cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dragana Mirković
Sa Južnim vetrom
Prekida saradnju sa Uroševićem i sljedeće, 1986. godine, prelazi u Južni vetar i izdaje treći studijski album pod imenom "Spasi me samoće"; naslovna pjesma postala je evergreen, kao i pjesma "Kad bi znao kako čeznem"; sa ovim albumom otišla je na veliku jugoslavensku turneju Južnog vetra, sa još četvero tada popularnih pjevača ovog benda: Šemsom Suljaković, Sinanom Sakićem, Miletom Kitićem i Kemalom Malovčićem. Sljedeće, 1987. godine, objavila je novi album, moderniji od prethodnih; sa samo 19 godina počela je da pjeva pjesme koje stilom odgovaraju zrelim izvođačima. Godinu dana poslije, 1988, izdala je album sa kojim je zasjenila prethodne; momentalno su se izdvojile pjesme "Kolo sreće", "Još ljubavi ima" i balada "Milo moje, što te nema"; iste godine održala je prvi solistički koncert u Domu sindikata u Beogradu; štampani mediji prenijeli su: "Tri uzastopne večeri za koncert Dragane Mirković u Domu sindikata tražena je karta više." Također započinje i saradnju sa menadžerom Rakom Đokićem. Godine 1989. izdala je najtiražniji album sa Južnim vetrom, Simpatija, koji je prodat u 500.000 primjeraka; na albumu se našlo više hitova, a među njima opet i evergreen: "Sto ću čuda učiniti". Iste godine izdala je prvu videokasetu sa spotovima i dobila prvi Oskar popularnosti za Hit godine (za pjesmu "Simpatija"). Sredinom augusta 1990. objavila je posljednji album sa Južnim vetrom; tada je izjavila: "Bez TV spota, bez ostale reklame ploča je do sada prodata u 300.000 primjeraka, reklama tek treba da krene, što znači da mogu da prodajem visoke tiraže i bez reklame."; pored toga, bila je stava da album nije dovoljno dobar za njenu publiku – s tim razlogom je napustila Južni vetar. Iste godine snimila je svoj prvi šouprogram pod nazivom Veče sa Draganom Mirković; ovdje ugošćuje najveću jugoslavensku zvijezdu Lepu Brenu. U svom šouprogramu promovisala je nove pjesme, ali se premijerno oprobala i u stranoj muzici otpjevavši hit Martike "I feel the Earth move"; isto tako snimila je i duet "E, moj doktore" sa grupom Zana i dobila drugi Oskar popularnosti za pjevačicu godine.
1990-e
Dragana je '90-ih prešla prvo u PGP-RTB (danas PGP-RTS), a onda u ZaM i snimila ploču Dolaze nam bolji dani. Svake godine imala je najprodavaniji album bez da iko proda više ploča od nje u tom razdoblju. Pjesme su bile u folk-rok i folk-pop žanru, a istakle su se "Pitaju me u mom kraju", "Umirem majko", "Baš tebe volim ja", "Biću njegova", "Crni leptir", "Opojni su zumbuli", "Poslednje veče" i dr. Pjesma "Plači zemljo" iz 1995. najprodavanija je srbijanska pjesma na bugarskom iTunesu u historiji i uvijek je bila među 200 najprodavanijih.
Osim Dragane Južni vetar napustili su i Perica Zdravković i Sava Bojić, koji formiraju novi bend pod nazivom "Žar". Zajedno sa "Žarom", "Futa" i "Zlaja" bendom izdaje novi album. Izdavač albuma bio je tadašnji RTB PGP; Draganin novi album predstavili su riječima: "Prodala je više od 2.000.000 ploča i kaseta. 1989. i 1990. godine dva puta uzastopno pobjeđuje na Poselu 202, najpopularnijoj folk manifestaciji i osvaja dva Oskara popularnosti RTV Revije. Sada vam je predstavljamo novim albumom sa pjesmama za koje mislimo da će Vam se dopasti." Žar je uložio trud da modernizuje Draganin novi album, što im je i pošlo za rukom, ali se svejedno osjetio utjecaj Južnog vetra. Pjesmu "Dobra devojka", koju joj je ponudila Marina Tucaković, nije bila sigurna da li da snimi ili ne; nije joj bilo logično da pjeva o samoj sebi kako je dobra djevojka. Pjesma "Poklanjam ti svoju ljubav" (1991) dobila je remiks verziju, što je istovremeno postao i prvi remiks na Balkanu. Angažuje se dosta i oko scenskog nastupa i koreografije, pa tako započinje saradnju sa plesnom grupom Đogani Fantastiko; izdaje i videokasetu sa spotovima i tako postaje (i do dan-danas ostaje) jedna od najaktivnijih pjevačica što se tiče snimanja videospotova. Godine 1992. održala je koncert u Sofiji na stadionu Levski, uz posjećenost od 55.000 ljudi.
Kada se grupa Žar raspala, sljedeće godine Dragana se vratila na scenu u revolucionarnom duhu. Godine 1992. snimila je deveti studijski album, koji je bio prvo izdanje nove izdavačke kuće ZaM (današnji Grand). Na albumu se po prvi put našao veći broj pjesama, čak 13, među kojima i evergreeni "Pitaju me u mom kraju", "Umirem majko" i "Dolaze nam bolji dani"; odmah su se istakle i pjesme "Da, da, da i "Dve sudbine", a Dragana je tada izjavila da je u roku od dva mjeseca kaseta prodata u više od 150.000 primjeraka te da na koncertima pjeva čak sedam pjesama, što je inače rijetkost u to vrijeme. Snimila je spotove za 12 pjesama, izdavši također i videokasetu. Tiraž ovog albuma nekoliko puta je proširivan; prodavao se u zemljama bivše Jugoslavije i dijaspori te u Bugarskoj i Rumuniji, pa je prodat preko milion primjeraka. Ovim albumom postala je po tiražu najveća zvijezda u cijeloj bivšoj Jugoslaviji i šire; iako ima duplo manji broj (350.000) prodatih primjeraka od prethodnog (700.000), ovaj album se smatra najuspješnijim u karijeri Dragane Mirković. Te godine održala je i turneju; u štampanim medijima najavljena je serija od deset koncerata u glavnom gradu: "Ukupno deset večeri zabavljaće publiku u dvorani 'Doma sindikata', ovom druženju sa beogradskim ljubiteljima njene muzike prethodila je uspješna turneja po četrdesetak gradova na ovim prostorima i punih mjesec dana gostovanja po dijaspori." Godine 1993. izdala je jubilarni, deseti album; simbolično ga je nazvala No. 10, a posvetila ga je svom menadžeru Đokiću koji je krajem godine preminuo. Održala je naročito uspješnu turneju po cijeloj bivšoj Jugoslaviji, sa deset uzastopnih koncerata u Domu sindikata. Izdvojile su se pjesme "Do poslednjeg daha", "Pitam svoje srce" i "Mnogo sam te poželela", za koje je spotove snimila na Kipru; značajna je i turska obrada "Baš tebe volim ja" i "Vetrovi tuge". Na albumu se našlo 12 pjesama, a izdala je i VHS kasetu sa 11 spotova. Iste godine dobila je Oskar popularnosti za desetogodišnju popularizaciju i modernizaciju folk muzike.
