cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Foreigner
Snima se prvi album pod naslovom "Foreigner", i objavljen je izlazak 1977. godine. Ovaj album je bio tako uspješan da se preko 2 miliona primjeraka rasprodalo.
Slijedeći album pod naslovom "Double Vision" izdat 1978. godine, i isto je bandu donio platinski uspjeh. Treći album "Head Games" je izdat 1979. godine. Odmah se sprema tura i njihova muzika prelazi na više ulični zvuk.
Početak 1980-ih je donio novi pokret grupi. Foreigner je izgubio basistu Eddie Gargali zbog toga što je obolio koji bi zamijenio Rick Williams.
Njihov četvrti album se snima, i 1981 godine se nalazi na prodaji. U 1983 izlazi album "Records" koja ima 10 najljepših singlova od 1976 do 1981 godine.
1985. godina se vidjelo izdavanje novog albuma pod naslovom "Agent Provokator". Na ovom albumu se nalazi krasna snimka koja je bila inspirisana po gospelu i snimnjena s New Jersey horom.
Tužno kako i jeste, Foreigner sad pravi pauzu. Lou Gramm i Mick Jones će početi njihove solo karijere, a ostali članovi ne znaju šta će. 1987 godine se još jednom sastaju i njihov šesti album objavljen je 1988 godine pod naslovom "Inside Information". 1989 godine se završava totalno bandova karijera i rad.
1991 godine Mick Jones pokušava da još jednom napravi Foreigner. U ovoj postavi su svi osim Lou Gramm koji je zamijenjen za vokalistom, gitaristom, i pjesnikom Jhonny Edwards. Sad im sedmi album izlazi pod naslovom "Unusual Heat". Ovo bi do sad bio jedno od najgorih albuma koje je grupa izdala. Grupa hoće napraviti pauza, ali Lou Gramm se javi i kaže da pristaje da se još jednom sastane s grupom. Grupa se skupi još jednom 1992 godina da snimi kompilaciju izdatu 1993. godine koja bi se zvala "The Best and Beyond". Ova ima jedan novi singl, a i najbolje od solo karijera Mick Jonesa i Lou Gramma.
Snima se slijedeći album pod naslovom "Mr. Moonshine". Ovo bi bio još gori album nego njihov iz 1991 godine. Nažalost 1997 godine Lou Gramm hoće da se opet sastavi s bandom, ali se desi da ima tumor mozga. On je poslan u bolnicu, ali uvijek je rekao: "ovo i dalje nije kraj".
Foreigner se opet okuplja za vrijeme 2003 godine da bi se spremili za buduće turneje. Svi su tu samo novi pjevač se zove Kelly Hansen, i klavijaturista je Jeff Jacobs. Ovaj raspored je potrajao da današnjeg dana.
Runtime
Runtime (čitaj: rantajm), što znači u toku izvršavanja računarskog programa, je izraz u računarstvu koji opisuje dejstvovanje računarskog programa, njegov tok od početka pa do kraja izvršavanja. Isti termin, tj. izraz se također koristi kao skraćenica za runtime biblioteku .
U većini slučajeva, operativni sistem je odgovoran za pokretanje programa, osnovnu manipulaciju memorije i povezivanje programa sa dinamično povezujućim bibliotekama o kojima ovisi, te možemo slobodno reći da je pokrenuti operativni sistem rantajm. U nekim slučajevima, programski jezik je odgovoran za navedene operacije u toku izvršavanja, mada je to neuobičajeno u vodećim jezicima i korisničkim operativnim sistemima.
Međunarodna sigurnost
mini| [[Ukrajinci|Ukrajinac počinje prvi rez na raketi vazduh- zemlja Kh-22 tokom eliminacionih aktivnosti u vazdušnoj bazi u Ozernojeu u Ukrajini. Oružje je eliminisano u okviru programa Kooperativno smanjenje prijetnje koji provodi Agencija za smanjenje prijetnji odbrane . (DTRA fotografija, mart 2004.)]] Međunarodna sigurnost, koja se naziva i globalna sigurnost, je pojam koji se odnosi na mjere koje poduzimaju države i međunarodne organizacije, poput Ujedinjenih nacija, Evropske unije i drugih, kako bi osigurale zajednički opstanak i sigurnost. Ove mjere uključuju vojnu akciju i diplomatske sporazume kao što su ugovori i konvencije. Međunarodna i nacionalna sigurnost su neizbježno povezane. Međunarodna sigurnost je nacionalna sigurnost ili državna sigurnost u globalnoj areni.
Završetkom Drugog svjetskog rata pojavio se novi predmet akademskog izučavanja, bezbjednosne studije, sa fokusom na međunarodnu sigurnost. Počelo je kao nezavisno polje studija, ali je apsorbovano kao podoblast međunarodnih odnosa. Od kada se pojavila 1950-ih, proučavanje međunarodne sigurnosti je u središtu studija međunarodnih odnosa. Pokriva oblasti kao što su sigurnosne studije, strateške studije, mirovne studije i druge oblasti.
Značenje "sigurnosti" se često tretira kao izraz zdravog razuma koji se može razumjeti "nepriznatim konsenzusom". Sadržaj međunarodne sigurnosti se tokom godina širio. Danas pokriva niz međusobno povezanih pitanja u svijetu koja utiču na opstanak. Ona se kreće od tradicionalnih ili konvencionalnih oblika vojne moći, uzroka i posljedica rata između država, ekonomske snage, do etničkih, vjerskih i ideoloških sukoba, trgovinskih i ekonomskih sukoba, snabdijevanja energijom, nauke i tehnologije, hrane, kao i prijetnji. sigurnosti ljudi i stabilnosti država od degradacije životne sredine, zaraznih bolesti, klimatskih promjena i aktivnosti nedržavnih aktera.
Dok široka perspektiva međunarodne sigurnosti sve smatra pitanjem sigurnosti, tradicionalni pristup se uglavnom ili isključivo fokusira na vojne probleme.
Koncepti sigurnosti u međunarodnoj areni
Edward Kolodziej je uporedio međunarodnu sigurnost sa Vavilonskom kulom, a Roland Paris (2004) je smatra "u očima posmatrača". Sigurnost se naširoko primjenjuje kako bi se "opravdalo suspendiranje građanskih sloboda, ratovanje i masovna preraspodjela resursa tokom posljednjih pedeset godina".
Walter Lippmann (1944) vidi sigurnost kao sposobnost zemlje da zaštiti svoje osnovne vrijednosti, i u smislu da država ne mora žrtvovati osnovne vrijednosti u izbjegavanju rata i može ih održati pobjedom u ratu. David Baldwin (1997) tvrdi da traganje za bezbjednošću ponekad zahteva žrtvovanje drugih vrijednosti, uključujući granične vrijednosti i osnovne vrijednosti. Richard Ullman (1983) je sugerirao da je smanjenje ranjivosti sigurnost.
