cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Spisak likova iz Srednje zemlje
Gwaihir
Gwaihir je Džinovski orao. Živio je Trećem Dobu Sunca. Iako veličinom nije dostizao ni najmanjeg orla iz Prvog Doba Sunca, bio je najmoćniji orao svog doba. Boravište mu je bilo u Maglenim palninama. Vladao je klanovima orlova i zlo ih se veoma plašilo. Gwaihir se borio u Bici Pet Vojski pred Dolom kad je ubio gomilu Orka. Također se borio u posljednjoj bici pred Crnom kapijom, gdje je spasao Froda iz vatri Planine Usuda.
Iluvatar
O njemu se govori na samom početku Tolkinove knjige Silmarilion. Na visokovilenjačkom ime mu je Iluvatar, ali se zove i Eru, što znači Jedini. Iluvatar je postojao nezavisno prije drugih. On je uz pomoć moći Neuništivog plamena, koji mu je davao moć da stvara život, stvorio prvu rasu Ainure, znane i kao Valari i Majari. Za te duhove je oblikovao Bezvremene Holove. Svakom duhu je podario moćan glas. Predložio im je da održe koncert. Muzika je bila divna, i Iluvatar joj je dao materijalni oblik. Tako je nastala Arda, ili Srednja Zemlja. Iliuvatar je dozvolio Valarima da odu u Srednju Zemlju, ali pod uslovom da podijele njenu konačnu sudbinu. Dosta Valara nije došlo u Srednju Zemlju već je ostalo sa Iluvatarom. Najjači Valar je bio Melkor koji je postao praotac sveg zla.
Isildur
Isildur je sin od Elendila i Anarionov brat. Oni su zajedno osnovali Gondor. Prokleo je ljude od Planina kada su ga izdali. Borio se u Posljednjoj Alijansi. Uništio je Saurona skršenim mačem njegovog oca, Narsilom i uzeo mu prsten ali ga nije uništio. Otac i brat su mu poginuli u Posljednjoj Alijansi. Ubili su ga Orci u zasjedi. Njegov mač je ponovo iskovan i dat Aragornu koji ga je nazvao Anduril,Plamen Zapada.
Kamul
Kamul je nekada bio veliki kralj Ljudi Istoka. Vladao je kraljevstvom Run. Sauron mu je dao jedan od Devet Prstenova Moći, koji su Vilenjaci iskovali za ljude. Kamul je pao pod sijenku i postao je Nazgul. Bio je glavni zapovjednik Dol Guldura. Dugo je gonio Frodoa, Nosioca Prstena. Kamul je uništen sa ostalim Nazgulima kad je
Karantir
Karantir je sin Feanora. Rođen je u Amanu, za vrijeme Godina drveća. Nakon što je Melkor ukrao Silmarile zajedno sa ocem i braćom zakleo se da će goniti Melkora i svakoga drugog ko se usudi da zadrži Silmarile do kraja svijeta. Pošao je u Srednju zemlju i učestvovao je u Rodoubijanju u Alvakvondeu. Kada je došao u Srednju zemlju, doselio se se u Istočni Belerijand. Tamo je osnovao kraljevstvo u zemlji istočno od rijeke Gelion, i ta zemlja je nazvana Tar Karantir, u prevodu ’’zemlja Karantirova’’. Karantir je preživio Bitku Iznenadnog Plamena (Dagor Bragolah) i Bitku Nebrojenih Suza (Nirnait Arnoidiad), iako je njegovo kraljevstvo uništeno poslije Bitke Nebrojenih Suza. Učestvovao je u Rodoubijanju kod Dorijata. Tu su sinovi Feanorovi pobijedili, ali su Karantir i njegova braća Kelegorm i Kurufin poginuli.
Karharot
Karharot je najmoćniji vuk ikada, koji je živio u Prvom dobu sunca. Stvorio ga je Melkor, i imao je zadatak da čuva kapiju Angbanda, kao i da, po sudbini, ubije lovačkog psa Valara, Huana. Melkor je hranio Karharota mesom Vilenjaka i ljudi. Kada su Beren i Lutijena došli pred kapiju Angbanda, Lutijena je upotrebila čaroliju da uspava Karharota. Međutim, kad su se njih dvoje vraćali sa Silmarilom, Karharot se probudio i pojeo Berenovu ruku sa Silmarilom. Vatra Silmarila je sagorijela Karharota iznutra, i on je postao lud i počeo je da luta po Beleriandu. Kada je došao u  šume Dorijata, napali su ga kralj Tingol, Beren i Huan. Huan je ubio Karharota, iako je i sam poginuo.
Kastamir
Kastamir je član kraljevske porodice Gondora. Kraljev sin Eldakar se bio oženio jednom ženom Nižeg Roda. Dunedaini, odnosno Gondorani, imali su životni vijek triput duži od ostalih Ljudi. Ljudi Gondora su se bojali de će,zbog ovoga miješanja krvi kraljevska loza izgubiti dugovječnost. Zbog ovoga, izbi pobuna protiv Eldakara. Pobunu je predvodio Kastamir,kasnije nazvan Uzurpator. On je bio kapetan flota i podržavao ga je narod Pelagira. On je opkolio Eldakara u Ozgilijatu i Eldakar je morao da pobjegne u Rovanion. Kastamir je u svojoj okrutnosti spalio Ozgilijat. Kastamir je bio okrutan i zao. Stoga,nakon što je deset godina vladao, Eldakar ga je napao i ubio. Međutim Kastamirovi sinovi su pobjegli u Umbar i dugo predvodili Korsare.
Kelebrimor
Kelebrimor je imaginarni lik iz Tolkinovih dijela. On je bio sin Kurufina, petog Feanorovog sina i jedini poznati Feanorov unuk. Pretpostavlja se da je rođen u Srednjoj zemlji. Nakon Bitke iznenadnog plamena (u Prvom dobu) pobjegao je u Nargotrond sa Kelegormom i Kurufinom. Kada su Kelegorm i Kurufin pokušali da ubiju Berena i Lutijenu, Kelebrimor se odrekao svog oca i ostao je u Nargotrondu. Nakon potonuća Belerianda, Kelebrimor 700. godine Drugog doba osniva vilin-kraljevstvo u Eregionu. Bio je veliki prijatelj Patuljaka Morije. Sauron, prerušen u dobrog duha Atanatara, dolazi kod Kelebrimora i nagovora da da počne kovanje Prstenova Moći. Kelebrimor je iskovao sedam prstenova za Patuljke i devet za ljude. U tajnosti od Saurona, napravio je tri vilin-prstena moći: Vilju, Najru i Nenju. Kada je Sauron iskovao Prsten Moći i zatražio vlast nad Vilenjacima, Kelebrimor je počeo rat. Sauron je uništio Eregion i stavio Kelebrimora na muke. Kelebrimor je odao gdje su sedam i devet prstenova, ali nije izdao tri vilin-prstena, izdahnuvši na mukama.