U maju 2000. Mirković je prešla u izdavačku kuću Komuna i izdala novi, 16. studijski album. Odabrala je Komunu (sa kojom je sarađivao i Zdravko Čolić, Ceca, Oliver Mandić, Vesna Zmijanac i druge velike zvijezde Balkana) jer je željela da novi album prate kvalitetni spotovi, pa je tako spotove za pjesme "Sama" i "Ja uspomenu čuvam" snimila u Sahari, dok je zanimljiv i unikatan spot za pjesmu "Nemam ja milion sudbina" snimljen u Beogradu. Pjesme su bile sa orijentalnim prizvukom, a to je u to vrijeme bilo u modi. Domišljatost koja je popratila ovaj album bio je i disk posebnog oblika koji je štampan u Švicarskoj.
2000-e
Iako je izjavila da kada se uda više neće pjevati, ipak je izdala novi album Trag u vremenu januara 2004; Trag u vremenu je posvetila, pored publike, svom suprugu i djeci. Promociju albuma propratila je i promjena izgleda kako je svoj zaštitni znak – crnu kosu – prefarbala u crveno. Bila je nespremna i zatečena novom scenom u Srbiji; album je bio nekomercijalan, sa pjesmama koje u tom momentu nisu težile da postanu hitovi. Snimljen je spot jedino za pjesmu "Evo dobro sam", koja je bila slušana na domaćim prostorima, dok su u dijaspori hitovi bili pjesme "Tamo gde je milo moje" i "Prsten". Pošto je prethodni album bio isuviše nekomercijalan, pjevačica se odlučila na veliki stilski zaokret. Krajem februara 2006. izdala je novi album, koji je nazvala Luče moje, objavio ga je PGP RTS. Na albumu se nije našla nijedna klasična folk pjesma, već moderne pjesme, a Dragana je odlučila da kao nekada uz koreografije snimi i spotove za gotovo sve pjesme. Pored naslovne, hit su bile i pjesme "Sudbina" i "Na kraju", kao i pjesma "Pečat na usnama" koja je ostala hit. Naredne, 2007. godine, snimila je duet sa Danijelom Đokićem "Život moj" koji je postao hit premda nije emitovan na kanalima sa nacionalnom frekvencijom već samo na privatnima. U decembru 2008. izdala je album Eksplozija za produkcijsku kuću Vujin Records; pored toga što su pjesme bile odlične i kvalitetne, mogle su se čuti uglavnom samo na DM SAT televiziji, tako da album nije dovoljno promovisan. Za album je snimljeno nekoliko spotova koje je radila DM SAT videoprodukcija, a spotovi za naslovnu numeru i "Jedino moje" snimljeni su u Istanbulu gdje je održala i koncert. Poslije 12 godina, 30. septembra 2010. održala je koncert u Beogradu u centru "Sava", a koncert je bio humanitarnog karaktera.
Od 2011. do danas
U aprilu 2011. Mirković je objavila singlove "Jedini" (posvetila ga suprugu Toniju za 10 godina braka), "Drugovi" i "Srce moje". Spot za pjesmu "Drugovi" snimila je u svom dvorcu 'Ebenfurth', dok se u spotu za pjesmu "Jedini" pojavljuju njena djeca. Dana 7. novembra 2012. u Zenici je u Areni održala humanitarni koncert "Dragana i prijatelji za Zenicu"; ovom prilikom joj je uručena prigodna plaketa kao i zahvalnica i zlatnik u pomen 810 godina od početka državne vladavine Kulina bana Bosnom. U decembru 2012. izdaje jubilarni 20. album sa 20 pjesama u izdanju Vujin Recordsa za BiH i dijasporu dok je izdavač za Srbiju bio Zmex. Godine 2013. u Rumuniji na trgu u Rešici održala je koncert pred 70.000 ljudi. Godine 2014. dobila je poziv od portorikanskog pjevača Josea Feliciana da snime duet, na što je pristala; duet je otpjevan na engleskom i španskom jeziku. Iste godine 3. oktobra održala je veliki solistički koncert u beogradskoj Areni. Krajem juna 2016. izdala je stilom različite hit singlove "Lepi moj" i "Zašto me tražiš" (koji zajedno broje skoro 50 miliona pregleda na YouTube-u).
Dana 3. oktobra 2014. održala je solistički koncert u Areni u Beogradu, pred oko 20.000 ljudi. Sljedeće, 2015. godine, održala je koncert na stadionu u Vrnjačkoj Banji pred više od 20.000 ljudi. Dana 16. decembra 2016. nastupila je u Sofiji, u najvećoj bugarskoj areni Armeec, pred 17.000 ljudi. U periodu od 2016. do 2017. godine bila je član žirija u popularnom muzičkom takmičenju Pinkove zvezde.
Nakon izlaska svog 21. studijskog albuma Od milion jedan, koji je u prodaji bio od 25. januara 2017. i oborio relativne domaće rekorde slušanosti (neke numere imaju preko 20 miliona pregleda na YouTube-u), Dragana je započela veliku solističku turneju Od milion jedna. Turneju je otpočela 12. maja 2017. u tuzlanskoj dvorani Mejdan i održala koncert pred 8.000 ljudi.
Iste godine 7. augusta održala je koncert na svrljiškom trgu, gdje je oborila rekord posjećenosti, a saobraćaj je te večeri u cijelom Svrljigu bio blokiran.
Potom je 3. i 15. septembra nastupala u Bugarskoj i Somboru, redom – na gradskom trgu u Banskom pred više od 25.000 ljudi, odnosno u sportskoj dvorani Mostonog ispred 5.000 ljudi.
U novembru 2017. je nastavila svoju veliku solističku turneju Od milion jedna, i to u Americi, gdje je nastupala poslije punih 20 godina – 10. novembra nastupala je u Torontu, 11. novembra u Čikagu, 17. novembra u Njujorku i 18. novembra u Sent Luisu. U Americi je oborila rekorde posjećenosti.
Dana 28. decembra 2017. održala je koncert za pamćenje u hali Luke u Bihaću ispred više od 3.000 ljudi.
U 2018. je nastavila svoju turneju i ostvarila enormne uspjehe po čitavoj Evropi. Nastupala je u Parizu (9. februara), Sloveniji (24. februara), Njemačkoj (3. i 17. marta), Švicarskoj (24. marta), Hrvatskoj (Zagrebu – 20. aprila i Puli – 5. maja).
U julu i augustu 2018. je nastavila svoju turneju i nastupala prvo u Bosni i Hercegovini, a potom u Hrvatskoj i Crnoj Gori. U Bosni i Hercegovini je 20. jula nastupala u Mostaru, 21. jula u Ljubuškom, 27. jula na gradskom stadionu Velika Kladuša, a 31. jula u Sanskom Mostu. Potom je augusta nastupala u Makarskoj 3. augusta, a 19. augusta u najvećoj Budvanskoj diskoteci Top Hill pred 5.000 posjetilaca.
