cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Propaganda
Marketing
Propaganda je i dio marketinga, te predstavlja oblik komunikacije kojom se prenosi informacija putem medija. Neki oblici propagande nas informiraju, nagovaraju ili zabavljaju, neki drugi su dosadni pa čak i uvredljivi. Ona prožima naše živote da bi privukla pažnju različite publike.
Zbog toga što je jako fleksibilna, propaganda nudi mogućnost dosezanja ekstremno velike ciljane skupine, ali može biti usmjerena i na mali, precizno određeni segment populacije.
Donje Čičevo
Geografija
Naselje je smješteno 4 km. od Trebinja, uz put za Herceg Novi.
Historija i arheologija
U naselju, ispod brda Huma, nalazi se arheološko područja Aleksina međa – Prapovijesna gradina Varina gruda u Dživaru, i proglašeno je za nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine. Gradina pripada periodu Ilira, a ostaci crkve su iz Rimskog perioda. Lokalitet je u lošem stanju i bez održavanja.
U Čičevu je i arheološko područje - ostaci crkava sv. Petra i sv. Pavla sa nekropolom stećaka, na 7 km jugoistočno od Trebinja, na rubu Dživarskog polja južno od sela Bihova, odnosno njegovog zaselka Crnča. Smješteno je na zaravanku ispod Ilijina brda uz glavni put koji prolazi uz zapadnu padinu Dživarskog polja. To je trasa i rimske prometnice Epidaurum (Cavtat) - Ad Zizio (Mosko) - Anderba (u okolini Nikšića). Lokalitet je istraživan nekoliko puta u periodu od preko 100 godina. Objavljeni rezultati su potpuno različiti.
U naselju je i prostrani mezaristan, u Dživaru kod Dživar džamije, i obuhvata površinu od preko 15.000 metara kvadratnih. Prvi pokopani su vjerovatno bili muhadžiri iz crnogorskog primorja poslije 1687. godine, Herceg Novog i drugih mjesta, a među njima vjerovatno neki od potomaka ranije prognanih muslimana iz Španije.
Radioterapija
Radioterapija se često primjenjuje u tretmanu kancerogenih tumora zbog sposobnosti da kontrolira ćelijski rast. Ionizirajuća radijacija oštećuje DNK kanceroznog tkiva, što dovodi do ćelijske smrti. Da bi se zaštitila normalna tkiva (kao što je koža ili organi kroz koje radijacija mora da zahvatiti prilikom prolaska do tumora), emitiraju se usmjereni radijacijski snopovi iz nekoliko pravaca, a pod takivim uglovima da se ukrštaju u tumoru, čime se dobija znatno veća apsorbirana doza u tumoru nego u okolnom zdravom tkivu. Osim samog tumora, radijacijska polja mogu isto tako da obuhvate limfne čvorove, ako su klinički ili zračenjem povezani sa tumorom, ili ako postoji rizik od potkliničkog malignog širenja. Neophodno je da se obuhvate I rubovi normalnog tkiva oko tumora da bi se preduprijedile neizvesnosti u kalibraciji instrumenta i unutrašnjem pomjeranju tumora. Te neizvesnosti mogu da budu izazvane unutrašnjim kretanjem (naprimjer, disanjem ili punjenjem mokraćnog mjehura) i pomjeranjem obilježavajućih spoljašnjih oznaka na koži na poziciju tumora.
Radijacijska onkologija je medicinska specijalnost koja se bavi propisivanjem količine, intenziteta I načina primjene radijacije u liječenju neopazmi. Nije istovjetna sa radiologijom, koja se odnosi na upotrebu radijacije u medicinskoj vizualizaciji i dijagnostici. Zračenje može da propiše radijacijski  onkolog, za potrebe sa liječenja ili kao adjuvantnu terapiju. . Ona se također može primijeniti kao palijativni tretman (kad lečenje nije moguće, pri čemu je cilj lokalna kontrola bolesti ili olakšavanje simptoma), ali i kao terapijski  tretman (kad je korisna za produžavanje života). Radioterapija se često kombinuje sa hirurškim intervencijama, hemoterapijom, hormonskom terapijom, imunoterapijom ili nekom od kombinacijom ova četiri pristupa. U tretmanima radijaciojskom terapijom, najzastupljeniji su razni tipovi kancera. Precizna namjena tretmana zavisi od tipa tumora, njegove lokacije, i stupnja razvoja, kao i od općeg zdravlja pacijenta. Totalna tjelesna iradijacija (TBI) je tehnika radijacijske terapije koja se koristila za pripremu tijela da primi transplant koštane srži. Brahiterapija, u kojoj je radijacijski izvor unutar ili pored tretirane oblasti, još je jedna forma ove terapije kojom se minimizira izlaganje zdravog tkiva u tretiranju kancera dojke, prostate i drugih organa.
Radioterapija ima nekoliko oblika primjene i kod nemalignih oboljenja, kao što je tretman trigeminalne neuralgije, akustičnih neuroma, ozbiljna tiroidne bolesti oka, pterigijum, pigmentirani vilonodularni sinovitis, i sprečavanje rasta keloidnih ožiljaka, vaskularna restenoza, i heterotopička osifikacija. Upotreba radijacijske terapije u liječenju nemalignih oboljenja je ograničena dijelom zbog mogućeg rizika od nastanka kancera uzrokovanog radijacijom.
Nuspojave
Terapija zračenjem je sama po sebi bezbolna. Mnoge male doze palijativnih tretmana (naprimjer, terapija zračenjem metastaza kostiju) uzrokuju minimalne ili nikakve nuspojave, mada se u danima nakon tretmana može osjetiti kratkotrajna bol zbog edema koji komprimiraju živce u tretiranom području. Veće doze mogu uzrokovati različite nuspojave tokom liječenja (akutne nuspojave), u mjesecima ili godinama nakon tretmana (dugotrajne nuspojave) ili nakon ponovnog liječenja (kumulativne nuspojave). Priroda, težina i dugovječnost nuspojava ovisi o organima koji primaju zračenje, samom liječenju (vrsta zračenja, dozi, frakciji, istovremenoj kemoterapiji) i pacijentu. Moderna radioterapija ima za cilj svesti nuspojave na najmanju moguću mjeru i pomoći pacijentu da razumije i riješi neželjene nuspojave. Glavne prijavljene nuspojave su umor i iritacija kože, poput blagog do umjerenog opeklina od sunca. Umor često dolazi usred tretmana i može trajati sedmicama nakon završetka liječenja. Nadražena koža će zacijeliti, ali možda neće biti tako elastična kao prije.