Arnold Wolfers (1952) tvrdi da je "sigurnost" općenito normativni termin. Primjenjuju ga nacije "kako bi bio ili svrsishodan - racionalno sredstvo prema prihvaćenom cilju - ili moralan, najbolji ili najmanje zao način djelovanja". Na isti način na koji se ljudi razlikuju u osjećaju i identifikaciji opasnosti i prijetnji, Wolfers tvrdi da različite nacije također imaju različita očekivanja sigurnosti. Ne samo da postoji razlika između podnošenja prijetnji, već se različite nacije suočavaju i sa različitim nivoima prijetnji zbog svog jedinstvenog geografskog, ekonomskog, ekološkog i političkog okruženja.
Princip sigurnosti višestrukog zbroja
Tradicionalni pristupi međunarodnoj sigurnosti obično se fokusiraju na državne aktere i njihove vojne kapacitete za zaštitu nacionalne sigurnosti. Međutim, posljednjih decenija definicija bezbjednosti je proširena kako bi se suočila sa globaliziranom međunarodnom zajednicom 21. vijeka, njenim brzim tehnološkim razvojem i globalnim prijetnjama koje su proizašle iz ovog procesa. Jednu takvu sveobuhvatnu definiciju predložio je Nayef Al-Rodhan. Ono što on naziva „principom sigurnosti višestrukog zbira“ zasniva se na pretpostavci da „u globaliziranom svijetu sigurnost se više ne može smatrati igrom nulte sume koja uključuje samo države. Globalna sigurnost, umjesto toga, ima pet dimenzija koje uključuju ljudsku, ekološku, nacionalnu, transnacionalnu i transkulturalnu sigurnost, pa se stoga globalna sigurnost i sigurnost bilo koje države ili kulture ne mogu postići bez dobrog upravljanja na svim nivoima koji garantira sigurnost kroz pravdu za svi pojedinci, države i kulture."
Amonij-hlorid
Amonij-hlorid je neorganski spoj sa formulom NH4Cl. To je bijela kristalna so, vrlo dobro rastvorljiva u vodi. Rastvori amonij-hlorida su blago kiseli. "So amonijaka" (sal ammoniac ili salmijak) ime je prirodnog, mineraloškog oblika amonij-hlorida. Ovaj mineral obično se može pronaći na zapaljenim odlagalištima uglja, gdje se kondenzira iz plinova nastalih sagorijevanjem uglja. Također se može naći u nekim tipovima vulkanskih otvora. Najčešće se koristi kao gnjojivo te kao sredstvo za poboljšavanje okusa u nekim vrstama slatkiša (poput lakrica). Hemijski se dobija reakcijom hlorovodične kiseline i amonijaka.
Historija
thumb|left|180px|Demonstracija dobijanja amonij-hlorida. Najraniji spomen amonij-hlorida zabilježen je u Kini oko 554. nove ere. U to vrijeme, on se dobijao iz dva izvora: rupa i okna iz kojih je izbijao dim od zapaljenih naslaga uglja ispod površine širom Centralne Azije, a naročito ih je mnogo bilo u planinama Tian Shana kao i u Alajskim planinama u jugozapadnom Kirgistanu, dok su drugi izvor bile fumarole na vulkanu Taftan na jugoistoku današnjeg Irana.
Dobijanje
Ovaj spoj je proizvod Solvayevog procesa, koji se koristi za dobijanje natrij-karbonata:
Osim što je to osnovna metoda dobijanja amonij-hlorida, ona se također koristi da bi se smanjilo ispuštanje amonijaka u okolinu tokom nekih industrijskih procesa. mini|desno|180px|Amonij-hlorid U industrijskom obimu, amonij-hlorid proizvodi se miješanjem amonijaka (NH3) bilo sa plinovitim hlorovodikom ili vodenim rastvorom hlorovodične kiseline:
U prirodi se amonij-hlorid javlja u vulkanskim područjima, gdje se nakuplja na vulkanskim stijenama u blizini otvora odakle izbijaju pare (fumarole). Kristali amonij-hlorida talože se direktno iz gasovitog stanja ali nemaju duži vijek trajanja jer se lahko rastvaraju u vodi.
Reakcije
Amonij-hlorid izgleda kao da sublimira pri zagrijavanju, međutim zapravo se raspada na amonijak i plinoviti hlorovodik.
Reagira sa jakim bazama, kao što je natrij-hidroksid, pri čemu otpušta amonijak: Na sličan način, amonij-hlorid također reagira sa karbonatima alkalnih metala pri povišenim temperaturama, dajući amonijak i hloride alkalnih metala:
Rastvor od 5% amonij-hlorida u vodi (po masenom udjelu) ima pH vrijednost u rasponu od 4,6 do 6. Neke reakcije amonij-hlorida sa drugim hemikalijama su endotermične, poput njegove reakcije sa barij-hidroksidom i njegovo rastvaranje u vodi.
Upotreba
Osnovna upotreba amonij-hlorida je kao izvor dušika u vidu nekog od sastojaka gnjojiva poput hloroamonij-fosfata (na šta se troši oko 90% svjetske proizvodnje amonij-hlorida). Na ovaj način uglavnom se prihranjuju žitarice poput riže i pšenice u Aziji. U 18. vijeku amonij-hlorid se često koristio u pirotehničke svrhe, ali je kasnije zamijenjen mnogo sigurnijim i manje higroskopnim hemikalijama. Njegova svrha u pirotehnici bila je da otpusti hlor kako bi se poboljšale zelene i plave nijanse iona bakra u plamenu.
Osim toga, koristi se i za dobijanje bijelog dima, iako se zbog njegove reakcije dvostrukog raspadanja sa kalij-hloratom, čime se dobija veoma nestabilan amonij-hlorat, njegova upotreba smatra vrlo sumnjivom.
IC 238
IC 238 (također poznat kao MCG 2-7-16, PGC 9835 i UGC 2070) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 276 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Ovan. Najveći prečnik je 1,20 (96 hiljada sg) a najmanji 0,6 uglovnih minuta (48 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Lewis Swift 12. oktobra 1887. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Večeri dalmatinske šansone
mini|desno|Šibenik, centar dalmatinske šansone
Večeri dalmatinske šansone su tradicionalni festival dalmatinske šansone, koji se krajem ljeta održava u Šibeniku. Festival je prepoznatljiv po visokoj kvaliteti pjesama i aranžmana, a jedan je od rijetkih festivala bez skandala, sa besprijekornom organizacijom. Predanim i ozbiljnim radom, birajući nažalost isključivo i samo najbolje hrvatske izvođače i autore stihova i muzike, festival je zauzeo mjesto među vodećim manifestacijama tog profila na Jadranu.