Dana 24. augusta nastupala je na gradskom trgu u Vranju na manifestaciji 'Dani Vranja', gdje su organizatori koncerta zaključili da je ovo najposjećeniji koncert otkad postoji manifestacija i da će ući u historiju. Nedugo potom, 1. septembra je nastupala u Leskovcu na zatvaranju leskovačke Roštiljijade, a koncertu je prisustvovalo oko 40.000 ljudi.
U oktobru 2018. održala je drugu turneju u Americi za manje od godinu dana i ponovo oborila rekorde posjećenosti. Dana 5. oktobra nastupala je u Detroitu, 12. oktobra u De Mojnu, 13. oktobra Sent Luisu, 19. oktobra Čikagu i 20. oktobra u Atlanti.
Dana 21. novembra 2019. u organizaciji Muzičke produkcije BHRT održala je jednosatni koncert, koji je nazvala "privatnom zabavom" i koji se mogao pratiti uživo na internetu (AV prijenos na YouTube-u, Facebooku i web stranici sajta radiotelevizije) kao i radiokanalu BH Radio 1 (audio).
Nagrade
Udruženje radiostanica Srbije 1993. proglasilo je Draganu Mirković za 'Pjevačicu decenije'. Iste godine, ljudi u dijaspori birali su najpopularniju ličnost treće Jugoslavije. Dragana je zauzela visoko drugo mjesto, iza tadašnjeg predsjednika SRJ Slobodana Miloševića.
Dobitnica je devet Oskara popularnosti.
Dva puta je dobila nagradu za najbolju pjevačicu svih vremena – BiH Oskar 2006 i Beogradski pobjednik 2007.
Godine 2008, gledaoci popularne bugarske televizije Balkanika proglasili su je najpopularnijom pjevačicom na Balkanu.
Slatko od snova
Igrala je glavnu ulogu u filmu Slatko od snova koji je imao svoju premijeru 12. aprila 1994. Film je bajkovita priča sa elementima komedije o Deni, djevojci koja radi u McDonald'su, a sanja da postane zvijezda. Dragana je za potrebe filma pjevala na engleskom jeziku. Igrala je sporedne uloge u još dva filma austrijske proizvodnje.
Raka Đokić započeo je snimanje filma Slatko od snova u kojem je Dragana imala glavnu ulogu. Iako nije bila sigurna da li treba da glumi, ipak je pristala, a poslije Rakine smrti nije bilo sigurno hoće li se snimanje nastaviti. Znajući koliko je Raka želio da taj film snimi Dragana – po svaku cijenu ga nastavlja. Svaki vikend imala je nastupe po dijaspori i sama isplaćivala sve troškove filma. Prvi planirani naziv filma (radni naslov) bio je Fabrika snova; međutim, naziv je u posljednji čas promijenjen u Slatko od snova. Dragana u filmu izvodi isključivo pjesme na engleskom koje su rađene za potrebe filma. U filmu su glumila velika srbijanska glumačka imena kao što su Velimir Bata Živojinović, Milorad Mandić Manda, Branko Cvejić, Živojin Žika Milenković, Gorica Popović, Zoran Cvijanović, Branka Katić, Ratko Tankosić. Premijera filma propraćena je vatrometom i Draganinom koreografijom uz pjesmu "Baby don't you know".
Vatra
mini|Trougao vatre Vatra je brz i samoodrživ oblik oksidacije koji prati oslobađanje toplote i svjetlosti. Za nastanak vatre su potrebna tri osnovna elementa: gorivo, toplota i oksigen, što se simbolično predstavlja kao "trougao vatre". Sprječavanjem kombinovanja ova tri elementa sprečava se nastanak vatre. Uklanjanjem bilo kojeg od ovih elemenata, vatra se zaustavlja, što je osnovni princip gašenja požara.
Elementi vatre
Oksigen u trouglu vatre se može posmatrati kao oksidacijsko sredstvo, te osim oksigena iz zraka to mogu biti sredstva koja u hemijskoj strukturi sadrže oksigen koji služi kao oksidacijsko sredstvo. Fizičko stanje goriva je također značajno za razvoj vatre. npr. drvena ploča će se teže zapaliti od drvenih opiljaka i prašine. Veći stepen usitnjenosti podrazumijeva veću površinu i manju masu koja odvodi toplotu, pa je paljenje olakšano. Npr. ugljena prašina zbog malog odnosa mase prema dodirnoj površini može eksplodirati. Važan faktor kod nastanka vatre je isparavanje, jer u slučaju vatre zapravo gore pare koje nastaju od goriva. Gorivo koje lakše prelazi u gasovito stanje se lakše zapali. Tečnosti se lakše pale od čvrstih supstanci, a gasovi lakše od tečnosti. Količina toplote koja se može osloboditi prilikom sagorijevanja neke supstance naziva se kalorična vrijednost. Ukupna kalorična vrijednost predstavlja odnos količine toplote oslobođene pri sagorijevanju u odnosu na količinu supstance. Izražava se u jedinicama energije po jednici količine supstance (npr. kJ/kg, kJ/m3).
mini|Vatra sa ugljem kao gorivom
Izvori paljenja
Izvor paljenja predstavlja bilo koji lokalizirani izvor energije koji može dovesti do paljenja supstance. Da bi došlo do paljenja mora se dostignuti minimum energije paljenja. Proces paljenja određuju sljedeći faktori: temperatura, dovedena količina toplote, brzina kojom se toplota dovodi (ili vremenski period u kojem se toplota dovodi) i površina na koju se toplota dovodi. Izvori paljenja se mogu grupisati u četiri kategorije: mehanički (trenje, kompresija), električni (otpor, električni luk, statički elektricitet, munja, itd.), hemijski (sagorijevanje, spontano zagrijavanje, rastvaranje) i nuklearni.
Prenos toplote
Prenos toplote omogućava širenje vatre. Vatra se širi na četiri načina: direktnim kontaktom plamena, konvekcijom, radijacijom i kondukcijom. Direktni kontakt je odgovoran za inicijalno paljenje vatre (početno paljenje). Konvekcija je prenos toplote kroz fluid (npr. zrak). Radijacija je prenos toplote u obliku talasa. Širi se u svim smjerovima i ne zavisi od strujanja zraka. Kondukcija je prenošenje toplote kroz čvrste objekte.
Ubiti je lahko
Ubiti je lahko (izdat 1939.) je kriminalistički roman Agathe Christe
Radnja
Penzionisani policajac Luke Fitzwilliam nije mogao vjerovati neutemeljenim navodima gospođice Pinkerton, zanimljive starice koju je upoznao u vozu za London kojim je putovala u Scotland Yard, kako višestruki ubica djeluje u mirnom engleskom selu Wychwoodu - kao niti njezinoj tvrdnji da je lokalni liječnik sljedeći na redu. Svega nekoliko sati kasnije, gospođicu Pinkerton pregazio je automobil čiji je vozač pobjegao s mjesta nesreće. Luke je mislio da je u pitanju slučajnost sve dok u The Timesu nije pročitao vijest o neočekivanoj smrti nikog drugog nego navedenog liječnika – dr. Humblebyja. Uz pomoć prijatelja Jimmyja, i pod krinkom pisca koji prikuplja građu za svoju novu knjigu, odlazi u Wychwood kako bi na licu mjesta istražio neobične događaje.