Nezgode u radioterapiji
Postoje strogi postupci koji umanjuju rizik od slučajnog prekomjernog izlaganja radijacijskoj terapiji pacijenata. Međutim, greške se povremeno događaju; naprimjer, aparat za radioterapiju Therac-25 bio je odgovoran za najmanje šest nesreća između 1985. i 1987., gdje su pacijenti dobili sto puta veću od predviđene doze; dvije osobe direktno su ubijene zbog predoziranja radijacijom. Od 2005. do 2010. godine, bolnica u Missouriju predozirala je 76 pacijenata (većina sa karcinomom mozga) tokom petogodišnjeg perioda, jer je nova oprema za zračenje bila postavljena pogrešno. Iako su medicinske pogreške izuzetno rijetke, onkolozi zračenja, medicinski fizičari i drugi članovi tima za liječenje zračenjem rade na njihovom uklanjanju. ASTRO je pokrenuo inicijativu za sigurnost pod nazivom Target Safely koja, između ostalog, ima za cilj da zabilježi pogreške širom SAD, tako da se ljekari mogu učiti iz svake greške i spriječiti ih da se ponovo dogode. ASTRO također objavljuje listu pitanja pacijentima koji lekarima postavljaju zbog radijacijske sigurnosti, kako bi osigurali da svako liječenje bude što sigurnije.
Piramida muzeja Louvre
mini|250px|La Pyramide Piramida muzeja Louvre je piramida izgrađena od stakla i metala smještena ispred pariskog muzeja Louvre i služi kao glavni ulaz u muzej. Piramidu je dizajnirao američki arhitekta rođen u Kini, I.M. Pei, a izgradnju je naručio pokojni francuski predsjednik François Mitterrand. Izgadnja piramide je završena 1989. godine. Pored velike piramide nalaze se i tri manje.
IC 474
IC 474 (također poznat kao MCG 4-19-1 i PGC 21749) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 375 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Blizanci. Najveći prečnik je 1,00 (109 hiljada sg) a najmanji 0,3 uglovnih minuta (33 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio Stephane Javelle 30. januara 1892. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Dredge up
Dredge up (fon. "dredž ap", bos. "iskopavanje") je period u evoluciji zvijezda gdje se zona konvekcije širi, od jezgra gdje se nalaze elementi nastali nuklearnom fuzijom, do površine zvijezde. Kao posljedica toga, elementi nastali fuzijom miješaju se s vanjskim slojem atmosfere zvijezde, što se može uočiti preko njenog spektra zračenja. Dregde up se odvija u tri faze:
Faze zavise od faze evolucije i sastava zvijezde. Zbog toga zvijezde s nižom masom imaju prvu i treću dok druga faza izostaje.
Polypodiaceae
Polypodiaceae je porodica paprati iz razreda Polypodiopsida, red Polypodiales. . Polypodiaceae obuhvata 1.678 vrsta. .
I. M. Pei
thumb|Ieoh Ming Pei 2006. godine mini|250p|desno|[[Njemački historijski muzej, Berlin]] Ieoh Ming Pei (26. april 1917 – 16. maj 2019) bio je kinesko-američki arhitekt, dobitnik Pritzkerove nagrade, poznat i kao jedan od posljednjih majstora visokog modernog arhitektonskog stila. Uglavnom je radio s apstraktnim formama, koristeći kamen, beton, staklo i čelik. Smatra se jednim od najuspješnijih arhitekata 20. stoljeća mada je njegov rad imao malo utjecaja na arhitektonsku teoriju.
Vergilije
Publije Vergilije Maron (latinski Publius Vergilius Maro, 15. oktobar 70. p. n. e.-21. septembar 19. p. n. e. Kalabrija).
Autor Ekloga, Georgika i Eneide, najslavniji književnik carskoga Rima, do XVIII. st. smatrao se uzorom epskoga pjesnika.
Biografija
Otac skromnog podrijetla stekao je imetak dostatan da Vergiliju osigura prvorazrednu gramatičarsku naobrazbu u Kremoni (Cremona). Nakon kratka boravka u Mediolanu (Milano), Vergilije dolazi u Rim da bi učio retoriku, no odustaje zbog nedostatka dara. Pridružio se filozofskoj školi epikurskog učitelja Sirona, koju je polazio i Filodem iz Gadare, s kojim se sprijateljio, kao i s Gajom Kornelijem Galom, Gajom Azinijem Polionom i Publijem Alfenom Varom, a prijeteljevao je i s grčkim pjesnikom Partenijem iz Nikeje. U antičko su doba pod Vergilijevim imenom kolala razna manja djela, navodne pjesnikove mladenačke pjesme, skupljene i objavljene nakon njegove smrti u zbirci nazvanoj Appendix Vergiliana (utvrđeno je da većina tekstova u njoj nisu Vergilijevi).
Na očevu je posjedu u Mantovi 42. pr. n.e.. započeo, a potom u Rimu 35. pr. n.e.. dovršio svoju prvu zbirku (10 pjesama) Bukolike (Bucolica – Pastirske pjesme) ili Ekloge (Eclogae – Izabrane pjesme), koju krasi kompozicijski paralelizam, a koja označava Vergilijev prijelaz prema duljim pjesmama. To su pjesme o pjesnicima, pjesništvu i erosu obilježene otmjenošću izraza, skladom zvučnosti i značenja riječi u stihovima. Dijelom tradicionalne pastirske idile po uzoru na Teokrita, dijelom tek smještene u pastoralni ambijent, aludiraju na onodobne osobe i prilike (već je starovjekovna književna interpretacija tako lik Dafnisa tumačila kao Gaja Julija Cezara), a dvije su smještene u snoliku krajoliku Arkadije. Četvrta ekloga je po kasnijoj kršćanskoj predodžbi Laktancija Firmijana u Božanskim ustanovama i cara Konstantina I. Velikoga, formuliranoj na Nicejskom koncilu 325., pjesnička obrada Sibilinskih proročanstava (→ sibilinske knjige) o dolasku otajstvenog dječaka (Isusa Krista), a šesta ekloga, koja sadržava Silenovu kozmogonijsku pjesmu o postanku kozmosa u svjetlu mitske ljubavi, zametak je pjesnikova samopoimanja kao proročkoga pjesnika (vates), »svećenika muzâ« (poput Pindara), koji umije prekrajati stvarnost. Pjesmama te zbirke privukao je pozornost i stekao pokroviteljstvo Gaja Cilnija Mecenata koji mu je darovao kuću na Eskvilinu.
Eneida
Posljednjih deset godina života proveo je u Noli kraj Napulja i na svome sicilijanskom imanju pišući svoje najpoznatije djelo Eneidu (Aeneis), o praocu Rima Eneji. U traganju za dodatnim nadahnućem, želeći dovršiti ep, 19. pr. Kr. otputovao je u Grčku, namjeravajući ondje i u Maloj Aziji ostati tri godine. U Ateni je sreo cara Oktavijana (Augusta) koji ga je nagovorio da se s njime vrati u Italiju. Razbolio se u obližnjoj Megari, ali se ipak ukrcao na brod za Brundizij gdje je uskoro umro. Iako je Vergilije odredio da se rukopis spali ako ga ne dovrši prije smrti, po Oktavijanovu je nalogu ep izdan bez preinaka (o čemu među ostalim svjedoči nedovršenost epizode o Heleni).
