cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
NATO
Historija
Drugi način širenja komunizma bio je znatno opasniji. Naime, neposredno nakon okončanja Drugog svjetskog rata, SAD-e i skoro sve europske države, barem one koje nisu pale pod sovjetski utjecaj, provele su masovnu demobilizaciju vojnih snaga i otkazale narudžbe oružja i vojne opreme. S druge strane, Sovjetski Savez nije izvršio smanjivanje oružanih snaga, već ih je nastavio intenzivno jačati, kako brojčano tako i tehnički. Nakon što su učvrstili okupacije istočnoevropskih država, 24. juna 1948. počela je blokada zapadnog Berlina. Bio je to početak najveće političke krize od okončanja Drugog svjetskog rata i trajat će sve do 11. maja 1949. Berlinska blokada s jedne je strane ubrzala stvaranje Savezne Republike Njemačke, a s druge, formiranje velikog obrambenog saveza koji će Zapadnu Evropu štititi od sovjetske invazije.
Svojevrstan početak bio je Briselski sporazum kojem su 17. marta pristupile Belgija, Francuska, Luksemburg, Holandija i Velika Britanija. Cilj je bio razvijanje zajedničkih sustava obrane i jačanje međusobnih veza kako bi se zajednički oduprle ideološkim, političkim i vojnim prijetnjama nacionalnoj sigurnosti. Znajući da njihovi gospodarski i vojni kapaciteti nisu dostatni da ih obrane od sovjetske prijetnje, ove su države odmah započele i pregovore sa Sjedinjenim Američkim Državama i Kanadom s ciljem stvaranja novog vojnog saveza, utemeljenog na zajedničkim obvezama i sigurnosnim jamstvima Evrope i Sjeverne Amerike. Države potpisnice Briselskog sporazuma pozvale su Dansku, Island, Italiju i Portugal da se uključe u taj proces. Dvanaest država s obje strane Atlantskog oceana 4. aprila 1949. u Washingtonu su potpisale Sjevernoatlantski ugovor, uspostavivši savez kako bi se suprotstavile prijetnjama iz komunističkog dijela svijeta, te sprječavanje širenja komunizma na ostali dio Evrope. Države potpisnice obvezale su se na međusobnu obranu u slučaju vojne agresije na bilo koju državu članicu. Tako je stvorena Organizacija Sjevernoatlantskog ugovora (NATO).
S vremenom je sve više zemalja pristupalo Savezu, prepoznajući u njemu mogućnost obrane slobode te očuvanja stabilnosti i napretka.
Tako se NATO-u 1952. pridružuju Grčka i Turska, tri godine kasnije i Savezna Republika Njemačka, a 1982. Španija. Sigurnost koju jamči NATO omogućila je mir i stabilnost, kojima se, kao osnovnim preduvjetima, stvarao temelj evropske ekonomske saradnje i integracije.
Ne želeći svoje oružane snage, a prije svega nuklearno oružje, staviti pod nadzor NATO saveza, francuski je predsjednik Charles de Gaulle u februaru 1966. povukao Francusku iz zajedničkog zapovjedništva NATO-a, te otad nije sudjelovala u akcijama planiranja, obuke i vođenja zajedničkih operacija. Ostala je tek u političkim strukturama (Sjevernoatlantsko vijeće). Bio je odraz De Gaulleove želje da Francuska ima centralno mjesto u formiranju evropske politike kako se više nikad ne bi ponovile 1914. i 1939. Međutim, zbog promjena političkih odnosa u Evropi, ali i u svijetu temeljito drukčijih u odnosu na šezdesete godine prošlog vijeka, francuski predsjednik Nicolas Sarkozy odlučio da se Francuska vrati i u vojne strukture Saveza.
258.
Godina 258. (CCLVIII) bila je redovna godina koja počinje u petak u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao Godina konzulstva Valerijana i Galijena (ili, rjeđe, godina 1011. Ab urbe condita). Oznaka 258. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
NATO
Historija
Na području bivšeg Sovjetskog Saveza izbilo je nekoliko regionalnih sukoba koji su uglavnom nastali zbog etničkih netrpeljivosti. Sukobi u jugoistočnoj Evropi također su znatno poremetili sliku o Evropi kao prostoru mira i suradnje, a postojao je i opravdan strah od širenja tih sukoba. Tada su države članice Sjevernoatlantskog saveza shvatile da je i dalje potrebno njihovo djelovanje kroz kolektivnu obranu i sigurnost u postkomunističkoj Evropi.
Danas se smanjila opasnost od konvencionalnog vojnog sukoba i masovne uporabe teško naoružanih postrojbi, ali, pojavili su se novi izazovi koji sve članice stavljaju pred nove dileme na koje treba pronaći adekvatan odgovor. Nove su prijetnje po naravi drukčije od onih iz doba Hladnog rata. Nove su zadaće NATO borba protiv novih prijetnji: terorizma, proizvodnje i proliferacije oružja za masovno uništenje, opasnosti koje prijete iz takozvanih neuspjelih ili slabih država te mora djelovati preventivno kako bi se u budućnosti spriječile takve opasnosti. Posljednjih godina NATO uspostavlja načine borbe protiv suvremenih opasnosti koje ugrožavaju sigurnost i stabilnost. Upravljanje krizom ("crisis management") i mirovne operacije za očuvanje i održavanjem mira ("peacekeeping" i "peace-support") neki su od načina djelovanja suvremenog Sjevernoatlantskog saveza u odgovoru na nove izazove.
Toni Šunjić
Toni Šunjić bosanskohercegovački je nogometaš i reprezentativac Bosne i Hercegovine. Trenutno nastupa za moskovski Dinamo na poziciji centralnog beka.
NATO
Historija
Nakon pada komunizma i završetka Hladnog rata, Sjevernoatlantskom savezu pridružile su se zemlje bivše članice nekadašnjeg Varšavskog pakta. Tako su članicama Saveza 1999. godine postale Češka, Mađarska i Poljska. Uspješan primjer prve tri postkomunističke članice potaknuo je i druge da se čvrsto opredijele za pristupanje Savezu kao najbolji način ostvarenja dugoročne stabilnosti. Savezu 2004. godine pristupaju Bugarska, Rumunija, Slovenija, Slovačka, Estonija, Litvanija i Latvija, a pozivnicu za članstvo na samitu u Bukureštu 2008. dobile su Hrvatska i Albanija, koje su ušle naredne godine. 2017. godine Crna Gora postaje članica Saveza.
Od 1999. sve aspirantice za članstvo učestvuju u Akcionom planu za članstvo koji nudi praktične savjete i pomoć da se države što bolje pripreme za članstvo u Savezu. Sjeverna Makedonija je postala članica NATO-a 27. marta 2020. Finska je ušla u NATO 4. aprila 2023. time postavši 31. članica saveza.
Trenutni kandidati za članstvo su Bosna i Hercegovina i Švedska.