Bunčići
Bunčići su naseljeno mjesto u općini Foča, Bosna i Hercegovina.
Mir (svemirska stanica)
mini|300p|Slika stanice Mir 12 juna 1998 Mir (Ruski: Мир, što na ruskom može značiti mir ili svijet) je bila prva Sovjetska modularna orbitalna stanica. To je bila prva stalno naseljena dugovječna stanica u svemiru. Još uvijek drži rekord za najduži boravak ljudi u svemiru, koji iznosi osam dana kraće od 10 godina. Ova stanica je bila dostupna astronautima iz raznih zemalja. Mir se održao u svemiru uspješnim povezivanjem nekoliko modula, koji su se lansirali odvojeno u periodu od 19 februra 1986 do 1996. Stanica je postojala do 23 marta 2001. nakon čega je namjerno vraćena iz orbite i razorena pri povratku u atmosferu.
Historijski pregled
Mir se zasnovao na nekoliko Saljut svemirskih stanica koje je Sovjetski Savez prethodno lansirao u svemir. Svrha ove stanice bila je omogućiti veliki i naseljivi naučni laboratorij u svemiru.
SAD su planirale da izgrade svemirsku stanicu Freedom (sloboda) kao dvojnika stanice Mir ali je ovo odbačeno nakon što je Sovjetski Savez omogućio međunarodnu saradnju. Nakon završetka hladnog rata saradnja Amerike i Rusije na stanici Mir je ojačala, a sama stanica je tada bila najveća svemirska stanica u čitavoj dotadašnjoj historiji sa masom od 250 tona. Unutrašnjost stanice podsjećala je na labirint prepunjen naučnim instrumentima, slikama i ličnim stvarima. Obično su na njoj boravila tri člana, ali se dešavalo da boravi i šest članova istovremeno u periodu od po jedan mjesec. Stanica Mir, osim u dva kratka perioda, je stalno bila naseljena sve do augusta 1999.
mini|200p|Poljakov gleda kroz prozor stanice Mir Putovanje ove svemirske stanice se okončalo 23 marta 2001 kada je Mir ušao u Zemljinu atmosferu na podrušju iznad Fidžija i srušio se u južni Pacifik. Pred kraj ove misije postojali su i planove za otkupljenje stanice za otvaranje privatne televizije/filmskog studija. Da bi se stanica ponovo osigurala posada privatno-finansirane misije Soyuz je posjetila stanicu Mir po zadnji put. Iako je Rusija bila optimistična o budućnosti ove stanice, na međunarodnom planu se vjerovalo da je ona već zastarila. Rusija je predlagala i da se Mir uključi u ISS ali je to NASA odbila i pri slanju prvih ISS komponenata insistirala na orbiti koje je onemogućavala transfer između dvije stanice. Mnogi i danas smatraju da je ovime izgubljena velika količina novca potrebna za slanje materija u svemir.
SARS
Teški akutni respiratorni sindrom ili SARS je zarazna bolest čija je pojava prvi put registrovana u decembru 2002. godine u kineskoj pokrajini Guangdong. Od februara 2003. godine registrovan je i značajan broj oboljelih u Hong Kongu, Singapuru, Vijetnamu, Tajvanu i Bangkoku, a čak polovina su bili zdravstveni radnici koji su brinuli o oboljelima. Uzročnik teškog akutnog respiratornog sindroma bio je do početka izbijanja epidemije nepoznati Koronavirus iz porodice Coronaviridae. Nakon nekoliko mjeseci istraživanja danas se zna kako je teški akutni respiratorni sindrom etiološki povezan s novim, do tada nepoznatim, koronavirusom SARS-CoV (SARS-associated Coronavirus). Dokazi SARS-CoV infekcije nađeni su kod oboljelih od SARS-a u više zemalja (serološki ili RT-PCR pozitivitet, porast virusa na kulturama).
Od bolesti koju je uzrokovao virus SARS-a umrlo je 774 ljudi u 17 država od ukupno 8.098 slučajeva (stopa smrtnosti: 9,6%). Krajem 2019. godine sličan virus je izazvao novu koronovirusnu bolest COVID-19.
Simptomi
Vrijeme inkubacije iznosi dva do sedam dana, a prema Svjetskoj zdravstvenoj organizaciji simptomi su :
Tretman
mini|lijevo|Rendgenska snimka pluća oboljelog od SARS-a
Antibiotici nisu efikasni protiv SARS-a jer se radi o viralnoj bolesti. Tretman uključuje primjenu antipiretika, davanje kiseonika i, u slučaju potrebe, pomoć pri disanju. Osobe za koje se sumnja da su zaražene treba izolovati, po mogućnosti u prostorijama sa negativnim pritiskom (nižim od atmosferskog), i primijeniti sve mjere zaštite pri kontaktu sa pacijentima. Početne tvrdnje o uspješnom liječenju steroidima i ribavirinom nisu dokazane, čak suprotno, pokazalo se da je ribavirin štetan.
Trenutno se vrši testiranje svih poznatih metoda liječenja drugih virusnih oboljenja. Postoje naučne tvrdnje koje ukazuju da najveća šteta koju uzrokuje SARS je zapravo posljedica prekomjerne reakcije imunog sistema na ovaj virus. Ako se ova tvrdnja pokaže tačnom, onda će zaista steroidi i sredstva za smanjenje imunoloških reakcija biti od koristi najteže pogođenim pacijentima. Istraživanja se nastavljaju u ovom pravcu.
U decembru 2004. godine, kineski istraživači su objavili vijest da je pronađena vakcina, tvrdeći da su 24 od 36 dobrovoljaca razvili antitijela na virus. Ipak, i dalje su oprečne tvrdnje o uspješnom tretmanu sterodima, antivirusnim i sličnim sredstvima.
Kontrola širenja bolesti
mini|lijevo|Širenje SARS-a u Aziji 2003. godine Zaraza se pokušala držati pod kontrolom primjenom karantina i ograničenjem putovanja u zaražena područja. Upitno je koliko su ove mjere bile uspješne, jer se bolest prenijela iz Azije i do Kanade, ali je tamo ipak spriječeno njeno širenje.
Neke od mjera koje su primjenjivane u Singapuru:
NGC 2017
NGC 2017 (također poznat kao ESO 554-**22) je grupa zvijezda i nalazi se u sazviježđu Zec. Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 11. decembra 1835. godine.
Sigurnosne studije
mini|250x250piksel| Dom Vijeća sigurnosti Ujedinjenih naroda u New Yorku, također poznat kao Norveška soba Sigurnosne studije, poznate i kao studije međunarodne sigurnosti, su akademska podoblast u okviru šire discipline međunarodnih odnosa, koja proučava organizirano nasilje, vojni sukob i nacionalnu sigurnost.
