cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Poštanska marka
Oblik i veličina
Oblik poštanskih marki je obično četverokut u raznim omjerima stranica. Zbog lakšeg tiska i odvajanja iz tabaka, format je ostao još od početka izdavanja. Pošte nekih zemalja izdaju u zadnje vrijeme izdanja raznih oblika, trokutaste su još u 60-tim godinama bile česte u izdanjima francuske pošte i pošta afričkih zemalja koje su u bile francuske kolonije, dok se okrugle markice pojavljuju u nekoliko zadnjih godina, pogotovo u izdanjima sa motivom nogometa. Poznata su također izdanja u obliku srca koja imaju više filatelističku i reklamnu vrijednost, obično povodom dana sv. Valentina. Poznati su također i drugi oblici kao romb, osmerokut, peterokut, šesterokut, izgled geografske karte, banane, kokosovog oraha, grba države itd. Pošta Butana je 1973. godine izdala seriju od 7 okruglih poštanskih maraka, koje su ujedno i gramofonske ploče sa narodnom muzikom, historijom i himnom Butana. Veličina je obično određena podjelom na redovne i prigodne marke. Tako da su redovne marke po pravilu manjeg formata, jednostavnije izrade i visokog tiraža, a prigodne veće, kvalitetnije izrade, tiska i manjeg tiraža. Po pravilu se format marke definiše kao B x H gdje je B širina (vodoravno), a H visina (okomito) poštanske marke.
Nazubljenje
Nazubljenje je oblik razdvajanja poštanskih maraka iz bloka. Blokovi se nakon izrade perforiraju u pravilnim razmacima okomito i vodoravno, te tako nastaje nazubljenje. U početku su se marke tiskale bez perforacije, te su se na šalteru prilikom prodaje, rezale makazama. Razvojem tehnologije, omogućeno je perforiranje blokova, čime je omogućeno brže odvajanje iz bloka. Za razliku od maraka koje su rezane iz bloka, marke su ručno perforirane i na šalteru, te je to dovodilo do toga da iste marke imaju različito nazubljenje. Nazubljenje se internacionalno mjeri po broju perforacija (zubaca) na dužini od 2 cm, a označava se npr. brojevima Ks 12½ : 9. Prvi broj označava da na širini od 2 cm su 12½ zubaca. Drugi broj označava nazubljenje po visini. U slučaju različitog nazubljenja, nazubljenje označavamo po sistemu: Ispred nazubljenja u katalogu obično stoji slovčana oznaka nazubljenja, koja je u zavisnosti od jezika na kojem je katalog tiskan, označava vrstu nazubljenja. Nazubljenje se mjeri upoređivanjem sa posebnim ključem, raznim mehaničkim šablonima, kao i posebnim kompjuterskim programima. Osim ovih nazubljenja, postoje tzv. sigurnosna nazubljenja koja se prepoznaju po jednom ili više specijalnih zubaca, kojima se onemogućava krivotvorenje. Prema vrsti perforacija razlikujemo sljedeća nazubljenja:
Vodeni žig
desno|100px|mini|Vodeni žig na poleđini poštanske marke britanskih kolonija, sa motivom krune i oznakom CA - Crown agent Vodeni žig je vid zaštite poštanskih marki utiskivanjem žiga u papir. Radi se o specijalnom žigu, koji je na papiru otisnut u pravilnim oblicima i pravilnim razmacima. Vidljiv je pod ultraljubičastim svjetlom, ali i pod normalnim osvijetljenjem. Slične žigove tiskaju se na novčanicama, kao zaštita od krivotvorenja. U filateliji je od posebitog značaja položaj i pravac vodenog žiga na marki. Tako se može razlikovati marka na kojoj je vodeni žig zaokrenut za 90° ili za 180°. Filatelistička vrijednost se može razlikovati od standardnog položaja. Motiv vodenog žiga je obično vezan sa simbolikom, tradicijom pošte i države izdavanja, te se mogu razlikovati kraljevske krune, historijski simboli, ime države, kao i jednostavna grafička rješenja biljaka i životinja.
Kapilarna površina
U mehanici fluida i matematici, kapilarna površina je površina koja predstavlja vezu između dva različita fluida. Kao poljedica toga što je površina, kapilarna površina nema debljinu za (neznatnu) razliku od većine realnih fluidnih veza.
Poštanska marka
Materijal (papir)
Razvojem tehnologije, papir za tiskanje marki se od prvobitnog relativno nekvalitetnog papira, razvio u visokokvalitetni papir sa raznim vidovima zaštite. Najčešće korišteni materijal za tiskanje poštanske marke je visokovrijedni papir koji u svom sastavu ima fluoroscentne materije, koje onemogućavaju krivotvorenje, te omogućavaju kontrolu pri automatskom žigosanju na automatima, prilikom otpreme poštanskih pošiljki. U početku se na marke dodatno utiskivala fluoroscentna zaštita obično u vidu uske fluoroscente trake, te postoje izdanja sa i bez zaštitne trake. Kvalitetni zahtjevi papira odnose se također na trajnost, sposobnost držanja boje, ljepila na poleđini, određenu debljinu papira, kao i mehaničke osobine papira moraju zadovoljavati kriterije koje postavljaju pošte prilikom automatskog očitavanja, žigosanja, sortiranja i otpreme poštanskih pošiljki. Postoje i izdanja pojedinih pošta koja su na drugim materijalima, kao npr.: No svi drugi materijali osim papira, pokazali su se nepraktičnim za upotrebu, te su ta izdanja više pogodna za filateliste i završavaju obično u albumima, neupotrebljena u poštanskom prometu.
NGC 6817-2
NGC 6817-2 (također poznat kao PGC 3086688) je kompaktna galaksija i nalazi se u sazviježđu Zmaj.
Poštanska marka
Materijal (papir)
Papir koji se koristi u tiskanju poštanskih marki može se podijeliti na:
Kapilarna površina
Kapilarna površina je u interesu matematike zato što su uključeni problemi veoma nelinearni i imaju interesantne osobine, kao što je prekidna zavisnost graničnih podataka u izolovanim tačkama. Detaljnije, statične kapilarne površine bez gravitacije imaju konstantnu srednju zakrivljenost, tako da je minimalna površina poseban slučaj statičke kapilarne površine.
NGC 6817-2
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Kapilarna površina
Također, ovaj pojam je od posebnog značaja za upravljanje fluidima u svemiru (ili drugoj okolini bez zapreminskih sila), gdje i nad protokom i ma, statičkom konfiguracijom često preovladaju kapilarni efekti.
Suzina
Suzina je naseljeno mjesto u općini Berkovići, Bosna i Hercegovina.
