cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Necmettin Erbakan
Mandat premijera
Postao je premijer 1996. godine u koaliciji sa Çillerovom Doğru Yol Partisi (Stranka desnog puta). Kao premijer, pokušao je unaprijediti odnose Turske sa arapskim zemljama. Koaliciona vlada dobila je kritike zbog Erbakanove spoljne politike. Kada je Erbakan otišao na afričku turneju, posjetivši Egipat, Nigeriju i Libiju, njegova pokornost prema libijskom lideru Muameru Gadafiju razbjesnila je čak i njegove birače kod kuće. Erbakan je izgledao pasivno suočen s Gadafijevim ukorima da je turska vanjska politika naklonjena Izraelu, što je dokaz da su je imperijalističke sile stavile "pod okupaciju" i da su Turci izgubili svoju "nacionalnu volju". Uprkos ovim reakcijama, Erbakan je zadržao svoj proislamistički fokus vanjske politike, polazeći od svog porijekla iz nacionalnog izgleda. Predložio je islamsku sigurnosnu organizaciju koja bi bila konkurentna NATO- u, kao i islamsku valutu zvanu dinar.
Period poslije mandata premijera
U periodu po isteku Erbakanovog mandata premijera, njegova vladajuća Stranka blagostanja je naknadno zabranjena od strane sudova, koji su smatrali da ta stranka ima plan da promoviše islamski fundamentalizam u državi, a Erbakanu je još jednom zabranjeno da učestvuje u aktivnoj politici.
U predmetu Izgubljeni trilion, sudilo mu se i osuđen je na dvije godine i četiri mjeseca zatvora zbog korištenja falsifikovanih dokumenata kako bi se spriječilo vraćanje donacija Trezora u iznosu od oko trilion lira, odnosno starih turskih lira, nakon zabrane stranke 1997.
Uprkos tome što je često bio pod političkom zabranom, Erbakan je ipak djelovao kao mentor i neformalni savjetnik bivšim članovima Refaha koji su osnovali Stranku vrline 1997. godine, među kojima je i sadašnji predsjednik Republike Turske, Recep Tayyip Erdoğan. Stranka vrline proglašena je neustavnom 2001. godine je zabranjena.
Smrt
Erbakan je preminuo 27. februara 2011. u 11:40 po lokalnom vremenu od zatajenja srca u bolnici Güven u Çankaya, Ankara.
Njegovo tijelo je prebačeno u Istanbul, a nakon vjerske sahrane u Fatih džamiji, okupljena masa je ispratila njegov lijes do mezarja Merkezefendi, gdje je položen pored svoje supruge Nermin. Njegovoj sahrani prisustvovali najviši državni i vladini zvaničnici.
Prema The Economist -u, nakon svoje smrti Erbakan je bio priznat kao moderirajuća snaga turskih islamista, a Tursku je učinio mogućim modelom i za arapski svijet.
Pregledi
Njegova vanjska politika imala je dva glavna stuba: panislamizam i borbu protiv cionizma. On je stvorio "D-8" ili Osmoricu u razvoju, kako bi postigao ekonomsko i političko jedinstvo među muslimanskim zemljama. Ima osam članica, uključujući Tursku, Iran, Maleziju, Indoneziju, Egipat, Bangladeš, Pakistan i Nigeriju.
Čentiba
mini|280px|Čentiba, "Florjanov pil" Čentiba je naseljeno mjesto u sastavu općine Lendava, regija Pomurska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Lendava.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Čentiba je imala 839 stanovnika.
Žukovica (Neum)
Žukovica je naseljeno mjesto u općini Neum, Bosna i Hercegovina.
Samobor, tvrđava kod Gacka
Samobor, tvrđava kod Gacka
NGC 6623-1
NGC 6623-1 (također poznat kao MCG 4-43-26, PGC 61739 i UGC 11203) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 192 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Herkul. Najveći prečnik je 1,30 (73 hiljade sg) a najmanji 1,2 uglovnih minuta (67 hiljada sg).
Samobor, tvrđava kod Gacka
Tvrđava Samobor kod Gacka se pominje oktobra 1386. godine. Inače, čitavo područje Gacka pripadalo je Kosačama u razvijenom srednjem vijeku. U navedenom dokumentu koji govori o prodaji konja Prodaša Klapović iz Samobora kod Gacka pojavljuje se kao jemac.
FK Rabotnički
FK Rabotnički (makedonski: ФК Работнички)je nogometni klub iz Skoplja, Makedonije.
Historija
Nogometni klub Rabotnički je osnovan 1937. godine, slično sarajevskom nogometnom klubu Željezničaru, kao sportsko udruženje radnika željeznice. Za vrijeme SFRJ Rabotnički se pretežno takmičio u drugoj jugoslavenskoj ligi. Kroz svoju historiju se uvijek nalazio u sjeni gradskog rivala Vardara. Poslije osamostaljenja Makedonije ovaj klub se počinje takmičiti u najboljoj makedonskoj ligi gdje tokom 2000-ih osvaja tri put naslov šampiona.
Folklendski rat
Falklandski rat (en: Falklands war; šp: Guerra de las Malvinas/Guerra del Atlántico Sur) je rat između Velike Britanije i Argentine za kontrolu nad Falklandskim ostrvima. Rat je izbio nakon okupacije ostrva koju je izvela Argentina, smatrajući ih svojim dijelom. Rat je počeo 2. aprila 1982. a završen je 14. juna 1982 predajom Argentine.
Uvod u sukob
U periodu koji je prethodio sukobu Argentina je bila u devastirajućoj ekonomskoj krizi. Vojnoj hunti generala Leopolda Galtierija prijetili su masivni građanski nemiri i protesti. Izlaz iz takve situacije vojna vlada Galtierija tražila je pobuđujući u narodu patriotske osjećaje prema Falklandskim ostrvima, misleći kako Britanci neće vojno uzvratiti na zauzimanje ostrva. 19.marta grupa argentinskih mornara sa trgovačkog broda je na ostrvu Južna Georgija istakla argentinsku zastavu, što je kako će se kasnije ispostaviti bio prvi povod za rat. U nastojanju da spriječi britansko pojačanje snagama na Južnom Atlantiku argentinska vojna hunta je 2. aprila naredila invaziju na Falklandska ostrva, započinjući tako Falklandski rat.
Početak rata
Do sredine aprila Kraljevsko zrakoplovstvo Velike Britanije je formiralo bazu na ostrvu Ascencion. Pored značajnog broja aviona, prvenstveno bombardera Avro Vulcan i lovaca F-4 Phantom II, Britanci su raspolagali i Kraljevskim marincima, a raspoređeni su i pripadnici SAS-a.