Dok je polje (slično kao i njegovo matično polje međunarodnih odnosa) često namijenjeno obrazovanju studenata koji teže profesionalnim karijerama u konsultacijama, odbrambenim ugovaračima, nevladinim organizacijama za ljudska prava ili na pozicijama u državnim službama fokusiranim na diplomatiju, vanjsku politiku, rješavanje sukoba i prevenciju, upravljanje vanrednim situacijama i katastrofama, obavještajne službe i odbranu, također može biti prilagođen studentima koji žele da profesionalno sprovode akademska istraživanja u okviru akademske zajednice, ili kao javni intelektualci, stručnjaci ili novinari koji pišu o sigurnosnoj politici.
Historija
Neki naučnici su zagovarali proširenje sigurnosnih studija kako bi uključili teme kao što su ekonomska sigurnost, sigurnost životne sredine i javno zdravlje. Stephen Walt se usprotivio ovoj ekspanziji, rekavši da bi to narušilo intelektualnu koherentnost polja. Dok je ova oblast uglavnom sadržana u programima političkih nauka i javnih politika, sve je češći interdisciplinarni pristup, koji uključuje znanja iz oblasti historije, geografije (naglašavajući klasičnu geopolitiku), vojnih nauka i kriminologije.
Oblast sigurnosnih studija se odnosi na strateške studije i vojnu nauku, koje se često objavljuju u časopisima o sigurnosnim studijama.
Balkanski pakt (1953)
Balkanski pakt iz 1953. godine, zvanično poznat kao Sporazum o prijateljstvu i saradnji, bio je sporazum koji su potpisale Kraljevina Grčka, Turska i SFR Jugoslavija 28. februara 1953. godine u Ankari. Ugovor je trebao djelovati kao odvraćanje od sovjetske ekspanzije na Balkanu i predviđao je konačno stvaranje zajedničkog vojnog štaba za tri zemlje. Kada je pakt stvoren, Turska i Grčka su bile članice Sjevernoatlantskog saveza (NATO), a Jugoslavija je bila nesvrstana komunistička država. Balkanski pakt je dozvolio Jugoslaviji da se indirektno pridruži NATO-u. U oktobru 1954. Izrael je pokazao određeni interes za pridruživanje alijansi u očekivanju da bi Jugoslavija mogla pomoći u razvoju egipatsko-izraelskih odnosa. Međutim, Izrael se nikada nije pridružio alijansi.
Pozadina
Jugoslavija i Sovjetski Savez bili su saveznici nakon Drugog svjetskog rata, ali je bilateralna saradnja prekinuta 1948. zbog raskola Tito – Staljin. U strahu od sovjetske invazije, Jugoslavija je brzo uspostavila političke i odbrambene sporazume sa zapadnim zemljama. NATO je Jugoslaviju smatrao strateški važnom zemljom, a Balkanski pakt je doživljavan kao način da Zapad zaštiti Jugoslaviju od Sovjeta.
Balkanski pakt su 1953. godine potpisale Jugoslavija, Grčka i Turska. Plan je bio da se Jugoslavija integriše u zapadni odbrambeni sistem i sistem ekonomske pomoći zbog sve većih prijetnji koje je Jugoslavija primala od Moskve.
Sporazum
Sporazumi o stvaranju Balkanskog pakta počeli su političkim sporazumom u Ankari u februaru 1953. godine, a okončani vojnim sporazumom na Bled u u augustu 1954. Tih 14 članova uključivalo je rješavanje međunarodnih sporova bez sile, vojnu pomoć za svaku zemlju ako je jedna od članica napadnuta i održavanje i jačanje odbrambenih kapaciteta članica. Zemlje su se dogovorile da će se predstavnici svake zemlje sastajati dva puta godišnje do 1974. Sporazum je također zadržao prethodne ugovore koji su tada bili na snazi, kao što su Ugovor o prijateljstvu i saradnji i Povelja Ujedinjenih nacija.
Efekti
Nova alijansa je od samog početka pokazala svoju slabost iz više razloga. Prije svega, Josif Staljin je umro nekoliko dana nakon što je potpisan. Također, nova sovjetska vlada, na čelu sa Nikitom Hruščovom, počela je da ublažava kritike prema Jugoslaviji. Konačno, jugoslavenski komunistički lideri bili su spremniji da napuste otvorenu saradnju sa zapadnim zemljama.
Tokom 1954. i 1955. godine, jugoslavenska nastojanja prema Sovjetskom Savezu postepeno su rezultirala promjenom jugoslavenskih pogleda na vojni značaj Balkanskog pakta. Posjeta turskog premijera Adnana Menderesa Jugoslaviji u maju 1955. godine, samo tri sedmice prije Hruščovljeve posjete Josipu Brozu Titu, pokazala je razliku između jugoslavenskog i turskog pogleda na međunarodnu situaciju. Menderes je bio zainteresovan za čitavo polje saradnje u okviru Balkanskog pakta. Jugoslavija nije bila voljna da preduzme bilo kakve korake za koje bi se tada moglo činiti da daju dodatni značaj vojnoj strani Balkanskog pakta.
Nakon Mađarske revolucije 1956. godine, Tito je pokazao određeni interes za oživljavanje saveza, ali zbog spora oko Kipra, Titov pokušaj da posreduje između Turske i Grčke nije uspio.
Balkanski pakt je uključio Jugoslaviju u zapadni odbrambeni sistem, čime je ojačala sigurnost zemlje. To je također izazvalo probleme Titu i Savezu komunista Jugoslavije i zbližilo Jugoslaviju i Grčku. Pakt je indirektno pojačao međunarodne i ideološke sukobe.
Vodopad Skakavac (Perućica)
Vodopad Skakavac se nalazi u prašumi Perućica, u sklopu Nacionalnog parka Sutjeska. Administrativno pripada općini Foča. Njegova visina iznosi 76 m.
NGC 5014
NGC 5014 (također poznat kao IRAS 13092+3632, MCG 6-29-55, PGC 45787 i UGC 8271) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 52 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Lovački psi. Najveći prečnik je 1,60 (24 hiljade sg) a najmanji 0,5 uglovnih minuta (7 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 1. maja 1785. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Šipovo
Šipovo je naseljeno mjesto i sjedište istoimene općine u zapadnom dijelu Bosne i Hercegovine.
Geografija
To je prvenstveno brdsko planinsko područje ispresijecano rijekama Janjom i Plivom, kao i riječicama Sokočnicom, Lubovicom i Volaricom. Najniza tačka nadmorske visine (ušće rijeke Janj u Plivu) iznosi 440m, a najvisa tačka je vrh planine Vitorog (1905m). Ukupna površina općine iznosi 510 kvadratnih kilometara. Od toga na šume, najvrijedniji resurs, otpada 22 000 ha ili 48%, na livade i pašnjake oko 15 550 ha ili 33%, na oranice i voćnjake oko 6 500 ha ili 15% i na neproduktivno zemljište 2 000 ha ili oko 4%.
Na teritoriji općine, na padinama planine Vitorog nalazi se poznata Vaganska pećina.
Najbliži gradovi su Jajce i Mrkonjić Grad koji su udaljeni oko 20 km, Banja Luka udaljena oko 80 km, a glavni grad Sarajevo je udaljeno oko 200 km.
Teritorija obuhvata 11 mjesnih zajednica: Šipovo, Volari, Natpolje, Grbavica, Babići, Pribeljci, Pljeva, Dragnić Podovi, Sokolac, Mujdžići i Strojice.
Historija
Područje Šipova naseljavali su ilirsko pleme Mezeji. Po rimskom osvajanju današnje Šipovo postaje municipalni grad Baloie, kojim je upravljao or do decurionum, što je potvrđeno mnogobrojnim arheološkim nalazima među kojima je i epigrafski natpis. U to se vrijeme nalazio na itinerersko cesti Salona - Servitium (Bosanska Gradiška), a bio je povezan i sa drugom cestom koja je išla dolinom Sane. Za potrebe odvijanja saobraćaja izgrađena je putna stanica Baloie, odnosno civitas Baloia.
Ova napredna oaza propala je 597. godine u najezdi Avara.
Krajem ljeta 1995. Šipovo je došlo pod kontrolu hrvatske vojske. Dejtonskim sporazumom, zajedno sa Mrkonjić Gradom(vidi i : Demografija Mrkonjić Grada i Spisak naseljenih mjesta u Mrkonjić Gradu), ušlo je u sastav Republike Srpske.
Stanovništvo
Prije Rata u Bosni i Hercegovinu općina Šipovo imala je 15.579 stanovnika, raspoređenih u 40 naselja. Najveća etnička grupa 1991. godine na području općine su Srbi sa 80% stanovništva i Bošnjaci 16%.
Ratni zločini
Za vrijeme rata u Bosni i Hercegovini srpske jedinice su počinile više zločina na području općine Šipovo. 6. decembra 2005. godine okružni sud u Banjoj Luci je osudio Nikolu Deretu na 13 godina zatvora zbog počinjenog ratnog zločina nad civilnim bošnjačkim stanovništvom u mjestu Štrbine u blizini Šipova.
Tužni čempres
Tužni čempres (izdat 1940.) je roman Agathe Chrsitie sa Herculeom Poirotom.
Radnja
Napeta priča u kojoj Hercule Poirot vodi utrku sa vremenom kako bi spasio život mlade žene optužene za dvostruko ubistvo. Nakon što je Elinor Carlisle osuđena na smrt za trovanje svoje tetke, Poirot se ne može oteti dojmu da nešto nije u redu. Uprkos dokazima protiv nje, moguće je da jedan sitni trag dokaže njenu nevinost. A Poirot je prava osoba za to.
Dark Tranquillity
Dark Tranquillity je melodic death metal bend iz Göteborga. Najstariji je bend sa originalne göteburške metal scene, te se smatra jednim od pionira melodic death metala.
O grupi
Grupa je pod imenom Septic Broiler osnovana 1989 godine, a prvu postavu činili su Mikael Stanne, Niklas Sundin, Anders Fridén, Anders Jivarp i Martin Henriksson. Nakon promjene imena, 1993 godine objavljuju prvi studijski album Skydancer. Nedugo nakon toga pjevač Anders Fridén napušta grupu, te se kasnije pridružuje In Flamesima, a zamjenjuje ga dotadašnji gitarista i prateći vokal Mikael Stanne. Prvi album sa Stanneom kao glavim vokalom, The Gallery iz 1995, smatra se jednim od klasika melodic death metala. Do sada su objavili ukupno devet studijskih albuma, zasada posljedni We Are the Void u februaru 2010 godine.
Džemal Berberović
Džemal Berberović je počeo svoju karijeru u FK Sarajevo. Sa 22 godine, prelazi u njemački klub Bayer Leverkusen, međutim nije odigrao niti jednu službenu utakmicu za taj klub. U januaru 2005, vratio se na šest mjeseci u Bosnu i Hercegovinu. Berberović je bio kapiten FK Sarajeva prije nego je prešao u Litex Lovech u junu 2005. U Litexu je proveo 4 godine. Na početku 2009. godine prelazi u turski Denizlispor.
Džemal Berberović je standardni reprezentativac fudbalske reprezentacije Bosne i Hercegovine.
Azerbejdžanfilm
Azerbejdžanfilm je filmska kompanija sovjetskom Azerbejdžanu osnovana 1920. godine. To je danas najstarija filmska kompanija u nezavisnom Azerbejdžanu.
Prvi film tog studija bio je "Legenda o Djevojačkoj kuli" iz 1924. godine.
Stočarstvo
mini|desno|300px|Uzgoj goveda na farmi Stočarstvo je naziv za granu poljoprivrede koja se bavi uzgojem domaćih životinja u svrhu dobijanja proizvoda za ljudsku ishranu kao što su meso, mlijeko, mast, jaja i raznih sirovina kao što su koža, vuna, krzno, dlaka, perje, rogovi i papci.
Pod izrazom stoka se najčešće podrazumijevaju krave, ovce, koze i (rjeđe) svinje, pa se stočarstvo u užem smislu definira kao uzgoj upravo tih životinja.
Stočarstvo je aktivnost kojom se bave ljudi još od davnih vremena, od doba naših dalekih predaka. Stočarstvom su se ljudi počeli baviti kako bi prehranili sebe i svoju porodicu. U početku su išli u lov kako bi preživljeli. Zbog toga su ubijali životinje, a kasnije su ih pripitomljavali kako ne bi morali ići u šume i tamo ih hvatati i ubijati.
Podjela stočarstva
Stočarstvo se obično dijeli na:
Intenzivno stočarstvo je izraz koji se koristi za onu vrstu stočarstva koja se u svrhu što boljeg prinosa koristi najnovijim dostignućima biologije, genetike, agronomije, mehanizacije i sl.
Zlo pod suncem
Zlo pod suncem (izdat 1941.) je kriminalistički roman Agathe Christie.
Radnja
Bio je august i prazničko raspoloženje osjećalo se u hotelu Jolly Roger. Bogati i slavni okupili su se na pirotesknom Krijumčarskom ostrvu. Prekrasna Arlena Stuart Marshall ležala je mrtva, zadavljena. Hercule Poirot je započeo svoju istragu kako bi otkrio ovo brutalno umorstvo.
Goražde
Goražde je grad i naseljeno mjesto u Bosansko-podrinjskom kantonu Goražde, u istočnom dijelu Bosne i Hercegovine. Prije rata, a prema popisu stanovništva iz 1991. općina Goražde je imala 37.573 stanovnika, od toga u gradu Goraždu - 16.273. Na području grada Goražde danas živi oko 20.000 stanovnika.
Historija
Postoje tragovi života iz prahistorije, a arheološka iskopavanja potvrđuju da su naselja Popov Do, Zupčići, Podhranjen i još neka mjesta bili naseljeni već u mlađem kamenom dobu. Kao i ostatak Bosne i Hercegovine, područje Goražda je u antici bilo naseljeno Ilirima. Na to upućuje i ime naselja Glamoč, a pleme koje je živjelo na području Goražda jesu čuveni Autarijati. Naselja iz okoline Goražda: Sopotnica, Zidine (Kopači), potiču iz rimskog perioda. Godine 2015. u naselju Hubjeri otkriveni su ostaci rimske vile stare više od 1800 godina.
Srednji vijek
Prvi spomen Goražda u pisanim historijskim izvorima je iz 1376. godine. Radi se o dokumentu koji predstavlja ugovor o prevozu robe između Dubrovnika do Goražda i iz Goražda u Dubrovnik. Goražde se javlja kao značajno tržište za sol. Vlah Burmaz iz katuna Krajslava Mrđenovića obavezao se Ivanu Ogreji da će prevesti tri tovara soli do Goražda do Ivana Brelje Bogojevića ili Obrada Nekojevića za cijenu od 12 perpera.
Goražde leži na lijevoj strani rijeke Drine na čuvenom Bosanskom (drinskom) putu koji je spajao dubrovačko zaleđe sa unutrašnjošću Balkana. Dilema je da li ime naselja potječe od slavenske riječi „gorazd“ (Milica Grković), od riječi 'gorjeti' (Đoko Mazalić) ili gorovitih predjela u okolini.
Prvi podatak o Goraždu kao naselju potiče iz marta 1379. (in Gorasde). Tadašnji registriran prijevoz robe od Dubrovnika do Goražda i obrnuto pokazuje značaj goraždanskog područja koje se predstavlja tržištem za sol i izvoznim područjem za kožu. Goražde je trg koji se nalazio u rukama roda Kosače ("in Gorasde ad forum voiuode Sandagl"). Ima svoju tvrđavu, nazvanu Novi, koja je pomenuta u poveljama za vrijeme Stjepana Vukčića 1444. i 1454. (Nonio Gorasdo; civitate Nova in Drina cum castris et pertinentiis suis).
Uprkos jakom prometu i značajnom prisustvu Dubrovčana, u Goraždu nije bilo dubrovačke kolonije. Nosioci privrednog razvoja bili su domaći trgovci koji su uvozili tkanine i luksuznu robu, a izvozili vosak, kože, crvac, olovo i srebro. Istaknuti su Pribilovići, Obradovići, Rogačići, Radosalići, Pribisalići, Vukosalići, Bogosalići, Bogoštići i Zlatarići koji su djelovali duži niz godina u poslovima sa Dubrovčanima. Maja 1409-te, Goraždanin Pavao Branković vratio se s puta iz Lombardije u Italiji. U Goraždu je bila carina roda Kosače. U doba hercega Stjepana Vukčića Kosače, u Sopotnici kraj Goražda 1454. izgrađena je crkva sv. Đurđa. Pored pisanih spomenika, dosta materijalnih ostataka govori o životu na ovom prostoru, prije svega nadgrobni spomenici – stećci.
Novi vijek
Goražde je palo pod osmanlijsku vlast 1465. Administrativno je bilo u sastavu Hercegovačkog sandžaka i Fočanskog (Drinskog) kadiluka. Bilo je sjedište nahije. U 19. vijeku povremeno je sjedište kadiluka, a onda pripada Čajniču. U periodu 1519-23. uz crkvu sv. Đurđa djeluje štamparija pod vodstvom braće Đurđa i Teodora Ljubavića. Sredinom 16. vijeka podignut je drveni most preko rijeke Drine. U 17. vijeku privredni razvoj naselja dobija novi zamah. U 18. vijeku tu se pominju dvije džamije zadužbine begova Sijerčića. U doba austrougarske jača cestovna infrastruktura, školstvo, trgovina i zanatstvo, a u novije doba razvijaju se i industrijski pogoni. U samom gradu u doba austrougarske iprave izgrađena je kasarna 1886. godine. Danas je to obnovljena Osnovna škola "Husein-ef. Đozo" (ranije O.Š. "Nikola Tesla").
Prvi svjetski rat
Prvi svjetski rat Bosna i Hercegovinssu pod Austro-Ugarskom okupacijom.
Drugi svjetski rat
U toku Drugog svjetskog rata Goražde više puta prelazi iz jednih u druge neprijateljske ruke. Komadanje Jugoslavije i njena podjela negativno su se odrazile i na samo Goražde. U aprilu 1941. godine u grad ulaze njemačke i italijanske jedinice, vlast formiraju i jedni i drugi, a osim toga formirana je i vlast Nezavisne države Hrvatske. U tom sukobu najviše strada civilno stanovništvo.
Raz 1992-1995.
Planovi oko stvaranja "Velike Srbije", doveli su do toga da Srbija i Crna Gora uz pomoć bosanskih Srba e JNA, aprila 1992. godine izvrši napad na grad.
mini|"Put spasa" do Grepka Grad je bez vode, struje i hrane. Jedini način da se dođe do minimalne količine brašna za porodicu bio je "Put spasa" do Grepka. U vrijeme blokade grada u teškim uslovima, radile su bolnice, škole i druge institucije.
Jedna od najvećih bitaka za Goražde bila je operacija "Krug" augusta 1992. godine. Operacije su izvele Prva i Tridesetprva drinska udarna brigada. Borbe su trajale četrdeset dana i završile su ulaskom u grad oslobodilačkih jedinica preko jakih četničkih uporišta Desana i Površnice. Akcija je izvedena na dva ratišta, napadom na kote Hranjen i Oštro na jednoj strani i Petibor, Trovrh i Tvičjak na drugoj strani. Izvođenjem operacije "Krug" neprijatelju je nanesen težak poraz. Oslobođeno je 150 km2 prostora, došlo se do oružja i municije. Sve ovo ukazalo je da je na goraždanskom prostoru stasala jaka armija.
Nakon oslobađanja 150 km2 na lijevoj obali Drine, dana 14. septembra iste 1992. godine počela je akcija zauzinanja teritorije na desnoj obali Drine. Akcija je uspješno završena 18. septembra 1992. godine, a izvele su je jedinice Četrdesettreće i Tridesetprve drinske brigade. Razbijena su neprijateljska uporišta na Kolijevkama, Visevicama i Biljinu, te oslobođena naselja Bare, Krsnica, Zupčići, Potkozara i još neka sela. Tada je cijeli teritorij Goražda bio slobodan. Jedini bosanskohercegovački grad na Drini koji se uspio odbraniti u ovom ratu je Goražde.
Geografija
U gornjem toku rijeke Drine, otprilike u središtu njenog gornjeg toka, nalazi se grad Goražde. Grad ima povoljan geografski i strateški položaj. Smješten je na istočnim obroncima planine Jahorine, na nadmorskoj visini od 345 m, 43° 40' sjeverne geografske širine, te 18° 58' istočne geografske dužine. Grad se nalazi na obje strane rijeke Drine, vezan drinskim mostovima.
Grad okružuju uzvišenja Mišjak na jugozapadu, Biserna na jugoistoku, Samari na jugu, Gubavica na zapadu i Površnica na sjeveru. Između ovih lijepih šumskih predjela, prkosno i nekada plahovito protječe ljepotica Drina, koja nizvodno od grada, otprilike oko jedan kilometar gubi svoje pravo ime i prelazi u vještačko jezero. Dolina Drine bila je glavna raskrsnica, odnosno saobraćajna arterija na području istočne Bosne. Važan je to put za Primorje, Srbiju, Crnu Goru, dobra veza sa Sarajevom i drugim krajevima. Za sve ove puteve znali su stari Rimljani, srednjovjekovni Dubrovčani i mnogi drugi. Poseban značaj Goraždu u saobraćajnom pogledu davala je pruga uskog kolosijeka Ustiprača - Foča izgrađena 1939. godine. Veći značaj Goražde dobija 1958. godine kada je izgrađen put Goražde - Tjentište - Čemerno - Gacko - Dubrovnik.
Sastav grada
Grad Goražde je podjeljena na 20 mjesnih zajednica:
Splavarenje
Posebna i jedinstvena ponuda u Goraždu je splavarenje Drinom. Splavarenje na ovom neobičnom plovilu izgrađenom od drvene oblovine, kapaciteta petnaest osoba, traje jedan dan, uz mogučnost sportskog ribolova sa splava i uživanja u gastro ponudi domaćih specijaliteta.
Svake godine u organizaciji Turističke zajednice Bosansko-podrinjskog kantona Goražde i Vlade Kantona početkom mjeseca Jula organizuje se manifestacija Drina - Prača, kada je na Drini prisutno preko 10 splavova i drugih neobičnih plovila.
Ribolov
Gornji tok rijeke Drine, još uvijek sačuvan od svih zagađivača, što je osnovni preduslov da pored ravničarskih vrsta žive i najzanimljivije salmonidne vrste riba interesantne ribolovnim sladokuscima.
Lov
Povoljna konfiguracija zemljišta,odgovarajuća klima i šumska bogatstva su osnovni činioci više lovnih revira na području Goražda, od kojih izdvajamo najveće u Bosni i Hercegovini "Kriva Draga" u čijem sastavu se nalazi i lovački kompleks Bijele vode sa gaterom opremljenim za obuku i trening lovačkih kerova.
Internacionalni Festival prijateljstva
Centralni događaj turističke ljetne sezone je tradicionalni "Internacionalni Festival prijateljstva", koji se održava pod sloganom: "Prijateljstvo, druženje, igra i zabava".
Festival pjesme i sevdaha "Rade Jovanović"
U znak sjećanja na poznatog goraždanskog pjesnika i kompozitora Rade Jovanovića, u Goraždu se 18. juna 2005. godine održao festival pjesme i sevdaha "Rade Jovanović Goražde 2005." U revijalnom dijelu kao gosti učestvuju mnogi poznati izvođači narodne muzike.
Dani Isaka Samokovlije - Sunce nad Drinom
U čast jednog od najistaknutijih bh. književnika i pripovjedača Isaka Samokovlije početkom Januara održava se tradicionalna manifestacija " Dani Isaka Samokovlije - Sunce nad Drinom" koja traje više dana. Jedan dio manifestacije održava se i u Sarajevu.
Ovim činom se obilježava godišnjica njegove smrti 15.januara 1955. godine.
Dani jabuke
Sajam "Dani jabuke" je privredno-kulturna manifestacija koja se održava u Goraždu.
Cilj i namjera organizatora je da ova manifestacija Goraždu vrati izgubljeni status u oblasti voćarstva koje je imalo prije stotinu i više godina.
Nacionalni spomenici
Na listi nacionalnih spomenika Bosne i Hercegovine za grad Goražde se nalaze sljedeći spomenici:
Sport
Uspjeh u sportu Goraždani postigli u karateu, odbojci, košarci i rukometu. Ovi klubovi osnovani su poslije II svjetskog rata i nemaju dugu tradiciju kao fudbalski klubovi, ali su postigli prilično dobar uspjeh, a osobito se dobro afirmisao sport u karateu.
Osim tih, goraždani imaju dugu tradiciju i sportova na Drini. Kajakaški Klub BUK je jedan od najstarijh sportskih klubova u Goraždu i postoji vise od 40 godina. Goražde i rijeka Drina su redovno bili domaćini raznih takmičenja medju domaćim i inostranim kajakaškim klubovima.
Rukomet
Prvu rukometnu loptu u Goražde je 1956 godine donio nastavnik fizičke kulture Fikret Pašić koji je te godine formirao ekipu „Gimnazijalac“ i postao njen prvi trener. Polovinom 1957 godine, formirao se Opštinski rukometni odbor na čelu sa profesorom Otašom Kosorićem. Te godine nastaju ekipe: „Izviđač“, „Partizan“ a kasnije i „Radnički“.
Prvi predsjednik R.K. “Radnički“ je bio Antun Jurjević-Tona. Prvi trener i igrač je bio Dragoljub Mičović. Rukomet je osvojio mlade u gradu, a utakmice su uvijek bile izuzetno posjećene. Sve ovo je doprinijelo razvoju rukometnog sporta u Goraždu.
Oba rukometna kluba Goražde (muški i zenski) takmče se u Premijer rukometnoj ligi Bosne i Hercegovine.
Nogomet
Poslije oslobođenja osnovan je 1946. godine fudbalski klub "Bratstvo". Klub mijenja ime 1948. godine u ime "Sloga", koje zadržava do 1952. godine, kada dobija novo ime "Pobjeda". Ovo ime nosio je do 1957. godine, kada se od kluba "Pobjeda" prave dva sportka kluba: "Gošk" i "Radnički". Oba kluba postoje sve do 1960. godine. Te godine "Gošk" se fuzionirao sa "Radničkim", danasnje "Goražde". Klub se takmičio sa klubovima iz susjednih gradova u okviru goraždanskog saveza: Foče, Rogatice, Čajniča, Višegrada i Rudog. Sem toga takmičio se sa klubovima iz drugih mjesta u Bosni i Hercegovini pa i sa nekim sportskim klubovima iz Sarajeva. Pored "Radničkog" u Goraždu takodje postoji i fudbalski klub "Azot" Vitković
Karate
Karate klub "HOLIDAY" je počeo sa radom Marta 1998. Sada ovaj klub broji oko 150 članova svih uzrasta koji rade u četiri grupe u Goraždu i jednom sekcijom u Ilovači. Sportisti iz ovog kluba su u proteklih godina osvojili preko 200 medalja. Iz kluba je u reprezentaciji BiH bilo preko 10 takmičara od dječije do seniorske selekcije. Sportisti karate kluba "Holiday" i treneri su proglašavani među najuspješnije u bosansko-podrinjskom kantonu.
Ribolov
Na području općine i šire postoje više ribolovnih društava a to su:
Jastrebarsko
Geografski položaj
Nalazi se u središnjoj Hrvatskoj, na pola puta između Zagreba i Karlovca.
Ime
Popularno se naziva i Jaska, pa su stanovnici Jaskanci i Jaskanke ili Jastrebarci, Jastrebarke, odnosno po Vatroslavu Rožiću Jastrebarščani.