Zemlje kandidati i partnerstva
Sjeverna Makedonija potpisala je protokol o pristupanju NATO-u 6. februara 2019. Bosna i Hercegovina je jedina druga država s Akcionim planom za članstvo, koji je zajedno s Gruzijom na sastanku Sjevernoatlantskog vijeća 7. decembra 2011. godine proglašen NATO-om „zemlje aspirante“.Ukrajina je prepoznata kao zemlja aspirantica nakon ukrajinske revolucije 2014. godine.
Bosna i Hercegovina
Prva konkretna stvar koju je Bosna i Hercegovina preduzela na putu pristupanju NATO-u je pridruživanju programu NATO-a Partnerstvo za mir koje se desilo decembra 2006. godine. Nakon toga potpisan je i sporazum o sigurnosnoj saradnji u martu 2007. Bosna i Hercegovina je nastavila put ka pristupanju NATO-u potpisivanjem Individualnog partnerskog akcionog plana u januaru 2008. Tada je pokrenut proces intenziviranog dijaloga na samitu NATO-a održanom u Bukureštu 2008. godine. Bosna i Hercegovina je pozvana da se pridruži Jadranskoj povelji kandidata za NATO 25. septembra 2008. U novembru 2008. godine, u zajedničkom saopćenju ministra odbrane BiH i kancelarije Misije NATO-a u Sarajevu, predloženo je da se Bosna i Hercegovina pridruži NATO-u do 2011. godine, ako se nastavi sa reformama koje su do tada učinjene u oblasti odbrane.
Toni Šunjić
Zorja Lugansk
U februaru 2012. godine, Šunjić za oko 50.000 eura prelazi u ukrajinski klub Zorja Lugansk. Debi za Zorju upisuje protiv ekipe Karpati u sklopu prve lige Ukrajine, a meč Zorja pobijeđuje rezultatom 5-1. Odmah po dolasku u Zorju, Šunjić se nameće kao najbolji centralni bek u klubu i tokom dvije i po godine u ovom klubu osigurava sebi mjesto u prvom timu.
NATO
Bosna i Hercegovina
Bosna i Hercegovina službeno je pozvana da se pridruži Akcijskom planu za članstvo za 2010. godinu. Godine 2018. ministri vanjskih poslova NATO-a odlučili su da je NATO spreman prihvatiti podnošenje prvog godišnjeg nacionalnog programa Bosne i Hercegovine.19.novembra 2019 je dogovoreno slanje Programa reformi u sjedište NATO-a.
Toni Šunjić
Kuban Krasnodar
U julu 2014. Šunjić privlači interes mnogih klubova, ali Kuban iz Krasnodara uspijeva prvi otkupiti Šunjićev ugovor. Prvu utakmicu za Kuban bilježi u pobijedi protiv Ufe u okviru Premijer lige Rusije u augustu 2014. godine. Svoj prvi gol za Kuban postiže protiv ekipe Lokomotive krajem augusta 2014. godine, a Kuban utakmicu pobijeđuje rezultatom 2-1.
NATO
Odnosi i partnerstva
mini|Irska trenutno ne želi pristupiti NATO-u, ali radi na poboljšanju interoperabilnosti odbrambenih snaga s NATO-om
Toni Šunjić
VfB Stuttgart
U augustu 2015, zbog finansijskih problema Kubana, Šunjić za blizu tri miliona eura prelazi u njemački klub VfB Stuttgart. Debi i prvi gol bilježi u porazu Stuttgarta rezultatom 2-1 protiv Herthe u septembru 2015. godine. Krajem sezone 2015/16. Stuttgart ispada iz Prve lige Njemačke, ali Šunjić odlučuje ostati u klubu i u sljedećoj sezoni.
NATO
Irska
Irska je bila voljna 1949. pregovarati o bilateralnom paktu o obrani sa Sjedinjenim Državama, ali protivila se ulasku u NATO sve dok pitanje Sjeverne Irske nije riješeno sa Ujedinjenim Kraljevstvom.Službeni odnosi između NATO-a i Irske započeli su 1999. godine kada je Irska postala potpisnica NATO-ovog programa Partnerstvo za mir i Vijeća za euro-atlantsko partnerstvo. Od tada, NATO i Irska aktivno surađuju na pitanjima očuvanja mira, humanitarne pomoći, spašavanja i upravljanja krizama i razvijali su praktičnu saradnju u drugim vojnim oblastima od obostranog interesa, u okviru Irskog individualnog programa partnerstva (IPP) i Individualnog programa partnerstva i suradnje (IPCP), koji se zajednički dogovaraju svake dvije godine.
Toni Šunjić
Reprezentacija
Šunjić je skupio deset nastupa za U-21 selekciju Bosne i Hercegovine. Debi za seniorsku reprezentaciju Bosne i Hercegovine ostvario je u augustu 2012, u prijateljskoj utakmici protiv Velsa kad je u igru ušao s klupe u drugom poluvremenu.
NATO
Srbija
Republika Srbija je decembra 2006. pristupila NATO programu Partnerstvo za mir (PzM). Srbija je izabrala ovu partnersku saradnju kao optimalan vid za ostvarenje svojih bezbjednosnih ciljeva – unapređenje odbrambenih sposobnosti uz zadržavanje vojne neutralnosti. Program PzM je za svaku zemlju učesnicu individualan i specifičan. Politički okvir koji okuplja sve države članice NATO i učesnice programa Partnerstvo za mir je političko-bezbjednosni forum Savjet euroatlantskog partnerstva (eng. Euro-Atlantic Partnership Council - EAPC).
Toni Šunjić
Reprezentacija
U junu 2014. pozvan je da nastupi za selekciju Bosne i Hercegovine na Svjetskom prvenstvu u Brazilu. Tokom grupne faze prvenstva, odigrao je dvije utakmice, i to protiv selekcija Nigerije i Irana.
NATO
Srbija
Odnosi Republike Srbije i NATO su u mnogo čemu specifični - rezultat su i refleksija historijskih okolnosti, događaja iz nedavne prošlosti i otvorenih aktuelnih pitanja. Pozicija NATO prema pitanju Kosova, odnosno činjenica da je većina država članica Alijanse priznala jednostrano proglašlenu nezavisnost Kosova, kao i učešće NATO/KFOR u formiranju nelegalnih, tzv. Kosovskih bezbjednosnih snaga, opterećuje i neminovno se odražava na trenutni nivo odnosa Republike Srbije i NATO.
Toni Šunjić
Reprezentacija
U junu 2016. nastupio je na revijalnom Kirin kupu u Japanu. Odigrao je obje utakmice, protiv selekcija Danske i Japana, a Bosna i Hercegovina okončala je turnir pobijedom nad Japanom i osvojila trofej.
Klubovi
''Ažurirano: 22. august 2016.''
Reprezentacija
''Ažurirano: 22. august 2016.''