Prva operacija je bila Britansko oslobađanje ostrva Južna Džordžija, pod imenom Operacija Paraquet. Nakon iskrcavanja SAS trupa 21. aprila, zbog lošeg vremena i izgubljena dva helikoptera operacija je odložena. 23. aprila Britanski radari su upozorili na pojavljivanje podmornice tako da je operacija još jednom odložena. Umjesto iskrcavanja, Major Guy Sheridan odlučio je otpočeti misiju hvatanja podmornice. 25. aprila britanski razarač HMS Antrim primijetio je podmornicu ARA Santa Fe. Ubrzo su se lovu pridružili i razarač HMS Brilliant, te fregata HMS Plymouth. Napadi protiv-podmorničkih helikoptera sa razarača na Santa Fe oštetili su podmornicu tako da nije mogla zaroniti. Mornari su napustili podmornicu iskrcavši se na ostrvo gdje su se bez borbe predali britanskim snagama.
Potapanje krstarice General Belgrano
desno|mini|200px|Krstarica General Belgrano Ključni događaj cijelog rata zbio se 2. maja u 15:57. Nakon nekoliko dana praćenja britanska nuklearna podmornica Conqueror torpedirala je sa 3 torpeda argentinsku krstaricu General Belgrano. Dva torpeda su pogodila krstaricu praveći rupu dugu dvadeset metara i izazivajući nestanak električne energije na brodu, što je isključilo mogućnost ispumpavanja vode. Skoro pola argentinskih žrtava tokom rata stradalo je kao žrtve potapanja krstarice Belgrano. Nakon udara torpeda poginulo je 275 mornara dok je konačan broj mrtvih sa Belgrana bio 323 mornara. 700 mornara je našlo spas na argentinskim i čileanskim brodovima uprkos hladnom moru i olujnom nevremenu. Nakon toga se argentinska mornarica povukla u matične luke, prepustivši britancima prednost na vodi.
Potapanje razarača HMS Sheffield
Dva dana nakon potapanja krstarice Belgrano Britanci su izgubili razarač HMS Sheffield. Sheffield je zajedno sa svojim sestrinskim brodovima HMS Yarmouth i HMS Glasgow trebao povećati prostor pokriven radarima kako bi se zaštitili britanski nosači aviona. Međutim brodovi su primjećeni od strane argentinskih špijunskih aviona i dva lovca Dassault Super Étendard su lansirana sa aerodroma Rio Grande na Ognjenoj zemlji. Naoružani sa po jednom raketom Exocet AM39 argentinski lovci su uspjeli prići na 50tak kilometara od britanskih razarača odakle su i ispalili rakete na HMS Yarmouth i HMS Sheffield. HMS Glasgow je primijetio dolazak raketa na radaru i obavijestio oba broda. Yarmouth je reagovao izbacivši mamac, dok je admiralski brod HMS Hermess odbacio moguću prijetnju za Sheffield. Sheffield je pogođen tačno u sredinu sa razarajućim dejstvom. Ubrzo su se počeli širiti devastirajući požari koji su na kraju 20 mornara koštali života dok su 24 teško povrijeđena. 10. maja u toku šlepanja Sheffield je potonuo.
Iskrcavanje u zaljevu San Carlos
mini|lijevo|160px|Mjesta iskrcavanja britanske vojske na Falklandska ostrva. U toku noći, 21. maja 4 000 vojnika iz sastava British Amphibious Task Group pod komandom komodora Michaela Clappa iskrcalo se na obale Istočnog falklandskog ostrva, u zaljevu San Carlos. Iskrcavanje je primjećeno i argentinci su odgovorili kontinuiranim avio-bombardiranjem područja koje je među britanskim vojnicima postalo poznato kao Bomb Alley - Aleja bombi.
Napadi argentinske avijacije i dalje nisu jenjavali. Upošljavanjem lakih bombardera tipa Canberra argentinci su zadavali velike probleme i nanosili ogromnu štetu britanskoj mornarici. Na dan iskrcavanja 21. maja djelovanjem bombardera potopljene su dvije fregate: HMS Ardent i HMS Antelope. Još veći udarac na britanci su pretrpili 25. maja kada je potopljen razarač HMS Coventry i transportni brod MV Atlantic Conveyor sa kojim je potonulo 10 helikoptera i velika količina logističkog materijala (šatori, materijal za popravljanje piste i sl.). Također fregate HMS Argonaut i Brilliant su bile teško oštećene.
Veliki broj britanskih brodova je izbjegao sličnu sudbinu pošto su argentinski piloti zbog radarske prijetnje morali da rakete ispaljuju sa male visine, što im nije ostavljalo dovoljno vremena da ih prije udara otključaju i spreme za napad. Čak trinaest bombi je pogodilo britanske brodove ali nisu eksplodirale.
Bitka za Goose Green
28. maja, oko 2:30 uz artiljerijsku podršku i Sea Harriere koji su spriječavali argentinske zračne napade, tri čete pod vodstvom pukovnika Herberta Jonesa počele su napad na argentinski garnizon u Goose Greenu. Garnizon i obližnji aerodrom branilo je oko 800 argentinskih vojnika zajedno sa 202 radnika koji su opsluživali aerodrom. Nakon teške borbe, koja je potrajala čitav dan, britanske snage su uspjele likvidirati argentinski garnizon u Goose Greeneu. Predajom 1 050 argentinaca otvoren je put za napad na Port Stanley. Pokazalo se da, iako su britanske snage na Falklandima bile brojčano inferiorne Argentincima, argentinske snage, sastavljene od neiskusnih, demoraliziranih i loše vođenih vojnika, brzo su podlegle malobrojnijim napadačima sastavljenim od iskusnih, vrhunski izvježbanih i profesionalnih jedinica.
Bitka za Port Stanley
Dolaskom dodatnih 5 000 vojnika iz 5. pješadijske brigade 1. juna major Jeremy Moore je konačno imao dovoljno velike snage za oslobađanje Stanley-a. 11. juna počela je operacija napada na Port Stanley. Britanci su nadmoćno pobijedili u bitkama na planinama Hariet i Longdon, zapadno od Port Stanleya. Jedini značajan uspjeh argentinske vojske je lansiranje rakete na razarač HMS Glamorgan pri čemu je trinaest britanskih vojnika poginulo. Nakon što je u noći 13. juna palo i zadnje argentinsko uporište na planini Tumbledown. U jutro 14. juna komandant odbrane Port Stanleya brigadni general Mario Menéndez predao je grad majoru Mooreu. 20. juna britanci su preuzeli kontrolu nad Južnom Džordžijom i Južnim Sendvič ostrvima što je označilo kraj rata.
Vojne posljedice
Falklandski rat je trajao 74 dana i odnio je 907 života.
Političke posljedice
Političke posljedice samog rata bile su daleko važnije od odgovora na pitanje čiji je suverenitet nad Falklandskim ostrvima.
Mirsad Tuka
Mirsad Tuka bio je bosanskohercegovački pozorišni i filmski glumac.
Biografija
Karijeru je počeo kao polaznik Dramskog studija tuzlanskog Narodnog pozorišta. Završio je Fakultet dramskih umetnosti u Beogradu.
