosadašnju neefikasnu srpsku kolonizaciju Kosova i predlaže efikasnije metode fizičkog izgona albanskog stanovništva. On smatra da je osnovna pogreška odgovornih činilaca bila to što su na "nemirnom i krvavom" Balkanu htjeli primijeniti zapadne metode u rješavanju etničkih problema. Umjesto toga, on predlaže rješenje problema na balkanski način:Čubrilović polazi sa stanovišta da je jedini efikasni način rješenja albanskog pitanja masovno iseljavanje, te predlaže niz sredstava pritiska kojima bi došlo do toga. Prvo je stvaranje psihoze, radi čega je potrebno naći agitatore koji će agitirati za iseljavanje. Također je potrebno pridobiti albansko svećenstvo i ljude od utjecaja, novcem ili prijetnjama. Drugo sredstvo je pritisak državnog aparata, koji treba do krajnosti iskoristiti zakone, kako bi što više zagorčao život Albanaca. U tom cilju, Čubrilović predlaže jugoslavenskoj vladi globe, hapšenja, nemilosrdno primjenjivanje svih policijskih propisa, kažnjavanje šverca, sječe šuma, puštanje pasa, gonjenje na kuluk i sva druga sredstva koja je u stanju iznaći policija. Pored policijskih pritisaka, Čubrilović predlaže i privredne: nepriznavanje starih tapija, obustavljanje rada na katastru, nemilosrdno utjerivanje poreza i svih javnih i privatnih dugova, oduzimanje državnih ispaša, općinskih ispaša, ukidanje koncesija, poslovnih dozvola za kahvane, trgovine, zanate, oduzimanje monopolskih dozvola, istjerivanje iz državne, privatne i samoupravne službe, itd. Od sanitetskih mjera predlaže: prisilno izvršenje svih propisa po kućama, rušenje zidova i velikih plotova oko kuća, stroga primjena veterinarskih mjera koja će ometati izvođenje stoke na pijace, itd. Dr. Čubrilović također predlaže i vjerski pritisak u vidu krčenja groblja, zabrane mnogoženstva itd. Pored državnog pritiska, Čubrilović napominje da i privatna inicijativa može mnogo učiniti. On predlaže da se kolonistima podijeli oružje i da se na Kosovu započne četnička akcija. Dalje zagovara izazivanje sukoba Crnogoraca s Albancima u Metohiji i lokalnih buna koje bi bile krvavo ugušene najefikasnijim sredstvima. Pored navedenih sredstava pritisaka na stanovništvo, Čubrilović predlaže još jedno sredstvo koje je Srbija vrlo praktično upotrijebila poslije 1878. godine - tajno paljenje sela i arnautskih četvrti po gradovima.