NATO
Moldavija
Godine 1992, Moldavija se pridružila Vijeću euroatlantskog partnerstva,.Moldavija se pridružila Partnerstvu za mir 16. marta 1994. Partnerstvo za mir je potpisao Mircea Snegur i Manfred Wörner. Vladimir Voronjin posjetio sjedište NATO-a u Bruxellesu 23. juna 2003. godine, 7. juna 2005, 22. juna 2006. godine, 18. juna 2007. godine i 5. decembra 2007. Na summitu u Istanbulu 2004. godine, NATO je prihvatio rusku vojnu prisutnost u Moldaviji i Gruziji. Američki ministar obrane Donald Rumsfeld zaustavio se, na putu za Istanbul, u Moldaviju, gdje je pozvao na povlačenje ruskih snaga iz zemlje. mini|Generalni sekretar NATO-a Jens Stoltenberg i Petro Porošenko, 10. jula 2017
Toni Šunjić
Reprezentacija
Nastupi za reprezentaciju
NATO
Ukrajina
Odnosi između Ukrajine i Sjevernoatlantskog saveza (NATO) je započeo u 1994. Ukrajina je dobila Akcioni plan za članstvo u NATO (MAP) u 2008. Planovi za članstvo u NATO-u su krenuli nakon predsjedničkih izbora 2010. godine u kojoj je Viktor Janukovič, koji je radije držao Ukrajinu nesvrstanom, bio je izabran za predsjednika. Usred nemira, Janukovič je pobjegao iz Ukrajine u februaru 2014.Vlada koja je došla na vlast u početku je rekla da s obzirom na nesvrstani status zemlje,imaju planove da se pridruže NATO-u. Međutim, nakon ruske vojne invazije u Ukrajini i parlamentarnim izborima u oktobru 2014., novoj vladi je ulazak u NATO prioritet. Rusija nije želila da Ukrajina započne MAP sa NATO-om,međutim, sljedeće godine, glasnogovornik NATO-a, rekao je da je, unatoč ruskom protivljenju širenje NATO-a Saveza,vrata ostaju otvorena i za one koji su zadovoljili kriterije.
Od juna 2014. godine, ankete su pokazale da oko 50% ispitanika podržava podržava ukrajinski ulazak u NATO. Neki 69% Ukrajinaca želi da se pridruži NATO-u, navodi se u junu 2017. mini|216x216piksel|Vladimir Putin na Rimskom samitu 2002
Partnerstvo za mir
mini|541x541px|
Organizacijska struktura
Sjevernoatlantsko vijeće, Odbor za odbrambeno planiranje i Skupina za nuklearno planiranje glavne su institucije za razvoj politike i donošenje odluka. Odluke koje je donijelo svako od tih tijela imaju istu važnost i predstavljaju dogovorenu politiku zemalja članica, bez obzira na nivo na kojoj su donesene. Ovim tijelima podređeni su specijalizirani odbori.
Sjevernoatlantsko vijeće
mini|Sastanak na vrhu Sjevernoatlantskog vijeća NATO-a 2002. u [[Pragu]] Sjevernoatlantsko vijeće (eng. North Atlantic Council, kratica NAC) jedino je tijelo NATO-a koje je formalno uspostavljeno Sjevernoatlantskim ugovorom iz kojeg drži svoje ovlasti (članak 9. Ugovora). Vijeće ima političke ovlasti i pravo donošenja odluka koje se tiču Saveza. Sastoji od stalnih predstavnika svih država članica koji se sastaju najmanje jedanput sedmično, a po potrebi i u kratkom roku. Vijeće se također sastoji i na višim nivoima koje obuhvataju šefove država i vlada, ministre vanjskih poslova, ministre odbrane. Sjednicama Vijeća predsjedava Glavni sekretar NATO-a ili njegov zamjenik.
Pitanja koja se razmatraju i odluke koje se donose na sastancima Vijeća pokrivaju aspekte djelatnosti NATO-a, i često se temelje na izvještajima i preporukama koje pripremaju podređene komisije. Isto tako, predmete rasprave može predložiti bilo koji od nacionalnih predstavnika ili Glavni sekretar. Stalni predstavnici rade prema uputama svojih vlada.
Odluke u Vijeću donose se jednoglasno i to zajedničkim pristankom. Nema glasanja niti se odluke donose većinom. Na taj način nemoguće je donijeti odluku koja će obvezati državu koja u njenom donošenju nije učestvovala niti je na nju pristala. Svaka država članica zadržava potpunu suverenost i odgovornost pri donošenju svojih odluka.
Odbor za odbrambeno planiranje
Odbor za odbrambeno planiranje (eng. Defence Planning Committee, kratica DPC) sastavljen je od stalnih predstavnika, ali se sastaje i na nivou ministara odbrane najmanje dvaput godišnje. U radu odbora učestvuju sve države članice. Odborom predsjedava Glavni sekretar NATO-a. Odbor je glavno tijelo za donošenje odluka glede pitanja planiranja kolektivne odbrane i integrirane NATO vojne strukture te daje smjernice vojnim vlastima NATO-a. Rad Odbora priprema veći broj podređenih odbora, među kojima je najvažniji Odbor za odbrambenu reviziju (eng. Defence Review Committee, kratica DRC) koji nadzire postupak organizacije oružanih snaga unutar NATO-a i poručava druga pitanja vezana uz združenu vojnu strukturu.
Grupa za nuklearno planiranje
Grupa za nuklearno planiranje (eng. Nuclear Planning Group, kratica NPG) sastoji se od ministara odbrane država članica koje učestvuju u radu Odbora za odbrambeno planiranje. Unutar Grupe raspravlja se o posebnim političkim pitanjima koji se tiču nuklearnog naoružanja. Grupom predsjedava Glavni sekretar NATO-a. Rad Grupe za nuklearno planiranje priprema Grupa osoblja NPG (eng. NPG Staff Group), sastavljena od članova nacionalnih izaslanstava država koje učestvuju u NPG, članova Međunarodnog vojnog osoblja i predstavnika Strateških zapovjednika. Skupina obavlja rad u ime Stalnih predstavnika NPG-a. Skupina na visokom nivou (eng. High Level Group, kratica HLG) visoko je savjetodavno tijelo NPG-a na području nuklearne politike i planiranja. Ovom grupom predsjedavaju SAD.
Multinacionalni bataljon Vojne policije
Multinacionalni bataljon Vojne policije ili NATO Multinational Military Police Battalion (NATO MNMPBAT) je višenacionalni bataljon vojne policije u sklopu NATO-a stvorena na inicijativu Poljske po uzoru na Evropske snage brzog djelovanja prisutne u BiH. Utemeljen je u Varšavi 2007.
U sastavu NATO MNMPBAT-a učestvuju 4 zemlje članice:
Nekoliko godina je bilo potrebno da se ideja sprovede u djelo, a NATO je zadovoljan postignutim uspjehom.
Proces se odvijao u više koraka, što je uključivalo:
Zapovjedništvo Multinacionalnog bataljona se nalazi u NATO bazi u poljskom gradu Gliwice, a operativni jezik je engleski.
Simboli
Zastava NATO-a je usvojena 14. oktobra 1953. godine. Zastava se sastoji od bijelo - plavog znaka (amblema) NATO-a na tamno plavoj pozadini. Znak NATO-a se sastoji od kruga unutar kojega je kompas. Krug simbolizira jedinstvo i saradnju, a kompas označava zajednički put prema miru kojim su krenule zemlje članice. Od vrhova igle kompasa pružaju se četiri bijele linije.