Kapilarna površina
Jednačina ravnoteže napona
Jednačina koja definiše kapilarnu površinu naziva se jednačina ravnoteže napona, koja se može izvesti razmatranjem sila i napona koji djeluju na veoma mali volumen, koji je djelimično ograničen kapilarnom površinom. Za fluid koji se sastaje s drugim fluidom (veličine koje opisuju "drugi" fludi stavljene su u zagrade) na površini S, jednačina glasi
Poštanska marka
Kvalitet gumene poleđine
Na poleđini poštanske marke nalazi se tanki nanos ljepila ili gume koja u dodiru sa vodom reagira, te se time aktiviraju ljepljive materije. Danas se gumeni nanos nanosi na prazan blok prije tiskanja, dok se ranije ljepilo nanosilo tek nakon završenog tiskanja, obično ručno četkom. Na početku su se koristila ljepila životínjskog porijekla, kasnije ljepila na biljnoj bazi. Danas se uglavnom koristi ljepila na osnovi sintetičkog polimera poli-vinil-alkohola. Glavna je osobina svih ljepila da reagiraju u dodiru sa vodom ili povećanim stepenom vlažnosti, te se aktiviranjem ljepljivih materija, omogućava ljepljenje marke na poštansku pošiljku. Neke pošte danas isključivo koriste samoljepljive marke, npr. pošta SAD-a, dok neke povremeno izdaju samoljepljive marke. One se po pravilu teško odvajaju od papira te su za filateliju relativno manje vrijedne. Na tržištu se pojavljuju otopine koje omogućavaju odvajanje od papira samoljepljivih marki, mada kvalitet zaostaje od tzv. standardnog gumiranja. Pokušaji njemačke pošte pedesetih i osamdesetih godina da u ljepilo dodaju mirišljave materije (sa okusom mente i sl.) ostao je kao eksperiment i nije prešao u praksu.
Kvalitetno možemo prepoznati dobro gumiranje, po tome da zalijepljena marka zadržava oblik i ne gužva se nakon što je odlijepimo sa papira i presujemo.
Redovne marke
Dio serije redovnih maraka [[Luksemburga|lijevo|200px|mini]]
Redovne marke služe u poštanskom prometu za naplatu poštanskih troškova. Tiraž im je obično visok, pa se može reći gotovo neograničen, kao i vrijeme u kojem se koriste. Izdaju se u vrijednostima poštanskih pošiljki kao i dodatnim vrijednostima koje omogućavaju kombiniranje za naplatu poštanske pristojbe. Grafički su nižeg kvaliteta i izdaju se velikim tabacima ili rolama (trakama). Također se izdaju u karnetima i mogu pri kupovini većih količina u nekim se poštama povoljnije kupiti. Danas neke pošte npr. austrijska, izdaje redovne marke u samoljepljivim rolama u količini od 100 komada, koje kvalitativno odudaraju od standarda i imaju za cilj uštedu na šalteru pri radu sa poštanskim pošiljkama.
Prigodne marke
Serija prigodnih maraka iz [[Burkina Faso|Gornje Volte|lijevo|200px|mini]] Prigodne marke su izdanja povodom nekih godišnjica, sportskih događaja, rođendana poznatih osoba, marke sa motivima flore i faune, automobila, itd. Vrijednost im je obično veća i tiraž im je ograničen. Kvalitativno imaju bolje grafičko rješenje i tiskane su na boljem papiru. Postoje prigodne marke u serijama, kao i pojedinačne prigodne marke. Nominalna vrijednost im je veća i neke ih pošte prodaju samo na pojedinim specijaliziranim šalterima. Ponekad im je ograničeno vrijeme prodaje, te se povlače iz prodaje, mada danas sve rjeđe.
Marke iz automata
mini|lijevo|200px|Marka iz automata njemačke pošte u vrijednosti 10 [[pfenninga]] Marke iz automata su obično samoljepljive marke na kojima je otiskana vrijednost naplaćene poštarine. Automatizacija procesa u sortiranju i frankiranju pošte dovela je do upotrebe automata za markiranje u nekim poštama. Praktično su sve vrijednosti moguće, jer se direktno na automatu utipkava vrijednost. Izdanja su obično jednostavna, pravokutnog oblika, na bijelom papiru, ponekad u boji i često sa grbom pošte na naličju. Osim toga naznačena je vrijednost, datum, kao i pošta izdavanja. U filateliji nisu posebno omiljeni tip, mada ih svi veći katalozi katalogiziraju. Kataloška vrijednost se određuje paušalno za svaki primjerak, te u zavisnosti od nominalne vrijednosti, dodaje se vrijednost proporcionalna nominalnoj vrijednosti. U Evropi gotovo svaka veća državna pošta, koristi marke iz automata. Ponekad se može naći, npr. u izdanjima španske pošte posebna izdanja, koja sa specijalnim motivom obilježavaju neki datum. Ne treba ih mijenjati sa dodatnim vinjetama, naljepnicama za preporučene pošiljke.
Službene marke
Službene marke, ponekad nazvane taksene marke, služe za naplatu državnih taksi, te zapravo ne spadaju u filatelistička izdanja. Ta izdanja pošte često preuzimaju, obično u ratnim uslovima, uslijed visoke inflacije, nedostatka poštanskih marki na tržištu, te ih sa dodatnim žigom ili bez, puštaju u promet. U novije vrijeme su ta izdanja rijetka, te su za filateliju interesantnija izdanja sa početka dvadesetog stoljeća, kao npr. marke Austrije i Njemačke.
Porto marke
Porto marke su marke kojima se naplaćuje poštarina od primaoca pošiljke u slučaju da je ista na pošiljci nedovoljna. Danas su gotovo nepoznate, te ih gotovo nijedna pošta ne izdaje. Obično su jednostavnijeg grafičkog rješenja, te istog motiva, sa raznim vrijednostima u raznim bojama. U prvoj fazi razvoja pošte, kada se poštarina naplaćivala od primaoca, nile su zapravo naznaka poštaru koliku nadoknadu mora naplatiti od primaoca. Kasnije se razvila u obaveznu marku dodatnim frankiranjem, ali vjerovajtno zbog razvoja poštanskih usluga i mogućnosti indirektnog preuzimanja pošiljki, ove su marke izgubile na važnosti. Nakon ukidanja porto marki u nekim državama, te su puštane u promet kao obične redovite marke. Poznate su porto marke iz Austije, koje su raspadom Austro-Ugarske monarhije korištene sa raznim žigovima, na kojima je obično stajalo ime novonastale države ili područja. Pošta Jugoslavije je također imala porto marke, koje su izdavane do osamdesetih godina ovog stoljeća.
Doplatne marke
Doplatne marke su obavezna dodatna naknada na poštansku pošiljku u nekoj određenoj vrijednosti, ili procentualnim udjelom u stvarnoj vrijednosti naplaćena poštarine. Vrijednost im je vremenski ograničena, te se nakon isteka povlače iz prometa i uništavaju. Svrha naplate pristojbe sa dodatnim markama je obično humanitarne prirode, povodom sedmice Crvenog križa, Dana borbe protiv tuberkuloze, ili je prihod namjenjen izbjeglicama iz ratnog područja, područjima zadesenim elementarnim nepogodama i sl. Grafički su jednostavno rješene, sa tiražom koji zadovoljava prosječnu potražnju na tržištu. Filatelistički nisu osobito vrijedne, mada ih većina kataloga katalogizira sa minimalnom vrijednošću. Zbog jednostavnije upotrebe često se tiskaju kao samoljepljive.