Kelegorm
Kelegorm je jedan od sinova Feanora. Rođen je u Neumirućim zemljama. Nakon što je Melkor ukrao Simarile on se sa braćom i ocem zakleo da će goniti Melkora i svakoga drugog ko im otme Silmarile. Poveli su Noldore u Srednju zemlju. Učestvovao je u Rodoubijanju Telera u Alvakvondeu. U Srednjoj zemlji Kelegorm je sa bratom Kurufinom osnovao kraljevstvo u Himladu. Poslije Bitke Iznenadnog Plamena njihove zemlje su opustošene i oni su otišli u vilin-kraljevstvo Nangotrond, kod kralja Finroda Felagunda. Međutim, kada se Lutijena, kći Tingola, kralja Dorijata,  srela sa  Kelegormom I Kurufinom, Kelegorm se zaljubio u nju i zatvorio ju je. Lutijena je uspjela da pobjegne i otišla je kod svoje ljubavi, Berena, čovjeka iz kuće Beorove. Berenu je Tingol, Lutijenin otac, dao zadatak da od Melkora otme jedan Silmaril od Melkora i da mu ga preda. Kelegorm i Kurufin su, ljubomorni i vezani Zakletvom, pošli da ubiju Berena. Beren ih je savladao i oni su pobjegli u divljinu. Učestvovali su u Bici Nebrojenih Suza, gdje su Vilenjaci, Ljudi, i Patuljci potučeni do nogu, ali su preživjeli. Kelegorm, Kurufin i Karantir su poginuli, tokom drugog Rodoubijanja, napada na Dorijat.
Kurufin
Kurufin je sin Feanora. Sa svojom braćom i ocem položio je Zavet da proganja do kraja svijeta svakoga ko uzme Silmarile. Zajedno sa drugim Noldorima vratio se iz Neumirućih zemalja u Srednju zemlju. Sa bratom Kelegormom osnovao je kraljevstvo u Istočnom Belerijandu. Nakon Bitke Iznenednog Plamena njegovo kraljevstvo je razoreno, ali je Kurufin preživjeo. Sa bratom Kelegormom pobjegao je u Nangotrond. Iz Nangotronda su protjerani kada su pokušali ubiti Berena, koji je tragao za Slmarilom. Kurufin, Kelegorm i Karantir su ubijeni u Drugom Rodoubijanju, kada je razoren Dorijat.
Ministarstvo uprave i lokalne samouprave Republike Srpske
Ministarstvo uprave i lokalne samouprave Republike Srpske jedno je od 16 ministarstava u sastavu Vlade Republike Srpske, nadležno za upravu u tom entitetu. Sjedište ministarstva se nalazi u Administrativnom centru Vlade RS-a na Trgu Republike Srpske u Banjoj Luci, dok se na njegovom čelu trenutno nalazi Lejla Rešić (DNS).
Historija
Nakon isticanja nezavisnosti Bosne i Hercegovine 1992. od Socijalističke federativne republike Jugoslavije (SFRJ) na nivou novonastale Republike Bosne i Hercegovine počelo je djelovati ministarstvo pravosuđa i uprave Republike Bosne i Hercegovine, a za ministra je tada imenovan Ranko Nikolić.
Spisak likova iz Srednje zemlje
Mandos
Mandos je jedan od Valara. Iluvatar mu je dozvolio da dođe u Srednju Zemlju. On je sudija mrtvih. U njegovim dvorovima dolaze duhovi mrtvih Vilenjaka. Samo je jednom osjetio samilost: kada mu je Lutijena pjevala. Njoj i Berenu je dozvolio novi, smrtni život. Također ima proročki dar.
Manwë
Manwë je jedan od Valara, njihov kralj. Manve posjeduje moć nad vazduhom. Stvorio je Orlove i njegov pogled vidi sve što se dešava na zemlji. U njegovim dvorovima pojavljuju se duhovi umrlih Vilenjaka, a omiljeni Vilenjaci su mu Vanjari, Vilenjaci svjetlosti, Prvi Rod.
Ministarstvo uprave i lokalne samouprave Republike Srpske
Nadležnosti
Glavna osoba u ministarstvu uprave i lokalne samouprave RS-a je ministar ili ministrica uprave i lokalne samouprave Republike Srpske, koji ima pravo na jednog sekretara i dva pomoćnika.
Ministarstvo obavlja upravne, stručne i druge poslove koji se odnose na ostvarivanje nadležnosti entiteta u sljedećim oblastima:
i druge poslove utvrđene zakonom.
Organizacija
Ministarstvo uprave i lokalne samouprave Republike Srpske se sastoji od tri organizacionih jedinica:
Spisak likova iz Srednje zemlje
Maglor
Maglor je imaginarni lik iz Gospodara prstenova. Maiglin je sin Feanora. On je bio moćan pjevač, ubrojan u bardove divnog glasa. Zajedno sa ocem Feanorom i sa braćom zakleo se da će goniti Melkora do kraja svijeta zbog Silmarila. Poveo je Noldore iz Neumirućih zemalja u Srednju zemlju. Tamo je osnovao svoje kraljevstvo u Istočnom Belerijandu. Njegovo kraljevstvo je preživjelo poraz u Bici iznenadnog plamena. Međutim, ono je uništeno poslije Bitke nebrojenih suza. Ali, Maglor je preživio. Zatim je učestvovao u dva Rodoubijanja: razaranju Dorijata i razaranja vilin-naselja u Sirionu. Nakon Rata Bijesnih, od njegove braće preživjeli su samo on i Maidros. Oni su, vezani Zakletvom, ukrali dva Silmarila koji su Valari oteli od Morgota. Međutim, Silmarili su ih pekli ogromnim bolom. Maidros se bacio u vulkan, a Maglor je baca svoj Silmaril u more. Nastavio je da luta pored talasa, pjevajući sa bolom i kajanjem.
Maidros
Maidros je najstariji sin Feanora. Zajedno sa svojom braćom i ocem je položio zakletvu da će goniti Melkora, zbog Silmarila, do kraja svijeta. Nakon dolaska iz Neumirućih zemalja u Srednju zemlju, Melkor ga je zarobio poslije Bitke pod zvijezdama i zakačio ga za stijenu u Angbandu. Njegov prijatelj Fingon, sin Fingolfina ga je spasao, ali mu je morao odsjeći desnu ruku da bi ga izvukao iz lanca. Nakon toga, Maidros predaje titulu Vrhovnog kralja Noldora Fingolfinu.Zatim sa svojom braćom stvara svoje kraljevstvo u Istočnom Belerijandu. Iako poražen od Melkora u bici Iznenadnog Plamena, Maidros uspijeva da spase svoje zemlje. Poslije stvara savez vilenjačkih i ljudskih kraljevstvava protiv Melkora. Sukobili su se sa njim u Bici Nebrojenih Suza i doživjeli krvav poraz. Maidros je preživio, ali je njegovo kraljevstvo i kraljevstva njegove braće stradalo. Pobjegao je sa braćom u Lindon. Učestvuje sa braćom u dva Rodoubijanja: u uništenju Dorijata i u pokolju Vilenjaka Siriona. Poslije Rata bijesnih i Melkorovog pada, od Feanorovih sinova prežive samo on ih Maglor. Oni, vezani svojom Zakletvom, kradu Silmarile. Međutim, Silmarili ih peku groznim bolom. Maidros se baca u vulkan, a Maglor u more.