Središnje djelo rimske književnosti, Eneida nije samo najbolji rimski nacionalni ep nego i jedan od kanonskih tekstova zapadnoga kulturnog kruga. Ispjevan je u 12 knjiga (pjevanja) koje sadržavaju 9896 heksametara, pripovjednu okosnicu čini mu legenda o Eneji kao idealiziranom nositelju rimske vrhovne vrline pobožnosti zbog koje nepokolebljivo slijedi svoje poslanje pa nakon pada rodnoga grada Troje i dugotrajnih lutanja dolazi u Italiju gdje osniva Lacij, udarivši tako temelj budućemu Rimu. Naslov epa oblikovan je prema Homerovim epovima, iz kojih su preuzeti središnji pripovjedni motivi gnjeva (ovdje Enejina zbog Palantove smrti), lutanja, povratka i posjeta podzemnomu svijetu te epski postupci poput proricanja »budućih« događaja (vaticinium ex eventu), ekfraze i »priče unutar priče«. Od helenističkog epičara Apolonija Rođanina naslijeđen je pak motiv tragične ljubavi (ovdje Didonine i Enejine). Prva polovica epa pripovjedno je oblikovana kao pandan Odiseji. Prva knjiga započinje in medias res, uprizorenjem brodoloma Enejine lađe pred kartaškom obalom uzrokovanoga olujom koju je, u sedmoj godini Enejinih lutanja, izazvala trojanska neprijateljica Junona. Eneju gostoljubivo dočekuje kraljica Didona te Eneja u drugoj i trećoj knjizi pripovijeda o padu Troje, svojim lutanjima morem koja ga prema Italiji, uz silne peripetije, vode preko Trakije, Krete, Strofada, Akcija, Epira do Sicilije. Četvrta knjiga posvećena je neostvarivoj ljubavnoj priči Eneje i Didone, koja završava njezinim samoubojstvom, a peta i šesta ponovnom trojanskom pristajanju na Siciliju i Junoninu ometanju Enejina poslanja te Enejinom odlasku u podzemni svijet gdje mu pokojni otac Anhiz izriče imena svojih budućih potomaka, vladara Rima. Sedma knjiga pripovijeda kako su Trojanci dospjeli do ušća Tibera i laurentskog polja (Laurens ager). Nakon ponovnog zaziva muze Erate započinje drugi dio epa koji bitkama starosjedilaca i došljaka predstavlja pandan Ilijadi. Eneja spoznaje da su stigli u nagoviještenu zemlju, a kralj Latin (→ latini) srdačno dočekuje izaslanstvo i nudi Eneji za ženu svoju kćer Laviniju, dotad obećanu rutulskomu kralju Turnu te izbija sukob između došljaka i njihovih saveznika sa starosjediocima, koji je glavna tema svih daljnjih knjiga. U osmoj knjizi Vulkan Eneji kuje štit na reljefu kojega je prikazana buduća povijest Rima, a u desetoj Jupiter odlučuje prepustiti ishod rata sudbini. U jedanaestoj knjizi sklopljeno je primirje radi ukopa palih boraca. U posljednjoj, dvanaestoj knjizi Turno i Eneja odlučuju dvobojem odlučiti o ishodu rata. Nakon što je Jupiter udovoljio Junoninoj želji da se sačuvaju latinsko ime, jezik i vjera, Turno i Eneja započinju dvoboj u kojem Eneja pobjeđuje.
Vergilije posredstvom nacionalnog epa poetski osmišljava Augustovu obnovu rimske države. Već Bukolike i Georgike daju nazrijeti Vergilijevu zaokupljenost pitanjima moralnog zdravlja društva, a Eneida je njegov odlučan iskorak u etiološko objašnjenje moralnih osnova carske vlasti. Najviši su simbol vergilijevske teologije povijest i fata (zadana sudbina) kojima upravlja Jupiter i koje su izraz božanske volje te koje teže miru i obuzdavanju gnjeva, povodu građanskih ratova. Vergilijevski je usud uvjetovan etosom na osnovi kojega Rim upravlja svijetom, a Eneja utjelovljuje nov tip junaka, nasuprot ahilovskom tipu koji predstavlja Turno. Eneja je čovjek koji u potpunosti ispunjava volju sudbine i u kojega nema razvoja moralnoga karaktera, ali se tijekom epske radnje bistri njegov osjećaj poslanja i utvrđuje samouvjerenost u djelovanju. Kada su Rimljani došli u dodir (i sukob) s Grcima, pojavila se sklonost povezivanju početaka rimske povijesti s prestižnom grčkom civilizacijom. Poistovjećivanje s Trojancima, neprijateljima Grka u Trojanskom ratu, bio je prirodni slijed razvoja vlastita identiteta u kontekstu rimskog širenja.
Književni rad
Bukolike
Georgike
Eneida
NGC 567
NGC 567 (također poznat kao MCG -2-4-53 i PGC 5402) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 317 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Kit. Najveći prečnik je 1,00 (92 hiljade sg) a najmanji 0,6 uglovnih minuta (55 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Francis Preserved Leavenworth 1886. godine.
NGC 6704
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
NGC 567
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Grčko pismo
Velika i mala slova slova su:
Α α, Β β, Γ γ, Δ δ, Ε ε, Ζ ζ, Η η, Θ θ, Ι ι, Κ κ, Λ λ, Μ μ, Ν ν, Ξ ξ, ΠΟ Ξ ξ, Ο Ο, Σ σ/ς, Τ τ, Υ υ, Φ φ, Χ χ, Ψ ψ, Ω ω.
Grčko pismo je preteća drugih pisama, kao što su Glagoljica, Ćirilica, Koptsko pismo i Latinica. Poput latinice i ćirilice, grčki je prvobitno imao samo jedan oblik svakog slova; razliku između velikih i malih slova razvilo se paralelno sa latinicom tokom moderne ere. Zvučne vrijednosti i konvencionalne transkripcije za neka slova razlikuju se između starogrčkog i modernog grčkog, jer se izgovor grčkog značajno promijenio između 5. vijeka p. n. e. i danas. Moderni i starogrčki također koriste različite dijakritičke znakove, a moderni grčki zadržava samo naglasak (akutni) i dijarezu.
Osim upotrebe u pisanju grčkog jezika, kako u svom drevnom tako i u modernom obliku, grčko pismo danas služi i kao izvor tehničkih simbola i oznaka u mnogim domenima matematike, nauke i drugih oblasti.
Oblik slova
Kao i latinica i druga alfabetska pisma, grčki je izvorno imao samo jedan oblik svakog slova, bez razlike između velikih i malih slova. Ova razlika je inovacija moderne ere, koja se oslanja na različite linije razvoja oblika slova u ranijem rukopisu.