Kapilarna površina
Jednačina ravnoteže napona
Uočite da je veličina je dva puta srednja zakrivljenost površine.
U mehanici fluida, ova jednačina služi kao granični uslov za interfacijalne tokove, najčešće kao dopuna Navier–Stokesovim jednačinama. Ona opisuje prekidnost u naponu koji se uravnotežuje silama na površini. Kao granični uslov, neobična je po tome što u razmatranje uvodi novu varijablu: površinu S koja definiše vezu. Nije iznenađujuće da tada jednačina ravnoteže napona normalno mandatira svoje vlastite granične uslove.
Za najbolju upotrebu, ova vektorska jednačina normalno se pretvori u tri skaladne jednačine preko skalarnog proizvoda vektora sa jediničnom normalom i dvije izabrane jedinične tangnente:
Uočite da su proizvodi koji nemaju tačku (kao što ima skalarni proizvod vektora) tenzorski proizvodi tenzor-vektora (čiji je rezultat vektor, slično matričnom vektorskom proizvodu), dok su oni sa tačkom skalarni proizvodi vektora. Prva jednačina naziva se jednačina normalnog napona, ili granični uslov normalnog napona. Druge dvije jednačine nazivaju se jednačine tangencijalnog napona.
Tenzor napona
Tenzor napona je povezan sa brzinom i pritiskom. Njegov pravi oblik zavisit će od specifičnog fluida sa kojim se radi, a za uobičajni slučaj nestišljivog Newtonskog toka, tenzor napona dat je sa
gdje je:
Statična veza
U odsustvu kretanja, tenzori napona daju samo hidrostatički pritisak tako da je, bez obzira na vrstu fluida ili stišljivost. Razmatrajući normalne i tangencijalne jednačine,
Prva jednačina iskazuje da su sile zakrivljenosti uravnotežene silama pritiska. Druga jednačina pokazuje da statička veza ne može postojati dok postoji granijent površinskog napona, koji je različit od nule.
Ako je gravitacija jedina prisutna zapreminska sila, Navier–Stokesove jednačine značajno pojednostavljuju:
Ako su koordinate izabrane tako da je gravitacija različita od nule samo u z pravcu, ova jednačina svodi se na prilično jednostavan oblik:
gdje je p_0 integraciona konstanta koja predstavlja neki referentni pritisak u z = 0. Zamjenom u jednačinu normalnog napona dobijamo nešto što se naziva Young-Laplaceova jednačina:
Razlika pritiska iznad je konstanta, ali njena vrijednost će se promijeniti ako se z koordinata promijeni. Linearno rješenje do pritiska pokazuje da, ukoliko ne postoji član gravitacije, uvijek je moguće definisati z koordinatu, tako da je. Nedimanezionalisana, Young-Laplaceova jednačina se obično proučava u obliku
gdje je (ako je gravitacija u negativnom z smijeru) \kappa je pozitivna ako je gušći fluid "unutar" veze, negativna, ako je "vani", te nula, ako ne postoji gravitacija ili ako nema razlike u gustoći između dva fluida.
Ova nelinearna jednačina ima mnogo osobina, posebno u vidu postojanjajedinstvenih rješenja. Na primjer, nepostojanje rješenja za neki problem granične vrijednosti implicira da, fizički, problem ne može biti statički. Ako rješenje postoji, normalno će postojati za vrlo specifične vrijednosti \lambda, koje je predstavnik skoka pritiska širom veze. to je interesantno jer ne postoji druga fizikalna jednačina za utvrđivanje razlike pritiska. U kapilarnoj cjevčici, na primjer, uvođenjem dodirnog ugla, kao uslova, dobit ćemo jedinstveno rješenje za tačno jednu vrijednost od \lambda. rješenja često nisu jedinstvena, što implicira da postoje moguće višestruke statičke veze; dok one sve mogu riješiti isti problem granične vrijednosti, minimizacija energije će ići u koristi jedne. Različita rješenja nazivaju se konfiguracije veze.
IC 2203
IC 2203 (također poznat kao IRAS 07373+3420, MCG 6-17-25, PGC 21555 i UGC 3958) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 208 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Blizanci. Najveći prečnik je 1,20 (73 hiljade sg) a najmanji 1,0 uglovnih minuta (61 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Stephane Javelle 12. februara 1898. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Kad pjevaju veseli Bosanci / Bosanko, djevojko, rumena jabuko
Kad pjevaju veseli Bosanci / Bosanko, djevojko, rumena jabuko jest singl ploča narodnog pjevačkog sastava "Veseli Bosanci". Njihovu pjevačku izvedbu pratio je Orkestar Božidara "Bokija" Miloševića Objavila ga je beogradska izdavačka kuća PGP RTB 1973. Obje pjesme s ove singl ploče biće uvrštene na njihovom albumu "Kad pjevaju veseli Bosanci" devet godina kasnije. Na A-strani je tradicionalna bosanska narodna pjesma "Kad pjevaju veseli Bosanci". Pjesma započinje instrumentalnim uvodom u stilu bosanskog narodnog kola. Nakon kratke instrumentalne stanke, pjevanje započinje Nedeljko Bilkić, kojem se pridružuju ostali članovi ovog pjevačkog sastava, što je jedna od karakteristika bosanske narodne pjesme gange. To je ujedno i muzička struktura ove pjesme, gdje nakon svakog završenog stiha slijedi instrumentalni dio s početka pjesme. Sličan muzički pristup koristio je i Goran Bregović u početku pjesme "Slatko li je ljubit tajno" na albumu Bijelog dugmeta "Eto! baš hoću". Ovu pjesmu i danas izvode folklorna društva u Bosni i Hercegovini, a zanimljivu izvedbu uradila je i Izvorna skupina "Sveti Anto" iz Busovače, povodom koncerta u čast sevdaliji Jozi Penavi u Vitezu (pogledati muzički primjer). Na B-strani je pjesma "Bosanko, djevojko, rumena jabuko" za koju je muziku napisao bosanskohercegovački kompozitor i tekstopisac Radoslav Graić. Muzički gledano, ova pjesma ima sličnu strukturu kao i naslovna. Tekstove za obje pjesme napisao je doajen bosanske narodne muzike i član ovog sastava Predrag Kojdić. Ova antologijska singl ploča predstavlja jedan od lijepih primjera muzičke kulturne baštine u Bosni i Hercegovini.