Melijana Maja
Melijana Maja je bila majarski duh. Ona je došla u Srednju Zemlju u Prvom dobu Zvijezdane svijetlosti. U šumama Belerijanda naletjela je na kralja telerskih Vilenjaka Elvea Singola. Odmah su se zaljubili jedno u drugo. Elve je promijenio ime u Tingol što znači Sivi Plašt. Sa dijelom njegovog naroda koji ga je još slijedio Tingol i Melijana stvorili su kraljevstvo Dorijat. Melijana je bacila magiju kojom je štitila Dorijat. Dorijat je ostao bezbijedan sve do Prvog Doba Sunca,kada su Noldori ubili Tingola zato što je posjedovao Silmaril. Melijana je,satrta bolom otišla u Neumiruće Zemlje.
Melkor/Morgoth
Melkor je izmišljeni prvi mračni gospodar iz knjige Silmarilion. Melkor je jedan od Valara. Njegov posjed su tmina i hladnoća. On je podigao zla kraljevstva Utumno i Angbad tokom Prvog Doba Zvijezda i stvorio mnoga zla bića, vampire Orke, Vukodlake, Balroge. Njegove zle legije su harale svijetom. Duga i moćna su bila njegova zla dijela: uništio je Drveće Valara, ukrao Silmarile, ubio je mnoge Vilin gospodare. Iako su ga vilin gospodari bili opsjedali neko vrijeme on ih je porazio. Jedan Silmaril mu je ukrao Beren Ehramion sa vilin devom Lutijenom. Melkora su konačno porazili Valari u Ratu Bijesnih uz pomoć Vilenjaka, Ljudi, Orlova, Patuljaka i Majara. Melkor je istjeran iz krugova svijeta.
Meriadoc Brandybuck
Meriadoc Brandybuck je bio Hobit koji je bio Frodov prijatelj. Zajedno sa njim otišao je u Rivendal i tamo je izabran za člana Družine prstena. Nakon raspada Družine, njega i Peregrina Tooka su zarobili Orci koji su služili Sarumana. Oni su pobjegli u Fangorn i nagovorili Ente da napadnu Izengard. Meriadoc je postao prijatelj Teodena, kralja Rohana. Jahao je sa Rohirimima kada su pošli da spasu Minas Tirit. U bici je, uz pomočć Eowyne ubio Nazgula Vješca-kralja. Nakon što je Sauron uništen, vratio se u Okrug.
Nerdanela
Nerdanela je Vilenjakinja koja se pojavljuje u knjizi Silmarilion. Bila je Feanorova žena. Rodila mu je sedam sinova: Maidrosa, Maglora, Kelegorma, Kurufina, Karantira, Amroda i Amrasa. Otac joj je bio Mahtan, veliki kovač. Imala je smeđu kosu i bila je zapaženi skulptor, izrađujući nevjerovatno živopisne kipove ljudi. Bila je dosta smirenije naravi od Feanora, ali nije mogla da kontroliše njegovu narav. Nije pošla sa njim u Srednju zemlju, već je ostala da živi u Valinoru.
Niena
Niena je kraljica Valara. Sestra Mandos i Irmo. Nazvana je Niena Naricaljka. Gospodarica je mrtvih i tuge. Njen muž je Mandos. Nakon što je Drveće Valara spaljeno, ona je dugo plakala nad njim. Iz ugljenisanih ostataka nastali su Sunce i Mjesec. U Knjizi izgubljenih priča, zabilježena su druga imena Nienna-e: Nyenna, Fui (Q: "Noć"), Heskil (Qenya: "Zimska"), Núri (Qenya: "Čeznutljiva"), Qalmë-Tári.
Orodret
Orodret je je živio u Prvom dobu sunca. Finarfin je njegov otac. Orodret polazi u Srednju zemlju, podstaknut Feanorovim riječima. Njegov brat Finrod Felagund ga šalje da brani kulu na ostrvu Tol Sirion. Ovdje Orodret ostaje dok Sauron ne zauzme Tol Sirion. Prije nego što će otići na putovanje sa Berenom, Finrod ga određuje kao svog zamjenika. Nakon Finrodove pogibije, Orodret i zvanično postaje kralj Nangotronda. Kada Turin Turambar de facto preuzme svu vlast u Nangotrondu, Orodret ostaje samo titularno kralj. Pogibija Orodretova se dogodila u bici na polju Tumhalad, kada je Nangotrond pao.
Peregrin Took
Peregrin Took je bio Hobit, rođen u Trećem Dobu Sunca. Bio je blizak Frodov prijatelj. Krenuo je sa njim na opasno putovanje na kome je trebalo odnijeti Prsten u Rivendal. U Rivendalu je izabran za člana Družine prstena. Nakon što je Gandalf pao u Moriji, nakon raspada družine njega i Merriadoca su zarobili Orci koji su služili Sarumana. Na sreću, uspjeli su da pobjegnu u Fangorn. Tamo su nagovorili Ente da krenu na Izengard. Poslije pada Izengarda, Peregrin je sa vaskrslim Gandalfom odjahao u Minas Tirit. Tamo je postao Čuvar citadele u službi Lorda Denetora. Borio se i u posljednjoj bici pred Crnom kapijom sa Aragornom i tamo je ubio jednog Trola. Aragorn ga je oslobodio dužnosti i otišao je u Okrug.
Radagast
Radagast je Majar koji je živio u Valinoru. 1000. godine Trećeg doba sunca je izabran za jednog od Istara i poslat je u Srednju zemlju. Živio je u Mrkoj Šumi. Nije ispunio svoj zadatak borbe protiv Saurona. Bavio se biljem i životinjama. Neizvjesna je njegova sudbina poslije Rata za prsten. Nije otišao nazad u Valinor, ali se ne zna ni njegova sudbina na Srednjoj zemlji u Četvrtom dobu.
Sam Gamgee
Sam Gamgee je hobit i vrtlar Froda Bagginsa, koji će s vremenom postati njegov najbliži prijatelj. Sam je vjerno pratio Froda na njegovom putovanju u Mordor i stalno mu je pomagao i cuvao svog gspodara. Ubio je Selobu, džinovskog pauka i kratko vrijeme nosio prsten kada je mislio da je Frodo mrtav. Kada je Sauron pao vratio se u okrug i oženio Rozom Pamuklijom. Kada je ona umrla, otišao je u Neumiruće Zemlje da se pridruži svom gospodaru.
Saruman
Saruman je čarobnjak koji živi u Izengardu. Vremenom je postao zao i Sauronov sluga. Ukrstio je magijama Ljude i Orke. Podigao je vojsku u Izengardu i napao Rohan. Nakon što je poražen u bici kod Helmovog ponora, Etni su napali Izengard i uništili ga. Gandalf je zatim oduzeo Sarumanu moći. U Okrugu ga je ubio sluga Crvjezik nakon što su ga pobijedili Hobiti.
