cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Parazitizam
Koevolucija
Kako se domaćini i paraziti razvijaju zajedno, njihovi se odnosi često mijenjaju. Kada je parazit u isključivoj vezi sa domaćinom, selekcija dovodi do toga da odnos postane benigniji, čak i uzajamni, jer se parazit može duže razmnožavati ako njegov domaćin duže živi. Ali tamo gdje se paraziti takmiče, selekcija favorizira parazita koji se najbrže razmnožava, što dovodi do povećane virulencije. Stoga postoje različite mogućnosti u koevoluciji domaćin–parazit. Evolucijska epidemiologija analizira kako se paraziti šire i evoluiraju, dok Darvinistička medicina primenjuje slično evoluciono razmišljanje na neparazitske bolesti kao što su kancer i autoimunska stanja.
Koevolucija koja favorizuje mutualizam
thumb|levo|[[Wolbachia bakterija unutar ćelije insekta]] Dugotrajna koevolucija ponekad dovodi do relativno stabilne veze koja teži komensalizmu ili mutualizmu, jer je, uz sve ostale jednake, u evolucijskom interesu parazita da njegov domaćin napreduje. Parazit može evoluirati da postane manje štetan za svog domaćina ili domaćin može evoluirati da se nosi sa neizbježnim prisustvom parazita - do te mjere da odsustvo parazita uzrokuje štetu domaćinu. Naprimjer, iako su životinje koje parazitiraju crvi često očigledno povrijeđene, takve infekcije također mogu smanjiti učestalost i efekte autoimunskih poremećaja kod životinja domaćina, uključujući ljude. U ekstremnijem primjeru, neki crvi nematoda se ne mogu razmnožavati, pa čak ni preživjeti, bez infekcije bakterijom Wolbachia. Lynn Margulis i drugi tvrdili su, nakon Petera Kopotnika iz 1902. Uzajamna pomoć: faktor evolucije, da prirodna selekcija vodi odnose sa parazitizma do mutualizma kada su resursi ograničeni. Ovaj proces je možda bio uključen u simbiogenezu koja je formirala eukariote iz unutarćelijskog odnosa između arheja i bakterija, iako slijed događaja ostaje uglavnom nedefiniran.
Konkurencijsko favorizovanje virulencije
Može se očekivati da će konkurencija između parazita favorizirati brže razmnožavanje i stoga više virulentnih parazita, prirodnom selekcijom. Među konkurentnim parazitskim bakterijama koje ubijaju insekte iz rodova Photorhabdus i Xenorhabdus, virulencija je ovisila o relativnoj moći antimikrobnih toksina (bakteriocina) proizvedenih od dva uključena soja. Kada je samo jedna bakterija mogla ubiti drugu, drugi soj je bio isključen od strane konkurencije. Ali kada su gusjenice bile inficirane bakterijama od kojih su obje imale toksine koji su mogli ubiti drugi soj, nijedna vrsta nije isključena, a njihova virulentnost je bila manja nego kada je insekt zaražen jednim sojem.
Kospecijacija
Parazit ponekad prolazi kroz kospeciaciju sa svojim domaćinom, što dovodi do obrasca opisanog u Fahrenholzovom pravilu, da se filogeneza domaćina i parazita zrcali jedna drugoj. Primjer je između simijskog pienastog [[virusa (SFV) i njegovih primatskih domaćina. Utvrđeno je da su filogenije SFV polimeraze i mitohondrijske podjedinica citohrom c oksidaze II afričkih i azijskih primata blisko podudarne u redoslijedu grananja i vremenima divergencije, što implicira da su pjenasti virusi majmuna kospecijacirarali s primatima Starog svijeta najmanje 30&nbsp ;miliona godina. Pretpostavka zajedničke evolucijske istorije između parazita i domaćina može pomoći da se razjasni kako su taksoni domaćina povezani. Naprimjer, bilo je spora oko toga da li su flamingosi bliže srodnici rodama ili patkama. Činjenica da flamingosi dijele parazite s patkama i guskama u početku je uzeta kao dokaz da su ove grupe bile bliže međusobno povezane nego s rodama. Međutim, evolucijski događaji kao što je umnožavanje ili izumiranje vrsta parazita (bez sličnih događaja u filogeniji domaćina) često narušavaju sličnosti između filogenije domaćina i parazita. U slučaju flaminga, oni imaju slične uši kao i grbi. Flamingosi i gnjurci imaju zajedničkog pretka, što implicira kospeciaciju ptica i vaški u ovim grupama. Flamingo uši su zatim domaćine promijenio na patke, stvarajući situaciju koja je zbunila biologe. thumb|Protozoa [[Toxoplasma gondii olakšava njen prijenos idukujući promjene ponašanja kod pacova kroz infekciju neurona u njihovom centralnom nervnom sistemu.]] Paraziti inficiraju simpatrijske domaćine (one unutar njihovog geografskog područja) efikasnije, kao što je pokazano sa digenejskim trematodama zarazom jezerskih puževa. Ovo je u u skladu sa [[hipoteza Crvene kraljice
Modificiranje ponašanja domačina
Neki paraziti modificiraju ponašanje domaćina kako bi povećali svoj prijenos između domaćina, često u odnosu na predatora i plijen (parazit pojačan trofijski prijenos). Naprimjer, u kalifornijskoj obalnoj slanoj močvari, metilj Euhaplorchis californiensis smanjuje sposobnost svog ribljeg domaćina da izbjegne gpredatore. Ovaj parazit sazrijeva u čapljama, za koje je vjerojatnije da će se hraniti zaraženom ribom ubojicom nego neinficiranom ribom. Drugi primjer je protozoa Toxoplasma gondii, parazit koji sazrijeva u mačkama, ali ga mogu nositi mnogi drugi sisari. Neinficirani pacovi izbjegavaju mačji miris, ali pacovi zaraženi T. gondii privlači ovaj miris, koji može povećati prijenos na mačje domaćine. Parazit malarije mijenja miris kože svojih ljudskih domaćina, povećavajući njihovu privlačnost za komarce i time povećavajući šanse da se parazit prenesu. Pauci Cyclosa argenteoalba često imaju zakačene larve parazitoidnih osa koje mijenjaju njihovo ponašanje u izgradnji mreže. Umjesto da proizvode svoje normalne ljepljive spiralne mreže, napravili su pojednostavljene mreže kada su paraziti bili pričvršćeni. Ovo manipulirano ponašanje je duže trajalo i bilo je izraženije što su paraziti duže ostajali na paukovima.
Gubitak osobine
Paraziti mogu iskoristiti svoje domaćine za obavljanje niza funkcija koje bi inače morali sami obavljati. Paraziti koji izgube te funkcije tada imaju selektivnu prednost, jer mogu preusmjeriti resurse na reprodukciju. Mnogi ektoparaziti insekata uključujući stjenice, slijepe stjenice, uši i buhe izgubili su da lete, oslanjajući se umjesto toga na svoju domaćini za transport. Trait loss more generally is widespread among parasites. Ekstremni primjer je myxosporea Henneguya zschokkei, riblji ektoparazit i jedina životinja za koju se zna da je izgubila sposobnost aerobnog disanja: njenim ćelijama nedostaju mitohondrije.