Islamska zajednica u Bosni i Hercegovini
Islamska zajednica u Bosni i Hercegovini prema Ustavu Islamske zajednice, koju je donio Sabor Islamske zajednice na svom zasjedanju u Sarajevu 26. 11. 1997. godine, predstavlja jednu i jedinstvenu zajednicu muslimana u Bosni i Hercegovini, Bošnjaka izvan domovine i drugih muslimana koji je prihvataju kao svoju.
Kao sastavni dijelovi Islamske zajednice u Bosni i Hercegovini ubrajaju se i mešihati u Hrvatskoj, Sloveniji i Srbiji a koji predstavljaju vjerske i administrativno-upravne organe za područja koja pokrivaju.
Historija
Do 1878. godine i Berlinskog kongresa, Bosna i Hercegovina se nalazila u sastavu Osmanlijskog carstva. U takvim pravno-političkim okolnostima muslimani nisu imali potrebu za samostalnom islamskom zajednicom jer se jedinstvo muslimana u Bosni i Hercegovini i muslimana širom islamskog svijeta očitovalo lojalnošću i uvažavanju institucije halife koji je predstavljao duhovnog vođu muslimana svijeta.
Međutim, poslije 1878. i dolaska Austrougarske u Bosnu i Hercegovinu, situacija se po tom pitanju mijenja. Islam više nije državna religija a nepostojanje državne institucija u oblasti vjerskog života sve se više osjećala među muslimanskim stanovništvom. Pa i usljed nepostojanja autoritativnog organa u Bosni i Hercegovini po pitanju vjerskog života i potrebe za takvim organom, mnogi bosanskohercegovački muslimani su bili protiv prekida veza sa Istanbulom.
Organizacija
Islamska zajednica u Bosni i Hercegovini sastavljena je od sljedećih organizacionih jedinica i cjelina:
Cilj i zadaća
Jedna od temeljnih zadaća Islamske zajednice predstavlja čuvanje vjerodostojnosti islamskih normi i osiguravanje njihovog zvaničnog tumačenje i primjene u životu muslimana i društvenom ambijentu u kojem djeluje. Izvršavanje ibadetskih islamskih dužnosti u Islamskoj zajednici u Bosni i Hercegovini utemeljeno je na primjeni hanefijskog mezheba.
Sjedište, simboli i jezik
Ustav Islamske zajednice propisuje sjedište, simbole, jezik i kalendar Islamske zajednice. Prema Ustavu, sjedište Islamske zajednice u Bosni i Hercegovini je u Sarajevu, službeni bajrak je zelene boje sa bijelim polumjesecom i bijelom petokrakom zvijezdom. Znak Islamske zajednice čine polumjesec, petokraka zvijezda u sredini polumjeseca, u čijim otvorenim poljima je arapskim pismom ispisana deset puta riječ Allah. Službeni jezik u Islamskoj zajednici je bosanski jezik, a službeni kalendari su hidžretski i gregorijanski kalendar. Hidžretski kalendar utvrđuje Rijaset Islamske zajednice i objavljuje se u godišnjaku Islamske zajednice, Takvimu.
NGC 2397
NGC 2397 (također poznat kao ESO 58-30, IRAS 07214-6854 i PGC 20766) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 63 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Leteća riba. Najveći prečnik je 2,50 (46 hiljada sg) a najmanji 1,2 uglovnih minuta (22 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 21. februara 1835. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Kmersko carstvo
mini|desno|225px|Mapa Kmerskog Carstva Kmersko carstvo (kmerski: ចក្រភពខ្មែរ) je bilo moćno kmersko hinduističko-budističko carstvo u jugoistočnoj Aziji. Carstvo je nastalo od bivših kraljevina Funan i Chenla koji su se prostirali na prostoru današnjeg Laosa, Tajlanda i Vijetnama.
Njegova najveća ostavština je grad Angkor u današnjoj Kambodži, koji je bio glavni grad za vrijeme carskog vrhunca. Veličanstveni spomenici Angkora - kao što su Angkor Vat i Bayon - svjedoče o ogromnoj moći Kmerskog carstva i njegovog bogatstva, impresivnoj umjetnosti i kulturi i arhitektonskim tehnikama i estetskom dostignuću. Satelitski snimci otkrivaju da je Angkor, tokom svog vrhunca od 11. do 13. stoljeća, bio najveći predindustrijski urbani centar na svijetu.
Kmersko carstvo je 802. godine osnovao Jayavarman II. U ovoj godini, kralj Jayavarman II je sebe proglasio chakravartin ("kralj svijeta" ili "kralj kraljeva") na Phnom Kulen. Carstvo je nestalo padom Angkora u 15. stoljeću.
Religija
mini|lijevo|125px|Jayavarman VII Većina khmerskih kraljeva bili su hinduisti pa su zato mnogi kipovi u Angkor Watu spomenici hinduističkim bogovima. Neki su kraljevi zapravo smatrali da su božanski kraljevi. Hindu Suryavarman II smatrao se inkarnacijom hinduističkog boga Višne, dok je budistički sin Jayavarman VII za sebe vjerovao da je reinkarnacija Bude. Khmeri su za slonove vjerovali da imaju veliko vjersko značenje, stoga su ih lovili i dresirali za ratnu službu i parade. Jedna od najpoznatijih regimenti brojala je oko 200.000 slonova.
Širenje Carstva
Angkor, glavni grad kmerske kulture, bio je u današnjoj Kambodži. Na vrhuncu svoje moći, Carstvo se prostiralo od Južnog kineskog mora do Sijamskog zaliva (današnji Tajlandski zaliv) a obuhvatalo je današnju cijelu Kambodžu, istočni Tajland, Vijetnam i Laos.
Angkor Vat
mini|desno|225px|Angkor Wat-najveći hram Angkor Vat je najveći kmerski hram i bio je vijekovima najveća vjerska građevina na svijetu. Sagrađen je od kamena, materijala rezervisanog za bogove, i za njegovo dovršenje bilo je potrebno 50.000 radnika te nešto više od 40 godina u vrijeme vladavine Suryavarmana II (1113. - 1150.). Legenda kaže da hram nisu gradili ljudi, već hinduistički bog Indra koji je stigao na Zemlju samo da bi sagradio hram. Na reljefima su prikazani prizori hinduističkih bogova, kmerskog naroda u ratu te kraljevske procesije.
Historijski događaji, dvorski život i parade urezbareni su u zidine Bayona, posljednjeg kmerskog hrama sagrađenog u Angkoru. Sin Suryavarmana II, Jayavarman VII, izgradio je Bayon oko 1200. godine kao spomen na pobjedu nad susjednim narodom Cham koji je razorio Angkor 1177. godine.
Jayavarman VII
Junački Jayavarman VII (1181. - 1219.) bio je vođa Kmera. Nakon što su Chami razorili Angkor, Jayavarman je predvodio uspješan protivnapad te ohrabrivao svoj narod da obnovi Angkor. Tokom svog dugog života sagradio je novi hram, Bayon, kao spomen na svoje pobjede. Masivna kamena lica uklesana na vanjskim zidovima hrama predstavljaju Jayavarmana, a podsjećaju i na Budhu. Jayavarman je promijenio državnu religiju iz hinduizma u budizam.