Najstariji oblici slova u antici su majuskuli oblici. Osim uspravnih, ravnih natpisnih oblika (velikih slova) pronađenih u kamenorezima ili urezanoj keramici, tokom antike su se razvili i tečniji stilovi pisanja prilagođeni rukopisu na mekim materijalima. Takav rukopis sačuvan je posebno iz rukopisa papirusa u Egiptu iz helenističkog perioda. Drevni rukopis je razvio dva različita stila: uncijalno pisanje, sa pažljivo iscrtanim, zaobljenim štampanim slovima približno jednake veličine, koji se koristio kao ruka knjige za pažljivo izrađene književne i vjerske rukopise, i kurzivno pisanje, korišteno u svakodnevne svrhe. :102-103 Kurzivne forme su se približile stilu oblika malih slova, sa uzlaznim i silaznim slovom, kao i mnogim povezujućim linijama i ligaturama između slova.
Tabela pisma
Izgovor je prikazan transkripcijom i transliteracijom u međunarodnu fonetsku abecedu.
Esad Jogić
Esad Jogić, rođen 11. maja 1941. u Prijedoru, je bosanskohercegovački novinar i književnik. Osnovnu školu je završio u rodnom mjestu. U Zagrebu 1984. je diplomirao na Grafičkom fakultetu. Time postaje prvi diplomirani grafički inžinjer u BiH. Učlanjen je u Društvo hrvatskih književnika. Objavio je oko 10 knjiga. Objavljuje prozne i poetične tekstove u listovima, revijama i književnim časopisima poput: Republika, Večernji list, Hrvatsko slovo, Glas Koncila, Smib, Behar, Most - The Bridge. Njegova djela su prevedena i na druge jezike. Trenutni živi i radi u Zagrebu
Sakib Korkut
Sakib Korkut (1884 – 1. mart 1929), rođen je u Travniku. Završio je Šerijatsku sudačku školu, a 1917. godine upravitelj je Okružne medrese u Sarajevu. Jedan je od osnivača Jugoslavenske muslimanske organizacije (JMO), zastupnik te stranke u Narodnoj skupštini, urednik je "Pravde. ", a od 1923. godine nakratko je u vrhovništvu JMNO u urednik je lista "Iršada". Od 1924. godine politički je neaktivan da bi 1927. godine obnašao položaj travničkog muftije. Cijeli život se bavio novinarskim radom.
Safija bint Hujej
Safija bint Hujej (Arapski صفية بنت حيي, 610 - 670) je bila jedna od supruga poslanika Muhameda. Bila je Jevrejka iz plemena Benu Nadir, zarobljena u vojnom pohodu Muslimana na to pleme, nakon što je pleme Benu Nadir prekršilo ugovor o nenapadanju, za vrijeme "bitke na Jarku". Tada je imala 17 godina.
Brak sa Muhamedom
Prema Buhariji, nakon osvojenja Hajbera, Muhamed je predstavio i ponudio Islam Safiji, što ona prihvata. Nakon toga je zaručio i oženio. Neki moderni učenjaci navode da je razlog Muhamedove ženidbe Safijom bio taj, što je Safija bila jedini preživjeli član vladarske porodice iz plemena Benu Nadir, i da bi time sačuvao tu porodicu i produžio joj opstanak. Međutim, za svoga života, Safija nije rodila djecu Muhamedu. Uprkos njenome konvertovanju na Islam, ostale supruge poslanika Muhameda su joj prebacivale radi njenog jevrejskog porijekla Međutim, prenosi se da joj je Muhamed često isticao to kao dobru osobinu, i navodi se da joj je jednom prilikom rekao: "Tvoj otac je bio Harun (Aron), Tvoj ujak je bio Musa (Mojsije)".
Nakon smrti Muhameda
656 godine, nakon smrti poslanika Muhameda, došlo je do građanskog rata među muslimanima. Safija je bila na strani Osmana ibn Afana, braneći ga na posljednjem Osmanovom sastanku sa Alijom, Ajšom i Abdulahom ibn Zubejrom. Tokom opsade Osmanove rezidencije, nekoliko puta je bezuspješno pokušala da mu pošalje konvoje sa hranom i vodom. Safija je umrla 670 ili 672 godine za vrijeme vladavine Muavije i pokopana je u "Dženetul bakije", Mezarje u Medini.
.sv
.sv je najviši Internet domen za Salvador. Kompanija SVNET je zadužena za ovu domenu.
Velika nagrada Kine
Višestruki pobjednici (vozači)
Podebljani vozači su i dalje aktivini u takmičenju Formule 1
Višestruki pobjednici (motori)
Podebljani motori su i dalje aktivini u takmičenju Formule 1
.sz
.sz je najviši Internet domen za Esvatini. Univerzitet Svazija je zadužen za ovu domenu.
NGC 3736
NGC 3736 (također poznat kao MCG 12-11-35, PGC 35835 i UGC 6560) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 574 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Zmaj. Najveći prečnik je 1,10 (184 hiljade sg) a najmanji 0,7 uglovnih minuta (117 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Ralph Copeland 1885. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Rifet Bahtijaragić
Rifet Bahtijaragić (rođen 7. januara 1946 u Bosanskom Petrovcu) je bosanskohercegovački i kanadski pisac.
Biografija
Rifet Bahtijaragić je osnovnu školu i Gimnaziju završio u Bosanskom Petrovcu a Filozofski fakultet u Sarajevu gdje je i proveo svoje prve radne godine u bosanskohercegovačkom dnevnom listu "Oslobođenje". Godine 1971. prelazi s porodicom u Bihać, gdje radi kao novinar, profesor i privrednik.
Rad u privredi započinje u Bihaću kao specijalista za finansiranje ekonomskog razvoja i međunarodni platni promet u Regionalnoj banci Privredne banke Sarajevo (do 1976). Potom ga Centrala Privredne banke Sarajevo šalje u Pariz na mjesto rukovodioca svog punkta za frankofonske zemlje. Tamo se još više specijalizira za finansiranje razvojnih programa i inplantiranje modernih tehnologija u privredni razvoj. Po povratku u Bihać 1980. godine nastavlja rad u Banci, potom u Prehrambenom Kombinatu "Krajina" kao stručnjak za razvoj i međunarodne privredne odnose. Tamo formira Internu banku Kombinata "Krajina", a potom i Regionalnu veletrgovačku kuću. Pred sami rat u Bosni i Hercegovini formira sopstvenu firmu za domaću i vanjsku trgovinu "New Trade" u Bosanskom Petrovcu.
Na samom startu rata u Bosni i Hercegovini u proljeće 1992. godine Bahtijaragić formira Građanski forum u svom kraju i pokušava urazumiti nacionalističke stranke da će rat koji one pokreću, potpomognute agresijom graničnih novoformiranih država iz državnog tkiva bivše Jugoslavije, donijeti najveće užase u nacionalno isprepletenoj Bosni i Hercegovini. Građanski forum doživljava politički krah pod naletom ratnih mašinerija, kao i Bahtijaragićev otvoreni poziv narodu putem lokalnih radio-stanica da otkaže poslušnost nacionalističkim vođama, koji ga vode u krvoproliće i ratna razaranja. Odlučivši da ga udalji sa puta zahuktalih ratnika, Srpski krizni štab Bosanskog Petrovca donosi odluku o njegovoj eliminaciji krajem juna 1992. Iz petrovačkog ratnog područja uspijevaju ga izvući prijatelji iz susjednog Titovog Drvara i obezbijediti mu put kroz ratna područja do Hrvatske. S porodicom se sastaje u Sttutgartu, u Njemačkoj, gdje živi i radi dvije godine i otkud potpomaže svoje sinove Minka i Irisa, ratom zarobljene u uzavrelom dijelu Balkana.