Vanjski linkovi
[i]
Psihijatrijski centar Utica
Psihijatrijski centar Utica (en. Utica Psychiatric Center), poznat kao i Državna bolnica Utica(en. Utica State Hospital), otvoren 1843., je bila prva njujorška državna ustanova za liječenje mentalnih bolesti i jedna od prvih u SAD-u. Originalno se zvala Njujorško državno utočište za ludake u Utica-i(en. New York State Lunatic Asylum at Utica). Zgradu u stilu ,,Greek revival" stilu (ako neko zna tačan bosanski prevod) je projektovao kapetan William Clarke. Novac je obezbijeđen donacijama građana Utica-e i države.
Prvi diretor Utočišta je bio Dr Amariah Brigham. Dr Brigham je bio jedan od osnivača Američkog psihijatrijskog društva. Jedan od ranih zagovornika liječenja mentalnih bolesti (do tada su bolesnici zatvarani), Dr Brigham je vjerovao da će njegovim bolesnicima pomoći rad na farmi. Ovaj metod liječenja se pokazao tako uspješnim da je koncept zadržan do danas na Koledžu Utica. U Utočištu je osnovao izdavačku kuću gdje je štampao American Journal of Insanity (kasnije poznat kao American Psychiatric Journal).
Utočište je danas prazno ali se druge moderne zgrade koriste za liječenje. 1989. je proglašeno spomenikom kulture (en. National Historic Landmark).
Zemljotres u Bosni i Hercegovini 2022.
Zemljotres u Bosni i Hercegovini 2022. magnitude 5,7 MW dogodio se 22. aprila u 23:07 s epicentrom 16 km istočno od Stoca i 42 km jugoistočno od Mostara. U zemljotresu je poginula jedna djevojka, a pričinjena je značajna materijalna šteta. Zemljotres se je osjetio i u Hrvatskoj, Srbiji, Crnoj Gori, Albaniji, Sjevernoj Makedoniji i Sloveniji. Hipocentar potresa bio je na dubini od 10 km.
Žrtve
U Stocu je od zadobijenih povreda prilikom obrušavanja stijene na kuću poginula 27-godišnjakinja. Zadobila je teške povrede i prevezena je hitno u bolnicu u Mostaru, ali je umrla tokom oživljavanja. Njeni roditelji, zadobili su lakše tjelesne povrede. Direktor Doma zdravlja Stolac potvrdio je da osim ovog slučaja, nema teže povrijeđenih. U Stocu je lakše povrijeđeno više osoba. Četvorica rudara iz Breze zatražila su zdravstvenu pomoć.
Bosna i Hercegovina
U Ljubinju je među oštećenim objektima i zgrada općine sa koje se obrušila fasada, ali je šteta pričinjena i u holu. Načelnik Ljubinja je izjavio da je oštećeno dosta automobila, dimnjaka i fasada. Nekoliko naselja na ovom prostoru ostalo je bez električne energije.
Velika nagrada Sjedinjenih Američkih Država
Višestruki pobjednici (vozači)
Podebljani vozač je i dalje aktivan u takmičenju Formule 1.
Zemljotres u Bosni i Hercegovini 2022.
Bosna i Hercegovina
U Čapljini je oštećeno više zgrada, a teže je oštećena Osnovna škola Vladimira Pavlovića čiji su se dimnjaci i krov urušili.
Velika nagrada Sjedinjenih Američkih Država
Višestruki pobjednici (konstruktori)
Podebljani konstruktori su i dalje aktivini u takmičenju Formule 1
Zemljotres u Bosni i Hercegovini 2022.
Bosna i Hercegovina
U Stocu je na starijim objektima došlo do obrušavanja cigli i kamenja. Načelnik Stoca kazao je da u centru nema nikakvih značajnih materijalnih šteta osim na dvije porodične kuće.
Velika nagrada Sjedinjenih Američkih Država
Višestruki pobjednici (motori)
Podebljani motori su i dalje aktivini u takmičenju Formule 1
Zemljotres u Bosni i Hercegovini 2022.
Bosna i Hercegovina
Iz civilne zaštite HNK je rečeno da je zbog zemljotresa "nastala materijalna šteta na ruševnim objektima i odroni na putnim pravcima Stolac – Mostar, Stolac – Neum, Stolac – Ljubinje i Stolac – Berkovići".
Na području Mostara došlo je do manjeg obrušavanja cigle i građevinskog materijala sa krova građevinskog objekta, bez posljedica.
Hrvatska
Zabilježeno je nekoliko manjih odrona na Jadranskoj magistrali na području Župe dubrovačke i Rabe kod Slivna.
Reakcije
Gradonačelnik Stoca proglasio je nedjelju, 24. aprila Danom žalosti na području Grada Stoca.
Selmo Cikotić, ministar sigurnosti BiH izjavio je da Vijeće ministara BiH za sada neće zasjedati zbog saniranja šteta od zemljotresa.
Milorad Dodik, član Predsjedništva Bosne i Hercegovine izjavio je da će općini Ljubinje biti upućeno 500.000 KM kao vid hitne pomoći za saniranje štete.
Gradonačelnik Zagreba objavio je na društvenoj mreži Twitter da je u razgovoru s tamošnjim kolegama izrazio saučešće te ponudio humanitarnu i drugu pomoć.
Posljedice
Željeznički saobraćaj od Podgorice ka sjevernom dijelu Crne Gore, na pruzi Beograd – Bar bio je prekinut, naveli su iz Željezničkog prevoza Crne Gore. Komisija je bila na mjestu, a saobraćaj je uspostavljen iste večeri.
U jami "Sretno" u Brezi došlo je do prekida proizvodnje uglja.
RizoPoker
RizoPoker je PC igra programirana u delphi-u, koja simulira poker automat. Igra je prošla kroz tri verzije. Aktuelna vezija je RizoPoker 2.3.2 X-Look. Program je pristupačan na sljedećim jezicima: bosanski, engleski, farsi, francuski, njemački, italijanski, poljski, španski i turski.
Pravila
U konfiguraciji se može odlučiti, igra sa ili bez jokera. Ako se uzme igra bez jokera, tada "five of kind" (poker sa jokerom) nije moguć.
Varijante
1. JEDAN PAR
S jednim jednostavnim parom se ne stiče pravo rizika. To su svi parovi, koji leže između 1 i 12 tj. [2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10]
2. JEDAN HOUSE PAR
A-A, J-J, D-D, K-K
3. DVA PARA
Dva para, koja nisu ujedno i identična...
4. TRILING
Tri identične karte.
5. KENTA ili SKALA
6. FUL HOUSE
Svih pet karata su u istom znaku (npr. srce ili pik) ali ne čine istovremeno i kentu.