Debitovao je u filmu Praznik u Sarajevu. Za tu ulogu nagrađen je na Festivalu glumačkih ostvarenja u Nišu 1991, kao najbolji glumac – debitant. Od 1996. član je ansambla sarajevskog Kamernog teatra 55. Odigrao je mnoge uloge u pozorišnim predstavama, kao što su Krokodil Lacoste Zlatka Topčića, To Alije Isakovića, Poljska konjica Marka Vešovića i Hasanaginica za koje je i nagrađivan.
Igrao je i u mnogim filmovima i TV-serijama, popuz Nafaka, Sve džaba, Remake, Ostavljeni i Warriors.
Folklendski rat
Političke posljedice
U Velikoj Britaniji je pobjeda u Falklandskom ratu vratila nacionalno samopouzdanje i označila povratak te države kao velike sile. Margaret Thatcher i njena Konzervativna stranka, kojoj su prije rata svi bili predviđali poraz, godinu dana kasnije je na izborima do nogu potukla opozicijske laburiste te dobila mandat za svoj radikalni program neoliberalnih privrednih reformi, koje danas predstavljaju standard u većini razvijenih industrijskih država.
NGC 473
NGC 473 (također poznat kao IRAS 01172+1616, MCG 3-4-22, PGC 4785 i UGC 859) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 98 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Ribe. Najveći prečnik je 1,90 (54 hiljade sg) a najmanji 1,2 uglovnih minuta (34 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 15. oktobra 1784. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Rat svjetova (2005)
Rat svjetova američki je naučno-fantastični triler film u režiji Stevena Spielberga, a scenarij su napisali Josh Friedman i David Koepp, zasnovan na istoimenom romanu H. G. Wellsa. U filmu glume Tom Cruise, Dakota Fanning, Justin Chatwin, Miranda Otto i Tim Robbins, a narator je Morgan Freeman. U filmu, američki lučki radnik je prisiljen brinuti o svojoj djeci, od kojih živi odvojeno, dok se bori da ih zaštiti i ponovno ujedini s majkom kad vanzemaljci napadnu Zemlju i unište gradove.
Film je snimljen za 72 dana, a sniman je u Kaliforniji, Connecticutu, New Jerseyju, New Yorku i Virginiji. Film je pušten 29. juna u Sjedinjenim Američkim Državama, a 1. jula u Ujedinjenom Kraljevstvu. Rat svjetova bio je uspješan na blagajnama i postao četvrti najuspješniji film u 2005. godini, sa 234 miliona dolara u Sjevernoj Americi i 591 miliona dolara ukupno.
Radnja
Narator objašnjava kako ljudi nisu bili svjesni da vanzemaljci planiraju zauzeti Zemlju. Ray Ferrier je razvedeni dizaličar koji radi na pristaništu u Brooklynu u New Yorku i živi u Bayonneu u New Jerseyju. Ray je otuđen od svoje djece. Njegova bivša supruga Mary Ann je ostavila djecu, 10-godišnju kćer Rachel i tinejdžera Robbieja, u Rayovoj kući na putu u Boston. Dogodi se neobjašnjiva promjena vremenskih prilika, uključujući i munje koje više puta pogađaju središte raskrsnice i prouzrokuju nestanak električne energije.
Ray se pridružuje gomili na mjestu udara groma i svjedoči kako masivni ratni stroj "Tripod" izlaze iz zemlje i koristeći vanzemaljsko oružje dezintegrira većinu svjedoka, pretvarajući ih u sivu prašinu ostavljajući samo praznu odjeću iza sebe. Ray pokupi svoju djecu, krade automobil i vozi se Mary Anninoj kući u predgrađu New Jerseyja da se skloni. Sljedećeg jutra otkriva da se Boeing 747 srušio na ulici. Televizijska ekipa koja snima olupinu objašnjava da postoji više "Tripoda" koji su napali velike gradove, uključujući New York, Pariz, Washington i London, te imaju štit koji ih štiti od ljudskog oružja. Ray odlučuje odvesti djecu u Boston kako bi bila s majkom. Njih troje su prisiljeni napustiti ukradeni auto nakon što ga rulja uzme silom. Kasnije su preživjeli napad "Tripoda" koji uzrokuje potonuće trajekta na rijeci Hudson. Tokom očajne borbe između američkih marinaca i vanzemaljaca, Ray je prisiljen birati između razdvajanja od Rachela i sprječavanja Robbieja da se pridruži borbi. On pušta Robbieja da ide s marincima. Dok su Ray i Rachel u bijegu, Harlan Ogilvy im nudi zaklon.
Njih troje ostaju neotkriveni dva dana, čak i nakon što grupa vanzemaljaca pretraži podrum. Sljedećeg jutra Ogilvy doživi slom dok svjedoči kako "Tripod" skuplja ljudsku krv i tkivo da oplodi vanzemaljsku vegetaciju. Uvjeren da Ogilvy ugrožava život njegove kćeri, Ray ga nevoljko ubija. Sklonište u podrumu je ugroženo kada ih druga sonda uhvati na spavanju. Rachel biva oteta od "Tripoda", a Ray dozvoljava da bude otet i smješten u istom kavezu s Rachel. Kada ga vanzemaljci odaberu, Ray ubaci pojas sa granatama u stroj. "Tripod" je uništen i oni su slobodni.
Ray i Rachel stižu u devastirani Boston, gdje vegetacija umire, a većina "Tripoda" je propala. Ray primjećuje da ptice slijeću na jedan "Tripod", što ukazuje da je njegov štit isključen. Ray upozorava vojnike i oni ga unište. Ray i Rachel stižu do roditeljske kuće Mary Ann, gdje se ponovo sreću s Mary Ann i Robbiejem. Na kraju narator otkriva da su vanzemaljci bili imuni na ljudske mašine, ali oni i njihova vegetacija nisu bili imuni na mikrobe prisutne na Zemlji i da "Od trenutka kada su osvajači stigli, udahnuli naš zrak, jeli i pili, bili su osuđeni. Uništeni, nakon što su sva ljudska oružja i uređaji bili bezuspješni, od najmanjih stvorenja koje je Bog u svojoj mudrosti stavio na ovu zemlju. Cijenom od milijardu smrti, čovjek je zaradio svoj imunitet, svoje pravo preživljavanja među bezbrojnim organizmima. I to pravo je naše protiv svih izazova, jer ljudi niti žive niti umiru uzalud".
Produkcija
Nakon saradnje na filmu Specijalni izvještaj iz 2002, Steven Spielberg i Tom Cruise bili su zainteresirani ponovo raditi zajedno. Spielberg je izjavio o Cruiseu: "On je tako inteligentan, kreativan partner i donosi velike ideje na set. Volim raditi s Tomom Cruiseom". Cruise se sreo sa Spielbergom tokom snimanja Spielbergovog Uhvati me ako možeš (2002) i imali su u opciji tri filma na kojem bi radili zajedno, od kojih je jedna bio adaptacija Rata svjetova. Spielberg je izabrao Rat svjetova.