Godine 1994. Bahtijaragić imigrira u Kanadu sa suprugom Nermom i dvoje male djece - Irminom i Blankom. Godine 1995. u Kanadi im se pridružuje najstariji sin Minko. Rifetov drugi sin Iris ostaje s majkom u Bihaću, u ratnom okruženju.
Rat u Bosni i Hercegovini intenzivira literarno pero Rifeta Bahtijaragića. U Njemačkoj užurbano radi na romanu Krv u očima", objavljenom u okviru izdavačke kuće "Bosanska Riječ", 1996. godine. U Kanadi je napisao roman "Bosanski bumerang", zbirku poezije "Oči u hladnom nebu - Eyes to the Cold Sky", izdanu na bosanskom i engleskom jeziku, zbirku poezije i eseja "Tragovi", (Izdanu na Bosanskom i Engleskom jeziku), i historijski roman "U oluji vremena ("Chernovs' Toil and Peace", na Engleskom jeziku). Poezija Rifeta Bahtijaragića uključena je u Antologiju krajiških pjesnika, Bihać, BiH, i Anthology of International Poetry, Snow Press, Edmonton, Alberta, Kanada, a njegove pripovijetke u zbirku priča bosanskohercegovačkih pisaca u svijetu "Priče", Gratiartis, Brisel, Belgija. Godine 2012. izdavačka kuća "Publish America" izdaje Rifetov roman "Blood in the Eyes".
Rifet Bahtijaragić je poznat i u svijetu UFO-loga, kojem je dao doprinos objavljivanjem izvještaja o viđenju neidentifikovanih letećih objekata iznad Ukrajine, njegovog kraja u Bosni i Vankuvera u Kanadi.
U Kanadi se uključuje u rasprave o Multikulturalizmu (Intervju pod nazivom: "The politics of Identity", WordWorks, Vancouver, 2005).
U novembru 2010. godine izabran je u Center for Global Nonkilling, Honolulu, Hawaii, kao nezavisni istraživač u Nonkilling Arts Research Committee, a u proljeće 2011. formira Nonkilling Balkans Forum, kao asocijaciju svjetske organizacije Center for Global Nonkilling.
Živi i radi u Vankuveru, Kanada.
Krv u očima
Roman "Krv u očima" je proglašen romanom 1999. godine u produkciji izdavača. Rifet Bahtijaragić pripada onoj vrsti bosanskohercegovačkih pisaca koja je ponijela u svijet istinsku privrženost svojoj rodnoj Bosni, a koja istovremeno uspijeva da nađe dostojno mjesto u modernoj svjetskoj književnosti. To je pisac novog senzibiliteta i kozmopolitskog duha. Njegov roman "Krv u očima" je do bola istinito svjedočanstvo, ne samo o našoj najbližoj prošlosti, nego i o pradavnom prokletstvu života na ovim prostorima gdje smo, kako kaže autor romana, "gurnuti iz prvobitne postojbine, s one strane Karpata".
Iako krvavo aktuelan, ovaj roman prenosi ideje i značenja koji vuku korijenje iz drevne prošlosti. Ti zvuci i jauci se ponekad utišaju, utope u zajedničkoj baštini, da bi se javili ponovo, osobito u smutnim vremenima kakvo je ovo na kraju dvadesetog vijeka. Kod Bahtijaragića odjekuju nedoumice i bolna zapitanost koje mu je nametnulo naše vrijeme: - Kakva nas sudbina udalji od našeg korijenja. Mi smo poput kukavičjeg jajeta u tuđem gnijezdu. Čim se na nama pojavi perje, čim primijete da nismo kao oni, kljucaju nas i izbacuju naglavačke. Čim se pojavi neka sila, uvaljuje nam svoje zastave i svoje uniforme. Uvijek nosamo tuđe. Kad će ovaj narod stati na svoju zemlju i zavijoriti svoje barjake?! (R. Bahtijaragić, "Krv u očima", Bosanska riječ, 1996, str.171/172)
I pored svega užasa i nesreće, autor romana ne zatvara vrata budućnosti, čak ni pred onima koji su prognani sa svojih kućišta i koji lutaju svjetskim prostranstvima, nadajući se da će negdje, napokon, osjetiti miris one "šeftelije, što nam je po svu jesen mirisala po kući".
Bosanski bumerang
Roman "Bosanski bumerang" Rifeta Bahtijaragića je po mnogo čemu specifična knjiga, koja nadrasta literarni šovinizam i uskonacionalnu i partikularno-regionalnu odrednicu, a samim tim bosanskohercegovačku literaturu uključuje u proces novog svjetskog literarnog pokreta. To je uzbudljivi triler koji se čita u jednom dahu i nikog ne ostavlja ravnodušnim. U najuzbudljivijim prizorima Bahtijaragićevog romana probuđeni čitalac može vidjeti, osjetiti, šta znači poznata fraza "užasi rata", šta znači sablasni korak bestijalne gomile, šta znači odsustvo moralnih zakona u ljudima i odsustvo zvjezdanog neba nad njima.
Oči u hladnom nebu
Zbirka poezije "Oči u hladnom nebu" nastavlja bosansku pjesničku tradiciju, mada je Rifet Bahtijaragić pjesnik novog senzibiliteta. Raspon ove pjesničke klavijature je širok: od gotovo nečujnog šapata bršljana, preko koraka hitronoge srne, drhata čudesnog što se niz mahale razvuče, vode što nečiju priču žubori, do simfonije narastajuće u suludu harmoniju u koju se uvlači glas vukova što nekog oplakuju, urlici pokošenog polja i kletve zrikavaca. Bahtijaragićeva poezija ima okus blagosti i ojađenosti dobrih Bošnjana Krstjana (Bogumila) što istrajaše na svjetskom raskršću i razbojištu na kojem različiti bogovi ne prestaju lučiti i zatvarati u svoje torove pokornu pastvu.
Pteridaceae
Pteridaceae je porodica paprati iz reda Polypodiales, razred Polypodiopsida. . Pteridaceae obuhvata 1.398 vrsta..
Akčagiljsko more
Akčagiljsko more jest drevno more nazvano po Akčagilu  na Krasnovodskom poluostrvu. Postojalo je u pliocenu prije 3,4–1,8 miliona godina na mjestu današnjeg Kaspijskog jezera. Naslage mora istražio je Nikolaj Ivanovič Andrusov. Izvorno je nastao na mjestu presušenog Pontskog mora, iz kojeg je na jugu sadašnjeg Kaspijskog jezera ostalo Balahansko jezero. Akčagiljsko more, naprotiv, poplavljivalo je kaspijsku obalu te se duboko prostiralo na sjeveru sve do današnjeg Kazanja i povezuje s Crnim morem kroz Kumo-maničku depresiju. Na jugoistoku Akčagiljsko more duboko je zašlo u Karakum i postepeno ka Kopet-Dagu. Akčagiljsko more zamijenjeno je Apšeronskim morem.
NGC 2269
NGC 2269 je otvoreno zvjezdano jato i nalazi se u sazviježđu Jednorog. Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 24. januara 1784. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
NGC 5241
NGC 5241 (također poznat kao IRAS 13340-0808, MCG -1-35-6 i PGC 48043) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 297 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Djevica. Najveći prečnik je 1,10 (95 hiljada sg) a najmanji 0,5 uglovnih minuta (43 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio Lewis Swift 29. marta 1886. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Državna cesta D8
mini|desno|300px|Jadranska magistrala kod [[Makarska|Makarske]] D8 (Jadranska magistrala, Jadranska turistička cesta) jedna je od glavnih hrvatskih državnih cesta koja povezuje sjeverni i južni Jadran. Pruža se duž sjeverne obale Jadranskog mora, pa je zbog toga i nazvana Jadranska magistrala. Izgrađena je 1950-ih i 1960-ih, a cestovna oznaka joj je D-8. U novije vrijeme je poznata i pod imenom Jadranska turistička cesta, a dužina kojom prolazi kroz Hrvatsku joj je 658 kilometara.
Ova cesta povezuje sve važnije hrvatske primorske gradske centre od Rijeke, preko Zadra, Šibenika, Splita, Makarske, Ploča i Dubrovnika, pa sve do graničnog prijelaza Debeli brijeg između Hrvatske i Crne Gore, a završava na krajnjem jugu Crne Gore. Cesta prolazi kroz tri države, Hrvatsku, Bosnu i Hercegovinu i Crnu Goru, te kroz pet hrvatskih županija: Primorsko-goransku, Zadarsku, Šibensko-kninsku, Splitsko-dalmatinsku i Dubrovačko-neretvansku.
Natalija Cimeša
Natalija Cimeša (8. decembar 1972, Bijeljina) bosanskohercegovačka je umjetnica. 1995. upisala je Akademiju likovnih umjetnosti u Trebinju, odsjek slikarstvo. Godine 1999. upisala magistarske studije na Fakultetu primjenjenih umjetnosti u Beogradu, odsjek zidno slikarstvo.
Refleksni luk
mini|500px|Presjek kičmene moždine: prezentacija aferentnih (plava) i eferentnih (crvena) vlakana refleksnog luka (bez receptora i efektora) Refleksni luk je najjednostavniji put rasprostiranja nervnog podražaja, koji polazi od perifernog čulnog  receptora,  preko odgovarajućeg centra u kičmenoj moždini – do efektora (izvršitelja radnje). Efektori su mišići, koji reagiraju pokretom ili žlijezde, koje reagiraju lučenjem odgovarajućih hormona. Refleksi su i najbrže reakcije organizma na primljene informacije iz spoljne i unutrašnje sredine.
Procjenjuje se da čak oko 80% reakcija ljudskog organizma kontroliraju refleksi, odnosno njihovi refleksni lukovi. To omogućava jedinki da se brzo i bez uticaja sopstvene volje prilagodi na sve promjene, koje se emitiraju kao draži, što je osnovni uvjet za i samoregulatorno održavanje homeostaze.
Drugim riječima, nadražaj koji pokreće refleksni odgovor nastaje u čulnim ćelijama (organima) prenosi se perifernim nastavkom osjetne (senzitivne) nervne ćelije (neurona) do centra u kičmrenoj moždini. Prenos impulsa na motornu (pokretačku) nervnu ćeliju,može biti direktan ili između uzlaznog i silaznog neurona postoji umetnuti jedan ili više neurona. Periferni nastavak mptornog nercnog vlakna prenosi impulse na izvršni organ, tj. mišić ili žlijezdu. Dakle, prema tome da li ima ili nema umetnute neurone, refleks može biti jednostavni (monosinapsni) ili složeni (polisinapsni).
.td
.td je najviši Internet domen za Čad. Društvo za telekomunikacije je zaduženo za ovu domenu.
Dryopteridaceae
Dryopteridaceae je porodica paprati iz reda Polypodiales, razred Polypodiopsida. Porodica Dryopteridaceae uključuje 2.221 vrstu. .
Kladogram prema platformi Catalogue of Life je slijedeći: :
Conflict Vietnam (igra)
Priča
Igra počinje vašim dolaskom u Vijetnam,u američku bazu Ghost Town.Nakon kratkog treninga,vaš tim dobija zadatak da izvidi obližnje vijetnamsko selo,zbog sumnje da njegovi stanovnici surađuju sa Vietcongom.Međutim,rutinska patrola se pretvara u noćnu moru u džungli,kada jedan od američkih transpontera biva uništen.Vi dobijate zadatak da sa tri suborca izvršite misiju,što se čini potpuno nemoguće.Međutim,zadatak je uspješno obavljen,te vi dobijate nekoliko slobodnih dana u kampu.Ali odmor ne traje dugo,jer kamp uskoro biva napadnut od strane NVA.Napad,koji uključuje i tenkove,biva uspješno odbijen,samo da bi vas potom poslali helikopterom na još jednu izviđačku misiju,na kojoj bivate potpuno odsječeni od savezničkih snaga. Ovdje počinje prava igra,jer ćete u narednim misijama,sa timom od samo četiri čovjeka,morati napadati,braniti se,uništavati tenkove,artiljerijske položaje,pomagati američkim marincima,australijskim komandosima.Misije koje se posebno ističu svojom zanimljivošču su ona u kojoj se vozite brodom u dubini vijetnamske džungle,ona u kojoj osvajate drevnu vijetnamsku prijestonicu Hue,ona u kojoj mitraljezom iz helikoptera uništavate neprijateljske SAM-ove i radare,ona u kojoj igrate Ruski rulet,te ona u kojoj pomažete vijetnamskim seljacima da vrate svoju svetu statuu. Budući da ste na kraju odgovorni za zauzeće glavnog neprijateljskog štaba,bivate poslani kući prije vremena.
Muzika u igri
"White Rabbit" od Jefferson Airplane.
"Paint it black" od The Rolling Stones.
"Going up the country" od Canned Heat.
"Nowhere to run" od Martha and the Vandellas:
Glavni likovi u igri(vaš tim)
Narednik Frank Wier A.K.A. 'Ragman'-bijelac,vođa tima.
Rodno mjesto:Chicago, Illinois.
Kaplar Bruce Lesh A.K.A. 'Junior'-Afro-Amerikanac,snajperist.
Rodno mjesto:Queens, New York City.
Kaplar Will Shafer A.K.A. 'Hoss'-bijelac,mitraljezac.
Rodno mjesto:Clay Country, Alabama.
Vojnik Harold Kahler A.K.A. 'Cherry'/'Doc'-bijelac,bolničar.