8. POKER
Četiri iste.
9. FLASH
10. ROYAL FLASH
Kombinacija 10-12-13-14-AS u istom znaku npr. srce ili pik...
11. POKER SA JOKEROM
Kao sto je već objašnjeno, to je poker sa jokerom. Moguće ga je dobiti samo onda ako je pod ´Konfiguracija-Razno´ igra sa jokerom odabrana... [default-Konfiguracija].
Dizzy Reed
Dizzy Reed (Dizi Rid), punim imenom Darren Arthur Reed (Daren Artur Rid) (Hinsdale, Illinois, SAD, 18. juni 1963. ), klavijaturista benda Guns N' Roses
RK "Željezničar" Sarajevo
Rukometni klub Željezničar je klub iz Sarajeva. Član je sportskog društva Željezničar i takmiči se Premijer rukometnoj ligi Bosne i Hercegovine.
Dizzy Reed
Dizzy se pridružio Gunsima slučajno. Bio je Axlov prijatelj i sa svojim velikim talentom je došao u Guns N` Roses 1990. kada je došao Matt Sorum. Njegov prvi koncert s Gunsima je bio Rock In Rio u januaru 1991. Dizzy je uz Axla jedini član Gunsa iz najslavnijih dana, a pošto je grupa oformljena 1985. godine, ne može se smatrati originalnim članom.
RK "Željezničar" Sarajevo
Historija
Poslije Borca iz Banja Luke, Željezničar je jedan od najuspješnijih klubova u BiH. Bili su prvaci jugoslavije 1978. godine, što je ujedno najveći uspjeh kluba. Ušli su i u finale evropskog EHF kupa gdje su izgubili od njemačkog Gummersbacha. Poslijeratni period je bio manje uspješan, pa tako Željezničar nikada nije osvojio neku titulu, iako su u nekoliko navrata bili veoma blizu. Klub je povremeno igrao i u evropskim EHF kupovima.
Uspjesi
Jugoslavija
Cerik (Brčko)
Cerik je naseljeno mjesto u općini Brčko, Bosna i Hercegovina.
Harry Potter i Plameni pehar
Harry Potter i Plameni pehar je četvrta od sedam knjiga spisateljice J. K. Rowling.
Daniel Handler
Daniel Handler (28. februar 1970. - ) američki romanopisac i pisac kratkih priča.
Harry Potter i Plameni pehar
Radnja
Radnja knjige počinje u selu Little Hangleton, selu Voldemortovog oca. Frank Bryce, bezjački vrtlar u kući Riddleovih, optužen za ubistvo istih prije 50 godina, upada u kuću i zatiče Voldemorta i Pettigrewa kako planiraju ubiti Harryja i ponovo oživiti Voldemorta. Na žalost, uhvate ga i ubiju.
Harry sitže u Hogwarts gdje ih Albus Dumbledore obavještava da će se održati Tromagijski turnir u Hogwartsu na kojem učestvoje po jedan prvak, stariji od 17 godina, iz škola Hogwarts, Durmstrang i Beauxbatons. Iz Beauxbatonsa i Durmstranga stižu delegacije predvođene njihovim direktorima Madame Maxime i Igor Karkaroff, za kojeg se ispostavi da je bivši smrtonoša. Prvake bira Plameni pehar, pehar iz kojeg izlaze imena odabranih prvaka. Prvaci imaju tri zadatka i na svakom zadatku dobijaju bodove od pet sudaca: Dumbledorea, Madame Maxime, Karkaroffa, Luda Bagmana, predstojnika odjela za magične sportove i igre u Ministarstvu magije, i Bartemius Crouch, uštogljeni predstojnik odjela za Međunarodnu saradnju, ujedno i Percyev šef.
Učenici Hogwartsa su dobili novog profesora Obrane od mračnih sila - Divljookog Moodyja, penzionisanog, pomalo paranoičnog lovca na crne mage. On ih uči odbrani od Neoprostivih kletvi, tri kletve zbog kojih se dobija doživotni zatvor u Azkabanu. Pehar je izabrao Cedrica Diggoryja, Fleur Delacour, Viktora Kruma i Harryja Pottera, iako se on nije prijavio.
Na prvom zadatku Tromagijskog turnira, Harry se suočava sa zmajicom kojoj treba uzeti jaje. On to uspjeva na svojoj metli, uz Moodyjev savjet, tako da osvaja največi broj bodova i dijeli prvo mjesto sa Viktorom Krumom. Rita Skeeter, novinarka animagus, stalno piše o Harryju svakojake izmišljotine, te mu tako zagorčava život.
mini|200p|lijevo|Naslovnica knjige u Bloomsburyjevom izdanju za djecu Za Božić je organizovan Božićni bal kojeg otvaraju prvaci. Harry je pozvao Lavander Brown, pošto je Cedric prije njega pozvao njegovu simpatiju Cho Chang. Na balu se Hagrid povjerava Madame Maxime da je on poludiv. na nesreću, Rita ga čuje i to objavljuje u novinama. Viktor je pozvao Hermionu, na što je Ron užasno ljubomoran.
Na drugom zadatku Tromagijskog turnira, prvaci moraju sa dna jezera vratiti svog prijatelja. U tom zadatku, Harryju pomaže kućni vilenjak Dobby, kojeg je Harry oslobodio porodice Malfoy i koji je sada zaposlen u Hogwartsu, dajući mu škrobilje, kako bi mogao disati pod vodom. Harry prvi stigne do cilja, ali zadnji se vrati jer je htio osloboditi sve četvero zarobljenih. Ipak dobija mnogo bodova i ostaje dijeliti prvu poziciju.
Harryja u Hogwartsu sa sobom odvodi Moody. On saznaje da to ustvari nije Moody, nego Crouchev sin koji je ispijajući Višesokovni napitak poprimio izgled Moodyja (koji je zaključan u kovčegu cijelu godinu), te da je ubio svog oca. Njegov otac mu je lažirao smrt, a on je na Svjetskom prvenstvu u metloboju pobjegao. U Hogwarts je došao kako bi isporučio Harryja Voldemortu. Dumbledore i Cornelius Fudge ga vežu, a Fudge, bez znanja Dumbledorea, pošalje dementora da ispije dušu Crouchu mlađem. Dumbledore počinje sakupljati svoje sljedbenike, odnosno Red feniksa, kako bi preduhitrio Voldemorta. Fudge ne vjeruje da se Voldemort vratio, te je odlučio ne poduzimati ništa.
Harry se na kraju vrača u Kalinin prilaz 4 kako bi tamo proveo dio svojih ljetnih praznika.
Umjetnička zbirka Damirke i Envera Mulabdića
Umjetnička zbirka Damirke i Envera Mulabdića (Bihać) nalazi u privatnoj kući u ulici Plandišće broj 22 u Bihaću. Proglašena je za nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine.