NGC 6651
NGC 6651 (također poznat kao IRAS 18250+7134, MCG 12-17-22, PGC 61836 i UGC 11236) je galaksija koja je udaljena oko 265 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Zmaj. Najveći prečnik je 1,60 (123 hiljade sg) a najmanji 0,7 uglovnih minuta (54 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio Lewis Swift 18. juna 1884. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Gazi Husrev-begov bezistan
mini|desno|250px|Unutrašnjost bezistana Gazi Husrev-begov bezistan je jedan od očuvanih bezistana u Sarajevu, koji i danas služi svojoj namjeni-trgovini. Bezistan je dio zadužbine Gazi Husrev-bega. Izgrađen je 1555. godine u neposrednoj blizini Kuršumli medrese, Begove džamije i Sahat-kule, sa kojima je povezan istočnim ulazom. Pravougaonog je oblika sa ulazima, koji omeđuju 109 m dugu ulicu u kojoj su smještene male trgovine. Duž bezistana paralelno se pruža Gazi Husrev-begova (Zlatarska) ulica. U gradnji su učestvovali dubrovački majstori. Zbog nešto niže temperature koja je postignuta gradnjom ispod nivoa okolnih ulica, prvobitna namjena bezistana je bila trgovina namirnicama. To i danas čini kupovinu u toplim, ljetnim danima, ugodnom. Svojim izgledom Gazi Husrev-begov bezistan podsjeća na Kapali čaršiju i bezistane u Istambulu ili souk u gradovima na istoku.
Nacionalni spomenik
Gazi Husrev-begov bezistan proglašen je za nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine. Odluku donijela je Komisija za očuvanje nacionalnih spomenika na sjednici održanoj od 4. do 11. septembra 2006. godine u sljedećem sastavu: Zeynep Ahunbay, Amra Hadžimuhamedović (predsjedavajuća), Dubravko Lovrenović), Ljiljana Ševo i Tina Wik.
Pored bezistana je postojao i tašlihan koji se građen u isto vrijeme kad i bezistan, također kao vakuf Gazi Husrev-bega. U požaru 1879. godine pretrpio je velika oštećenja, a posljednje zidine tašlihana nestale su 1912 godine.
Zdravko Likić
Zdravko Likić (Sarajevo, 1928. - ) je bosanskohercegovački arhitekta. Diplomirao 1953. godine na Tehničkom fakultetu - Arhitektonski odsjek u Zagrebu. Od 1955. godine živi i radi u Sarajevu.
Samostalno ili u autorskom timu učestvovao i nagrađivan na brojnim opće-jugoslovenskim takmičenjima (Zgrada SUP-a u Zagrebu, Dom Sindikata sa Radničkim univerzitetom i dvoranom u Nišu, Sahat Kula u Titogradu, Stanični Trg Titograd, Muzej revolucije u Sarajevu, Društveni dom u Sarajevu, Društveni dom u Bosanskom Novom, urbanističko rješenje Gradskog centra sa Narodnim pozorištem u Titogradu i drugi).
Bio je član žirija na takmičenjima za Narodnu biblioteku u Sarajevu i Vojnu bolnicu u Zagrebu. Pisao prikaze objekata u časopisu "Arhitektura i urbanizam" (časopis Saveza Arhitekata Jugoslavije i Urbanističkog Saveza Jugoslavije, Beograd), te bio član redakcije istog.
Počasni je član "Društva arhitekata" Sarajevo. Dobitnik je Šestoaprilske nagrade grada Sarajeva za arhitekturu (1976. godine). Uvršten je u Likovnu Enciklopediju Jugoslavije, II tom, str 193., JLZ Miroslav Krleža Zgb, 1987. godine.
Burmazi (Stolac)
Burmazi su naseljeno mjesto u općini Stolac, Bosna i Hercegovina.
Mrčevo (čvor)
Crna Gora:
Hrvatska:
Pandemija
Neke od najvećih pandemija su bile Španska groznica iz 1918. i pandemija Nove gripe A (H1N1) iz 2009. Kroz historiju bilo je nekoliko pandemija bolesti kao što su boginje i tuberkuloza. Jedna od najsmrtonosnijih pandemija bila je Crna smrt koja je ubila između 75 i 200 miliona ljudi u 14. vijeku.
Definicija
Pojam pandemija je nastao iz starogrčke riječi pan "sve" i demos "narod", tako da se radi o događaju koji pogađa sve pripadnike naroda. Nasuprot epidemije pandemije nisu lokalno ograničene. Kod životinjskih bolesti koristi se pojam Panzootija. Čak i u slučaju pandemije, postoje i područja koja nisu zahvaćena od infekcijske bolesti: udaljena područja, neke planinske doline, ili usamljeni ljudi na ostrvima mogu biti pošteđeni od infekcija.
HIV/SIDA
HIV je nastao u Africi i proširio se u Sjedinjene Američke Države preko Haitija između 1966. i 1972. SIDA je trenutno pandemija u južnoj i istočnoj Africi.
COVID-19
Novi koronavirus prvi put je identifikovan u Wuhanu u Kini koji je uzrokovao akutne slučajeve disajne bolesti, koja je dana poznata kao Koronavirusna bolest 2019 (COVID-19). Preko 100 zemalja i teritorija je zahvaćena, sa velikim epidemijama u centralnoj Kini, Italiji, Južnoj Koreji i Iranu. Svjetska zdravstvena organizacija je proglasila bolest epidemijom 11. marta 2020.
Vremenska geografija
Vremenska geografija ili vremensko-prostorna geografija vuče svoje korijene iz rada švedskog geografa Torstena Hägerstranda koji je isticao vremenski faktor u prostornim ljudskim djelatnostima. Vremensko-prostorni put, kojeg je osmislio Hägerstrand, pokazuje kretanje pojedinca u prostorno-vremenskoj sredini s ograničenjima koje na pojedinca ostavljaju ta dva faktora. Tri kategorije ograničenja koja je identificirao Hägerstrand jesu:
Metode pripisane vremenskoj geografiji našle su se pod kritikom brojnih postmodernističkih i feminističkih geografa
259.
Godina 259. (CCLIX) bila je redovna godina koja počinje u subotu u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao Godina konzulstva Emilijana i Basa (ili, rjeđe, godina 1012. Ab urbe condita). Oznaka 258. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
Nymphaeaceae
Dobro su proučen biljni  kladus, jer su se njihovi veliki cvjetovi s više nespecijaliziranih dijelova isprva smatrali da predstavljaju obrazac najranijih cvjetnica, a kasnije genetičke studije potvrdile su njihov evolucijski položaj kao baznih angiospermi. Analize cvjetne morfologije i molekularnih karakteristika i usporedbe sa sestrinskim taksonom, porodicom Cabombaceae, pokazuju, međutim, da su cvjetovi postojećih lopoča s najviše cvjetnih dijelova izvedeniji od rodova s manje tih dijelovi. Rodovi s više cvjetnih dijelova, Nuphar, Nimmphaea, Victoria, imaju sindrom oprašivanja, dok rodove s manjim brojem dijelova oprašuju muhe, tvrdokrilci ili pčele ili su samooplodne pomoću vjetra. Filogenija, klasifikacija i cvjetna evolucija vodenih lopoča (Nymphaeaceae; Nymphaeales). Dakle, veliki broj relativno nespecijaliziranih cvjetnih organa u Nymphaeaceae nije ono stanje kao kod predaka kladusa.