Film je Spielbergov treći na temu posjeta vanzemaljaca, uz Bliski susreti treće vrste i E.T. Spielberg je izjavio da je samo mislio da bi bilo zabavno napraviti "stvarno zastrašujući film sa stvarno zastrašujućim vanzemaljcima", nešto što nikad prije nije uradio. Spielberg je namjeravao ispričati savremenu priču, pri čemu je producentica i dugogodišnja saradnica Kathleen Kennedy izjavila da je priča stvorena kao maštarija, ali je prikazana na hiperrealističan način.
Spielberga i Cruisea su pitali J. J. Abramsa da napiše scenarij, ali je morao odbiti film dok je radio na pilotu za svoju televizijsku seriju Izgubljeni. Josh Friedman predao je scenarij koji je onda David Koepp ponovo napisao. Lik Tima Robbinsa bio je spoj dva lika iz knjige, uz ime posuđeno od trećeg. Dok je mijenjao vrijeme radnje iz 19. vijeka u sadašnjost, Koepp je također pokušao "moderni svijet vratiti u 19. vijek", a likovi su lišeni struje i savremene tehnologije komunikacija.
Iako je prihvatio scenarij, Spielberg je zatražio nekoliko promjena. Spielberg je bio protiv ideje o vanzemaljcima koji dolaze u svemirskim brodovima, budući da je svaki film invazije vanzemaljaca koristio takva vozila. Spielberg zamijenio porijeklo "Tripoda" navodeći da su već odavno zakopani u Zemlji.
Spielberg je imao na umu Mirandu Otto za ulogu Mary Ann, ali u vrijeme kada ju je nazvao bila je trudna i pomislila je da će propustiti priliku. Spielberg je tada odlučio uključiti Mirandinu trudnoću u film, mijenjajući dio za nju.
Lawrence Brown je napisao: "Spielbergovu odluku da prikaže osvajače kao da su tu cijelo vrijeme, pokopani duboko pod zemljom, postavlja pitanja koja nisu postojala u Wellsovoj knjizi. U Spielbergovoj verziji, ovi su osvajači bili ovdje prije, u prethistorijsko doba. Ostavili su svoje strojeve duboko u podzemlju, i otišli. Zašto? Zašto ne preuzeti Zemlju tada? Spielberg ne daje odgovor, a likovi su previše zauzeti preživljavanjem da se pitaju o tome. Odgovor se sam nameće – ljudi su vanzemaljcima bili interesantni kao životinje za hranu. Kada su dolazili ovamo ranije, ljudi su bili vrlo rijetki. Vanzemaljci su ostavili svoje skriveno strojeve i otišli, strpljivo posmatrajući Zemlju sve dok se ljudi nisu razmnožili – a onda su se vratili. Prema tom tumačenju, svi mi – svi ljudi tokom cijele historije – bili smo stoka koja je živjela na farmi za vanzemaljce".
Snimanje
mini|Uništeni [[Boeing 747 korišten za snimanje filma]] Snimanje se odvijalo u Virginiji, Connecticutu, New Jerseyju, Kaliforniji i New Yorku. Snimanje je trajalo oko 72 dana. Spielberg je namjeravao snimati Rat svjetova nakon Münchena, ali Tom Cruiseu se toliko svidio scenarij Davida Koeppa da je predložio da Spielberg odgodi München, a on će odgoditi snimanje Nemoguće misije 3. Većina ekipe iz Münchena dovedena je i na Rat svjetova.
Scena koja prikazuje prvo pojavljivanje "Tripoda" snimljena je na raskrsnici Ferry Street, Merchart Street i Wilson Avenije u Newarku (New Jersey). Trajektna scena snimljena je u New Yorku, a kuća Mary Anninih roditelja bila je smještena u Brooklynu (ali u filmu je prikazana kao u Bostonu). Za avionsku nesreću kupljen je Boeing 747, koji je povučen iz upotrebe, uništen a oko njega izgrađene kuće. Scena tijela koja plutaju niz rijeku snimljena je na rijeci Farmington u Windsoru (Connecticut).
Teme
Film je opisan kao antiratni film, civili koji bježe i pokušavaju spasiti sebe i svoju porodicu umjesto da se bore protiv vanzemaljaca. Debra J. Saunders iz San Francisco Chroniclea opisala je film kao "Ako vanzemaljci napadnu, nemojte se boriti. Bježite." Saunders je uporedila film s Danom nezavisnosti, gdje civili bježe, ali podržavaju vojne napore. Mnogi recenzenti smatraju da je film pokušao stvoriti atmosferu napada 11. septembra. U jednom intervjuu, scenarist David Koepp, izjavio je: "Neki ljudi će misliti da se radi o američkom strahu od terorizma. I mislim da bi to drugdje u svijetu ljudi mogli vidjeti kao alegoriju na rat u Iraku i strah od američke invazije. Oba su tumačenja, mislim, valjana."
Krešimir Kordić
Krešimir Kordić (Mostar, 3. septembar 1981.) je bosanskohercegovački nogometaš, koji igra na poziciji napadača. Trenutno igra za HŠK Zrinjski.
Karijera
Karijeru je započeo u Zrinjskom a okušao se još i u Dragovoljcu, Zadru i Posušju. Prvi je strijelac Zrinjskog u klupskoj historiji. Navijačima je posebno bio drag zbog svojih golova najvećem rivalu, mostarskom Veležu. 2010. odlazi u slovački ŠK Slovan Bratislava, nakon dvije sjajne sezone u dresu Zrinjskog, i gola postignutog istom klubu, u Evropi, nakon čega su ga čelnici toga kluba i zamijetili. Potpisao je dvogodišnji ugovor s opcijom produženja za još jednu godinu. Međutim, zbog neugodne povrede na debi za novi klub morao je pričekati čak četiri mjeseca. U završnici sezone je dobio priliku zaigrati te je postigao je tri gola, sva tri u Kupu.
Brooke Scullion
Brooke Scullion (rođena 31. marta 1999), poznata i mononimno kao Brooke, irska je pjevačica. Bila je trećeplasirana takmičarka na kraju devete sezone muzičkog programa The Voice. Bila je predstavnica Irske na Eurosongu 2022. – pjesmom "That's Rich".
FK Borac Jelah
FK Borac je nogometni klub iz Jelaha, Bosna i Hercegovina. Trenutno se takmiči u Drugoj nogometnoj ligi Federacije Bosne i Hercegovine - Centar.
Historija
FK Borac Jelah je formiran 1948. godine. Svoje najveće uspjehe postigao u sezoni 1988-89. kada je ušao u tadašnju Republičku ligu BiH, gdje ga je rat zatekao. Danas se FK Borac takmiči u Drugoj ligi FBiH - Centar i ima selekcije u svim rangovima. Poslije rata je izvršena djelimična sanacija Sportskog kompleksa Šibovi na kojem Borac igra svoje domaće utakmice.
Brooke Scullion
Rani život
Bila je studentica dramskog odsjeka na Univerzitetu Ulster/Magee.
2020: The Voice UK
Godine 2020. bila je na audiciji za devetu sezonu muzičkog TV programa The Voice UK; dobila je pozitivan odgovor od svih četvero sudaca i izabrala Meghan Trainor za mentorstvo. Nakon finalnog nastupa na takmičenju, bila je trećeplasirana.