Rodno mjesto:Kansas City, Missouri.
Inspiracija za igru
Autori su inspiraciju za ovu igru dobili iz mnogobrojnih filmova sa temom Vijetnamskog rata,posebno "Apokalipsa Danas", "Lovac na jelene", "Vod smrti",te "Full Metal Jacket".
Vanjski linkovi
http://www.mobygames.com/game/conflict-vietnam
https://web.archive.org/web/20080905174440/http://conflict.com/
Rusko-ukrajinski rat
Rusko-ukrajinski rat dugotrajni je rat između Rusije (zajedno s proruskim separatističkim snagama) i Ukrajine. Započeo je u februaru 2014. nakon ukrajinske Revolucije dostojanstva, a u početku je bio usredrsređen na status Krima i Donbasa, međunarodno priznatih kao dio Ukrajine. Prvih osam godina sukoba obuhvatao je rusko pripajanje Krima (2014) i rat u Donbasu (2014–) između Ukrajine i separatista koje podržava Rusija, kao i pomorske incidente, kibernetički rat i političke napetosti. Nakon gomilanja ruske vojske na granici između Rusije i Ukrajine od kraja 2021, sukob se značajno proširio kada je Rusija pokrenula invaziju na Ukrajinu 24. februara 2022.
Nakon prosvjeda na Euromajdanu i revolucije, koja je dovela do smjene proruskog predsjednika Viktora Janukoviča u februaru 2014, u dijelovima Ukrajine izbili su proruski nemiri. Ruski vojnici bez oznaka preuzeli su kontrolu nad strateškim položajima i infrastrukturom na ukrajinskom teritoriju Krima i zauzeli krimski parlament. Rusija je organizirala kontroverzni referendum, čiji je ishod bio da se Krim pridruži Rusiji. To je dovelo do pripajanja Krima Rusiji. U aprilu 2014. demonstracije proruskih skupina u regiji Donbas u Ukrajini eskalirali su u rat između ukrajinske vojske i separatista samoproglašenih republika Donjeck i Lugansk, koje podržava Rusija.
U augustu 2014. neoznačena ruska vojna vozila prešla su granicu u Republiku Donjeck. Počeo je neobjavljeni rat između ukrajinskih snaga s jedne strane, a separatisti su se pomiješali s ruskim postrojbama s druge, iako je Rusija pokušala sakriti svoju umiješanost. Rat je prerastao u statičan sukob, s opetovanim neuspjelim pokušajima prekida vatre. Godine 2015. sporazum Minsk II potpisale su Rusija i Ukrajina, ali je niz sporova spriječio njegovu punu provedbu.
U 2021. i početkom 2022. došlo je do velikog gomilanja ruske vojske oko ukrajinskih granica. NATO je optužio Rusiju za planiranje invazije, što je ona negirala. Ruski predsjednik Vladimir Putin kritizirao je proširenje NATO-a kao prijetnju njegovoj zemlji i zatražio, da se Ukrajini zabrani pridruživanje vojnom savezu. Također je izrazio ruske iredentističke stavove, doveo u pitanje pravo Ukrajine na postojanje i pogrešno izjavio da je Ukrajinu stvorila Sovjetska Rusija. Rusija je 21. februara 2022. službeno priznala dvije samoproglašene separatističke države u Donbasu i otvoreno poslala vojnike na te teritorije. Tri dana kasnije Rusija je napala Ukrajinu. Veliki dio međunarodne zajednice osudio je Rusiju za njezine postupke u postrevolucionarnoj Ukrajini, optužujući je za kršenje međunarodnog prava i kršenje ukrajinskog suvereniteta. Mnoge zemlje uvele su ekonomske sankcije protiv Rusije, ruskih pojedinaca ili kompanija, posebno nakon invazije 2022. godine.
Krim
Krim je u svojoj historiji bio dio različitih zemalja i regiona, ali i nezavisna teritorija. Njegova južna obala je kulturološki grčka skoro 2000 godina. Unutrašnjost je bila bugarska i hazarska 600 godina, zatim je pripadala Kijevskoj Rusiji 200 godina, te 200 godina Zlatnoj Hordi. Oko 1400. godine, nezavisnost Krimskom kanatu koja je trajala 100 godina, osigurali su Krimski Tatari. Kako bi stekli kontrolu nad primorskim regijama, zatražili su pomoć Osmanlijskog Carstva, koje je proglasilo Krimski kanat autonomnim dijelom carstva. Godine 1784. Ruska Imperija porazila je Osmanlije, te je tako Krim postao dijelom Rusije. Osnovana je Crnomorska flota s bazom u Sevastopolju. Krim i susjedne regije formirale su administrativnu regiju s različitim imenima. Godine 1921. Krim postaje autonomna sovjetska republika, a priliv Slavena trajno je promijenio etničku ravnotežu područja. Godine 1945. ukinuta je Krimska Autonomna Sovjetska Socijalistička Republika, te je tako Krim postao dio Ruske SFSR. Oblast je 1954. prebačena u sastav Ukrajinske SSR.
Krim je 1991. postao Autonomna Republika Krim, dio nove nezavisne države Ukrajine. Šest godina kasnije, potpisan je Ugovor o rusko–ukrajinskom prijateljstvu. Rusija je priznala granice Ukrajine, te je dobila 80% Crnomorske flote, te je iznajmila objekte u Sevastopolju na 20 godina (kasnije produživši do 2042. godine). Krimski parlament je 2014. proglasio nezavisnost i pridružio se Rusiji. Ukrajina je prekinula vodosnabdijevanje Krima, što je Rusiju koštalo milijarde dolara.
NATO
Godine 1990. Mihail Gorbačov je upozorio da bi izolacija SAD-a ili Sovjetskog Saveza na evropskom kontinentu dovela do pogoršanja. Gorbačov je, također, izjavio da je širenje NATO-a na istok greška i poniženje za Rusiju.
Na poluostrvu je 2006. došlo do izbijanja protesta. Razlog je bio dolazak američkih marinaca koji su došli zbog vojne vježbe "Sea Breeze" između Ukrajine i NATO-a. Demonstranti su marince dočekali barikadama i parolama na kojima je pisalo "Okupatori, idite kući!", a nekoliko dana kasnije krimski parlament proglasio je Krim "teritorijom bez NATO-a". Nekoliko dana nakon protesta, američki marinci povukli su se s poluostrva.
Godine 2008. ruski predsjednik Vladimir Putin govorio je protiv potencijalnog ulaska Ukrajine u NATO.