Ratarstvo i hrana
Uspjeh Kmera je posljedica njihove sofisticirane poljoprivrede. Za ishranu velike populacije untar zidova hramskih palata bio je potreban napredan sistem. Graditelji su gradili mreže kanala koji su, osim što je u njima bilo ribe, u sušnoj sezoni navodnjavali rižina polja i stabla voća te tako osiguravali obilnu žetvu. Zbog toga je ovo carstvo postalo najbogatije u Jugoistočnoj Aziji. mini|lijevo|175px|Rižina polja u Angkoru
Pad
Susjedni sijamski narod Thai napao je Angkor 1431. godine. To je, zajedno s visokom cijenom održavanja spomenika, dovelo do propasti ovog velikog grada. Angkor je ubrzo napušten. Vijekovima je vegetacija džungle prekrivala hram i Angkor je postao poznat kao "Izgubljeni grad". Godine 1861. ponovo ga je otkrio francuski prirodoslovac Henri Mouhot.
M15/42
Historija
Petnaest tona težak tenk izgrađen je u januaru 1943. godine. Izgrađeno je 90 tenkova prije italijanske kapitulacije. Kasnije su ti tenkovi služili u ratu protiv Njemačke. Nijemci su također imali 28 tenkova M15/42. Ukupno je proizvedeno 128 ovakvih tenkova.
Dizajn
Glavno oružje tenka M15/42 bio je top 47 mm s dužinom cijevi od 40 kalibara. Tenk je u sebi nosio 111 granatu. Kao dodatno naoružanje M15/42 koristi četiri suspregnuta mitraljeza kalibra 8 mm. Na krovu se nalazi sličan mitraljez namijenjen protivzračnoj odbrani. Top je pokretan električni i ima ekvidistancu u visinu više od 20 stepeni.
Oklop tenka M15/42 se sastoji od zavarenih čeličnih ploča debljine od 14 do 45 mm.
Tenk pokreće benzinski motor snage 192 KS. Maksimalna brzina je 40 km/h, a domet 200 km.
Vampir
Vampir (lampir, lampijer, starosl. ǫpyrь) je mitološko biće za koje se općenito vjeruje da je oživjeli mrtvac koji noću siše krv usnulim ljudima. Prema istočnoevropskim pučkim vjerovanjima noću ustaje iz groba i ljudima siše krv sve dok ga se ne spali ili mu se srce ne probode glogovim kocem. Po predaji živi od čovječije ili životinjske krvi, i posjeduje mnoge čarobne i nadnaravne moći. Skoro sve kulture i civilizacije posjeduju varijantu mita o krvopijnim stvorenjima ili vampirima.
Vjerovanja u vampire su zabilježena u kulturama širom svijeta; Termin vampir populariziran je u zapadnoj Evropi nakon izvještaja o masovnoj histeriji iz 18. vijeka o već postojećem narodnom vjerovanju na Balkanu i u istočnoj Evropi koje je u nekim slučajevima rezultiralo mutilacijom leševa i optuživanjem ljudi za vampirizam. Vjerovanje u vampire neki etnolozi tumače kao izdanak davne predodžbe evropskih i izvanevropskih naroda o tome da duša može primiti oblik neke životinje, pa zato duše nekih ljudi noću oblače životinjsku kožu, otimaju duše članova svojih porodica koje potom konzumiraju na vampirskim gozbama, nakon toga žrtve venu i umiru.
U moderno doba, vampir se općenito smatra fiktivnim bićem, iako vjerovanja u vampire u raznim oblicima još uvijek postoje u nekim kulturama.
Etimologija
Riječ vampir razvila se iz praslavenske riječi *ǫpyrŭ ili *opirŭ, a u XVIII. je stoljeću iz južnoslavenskih jezika (prema jednima) ili pak iz polapskog ili staropoljskog (prema drugima) ušla u njemački i francuski; U južnoslavenskim krajevima, posebice na području Bosne i Hercegovine, Crne Gore i Srbije upotrebljava se i izraz lampir, lampijer i lepir. U tradiciji balkanskih Roma bilježi se izraz lampijerović.
Vjerovanja
Teško je napraviti jedan konačan opis folklornog vampira, ipak postoji nekoliko elemenata zajedničkih mnogim evropskim legendama. Vampiri su obično opisani kao naduti, rumeni, ljubičasti ili tamni; ove karakteristike su se često pripisivale nedavnom ispijanju krvi. Često mrtvima za koje se sumnja da su vampiri, dok leže u pokrovu, curi krv iz usta i nosa, a lijevo oko im je otvoreno. Prema različitim vjerovanjima vampirom postaju ljudi koji su se rodili na neuobičajen način, npr. u posteljici, ljudi koji su se za života krivo zaklinjali i općenito zli ljudi, oni koji su za života bili vješci, koji su rođeni iz veze vještice i vraga, oni kojima su za života vampiri sisali krv, mrtvaci preko kojih je dok su ležali na odru preskočila ili kojima je ispod odra prošla neka životinja, najčešće mačka ili pas, mrtvaci koji su žrtve uroka. Pojavljuju se u različitim oblicima: u obliku mješine koja se valja po putu, bačve koja se valja po dvorištu, plasta sijena koji se kreće, ili u obliku neke životinje, npr. konja, psa, kvočke s pilićima, ili životinje netipičnog ponašanja, npr. zeca koji se ne plaši, magarca koji ne reve. Misteriozna ubistva pripisuju se vampirima. Kada se za nekoga pokojnika sumnja da se povampirio, organizira se njegovo "ubijanje": otvara se grob, a truplo se probada glogovim kocem. U daljoj prošlosti u tom su sudjelovali i svećenici.
U Bosni, Crnoj Gori i Srbiji postoji vjerovanje da će se prva osoba koja umre od neke epidemije ili kuge podići iz groba u obličju lampira. Prema istim predanjima lampir leži nepokretan u svom grobu preko dana, a navečer posjećuje one koje je poznavao u životu i napada ih, ispijajući krv kroz malenu rupu koju zubima pravi na prsima svojih žrtava. Lampir izgleda identično kako je izgledao za života osim što mu je koža crvenkasta i njegovo tijelo se čini blago nadutim, što se bolje uočava nakon što se nahrani. Jedina fizička promjena jeste sedam oštrih zuba u njegovim ustima. Onaj koji preživi napad lampira će i sam postati lampir. Ako neko želi postati lampir to čini jedenjem mesa osobe koja je pogubljena. Kako bi se lampir uništio, potrebno je po danu iskopati njegovo tijelo i spaliti ga. U tradiciji balkanskih Roma postoji vjerovanje u lampijerovića, koji je dijete ljudske žene i vampira. Rađa se kao prirodni neprijatelj vampira.