Sauron
Sauron je Melkorov sluga. Poslije pada Melkora on je stvorio svoje zlo kraljevstvo, prevario vilenjake i iskovao prsten moći. Zamalo je ovladao svijetom ali ga je alijansa uništila i otela mu prsten. Kasnije se pojavio kao plamteće oko i ponovo uzdigao Mordor. Međutim nije imao prsten. Sauron je uništen kada je prsten pao u Planinu usuda. Sauron nikada više nije uskrsnuo.
Šeloba
Šeloba je ogromni pauk. Ona je živjela u prolazu Kirit Ungola i tamo je jela Orke i ljude. Jednog dana u njenu jazbinu je došao hobit Frodo Bagins i ona ga je uplela u mrežu, ali ga nije ubila. Njega je spasio Semvajs Gemdzi, koji je prvo oslijepio Selobu, a zatim je ubio.
Theoden
Kralja Theodena opsjeda Saruman na početku Dvije Kule. No zahvaljujući Gandalfu Bijelom Theoden je iscjeljen a Saruman otjeran. Kralj Theoden umire na kraju Povratka kralja u velikoj bici za spas svijeta Ljudi. Nakon Theodenove smrti očajna je njegova nećakinja. Kralj Theoden je prisutan u razgovoru sa Sarumanom i svjedoči njegovoj smrti u Povratku kralja. Kralj Theoden i njegov prijatelj Gandalf Bijeli pomažu kraljevstvu Gondorskom u bici za spas Ljudi.
Tom Bombadil
Tom Bombadil je gospodar Stare Šume. Izgledao je kao niski, veseli čovjek. U Staroj Šumi nijedno zlo nije moglo da ga dotakne. Bio je oženjen Zlatozrnom, kćeri rijeke. Tom Bombadil je dvaput spasio Froda: od zlog drveta "Starca Vrbe" i utvara Mogila.
Gdynia Open
Gdynia Open bio je profesionalno-amaterski manji rangirni snukerski turnir, kao dio PTC-serije. Ustanovljen je 2012. i te sezone bio je podijeljen na dva dijela; prvi dio održan je u prostorijama Svjetske snukerske akademije u engleskom Sheffieldu, a drugi u Sportskoj dvorani Gdynia. Sljedeće godine prebačen je u drugi dio sezone i čitav turnir održan je u ovom poljskom gradu. Posljednji pobjednik jest Mark Selby.
Spisak likova iz Srednje zemlje
Turgon
Turgon je imaginarni lik iz knjige Silmarilion. On je bio Vilenjak, sin Fingolfina. Imao je brata Fingona i sestru Aredelu. Zajedno sa ocem, bratem i sestrom, došao je u Beleriand na početku Prvog doba. Njegova žena Elenve je poginula u prelasku leda Helkarase. Imao je jednu kćerku, Idril Kelebrindal. Valar Ulmo mu je nadahnuo inspiraciju za stvaranje skrivenog kraljevstva Gondolin. Turgon je krenuo sa vojskom Sindara i Noldora, izgradivši Gondolin 116. godine. Gondolin se nalazio u planinama Ehorijata, u zemlji Dortonion. Gondolin je bio skriven, i Turgon je samo jednom poveo svoje ljude u bitku, vodeći 10 000 vojnika u bitku Nirnait Arnoidad. Nakon smrti Fingona, Turgon postaje Uzvišeni kralj Noldora. Gondolin je izdao njegov nećak Maiglin. Melkorove snage su napale i uništile Gondolin 510. godine. Turgon je poginuo braneći svoj grad.
Turin
Turin Turambar je bio sin Hurina, poglavara Edaina u Hitlumu. Njegova majka je bila Morvena Eledvena, od kuće Beorove. U djetinjstvu je imao sestru, nazvanu Lalait. Međutim, ona je umrla kada je Turin imao tri godine zbog crnog vjetra kuge koji je poslao Melkor. Turinov najbolji prijatelj u ovo vrijeme je bio hromi drvosječa Sador. Kada je Turinu bilo osam godina, njegov otac Hurin i njegov stric Huor su otišli u bitku Nirnait Arnoidad. U toj bici Huor je poginuo, a Hurina su zarobile Melkorove sluge. Melkor je pokušao da natjera Hurina da mu oda lokaciju tajnog vilin-kraljevstva Gondolin. Hurin je ovo odbio i prkosio Morgotu Baugliru, te ga je stoga Melkor posadio na veliku stolicu na vrhu planine, prokleo njegovu djecu i naredio mu da gleda njihovu kob.
Ulmo
Ulmo je jedan od Valara. Zapovijeda svim vodama rijekama, morima, okeanima, barama. Rijetko se pokazuje. Uzima oblik ogromnog čovjeka sa krunom od algi i trozupcem. Od njegovog glasa odzvanjaju morske dubine.
Zlatozrna
Zlatozrna je žena Toma Bombardila. Imala je dugu zlatnu kosu, bila je vesele naravi i stalno je pjevala. Ona je bila riječni duh. Majka joj je bila rijeka koja je protjecala kroz Staru šumu. Frodo je bio zadivljen ljepotom Zlatozrne.
Koenzim M
Koenzim M – 2-merkaptoetansulfonat, HS–CoM – je neophodan za reakcije transfera metil grupe u metabolizmu metanotrofa. Kao merkaptoetansulfonat, sadrži tiol, koji je glavno mesto reaktivnosti,  i sulfonatnu grupu, koja doprinosi njegovoj rastvorljivosti u vodenoj sredini. Ovaj koenzim je anion čija je formula, dok  njegov kation nije  metabolički značajan. Lijek mesna je natrijeva so koenzima M.
Biohemijska uloga
Koenzim je C1 donor u metanogenezi. U pretposljednjem koraku formiranja metana, pretvara se  u propil koenzim M-tioeter,. Koenzim M reagira sa koenzimom B, 7-tioheptanoiltreoninfosfatom, formirajući homodisulfid, uz oslobađanje metana: Ovu reakciju je katalizira enzim metil koenzim M hidrolaza, koji sadrži kofaktor F430 kao prostetičku grupu.
Maine Road
Maine Road je bio nogometni stadion u Manchesteru, Engleska. Na njemu je od 1923. do 2003. godine igrao nogometni klub Manchester City. Kapacitet stadiona je bio 35.150 sjedećih mjesta.
Stadion je otvoren 1923. godne. Prva utakmica je odigrana 25. augusta iste godine između ekipa Manchester City i Sheffield United. Stadion je renoviran u četiri navrata. Na njemu je odigrano 18 polufinala FA kupa, 14 finala Liga kupa, te 4 utakmice Charity Shielda. Također, stadion je bio domaćin 11 finala ragbi lige. Od 1945. do 1949. godine na Maine Roadu je domaće utakmice igrao Manchester United.
Stadion je zatvoren 2003. godine. Iste godine Manchester City prelazi na Gradski stadion. Maine Road je srušen 2004. godine.
Rakov Potok
Rakov Potok je naseljeno mjesto u sastavu grada Samobora, Zagrebačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare zagrebačke prigradske općine Samobor.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Rakov Potok je imalo 1.005 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Kavče
Kavče su naseljeno mjesto u sastavu gradske općine Velenje, regija Savinjska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu stare općine Velenje.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Kavče su imale 489 stanovnika.