Programska koncepcija festivala poznaje dvije festivalske večeri: Večeri starih kompozicija i Večeri novih kompozicija. Posebna pozornost kako za Večer novih kompozicija (natječaj se raspisuje u februaru tekuće godine), posvećuje se i odabiru pjesama za Večer starih kompozicija, i to onih kompozicija koje su ostavile traga na domaćoj zabavnoj sceni kroz proteklih četrdesetak godina, interpretirajući ih u često novoj obradi s više izvođača u raznim fuzijama solista, klapa ili ansambla.
Izvođači
Arsen Dedić, Gabi Novak, Tereza Kesovija, Kemal Monteno, Radojka Šverko, Ibrica Jusić, Meri Cetinić, Tedi Spalato, Zorica Kondža, Neno Belan, Goran Karan, Mladen Grdović, Đani Maršan, Ivo Pattiera, Hari Rončević, Maja Blagdan i drugi.
Interregnum
Interregnum (latinski: inter - između, regnum - kraljevstvo, kraljevanje) je latinski naziv za međuvlašće, odnosno kratkotrajan period između dvije državnopravne vladavine. Glavno značenje riječi, koje je i danas najčešće, jeste period između vladavina dva monarha.
Interregnum je normalna pojava kod izbornih monarhija (npr. Sveto Rimsko Carstvo) i pontifikata, te se javlja redovno između vladavine dva monarha ili pontifikata dvojice papa. Od smrti pape do izbora njegovog nasljednika traje interregnum koji se još naziva sede vacante.
S druge strane, interregnum je izuzetan slučaj kod monarhija kod kojih osoba nasljeđuje krunu u trenutku smrti svoga prethodnika. U Kraljevini Danskoj, naprimjer, do interregnuma bi došlo jedino ako bi svih jedanaest osoba u nasljednom nizu umrlo ili izgubilo pravo nasljedstva, a u Ujedinjenom Kraljevstvu ukoliko bi se isto desilo s nekoliko hiljada ljudi. Interregnum bi u tom slučaju bio okončan izborom neke osobe za monarha ili proglašenjem republike.
Historijski primjeri
Navedeni su primjeri međuvlašća kada ono nije uobičajeno u historiji te zemlje:
Gorska
Gorska je župa u srednjovjekovnom Humu (Humskoj zemlji).
Župa Gorska se prvi put pominje u Ljetopisu popa Dukljanina u 12. vijeku kao 'Gorimita'. Pretpostavka je da su karakteristike područja dale ime ovoj župi. Radi se o brdovitom i gorovitom području smještenom između masiva planine Biokovo i obroncima Matokita. Župa Gorska prostirala se od Vrgorca prema sjeverozapadu, obuhvatajući područja današnjih sela Kutac, Kotezi, Vina, Kokorići, Ravča i Dubravica. Središte župe je na području sela Kozica. Njen sjeverozapadno položeni prostor, paralelno sa jadranskim morem u njegovom zaleđu, omeđen je župom Velika (Veljaci) na istoku, na sjeveru i zapadu župom Imota, a na jugu masivom Biokova, tj. područjem Krajine sa središtem u Makarskoj (Makar). Središte župe nalazilo se u Vrgorcu. Župu je kontrolirala vlasteoska porodica Radivojevići.
Za definiciju župe Gorska najvažnije su povelje i dokumenti iz 15. vijeka. U povelji kralja Ostoje Radivojevićima 1408. navedena je župa Gorska formulacijom 'provinciam Cisalpinam et Transalpinam, dictam Gorscam zupam'. Navedeno ukazuje na dva područja u ukviru župe Gorska. U povelji iz 1434. župa Gorska je navedena kao posjed vlastele Jurjevića, nasljednika Radivojevića. U župu Gorska tada su navedena sela Dragljani, Kozica, Hraštane, Vrhdo i Zahojane. Nešto kasnije, 1444. pomenuto je da je župi Gorska pripadao Vrgorac, a to je njeno najvažnije središte.
Zastava Gambije
mini|200px|Zastava Gambije
Crvena je simbol sunca i savana, plava rijeke Gambija, a zelena zemlje i šuma. Bijele pruge predstavljaju mir.
Plivanje na Olimpijskim igrama 2016 – 200 m leđno (žene)
Rekordi
Aktualni rekordi u ovoj disciplini prije početka takmičenja prikazani su u tabeli.
Jelena Paleolog
Jelena Paleolog je bila supruga srpskog despota Lazara Brankovića.
Bila je kćerka morejskog despota Tomaša Paleologa i Katarine Akajske. Njen otac je bio sin bizantskog cara Manojla II Paleologa.
NGC 330
NGC 330 (također poznat kao ESO 29-SC24) je kuglasto zvjezdano jato i nalazi se u sazviježđu Tukan. Prvo otkriće je napravio James Dunlop 1. augusta 1826. godine.
Jelena Paleolog
Godine 1446. udala se za Lazara Brankovića, srpskog prijestolonasljednika. S Lazarom je imala tri kćeri, a to su:
NGC 330
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Jelena Paleolog
Godine 1456. umire njen svekar, Đurađ Branković, te njen muž nasljeđuje srpsko prijestolje. Nakon muževe smrti 1458. godine Jelena je ušla u tročlano namjesništvo koje je upravljalo Srbijom sve dok Jelena nije svoju najstariju kćer udala za bosanskog prijestolonasljednika Stjepana Tomaševića.
NGC 5032B
NGC 5032B (također poznat kao MCG 5-31-159 i PGC 45940) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 283 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Berenikina kosa. Najveći prečnik je 0,90 (74 hiljade sg) a najmanji 0,6 uglovnih minuta (49 hiljada sg).
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Zaim Imamović
Većinu svoga života proveo je u tumačenju i interpretiranju sevdalinke.
Biografija i muzička karijera
Po rođenju iz Mrkonjić Grada, nakon godinu dana sa svojim roditeljima prelazi da živi u Travnik i nastanjuju se na periferiji zvanoj "Bojna". Tu je proveo petnaestak godina, dok se 1936. godine nije nastanio u Sarajevu gdje provodi najveći dio svog života. Imao je kći Jasminku i sina Nedžada Imamovića (gitarista i pjevač).
U Sarajevu je učio tekstilni zanat i svirao na dvorednoj harmonici koju mu je otac kupio. Njegov brat Hadže i sestra Đula u to vrijeme bili su članovi MKUD "Gajret".
Na probi MKUD "Gajret" horovođa Cvjetko Rihtman pristao je da čuje Zaima kako pjeva i odmah ga zadržao. Zaim je tekstilni zanat napustio u jesen 1939. godine. Pored pjevanja u horu nastupao je na zabavama Društva prateći se sam uz harmoniku.
Njegova karijera počinje 10. aprila 1945. godine. Tada pristupa Radio stanici Sarajevo. Upravo tih dana Radio Sarajevo počinje s emitovanjem programa i okuplja pjevače. U to vrijeme se Zaim predstavio sa tri melodije: "Gledaj me draga", "Mujo kuje konja po mjesecu" i "Konja vodim, pješke hodim". Njegovi uzori su bili pjevači: Rešad Bešlagić iz Tuzle i Sulejman Džakić. Nakon Drugog svjetskog rata na njegovom repertoaru su se našle i novokomponovane narodne pjesme bliske izvornom narodnom melosu. U svojim kompozicijama je i pisac teksta i kompozitor muzike. Često je sarađivao u tandemu kao pisac teksta ili kompozitor muzike sa Jozom Penavom tadašnjim rukovodiocem Tamburaškog orkestra Radio Sarajeva. Također je sarađivao sa harmonikašem i vođom Narodnog orkestra Radio Sarajeva Ismetom Alajbegovićem-Šerbom, a na tekstove pisca Safeta Kafedžića je komponovao muziku. Također je sarađivao i sa tekstopiscem Nikolom Škrbom. Prva novokomponovana pjesma koju je Zaim zapjevao bila je kompozicija Joze Penave "Bosno moja poharana", a zatim "Sarajevo, behara ti tvoga".
Pored bosanskohercegovačkih sevdalinki pjevao je i pjesme drugih naroda. Naročito mu je bio blizak melos sandžačkih muslimana, a pjesmu "Kafu mi draga ispeci oh aman, aman, dušo za mene" uvrstio je u svoj repertoar. Nastupao je na dosta koncerata u duetu sa Nadom Mamulom, a u dijalogu je snimio nekoliko pjesama s Bebom Selimović: "Hajde dušo da ašikujemo", "Evo mene u tom kolu" Sa Nadeždom Cmiljić i grupom pjevača pjeva "Hercegovačku zdravicu". Pjevao je sa Safetom Isovićem, te Milom Petrovićem "Zvijezda tjera mjeseca", "Igrali se konji vrani", te u duetu s Milom Petrovićem "Zelen lišće goru kiti" (Đure Jakšića). Često je nastupao u mješovitoj grupi narodnih pjevača koja je djelovala u Radio Sarajevu između 60-ih i 70-ih godina.
Negdje 50-ih godina u tvornici "Jugoton" iz Zagreba, za nepuna tri dana snima trideset tri pjesme na petnaestak gramofonskih ploča i jednu LP ploču koje su bile vrlo krhkog kvaliteta (78 okretaja).
Zaim je bio izraziti tenor, s lijepo obojenim glasom, jasnom dikcijom i izrazitim smislom za melizmatičko ukrašavanje melodija koje je interpretirao. Snimio je mnogo narodnih pjesama za arhiv RTV Sarajeva koje su preuzimale i druge radio i televizijske stanice u zemlji i inostranstvu. Nastupao je i snimao audio kasete, gramofonske ploče pjevajući sa svojim sinom Nedžadom. Učesnik je karavana pod nazivom "Sevdah putuje Evropom".
Gostovao je u Parizu, Beču, Sofiji i na Bliskom istoku, a učestvovao je i na međunarodnom festivalu narodne muzike u marokanskom gradu Marrakech kao predstavnik jugoslavenske radiotelevizije. Također je predstavljao Jugoslaviju na Folklornom festivalu mediteranskih zemalja u Alžiru.
6. aprila 1979. godine Skupština grada Sarajeva nagrađuje ga Šestoaprilskom nagradom grada Sarajeva "za njegove stare izvorne bosanske narodne pjesme i za originalne interpretacije".
Drugi o Zaimu Imamoviću
O Zaimu su spjevane i pjesme za njegova života. Jedna od takvih je i "Kad zapjeva Bosna naša" (autora Jovice Petkovića), koju pjeva Muhamed Pašić-Mašura.
Pjesnik i prevodilac Sinan Gudžević, rekao je:
Nakon njegove smrti izdata je knjiga pod naslovom "Slovo o Zaimu", u prilogu 10 audio kaseta njegovih najboljih interpretacija pohranjenih u ručno rezbarenoj drvenoj sehari. 1. novembra 1997. izdata je i poštanska markica sa likom Zaima Imamovića, koja je štampana u tiražu od 50.000 primjeraka, a sedam godina kasnije, 2004. u izdanju izdavačke kuće Buybook, Sarajevo izlazi i knjiga "Pjesma srca moga - 100 najljepših pjesama", koju su priredili Farah Tahirbegović i Damir Imamović, Zaimov unuk.
Uspjesi
RTV Sarajevo je snimila i u nekoliko navrata emitovala jednosatnu emisiju o Zaimu Imamoviću pod nazivom "Čovjek i vrijeme". Nastupao je s mnogim veteranima narodne muzike, a u prvoj emisiji RTV Sarajeva pod nazivom "Sijelo na vrelu Bosne", te u serijalu "Priče o starim gradovima" i u posljednjem serijalu emisija pred sami rat 1992. godine pod nazivom "Meraklije" urednika Vehida Gunića i muzičkog urednika Spasoja Beraka-Spase. U ovom serijalu je imao nekoliko svojih pjesama odmah u početku emisije, a u podnaslovu "Pjesme srca". Učesnik je mnogih festivala, festivala "Ilidža" na kojima nije ostajao bez priznanja i nagrada žirija ili publike. Na festivalu "Ilidža 1969. godine" uz muzičke stručnjake postaje i sam član žirija. Na vrhuncu karijere snimio je bezbroj pjesama za arhiv Radio Sarajeva. Među njima je i pjesma "Lov lovio Muhareme". Na melodiju davno nastalu u narodu, pjesnik Safvet-beg Bašagić darovao je tekst, a Zaim svoju interpretaciju "Evo ovu rumen ružu".
Bast
mini|237px|Egipatska skulptura Bast, Louvre U egipatskoj mitologiji, Bast (Bastet, Baset, Ubasti ili Pasht) je drevna božica-mačka, poštovana od druge dinastije. Središte njenog kulta bilo je u Per-Bastu (grč. Bubastis), koji je imenovan njoj u čast. U grčkoj mitologiji, Bast je također poznata kao Ailuros.