U savremeno doba
Uprkos općem nevjerovanju u postojanje vampira, prijavljuju se povremena viđenja vampira i sličnih bića širom svijeta. Društva za lov na vampire i dalje postoje. Zabilježeni su slučajevi poput onog u srbijanskom selu Zarožju gdje mještani i danas strahuju od povratka stogodišnjeg vampira Save Savanovića.
Črni Vrh (Dobrova–Polhov Gradec)
mini|280px|Črni Vrh, rimokatolička crkva "Sv. Lenart" Črni Vrh je naseljeno mjesto u sastavu općine Dobrova–Polhov Gradec, regija Srednja Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu grada Ljubljane, odn. stare općine Vič–Rudnik.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Črni Vrh je imao 296 stanovnika.
Napomena: ''U 2016. izvršena je manja razmjena teritorija između naselja Črni Vrh i Smolnik.''
Farfetch'd
Farfetch'dovo ime dolazi od engleske fraze "far-fetched", što znači "na granici vjerovatnosti". Istovremeno, moglo bi se donositi na englesku riječ "fetch" = zgrabiti, hvatati.
Farfetch'dov lik temelji se na legendi o patki koja baca zeleni luk za osobom, kako bi ga ta osoba vratila natrag patci i ispekla je zajedno s njime. Japansko ime Farfetch'da podržava ovu teoriju; njegovo ime, Kamonegi, kombinacija je japanskih riječi "kamo" = divlja patka (istovremeno označava i lakovjernost) i "negi" = vrsta zelenog luka.
Biološke karakteristike
Farfetch'd je rijetka Pokémon patka sa smeđim perjem i crnom V oznakom na čelu. Krilom cijelo vrijeme drži prut zelenog luka poput žezla. Prut zelenog luka, često smatran porilukom, pa čak i nekom misterioznom biljkom, žarišna je tačka čitava Farfetch'dova neuobičajena ponašanja.
Kada Farfetch'd krene u potragu za novim prutom, ode na mjesto gdje raste zeleni luk, te će obeshrabriti druge Pokémone, pa i potući se s njima, koji se žele približiti tom mjestu dok luk ne bude spreman za branje. Tada dolazi na vidjelo da su neki prutovi bolji i kvalitetniji od drugih te se Farfetch'di međusobno bore da bi dobili najbolji. S prutom u svojim krilima nalik na ruke, Farfetch'd koristi sve svoje sposobnosti da bi napao protivnika, mašući njime kao mačem, razrezujući raznorazne stvari. Prut koristi i za gradnju svoga gnijezda.
Korištenje pruta za samoodbranu dovelo ga je do ironične sudbine, jer Farfetch'd je veoma česta meta krivolovaca iz razloga što se poslužuje kao specijalitet u luksuznim restoranima, gdje se njegov prut koristi kao savršeni ukras za kompletan izgled jela. Ovo je rezultiralo ekstremnom rijetkošću ovog Pokémona te se Pokemon uzgajivači trude uzgajati Farfetch'da u zatočeništvu da bi spriječili njegovo izumiranje.
U videoigrama
Farfetch'd je rijedak u većini igara. U igrama Pokémon Red i Blue te u Pokemon FireRed i LeafGreen, postoji samo jedan individualni Farfetch'd kojeg igrač može dobiti samo kroz razmjenu sa trenerom koji traži Spearowa u gradu Vermilionu. U Pokémon Yellow, Farfetch'da se može pronaći na Stazama 12 i 13, a u Pokémon Gold i Silver videoigrama može ga se pronaći na Stazama 38 i 39, u jutarnjim i popodnevnim satima. U Pokemon Diamond i Pearl, Farfetch'da se može pronaći na Stazi 221, te se pojavljuje u nasumičnom jatu. U Pokemon XD: Gale of Darkness, Shadow Farfetch'da može se oteti Cipher Adminu Lovrini na ostrvu Citadark.
Farfetch'dovo se korištenje u kompetitivnim igrama izbjegava; nijedna od njegovih osnovnih statistika nije viša od ispod prosječnih 65 bodova, a postoji mnogo moćniji Normalni/Leteći Pokémoni. Doduše, Farfetch'd je u novije vrijeme postao poznat po tome što je jedini na kojeg može uticati novi predmet, a to je Prut, kojeg se može pronaći na divljem Farfetch'du u 5% slučajeva. Prut povećava frekvenciju kritičnog udarca. Isto tako, Farfetch'd može naučiti Lažnu oštricu (False Swipe) na 46. razini, čineći ga dobrim Pokémonom kada se pokušava uhvatiti druge Pokémone u igri koji su na nižim razinama.
U animiranoj seriji
U epizodi "Tako blizu, a tako Farfetch'd", Misty nailazi na divljeg Farfetch'da koji je partner poznatom kriminalcu koji krade tuđe Pokemone . Farfetch'd se još jednom pojavljuje u epizodi "Farfetch'dova priča". U njoj, sin prerađivača uglja pokušava naučiti svog Farfetch'da tehniku Rezanja (Cut) da bi mogao pomoći svome ocu u prikupljanju drva.
Dednik
Dednik je naseljeno mjesto u sastavu općine Velike Lašče, regija Srednja Slovenija, Slovenija.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Dednik je imao 18 stanovnika.
Poštanske marke BH pošte 2007. godine
Izdanja
Napomene:
Šćepan Krst
Šćepan Krst je naseljeno mjesto u općini Berkovići, Bosna i Hercegovina.
Mordor
miniMordor je zemlja iz knjige Gospodar prstenova.
Mordor se nalazi na istoku Srednje Zemlje i okružen je planinama. Jedini ulaz u Mordor su Crne dveri na sjeverozapadu, te nekadašnji Gondorski grad Minas Morgul kojeg je zauzeo Sauron. Mordor je pustoš u kojoj žive samo Sauronove sluge. Sauron je potpuno izopačio Mordor i tu podigao svoje kraljevstvo. Kleta gora se nalazi u Mordoru, a u njoj je Sauron iskovao Prsten moći. Iako je Sauron uništen u ratu Posljednjeg saveza, on je ostao u kuli Barad-dur i iz nje nadgledao Srednju Zemlju. Kada je Sauron napokon uništen Mordor više nije bio prijetnja slobodnim narodima Srednje Zemlje.
Također pogledajte
Regionen und Orte in Tolkiens Welt Middle-earth locations
Slowpoke
Ime Slowpoke dolazi od engleske riječi "slowpoke", što je pogrdna riječ korištena za vrijeđanje lijenih i tromih osoba. Isto tako, ime bi moglo biti kombinacija engleske riječi "slow" = spor, i riječi Pokemon. U početku, Slowpoke se trebao zvati Slowmo (vjerovatno kratica za "slow motion" = usporena kretnja). Njegovo japansko ime, Yadon, dolazi od japanske riječi "yadokari", što znači rak samac.