Ljeskove Vode
Ljeskove Vode su naseljeno mjesto u gradu Doboju, Bosna i Hercegovina.
Okrog (Šentrupert)
mini|280px|Okrog, rimokatolička crkva "Sv. Barbara" Okrog je naseljeno mjesto u sastavu općine Šentrupert, regija Jugoistočna Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Trebnje.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Okrog je imao 95 stanovnika.
Njene oči, usne, ruke / Oj, Neretvo
Njene oči, usne, ruke / Oj, Neretvo je singl sarajevske pop rock grupe Indexi. Objavila ga je izdavačka kuća Jugoton 1980. godine. Muzički aranžman za naslovnu pjesmu "Njene oči, usne, ruke" uradili su Ismet "Nuno" Arnautalić i gitarist Indexa Slobodan "Bodo" Kovačević, dok je muziku komponirao Aleksandar Korać i tekst Ivica Vidrić. Tekst i muzika u pjesmi urađeni su pop stilu i značio je povratak laganijoj muzici nakon albuma Modra rijeka iz 1978. godine, koji je kvalitetno urađen u stilu progresivne rock muzike.
Na B strani singl ploče je pjesma "Oj, Neretvo", koja je komponirana u stilu progresivne rock muzike. Tekst je napisan u čast pobjede u Narodnooslobodilačkoj borbi i kao osvrt na bitke na Neretvi i Sutjesci. Ujedno, ova pjesma je urađena i povodom smrti Josipa Broza Tita predsjednika bivše Jugoslavije, koji je umro te godine. Tekst je napisao pjesnik Mišo Marić, a muziku i aranžman napisao je gitarist Indexa Slobodan "Bodo" Kovačević, koji se u ovoj pjesmi istakao kvalitetnim sviranjem na akustičnoj i električnoj gitari. Dizajn za omot ove singl ploče uradio je Ivica Ivezić.
Orlaka
Orlaka (njem. Harlacken) je naseljeno mjesto u sastavu općine Trebnje, regija Jugoistočna Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Trebnje.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Orlaka je imala 36 stanovnika.
FFB Open
FFB Open bio je profesionalno-amaterski manji rangirni snukerski turnir u sklopu PTC-serije. Održan je samo u sezonama 2011/12. i 2012/13. Bio je podijeljen na dva dijela; prvi dio igrao se u prostorijama Svjetske snukerske akademije u engleskom Sheffieldu, a drugi u Event Forumu u Fürstenfeldbrucku (Njemačka). Posljednji osvajač turnira bio je Mark Selby.
Hominidi
Hominidi, poznati i kao veliki čovjekoliki majmuni, prije je naziv nego taksonomska oznaka, jer još uvijek postoje velike razlike u upotrebi ovog termina. To može isključiti ljude (u varijanti "ljudi i veliki majmuni") ili ih uključiti ("ljudi i neljudski veliki majmuni") formiraju jednu taksonomsku porodicu primata, uključujući četiri postojeća: u čimpanze (Pan), gorile (Gorilla) i orangutane (Pongo) s po dvije vrste i ljude (Homo) s jednom vrstom. Ovo su zajednička imena za četiri današnja roda u porodici Hominidae.
Termin "hominid" se također upotrebljava u mnogo užem smislu, kao hominini ili "ljudi i čovjeku najsrodnije čimpanze". Veliki broj poznatih izumrlih rodova su grupirani sa ljudima u potporodicu Homininae, a u drugoj su orangutani – Ponginae. Prema najnovijim procjenama zajednički predak svih rodova porodice Hominidae živjeli su prije otprilike 14 miliona godina, kad su se preci orangutana izdvojili od ostala tri roda. Preci ove porodice duže su evoluirani od onih za porodicu Hylobatidae, prije možda oko 15-20 miliona godina.
Opis i ponašanje
Veliki majmuni su veliki, bezrepi primatia, od kojih je, od živućih vrsta, najmanji bonobo (30-40 kilograma težine), a najveće su  gorile, čiji mužjaci važu i do  140–180 kg. Kod svih velikih majmunima, mužjaci su, u prosjeku, veći i jači od ženki, iako se stupanj spolnog dimorfizma uveliko razlikuje među vrstama. Iako je većina današnjih vrste pretežno četveronožna, svi mogu koristiti prednje udove (ruke) za prikupljanje hrane ili materijala za gniježđenje, a, u nekim slučajevima, za izradu i korištenje alata.
Gorile i čimpanze žive u porodičnim grupama od oko 5-10 jedinki, iako se ponekad formiraju i znatno veće grupe. Čimpanze žive u većim grupama koje se dijele i u manje grupe, kada voće postane manje dostupno. Kad u malim grupama ženke čimpanzi odu u odvojenim pravcima u potragu za voćem, dominantni mužjaci više ih ne mogu kontrolirati i one se često pare sa drugim podređenim mužjacima. Za razliku od toga, grupe gorila ostaju zajedno, bez obzira na dostupnost voća. Kad je voće teško naći, pribjegavaju  lišću i izdancima. U grupama gorila mužjak je u stanju monopolizirati sve ženke u svojoj grupi. Ova činjenica posebno se odnosi na gorile, kod kojih je spolni dimorfizam izraženiji nego kod čimpanzi. Kod obiju vrsta (čimpanze i gorile) grupe uključuju barem jednog dominantnog mužjaka, a ženke napuštaju grupu čim spolno sazriju.
Historija predaka
Također pogledajte: Evolucija čovjeka thumb|left|[[Sumatranski orangutan (Pongo abelii)]] U ranom miocenu, prije oko  22 miliona godina, mnoge forme uskonosnih majmuna, iz istočne Afrike otočele su dugu historiju prvobitne diversifikacije. Fosili od prije 20 miliona godina uključuju fragmente koji su opisani kao  Victoriapithecus ,  bili su najraniji majmuni Starog svijeta. Rodovi za koje se smatra da su u  majmunskoj lozi potiču  od prije  13 miliona godina. To su: su:
Prisustvo drugih uopćeno građenih ne-psetolikid majmjuna  srednjeg miocena su iz  međusobno udaljenih nalazišta: Otavipithecus  (iz pećine depozita u Namibiji), Pierolapithecus i Dryopithecus   (iz Francuske, Španije i Austrije) – dokazi su  široke raznovrsnosti oblika u Africi i mediteranskom bazenu u relativno toplom i ujednačenom  klimatske režimu ranog i srednjeg miocena. Najmlađi od miocenskih hominoida, Oreopithecus, iz ležišta uglja u Italiji, je živio do prije 9 miliona godina.
Molekulski dokazi ukazuju na to da ee loza gibona (porodica Hylobatidae) odvojila od predaka velikih majmuna prije nekih 18-12. Miliona godina, a  orangutanska  (potfamilija Ponginae) od ostalih veliki majmuni odstupila je prije  oko 12 miliona godina. Nema fosila koji jasno dokumentiraju porijeklo gibona, koji su možda postali od zasada nepoznatih]] himanoidnih populacija jugoistočne Azije, ali fosile proto-orangutana mogu  predstavljati  Sivapithecus  iz Indije  i Griphopithecus iz Turske, koji su datirani na  prije oko 10 miliona godina.