Bast kao mačka
mini|lijevo|180 px|Bastini kipovi Kasniji zapisi ponekad su je preimenovali u Bastet, varijaciju imena Bast koja je sadržavala dodatni sufiks uz postojeći, za koji se smatralo da je dodat radi naglašenog izgovora. Ali, radi tumačenja njenog imena, koje je u ovom slučaju značilo žena iz ćupa masti, Bast je postupno postala i božica parfema, i dobila nadimak "mirisne zaštitnice". Istovremeno, kada je Anubis postao bog balzamiranja, Bast je, kao božica masti, smatrana njegovom ženom, dok je vjerovanje da je Bastet Anubisova majka prekinuto godinama kasnije kada je Anubis postao Nefertitin sin. Ipak, povremeno je prikazivana kako drži masku lavice, koja je navodila na prikrivenu divlju stranu. Zbog činjenice da se domaće mačke ponašaju zaštitnički i nježno prema svojim potomcima, Bast se također smatralo dobrom majkom, i često ju se prikazivalo u društvu mnoštvo mačića. Nadalje, žena koja je željela djecu ponekad je nosila privjesak koji je prikazivao božicu s mačićima (broj mačića na privjesku predstavljao je broj djece koji je žena priželjkivala). Zbog ogromne katastrofe koju su štetočine poput miševa i štakora činile zalihama hrane, i njihove sposobnosti da ubiju zmije, posebno kobre, mačke u Egiptu smatrane su uzvišenima, i ponekad im se davalo da nose nakit, ili da jedu iz jednakih tanjura poput njihovih vlasnika. Kako je Bast postala glavna božica i zaštitnica mačaka, u hram Per-Basta donosile su se mrtve (i mumificirane) mačke radi pokopa. Više od 300 000 mumificiranih mačaka pronađeno je u Per-Bastu tokom iskapanja Bastinog hrama. Egipćani vjeruju kako, nakon što mačka ugine, obitelj mora "izložiti" tijelo izvan kuće kako bi joj odalo odgovarajuću počast. Kao mačja ili lavlja ratna božica, i zaštitnica zemlje, kada je tokom Novog kraljevstva divlji lavlji bog Nubije Maahes postao dijelom egipatske mitologije, Bast se, u Donjem Egiptu, smatralo njegovom majkom. Usporedno tome, ratna lavlja božica Sekhmet smatrana je njegovom majkom u Gornjem Egiptu.
Povezivanje s drugim božanstvima
Spajanje identiteta sličnih božica dovelo je do značajnije zbunjenosti, što je kasnije dovelo do ideje Grka i tumačenja Bast kao lunarne božice. I zbilja, došlo je do veće zbunjenosti u kasnijim generacijama, kada su se identiteti postepeno spajali, kao i kod Grka tokom njihovog okupiranja, koji su je katkad nazivali Ailuros (grč. mačka), poistovjetivši Bast s grčkom božicom Artemidom, božicom Mjeseca. Radi prilagođavanja vlastitoj kozmologiji, Grci su Bast smatrali Horusovom sestrom, kojeg su poistovjetili s Apolonom (Artemidinim bratom) te, kasnije, kćerkom uzdižućih božanstava, Ozirisa i Izide.
Anica Zubović
Anica Zubović (Zagreb, 28. mart 1932), hrvatska pjevačica šlageristike starije generacije. Bila je poznata po brojnim nastupima na Opatijskom i Zagrebačkom festivalu. Još kao mala pohađala je zagrebačku muzičku školu Pavao Markovac. Kao pjevačica klasične muzike - mezzosopran počela je pjevati u operetama, tako da je dobila je stipendiju za muzičke usavršavanje u Beogradu. Potom dobila stipendiju za daljnje pjevačko usavršavanje u Beču. Međutim Anica nije otišla u Beč, ostala je u Zagrebu sa svojom tadašnjom ljubavi, studentom medicine Đorđem Dimitrijevićem, za kojeg se i udala 1954. godine. (rastala se 1959.). Tim događajima je karijera pjevačice ozbiljne muzike za Anicu postala nemoguća, pa se ona okrenula - laganoj muzici.
Počela je sa obradama međimurskih narodnih pjesmama (Rožica sam bila). Pjevala je i dalmatinske narodne pjesme, ponekad u duetu sa tada poznatom Vilmom Isler.
Javorani
Javorani su naseljeno mjesto u općini Kneževo, Bosna i Hercegovina.
Historija
Javorani su nastali u 17. vijeku doseljavanjem stanovništva iz Srbije i Crne Gore. Porodica Cvišić je bila među prvim koje su doselile. Javorani su dobili ime kada su Turci objesili starješinu kuće Cvišića o jedan javor, po kojem je naselje dobilo ime. Ostale porodice su: Delići, Nagraisalovići, Jošići, Tubići, Kaurini i drugi. Potomci tih porodica i danas žive u tom kraju, iako se dosta njih odselilo u Banju Luku.
Geografija
Naselje Javorani se nalazi na putu koji povezuje Banju Luku i Kneževo. Mjesto pripada općini Kneževo, a nekada je pripadalo općini Kotor Varoš. Udaljeno je od Banja Luke oko 25 km, a od Vakufa 30 km. Jugozapadno od Javorana nalazi se planina Tisovac (1172 m).
Rimokatolička crkva u Azerbejdžanu
desno|250px Rimokatolička crkva u Azerbejdžanu dio je svjetske Rimokatoličke crkve. Ovo je katolička vjerska zajednica u Azerbejdžanu u punom zajedništvu s papom, trenutno Franjom (od 17. oktobra 2016).
Istorija
U ovoj islamiziranoj zemlji rimokatoličke misije od 14. stoljeća održavaju dominikanci, kapucini, augustinci i jezuiti. Rad Bartula, dominikanskog misionara iz Bolonje u 14. i 15. stoljeću, urodio je plodom. 28 naselja u Nahičevanu prešlo je u rimokatoličanstvo. Uprkos teškim odnosima i pritiscima Armenske apostolske crkve, rimokatolicizam je tamo opstao više od tri stoljeća, nakon čega je uslijedio pad i do 1800-ih godina više nije bilo vjernika.
Dolazak ruske vlasti stvorio je povoljnije okruženje za kršćane. Postalo je omiljeno odredište za različite kršćanske denominacije. Rimokatolike su predstavljali Poljaci koji su emigrirali u Bakuu i Šamakhi sredinom 19. vijeka, zatim ukrajinci, gruzijci katolici, jermeni katolici i Zapadni Evropljani koji su se trajno nastanili u Bakuu.
Od 1880-ih svećenika koji poslužuje selo asirskih kaldejskih kršćana Siyaqut zaređuje rimokatolički biskup.
mini|desno|Crkva Bezgrješnog Začeća Blažene Djevice Marije, srušena 1931.
U Bakuu je postojala crkva Bezgrešnog začeća Blažene Djevice Marije. Staljin je naredio rušenje te crkve 1931. godine. Zgrada više ne postoji.
Početkom 20. veka u Bakuu je postojala mala zajednica Poljaka, Nijemaca i ruskih doseljenika za čije je potrebe ova crkva podignuta 1912. godine. Drugi je izgrađen u Qusaru, gdje je bio sjedište poljskog puka. Godine 1917. rimokatolička zajednica imala je 2.500 članova. Početkom 1930-ih, po nalogu staljinističke vlade, pogubljen je jedini sveštenik ove male zajednice Stefan Demurov. Godine 1931. komunističke vlasti su srušile crkvu.
Danas u Azerbejdžanu ima 570  lokalnih rimokatolika (od 2016.). Azerbejdžan je u potpunosti pokriven jednom apostolskom prefekturom od 2011. goodine. Služi ga sedam salezijanaca i još dva fratra. Pored njih, ovdje djeluje i misija Misionar ljubavi.
NGC 3521
NGC 3521 (također poznat kao MCG 0-28-30, PGC 33550 i UGC 6150) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 37 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Lav. Najveći prečnik je 11,20 (120 hiljada sg) a najmanji 5,4 uglovnih minuta (58 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 22. februara 1784. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Gerardus Mercator
mini|desno|200px|Gerardus Mercator Gerardus Mercator (Rupelmonde, 5. mart 1512. – Duisburg, 2. decembar 1594.), kartograf iz Francuske i Svetog rimskog carstva. Rođen je u Rupelmondeu u grofoviji Flandriji kao dijete roditelja koji su poticali iz Gangelta u kneževini Jülich. U Duisburgu je živio od 1552. godine. Ostao je zapamćen po kartografskoj projekciji korištenoj u izradi karte svijeta koja je prema njemu nazvana Mercatorovom projekcijom.
Biografija
Mercator je rođen kao Gheert Cremer (ili Gerard de Cremere) u flamanskom gradu Rupelmondeu. "Mercator" je latinizirani oblik njegovog imena, a u prijevodu znači "trgovac". Obrazovanje je stekao u 's-Hertogenboschu kod slavnog humaniste Macropediusa, te na Univerzitetu u Leuvenu. Usprkos tome što je postao slavan kao kartograf, Mercatorov glavni izvor prihoda dolazio je od izrade matematičkih instrumenata. Nakon povratka u Leuven radio je s Gemmom Frisiusom i Gasparom Myricom. Od 1535. do 1536. zajedno su radili na konstrukciji terestričkog globusa. Mercator u projektu nije prvenstveno učestvovao kao kartograf, već kao vrlo vješt graver bronzanih ploča. Mercatorovo samostalno izrađivanje karata započelo je tek kad je 1537. napravio kartu Palestine nakon čega je napravio još jednu kartu svijeta (1538) i kartu Flandrije (1540). Tokom tog perioda naučio je kurzivno pisanje jer se ono pokazalo najprikladnijim tipom pisma za bakropis na kartama. Mercator je napisao prvu instrukcijsku knjigu za kurziv izdatu u sjevernoj Evropi.
mini|lijevo|300px|Mercatorova karta Evrope Mercator je optužen za herezu 1544. godine zbog svojih simpatija prema protestantskom vjerovanju i sumnjama zbog njegovih učestalih putovanja. U zatvoru je proveo sedam mjeseci prije nego je optužba odbačena vjerovatno zbog intervencije univerzitetskih vlasti.
mini|desno|300px|Rumoldova karta svijeta nacrtana [[1587. prema karti njegovog oca iz 1567. (izdana 1595.)]] Mercator je riječ atlas iskoristio za označavanje zbirke karata, te potaknuo Abrahama Orteliusa da sastavi prvi moderni atlas svijeta Theatrum Orbis Terrarum iz 1570. godine. Mercator je svoj atlas sačinio u mnogo dijelova od kojih je prvi objavljen 1578. a sastojao se od ispravljenih verzija Ptolomejevih karata (iako je načinio brojne nove pogreške). Karte Francuske, Njemačke i Holandije dodate su 1585. a Balkana i Grčke 1588. dok je sljedeće karte 1595. nakon njegove smrti izdao njegov sin Rumold Mercator.
Mercator je izmislio tehniku izrade globusa, kako nebeskih tako i zemaljskih, putem tehnika relativne masovne proizvodnje. U to vrijeme globusi su se naporno izrađivali graviranjem na drvenoj ili pozlaćenoj bronzanoj sferi. Mercator je globuse od papier-mâchéa oblikovao na drvenom kalupu, a zatim ih prerezao duž ekvatora. Nakon što su ponovo bili spojeni, na globuse se stavljao gesso, bijela mješavina tankog plastera i šlihte. Mercator je gravirao i štampao zbirke karata svijeta na dvanaest šiljastih isječaka sa zakrivljenim krajevima koji su se sužavali prema polovima te ih izrezivao i postavljao na globus. Kružne gravirane kape prekrivale su krajeve na polovima. Nakon što su globusi bili ručno obojeni vodenim bojama, postavljali su se na drvena postolja s kalibriranim bronzanim horizontskim prstenovima. Sačuvana su dvadeset dva para takvih Mercatorovih globusa.
Nakon preseljenja u Duisburg Mercator više nije nikad napustio grad te je tamo i umro kao poštovan i imućan građanin. Pokopan je u glavnoj gradskoj katedrali sv. Salvatorusa. Eksponati njegovih radova mogu se vidjeti u Mercatorovoj riznici smještenoj u gradu.
NGC 2034
NGC 2034 (također poznat kao ESO 86-SC14) je otvoreno zvjezdano jato i emisijska maglina i nalazi se u sazviježđu Zlatna riba. Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 3. januara 1837. godine.
Kvant
Kvant je najmanja količina energije koja se može emitirati određenom frekvencijom, a kojeg je definisao Max Planck. Energija se predaje ili prima samo u iznosima koji su cijeli broj kvanta. Energija kvanta (E) iznosi
gdje je:
Bojan Adamič
Bojan Adamič (9. august 1912 – 3. novembar 1995) bio je slovenski kompozitor filmske muzike.
Njegove kompozicije se pojavljuju u više od 70 filmova. Napisao je knjigu slovenačkih pjesama, Samospevi, 1943–1945, objavljenu 1971. Godine 1972. napisao je muzičku temu za film Valter brani Sarajevo.
Ralph Northam
Ralph Shearer Northam (rođen 13. septembra 1959. u gradu Nassawadox, okrug Northampton, Virginia) jeste američki političar. U periodu od 2014. do 2018. bio je zamjenik guvernera američke savezne države Virginia. Pobijedio je na izborima za guvernera održanim 7. novembra 2017. te je stupio na dužnost guvernera 13. januara 2018. godine.
Karijera
Ralph Northam je pohađao Vojni institut Virginia u Lexingtonu. Nakon toga do 1984. je studirao medicinu na Medicinskom fakultetu Eastern Virginia u Norfolku. U periodu od 1984. do 1992. vršio je dužnost vojnog ljekara u rangu majora pri Američkoj vojsci. U tom vremenu nastavio je specijalizacijom u području pedijatrije. Za vrijeme Zalivskog rata radio je u vojnoj bolnici u Landstuhlu, gdje je liječio američke vojnike. Godine 1992. otvorio je vlastitu privatnu pedijatrijsku ordinaciju u Norfolku. Politički se uključio u Demokratsku stranku. Od 2006. do 2014. bio je član Senata Virginije. Godine 2013. zajedno sa Terryjem McAuliffeom izabran je za zamjenika guvernera Virginije. Na dužnost zamjenika guvernera stupio je 11. januara 2014. godine. Pored dužnosti zamjenika guvernera obavljao je i dužnost predsjednika Senata ove savezne države. Tokom 2017. Northam je objavio svoju kandidaturu za mjesto guvernera Virginije. Na izborima za demokratskog kandidata na guvernerskim izborima u junu 2017. dobio je 56% glasova, pri čemu je pobijedio svog stranačkog kolegu i bivšeg zastupnika u Kongresu Toma Perriella. U novembru iste godine na guvernerskim izborima pobijedio je republikanskog kandidata Eda Gillespieja sa 54% osvojenih glasova. Kao nasljednik guvernera McAuliffea, Northam je u januaru 2018. položio zakletvu na dužnost guvernera. Za njegovog zamjenika izabran je Justin Fairfax, također član Demokratske stranke.