Biološke karakteristike
Slowpoke je umjereno velik Pokemon ružičaste boje tijela čiji izgled tijela i lica nalikuje na nilskog konja ili vidru iz crtanih filmova. Slowpoke posjeduje i neke medvjeđe osobine. Njegov odsutni izraz lica i upadljivo tromo i lijeno ponašanje dalo mu je klasifikaciju "Pokemon mangupa", te se u njihovom životnom ciklusu ne odvija ništa što bi moglo protivrječiti ovoj klasifikaciji. Mitovi o Slowpokeu kažu da zijevanjem može prizvati snažne i duge kišne periode. Doduše, Slowpoke zijeva svaki put kada se glasa (u ovom slučaju, kada izgovara svoje ime). Ovaj čin trebao bi izoštriti njegova osjetila u svakom pogledu (što zijevanje inače čini), ali Slowpokeu to očito ne pomaže.
Većinu vremena Slowpokea se može vidjeti kako besposleno sjedi i gleda odsutnim i zamišljenim izrazom lica, iako niko zapravo ne zna o čemu on u tim trenucima razmišlja (i u što zapravo gleda). Slowpoke ne može birati hoće li biti lijen, ili neće; njegov nervni sistem nije dovoljno razvijen da brzo reagira na vanjske podražaje ispod vremenskog razmaka od pet sekundi, čak i ako je taj vanjski podražaj napad drugog Pokemona (ili grabežljivca). Međutim, čak i kada reagira na takav podražaj, njegova živahnost i brzina nisu nimalo impresivni.
Osnovna Slowpokeova aktivnost jest uranjanje njegovog repa, koji je potpuno imun na ikakvu vrstu boli, u rijeke ili jezera gdje ga koristi kao ribarski štap u vrijeme kada je u potrazi za hranom. Njegov rep luči slatku supstancu nalik biljnom soku na samom vrhu, što privlači ribu koja ga zatim ugrize za rep. Ako riba ne zagrize dovoljno snažno da otkine njegov rep (što se zna dogoditi ako Slowpoke repom uhvati Carvanhu), Slowpoke podigne svoj rep i nahrani se ulovljenom ribom. Čak i kada peca hranu, Slowpoke često zaboravi što zapravo rad, te na istom mjestu može ostati nekoliko narednih dana, nikada ne primjećujući svoj ulov, što bi značilo da hranjenje za Slowpokea nije od vitalne važnosti. Isto tako, ako mu rep biva otkinut, Slowpokeu će izrasti novi, što je slično Staryuovom regeneriranju otkinutih krakove. Brza regenerativna narav Slowpokeova repa, kao i njegov ukusan okus (kojem nedostaju hranidbene vrijednosti), učinile su ga veoma popularnom delikatesom, što je preraslo u uzgajanje Slowpokea na crnom tržištu radi njihovih repova, posebno kod kriminalnih grupa poput Tima Raketa.
Vjerovatno najzamršenija Slowpokeova osobina jest njegova transformacija u drugog Pokemona ako dođe u izravan dodir sa Shellderom. Kada Shellder zagrize Slowpokeov rep dok ovaj peca u rijeci, što je veoma česta pojava, tjelesna kompozicija Slowpokea i Shelldera u mijenja se, tvoreći jedinstvenog Pokémona Slowbroa. Slična pojava događa se ako Shellder zagrize Slowpokeovu glavu dok ovaj nosi Kraljev kamen (što je mnogo rjeđa pojava od prethodno spomenute), što ponovo transformira oba Pokémona u jedinstvenog Slowkinga. U oba slučaja, ova se pojava može povratiti u prvobitno stanje micanjem Shelldera, koji se veoma čvrsto drži, sa Slowpokeova tijela, što će ga povratiti u njegov prvobitni oblik prije transformacije (ovo je nemoguće izvesti u ijednoj Pokémon videoigri).
U videoigrama
U igrama Pokémon Gold, Silver i Crystal, Slowpoke je veoma čest u Slowpokeovom vrelu u Azelea gradu.
U Pokémon LeafGreen videoigri, Slowpoke je veoma čest i može ga se naći na većem broju različitih Staza, u Safari zoni, na ostrvima Morske pjene, Nepoznatoj pećini, kao i na većem broju Sevii ostrva.
NGC 1052
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Slowpoke
U videoigrama
Što se borbenih sposobnosti tiče, Slowpoke se ističe u HP statusu, no u ostalim je statistikama prilično loš, posebno u Speed statusu. No, iznenađujuće, Slowpoke nije najsporiji Pokémon (Pokémon s najnižim Speed statusom); ova titula nedvojbeno pripada Shuckleu. Dok se oba Slowpokeova tipa tiču Special Attack statusa, njegov je Attack status veći od Special Attack statusa. U prirodi, ova kombinacija negativno utiče na njega, ali s dobrom kombinacijom Vodenih, Psihičkih i snažnih fizičkih napada, Slowpoke se i sam može dobro držati u borbama. Najpoželjnija tehnika u Slowpokeovoj listi napada vjerovatno je tehnika Kletve (Curse), koja povisuje njegov Attack i Defense status u zamjenu za smanjivanje njegovog Speed statusa. Kako je Slowpoke inače veoma spor u borbi, smanjenje Speed statusa veoma je mala cijena za povećanje dviju drugih statistika.
U animiranoj seriji
Slowpoke se dvaput pojavio u Pokémon animiranoj seriji sa značajnijim ulogama. Prvo pojavljivanje u epizodi 68 ("The Evolution Solution") prikazuje Slowpokea koji pripada Pokemon profesoru Westwoodu s ostrva Morske pjene, koji se razvija u Slowbroa uz pomoć Tima Raketa. Profesor Westwood na kraju shvati detalje Slowpokeove evolucije.
Drugo značajno pojavljivanje Slowpokea bilo je u epizodi 144 ("A Shadow of a Drought"), koja prikazuje Slowpoke koji prizivaju kišu u Azelea gradu. Gnjev stanovnika koji saznaju da je Ash nagazio na rep Slowpokea podsjeća na važnost svetih krava u indijskoj kulturi.
Slowbro
Ime Slowbro kombinacija je engleskih riječi "slow" = spor, odnoseći se na njegove usporene kretnje, i "bro" (kao riječ "brother" = brat), vjerovatno se odnoseći na bratsku vezu koju ima sa Shellderom na svom repu. Njegovo japansko ime glasi Yadoran, a dolazi od japanske riječi "yadokari", što znači rak samac.
Biološke karakteristike
Slowbro je ružičasti morski Pokémon koji nalikuje na neobičnu mješavinu dvonožnog medvjeda i vodenkonja, sa stalno odsutnim izrazom lica i velikim oklopom, koji je izgledom nalik oklopu raka samca, na njegovu repu. Oklop je za rep doslovno pričvršćen zubima.
Slowbro je neobičan primjer simbioze; veliki školjkaš na njegovu repu zapravo je Shellder koji je zagrizao rep ovog Pokémona dok je on još bio Slowpoke, što je dovelo do neobične mutacije i Slowpokeove evolucije. Kada Slowpoke uroni svoj rep u bilo koju vodenu površinu kako bi upecao hranu, Shellder je jedan od mogućih morskih Pokémona koji će ga zagristi. Slowpoke se ostalim Pokémonima koji zagrizu rep hrani, dok u slučaju ugriza Shelldera to nije tako. Nakon što ga Shellder ugrize, dolazi do neobjašnjivog fenomena koji uzrokuje mutacijsku evoluciju oba Pokémona, pretvarajući ih u jedinstvenog Pokémona, Slowbroa. Dok Slowpokeovo tijelo poveća svoju masu i oblikuje vidljive tjelesne uzorke na trbuhu kada postane Slowbro, Shellder mutira iz relativno malenog školjkaša u mnogo veće stvorenje nalik oklopu raka samca, s dva oka i velikim ustima oboružanim oštrim zubima, koji zauvijek kliješti Slowborov rep.
Rezultati ove jedinstvene evolucije jesu i nekoliko promjena u načinu života jednog Slowbroa. Shellderovi razvijeni očnjaci ubrizgavaju otrov u Slowborov rep koji onemogućuje Slowbrou da osjeća bol, što objašnjava zašto Slowbro nikada ne pokušava otresti svog Pokémon partnera sa svog repa. Ovo je prikazano čak i u videoigri Pokémon Stadium; kada igrač snizi Slowbrov HP status do nule, Slowbro jednostavno i dalje stoji na istom mjestu i pogleda prema Shellderu na njegovu repu, kao da traži potvrdu da je uistinu pobijeđen. Shellder se počne koprcati kao da pokušava komunicirati sa Slowbrom, koji se iznenada onesvijesti. Slowbrov rep ispušta tekuću supstancu koja za Shelldera predstavlja pravu poslasticu i iz tog razloga ne pušta Slowbrov rep. Težina Shelldera tjera Slowbroa da se kreće na dvije stražnje noge, a ne na sve četiri kao Slowpoke. Kao takav, Slowbro je razvio određenu okretnost sa svojim prednjim udovima, te je sada sposoban njima udariti protivnika. Iako se Slowbro u ovom obliku može bolje braniti, Shellder sada zauzima njegov rep i više nije u mogućnosti pecati hranu. Iz tog razloga, mora ručno uhvatiti plije u rijekaka i jezerima, što Slowbro nerado čini. Kada se hrani ulovljenim plijenom, Shellder na repu hrani se ostatcima koji ostanu za Slowbrom.
Tokom borbe, Slowbro je sposoban koristiti se telepatskim i telekinetičkim moćima, kao i udarcima, no Shellder se samo drži za njegov rep i nije sposoban činiti išta drugo. Vjerovatnoća da će Shellder otpasti s Slowborova repa veoma je mala zbog Shellderova snažnog stiska, iako se i to može dogoditi ako se ručno skine, ili ako je nasilno odbačen tokom Pokemon borbe. U tom slučaju, Slowbro gubi svu svoju stečenu pokretljivost, i njegova se anatomija tijela u potpunosti vrati u oblik Slowpokea.
U videoigrama
Jedan od načina dobijanja Slowbroa u videoigrama jest razvijanje Slowpokea na 37. razini. Pojavljuje se u većini Pokémon videoiara, iako je nedostupan u Pokémon Ruby, Sapphire i Emerald igrama, kao i u konzolnim igrama kao što su Pokémon XD: Gale of Darkness i Pokémon Colosseum. Može ga se pronaći u Pokemon Leafgreen videoigri na ostrvima Morske pjene, u spilji grada Ceruleana, u Šumi bobica i na ostrvu Cinnabaru. U Pokémon Red i Blue igrama, može ga se pronaći na Stazi 23, ostrvima Morske pjene i u spilji grada Ceruleana. U igri Pokémon Yellow, postoji mala šansa njegova pojavljivanja na Stazama 12 i 13, uz ostrva Morske pjene. U igrama Pokémon Gold, Silver i Crystal, dostupan je samo u Slowpokeovu vrelu.
Iako je dobro znano da se Slowpoke u Slowbroa razvija tek kada Shellder zagrize Slowpokeov rep, nijedna od Pokémon videoigara zasada ne dopušta takav način evolucije.
Slowbro je prilično dobar Pokemon u borbama, ističući se u Defense i Special Attack statusima.
U Pokemon videoigrama za Game Boy konzolu, Slowbrov je glas identičan glasu Machampa, iako nije poznato radi čega.
U animiranoj seriji
Slowbro se često pojavljuje u Pokémon animiranoj seriji, no njegovo je najznačajnije pojavljivanje bilo u epizodi "The Evolution Solution", u kojoj je Jessie iz Tima Raketa uhvatila Shelldera. Shellder je u toj epizodi ugrizao Slowpokeov rep i zajedno su evoluirali u jedinstvenog Slowbroa.
Još se jedan Slowbro pojavio u vlasništvu Pokémon koordinatorice Solidad, jedne od Mayinih glavnih protivnica koja ju je pobijedila i osvojila Kanto Grand festival.
Línia evolutiva de Slowpoke List of Pokémon (52–101) Luettelo Pokémon-lajeista (61–80) Lista Pokémonów (61-80)
Hitovi 2
Hitovi 2 četvrti je kompilacijski album sarajevske pop grupe Hari Mata Hari. Objavio ga je Hi-Fi Centar iz Beograda u CD izdanju 2000. Album sadrži 20 pjesama, koje predstavljaju pregled nekih od važnijih radova snimljenih tokom do tada njihove trinaestogodišnje karijere. Na njemu su zastupljene življe plesne pop pjesme i balade, koje su uvijek bile dio pjevačkog repertoara Hajrudina Varešanovića, pjevača i predvodnika ovog pop sastava. Album "Hitovi 2" objavljen je dvije godine nakon njihovog studijskog albuma pod nazivom Ja nemam snage da te ne volim.
Seel
Ime Seel vjerovatno je namjerno pogrešno pisanje engleske riječi "seal" = tuljan, odnoseći se na njegov izgled, kojim podsjeća na tuljana. U Advance Generation generaciji, stvoren je sličan Pokemon, Spheal, iako je ovaj drugi zaobljeniji što se anatomije tiče i ima mahsuz drugo obojenje tijela.
Biološke karakteristike
Seel nalikuje na umjereno velikog morskog lava s bijelim krznom, izraslinom na čelu nalik rogu i crvenim jezikom koji stalno visi iz njegovih žutih usta. Živi u ledenjačkom okolišu usred oceana prepunih ledenim santama. Ljudi koji žive ili rade u ovakvim područjima često imaju Seela kao prijatelja i pratitelja.