Lopoči nemaju površinske listove tokom zime, pa zbog toga plinovi u lakunama rizoma stvaraju ravnotežu sa plinovima taložne vode. Preostali unutrašnji pritisak utjelovljen je stalnim strujama mjehurića koji se javljaju kada listovi izrastaju u proljeće.
Opis
Nymphaeaceae su vodene, rizomske biljke. Porodicu nadalje karakteriziraju raspršeni vaskularni snopovi u stabljici i učestalo prisustvo lateksa, obično s izrazitim, zvjezdasto razgranatim sklereidima koji strše u zračne kanale. Dlačice su jednostavne, obično stvaraju ljepljivu sluz.
Listovi su naizmjenični i spiralni, nasuprotni ili povremeno izmućeni, jednostavni, pelatni ili gotovo pelatni, čitavi do nazubljeni ili isjecikani, kratki do dugi. Petiole su potopljenom s liskom, plutajućom ili u nastajanju, s prstastom  ili perastom venacijom. Stipule su ili su prisutne ili su odsutne. Cvjetovi su solitarni, dvospolni, radijaln, s dugim pedikelom i obično lebde ili su uzdignuti iznad površine vode, s prstenastim vaskularnim snopovima u receptakulima.
Ženski i muški dijelovi cvijeta su aktivni u različitim vremenima, kako bi se olakšalo unakrsno oprašivanje. Čašica je 4-12-dijelna, a razlikuju se konatni i  imbrikatni listići,  često su poput latica. Latice nedostaju ili ih je 8 do brojnih, neprimjetnih za ispoljavanje, često isprepletanih sa prašnicima. Tranzusa ima 3 do brojnih, a unutrašnjost je ponekad predstavljena staminodama. Filamenti su različiti, slobodni ili adnatni do petaloidnih staminoda, vitki i dobro diferencirani od antera do laminarni i slabo se razlikuju od prašnika. Polenova zrna su  obično monosukulirana ili im nedostaje otvor. Imaju 3 karpele do mnogobrojnih, jasnih ili složenih. Plod je agregat orašastih plodova, bobica ili mesnato sunđerastih  kapsula nepravilno odmotanih. Sjemenke su često arilne, manje ili više im nedostaje sperma.
Taksonomija
Porodica Nymphaeaceae se decenijama sistematski ispituje, jer su botaničari smatrali da njihova cvetna morfologija predstavlja jednu od najranijih grupa angiospermi. Moderne genetičke analize Grupe za filogeniju angiospermi potvrdile su njihov položaj kao  bazme grupe među cvjetnicama. Pored toga, 'Nymphaeaceae'' su genetički raznovrsnije i geografski raspršenije od ostalih baznih angiospermi. Nymphaeaceae se nalaze u redu Nymphaeales, što je druga najraznolikija grupa angiospermi nakon  Amborella  u najčešće prihvaćenom sistemu klasifikacije cvjetnica, APG IV sistema
Nymphaeaceae je mala porodica, sa tri do šest rodova: Barclaya, Euryale, Nuphar, Nymphaea, Ondinea i Victoria. Rodu Barclayaponekad se daje rang porodice, Barclayaceae, na osnovu produžene cijevi perijanta (kombinirane čašice i latica) koja proizlazi iz vrha jajnika i prašnika spojenih u bazi. Međutim, molekularni filogenetičkiki podaci uključuje ga u Nymphaeaceae. Rod Ondinea pokazao se da je morfološki aberantna vrsta Nymphaea, paa je sada je uključena u ovaj rod. Rodovi Euryale iz daleke istočne Azije i Victoria iz Južne Amerike usko su povezani uprkos geografskoj udaljenosti, ali njihov odnos prema Nymphaea treba daljnje proučavanje. Nelumbo nucifera ranije se smatralo vodenim ljiljanom, ali je sada priznato da je visoko modificirana eudikotiledona u svojoj vlastitoj porodici Nelumbonaceae iz reda Proteales.
Kao invazivne vrste
Prekrasna priroda Nymphcea dovela je do njihove široke upotrebe kao ukrasne biljke. Nymphaea mexicana, porijeklom iz Zaljevske obale Sjeverne Amerike, zasađen je na cijelom kontinentu. Pobegao je iz kultivacije i postao invazijski u nekim oblastima, poput kalifornijskedoline San Joaquin Valley. Može zaraziti tijela koja se sporo kreću i teškoga je iskorijeniti. Populacije se mogu kontrolirati rezanjem rstućih vrhova. Za kontrolu rasta njihove populacije mogu sae koristiti i herbicidi glifosat i fluridon.
Simbolika
Nymphaea nouchali je nacionalni cvijet Bangladeša i državni cvijet za Andhra Pradesh, Indija. Vladin pečat Bangladeša sadrži ljiljan koji pluta na vodi. Nymphaea nouchali je nacionalni cvijet Šri Lanke. To je ujedno i rodni cvijet za Ribe.
Jastučići lopoča, poznatiji su u sjevernoj europskoj heraldci  i pojavljuju se na zastavi i grbu  i Danske (u potonjem slučaju često zamijenjen crvenim srcima). Posebno mjesto ima u sangamskoj literaturi i tamilskoj poeziji, gdje se smatra simbolom tuge razdvojenosti; smatra se da evocira slike zalaska sunca, morske obale i morskog psa.
U likovnoj umetnosti
Vodene ljiljane prikazao je francuski slikar Claude Monet (1840–1926) u seriji slika zvanoj „Vodeni ljiljani“.
Sirakuza (pokrajina)
Pokrajina Sirakuza (italijanski: Provincia di Siracusa, sicilijanski: Pruvincia di Sarausa) je jedna od devet pokrajina u italijanskoj regiji Siciliji. Glavni grad pokrajine je Sirakuza.
Pokrajina se nalazi na jugoistoku ostrva, u Jonskom moru. Na sjeveru i sjeverozapadu pokrajina graniči s pokrajinom Catanijom, a na jugozapadu s pokrajinom Ragusom. Ova pokrajina sastoji se od 21 općine.
Vanjski linkovi
Pokrajina Sirakuza
NGC 2205
NGC 2205 (također poznat kao ESO 86-63 i PGC 18551) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 385 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Slikarski stalak. Najveći prečnik je 1,40 (157 hiljada sg) a najmanji 0,9 uglovnih minuta (101 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 9. decembra 1836. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
260.
Godina 260. (CCLX) bila je prijestupna godina koja počinje u nedjelju u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao Godina konzulstva Sekularisa i Donata (ili, rjeđe, godina 1013. Ab urbe condita). Oznaka 260. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
Camila
Camila je meksička muzička grupa koju sačinjavaju tri člana, Samo, Mario Domm i Pablo Hurtado.
Uspjeh
Naziv grupe smislio je prijatelj koji ih je tako nazvao jer "Camila" znači "bliski Bogu".
Mrčevo (Dubrovnik)
Mrčevo je naseljeno mjesto u sastavu grada Dubrovnika, Dubrovačko-neretvanska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazilo se u sastavu stare općine Dubrovnik.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Mrčevo je imalo 137 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
IC 434
IC 434 je emisijska maglina i nalazi se u sazviježđu Orion. Prvo otkriće je napravio Williamina Paton Stevens Fleming 27. juna 1888. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Đurđevdanski ustanak
Pozadina
Nezavisna Država Hrvatska (NDH) je bila marionetska država nacističke Njemačke i Italije tokom Drugog svjetskog rata. Osnovana je 10. aprila 1941. godine od dijela Kraljevine Jugoslavije okupiranog od sila Osovine. Nezavisna Država Hrvatska je obuhvatala veći dio današnje Hrvatske i Bosne i Hercegovine i dio Srbije. Represija ustaškog režima bila je usmjerena protiv Srba, Jevreja i Roma kao dio šire kampanje genocida. U Sanskom Mostu, dužnosnici NDH, među kojima i Viktor Gutić, naručivali su lokalne Hrvate i Muslimane da napadnu Srbe. Gutić je 23. aprila 1941. naredio svim Srbima i Crnogorcima koji žive u Bosanskoj krajini, a rođeni su u Srbiji ili Crnoj Gori, da u roku od pet dana napuste to područje. Ovu uredbu, objavljenu na gradskom radiju i u tisku, objavili su pojedini lokalni Hrvati i Muslimani. Pod izlikom da je Đurđevdan jedan od srpskih pobunjeničkih skupova, napadnuti su srpski civili.
Početak ustanka
Đurđevdan je bio krsna slava nekih porodica u Kijevu i Tramošnji. Ustaše su to znale, pa je toga dana nekoliko njihovih grupa došla u Kijevo 6. maja 1941. Zalazili su u kuće, prevrtali sofre, zlostavljali ukućane i palili kuće, a nekoliko civila odlučilo je oružano napasti ustaše koji su hapsili Srbe.
Oružani sukobi na kraju sela i vijest da je grupa seljaka odbila ustaše od sela izazvala je među ljudima u Srpskom Kijevu i Tramošnji uznemirenost i uzbunu, ali i odlučnost mnogih da im pomognu. Nekoliko seljaka imalo je pušku, a najviše njih sjekire, kolce ili vojničke bodeže. Jer su seljaci u Stratinskoj, Obrovcu i još nekim susjednim selima banjalučkog i prijedorskog sreza saznali za borbu s ustašama na Kijevskoj gori, krenuli su u pomoć Tramošnjacima.
7. maj 1941.
Prve žrtve represije Ustaša u Sanskom Mostu bili su troje uhapšenih Srba 7. maja 1941, a njihovom strijeljanju prisustvovale su pristaše režima sila Osovine. Općinski predstojnik Ante Merkadić je istog dana naredio da se uhapse kao taoci Srbi, srpski dobrovoljci, koji su u Prvom svjetskom ratu prebjegli iz austrougarske vojske na stranu Srbije i borili se protiv njemačkih i austrougarskih trupa. Kada su taoci pohapšeni, općinski predstojnik im je rekao da su se seljaci u Kijevu i Tramošnji pobunili i da će oni odgovarati za smrt svakog njemačkog vojnika i ustaše.
Poslije strijeljanja trojice seljaka u Sanskom Mostu, ustaše, žandarmerija i policajci opet su krenuli prema Kijevu i Tramošnji. Prema ustaškom izvještaju, borba s pobunjenim seljacima, koji su, prema njihovim procjenama, imali oko 50 do 70 pušaka, trajala je tri sata. Ustaše su u toj borbi imale trojicu ranjenih. Kada su se povukle u Kijevo, ustaše su ranjenike otpremile u grad, a onda zaposjele položaje radi odbrane sela.
Dva njemačka oficira s 42 vojnika stigli su kamionom u Sanski Most u 17:00. Odmah su produžili u Kijevo i prešli u napad. Ustaše i policajci su im štitili bokove, a oni su krenuli u napad na Sjenokos. Borba je trajala do 21:00. Pobunjeni seljaci Tramošnje i okolnih sela očekivali su Nijemce organizovanije, s više oružja i više boraca kad su izviđači primijetili pojavu nepoznatih vojnika i izvijestili da od Kijeva frontalno ide neka vojska. Čim su Nijemci došli pred ivicu šume, pobunjeni seljaci su ih dočekali plotunom, prisilili na borbu i uspješno zadržavali. Nekoliko minuta kasnije Nijemci su skoro uspjeli da dođu za leđa pobunjenim seljacima, koji su se frontalno branili, ali ih je vatrom u bok jedna grupa seljaka prisilila da se povuku sa dva ranjena vojnika. Nakon što je pala noć, odustavši od dalje borbe, Nijemci s ustašama, žandarmima i policajcima povukli su se u Sanski Most, gdje su stigli u ponoć i odmah zatražili pojačanje iz Banja Luke. U ovoj borbi, povrijeđena su 3 njemačka vojnika. Prema naređenju njemačkog oficira, hrvatsko i muslimansko stanovništvo iz Kijeva je te noći evakuirano prema gradu.
8. maj
Ojačani njemački bataljon je stigao u Sanski Most 8. maja u 6:00. Odmah poslije dolaska u Sanski Most kapetan Henigs je naredio ustašama da sve Srbe u Sanskom Mostu pohapse kao taoce, a on je s ojačanim bataljonom krenuo da u Sjenokosu, Kijevu, Tramošnji i okolnim selima pohapsi sve Srbe sposobne za oružje. Dežurni oficir je ostao u gradu da pohapsi taoce i obezbijedi red i mir. Naime, otpor Srba iz Kijeva, Tramošnje i okolnih sela, sukob s ustašama, a potom i s Nijemcima, bio je prvi sukob porobljenih naroda Jugoslavije s okupatorima i njegovim slugama. Bila je to prva borba koju su poslije Aprilskog rata Nijemci vodili na tlu okupirane Jugoslavije.