Zastava Gabona
mini|200px|Zastava Gabona mini|150px|Zastava predsjednika Gabona Zastava Gabona je trobojka koja se sastoji od tri horizontalne trake: zelene, žute i plave. Usvojena je 1960, zamijenivši prethodnu kolonijalnu zastavu koja je sadržavala francusku trobojku na vrhu zastave, te je od tada bila službena zastava Gabona, odnosno odkad je Gabon dobio nezavisnost iste godine. Dizajn trenutne zastave je dobijen uklanjanjem francuske trobojke i proširenjem žute trake u sredini zastave.
Historija
Francuzi su stekli kontrolnu današnjeg Gabona 1839, kad je lokalni poglavica predao suverenitet svoje zemlje Francuzima. Francusko posjedovanje Gabona se učvrstilo Berlinskom konferencijom 1885, te je 1910. postala dio Francuske Ekvatorske Afrike. Pod francuskom kolonijalnom vladavinom nad Gabonom, vlasti su zabranile koloniji da koristi jedinstvenu kolonijalnu zastavu. Ovo su uradili zato što su se plašili da će dozvoljavanje jedinstvene zastave dovesti do jačeg nacionalizma i želje za nezavisnošću. Međutim, Francuzi su Gabonu morali dati ograničenu autonomiju unutar francuske zajednice zbog rasta dekolonalizacijskog pokreta u Africi. Francuzi su autonomiju dali 1958. nakon što je ista odluka odobrena referendumom.
Gabon (koji se smatrao "jednom od više progresivnijih" Frencuskih kolonija) odmah je počeo sa dizajnom nove zastave, koja je naposljetku usvojena 1959. Bila je to horizontalna trobojka slična trenutnoj zastavi, međutim, žuta traka u sredini je bila uža od zelenih i plavih traka koje su je okruživale. Francuska trobojka se nalazila u uglu zastave, što je učinilo Gabon jedinom francuskom autonomnom republikom sa "simboličkom povezanošću" s Francuskom.
Zastava je promijenjena sedmicu dana prije nego što je Gabon postala nezavisna država i to na 9. august 1960. Uklonjena je francuska trobojka iz ugla zastave i proširena je žuta traka u sredini, te je samim tim bila iste širine kao i ostale trake.
Simbolizam
Boje i simboli zastave sadrže kulturna, politička i regionalna značenja. Žuta boja označava Ekvator, koji prolazi kroz državu, te također označava sunce. Zelena boja naglašava prirodne resurse Gabona kao i njegova "velika područja šuma" na koje se stanovnici zavisi kako bi dobili drva. Plava boja predstavlja more, naročito Atlantski okean duž koga država ima "obimnu obalu". Iako Whitney Smith i Dorling Kindersley u djelu Complete Flags of the World za Encyclopædiju Britannicu opisuju žutu traku kao isključivo žutu, The World Factbook je također naziva i zlatnom.
Osobenost
Omjer Gabonske zastave je 3:4. Ovaj rijetki omjer dijele samo dvije druge zastave država: Papua Nova Gvineja i San Marino. Zastava države također ne koristi zelene, žute i crvene boje panafrikanizma kao što to koriste njegove susjedne države. Za razliku od drugih francuskih kolonija u Africi, zastava ne sadrži vertikalne trake po uzoru na Francusku trobojku, već horizontalne.
Burton Cummings
mini|desno|250px|Burton Cummings Burton Cummings (rođen 31. decembra 1947) jest nekadašnji kanadski muzičar. Imao je najveću popularnost od 1965. do 1976, kad je bio pjevač i klavirista u kanadskoj grupi Guess Who.
Kad se Guess Who raspao 1976, Burton Cummings je krenuo na svoju solo karijeru. Njegove najpopularnije pjesme su bile: "Stand Tall" (1976), "I'm Scared" (1978), "Real Affairs" (1980). Autor je i koautor pjesama: "American Woman", "No Time", "Share the Land", "Hand Me Down World", "Undun", "Laughing", "Star Baby", "New Mother Nature" i "These Eyes".
Zastava Gane
mini|200px|Zastava Gane mini|200px|Civilna zastava Gane
Zastava Gane je usvojena 1957. ali danas se koristi jedna od njenih varijanti sa bijelom prugom koja je usvojena u periodu od 1964. do 1966.
Zastavu je dizajnirala gđa Theodosia Okoh kada je Gana stekla nezavisnost 1957. da zamijeni zastavu Ujedinjenog kraljevstva. Na njoj se nalaza Pan-Afričke boje, crvena, zlatna i zelena raspoređene kao horizontalne pruge. Na sredini zlatne pruge se nalazi crna zvijezda petokraka. Ovo je prva zastava poslije zastave Etiopije na kojoj se nalaze ove boje.
Zastava Grenade
Zastava Grenade je usvojena 1974. Na njoj se nalazi sedam zvijezda koje simboliziraju sedam pokrajina ove zemlje. U sredini se nalazi jedna zvijezda na crvenom krugu kao simbol pokrajine Saint George, u kojoj se nalazi istoimeni glavni grad.
Na lijevoj strani se nalazi Muskatni oraščić koji je jedan od glavnih usjeva ove zemlje inače poznate po svojim začinima.
Na zastavi se nalaze Pan-Afričke boje, crvena, zlatna i zelena, kao simbol afričkog identiteta.
Zastava Gvajane
Zastava Gvajane poznata kao zlatni vrh strijele je usvojena 1966. Boje nose simboličko značenje: zelena predstavlja agrikulturu i šume, bijela rijeke i vodu, zlatna mineralno bogatstvo, crna izdržljivost, a crvena dinamiku.
Olivia Williams
Olivia Haigh Williams (rođena 26. jula 1968.) engleska filmska, pozorišna i televizijska glumica koja se pojavljivala u američkim i britanskim filmovima, kao i u televizijskim serijama. Rođena je u Camden Townu, London, Engleska. Oboje njenih roditelja su advokati.
Obrazovanje
Williams je završila South Hampstead High School, i Newnham College na University of Cambridge, gdje je diplomirala englesku literaturu.
Narodna biblioteka Kalesija
Gradska biblioteka Kalesija kao javna ustanova postoji od augusta 2000. kao nasljednica predratne biblioteke koja je u toku rata doživjela potpunu devastaciju, gdje je usljed ratnih dejstava i trenutne okupacije Kalesije uništen skoro cijeli knjižni fond.