2022: Eurosong
U januaru 2022. Brooke je izabrana za jednog od šest finalista među takmičarima nacionalnog finalnog izbora Irske da se odredi predstavnik ove zemlje na Eurosongu 2022. Njena pjesma, "That's Rich", pobijedila je na uz osvojenih 28 poena. Bila je bolja za četiri poena u odnosu na izvedbu "Ashes of Yesterday" Janet Grogan i "Yeah, We're Gonna Get Out of It" Milesa Grahama. Dali su joj 12 poena internacionalni žiri i teleglasanje, te četiri poena žiri u studiju. Tako je bila predstavnica Irske na Eurosongu 2022. u Torinu, Italija (deseti po redu nastup u drugoj polufinalnoj noći 12. maja); nije prošla u finale.
Privatni život
Osim pjevanja, Brooke radi i kao lična asistentica agenta za nekretnine u Toomeu, okrug Antrim.
Ataksija–telangiektazija
Ataksija–telangiektazija (AT ili A–T), također zvana sindrom ataksije-telangiektazije ili Louis-Barov sindrom, je rijetka, neurodegeneativna, autosomno recesivna bolest koja uzrokuje tešku invalidnost. Ataksija se odnosi na lošu koordinaciju, a telangiektazija na male proširene krvne sudove, a oba poremećaja su obilježja bolesti. A–T utiče na mnoge dijelove tijela:
Dolga vas (Lendava)
Dolga vas je naseljeno mjesto u sastavu općine Lendava, regija Pomurska, Slovenija.
Ataksija–telangiektazija
Simptomi se najčešće prvi put javljaju u ranom djetinjstvu (fazi malog djeteta) kada djeca počnu sjediti ili hodati. Iako obično počnu hodati u normalnoj dobi, ljuljaju se ili vrludaju kada hodaju, stoje mirno ili sjede. U kasnom predškolskom i ranom školskom uzrastu imaju poteškoće u pomjeranju očiju na prirodan način s jednog mjesta na drugo (okulomotorna apraksija). Razvijaju nejasan ili iskrivljen govor i probleme s gutanjem. Neki imaju povećan broj infekcija respiratornog trakta (infekcije ušiju, sinusitis, bronhitis i pneumonija). Budući da se ne razvijaju sva djeca na isti način ili istom brzinom, može proći nekoliko godina prije nego što se A–T ispravno dijagnosticira. Većina djece s A–T ima stabilne neurološke simptome u prvih 4-5 godina života, ali počinju pokazivati sve veće probleme u ranim školskim godinama.
Dolga vas (Lendava)
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Lendava.
Ataksija–telangiektazija
A–T je uzrokovan defektom gena ATM, koji je uključen u prepoznavanje i popravke oštećene DNK. Procjenjuje se da je prevalencija A–T od 1/40.000 do samo 1/300.000 ljudi.
Dolga vas (Lendava)
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Dolga vas je imala 633 stanovnika.
Ataksija–telangiektazija
Simptomi i znaci
Postoji značajna varijabilnost u ozbiljnosti karakteristika A–T među oboljelim osobama iu različitim dobima. Sljedeći simptomi ili problemi su uobičajene ili važne karakteristike A–T:
Mnogoj djeci se u početku pogrešno dijagnosticira cerebralna paraliza. Dijagnoza A–T može se postaviti tek u predškolskim godinama kada se pojave ili pogoršaju neurološki simptomi poremećaja hoda, koordinacije ruku, govora i pokreta očiju, te se prvi put pojave telangiektazije. Budući da je A–T tako rijedak, ljekari možda nisu upoznati sa simptomima ili metodima postavljanja dijagnoze. Kasna pojava telangiektazije može biti prepreka za postavljanje dijagnoze. Također može proći neko vrijeme prije nego što razmotre A–T kao mogućnost zbog rane stabilnosti simptoma i znakova. Postoje pacijenti kojima je A-T dijagnosticiran samo u odrasloj dobi, zbog atenuiranog oblika bolesti, a to je u korelaciji s tipom mutacije gena.
Uljanovsk
Uljanovsk jest grad i administrativno središte Uljanovske oblasti u Rusiji, smješten na obalama rijeke Volge 893 kilometra istočno od Moskve. Prema popisu stanovništva iz 2010. Bilo je 613,786 stanovnika, 2002. 635,947, a 1989. 625,155 stanovnika. Grad, prvobitno osnovan kao Simbirsk (rus. Симбирск) je rodno mjesto Vladimira Lenjina po kojem je  preimenovan u Uljanovsk 1924.
Ataksija–telangiektazija
Ataksija i drugi nervni problemi
Prve indikacije A–T javljaju se obično u djetinjstvu. Djeca počinju hodati u normalnoj dobi, ali se hod neće mnogo poboljšati od svog početnog klimavog. Ponekad imaju problema da mirno stoje ili sjede i imaju tendenciju da se ljuljaju unazad ili s jedne na drugu stranu. U godinama osnovne škole hodanje postaje teže, a djeca će koristiti vrata i zidove kao oslonac. Djeca sa A–T često izgledaju bolje kada trče ili brzo hodaju nego kada hodaju sporo ili stoje na jednom mjestu. Otprilike početkom druge decenije, deca sa težim („klasičnim“) oblikom A–T počinju da koriste invalidska kolica za velike udaljenosti. Tokom školskih godina, mogu imati sve veće poteškoće s čitanjem zbog poremećene koordinacije pokreta očiju. U isto vrijeme mogu se pojaviti i drugi problemi s finomotornim funkcijama (pisanje, bojenje i korištenje pribora za jelo), te s nerazgovjetnim govorom (disartrija). Većina ovih neuroloških problema prestaje da napreduje nakon otprilike u dobi od 12–15 godina, iako nevoljni pokreti mogu početi u bilo kojoj dobi i mogu se pogoršati s vremenom. Ovi dodatni pokreti mogu imati različite oblike, uključujući male trzaje rukama i stopalima koji izgledaju kao vrpoljenje (horea), sporije pokrete uvijanja gornjeg dijela tijela (atetoza), usvajanje ukočenih i uvrnutih položaja ( distonija), povremeni nekontrolisani trzaji (mioklonusni trzaji), te različiti ritmički i neritmički pokreti sa pokušajima koordiniranog djelovanja (drhtanje).
Uljanovsk
Historija
Tvrđava "Simbirsk" ili "Sinbirsk" je bila strateški postavljena na brežuljku na zapadnoj obali Volge. Tvrđava je trebala da zaštiti istočne granice Ruskog carstva od nomadskih plemena i da uspostavi stalno carsko prisustvo u tom području. 1668, Simbirsk je izdržao mjesec dana opsade od strane 20,000 kozaka na čelu sa njihovim pobunjeničkim zapovjednikom Stenkom Razinom. Također u Simbirsku je bio i drugi pobunjenik, Jemeljan Pugačev, koji je bio zatvoren prije izvršenja smrtne kazne. U to vrijeme Simbirsk je imao drvenu tvrđavu, koja je bila uništena u požaru u 18. vijeku.