U svanuće 8. maja ojačani njemački bataljon prešao je u napad: artiljeriju je postavio na cesti u selu Čaplju da podržava pješadiju, koja je jednim dijelom, preko Podova, Donje Kozice i Tukova, zašla pobunjenicima s leđa, a drugim, od Kijeva, frontalno prema njihovim položajima. Od 8 do 11 sati Nijemci su ispalili nekoliko desetna artiljerijskih granata sa položaja u Čaplju ubivši nekoliko desetina Srba, a u prvim poslijepodnevnim časovima spalili sve srpske kuće u Sjenokosu (desetak kuća i pomoćne zgrade). Granate su razrušile, a pješadija potom opljačkala i zapalila šest kuća na Javorskoj kosi. Razbivši položaje pobunjenh seljaka, Nijemci su krenuli u potjeru za njima, hvatali ih i sprovodili u Tominu. Osmog maja popodne u Tomini, Nijemci su sakupili oko 300 muškaraca pohvatanih na području borbe i u susjednim selima, i to uglavnom one koji se nisu borili u Sjenokosu, odnosno koji su mislili da se nemaju čega bojati. Oni koji su imali oružje i učestvovali u borbama, većinom su izbjegli zarobljavanje i pobjegli u dubinu sela Tramošnje, Kozica, Podova, Hazića, ili u sela iz kojih su došli da bi učestvovali u borbi. Pohvatane seljake Nijemci su u Tomini postrojili, slikali, najprije u stojećem stavu, onda u klečećem i kako sjede, ali svaki put s podignutim rukama, kao da se predaju.
Posljedice
Odmah poslije dolaska u Sanski Most, njemački kapetan Henigs je naredio da se svi Srbi iz grada i okolnih sela pohapse. Ustaše su njegovu naredbu proširile i na Jevreje i tog dana obavještavali su da se svi Srbi i Židovi od 16 do 65 godina jave radi popisa u zgradu Osnovne škole. Ko se ne javi, biće strijeljan. Gradom su bile raspoređene njemačke patrole koje su dozvoljavale kretanje ulicama samo onima koji su išli prema školi. Građani su se odmah odazvali naredbi. Kako je koja grupa dolazila, Nijemci su je zatvarali u školski podrum. Dovođeni su i Srbi iz Zdene, Krkojevaca, Podluga i još nekih susjednih sela. Iz Krkojevaca je dovedeno oko 30 ljudi. Ukupno se toga dana u podrumu našlo oko 350 Srba, jedan Hrvat i 30 Jevreja. Njemački vojnici, naoružani puškama i sa tri puškomitraljeza opkolili su školu. Oko pet sati poslije podne u dvorište su došli kapetan Henigs, općinski predstojnik i još ustaških funkcionera.
Dana 9. maja 1941. Nijemci su ubili 27 srpskih civila, a tijela su obiješena za dva dana u parku u centru Sanskog Mosta.
NGC 526B
NGC 526B (također poznat kao ESO 352-66, MCG -6-4-20 i PGC 5135) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 264 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Kipar. Najveći prečnik je 0,80 (62 hiljade sg) a najmanji 0,4 uglovnih minuta (31 hiljada sg).
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Geografski pol
Geografski pol je zamišljena tačka u kojoj planetarna os (os vrtnje) probada površinu planeta ili nekog tijela koje se okreće oko svoje osi. U općenitom slučaju govorimo o polovima nebeskih tijela.
Budući da planetarna os probada planetarnu površinu u dvije tačke probodišta nazivamo sjeverni pol i južni pol. Na Zemlji su imena polova određena historijskim razlozima, ali u općenitom slučaju nije uvijek jasno kako ćemo nazvati polove tijela, budući da im osi mogu biti različito usmjerene. Kada govorimo o tijelima u Sunčevom sistemu uobičajeno se za sjeverni pol tijela uzima pol bliži smjeru zvijezde Sjevernjače.
Neka tijela u Sunčevom sistemu (npr. Saturnov mjesec Hiperion ili asteroid 4179 Toutatis) nemaju definirane polove, zbog svoje haotične rotacije, uzrokovane nepravilnim oblikom ili gravitacijskim uticajima obližnjih tijela.
Meckelov sindrom
Meckel–Gruberov sindrom je rijedak, smrtonosni ciliopatski genetički poremećaj, karakteriziran cistastom displazijom bubrega, malformacijama  centralnog nervnog sistema (potiljačna encefalokela), polidaktilijom (postaksijalna), jetrenim defektima u razvoju i plućnom hipoplazijom zbog oligohidramniona. Meckel-Gruberov sindrom je dobio ime po Johannu Meckelu i Georgu Gruberu.
Dijagnoza
Displazijski bubrezi prevladavaju u preko 95% svih identifikovanih slučajeva. Kada se to dogodi, mikroskopske ciste se razvijaju unutar bubrega i polahko ga uništavaju, uzrokujući da se uveća za 10 do 20 puta od svoje prvobitne veličine. Nivo amnionske tečnosti u maternici može biti značajno promenjen ili ostati normalan, a normalan nivo tečnosti ne bi trebalo da bude kriterij za isključivanje dijagnoze.
Potiljačna encefalokela prisutna je u 60% do 80% svih slučajeva, a postaksijalna polidaktilija u 55% do 75% od ukupnog broja identifikovanih slučajeva.
Pronalaženje najmanje dvije od tri fenotipske karakteristike klasične trijade, u prisustvu normalnog kariotipa, čini dijagnozu čvrstom. Redovni ultrazvuk i proaktivna prenatalna njega obično mogu otkriti simptome rano u trudnoćama.
Upravljanje
Ne postoji lijek za ovu bolest. Liječenje je simptomsko i da se bebi učini što ugodnijim.
Prognoza
Bolest je smrtonosna. Većina novorođenčadi koja nisu mrtvorođena,a s Meckelovim sindromom umiru u roku od nekoliko sati do dana nakon rođenja. The longest survival time reported in medical literature is 28 months.
Incidencija
Iako nije precizno poznato, procjenjuje se da je opća stopa incidencije za Meckelov sidrom, prema Bergsmi, 0,02/10.000  do 0,7/10.000  rođenih.
Ovaj sindrom je bolest finskog naslijeđa. Njegova učestalost je mnogo veća u Finskoj, gdje je incidencija čak 1,1/10.000 rođenih. Procjenjuje se da tamo Meckelov sindrom čini 5% svih defekata nervne cijevi. Leicestershireska perinatalna anketa mortaliteta za godine od 1976. do 1982. otkrila je visoku učestalost Meckelovog sindroma kod indijskih imigranata Gudžarati naroda.
752.
Godina 752. (DCCLII) bila je prijestupna godina koja počinje u subotu u julijanskom kalendaru. Oznaka 752. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
Andromeda Tonks
Andromeda Tonks (rođena Black) (1953. – ) je čistokrvna vještica i žena Teda Tonksa, čarobnjaka bezjačkog porijekla, majka Nymphadore Tonks, baka Teda Lupina, najdraža sestrična Siriusa Blacka, sestra Bellatrix Lestrange i Narcisse Malfoy. Ona i njen muž su bili saveznici Reda feniksa, ali je Ted ubijen.
Život
Andromeda je kćer Cygnusa Blacka III i Druelle Rosier. Walburga i Alphard Black su njeni teta i dajdža, Orion Black tetak, a Sirius i Regulus Black bratići. Evan Rosier je, možda, rođak njene majke. Andromeda je bila u Hogwartsu od 1960. do 1970. te je bila Slytherinka. Nakon školovanja, upoznala je Teda Tonksa i udala se za njega. Njena teta Walburga je spalila njenu sliku na tapiseriji porodice Black.