Od navedenog perioda, biblioteka je uspjela vratiti se u svoje matične prostorije u Domu mladih koje su adaptirane i pokrenute su mnoge kulturne aktivnosti u kojima su promovirani sadržaji Kalesijskih autora kao i promocije najistaknutijih književnika iz BiH.
U kratkom periodu obogaćen je knjižni fond sa 1700 na cca 14.000 bibliotečkih jedinica iz različitih književnih oblasti koje mogu udovoljiti broju od 700 redovnih čitalaca, učenika, studenata i građana Kalesije.
U povodu "Oktobra - mjeseca knjige" u organizaciji biblioteke održava se tradicionalna manifestacija "Ikre", u čijim sadržajima se promoviraju najznačajniji sadržaji i autori iz oblasti izdavalaštva BH javnosti.
Biblioteka je razvila saradnju sa više kulturnih ustanova i izdavačkih kuća kao Nacionalna biblioteka Sarajevo, KDB "Preporod", "Bosanska riječ", "Ljiljan", "Bemust" i dr.
IC 1937
IC 1937 (također poznat kao ESO 200-25 i PGC 12856) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 314 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Sat. Najveći prečnik je 0,90 (82 hiljade sg) a najmanji 0,5 uglovnih minuta (46 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio DeLisle Stewart 6. decembra 1899. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Fotoelektrični efekt
mini|desno|Emisija elektrona sa metalne ploče uzrokovana svjetlosnim kvantima - fotonima. Fotoelektrični efekat je prvobitno otkriven od Heinrich Rudolf Hertza. Hertz je istraživao električno pražnjenje između dvije elektrode. Pri eksperimentu je otkrio da intenzitet elektrona, struja, raste ako se elektrode osvjetle ultravioletnim svjetlom. Poslije njegovog otkrića urađeni su novi eksperimenti. Sistem sa anodom i katodom se postavi u vakumsku cijev. Oslobođeni elektroni se privlače od anode. Struja kroz cijev (foto struja) zavisi od napona V_s između anode i katode.
Ultravioletno svjetlo ima višu energiju od vidljivog svjetla i može čak rastvoriti neke materijale, naročito plastične materijale zbog čega se oni moraju posebno formirati za vanjske potrebe. U pokušajima gdje se metal osvjetli visoko energetskim svjetlom, sa kratkom talasnom dužinom/visokom frekvencijom, otkrilo se da metal oslobađa elektrone koji leže u površinskom sloju metala. Za elektrone koji leže dublje traži se veća energija jer su jače vezani. Einstein je to formulisao 1905. zbog čega mu je 1922. g. dodijeljena Nobelova nagrada.
Da bi elektron napustio površinu metala potrebna mu je minimalna energija za napuštanje, W. Energija jednoga fotona je h\nu, gdje je h Planckova konstanta a \nu je frekvencija fotona. Da bi elektron napustio površinu metala potrebna mu je znači energija veća od minimalne energije W, {h\nu>W}. Maksimalna kinetička energija koju foton dobije nakon što napusti površinu metala je:
Ako u eksperimentu variramo talasnu dužinu fotona, intenzitet svjetla ili materijal katode može se zaključiti sljedeće:
Veza između maksimalne kinetičke energije, E_k i napona V_s je:
\ e je elektronov naboj:
Ako izjednačimo jednačinu (1) i (2) dobijamo Einstienov zakon fotoelektričnog efekta:
Fotoelektrični efekat dokazuje da se energija fotona, kvant, može prenijeti na elektrone.
NGC 6461
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Natalija Bašinska
Natalija Bašinska, rođena 12. marta 1964. u Belorecku, u Baškirskoj Autonomnoj Sovjetskoj Socijalističkoj Republici, RSFSR, SSSR (danas Baškortostan, Rusija), kao Natalija Sučeva je nekadašnja sovjetska i bjeloruska biatlonka.
Olimpijske igre
Natalija Bašinska nije nastupila na Zimskim olimpijskim igrama.
Svjetski kup
Prvi nastup Natalije Bašinske u Svjetskom kupu bio je u sezoni 1992/93. Na prvom nastupu na slovenskoj Pokljuki 17. decembra 1992. osvojila je 24-to mjesto u utrci na 15 km sa tri promašaja i zaostatkom od 06:58.0 min u odnosu na pobjednicu Anne Briand. Najbolji rezultat bilo joj je 19-to mjesto u utrci sprinta na 7,5 km u švedskom Östersundu 13. februara 1993. sa jednim promašajam i zaostatkom od 1:49.1 min u odnosu na pobjednicu Anfisu Rezcovu. U štafetnim utrkama 20. decembra na istom takmičenju sa Natalijom Permjakovom, Natalijom Rižankovom i Svjetlanom Paramiginom osvojila je četvrto mjesto.
Privatni život
Završila je Institut kulture i Minsku 1988. sa specijalnošću bibliotekar-bibliograf.
Demografija Starog Grada
Popis 1991.
ukupno: 50.744
Popis 1981.
ukupno: 56.181
Na popisu stanovništva 1971. godine, općina Stari Grad bila je jedinstvena sa općinom Centar. Ova jedinstvena općina imala je sljedeći nacionalni sastav:
Popis 1971.
ukupno: 126.598
NGC 2035
NGC 2035 (također poznat kao ESO 56-EN161) je emisijska maglina i nalazi se u sazviježđu Zlatna riba. Prvo otkriće je napravio James Dunlop 3. augusta 1826. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Face TV
Face TV je privatna bosanskohercegovačka televizija. Sjedište televizije nalazi se u Bosmal City Centru u Sarajevu. Osnivač i vlasnik Face TV-a je bosanskohercegovački novinar i TV-voditelj Senad Hadžifejzović. Promotivni program Face TV-a počeo je 15. januara 2012. u 17 h emisijom FACE Magazin.
Emitiranje
Program FACE TV-a emitira se u  visokoj rezoluciji preko sistema vodećih kablovskih operatora u Bosni i Hercegovini. Pored gledalaca u BiH i regionu, program je moguće pratiti u SAD-u, Kanadi i Evropi putem platforme Bosna TV. Od 22. maja 2012. godine, Face TV je dostupan putem satelita Eutelsat 16A (16 stepeni istočno). Od 13. oktobra 2012. kanal je isključivo dostupan na transponderu Team:Sat iz Sarajeva, također na satelitu Eutelsat 16A. Od 21. oktobra 2013. Face TV je kodiran u sistemu Viaccess.
IC 239
IC 239 (također poznat kao IRAS 02333+3845, MCG 6-6-65, PGC 9899 i UGC 2080) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 41 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Andromeda. Najveći prečnik je 4,60 (55 hiljada sg) a najmanji 4,2 uglovnih minuta (51 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Isaac Roberts 1893. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Fiziologija
desno|mini|[[Vitruvijev čovjek svjetski je poznati crtež Leonarda da Vincija (oko 1487). Često se povezuje s fiziologijom kao naukom.]]