Godine 2014. Mihail Gorbačov je u intervjuu u vezi sa širenjem NATO-a na istok rekao:
Ukrajinska revolucija i rat
lijevo|mini|Protesti pokreta [[Evromajdan u Kijevu, decembar 2013.]] Protesti pokreta Evromajdan započeli su 2013. godine zbog odluke ukrajinske vlade da obustavi potpisivanje Sporazuma o pridruživanju Ukrajine Evropskoj uniji, umjesto odabira bližih veza s Rusijom i Evroazijskom ekonomskom unijom. Sedmicama nakon protesta, 21. februara 2021. Janukovič i vođe ukrajinske parlamentarne opozicije potpisali su sporazumni dogovor koji je značio prijevremene izbore. Sljedećeg dana, Janukovič je pobjegao iz Kijeva prije glasanja o opozivu koje mu je oduzelo predsjednička ovlaštenja. Vođe sa ruskog govornog područja u istočnim regijama Ukrajine izjavili su da su odani Janukoviču, što je izazvalo proruske nemire 2014. u Ukrajini. Nemire je pratila ruska aneksija Krima u martu 2014. kao i rat u Donbasu, koji je započeo u aprilu 2014. stvaranjem kvazi država, tj. Narodnih Republika Donjeck i Lugansk, koje podržava Rusija.
Ukrajinski predsjednik Volodimir Zelenski je 14. septembra 2020. odobrio novu Nacionalnu sigurnosnu strategiju Ukrajine, "koja predviđa razvoj posebnog partnerstva sa NATO-om s ciljem članstva u NATO-u". Dana 24. marta 2021. Zelenski je potpisao Uredbu br. 117/2021 kojom se odobrava "strategija deokupacije i reintegracije privremeno okupirane teritorije Autonomne Republike Krim i grada Sevastopolja.
U julu 2021. Putin je objavio esej pod imenom O historijskom jedinstvu Rusa i Ukrajinaca, u kojem je još jednom potvrdio svoj stav da su Rusi i Ukrajinci "jedan narod".
Američki historičar Timothy Snyder smatra Putinove ideje za imperijalističke. Britanski novinar Edward Lucas naziva to historijskim revizionizmom. Drugi su mišljenja da rusko rukovodstvo ima iskrivljeno viđenje moderne Ukrajine i njene historije.
Rusija smatra da mogući ulazak Ukrajine u NATO i općenito proširenje NATO-a ugrožava njenu nacionalnu sigurnost. Zauzvrat, Ukrajina i druge susjedne zemlje optužile su Putina za pokušaj ruskog iredentizma i vođenje agresivne militarističke politike.
Reference
<references group="" responsive=""> <references group="lower-alpha" />
Saobraćaj
thumb|350px|[[Interstate 80, ovdje viđen u Berkeley, Kalifornija, jeste autoput sa više traka i gužvama u saobraćaju.]]
Saobraćaj na cestama može se sastojati od pješaka, natovarenih ili jahaćih životinja, vozila, tramvaja, buseva i drugih vrsta prijevoza, bilo pojedinačno ili zajedno, koristeći javni način za svrhu putovanja. Saobraćajni zakoni su zakoni koji regulišu saobraćaj i vozila, dok su pravila na cesti i zakon i neformalna pravila koja su razvijena vremenom da olakšaju redni i vremenski tok saobraćaja.
Organizirani saobraćaj generalno ima dobro uspostavljene prioritete, trake, prvenstva prolaza, te kontrolu saobraćaja na raskrsnicama.
Saobraćaj je formalno organiziran u više nadležnosti, sa označenim trakama, raskrsnicama, razmjenama, saobraćajnim signalima, ili znakovima. Saobraćaj se često dijeli po tipu: teška motorna vozila (npr. automobil, kamion); ostala vozila (npr. moped, biciklo); i pješak. Različiti tipovi mogu dijeliti ograničenje brzine i služnosti, ili mogu biti odijeljeni. Neke nadležnosti mogu imati veoma detaljna i kompleksna pravila na cesti, dok se ostala više pouzdaju na vozačev zdrav razum i volju da sarađuje.
Organizacija obično proizvodi bolju kombinaciju putovanja sigurno i efikasno. Događaji koji ometaju tok i mogu uzrokovati da saobraćaj degenerira u neorganizirani nered uključuju: gradnja ceste, kolizije i krhotine u kolovozu. Na određenim gustim autoputevima, manji poremećaj može prerasti u fenomen poznat kao saobraćajni talas. Potpuni kolaps organizacije može rezultirati u saobraćajni zastoj i blokadu. Simulacije organiziranog saobraćaja često uključuju teoriju čekanja, stohastički proces i jednačine matematičke fizike primijenjene na saobraćajni tok.
Riječ traffic originalno znači "razmjena" i dolazi od staroitalijanskog glagola trafficare i imenice traffico. Porijeklo italijanskih riječi je nejasno. Sugestije uključuju katalonski trafegar 'ocijediti', pretpostavljeni Vulgar Latinski glagol transfricare 'trljati preko', pretpostavljena Vulgar Latinska kombinacija od trans- i facere 'napravi ili uradi', arapski tafriq 'distribucija', i arapski taraffaqa, što može značiti 'tražiti profit'.
Pravila na cesti
thumb|left|300px|Kontrolor saobraćaja u Chicagu, Michigan Avenue thumb|Saobraćajna kontrola u [[Rimu, Italija. Ovaj podijum kontrole saobraćaja može se uvući na nivo ceste kada se ne koristi.]]
Kao generalno pravilo, za vozače se očekuje da izbjegavaju koliziju sa drugim vozilom ili pješakom, bez obzira na to da li im lokalno pravilo dozvoljava.
U dodatku sa pravilima koja se primjenjuju po principu, saobraćajni znakovi i saobraćajna svjetla moraju se poštovati, i mogu se davati instrukcije od strane policajaca, bilo rutinski (na zauzetoj raskrsnici umjesto saobraćajnih svjetala) ili kao cestovna saobaćajna kontrola oko konstrukcijske zone, udesa, ili drugog.
Ova pravila treba razlikovati od mehaničke procedure potrebne za rad nečijeg vozila.
Usmjerenje
Saobraćaj koji ide u suprotnim smjerovima treba odvojiti na takav način da oni ne blokiraju put jedni drugima. Najosnovnije pravilo je da li će se koristiti po lijevoj ili po desnoj strani ceste.
Saobraćajni propisi
U dosta zemalja, pravila na cesti su kodificirani, utvrđivanjem zakonskih zahtjeva i kazne za njihovo kršenje.
U Ujedinjenom Kraljevstvu, pravila su postavljena u Kodu autoputa, koji uključuje obaveze ali i savjete kako voziti razumno i sigurno.
U Sjedinjenim Državama, saobraćajni zakoni su regulirani od strane država i općina kroz njihove razumne saobraćajne kodove. Većina ovih su zasnovani najmanje na dijelu Uniformnog koda vozila, ali postoje varijacije od države do države. U državama kao što su Florida, saobraćajno pravo i krivično pravo su odvojeni, stoga, osim ako neko ne pobjegne sa lica mjesta nesreće, počini saobraćajno ubistvo ili ubistvo bez predomišljaja, postaje samo kriv za manji saobrćajni prekršaj. Ipak, države kao Južna Karolina imaju u porpunosti kriminalizirano njihovo saobraćajno pravo, tako da naprimjer, osoba je kriva jednostavno zbog putovanja 5 milja preko ograničenja brzine.