Andromeda i Ted imaju kćer Nymphadoru. Andromeda voli urednost, za razliku od svog muža. Nymphadora se udala za Remusa Lupina 1997.
Nakon bitke za Little Winging, Harry i Hagrid su došli u Andromedinu kuću gdje je Andromeda izliječila Hagrida. Kad je Harry prvi put ugledao, zamijenio je sa njenom sestrom Bellatrix, što ju je uvrijedilo.
Kad je Voldemort preuzeo Ministarstvo magije 1997., smrtonoše su mučili Teda i Andromedu, kako bi saznali gdje je Harry, ali oni nisu izrekli tajnu. Nedugo nakon toga, Nymphadora je došla ka svojim roditeljima zbog trudnoće. Uskoro je Ted pobjegao jer nije došao na saslušanje u Ministarstvo. Hvatači su ga uhvatili i ubili, ali se prije toga skrivao u šumi sa goblinima, Deanom Thomasom i Dirkom Cresswellom. Nymphadoru je ubila njena teta Bellatrix.
Etimologija
Andromeda je ime sazviježđa u kojem se nalazi Andromedina galaksija te etiopske princeze koju je spasio Perzej.
Konak na Bistriku
Nalazi se na Bistriku, u neposrednoj blizini franjevačkog samostana i crkve sv. Ante, Sarajevske pivare i Careve džamije. Okružen visokim zidom, dvorac ima prilaz sa istočne strane, kroz veliku kapiju, i zapadne strane, sa Trga Austrije. Namjena dvorca i cijelog kompleksa bila je sjedište valije i uprave Bosanskog vilajeta.
U vrijeme austro-ugarske uprave, Konak je sjedište austro-ugarskih namjesnika za BiH, od kojih je jedan Oskar Potiorek. U Konaku je boravio Franz Josef, austro-ugarski car. U njemu je umro atentatom teško povrijeđen Franz Ferdinand i njegova supruga Sophie. Svi ugledni gosti grada stanovali su u Konaku: Josip Broz Tito, predsjednik SFR Jugoslavije, Sandro Pertini, bivši italijanski predsjednik i mnogi drugi.
Danas je Konak rezidencija predsjednika Predsjedništva Bosne i Hercegovine i koristi se prvenstveno za vrijeme posjeta visokih gostiju.
Zapadnoarmenski jezik
Do ranog 20. vijeka, različiti dijalekti zapadnoarmenskog su se također govorili u Osmanlijskom carstvu, posebno u istočnim regijama koje su historijski naseljavali Armeni poznati kao Zapadna Armenija. Govorni ili dijalekatski varijeteti zapadnoarmenskog koji su trenutno u upotrebi uključuju Homšetsi, kojim govore narodi Hemšin; dijalekti Armena iz Kessaba, Latakije i Jisr al-Shughura iz Sirije, Anjar iz Liban a i Istanbula i Vakıflıja u Turskoj (dio dijalekta "Sueidia"). Sasun i muš dijalekt se također govori u selima današnje Armenije kao što su Bazmaberd i Sasnašen. Kilikijski dijalekt se govori i na Kipru, gdje se uči u Armenskim školama (Nareg), i prvi je jezik za oko 3.000 ljudi armenskog porijekla.
Oblici karinskog dijalekta zapadnog armenskog govore nekoliko stotina hiljada ljudi u Sjevernoj armeniji, uglavnom u Gjumriju, Artiku, Akhurjanu i oko 130 sela u provinciji Širak, i u provinciji Samtskhe-Džavaheti u Gruziji (Akhalkalaki, Akhaltsikhe).
Uglavnom kao dijasporski jezik i jezik koji nije službeni jezik nijedne države, zapadnoarmenski se suočava sa izumiranjem jer njegovi izvorni govornici gube tečno znanje usred pritisaka da se asimiliraju u svoje zemlje domaćine. Procjenjuje se da je broj onih koji tečno govore zapadnoarmenski izvan Armenije i Gruzije manji od milion.
Klasifikacija
Zapadnoarmenski je indoevropski jezik i pripada armenskoj grani porodice, zajedno sa istočnim i klasičnim armenskim. Prema Glottologu Antioch, artial, mala Azija, bolu, hamšenic, kilikien, mush -tigranakert, stanoz, vanic i jozgat su glavni dijalekti zapadnoarmenskog.
Istočnoarmenski i zapadnoarmenski uglavnom su međusobno razumljivi za obrazovane ili pismene korisnike drugog, dok nepismeni ili polupismeni korisnici nižih registara svakog od njih mogu imati poteškoća u razumijevanju druge varijante. Jedna fonološka razlika je u tome što su zvučne stope u istočnoarmenskom bezglasne u zapadnoarmenskom.
Pravopis
Zapadnoarmenski koristi klasičnu armensku ortografiju, također poznatu kao tradicionalna maštocijanska ortografija. Reforma armenskog pravopisa, poznata kao abegijska ortografija, uvedena je u armenskoj Sovjetskoj Socijalističkoj Republici i još uvijek je koristi većina govornika istočnoarmenskog iz moderne Armenije. Međutim, nisu ga usvojili istočnoarmenski govornici Iran a i njihova dijaspora ili govornici zapadnoarmenskog, s izuzetkom periodičnih publikacija objavljenih u Rumuniji i Bugarskoj dok su bili pod komunističkim režimom.
Vanjski linkovi
Zapadnoarmenski online rječnici
Sjekose
Sjekose su naseljeno mjesto u gradu Čapljini, Bosna i Hercegovina.
Crnići-Greda
Crnići-Greda su naseljeno mjesto u općini Stolac, Bosna i Hercegovina.
Brandenburg
Brandenburg je savezna pokrajina u sjeveroistočnom dijelu Njemačke. Lužički Srbi koji su nacionalna manjina u Brandenburgu ju zovu Braniborska. Glavni i najveći grad je Potsdam. Na istoku graniči sa Poljskom, na jugu sa Saksonijom, sa Saksonija-Anhaltom na zapadu, na krajnjem zapadu jednim kratkim dijelom uz Labu sa Donjom Saksonijom, na sjeveru sa Mecklenburg-Zapadnim Pomorjem, i u svom središnjem dijelu u cijelosti okružuje Berlin.
Geografija
Tipično za Brandenburg je da je sva infrastruktura usmjerena prema Berlinu koji je kao otok usred Brandenburga. Oni zajedno čine metropolitansko područje Berlin/Brandenburg. Oko Berlina se nalaze dobro stojeći gradovi i sela ("bogati pojas" Berlina). Tu stanuje veliki broj Berlinčana koji su htjeli živjeti izvan velegrada, u "zelenom". Na obodu Pokrajine se nalaze rijetko naseljena i uglavnom poljoprivredna područja kao Prignitz, Fläming, Spreewald, Oderbruch ili Uckermark. Oko Cottbusa, na jugoistoku Pokrajine, nalazi se područje gdje se na nizu mjesta vanjskim kopom vadi mrki ugalj.