Bliske vrste blizu zadnjiem zajedničkom pretku gorile, čimpanze  i ljudi  mogle bi biti Nakalipithecus iz Kenije i Ouranopithecus, Grčka. Molekulski dokazi ukazuju da su se prije između 8 i 4 miliona godina, prvo odvojile  gorile, a zatim sčimpanze i bonobo (rod  Pan )  od linije koja vodi do ljudi. Ljudska DNK je približno 98,4% identična sa onom kod čimpanze kada se uspoređuju jednostavni nukleotidni polimorfizmi (SNP). Vidi: Evolucijska genetika čovjeka. Fosilni tragovi gorile, čimpanze i bonoboa su ograničeni. Loše održavanje u određenim uvjetima (npr. prašumska tla imaju tendenciju da budu kisela i nagrizaju kosti) doprinosi da ovaj problem može uticati na moguće procjene i greške. Ostali hominini vjerojatno su bili prilagođen za suhe sredine izvan ekvatorijalnog pojasa, uz antilope, hijene, pse, svinje, slonove i konje. Vlažni ekvatorski pojas se suzio prije oko 8 miliona godina, pa ima vrlo malo fosilnih dokaza za odvalanje loze hominini  iz loze Gorilla i  Pan. Najstariji fosili, za koje se tvrdili da pripadaju ljudskoj lozi su  Sahelanthropus tchadensis (prije 7 miliona godina) i Orrorin tugenensis (6 milona godina), zatim Ardipithecus (5,5-4,4  miliona godina), sa vrstama A. kadabba i A. ramidus.
Taksonomska historija
thumb|right| [[Čovjek|Ljudi su jedan od ćetiri postojeća roda hominida.]] Klasifikacija velikih majmuna je više puta revidirana u posljednjih nekoliko desetljeća. Ove različite revizije su dovele do raznovrsnu upotrebu riječi "hominida" - originalno značenje Hominidae odnosilo se samo na ono što je u modernom značenju Hominini, odnosno samo ljudi i njihovi najbliži predački srodnici. Značenje je takson postepeno mijenja, što je dovelo do njegovog današnjeg poimanja "hominida", koji uključuju sve velike majmune i ljude. thumb|right|Model lobanje savremenog čovjeka thumb|right|[[Fosili hominida prikazan u The Museum of Osteology, Oklahoma City, Oklahoma]] Primatološki termin hominid  je zbunjujući, sa brojnim sličnimriječima:
Mnogi naučnici, uključujući paleoantropologe, i dalje termin hominida koristiti u značenju:  ljudi i njihovi direktni ili njima bliski  dvonožni preci.
SENP6
Sentrin-specifična proteaza 6 jest enzim koji je kod ljudi kodiran genom SENP6.
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 1.112 aminokiselina, а molekulska težina 126.146 Da.
Funkcija
Molekule slični ubikvitinu (UBL), kao što je mali modifikator povezan s ubikvitinom 1 (SUMO1), strukturno su povezani s ubikvitinom i mogu se vezati za ciljanje proteina na sličan način kao i ubikvitin. Međutim, kovalentno vezivanje UBL-a ne dovodi do razgradnje modificiranih proteina. Modifikacija SUMO1 je uključena u ciljanje RANGAP1 na kompleks iedarnih pora, kao i u stabilizaciju I-kapa-B-alfa (NFKBIA; MIM 164008) od proteasomske razgradnje 26S. Poput ubikvitina, UBL se sintetiziraju kao proteini prekursori, s jedan ili više aminokiselina nakon C-terminalnog glicin-glicinskih ostataka zrelog UBL proteina. Stoga, prije njihove konjugacije na ciljane proteine, repne sekvence UBL prekursora treba ukloniti UBL-specifičnim proteazama, kao što je SENP6.
Hominidi
Taksonomska historija
Kao što je već spomenuto, Hominidae je izvorno ime za ljude i njihove izumrle rođake, koji se, uz druge velike majmune  stavljaju u posebnu porodicu, Pongidae. Međutim, definicija Pongidae podrazumijeva  parafiletsku evoluciju, jer se čini da je barem jedna veliki vrsta velikih majmuna usko povezana sa ljudima, više nego sa drugim velikm majmunima. Većina taksonoma danas ohrabruje polazište da je to monofiletska grupa,  što zahtijeva korištenje termina Pongidae uz ograničenje na samo jednog od velikih majmuna ove grupe ( rod  Pongo – orangutani). Stoga, mnogi biolozi u Hominidae uključuju  i Pongidae kao potfamiliju  Ponginae ili ih kasnije  ograničitavaju  na orangutane i njihove  izumrle srodnike, kao što  je   Gigantopithecus . Taksonomija koja je ovdje prikazana je usaglašena sa prati monofiletskom  grupiranju,  prema modernom shvatanju filogenetskih međuodnosa ljudi i majmuna, osobito u skupini veliki majmuni. Čovjek i njemu posebno bliziski srodnici formiraju potfamilija  Homininae. Nekoliko istraživača idu tako daleko da u nju uključuju i čimpanze i bonoboe. i gorile u rodu  Homo zajedno sa ljudima. Alternativno, oni fosilni rođaci koji su srodniji ljudima nego najbliže žive vrste  velikih  majmuna predstavljaju članove  porodice Hominidae bez nužnog označavanja  potfamilija ili plemenskih (tribusnih) kategorija.
Proučavani su mnogi od izumrlih hominida da se pomogne razumijevanju međuodnosa između modernog čovjeka i ostalih postojećih hominida. Neki od izumrlih članova ove porodice uključuju  Gigantopithecus , Orrorin, Ardipithecus, Kenyanthropus, i od potporodice Australopithecinae: rodove Australopithecus i Paranthropus. Precizni kriteriji za pripadnost u plemenu Hominini u  sadašnjim razumijevanjima  ljudskog porijekla nisu jasni, ali takson uglavnom uključuje one vrste  čija se DNK više od 97% podudara sa  sa    genomom modernog čovjeka, i ispoljavaju potencijale za jezik ili za jednostavne kulturi slične aktivnosti izvan porodice ili grupe. Teorija uma, uključujući i onu koja se predaje na fakultetima, kao mentalno stanje atribucije, empatije, pa čak i empatične obmane je kontroverzan kriterij za razlikovanje odraslih  ljudi, u tom pogledu,  kao  samih među hominidima. Ljudi stiču ove kapaciteta pri uzrastu od oko četiri i po godine, dok nije ni dokazano niti opovrgnuo da je gorile, čimpanze i bonobo razvijaju  teoriju uma. Ovo se također odnosi i na majmune Novog svijeta, koji su izvan porodic velikih majmuna, kao, npr. kapucini izamorci.