Ataksija–telangiektazija
Teleangiektazija
thumb|right|Očna telangiektazija kod osobe sa A-T Istaknute krvne žile (telangiektazije) nad bjelinom (bionjača) očiju obično se javljaju u dobi od 5–8 godina, ali se ponekad pojave kasnije ili uopće ne. Izostanak teleangiektazija ne isključuje dijagnozu A–T. Potencijalno kozmetički problem, očne telangiektazije ne krvare ili svrbe, iako se ponekad pogrešno dijagnosticiraju kao hronični konjuktivitis. Njihova stalna priroda, koja se ne dobno mijenja, vremenom ili emocijama, označava ih kao različite od ostalih vidljivih krvnih sudova. Teleangiektazija se također može pojaviti na područjima kože izloženim suncu, posebno na licu i ušima. Javljaju se u bešici kao kasna komplikacija hemoterapija ciklofosfamidom, viđeni su duboko u mozgu starijih ljudi sa A–T, a povremeno nastaju u jetri i plućima.
Uljanovsk
Historija
Nakon što se istočna granica Ruske imperije brzo pomjerila prema Sibiru, Simbirsk je brzo izgubio svoj strateški značaj, ali se ipak počeo razvijati u važan regionalni centar. Simbirsk je dobio status grada 1796. godine. U ljeto 1864, Simbirsk je bio teško oštećen u požaru, ali je brzo obnovljen i nastavio je da se razvija. Crkva Svetog Trojstva je izgrađena u suzdržanom neo klasicističkom stilu između 1827-1841. Populacija Simbirska je dostigla 26,000 do 1856. i 43,000 do 1897. Grad je preimenovan 1924. u Uljanovsk u čast Vladimira Uljanova, poznatijieg kao Lenjin, koji je bio rođen u Simbirsku 1870. Dva druga ruska politička lidera, Aleksandar Kerenski i Alksandar Protopopov, također su bili rođeni u Simbirsku.
Izgradnjom hidroelektrane Kujbišev (završena 1957.) 200 kilometara nizvodno od Uljanovska rezultiralo je poplavama zemljišta sjeverno i južno od Uljanovska kao i povećanjem širine Volge do 35 kilometara na nekim mjestima. Do današnjeg dana, neke naseljene četvrti Uljanovska i dalje su znatno ispod nivoa rezervoara, zaštićeni od poplava branom: procjenjuje se da bi se u slučaju katastrofe mogli potopiti dijelovi grada koji čine oko 5% od ukupnog stanovništva. Tokom sovjetskog perioda, Uljanovsk je bio važan turistički centar, privlačeći posjetioce iz cijele zemlje uglavnom zbog svog revolucionarnog značaja.
Ataksija–telangiektazija
Genetika
A–T je uzrokovana mutacijama gena ATM (ATM serin/treonin kinaza ili mutirana ataksija-telangiektazija), koji je kloniran 1995. ATM nalazi se na ljudskom hromosomu 11 (11q22.3) i sastoji se od 69 egzona raspoređenih po 150 kb genomske DNK.
Traženje mutacija u ATM genu nepovezane osobe (na primjer, supružnika poznatog A–T nositelja) predstavlja značajne izazove. Geni često imaju varijante transkripta (polimorfizme) koji ne utiču na funkciju. U genu tako velikom kao što je ATM, vjerovatno će se pojaviti takve varijante transkripta i ljekari ne mogu uvijek predvidjeti hoće li određena varijanta uzrokovati bolest ili neće. Genetičko savjetovanje može pomoći članovima porodice A–T pacijenata da shvate šta se može, a šta ne može testirati, i kako treba tumačiti rezultate testa.
Nositelji gena za A–T, kao što su roditelji osobe, imaju jednu mutiranu kopiju ATM gena i jednu normalnu kopiju. Općenito su zdravi, ali postoji povećan rizik od raka dojke kod žena. Ovaj nalaz potvrđen je na različite načine i još je predmet istraživanja. Preporučuje se standardni nadzor (uključujući mjesečne samopreglede dojki i mamografiju prema uobičajenom rasporedu za dob), osim ako nisu indicirani dodatni testovi jer osoba ima druge faktore rizika (npr. porodična anamneza raka dojke). Gubitak ATM proteina stvara multisistemski poremećaj A–T je opisan kao sindrom nestabilnosti genoma, poremećaj popravki DNK i sindrom odgovora na oštećenje DNK (DDR). ATM, gen odgovoran za ovaj multi-sistemski poremećaj, kodira istoimeni protein koji koordinira ćelijski odgovor na prekide dvostrukih lanaca DNK (DSB). Radioterapija, hemoterapija koja djeluje kao zračenje (radiomimetici) i određeni biohemijski procesi i metaboliti mogu uzrokovati DSB. Kada dođe do ovih prekida, ATM zaustavlja ćeliju da napravi novu DNK (zaustavljanje ćelijskog ciklusa) i regrutuje i aktivira druge proteine da poprave oštećenje. Dakle, ATM omogućava ćeliji da popravi svoju DNK prije završetka ćelijske diobe. Ako je oštećenje DNK previše ozbiljno, ATM će posredovati u procesu programirane stanične smrti (apoptoze) kako bi eliminirao ćeliju i spriječio genomsku nestabilnost.
Dijagnoza
Na dijagnozu A–T obično se sumnja kombinacijom neuroloških kliničkih obilježja (ataksija, abnormalna kontrola pokreta očiju i posturalna nestabilnost) s telangiektazijom i ponekad pojačanim infekcijama, a potvrđuje se specifičnim laboratorijskim abnormalnostima (povišeni alfa-fetoprotein, povećani hromosomski lom ili programirana ćelijska smrt bijelih krvnih zrnaca nakon izlaganja rendgenskim zracima, odsustvo ATM proteina u bijelim krvnim zrncima ili mutacije u svakom od ATM gena osobe). Različite laboratorijske abnormalnosti javljaju se kod većine ljudi sa A–T, što omogućava postavljanje probne dijagnoze u prisustvu tipskih kliničkih karakteristika. Ne uočavaju se sve abnormalnosti kod svih pacijenata. Ove abnormalnosti uključuju:
Dijagnoza se može potvrditi u laboratoriji pronalaskom odsutnosti ili nedostatka ATM proteina u kultiviranim krvnim ćelijama, odsustvo ili nedostatak funkcije ATM (test kinaze), ili mutacije u obje kopije ćelijskog ATM gena. Ovi specijalizovaniji testovi nisu uvijek potrebni, ali su posebno korisni ako su simptomi djeteta netipični.
Diferencijalna dijagnoza
Postoji nekoliko drugih poremećaja sa sličnim simptomima ili laboratorijskim karakteristikama koje ljekari mogu uzeti u obzir prilikom postavljanja dijagnoze A–T. Tri najčešća poremećaja koja se ponekad brkaju sa A–T su: Svaki od njih se može razlikovati od A–T neurološkim pregledom i kliničkom anamnezom.