Opis
Umjetnička zbirka (30 slika i kiparskih djela) predstavlja vrijednu kolekciju bosanskohercegovačke likovne umjetnost XX stoljeća, ali i sa prostora bivše Jugoslavije. Počela se formirati 70-ih godina XX stoljeća u Bosanskom Novom. Tokom rata u Bosni i Hercegovini nestala su 4 djela.
U zbirci se nalaze radovi umjetnika koji su se školovali u evropskim centrima, a počeli su djelovati prije drugog svjetskog rata: Đoko Mazalić, Petar Tiješić, Pero Popović, Vilko Šeferov. Znatan dio predstavljaju djela umetnika koji su na temeljima predhodnih umjetnika stvarali bosanskohercegovačku umjetničku scenu: Mica Todorović, Boško Karanović, Affan Ramić, Ratko Lalić, Safet Zec, Vojin Bakić, Ibrahim Ljubović, Milan Četić, Ahmet Hošić – Kamara, Hajrudin Kujundžić, Josip Marinović, Omer Mujadžić i dva rada nepoznatih umjetnika. Djela su u dobrom stanju, a na jednom dijelu urađeni su restauratorski radovi u Umjetničkoj galeriji BiH.
Shoegaze
Shoegaze (poznat i kao shoegazing, a često pomiješan sa "dream popom") jest podžanr indie i alternativnog roka kojeg odlikuje eterični zvuk, pomračeni vokali, gitarska distorzija i efekti, audio-fidbek i ogromna jačina zvuka. Pojavio se krajem 1980-ih u Irskoj i Ujedinjenom Kraljevstvu među neopsihedeličnim grupama. Ime proizlazi od velike upotrebe gitarskih efekata, jer su izvođači često gledali u svoje pedale tokom koncerata. Album My Bloody Valentinea Loveless, često se smatra izdanjem koje je definisalo žanr, a druge istaknute shoegaze grupe su Slowdive, Ride, Lush, Pale Saints i Chapterhouse. Shoegaze je bio zasjenjen grunge pokretom i britpop grupama ranih 1990-ih, što je dovelo do toga da su se mnogi bendovi raspali ili se prilagodili nekom drugom stilu. Međutim, od kasnih 2010-ih, uočen je ponovni interes za žanr, posebno među nu gaze i blackgaze bendovima.
Delikatno podešeni svemir
Delikatno podešeni svemir je ideja da uslovi koji dozvoljavaju život u svemiru se samo može dogoditi sa čvrsto ograničenim fizikalnim konstantama i da ako bi jedna od nekoliko fundamentalnih konstanti bila samo blago drugačija, svemir bi bio malo vjerovatno pogodan za osnivanje i razvoj materije, astronomskih struktura, raznolikosti hemijskih elemenata ili života kako je sada smatran.
Shoegaze
Historija
mini|My Bloody Valentine 2009. Porijeklo shoegazea može se pratiti do muzike My Bloody Valentinea, benda koji je 1991. izdao svoj revolucionarni album Loveless. Loveless se često smatra osnovnim shoegaze albumom, sa svojim gustim i maglovitim vokalima. Drugi bendovi koji su navedeni kao utjecaji na shoegaze su Cocteau Twins, The Jesus and Mary Chain, Dinosaur Jr. Sonic Youth i The Cure.
Jedna od ključnih karakteristika shoegazea bilo je uključivanje ženskih muzičara. Dok su savremeni alternativni rok pokreti tog vremenskog perioda bili izuzetno dominirani muškarcima (britpop, grunge), shoegaze bendovi su imali barem jednu istaknutu žensku muzičarku koja je dala ključne vokalne elemente i/ili integralne komponente pisanja u muziku. Primjeri takvih muzičara su Rachel Goswell iz Slowdivea, te Emma Anderson i Miki Berenyi iz Lusha.
Shoegaze je bio dio veće društvene i muzičke scene ranih 1990-ih u Londonu, poznate kao "Scena koja slavi sebe". Izraz je skovao Steve Sutherland iz Melody Makera 1990, a odnosio se na to kako su bendovi uključeni u scenu često viđeni na svirkama jedni drugima, ponekad svirajući međusobno u bendovima i pijući zajedno. Kritičari su grupe doživljavali kao previše privilegirane i u oštroj suprotnosti sa grupama koje su formirale val novokomercijalizirane grunge muzike. Pojava ovih novih muzičkih pokreta dovela je do opadanja shoegazea kao komercijalno održivog žanra do sredine 1990-ih.
Oživljavanje žanra počelo je kasnih 1990-ih (posebno u Sjedinjenim Državama) i ranih 2000-ih, što je pomoglo da se započne ono što se danas naziva "nu gaze" erom. Također, razne heavy metal grupe su bile inspirisane shoegazeom, što je doprinijelo nastanku "post-metal" i "metalgaze" stilova. Naročito sredinom 2000-ih, francuski black metal bendovi Alcest i Amesoeurs počeli su da ugrađuju shoegaze elemente u svoj zvuk, pionirski u blackgaze žanru.
U istočnoj Aziji ovaj žanr je postao sve popularniji kod bendova kao što su Cocteau Twins koji su utjecali na stvaranje nove shoegaze "umjetničke škole".Bendovi poput Tokyo Shoegazer i For Tracy Hyde sve više usvajaju zapadnjačke elemente, a neki bendovi kombinuju indie muziku sa shoegazeom i psihodeličnim rokom. Nadalje, od kraja 2010-ih, neki umjetnici su počeli vidljivo uključivati emo teme u shoegaze, a primjeri su bili albumi poput Weatherdaysovog Come In (2019) i Parannoulovog To See the Next Part of the Dream (2021).
Čađavac
Bosna i Hercegovina:
Hrvatska:
Pridjevi
Pridjev ili adjektiv (od = dodan, priložen) riječ je koja se pridijeva imenici, obično opisujući je ili specificirajući.
Pridjevi nisu univerzalna vrsta riječi jer nemaju svi jezici pridjeve. Na primjer, kineski jezik nema pridjeve: sve riječi koje se prevode kao pridjevi zapravo su stativni glagoli.
U nekim se jezicima participi koriste kao pridjevi. Imenice koje mijenjaju druge imenice ponekad se zovu modificirajuće imenice, imenice s pridjevskom službom, ili dio složene imenice.
Rod i broj pridjeva
Pridjevi se slažu sa imenicom
Imenice
Leksičke kategorije (vrste riječi) definirane su prema načinima na koje se njihovi članovi kombiniraju s drugim vrstama izraza. Sintaksička pravila za imenice razlikuju se od jezika do jezika. "Koliko znamo, svaki jezik pravi gramatičko razlikovanje koje izgleda kao razlikovanje imenica i glagola."
U različitim jezicima imenice imaju različite gramatičke karakteristike. U bosanskom jeziku spadaju u promjenjive riječi i za njih su karakteristične kategorije roda, broja i padeža.