Međutim, bez mogućnosti da se testira da li su rani članovi tribusa Hominini (kao što je  Homo erectus , Homo neanderthalensis , ili čak Australopithecinae  imali  teoriju uma, teško je ignorirati sličnosti  koje su tako uočljive kod svojoih današnjih srodnika. Orangutani su također pokazali da imaju  predispozicijekulture,  poredeći ih sa onim kod čimpanzi, pa neki smatraju da i oni mogu zadovoljiti ove kriterije.  Međutim, ovakve naučne debater imaju i političko  značenje za zagovornike  personaliteta i osobenosti  velikih majmuna.
Recentni oblici
thumb|right|Kosturi glave [[orangutani|orangutana i gorile]] thumb|Kosturi glave i [[mozak|mozgovi čovjeka i čimpanze, kao što je prikazano u ' Histoire naturelle des mammifères (Gervais)]] Sedam današnjih vrsta velikih majmuna je klasificirano u četiri roda. Najšire je prihvaćena slijedeća klasifikacija.
Fosilni oblici
Pored postojećih vrsta i podvrsta, arheolozi, paleontolozi i antropolozi (a ponekad i „slučajni nalaznici“ ) su otkrili brojne izumrle vrste velikih majmuna. U nastavku slijedi njihova taksonomija. Familija ''Hominidae
Pravni status
Zbog bliske genetičke veze između ljudi i drugih velikih majmuna, određene organizacije za zaštitu prava životinja, kao što su Great Ape Project, tvrde da su i veliki majmuni ličnosti i bi im  trebalo dati osnovna ljudskih prava. Neke zemlje su uvele a zakonsku regulativu za zaštitu velikih majmuna od bilo koje vrste naučnih ispitivanja.
Filbert Street
Stadion je otvoren 1891. godine. Klub je prethodno igrao na nekoliko terena. Najveća posjeta je zabilježena na utakmici FA kupa između Leicestera i Tottenhama 18. februara 1928. godine kojoj je prisustvovalo 47.298 gledalaca. Prva utakmica pod reflektorima je odigrana 23. oktobra 1957. godine na prijateljskoj utakmici protiv Borussie Dortmund. Leicester City je posljednju utakmicu na Filbert Streetu odigrao u sezoni 2001-02. protiv Tottenhama. Završena je rezultatom 2-1. Posljednji pogodak na ovom stadionu je postigao Matt Piper.
Stadion je zatvoren 2002. godine. Iste godine Leicester City prelazi na stadion King Power. Filbert Street je srušen 2003. godine.
Zakrajc
Hrvatska:
Laze (Velenje)
Laze su naseljeno mjesto u sastavu gradske općine Velenje, regija Savinjska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu stare općine Velenje.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Laze su imale 410 stanovnika.
Nadnica za strah (film)
Nadnica za strah jest francusko-italijanski dramski triler snimljen 1953. u režiji Henri-Georgesa Clouzota, u kojem glavnu ulogu tumači Yves Montand. Film je snimljen na osnovu istoimenog francuskog romana iz 1950. autora Georgesa Arnauda. Radnja filma dešava se u Meksiku kada se jedna naftna bušotina u vlasništvu američke kompanije zapalila, pa kompanija zapošljava četiri radnika evropskog porijekla, koji su bili u očajnom finansijskom stanju, da prevezu dva kamiona prepuna nitroglicerina preko zapuštenih planinskih cesta. Nitroglicerin je bio potreban da bi se ugasio požar na bušotini. Film je Clouzotu donio međunarodnu slavu i omogućio mu da kasnije režira Đavolice (Les Diaboliques). U Francuskoj je film bio na četvrtom mjestu po zaradi te godine s gotovo sedam miliona prodanih karata. Film je prvobitno cenzuriran kad je prvi put prikazivan u SAD-u 1955, dvije godine nakon što je osvojio Zlatnu palmu na Kanskom filmskom festivalu. Veći dio izbačenih snimaka ima veze s američkom naftnom kompanijom, koja je u filmu nazvana Southern Oil Company, čiji inicijali S.O.C. vizuelno ukazuju na američkog giganta Standard Oil. Ljudi koji vode kompaniju su prikazani kao da nemaju kajanje o zloupotrebi ljudi za svoje ciljeve. Oni zapošljavaju vozače iz sela, jer oni nisu u sindikatu i nemaju porodice, tako da ne postoji niko ko bi se žalio i tužio ako neko od njih pogine. Filmski kritičar James Kendrick ocjenjuje Clouzotov film kao "otvorenu optužnicu prema američkoj poslovnoj praksi, gdje se stavlja profit ispred svega ostalog."
Film Nadnica za strah je uticao na razne druge filmove kao što su Divlja horda i Brzina. William Friedkin, režiser filmova Francuska veza i Egzorcist, snimio je novu verziju Nadnice sredinom '70-ih pod nazivom Čarobnjak u kojoj je glavnu ulogu tumačio Roy Scheider, a većina snimanja se vršila na originalnoj lokaciji. Prema riječima kritičara Jamesa Berardinellija, film je izuzetno dobro napravljen iako je više pažnje posvećeno tehničkim aspektima snimanja nego interakciji likova. Objavljen 1977, ubrzo nakon Clouzotove smrti, film je ujedno bio posvećen čovjeku koji je prvi prenio priču na ekran.
Godine 2010. magazin Empire rangirao je Nadnicu za strah na 9. mjesto od 100 najboljih filmova svjetske kinematografije. Trenutno drži vrlo rijedak rejting na spisku filmova sa 100% rejtingom na Rotten Tomatoesu sajtu na kojem je prikupljeno 40 kritičkih osvrta.
Radnja
Francuzi Mario i Jo, Holanđanin Bimba i Italijan Luigi zaglavili su se u izolovanom mjestu Las Piedras u južnom Meksiku. Okružen pustinjama, grad je povezan sa vanjskim svijetom samo preko malog aerodroma. Evropljani se nalaze u nezavidnom finansijskom stanju i nisu u mogućnosti da kupe avionske karte. Malo je prilika za zapošljavanje osim kod američkih korporacija koje dominiraju gradom. Jedna od njih je Southern Oil Company (SOC), koja posluje na obližnjim naftnim poljima i posjeduje ograđeni kompleks u gradu. SOC je osumnjičena za nemoralan način poslovanja, kao što je korištenje lokalnih radnika i preuzimanja zakona u svoje ruke, ali mještani su primorani da sve to mirno trpe. Mario je sarkastični korzikanski zavodnik, koji sa prezirom tretira svoju vjernu ljubavnicu Lindu. Jo je stari bivši gangster koji se tek nedavno zadesio nasukan u gradu. Bimba je snažan i miran pojedinac čiji je otac ubijen od strane nacista, koji je i sam radio tri godine u rudniku soli. Luigi koji je Mariov cimer, je veseo i vriedan čovjek, koji je upravo saznao da umire od cementne prašine u plućima. Mario se sprijateljuje sa Jo-om zbog njihovih zajedničkih iskustava dok su živjeli u Parizu. Jo dolazi u sukob sa redovnim gostima kantine zbog njegove borbene i arogantne naravi.