Cerebralna paraliza (CP) opisuje neprogresivni poremećaj motorne funkcije koji proizlazi iz malformacije ili ranog oštećenja mozga. CP se može manifestirati na mnogo načina, s obzirom na različite načine na koje se mozak može oštetiti. Zajedničko za sve oblike je pojava znakova i simptoma oštećenja kako se dijete razvija. Međutim, prekretnice koje su postignute i neurološke funkcije koje su se razvile ne pogoršavaju se kod CP, kao što se često dešava kod djece s A–T u kasnim predškolskim godinama. Većina djece s ataksijom uzrokovanom CP ne počinje hodati u normalnoj dobi, dok većina djece s A–T počinje hodati u normalnoj dobi iako se često "klate" od samog početka. Međutim, čista ataksija je rijetka manifestacija ranog oštećenja mozga ili malformacije, a mogućnost okultnog genetičkog poremećaja mozga treba razmotriti i tražiti kod onih kod kojih je ataksija glavna manifestacija CP. Djeca sa ataksijskim CP neće manifestirati laboratorijske abnormalnosti povezane s A–T.
Coganova okulomotorna apraksija je rijedak poremećaj razvoja. Pogođena djeca imaju poteškoća da pomjere oči samo do nove vizuelne mete, pa će okrenuti glavu pored mete kako bi „povukli“ oči na novi predmet koji ih zanima, a zatim će okrenuti glavu unazad. Ova tendencija postaje evidentna u kasnom dojenačkom uzrastu i kod  dojenčadi i uglavnom se poboljšava s vremenom. Ovo je u suprotnosti sa okulomotornim poteškoćama evidentnim kod djece sa A–T, koje nisu evidentne u ranom djetinjstvu, ali se pojavljuju s vremenom. Coganova okulomotorna apraksija je općenito izolovan problem, ili može biti povezana sa širim razvojnim kašnjenjem.
Friedreichova ataksija (FA) je najčešći genetički uzrok ataksije kod djece. Kao i A–T, FA je recesivna bolest, koja se javlja u porodicama bez historije poremećaja. FA je uzrokovana mutacijom gena za frataksin, najčešće ekspanzijom prirodnog ponavljanja tri nukleotidne baze GAA uobičajenih 5-33 ponavljanja, ove trinukleotidne sekvence na više od 65 ponavljanja na svakom hromosomu. Najčešće se ataksija javlja između 10. i 15. godine života, a razlikuje se od A–T po odsustvu telangiektazije i okulomotorne apraksije, normalnog alfa fetoproteina, te česte prisutnosti skolioze, odsustva tetivog refleksa i abnormalne karakteristike na EKG-u. Pogođeni manifestiraju poteškoće u stajanju na jednom mjestu koje su znatno pojačane zatvaranjem očiju (Rombergov znak) što nije toliko očito kod onih sa A–T – iako oni sa A–T mogu imati veće poteškoće da stoje na jednom mjestu sa oči im se otvaraju. Postoje i drugi rijetki poremećaji koji se mogu zamijeniti s A–T, bilo zbog sličnih kliničkih karakteristika, sličnosti nekih laboratorijskih nalaza ili oboje. To uključuje: Ataksija–okulomotorna apraksija tip 1 (AOA1) je autosomno recesivni poremećaj sličan A–T u manifestiranju sve većih problema s koordinacijom i okulomotornom apraksijom, često u sličnoj dobi kao kod onih koji imaju A–T. Uzrokuje ga mutacija gena koji kodira protein aprataksin. Pogođene osobe se razlikuju od onih s A-T po ranoj pojavi periferne neuropatije, rano u svom toku manifestiraju poteškoće s pokretanjem pomaka pogleda i odsustvu očne telangiektazije, ali laboratorijske karakteristike su od ključnog značaja za diferencijaciju. Osobe sa AOA1 imaju normalan AFP, normalne mjere imunske funkcije i nakon 10–15 godina imaju nizak nivo albumingga u serumu. Genetsko testiranje gena aprataksin može potvrditi dijagnozu. Ne postoji povećan rizik od raka. [[Ataksija–okulomotorna apraksija tip 2 (AOA2) je autosomno recesivni poremećaj koji je također sličan A–T po manifestiranju sve većih problema s koordinacijom i perifernom neuropatijom, ali okulomotorna apraksija je prisutna samo kod polovine oboljelih osoba. Očne telangiektazije se ne razvijaju. Laboratorijske abnormalnosti AOA2 su poput A–T, a za razliku od AOA1, imaju povišen nivo AFP u serumu, ali kao AOA1 i za razliku od A–T u tome što imaju normalne markere imunološke funkcije. Genetsko testiranje gena senataksina (SETX) može potvrditi dijagnozu. Ne postoji povećan rizik od raka.
Poremećaj sličan ataksiji-telangiektaziji (ATLD) je izuzetno rijetko stanje, uzrokovano mutacijom gena hMre11, koje se može uzeti u obzir u diferencijalnoj dijagnozi A–T. Pacijenti sa ATLD su vrlo slični onima s A-T u pokazivanju progresivne cerebelarne ataksije, preosjetljivosti na ionizujuće zračenje i genomske nestabilnosti. One rijetke osobe s ATLD koje su dobro opisane razlikuju se od onih s A–T po odsustvu telangiektazije, normalnim razinama imunoglobulina, kasnijem početku i sporijoj progresiji simptoma. Zbog rijetkosti, još nije poznato da li ATLD nosi povećan rizik od razvoja raka. Budući da su one mutacije Mre11 koje ozbiljno narušavaju protein MRE11 nekompatibilne sa životom, sve osobe sa ATLD imaju djelomičnu funkciju Mre11 proteina, i stoga vjerovatno svi imaju svoje nivoe ozbiljnosti bolesti.
Nijmegenov sindrom loma (NBS) je rijedak genetički poremećaj koji ima sličnu hromosomsku nestabilnost kao kod osoba sa A–T, ali problemi s kojima se suočavaju su sasvim drugačiji. Djeca sa NBS imaju značajnu mikrocefaliju, izrazit izgled lica, nizak rast i umjereno kognitivno oštećenje, ali ne doživljavaju nikakvo neurološko pogoršanje tokom vremena. Kao i deca sa A–T, deca sa NBS imaju povećanu osetljivost na zračenje, sklonost ka limfomu i leukemiji, i neke laboratorijske pokazatelje poremećene imunske funkcije, ali nemaju očnu telangiektaziju ili povišen nivo AFP] ]. Proteini eksprimirani genima [[MRE11A|hMre11 (defektan u ATLD) i Nbs1 (defektan u NBS) postoje u ćeliji kao kompleks, zajedno sa trećim proteinom eksprimiranim pomoću gena hRad50] . Ovaj kompleks, poznat kao MRN kompleks, igra važnu ulogu u popravljanju oštećenja DNK i signaliziranju i neophodan je za regrutovanje ATM-a na mjesta prekida dvostrukog lanca DNK. Mre11 i Nbs1 su takođe mete fosforilacije pomoću ATM-kinaze. Stoga se sličnost triju bolesti može dijelom objasniti činjenicom da proteinski proizvodi tri gena mutirana u ovim poremećajima međusobno djeluju na zajedničke puteve u ćeliji.
Diferenciranje ovih poremećaja često je moguće uz kliničke karakteristike i odabrane laboratorijske pretrage. U slučajevima kada je razlika nejasna, kliničke laboratorije mogu identificirati genetičke abnormalnosti ATM, aprataksina i senataksina, a specijalizirani centri mogu identificirati abnormalnost proteina potencijalno odgovornih gena, kao što su ATM, MRE11, nibrin, TDP1, aprataksin i senataksin. kao i drugi proteini važni za funkciju ATM-a kao što su ATR, DNK-PK i RAD50.
Prognoza
Medijana preživljavanja u dvije velike kohortne studije bio je 25 i 19 godina, sa širokim rasponom. Očekivano trajanje života nije u dobroj korelaciji sa ozbiljnošću neurološkog oštećenja.
Epidemiologija
Osobe svih rasa i etničkih grupa podjednako su pogođeni. Učestalost u svijetu se procjenjuje na između 1/40.000 i 1/100.000 ljudi.
Pravci istraživanja
Otvoreno Kliničko ispitivanje faze II koje je proučavalo upotrebu crvenih krvnih zrnaca (eritrocita) napunjenih deksametazon natrij-fosfatom otkrilo je da ovaj tretman poboljšava simptome i izgleda da se dobro podnosi. Ovaj tretman koristi jedinstveni sistem isporuke za lijekove koristeći pacijentova vlastita crvena krvna zrnca kao sredstvo za isporuku lijeka.
Danijel Stojanović
Danijel Stojanović (18. august 1984.) je hrvatski nogometaš, koji trenutno igra za HŠK Zrinjski Mostar. Prije toga igrao je još za NK Posušje i C.D. Nacional.
Karijera
U Zrinjski je došao 2008. godine iz Posušja i odmah se standardizovao u sastavu. U naslov šampiona ugradio 29 nastupa i šest golova, dok je u prošloj sezoni zbog povrede leđa upisao tek 17 ligaških nastupa. Stojanoviću je završetkom sezone 2009/10 istekao dvogodišnji ugovor sa Zrinjskim, tako da je portugalskom klubu pristupio kao slobodan igrač. Potpisom za Nacional Stojanović je postao drugi igrač Zrinjskog koji je karijeru nastavio u Portugalu, a prvi je bio Lamine Diarra koji je 2007. prešao u Beira-Mar.
U 2013., Stojanović se vraća u Zrinjski.
NGC 5149
NGC 5149 (također poznat kao IRAS 13238+3611, MCG 6-30-10, PGC 47011 i UGC 8444) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 260 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Lovački psi. Najveći prečnik je 1,60 (121 hiljada sg) a najmanji 0,9 uglovnih minuta (68 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 1. maja 1785. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Olivera Jurić
Olivera Jurić je bosanskohercegovačka dizačica tegova rođena u Mostaru. Profesionalnu karijeru u dizanju tegova je počela 2002. godine.
Olivera je bila ostvarila normu za Olimpijske igre u Pekingu 2008, ali je suspendovana radi korištenja dopinga, odnosno nedozvoljenog anaboličkog steroida. Zajedno sa svojim trenerom i ljekarom je suspendovana do 17. maja 2012.
Hinduizam
desno|200p|mini|Hinduistički hram u Indiji Hinduizam je glavna vjera Indije i pripada joj više od 850 miliona vjernika. Većina Hindusa vjeruje u mnoštvo bogova, ali u jednu temeljnu Stvarnost; duša se, nakon smrti, ponovno rađa u drugom tijelu. Njihov je sveti simbol glas OM.
Stadion Ellis Park
250px|mini|desno|Ellis Park stadion
Hinduizam
Vede
Najvažniji sveti tekstovi religije Hindusa su Vede koje sadržavaju arijsku vjeru u Indiji. Vede obuhvaćaju himne, upute za obrede, te mnoštvo razmišljanja o različitim kozmološkim temama. Četiri su vrste Veda od kojih je Rg Veda (ponekad se susreće oblik Rk Veda) najstarija i sadrži himne u čast arijskih bogova, prikazanih kao personifikacija prirodnih sila. Druga knjiga je Samaveda koja sadrži stihove koji su odabrani za pjevanje. Treća je Yajurveda u kojoj se daju prozne upute o obredima, a četvrta Atharvaveda u kojoj su predstavljeni obredi i čari u stihovima, i u kojoj se posebna pažnja posvećuje liječenju bolesti. Vrijeme pisanja svetih knjiga je nepoznato, ali smatra se da su nastale 1000 godina p. n. e. Pisane su sanskritom.
Turnir (srednji vijek)
mini|desno|150pxTurnir je nadmetanje više učesnika (pojedinaca i timova) u jednoj igri u cilju zabave, ali i sporta sa takmičarskom pozadinom koja se rangira i omogućava profesionalni status igre i njenih učesnika.
Stadion Ellis Park
Ellis Park stadion je stadion u Johannesburgu, u južnoafričkoj provinciji Gauteng. Na njemu se je 1995. godine održalo finale svjetskog prventsva u ragbiju. Stadion je otvoren 1928. godine, a 1982. godine je renoviran, te ima kapacitet od 60.000 mjesta. Na stadionu se održavaju utakmice u ragbiju timova Lions i Golden Lions, te nogometnih timova Gauteng Lions i Orlando Pirates. Stadion je u središtu sportskog centra u istočnom dijelu Johannesburga, gdje se još nalaze atletski stadion, teniski stadion i olimpijsku bazen.
Turnir (srednji vijek)
U srednjem vijeku turnir je viteška igra koja se sastoji od nadmetanja vojnog karaktera sa namjerom vojnog obučavanja učesnika. Najčešće su u pitanju borbe zatupljenim kopljima i mačevima na konjima i bez konja, kao i takmičenje u gađanju lukom i strijelom u pripremljenu metu. U razvijenom srednjem vijeku turniri poprimaju svečani karakter, a njihovi nezaobilazni posmatrači postaju žene koje bi sjedile na posebno uređenim tribinama i nakon završetka igara nagrađivale najbolje vitezove.
Viteški turniri su bili poznati i u srednjovjekovnoj Bosni, o čemu svjedoči veliki broj predstava suprotstavljenih naoružanih konjanika na stećcima. Postoji pretpostavka da se tu radi o scenama realnog ratnog sukoba, ali je vjerovatnije da su na njima prikazane viteške igre jer je u nekoliko slučajeva zastupljena i predstava žene. Osobito indikativan stećak u tom smislu jeste onaj sačuvan na nekropoli Radimlja, na kojem su predstavljena dva konjanika, a u pozadini se naziru gradske zidine na kojima stoje dvije žene.