Podjela
a) Po tome označavaju li nešto opipljivo ili neopipljivo, mogu biti konkretne i apstraktne.
b) Po značenjskom opsegu dijele se na opće (zajedničke) i vlastite. U opće spadaju i nebrojive (koje nemaju množinu), a one se dijele na zbirne (kolektivne) i gradivne.
Acoraceae
Acorus je jedan od  rodova  monokotiledonskih cvjetnica. Nekada je bio smješten u porodici Araceae (aroidi), ali novije klasifikacije svrstavaju ga u vlastitu porodicu Acoraceae i red Acorales, od kojih jedini rod potiče iz najstarije sačuvane linije monokotiledona.
Neke starije studije pokazale su da je bio postavljen u red Alismatales, koji također uključuje aroide (Araceae), Tofieldiaceae i nekoliko porodica vodenih monokotiledona (npr. Alismataceae, Posidoniaceae). Međutim, savremene filogenetske studije pokazuju da je Acorus sestrinski svim ostalim monokotiledonama. Uobičajena imena uključuju Calamus i slatka zastava.
Rod je porijeklom iz Sjeverne Amerike i sjeverne i istočne Azije, a naturaliziran je u južnoj Aziji i Evropi još iz drevnog uzgoja. Poznate divlje populacije su diploidne, osim nekih tetraploidnih] u istočnoj Aziji, dok su kultivirane biljke sterilni triploidi, vjerovatno hibridnog porijekla između diploidnih i tetraploidnih oblika.
Obilježja
thumb|250px |Habitus vrste Acorus calamus Imaju neupadljive cvjetove, raspoređene na bočnom spadiksima (zadebljana, mesnata osovina). Za razliku od aroida, ne postoji spate (velika brakteja, koja obuhvata spadiks). Spadiks je dug oko 4–10 cm, a zatvaraju ga listovi. Brakteja može biti deset puta duža od spadiksa. Listovi su linearni s cijelovitom marginom.
Taksonomija
Iako je porodica Acoraceae prvotno opisana 1820. godine, od tada je rod Acorus, u većinu klasifikacijskih sistema, uobičajenono uključivan u Araceae, kao npr., u Cronquistovom sistemu. Porodica je nedavno potvrđene jer su molekulske sistematske studije pokazale da Acorus nije usko srodnički povezan sa Araceae ili bilo kojom drugom monokotiledonskom  porodicom, što navodi biljne sistematičare na stav da  da rod i porodicu postave u poseban red. Ovom položaju trenutno nedostaje podrška klasičnih morfoloških ispitivanja biljaka, a neki taksonomi ga i dalje svrstavaju u potporoicu Araceae, red Alismatales. Sistem APG III prepoznaje Acorales kao red, za razliku od Alismatales, i kao sestrinsku grupu za sve ostale monokotiledone. Ovu vezu potvrđuju novija filogenetska istraživanja. . Tretman u  APG IV sistemu nije promenjen u odnosu na APG III.
Vrste
U starijoj literaturi i na mnogim web stranicama još uvijek postoji velika konfuzija, pri čemu se naziv "Acorus calamus", podjednako, ali pogrešno, primjenjuje na "Acorus americanus" (ranije" Acorus calamus var. americanus'') . Od jula 2014. godine, kompetentn Kew Checklist prihvata samo dvije vrste, od kojih jedna ima tri prihvaćena varijeteta:
Acorus iz Evrope, Kine i Japana prenesen je u Sjedinjene Države.
Rasprostranjenje i stanište
Ove biljke nalaze se u močvarnim područjima, posebno u samim močvarama, gdje se šire pomoću debelih rizoma. Kao i mnoge druge močvarne biljke, oni zavise od aerenhima koji dovodi kisik do korijenske zone. Često se javljaju na obalama i poplavnim vodama, gdje vodostaji sezonski variraju.
Ekologija
Domaća severnoamerička vrsta pojavljuje se u mnogim ekološkim studijama. U poređenju s drugim vrstama močvarnih biljaka, imaju relativno visoku konkurentnu sposobnost. Iako mnoge močvarne biljke akumuliraju velike banke zakopanog sjemena, sjemenske banke „Acorus“ možda neće nakupljaju se u nekim močvarnim područjima usled slabe proizvodnje semena. Čini se da su sjemenke prilagođene za klijanje u čistinama; nakon perioda skladištenja u hladnoći, sjeme će klijati nakon sedam dana svetlosti sa fluktuirajućom temperaturom, a nešto duže pod konstantnom temperaturom. Uporedna studija osobina njegove životne historije klasificirala ih je je kao "međuprostorni busen", tj. vrstu koja ima gust habitus i tendenciju da zauzima praznine u močvarnoj vegetaciji, za razliku od Iris versicolor.
Toksičnost
thumb|right|Slatka zastava (2006.. crtež Istraživačkog centra za divljinu USGS-a) Uprava za hranu i lijekove Sjedinjenih Država zabranil je 1968. godine proizvode dobijeni iz „Acorus calamus“, koji su bili aditivi u hrani. Upitna hemikalija koja je dobijena iz ove biljke bila je β-azaron. Postoji konfuzija u procjeni da li ovu supstancu sadržesvi varijeteti A. calamus.
U prirodi postoje četiri varijeteta A. calamus: diploidni, triploidni, tetraploidni i heksaploidni. Diploidi ne proizvode kancerogeni β-azaron. Poznato je da diploidi prirodno rastu u istočnoj Aziji (Mongolija i Sibir) i sjevernoj Americi. Triploidni citotip vjerovatno je nastao u himalajskoj regiji, kao hibrid između diploidnih i tetraploidnih citotipova. Sjevernoamerički kalamus poznat je kao Acorus calamus var. americanus ili u novije vrijeme jednostavno Acorus americanus. Poput diploidnih sojeva,  A. calamus  u dijelovima Himalaja, Mongolije i Sibira, severnoamerički diploidni varijetet ne sadrži kancerogeni β-asaron. Istraživanja su redovnono pokazivala da "β-asaron nije detektiran u sjevernoameričkom spontanom diploidnom akorusu ''Calamus var. americanus".
Upotreba
Listovi nekih vrsta sa paralelnim venama sadrže eterska ulja koja daju ugodan miris kad se osuše. Fino sječeni listovi stavljani su su po podu u Srednjem vijeku, kako za miris, tako i za pretpostavljenu efikasnost protiv štetnika (životinja)
Emir Spahić
Emir Spahić (rođen 18. augusta 1980) jest bivši bosanskohercegovački nogometaš i bivši kapiten bosanskohercegovačke nogometne reprezentacije.
Početak karijere
Na klupskom nivou, Spahić je igrao za NK Čelik iz Zenice, odakle je prešao u GOŠK Dubrovnik. Nakon toga prelazi u NK Zagreb u kojem je proveo 3 godine. 2004. godine prelazi u ruski klub FC Shinnik koji se tada takmičio u Premijer ligi Rusije. Nakon samo jedne sezone provedene u Shinniku, prelazi u Torpedo Moskvu. 2006. godine prelazi u Lokomotiv Moskvu gdje je odličnim igrama privukao pažnju velikih evropskih klubova na sebe.
Montpellier
Godine 2009. prelazi u francuski Montpellier nakon tri godine provedene u ruskoj Lokomotivi. U svom debiju za Montpellier protiv PSG-a postigao je gol glavom u 94. minuti za konačnih 1-1, čime je odmah osvojio simpatije domaćih navijača. Svoj drugi pogodak za Montpellier postiže u utakmici protiv Lorienta koja je završila remijem 2-2. U augustu 2010. godine Spahić je sa menadžerom, Arsen Wengerom, dogovorio transfer u engleski klub Arsenal F.C., međutim velika odšteta od 25 miliona eura koju su tražili iz uprave Montpelliera spriječila je realizaciju transfera.
Sevilla
U ljeto 2011. godine, Spahić za €2 miliona prelazi u špansku Sevillu, sa kojom potpisuje trogodišnji ugovor. U klubu mu se također pridružuje sunarodnjak, Miroslav Stevanović, u januaru 2013. godine. Prvi pogodak za Sevillu, Spahić postiže u utakmici protiv Osasune koja je okončana rezultatom 1-0 za Sevillu.
Bayer Leverkusen
U junu 2013. potpisao je dvogodišnji ugovor za njemački Bayer 04 Leverkusen. U aprilu 2014, Spahić postiže svoj prvi pogodak za Bayer u utakmici protiv Nurnberga koja završava rezultatom 4–1. U martu 2015, Spahić je proglašen za najboljeg odbrambenog fudbalera u Evropi u izboru Međunarodnog centra za sportske studije. U aprilu 2015, Bayer raskida ugovor sa Spahićem nakon incidenta u kojem je Spahić nasrnuo na pripadnika klupskog osiguranja koji navodno nije dozvolio Spahićevom prijatelju da pristupi klupskim svlačionicama.
Klubovi
''Ažurirano: 15. august 2016.''
Golovi za reprezentaciju BIH
''Ažurirano: 7. 9. 2016.'' Nastupi za reprezentaciju po godinama mini|200px|Emir Spahić u dresu reprezentacije Bosne i Hercegovine (31. mart 2015) ''Ažurirano: 7. 6. 2018.''
Porodica
Emirov otac Ramiz je iz crnogorskog djela Sandžaka, a majka Fatima iz Gacka. Oboje su radili u Dubrovniku, gdje su se i upoznali i formirali porodicu. Emir ima 2 brata, starijeg Nermina te mlađeg Alena koji je također nogometaš.
Protoplast
thumb|right|300px|Protoplasti ćelije petunijinog lista thumb|300px|Protoplasti Physcomitrella patens Protoplast ( grč. πρωτόπλαστος - prōtóplastos = prvoformirano) je termin koji se inicijalno odnosio na prvo ljudsko ili, općenitije, na prvo organizirano tijelo jedne vrste.
Definicija
U modernoj biologiji, on ima nekoliko definicija:
Glavnina protoplasta se odnosi na onu jedinicu biologije koja se sastoji od ćelijjskog jedra i okolnog protoplazmatskog materijala.
Upotreba protoplasta
thumb|right|500px|Fuzija protoplasta (lijevo) sa hloroplastima (ćelije lista) i obojena [[vakuola (iz latice).]] Protoplasta može se koristiti za proučavanje bioloških membrana, uključujući i uzimanje makromolekula i viruse. U tu svrhu se se koristi somaklonalna varijacija.
Protoplasti se naširoko koriste i za DNK transformaciju, prilikom kreiranja genetič modificiranih organizama, jer ćelijski zid bi inače blokirao prolaz DNK u ćeliju. U slučaju biljnih ćelija, protoplast se može može regenerirati u cijele biljke, tako što prvo raste u grupu biljnih ćelija koja se razvija u kalus, a zatim regeneracijom izdanaka (kaulogeneza) iz kalusa metodom proizvodnje kulture biljnih tkiva Rast protoplasta u kalusu i regeneracija izdanaka zahtijevaju odgovarajuću ravnotežu regulatora rasta biljaka u kulturi tkiva i medij koji se mora prilagoditi za svaku vrstu biljaka. Za razliku od protoplasta vaskularnih biljaka, protoplast Mossa, kao što je  Physcomitrella patens , ne treba fitohormon e za regeneraciju, niti oni formiraju kalus tokom regeneracije. Umjesto toga, oni se regeneriraju direktno u filamentozne protoneme oponašajući klijanje spora mahovine.
Protoplasti mogu se koristiti i za oplemenjivanje biljaka, koristeći tehniku koja se zove fuzija protoplasta. Protoplasti različitih vrsta se stimuliraju za spajanje, pomoću električnog polja ili rastvorom polietilen glikola. Ova tehnika se može koristiti za generiranje somatskih hibrida u kulturi tkiva.
Pored toga, protoplast biljaka sa ispoljavanjem fluorescentnih proteina u pojedinim ćelijama možda se koristi za fluorescentno aktivirano ćelijsko sortiranje (FACS), gdje se zadržavaju samo fluorescentne ćelije odabrane valne dužine. Između ostalog, ova tehnika se koristi za izoliranje specifične vrste ćelija (npr, pokrovne ćelije iz lišća, ćelije pericikla iz korena) za dalje istraživanje, kao što je transkriptomika.
Romano Raj
Romano Raj je studijski album Šabana Bajramovića. Izdat je 2006. godine i posljednji je CD i kompilacija njegovih pjesma. Izdavač je Hammer Productions, a producent je Miloš Jovanović. Prateći ansambl na CD-u je beogradsko Dobrovoljno Kovačko Društvo.
Psihijatrijska bolnica Jankomir
Psihijatrijska bolnica Jankomir namijenjena je za hospitalnu dijagnostiku i liječenje psihičkih poremećaja (šizofrenih, afektivnih, neurotskih, poremećaja ličnosti i ovisnosti o alkoholu), ambulantnu dijagnostiku i liječenje prethodno navedenih psihičkih poremećaja, liječenje bolesnika u porodici prihvatitelja, epidemiološka istraživanja i dodiplomsku edukaciju. Služi i kao savjetovalište za pacijente i porodice.
Historija
Historija Psihijatrijske bolnice "Jankomir" u uskoj je konceptualnoj i vremenskoj vezi s razvitkom psihijatrijske nauke i prakse u Evropi, i neposredno s razvitkom današnje Psihijatrijske bolnice Vrapče. Godine 1870. u Evropi je prihvaćena koncepcija organizacije psihijatrijske zaštite čiji su temeljni i funkcionalni dijelovi bili zavodi za umobolne, i već 1879. g. u Stenjevcu koji je tada bio prigradski predio Zagreba izgrađen je i primio je prve bolesnike Kraljevski zemaljski zavod za umobolne za Hrvatsku i Slavoniju, koji je danas savremena psihijatrijska bolnica s psihijatrijskom klinikom a naziva se Psihijatrijska bolnica Vrapče. Prema tada važećoj nozološkoj klasifikaciji bolesnici su bili podijeljeni u četiri kategorije, a bolesnici iz svake kategorije bili su smješteni u posebne paviljone sa specifičnim načinom liječenja. U prvu su grupu prema kliničkoj slici bili klasificirani mirni, a u drugu nemirni bolesnici. U treću su grupu bili uvršteni i prema tadašnjem stručnom psihijatrijskom imenovanju nazvani nemirni nasilni bolesnici. Tekst opisa nozološke klasifikacije četvrte skupine bolesnika citirat ćemo prema izvorniku:
Četvrtu grupu su činili bolesnici koji se ne mogu ostaviti na slobodi kod njihovih kuća, već su pod nadzorom, mogu se slobodno kretati na za to uređenom prostoru zavoda. Za njih se uređuju takozvane kolonije. Kolonije za umobolne služe dakle za takve bolesnike koji nisu opasni, te trebaju samo opći nadzor nazornika, koji se podjednako i sami razumiju u poljoprivredne radnje. Ovi bolesnici upotrebljavaju se kod obavljanja privrednih poljodjelskih radnji, a obavljajući ove ćute se zadovoljni i učini im se njihovo stanje snošljivim i olakšanim. Ti bolesnici stoje pod satnim pregledanjem ljekara za umobolne."
Upravo za prethodno opisanu četvrtu kategoriju bolesnika u prigradskom predjelu Jankomir dodijeljeno je Zavodu za umobolne 57 jutara obradive zemlje koja je kupljena od firme "Jankomir dd za vrtlarstvo i sjemenogojstvo", i godine 1923. tu je osnovana kolonija, odnosno ekonomija Jankomir.
Osnivanjem kolonije odnosno ekonomije Jankomir stvoreni su odgovarajući uvjeti za primjenu tada jedine i poznate metode liječenja duševnih bolesnika a to je bila radna terapija, jer tada još nisu bili otkriveni ne samo psihofarmakološki nego i ine biološke metode liječenja. No, pored funkcije liječenja, kolonija odnosno ekonomija Jankomir imala je i ekonomsku funkciju jer je Zavod za umobolne snabdijevala cjelokupnom količinom namirnica potrebnih za prehranu bolesnika.
Nakon Drugog svjetskog rata razvitak psihijatrijske nauke a naročito uvođenje psihofarmakološkog metoda u liječenju omogućio je da se dio bolesnika iz Jankomira otpusti a dio premjesti u odgovarajuće pretežito ustanove za socijalno staranje, tako da su postupno stvoreni stručni i prostorni uslovi za liječenje akutnih duševnih bolesnika. Rješenjem Izvršnog vijeća sabora Narodne Republike Hrvatske dotadašnja organizacijska i funkcionalna sastavnica Bolnice za duševne bolesti Vrapče odvaja se i od 1. listopada 1958. g. počinje djelovati kao samostalna zdravstvena ustanova pod nazivom Bolnica za duševne bolesti Jankomir. U bolnici je zatečeno 405 bolesnika od kojih su većina bili dugoležeći i 70 bolesnika iz kategorije teško mentalno retardiranih. U početku uvjeti za rad bili su vrlo teški zbog nedostatka stručnih medicinskih kadrova kao i nedostatne dijagnostičke i terapijske medicinske opreme i instrumenata, o čemu posebno svjedoči podatak da su 1959. g. u Bolnici za duševne bolesti Jankomir radila samo dva ljekara.
Zapošljavanjem većeg broja stručnih medicinskih kadrova i zdravstvenih saradnika svih profila kao i doškolovanjem postojećih, nabavom savremene dijagnostičke i terapijske opreme, otvaranjem novih odjela i poboljšanjem uvjeta smještaja i boravka bolesnika, stvoreni su temeljni uvjeti za stručno primjereno pružanje psihijatrijske zdravstvene skrbi i postupan razvitak Bolnice za duševne bolesti Jankomir u savremenu psihijatrijsku ustanovu. Godine 1964. Bolnica je promijenila naziv u Psihijatrijska bolnica "Jankomir" kojeg ima i danas, a u razdoblju do 1999. g. u njoj su radila 84 ljekara specijalista a 69 ljekara završili su obavezni ljekarski staž.
Organizacija
PB "Jankomir" je bolnica paviljonskog tipa i u 11 odvojenih objekata smješteno je sljedećih 10 odjela:
1. Odjel sveobuhvatne ženske psihijatrije - odjel I. 2. Odjel sveobuhvatne muške psihijatrije - odjel II. 3. Odjel sveobuhvatne muške i ženske psihijatrije za produženo liječenje - odjel III. 4. Odjel za alkoholizam i druge ovisnosti - IV. 5. Odjel za biološko, psihoterapijsko i socioterapijsko liječenje psihotičnih poremećaja i graničnih stanja - odjel V. 6. Odjel sveobuhvatne muške psihijatrije za produženo liječenje - odjel VI. 7. Odjel za okupacijsku terapiju, psihosocijalni rad i resocijalizaciju s mogućnošću liječenja u obiteljima udomitelja - odjel VII. 8. Odjel za biološko, psihoterapijsko i socioterapijsko liječenje neurotskih i poremećaja ličnosti i ponašanja te reakcija na stres - odjel VIII. 9. Dnevna bolnica - odjel IX. 10. Odjel za psihoterapijsko i socioterapijsko liječenje neurotskih, somatoformnih i psihotičnih poremećaja te reakcija na stres - odjel X.
Radi cjelovitosti dijagnostičkog postupka u Bolnici postoje i Specijalističko-konzilijarna i prijemna služba, Neurofiziološka laboratorija sa specijalističko-konzilijarnom službom za stanja poremećene svijesti, konvulzivna stanja i oboljele od epilepsije, biohemijska laboratorija, internistički dijagnostičko-ljekarski tim, rendgenska dijagnostika i odjel za opskrbu lijekovima.
NGC 6522
NGC 6522 (također poznat kao ESO 456-SC43) je kuglasto zvjezdano jato i nalazi se u sazviježđu Strijelac. Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 24. juna 1784. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Charlie Chaplin
Sir Charles Spencer Chaplin (16. april 1889 − 25. decembar 1977) bio je britanski glumac, zvijezda nijemog filma, režiser, scenarista i muzičar. Chaplin je jedan od najkreativnijih i najutjecajnijih osoba u eri nijemog filma. U svojim filmovima je nastupao kao glumac, režiser, scenarist, producent i kompozitor muzike. Karijera mu se protegnula na 65 godina, od pozorišta u Engleskoj u kojima je nastupao kao dječak, pa sve skoro do smrti u 88. godini.
Njegov glavni lik bio je "Skitnica", lutalica otmjenog držanja i džentlmenskog ponašanja. Lik nosi uski kaput, prevelike hlače i cipele, polucilindar te bambusov štap, a zaštitni znak su mu potkresani brkovi.
Djetinjstvo
Charlie Chaplin rođen je 16. aprila 1889. u Walworthu u Londonu. Njegovi roditelji bili su zabavljači u varijeteu, a rastali su se prije nego što je Charlie navršio tri godine. Od roditelja je naučio pjevanje. Popis stanovništva iz 1891. pokazuje da je njegova majka, glumica Lily Harvey (Hannah Harriet Hall), živjela s Charliejem i njegovim starijim bratom Sydneyjem u ulici Barlow, u Walworthu. Kao dijete je Charlie s majkom živio i na drugim adresama u i oko Kennington Roada u Lambethu. Njegov otac Charles Chaplin stariji bio je romskog porijekla. Bio je alkoholičar, te je slabo kontaktirao sa sinom, iako su Charlie i njegov brat kratko živjeli sa njim i njegovom ljubavnicom. Tamo su poslani kad im je majka doživjela živčani slom nakon čega je poslana u ludnicu. Ljubavnica Charliejevog oca poslala ga je u školu na Kenningotn Roadu. Chaplinov otac umro je kad je Charlieju bilo dvanaest, 1901.
Bolest grla okončala je pjevačku karijeru Chaplinove majke. Hannina prva kriza došla je 1894. kad je nastupala u The Canteenu, vojnom pozorištu blizu Londona. U pozorište su obično zalazili pijanci i vojnici, a bilo je to najgore mjesto za nastup. Hannah je bila teško povrijeđena nakon što su na nju počeli bacati razne predmete te je otjerana s pozornice. Iza pozornice, plakala je i svađala se sa svojim menadžerom. U međuvremenu, petogodišnji Chaplin izašao je na pozornicu i počeo pjevati u to vrijeme dobro poznatu pjesmu, "Jack Jones".
Hannah Chaplin ponovno je poslana u ludnicu. Chaplin je završio u sirotištu u Lambethu u Londonu, a nakon nekoliko sedmica završio je u londonskoj školi za siromašne. Mlada braća Chaplin držali su se zajedno kako bi preživili. Dok su bili dječaci, odlazili su u varijete, a obojica su se dokazala na pozornici. Chaplinove rane godine očajnog siromaštva izvršile su veliki utjecaj na njegove likove. Teme u njegovim filmovima u kasnijim godinama oživit će scene njegovog djetinjstva u siromašnom Lambethu.
Nastupi u Americi
lijevo|mini|250px|Chaplin 1914. u filmu "Kid Auto Races in Venice" Chaplin je prvi put nastupao u Americi s glumačkom grupom Freda Karnoa od 1910. do 1912. Tada, nakon nekoliko mjeseci nazad u Engleskoj, vratio se s grupom Karno u SAD 2. oktobra 1912. U grupi su bili Arthur Stanley Jefferson, koji će kasnije postati poznat kao Stan Laurel (Stanlio). Chaplin i Laurel bili su cimeri u pansionu. Stan Laurel vratio se u Englesku, ali Chaplin je ostao u Americi. Krajem 1913, Chaplinov nastup s družinom vidio je filmski producent Marc Sennett, koji ga je angažirao za filmski studio Keystone Film Company. Chaplin je prvi put nastupio na filmu u komediji Making a Living, objavljenoj 2. februara 1914.
Pionir filmske umjetnosti
mini|desno|Charlie Chaplin za radnim stolom 1910. Chaplinovi prvi filmovi (1914) bili su u produkciji Keystone Studios, gdje je kreirao svoj lik Skitnice i vrlo brzo savladao umijeće snimanja filmova. "Skitnica" se prvi put pojavio pred publikom u Chaplinovom drugom filmu Kid Auto Races at Venice (objavljen 7. februara 1914), dok je Mabel's Strange Predicament, njegov treći film, (objavljen 9. februara 1914) bio produciran nekoliko dana prije. Za ovaj film je Chaplin smislio i odglumio lik Skitnice. Chaplin se u svojoj autobiografiji sjetio:
Krajem godine u Keystoneu, režirao je i montirao vlastite filmove. Odmah je ostvario uspjeh kod publike. 1915. je počeo jednogodišnji ugovor sa studijom Essanay; poboljšao je vlastite vještine i unio malo kompleksnosti u jeftine komedije u Keystone-stilu. 1916. je potpisao unosan ugovor s Mutual Film Corporation kako bi producirao desetak zahtjevnijih komedija. Dali su mu gotovo potpunu umjetničku kontrolu, a snimio je dvanaest filmova u osamnaest mjeseci od kojih se neki smatraju najutjecajnijim komedijama u historiji filma. Chaplin je poslije rekao kako mu je period u Mutualu bio najsretniji u karijeri.
Većinu svojih filmova snimio je za Keystone, Essanay i Mutual. Nakon što je 1918. preuzeo kontrolu nad svojim produkcijama (i ostavio prikazivače i publiku da ih čekaju), poduzetnici su poslušali zahtjeve za Chaplinom prikazujući njegove stare komedije. Filmovi su prerađeni, promijenjena su im imena, a izdavani su po nekoliko puta, prvo u pozorištima, zatim za kućnu upotrebu, a odnedavno i za VHS i DVD tržište. 12 komedija iz Mutuala 1933. su čak obnovljene kao zvučni filmovi kad im je producent Amadee J. Van Beuren dodao orkestralnu muziku i zvučne efekte. Popis desetaka Chaplinovih filmova i alternativnih verzija može se naći u knjizi Teda Okude i Davida Maska, Charlie Chaplin at Keystone and Essanay: Dawn of the Tramp.
Kreativna kontrola
1919. je Chaplin zajedno s Mary Pickford, Douglasom Fairbanksom i D.W. Griffithom osnovao kompaniju United Artists. Svi oni su bježali od sve većeg uticaja i moći filmskih distributera i financijera koji su se udruživali i stvarali holivudski studijski sistem. Ovaj potez, zajedno s potpunom kontrolom produkcije svojih filmova, osigurao je Chaplinovu neovisnost kao filmašu. Bio je jedan od glavnih ljudi studija sve do početka pedesetih.
Svi Chaplinovi filmovi pod markom United Artists su bili dugometražni, počevši s Parižankom (1923). Taj film su slijedili klasici Zlatna groznica (1925) i Cirkus (1928).
Nakon dolaska zvučnog filma, snimio je Svjetla velegrada (1931), kao i Moderna vremena (1936) prije nego što je prešao na zvuk. Bili su to nijemi filmovi u kojima su se pojavili njegova muzika i zvučni efekti. Svjetla velegrada je vjerovatno bio savršena ravnoteža komedije i osjećajnosti. Za zadnju scenu je kritičar časopisa Life, James Agee, 1949. napisao kako je to bila "najbolja gluma ikad zabilježena na celuloidnoj vrpci".