Ogroman požar izbija na jednom od naftnih polja SOC-a. Jedini način da se ugasi požar i zatvori izvor je eksplozija koja bi bila izazvana nitroglicerinom. Za vrlo kratko vrijeme i sa nedostatkom odgovarajuće opreme, nitroglicerin se mora prevesti u kantama natovarenim u dva velika kamiona od sjedišta SOC-a koje se nalazi na 300 milja udaljenosti. Zbog lošeg stanja puteva i veoma nestabilne prirode nitroglicerina, posao se smatrao previše opasnim za članove sindikata zaposlenih u SOC-u. Poslovođa kompanije, Bill O'Brien, zapošljava vozače kamiona iz lokalne zajednice. Uprkos opasnostima, mnogi dobrovoljci iz reda lokalnog stanovništva, privučeni su visokom plaćom: 2,000 američkih dolara po vozaču. To predstavlja bogatstvo za njih, a u novcu se vidi jedini izlaz iz njihovog životnog ćorsokaka. Izbor kandidata se suzio na četiri izabrana vozača: Marija, Bimbu i Luigija, zajedno sa jednim njemačkim državljaninom po imenu Smerloff. Smerloff se nije pojavio na dan putovanja, tako da je Jo, koji je poznavao O 'Briena još iz doba kada se bavio krijumčarenjem, ušao je u igru umjesto Smerloffa. Drugi vozači sumnjaju da je Jo ubio Smerloffa kako bi dobio posao.
Jo i Mario transportuju nitroglicerin u jednom kamionu; Luigi i Bimba su u drugom, sa ukupno trideset minuta razdvajanja, kako bi ograničili potencijal mogućih žrtava. Vozači su prisiljeni da se suočavaju sa nizom fizičkih i mentalnih prepreka, uključujući pojas izuzetno grube ceste, građevinske barikade koje ih prisiljavaju da se klackaju oko truhle platforme iznad provalije, i sa stijenama koje blokiraju put. Jo smatra da njegovi živci nisu više kao što su nekada bili, dok se ostali suočavaju sa Jo-om i njegovim sve većim kukavičlukom. Konačno, Luigijev i Bimbov kamion eksplodira bez upozorenja i oboje ih ubija na licu mjesta. Mario i Jo stižu na mjesto eksplozije gdje samo nailaze na veliki krater koji se brzo napunio uljem iz cjevovoda koji je pukao usljed eksplozije. Jo izlazi iz vozila da pomogne Mariu u navođenju kamiona preko kratera prepunog ulja. Kamion je, međutim, u opasnosti da se zaglibi i tokom mahnitog pokušaja da se ne zaglavi, Mario prelazi preko Jo-a. Iako se vozilo konačno izvuklo iz gliba, Jo je smrtno ranjen. Po dolasku na naftno polje, Mario i Jo su dočekani kao heroji, ali Jo umire i Mario se ruši od iscrpljenosti. Nakon oporavka, Mario se odvozi do kuće u istom kamionu, ali sada bez svog opasnog tereta. On dobija dvostruko veću plaću zbog smrti svojih prijatelja, i odbija šofera kojeg mu je dodijelio SOC. Mario sav ushićen vozi niz planinski put, dok se istovremeno u gradu u kantini održava proslava gdje Mariovi prijatelji željno očekuju njegov dolazak. Mario vozi riskantno i bezobzirno, imajući na umu da je prevario smrt toliko puta na istom putu. Na jednoj krivini on ulijeće prebrzo i ruši ogradu na cesti i survava se u sigurnu smrt. Linda koja pleše u kantini, čini se kao da će se onesvijestiti.
Snimanje
Clouzot je prvobitno planirao snimati film u Španiji, ali Montand je odbio raditi tamo zbog fašističkog diktatora Franciska Franka, koji je tada bio na vlasti. Snimanje je premješteno na jug Francuske, u blizini Saint-Gillesa, u pokrajini Camargue. Selo koje se moglo vidjeti u filmu potpuno je izgrađeno za film.
Snimanje je počelo 27. augusta 1951, a trebalo je trajati devet sedmica. Međutim, tokom snimanja izbili su brojni problemi. Na jugu Francuske te godine nastala je neuobičajeno kišna sezona, uzrokujući zaglavljivanje vozila u blatu, padanje dizalica i uništavanje pojedinih setova. Režiser Clouzot slomio je gležanj a Véra Clouzot razboljela se. Snimanje je koštalo 50 miliona franaka iznad budžeta. Do kraja novembra bilo je završeno samo pola filma. Zbog nadolazeće zime dani su postajali kraći, a snimanje je odgođeno za šest mjeseci. Druga polovina filma konačno je završena u ljeto 1952.
Jean Gabin odbio je ulogu (koja je na kraju pripala Charlesu Vanelu) jer je smatrao da ga njegovi ljubitelji ne bi voljeli vidjeti kako glumi "kukavicu". Ovo je bila prva dramska uloga za Montanda, kao i za Véru Clouzot, režiserovu suprugu. Ona je glumila u samo tri filma i sva tri su bila u režiji njenog muža.
Kritike
Slijedi izabrana kritika:
Majevac (Doboj)
Majevac je naseljeno mjesto u gradu Doboju, Bosna i Hercegovina.
Tumor-supresorski gen
Gen za suzbijanje tumora ili gen supresije tumora ili antionkogen je gen koji regulira ćeliju tokom diobe i replikacije ćelija. Ako ćelija nekontrolirano raste, to će rezultirati kancerom. Kada je gen supresor tumora, to dovodi do gubitka ili smanjenja njegove funkcije. U kombinaciji s drugim genetičkim mutacijama, to bi moglo omogućiti ćeliji da raste nenormalno. Gubitak funkcije za ove gene može biti još značajniji u razvoju raka kod ljudi, u usporedbi s aktivacijom onkogena.
Supresorski geni tumora (TSGs) mogu se grupirati u sljedeće kategorije: domaćinski geni, geni vratari i u novije vrijeme geni za uređenje okruženja. Geni domaćini osiguravaju stabilnost i održavanjegenoma, popravljanjem DNK, a zatim, kada mutiraju, dopuštaju nakupljanje mutacija. U međuvremenu, geni čuvari vrata (vratari) direktno reguliraju ćelijski rast ili inhibiranjem progresije ćelijskog ciklusa ili induciranjem apoptoza. Na kraju, geni za uređenje okruženja reguliraju rast, doprinoseći unutarćelijskoj okolini, kada mutirani mogu izazvati promjenu koja promovira neregulirano širenje. Sheme klasifikacije se razvijaju u skladu sa napretkom biomedicine iz više područja, uključujući molekulsku biologiju, genetiku i epigenetiku.
Funkcije
Kodirani proteini većine gena za suzbijanje tumora inhibiraju proliproliferaciju ćelija ili preživljavanje. Iaktivacija gena za suzbijanje tumora stoga dovodi do razvoja tumora, eliminacijom negativnih regulatornih proteina. U većini slučajeva, tumorski supresorski proteini inhibiraju iste ćelijske regulacijske puteve koje stimuliraju produkti onkogena. Dok geni za suzbijanje tumora imaju istu glavnu funkciju, imaju različite mehanizme djelovanja koje izvode njihovi transkribovani proizvodi, što uključuje sljedeće: