cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sonata
Rani razvoj izvan Italije
U međuvremenu, najveći član ove škole, Heinrich Ignaz Franz von Biber (1644-1704), objavio je nekoliko zbirki sonata-neke za violinu i continuo, druge u tri, četiri i pet dijelova. U njima, od 1676. pa nadalje, imao je sklonost ka izražavanju jakog, ponekad bizarnog, ali uz često stezanje dubine suprotnosti oštrog sa blagim, u sjajnom stilu Corellija. Naslovi nekih od Biberovih zbirki sonata imaju za svoj ​​cilj usklađivanje crkvenih i kamernih stilova. Njegova zbirka iz 1676. naprimjer, zvala se "Sonatae tam Aris quam aulis servientes" (Sonate za Oltar kao i za vijećnicu). A Biber i sam, kao Corelli, je bio violinista izvanrednih sposobnosti, i dao je vrijedan doprinos u razvoj instrumentalne tehnike u zbirci sonata za violinu bez pratnje u kojima se praktikuje "scordatura" (prilagođeno štimanje da bi se osigurali specijalni efekti) koja je genijalno iskorištena.
Engleski kompozitori su postigli sličan intenzitet izražavanja tokom 17. vijeka, iako je u njihovom slučaju tehnička polazna tačka bila drugačija. U skladu s karakterističnim engleskim vremenskim razmakom u prihvatanju novih evropskih muzičkih metoda, Englezi nastavljaju raditi s polifonijom na renesansni način, dok su Talijani usavršavali elegiju, a Nijemci plodonosno ujedinjavali elegiju s vlastitom kontrapunktalnom tradicijom. Engleska polifonija u 17. vijeku postiže zavidni nivo tehničke savršenosti i emocionalne raskoši.
Straža (Srebrenik)
Straža je naseljeno mjesto u gradu Srebreniku, Bosna i Hercegovina.
Sonata
Rani razvoj izvan Italije
Thomas Tomkins (1572-1656), Orlando Gibbons (1583-1625), John Jenkins (1592-1678), i William Lawes (1602-1645) bili su glavni akteri ovog procesa muzičke rafiniranosti. Oni i njihovi prethodnici, poput Ivan Coperario (1575-1626), napravili su postepeni prelaz iz niza fantasia ostavljenih od Williama Byrda i drugih kompozitora za vrijeme vladavine Elizabete I. (1558-1603) i približili novu vrstu muzičkog oblika povezanog sa baroknom sonatom, ali oni su uvijek ostali bliže duhu polifonije od svojih kontinentalnih kolega.
Kada je Henry Purcell (1659-1695), u svojim sonatama iz tri i četiri dijela, poslao ovu bogatu englesku tradiciju na zakašnjele francuske i talijanske utjecaje, on je proizveo spoj stilova koji je do tada bio najviša tačka muzičke inspiracije u nastajanju sonatnog oblika.
Razvoj u vrijeme baroka
Godine od kraja 17. vijeka do sredine 18. predstavljaju trenutak ravnoteže u interakciji kontrapunkta i elegija koje su stvorile baroknu sonatu. Tokom prve polovine 18. vijeka kasniji italijanski violinisti, najčešće Vivaldi, bili su plodni stvaraoci trio sonata. Ponekad su naginjali na obrazac sa tri stavka (brzo-sporo-brzo), pod utjecajem smjera razvoja koji se odvijao uitalijanskoj opernoj sinfoniji i uvertiri. Češće je očuvan stari uzorak sa četiri stavka. U ovom dobro provjerenom obliku, Georg Philipp Telemann (1681-1767) proizveo na stotine primjera koji odražavaju izuzetno konzistentan standard muzičkog interesa, Georg Friedrich Händel(1685-1759), koji je radio najveći dio svog života u Engleskoj, i sastavio je neke trio sonate, ali i neke vrijedne sonate za solo instrument i continuo. U Francuskoj, Joseph Bodin de Boismortier (1691-1755) i violinista Jean-Marie LeClair stariji (1697-1764) njegovali su solističke i trio žanrove sa šarmom, iako sa manje dubine.
Počevši od 1695. Johann Kuhnau (1660-1722) je objavio prve sonate samo za klavijaturu, neka od njih su programska djela zasnovana na biblijskim temama. Johann Sebastian Bach (1685-1750), veliki kompozitor barokne sonate, pisao je mali broj trio sonata po tradicionalnom nacrtu, a također i nekoliko violinskih i sonata za flautu sa continuom. U isto vrijeme on je proizveo prve violinske sonate sa obbligatom harpsikord dijelovima (koji je obavezno i potpuno zapisan, nego improvizovan), a druge za flautu ili viola da gambu s obbligatom i tri sonate (uz tri partite) za violinu bez pratnje. U ovim djelima, kao i u nekim Telemannovim kasnijim sonatama, snaga ključa ili tonaliteta u raščlanjivanju dijelova muzičke strukture, i njegova sposobnost da osigura harmonijski izvedene događaje uz uspješno ispunjen osjećaj iščekivanja počeo je da se osjeća u muzici. Ova snaga ključa biće sjeme iz kojeg će nastati oblik klasične sonate. Kasnije generacije skladatelja završio prijelaz od baroka do klasične sonate. Jedan od sinova J.S. Bacha, Carl Philipp Emanuel Bach (1714-1788), zaronio je oduševljeno u novi izvor dramatskog kontrasta. U oko 70 sonata za harpsikord, te u drugim djelima za kamerne ansamble i za orkestar, postavio je novi naglasak na ključnu razliku ne samo između stavaka, nego još važnije, na razliku u samim stavcima. U skladu s tim, istaknuo je umjetnost prelaza (tranzicije).
U razvoju sonatnog oblika u orkestralnoj muzici, posebna vrijednost pridaje se radu austrijanaca Georg Matthias Monna (1717-1750) i Georg Christoph Wagenseil (1715-1777) i italijana Giovannija Battiste Sammartinija (1701-1775). Sva tri su odigrali važnu ulogu u oblikovanju simfonije, koja je preuzela važnost jednaku onoj u solo ili malim ansambl sonatama. Njihove simfonije dodatno naglašavaju individualnu karakterizaciju teme i posebno, upotrebe drugog subjekta za oblikovanje obrasca. Još jedan Bachov sin, Wilhelm Friedemann Bach (1710-1784), napravio je povremene, ali zanimljive doprinose u ovom razvoju, a treći, Johann Christian Bach (1732-1782), koji se naselio u Londonu, koristio je melodijski šarm koji je utjecao na Mozarta.
Razvoj sonate u vrijeme klasične muzike
Do 1770. većina promjena koje diktiraju pomak od barokne sonate ka klasičnoj sonati su čvrsto uspostavljene. Kroz rad napuljske škole opere pod vodstvom Alessandra Scarlattija (1660-1725), operna sinfonia, ili uvertira, je bila modernija od tradicionalne crkvene sonate (sonata da Chiesa). Preskočen je uvodni spori stavak i napušten je fuga oblik koji je bio prva allegro veza sa prošlošću. U novom obrascu sa tri stavka, menuet ponekad mijenja brzo, sažeto finale. Mannheimska škola kompozitora na jugu Njemačke-najpoznatiji među njima je Johann Wenzel Stamitz (1717-1757) i njegov razvili su tehniku ​​orkestra, čiji resursi sada pružaju idealnu laboratoriju za eksperimentisanje sa dramatskim učincima tonskih kontrasta.
Do tog vremena klasične sonate su osigurale konsolidovanje procesa započetog gotovo dva vijeka ranije revolucijom iz jednoobrazne polifonije do monodije, s naglaskom na melodiju i harmoniju. Rokoko stil iz sredine 18. vijeka, uglavnom poznat kao stil galant, postigao je srednju fazu u kojoj je kontrapunkt gotovo izbačen, a pjesme su bile u središtu interesa. Ali sada, u zrelom klasičnom stilu Haydna i Mozarta, površni melodični interes je podređen, gdje vrijednost melodija leži u njihovoj ulozi funkcije tonaliteta. Muzički ključ je u to vrijeme preuzeo glavnu ulogu kao osnovno izražajno sredstvo ovog muzičkog oblika.
Desila su se dva važna događaja u 19. vijeku koji su utjecali na slabljenje efikasnosti klasičnog sonatnog oblika kao organizacionog principa. Jedan od njih, naprimjeru Richarda Wagnera (1813-1883), bio je povećanje upotrebe kromatike, kroz upotrebu nota i akorda stranih ključu u kojem je muzički prelaz napisan. Drugi je da su Liszt i njegovi sljedbenici oslabili sonatni oblik koristeći u svojim simfonijskim poemama muzičke organizacije na temelju programa, radije nego na razlikama ključeva. Većini djela pisanih u sonatnom obliku nakon Wagnerovog doba, međutim, nedostaje određeni osjećaj vitalnosti. Često, jer im je efikasnost ključa ili tonaliteta oslabljena, takve kompozicije su usredotočene na melodiju bez jakog kontrasta u tonalitetu kao podloge u klasičnoj sonati. Neki kompozitori su napravili stilske kompromise.
Arnold Schönberg je za "Četvrti gudački kvartet" koristio svoj 12-tonski (dodekafonski) pristup kompoziciji, koji bi počeo sa "redom", ili serijom, od 12 tonova kromatske ljestvice, po izboru kompozitora, a služio je kao melodijska i harmonijska osnova za kompoziciju. U ovom djelu on uklapa 12-tonski stil sa obrisima sonatnog oblika. Rezultat je zasnovan na kontrastnim temama, radije nego na klasičnom sonatnom principu kontrasta ključeva, jer 12-tonska muzika, kao atonalna, namjerno izbjegava stvaranje osjećaja ključa. Na usporediv način, iako u kontekstu različitog stila, neke od sonata Sergeja Prokofjeva (1891-1953) koriste vanjske formalne podjele klasičnog sonatnog oblika, ali podvlače i interes za melodije kao takve, ostavljajući tonalitet (još uvijek prisutan u ovom slučaju) da odigra više dekorativnu nego strukturnu ulogu.
Vrtovče
mini|280px|Vrtovče, staro pojilo Vrtovče su naseljeno mjesto u sastavu općine Ajdovščina, regija Goriška, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu stare općine Ajdovščina.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Vrtovče su imale 114 stanovnika.
Lawrence Kutner
Dr. Lawrence Kutner (rođ. Lawrence Choudhary) fiktivni je lik iz FOX-ove medicinske serije Dr. House, koga je tumačio Kal Penn. Postao je član Houseovog novog dijagnostičkog tima u epizodi Games (4x09). Počinio je samoubistvo u epizodi Simple Explanation (5x20).
Džamala
thumb|250px|desno|Jamala na Pjesmi Evrovizije 2016. Susana Alimovna Jamaladinova (ukrajinski: Суса́на Алі́мівна Джамаладі́нова ; krimskotatarski: Susana Alim qızı Camaladinova; Oš, Kirgiška SSR, SSSR, 27. augusta 1983.), poznata pod pseudonimom Jamala (ukrajinski: Джама́ла; krimskotatarski: Camala), jest ukrajinska operna i džez pjevačica, kompozitor, tekstopisac i glumica. Izvodi pjesme u stilovima džez, soul, funk, folk, pop i elektronske muzike, a sudjeluje i u opernim produkcijama i predstavama.
Lawrence Kutner
Karakter
Kutner je otvoren za bilo kakva nova iskustva, zbog čega se i priključio Houseovom timu. Dobio je broj 6 za vrijeme "igara", no dobio je otkaz u svom prvom nastupu jer je prijavio Amber Volakis da je bilježila informacije o pacijentu. Nastavio je raditi čak i nakon što je dobio ostavku, okrenuvši svoj broj naopako u 9 i odbijajući otići, a zatim je iznio sjajnu ideju o testiranju funkcije jetre pomoću alkohola, što je impresioniralo Housea, tako da ga je zadržao.
Od svih novih kandidata on pokazuje najviše entuzijazma i od svih najčešće pristaje na Houseovo riskiranje, što uključuje i ilegalne aktivnosti. Kad je House konačno prisiljen odabrati novi tim, Cuddy mu preporučuje da zaposli Kutnera jer "on i House dijele istu filozofiju medicine". Dobio je prvu pohvalu od Housea kad je defibrilirao pacijenta u hiberbaričnoj komori, oživio ga, ali i zapalio zbog visoke koncentracije kisika u zraku. Slično tome, u epizodi Mirror Mirror (4x05) oživio je pacijenta defibrilatorom unatoč tome što je bio mokar, zbog čega se i on sam onesvijestio od udara struje. Defibrilatori i Kutner postali su predmet Houseovih šala, koji ga u epizodi Ugly (4x07) naziva "profesionalnim defibrilistom", nadimkom na koji je sam Kutner ponosan.
U epizodi Here Kitty (5x18) vidimo da je Kutner praznovjeran, bacajući so iza ramena kada je House namjerno malo prospe i izbjegava hodati ispod ljestava. Isto tako, muči se kako bi izbjegao mačku koja predviđa smrt ljudima koji su blizu nje.
Biografija
Malo se zna o njegovoj prošlosti. U finalu 4. sezone House je komentirao da Kutner nije indijsko prezime. On otkriva da su njegovi roditelji imali trgovinu i ubijeni su u pljački kad je imao 6 godina, sugerirajući da je dobio prezime od usvojitelja. U epizodi Birthmarks (5x04) Kutner priznaje da voli biti drugačiji tako što je Indijac usvojen u židovsku porodicu. U epizodi Ugly, kako bi umirio pacijenta da prizna konzumaciju droga, i sam priznaje da je koristio droge kao adolescent. U Adverse Events (5x03) vidi se da drži Guinnessov rekord za najduže puzanje - puzao je 21 milju (33.7 km). U epizodi Joy to the World (5x11), kao odgovor ostalim događajima u epizodi, u epilogu se izvinjava kolegi iz srednje škole koga je zlostavljao. U Let Them Eat Cake (5x10) Kutner je pokrenuo internet-kliniku pod Houseovim imenom; ipak, njegove ga kolege, a onda i sam House ucijene da bi im dao dio novca. U epizodi Here Kitty vraća Houseu milo za drago: nakon što ga je House ismijavao zbog praznovjerja i zbog toga što je glumio da povraća krv po njemu, Kutner je navodno natjerao mačku da urinira po Houseovoj stolici. Poslije Kutner implicira da je to njegov urin. U epizodi Simple Explanation tim upoznaje Kutnerove roditelje koji im kažu da ih je do 9. rođendana zvao "gospodine i gospođo Kutner", a nakon toga "mama i tata". Isto tako kažu da je Kutnerovo ime prije bilo Lawrence Choudhary, dok ga sam nije odlučio promijeniti.
Prijem
Kutnerova smrt kritizirana je u The Star Ledgeru kao besmislena i napisana samo da bi se stvorila posebna epizoda. Ova je interpretacija poslije opovrgnuta jer se Kutnerova smrt pokazala kao završni udarac Houseovoj psihi, nakon čega je izgubio kontrolu u sljedećim epizodama, što je dovelo do dvodnevne halucinacije izazvane pretjeranim korištenjem Vicodina.
Džamala
Tokom svoje kreativne karijere, koja traje do danas, snimila je i objavila: pet studijskih, dva nacionalna, jedan koncertni i dva mini albuma, kao i jedan maxisingle, na kojem su pjesme na engleskom, ukrajinskom, ruskom i krimskom tatarskom jeziku. Igrala je u filmu "Vodič" ukrajinskog režisera Olesa Sanina. Pobijedila je na 8. međunarodnom takmičenju za novi talas u Jurmali i na 61. Eurosongu u Stockholmu. Dobitnik je sedam statua ukrajinske muzičke nagrade "YUNA", dvije nagrade "ELLE Style Award", kao i nagrade "Čovjek godine", "Najbolje modne nagrade", "Nagrade crvene jabuke", "Nagrade Eurostory", "Nagrada Marcel Bezençon" i "Cosmopolitan Awards".
Didiereaceae
Predstavnici ove porodice rasprostranjeni su u kontinentalnoj Africi i na Madagaskaru. Klasificirani su u 20 vrsta, šest rodova i tri potporodice. Vrste porodice su sukulente koje rastu u subsušnim do sušnim staništima. Neke su poznate kao ukrasne u specijalnim kolekcijama sukulenti. Potporodica Didiereoideae je endemska u jugozapadnom Madagaskaru, gdje su vrste karakteristični elementi madagaskarskih bodljikavih debala.
Sistematika
Porodica se dugo smatrala potpuno endemičnom za Madagaskar, dok nisu uključeni rodovi Calyptrotheca, Ceraria i Portulacaria sa afričkog kopna. Molekulskofilogenetička analiza potvrđuje monofiletsko porijeklo sve tri potporodice:
Porodica je usko povezana s kaktusima Cactaceae  Novog svijeta, dovoljno usko da se vrste  Didiereaceae  mogu uspješno kalemiti na neke kaktuse.
Calyptrothecoideae
Ova potporodica ima jedan rod, Calyptrotheca, sa dvije vrste iz tropske istočne Afrike.
Didiereoideae
Ova potporodica je endemska za Madagaskar, gdje se nalazi na suhom jugozapadu. Biljke su bodljikave sukulentni grmovi i stablašice visine od 2–20 m, s debelim stabljikama koje pohranjuju vodu i listovima koji su opadaju u dugom sušnom periodu. Neke vrste grade posebne juvenilne oblike kao male grmaste izbočene, prije nego što se dobije dominantno stablo. Sve su vrste dvodomne. Listovi su mali, a pojavljuju se pojedinačno ili u paru i prate ih stožčaste bodlje. Cvjetovi su jednospolni (osim iz roda Decaria) i radijalno simetrični.
Postoje četiri roda sa jedanaest vrsta:
Alluaudia (Drake) Drake 1903
Alluaudiopsis Humbert & Choux 1934
Decarya Choux 1929
Didierea Baillon 1880
Portulacarioideae
Ova potporodija ima jedan rod, Portulacaria, sa sedam vrsta iz Južne Afrike. Vrste koje su nekada ubrajane u odvojeni rod Ceraria, dsada je uključena u rod Portulacaria.
NGC 5624
NGC 5624 (također poznat kao IRAS 14248+5148, MCG 9-24-6, PGC 51568 i UGC 9256) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 88 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Volar. Najveći prečnik je 1,10 (28 hiljada sg) a najmanji 0,8 uglovnih minuta (21 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Lewis Swift 9. maja 1887. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Mediji
Mediji su termin koji se koristi da bi se označile one strukture u društvu koje postoje da bi komunicirale sa širom javnošću, a odnose se na raznoliku lepezu medijskih tehnologija koje dopiru do velike publike putem masovne komunikacije. Tehnologije kroz koje se ova komunikacija odvija uključuju različite izlaze. Emitovani mediji prenose informacije elektronski putem medija kao što su filmovi, radio, snimljena muzika ili televizija. Digitalni mediji obuhvataju internet i mobilnu masovnu komunikaciju. Internet mediji obuhvataju usluge kao što su e-pošta, stranice društvenih medija, web stranice i radio i televizija zasnovana na Internetu. Mnogi drugi masovni mediji dodatno su prisutni na webu, putem povezivanja ili prikazivanja TV reklama na mreži, ili distribucije QR kodova u vanjskim ili štampanim medijima kako bi korisnike mobilnih uređaja usmjerili na web stranicu. Na ovaj način, oni mogu koristiti laku dostupnost i mogućnosti širenja koje Internet pruža, jer na taj način lako emituju informacije u mnogim različitim regijama svijeta istovremeno i ekonomično. Mediji na otvorenom prenose informacije putem medija kao što je AR oglašavanje; bilbordi; leteći bilbordi (znakovi za vuču aviona); plakati ili kiosci postavljeni unutar i izvan autobusa, poslovnih zgrada, trgovina, sportskih stadiona, vagona podzemne željeznice ili vozova; znakovi. Štampani mediji prenose informacije putem fizičkih objekata, kao što su knjige, stripovi, časopisi, novine ili pamfleti. Organiziranje događaja i javno nastupanje također se mogu smatrati oblicima masovnih medija. Organizacije koje kontrolišu ove tehnologije, kao što su filmski studiji, izdavačke kompanije i radio i televizijske stanice, poznate su i kao masovni mediji.
Termin mediji se počeo koristiti 1920 tih godina sa proširenjem prisustva radija i novina koje su te decenije počele da dostižu daleko veću javnost (na državnim nivoima). Negativne konotacije medija se vežu uglavnom za stvaranje kulture društvenog istomišljeništva u kojima grupe u društvu postaju više podliježne medijskim manipulacijama. Podjelu medija možemo izvršiti prema načinu na koji se distribiraju u javnost, tj. dijelimo ih na:
U printane medije spadaju novine, magazini, posteri i druge slične publikacije. Posljednih godina sve više se koristi Internet kao osnovni izvor informacija, dok se popularnost korištenja televizije, novina i radija smanjuje.
Jedna od osnova medija je novinarstvo koje je disciplina sakupljanja, prenosa i prezentacije informacija javnosti putem medija.
Problemi sa definicijom
U kasnom 20. vijeku, masovni mediji su se mogli svrstati u osam industrija masovnih medija: knjige, internet, časopisi, filmovi, novine, radio, snimci i televizija. Eksplozija digitalne komunikacijske tehnologije u kasnom 20. i ranom 21. vijeku dovela je do izražaja pitanje: koje oblike medija treba klasificirati kao "masovne medije"? Na primjer, kontroverzno je da li uključiti mobilne telefone, kompjuterske igre (kao što su MMORPG) i video igrice u definiciju. Početkom 2000-ih u upotrebu je ušla klasifikacija nazvana "sedam masovnih medija". Po redoslijedu pronalaska i to:
Svaki masovni medij ima svoje tipove sadržaja, kreativne umjetnike, tehničare i poslovne modele. Na primjer, Internet uključuje blogove, podcaste, web stranice i razne druge tehnologije izgrađene na općoj distribucijskoj mreži. Šesti i sedmi medij, internet i mobilni telefoni, često se zajednički nazivaju digitalnim medijima; i četvrti i peti, radio i TV, kao elektronski mediji. Neki tvrde da su se video igre razvile u poseban masovni oblik medija.
Dok je telefon dvosmjerni komunikacioni uređaj, masovni mediji komuniciraju s velikom grupom jednosmjerno. Pored toga, telefon se transformisao u mobilni telefon koji je opremljen pristupom Internetu. Postavlja se pitanje da li to mobilne telefone čini masovnim medijem ili jednostavno uređajem koji se koristi za pristup masovnom mediju (Internetu). Trenutno postoji sistem pomoću kojeg se trgovci i oglašivači mogu uključiti u satelite i emitovati reklame direktno na mobilne telefone, bez zahtjeva korisnika telefona.
Video igrice također mogu evoluirati u masovni medij. Video igre (na primjer, masovne online igre uloga za više igrača (MMORPG), kao što je RuneScape) pružaju zajedničko iskustvo igranja za milione korisnika širom svijeta i prenose iste poruke i ideologije svim svojim korisnicima. Korisnici ponekad dijele iskustvo jedni s drugima igrajući na mreži. Isključujući internet, međutim, upitno je da li igrači video igara dijele zajedničko iskustvo kada igraju igru pojedinačno. Moguće je vrlo detaljno razgovarati o događajima iz video igrice sa prijateljem s kojim se nikada niste igrali, jer je iskustvo identično svakom. Pitanje je, dakle, da li je ovo oblik masovne komunikacije.
Emitovanje
Redoslijed sadržaja u emisiji naziva se raspored. Uz sve tehnološke napore razvio se niz tehničkih izraza i poseban sleng.
Radio i televizijski programi se distribuiraju preko frekventncija koji su strogo regulisani. Takva regulacija uključuje određivanje širine opsega, dometa, licenciranja, tipova prijemnika i predajnika koji se koriste i prihvatljivog sadržaja.
Programi kablovske televizije često se emituju istovremeno sa radijskim i televizijskim programima, ali imaju ograničeniju publiku. Kodiranjem signala i zahtijevanjem kablovske konvertorske kutije na lokacijama pojedinačnih primatelja također omogućava kanale zasnovane na pretplati i usluge pay-per-view.
Kada se emitiranje vrši putem Interneta često se koristi termin webcasting. Godine 2004. dogodio se novi fenomen kada su se brojne tehnologije udružile da bi proizvele podcasting. Podcasting je asinhroni medij za emitiranje/usko emitiranje. Adam Curry i njegovi saradnici, Podshow, glavni su zagovornici podcastinga.
Film
Pojam 'film' obuhvata filmove kao pojedinačne projekte, kao i područje općenito. Naziv dolazi od fotografskog filma (koji se naziva i filmska folija), historijski primarnog medija za snimanje i prikazivanje filmova. Postoje mnogi drugi termini za film, kao što su srebrno platno, fotoreprodukcije, bioskop, kino, slike i td.
Filmovi se proizvode snimanjem ljudi i objekata kamerama ili njihovim stvaranjem pomoću tehnika animacije ili specijalnih efekata. Filmovi se sastoje od niza pojedinačnih kadrova, ali kada se te slike prikazuju u brzom nizu, stvara se iluzija kretanja. Treperenje između kadrova se ne vidi zbog efekta poznatog kao perzistentnost vida, pri čemu oko zadržava vizualnu sliku djelić sekunde nakon što je izvor uklonjen. Takođe je važno šta uzrokuje percepciju pokreta: psihološki efekat identifikovan kao beta kretanje.
Film se pojavio kao važna umjetnička forma. Oni zabavljaju, obrazuju, prosvjetljuju i inspirišu publiku. Svaki film može postati svjetska atrakcija, posebno uz dodatak sinkronizacije ili titlova koji prevode originalni jezik.
Videoigre
Videoigra je kompjuterski kontrolisana igra u kojoj je video ekran, kao što je monitor ili televizor, primarni uređaj za povratnu informaciju. Izraz "kompjuterska igra" također uključuje igre koje prikazuju samo tekst ili koje koriste druge metode, kao što su zvuk ili vibracija, kao primarni uređaj za povratnu informaciju. Uvijek mora postojati i neka vrsta uređaja za unos, obično u obliku kombinacije dugmeta/džojstika (u arkadnim igrama), kombinacije tastature i miša/trekball (kompjuterske igre), kontrolera (igre na konzoli) ili kombinacije bilo kojeg od gore navedenog. Također, ezoteričniji uređaji su korišteni za unos, na primjer, kretanje igrača. Obično postoje pravila i ciljevi, ali u otvorenijim igrama igrač može biti slobodan da radi šta god želi unutar granica virtuelnog univerzuma.
U uobičajenoj upotrebi, "arkadna igra" se odnosi na igru dizajniranu da se igra u ustanovi u kojoj korisnici plaćaju za igranje na osnovu upotrebe. "Kompjuterska igra" ili "PC igra" se odnosi na igru koja se igra na ličnom računaru. "Konzolna igra" se odnosi na onu koja se igra na uređaju posebno dizajniranom za korištenje, dok se povezuje sa standardnim televizorom. "Video igra" (ili "videoigra") je evoluirala u frazu koja obuhvata gorepomenuto zajedno sa bilo kojom igrom napravljenom za bilo koji drugi uređaj, uključujući, ali ne ograničavajući se na, napredne digitrone, mobilne telefone, PDA uređaje, itd.
Audio snimanje i reprodukcija
Snimanje i reprodukcija zvuka je električno ili mehaničko ponovno stvaranje ili pojačanje zvuka, često kao muzika. Ovo uključuje upotrebu audio opreme kao što su mikrofoni, uređaji za snimanje i zvučnici. Od ranih početaka sa pronalaskom fonografa koristeći čisto mehaničke tehnike, polje je napredovalo izumom električnog snimanja, masovnom proizvodnjom ploče 78, magnetofonskog snimača, a zatim kasetofona, vinil LP ploče. Pronalazak kompaktne kasete 1960-ih, nakon čega je uslijedio Sonyjev Walkman, dao je veliki poticaj masovnoj distribuciji muzičkih snimaka, a izum digitalnog snimanja i kompakt diska 1983. godine donio je ogromna poboljšanja u robusnosti i kvalitetu. Najnovija dostignuća su digitalni audio plejeri.
Album je kolekcija povezanih audio zapisa, objavljeni zajedno za javnost, obično komercijalno.
Termin album ploča nastao je iz činjenice da su fonografske ploče sa 78 RPM držane zajedno u knjizi koja liči na foto album. Prva kolekcija ploča koja je nazvana "albumom" bila je Nutcracker Suite od Čajkovskog, objavljena u aprilu 1909. kao četiri diska koju je postavio Odeon Records. Prodavao se za 16 šilinga — oko 15 funti u modernoj valuti.
Muzički spot (također promo) je kratki film ili video koji prati kompletno muzičko djelo, najčešće pjesmu. Moderni muzički spotovi su prvenstveno napravljeni i korišteni kao marketinški uređaj namijenjen promociji prodaje muzičkih snimaka. Iako porijeklo muzičkih spotova seže daleko u prošlost, oni su došli na svoje 1980-ih, kada se na njima zasnivao format Muzičke televizije. Tokom 1980-ih, termin "rok video" često se koristio za opisivanje ovog oblika zabave, iako je taj izraz više ne koristi.
Muzički spotovi mogu prihvatiti sve stilove filmskog stvaralaštva, uključujući animaciju, filmove uživo, dokumentarne filmove i ne-narativni, apstraktni film.
Internet
Internet (također poznat jednostavno kao "Net" ili manje precizno kao "Web") je više interaktivni medij masovnih medija i može se ukratko opisati kao "mreža mreža". Konkretno, to je svjetska, javno dostupna mreža međusobno povezanih računarskih mreža koje prenose podatke komutacijom paketa koristeći standardni Internet protokol (IP). Sastoji se od miliona manjih domaćih, akademskih, poslovnih i vladinih mreža, koje zajedno nose različite informacije i usluge, kao što su e-pošta, prijenos datoteka, te međusobno povezane web stranice i drugi dokumenti World Wide Weba.
Za razliku od uobičajene upotrebe, Internet i World Wide Web nisu sinonimi: Internet je sistem međusobno povezanih računarskih mreža, povezanih bakarnim žicama, optičkim kablovima, bežičnim vezama itd.; Web je sadržaj, ili međusobno povezani dokumenti, povezani hiperlinkovima i URL-ovima. World Wide Web je dostupan putem Interneta, zajedno sa mnogim drugim uslugama uključujući e-poštu, dijeljenje datoteka i druge opisane u nastavku.
Krajem 20. vijeka, pojava World Wide Weba označila je prvu eru u kojoj je većina pojedinaca mogla imati sredstva izloženosti na skali uporedivoj sa masovnim medijima. Svako ko ima web stranicu ima potencijal da se obrati globalnoj publici, iako je posluživanje visokog nivoa web prometa i dalje relativno skupo. Moguće je da je uspon peer-to-peer tehnologija pokrenuo proces upravljivosti troškova propusnog opsega. Iako je ogromna količina informacija, slika i komentara (tj. "sadržaja") stavljena na raspolaganje, često je teško odrediti autentičnost i pouzdanost informacija sadržanih na web stranicama (u mnogim slučajevima samoobjavljenih). Izum interneta je također omogućio da najnovije vijesti stignu širom svijeta za nekoliko minuta. Često se smatra da će ovaj brzi rast trenutne, decentralizirane komunikacije vjerovatno promijeniti masovne medije i njihov odnos prema društvu.
"Krosmedijski" znači ideju distribucije iste poruke kroz različite medijske kanale. Slična ideja se u novinskoj industriji izražava kao "konvergencija". Mnogi autori shvaćaju objavljivanje u različitim medijima kao mogućnost objavljivanja u štampi i na webu bez ručne konverzije. Sve veći broj bežičnih uređaja sa međusobno nekompatibilnim formatima podataka i ekrana još više otežava postizanje cilja "napravi jednom, objavi mnogo".
Internet brzo postaje centar masovnih medija. Sve postaje dostupno putem interneta. Umjesto da uzimaju novine ili gledaju vijesti a televiziji, ljudi se mogu prijaviti na internet kako bi dobili vijesti koje žele i kada to žele. Na primjer, mnogi radnici slušaju radio preko interneta dok sjede za svojim stolom.
Čak se i obrazovni sistem oslanja na internet. Nastavnici mogu kontaktirati cijeli razred slanjem jednog e-maila. Oni mogu imati web stranice na kojima učenici mogu dobiti još jednu kopiju nacrta razreda ili zadataka. Neki razredi imaju razredne blogove u kojima se od učenika traži da objavljuju sedmično, a učenici se ocjenjuju na osnovu njihovih doprinosa.
Blogovi
Bloganje je postalo sveprisutan oblik medija. Blog je web stranica, koju obično održava pojedinac, s redovnim unosima komentara, opisa događaja ili interaktivnih medija kao što su slike ili video zapisi. Unosi se obično prikazuju obrnutim hronološkim redoslijedom, a najnoviji postovi su prikazani na vrhu. Mnogi blogovi pružaju komentare ili vijesti o određenoj temi; drugi funkcionišu kao lični online dnevnici. Tipičan blog kombinuje tekst, slike i drugu grafiku, te veze do drugih blogova, web stranica i srodnih medija. Mogućnost čitatelja da ostavljaju komentare u interaktivnom formatu važan je dio mnogih blogova. Većina blogova je prvenstveno tekstualna, iako se neki fokusiraju na umjetnost (artlog), fotografije (photoblog), sketchblog, video zapise (vlog), muziku (MP3 blog) i audio (podcasting), dio su šire mreže društvenih medija. Mikroblogovanje je još jedna vrsta bloganja koja se sastoji od blogova sa vrlo kratkim objavama.
RSS feedovi
RSS je format za objedinjavanje vijesti i sadržaja web-mjesta sličnih vijestima, uključujući glavne vijesti, web-lokacije orijentirane na vijesti i lične blogove. To je porodica formata web feedova koji se koriste za objavljivanje sadržaja koji se često ažurira, kao što su blogovi, naslovi vijesti i podcastovi. RSS dokument (koji se naziva "feed" ili "web feed" ili "channel") sadrži ili sažetak sadržaja sa povezane web stranice ili cijeli tekst. RSS omogućava ljudima da budu u toku sa web stranicama na automatiziran način koji se može prenijeti u posebne programe ili filtrirane ekrane.
Podcast
Podcast je serija digitalnih medijskih datoteka koje se distribuiraju preko Interneta koristeći sindikacione izvore za reprodukciju na prenosivim medijskim plejerima i računarima. Izraz podcast, kao i emitiranje, može se odnositi ili na sam niz sadržaja ili na metodu kojim je sindiciran; ovo drugo se naziva i podcasting. Domaćin ili autor podcasta se često naziva podkasterom.
Mobiteli
Mobilni telefoni su predstavljeni u Japanu 1979. godine, ali su postali masovni mediji tek 1998. godine kada su u Finskoj predstavljene prve melodije zvona koje se mogu preuzeti. Ubrzo je većina oblika medijskog sadržaja uvedena na mobilnim telefonima, tabletima i drugim prijenosnim uređajima, a danas ukupna vrijednost medijskih sadržaja koji se konzumiraju na mobilnom telefonu znatno premašuje onu internet sadržaja, te je 2007. godine vrijedila preko 31 milijardu dolara. Mobilni medijski sadržaj uključuje mobilnu muziku vrijednu preko 8 milijardi dolara (tonove zvona, melodije zvona, tonove zvuka, MP3 datoteke, karaoke, muzičke video zapise, usluge striminga muzike itd.); preko 5 milijardi dolara vrijednih mobilnih igara; te razne vijesti, zabavne i reklamne usluge. U Japanu su mobilni telefonski imenici toliko popularni da je pet od deset najprodavanijih štampanih knjiga prvobitno objavljeno kao imenici za mobilne telefone.
Slično internetu, mobilni je također interaktivni medij, ali ima daleko širi doseg, sa 3,3 milijarde korisnika mobilnih telefona na kraju 2007. do 1,3 milijarde korisnika interneta. Kao i e-pošta na internetu, najbolja aplikacija na mobilnom uređaju također je usluga ličnih poruka, ali SMS tekstualne poruke koristi više od 2,4 milijarde ljudi. Praktično svi internet servisi i aplikacije postoje ili imaju slične rođake na mobilnom uređaju, od pretraživanja do igara za više igrača do virtualnih svjetova do blogova. Mobilni uređaji imaju nekoliko jedinstvenih prednosti za koje mnogi stručnjaci za mobilne medije tvrde da čine mobilni medij moćnijim od bilo TV-a ili interneta, počevši od toga da se mobilni uređaj stalno nosi i uvijek je povezan. Mobitel ima najbolju tačnost publike i jedini je masovni medij s ugrađenim kanalom plaćanja koji je dostupan svakom korisniku bez ikakvih kreditnih kartica ili PayPal računa ili čak starosne granice. Mobilni telefon se često naziva 7. masovni medij i ili četvrti ekran (ako se računaju ekrani kina, TV-a i računara) ili treći ekran (računajući samo TV i računar).
Časopisi
Časopis je periodična publikacija koja sadrži različite članke, općenito financirane oglašavanjem ili kupovinom od strane čitatelja.
Časopisi se obično objavljuju sedmično, dvosedmično, mjesečno, dvomjesečno ili tromjesečno, s datumom na naslovnici koji je ispred datuma stvarnog objavljivanja. Često se štampaju u boji na premazanom papiru i povezuju mekim uvezom.
Časopisi se dijele u dvije široke kategorije: potrošački časopisi i poslovni časopisi. U praksi, časopisi su podskup periodičnih publikacija, za razliku od onih časopisa koje proizvode naučni, umjetnički, akademski ili izdavači od posebnog interesa koji su samo pretplaćeni, skuplji, usko ograničeni u tiražu i često imaju malo ili nimalo oglašavanja.
Časopisi se mogu klasifikovati kao:
Časopisi opšteg interesa (npr. Frontline, India Today, The Week, The Sunday Times itd.) Časopisi za posebne interese (ženski, sportski, poslovni, ronjenje, itd.)
Novine
Novine su publikacija koja sadrži vijesti i informacije i reklame, obično štampana na jeftinom papiru koji se zove novinski papir. Može biti od opšteg ili posebnog interesa, najčešće se objavljuje dnevno ili sedmično. Najvažnija funkcija novina je informisanje javnosti o značajnim događajima. Lokalne novine informišu lokalne zajednice i uključuju oglase lokalnih preduzeća i usluga, dok nacionalne novine imaju tendenciju da se fokusiraju na temu, što se može navesti sa The Wall Street Journal jer nude vijesti o finansijama i temama vezanim za poslovanje. Prve štampane novine objavljene su 1605. godine, a forma je napredovala čak i u konkurenciji tehnologija kao što su radio i televizija. Međutim, nedavni razvoji na Internetu predstavljaju veliku prijetnju njegovom poslovnom modelu. Plaćeni tiraž je u opadanju u većini zemalja, a prihodi od oglašavanja, koji čine većinu prihoda novina, prelaze iz štampe u internet; neki komentatori, ipak, ističu da historijski novi mediji kao što su radio i televizija nisu u potpunosti zamijenili postojeće.
Internet je doveo u pitanje štampu kao alternativni izvor informacija i mišljenja, ali je takođe pružio novu platformu novinskim organizacijama da dopru do nove publike. Prema Izvještaju o svjetskim trendovima, između 2012. i 2016., tiraž štampanih novina nastavio je opadati u gotovo svim regijama, s izuzetkom Azije i Pacifika, gdje je dramatično povećanje prodaje u nekoliko odabranih zemalja nadoknadilo pad u istorijski jakim azijskim zemljama. tržišta kao što su Japan i Republika Koreja. Najznačajnije, između 2012. i 2016. godine, tiraž u Indiji je porastao za 89 posto.
Mediji na otvorenom
Mediji na otvorenom su oblik masovnih medija koji se sastoje od bilborda, znakova, plakata postavljenih unutar i izvan komercijalnih zgrada/objekata kao što su trgovine/autobusi, leteći bilbordi (znakovi u vuči aviona), blimps, skywriting, AR oglašavanje. Mnogi komercijalni oglašivači koriste ovaj oblik masovnih medija kada se oglašavaju na sportskim stadionima. Proizvođači duhana i alkohola uveliko su koristili bilborde i druge vanjske medije. Međutim, 1998. godine, Glavni sporazum o poravnanju između SAD-a i duhanske industrije zabranio je reklamiranje cigareta na bilbordima. U studiji iz Čikaga iz 1994. godine, Diana Hackbarth i njene kolege otkrile su kako su bilbordi na bazi duhana i alkohola koncentrisani u siromašnim naseljima. U drugim urbanim centrima, bilbordi za alkohol i duhan bili su mnogo više koncentrisani u afroameričkim četvrtima nego u bijelim naseljima.
Svrha
Masovni mediji obuhvataju mnogo više od samo vijesti, iako se ponekad na taj način pogrešno shvaćaju. Može se koristiti u različite svrhe:
Ekonomija (dokumentarni film)
Dokumentarni film "Ekonomija" je prvi bosanskohercegovački dokumentarni film koji u potpunosti obrađuje temu ekonomije, sa posebnim fokusom na ekonomsku problematiku Bosne i Hercegovine. Dokumentarac "Ekonomija" je autorsko djelo Admira Čavalića, rađen u produkciji udruženja građana "Multi" Tuzla i MediaPlus d.o.o iz Sarajeva, dok režiju potpisuje Rusmir Ahmedić.
Film je sniman u 2012. godini, na lokacijama Tuzle i Sarajeva, a prati odnos države i običnog čovjeka, analizirajući pretpostavke bez kojih ekonomija ne može uspješno funkcionisati. . Film, naslanjajući se na ideje austrijske ekonomske škole i klasičnog liberalizma, nastoji prikazati ekonomske probleme Bosne i Hercegovine koji prije svega proizilaze iz države u užem smislu, a na štetu običnih građana i privrede. U filmu se zaključuje: "Sama država je poput vikinga - nasilno kroz poreze i doprinose uzima od svojih građana, a zatim taj novac distribuira svima onima koji su bliski samoj državi."
Medijsko praćenje
Film je premijerno prikazan 20. februara 2012. u Amfiteatru Ekonomskog fakulteta u Tuzli. Profesor Zijad Džafić sa Ekonomskog fakulteta u Tuzli je mišljenja da ovaj dokumentarac ima ogroman značaj za bosanskohercegovačku javnost, s obzirom "da je Čavalić postavio hipotezu, da što stvarate nepovoljniji poslovni ambijent, to vam daje veću šansu da duže ostanete na vlasti". Nakon premijere dokumentarac "Ekonomija" je od 12. augusta 2012. dostupan korisnicima svjetske mreže na YouTube kanalu. Početkom 2013. godine objavljena je HD verzija ovog dokumentarca.
Vijest o filma su prenijeli mediji u državi, dok se film naknadno spominjao u vidu komentara, intervjua i kolumne u sedmičnom magazinu "Dani", magazinu "Start", "Oslobođenju" i programu "Glasa Amerike" (VOA). Na osnovu zainteresovanosti šire javnosti za film u februaru 2013. je pokrenut seminar "Katalaksija - ekonomija u jednoj lekciji" u okviru kojeg se obrađuju ekonomske ideje navedene u filmu.
IC 896
IC 896 (također poznat kao MCG 1-35-7, PGC 47794 i UGC 8545) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 303 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Djevica. Najveći prečnik je 1,20 (106 hiljada sg) a najmanji 0,8 uglovnih minuta (71 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Stephane Javelle 26. jula 1892. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Vrtovin
Vrtovin je naseljeno mjesto u sastavu općine Ajdovščina, regija Goriška, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Ajdovščina.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Vrtovin je imao 492 stanovnika.
Datisca
thumb|250px|Cvjetovi Datisca cannabina Datisca je mali rod cvjetnica porodice cvjetnica  Datiscaceae iz  reda Cucurbitales,razreda Magnoliopsida, divizija Tracheophyta.
Datisca je jedini i tipski rod porodice Datiscaceae, sa slijedećim srodnićkim odnosima vrsta.
Rod Datisca ima diskontinuirano rasprostranjenje, sa jednom vrstom u jugoistočnoj Evropi i zapadnoj Aziji, a drugom u zapadnoj Sjevernoj Americi. Oni uspijevaju u područjima sa sušnim staništima.
NGC 1363
NGC 1363 (također poznat kao IRAS 03324-1000 i PGC 13245) je galaksija koja je udaljena oko 439 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Eridan. Najveći prečnik je 0,90 (115 hiljada sg) a najmanji 0,7 uglovnih minuta (89 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Sherbourne Wesley Burnham 31. decembra 1877. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Harun
Harun u Kur'anu
U suri En-Nisa, u 163. ajetu Harun se spominje u društvu drugih vjerovjesnika, dok se u 10. suri koja je nazvana po još jednom poslaniku Junusu, naglašava da je Harun zajedno sa bratom Musaom poslan sa čudima egipatskom faraonu i glavešinama njegovim ali su se oni uzoholili jer su bili griješan narod.
U suri Junus braći Harunu i Musau se naređuje da u Misiru (Egiptu) izgrade kuće za pripadnike svoga naroda i da iste učine bogomoljama u kojima će molitvu obavljati.
Harun se spominje u Musaovim molitvama Svemogućem u kojima moli da ga pomogne bratom Harunom i osnaži u njegovoj misiji.
Emblingia
Emblingia je monotipski rod cvjetnica, sa jedinom vrstom E. calceoliflora, jedini predstavnik porodice Emblingiaceae,  iz  reda Brassicales, razreda Magnoliopsida, divizija Tracheophyta.
Emblingija je višegodišnji polugrm, koji je endem  Zapadne Australije.
Avijatičar
Avijatičar je američki epski, biografski, dramski film snimljen 2004. godine u režiji Martina Scorsesea. Scenarij je napisao John Logan. Glavne uloge tumače Leonardo DiCaprio kao Howard Hughes, Cate Blanchett kao Katharine Hepburn, i Kate Beckinsale kao Ava Gardner. U sporednim ulogama ističu se Ian Holm, John C. Reilly, Alec Baldwin, Jude Law kao Errol Flynn, Gwen Stefani kao Jean Harlow, Kelly Garner kao Faith Domergue, Matt Ross, Willem Dafoe, Alan Alda, i Edward Herrmann.
Film je zasnovan po biografskoj knjizi iz 1998. godine Howard Hughes: Tajni život Charlesa Highama. Film prikazuje život Howarda Hughesa, pionira avijacije i režisera filma Pakleni anđeli. Avijatičar prikazuje njegov život od 1927. do 1947. godine, kada je Hughes postao uspješan filmski producent i avijacijski magnat, dok je istovremeno postajao sve nestabilniji zbog teškog opsesivno-kompulzivnog poremećaja (OCD).
Avijatičar je pušten na prikazivanje u SAD-u 25. decembra 2004. zaradivši 214 miliona dolara na kino blagajnama. Bio je nominovan za jedanaest Oscara, uključujući Oscara za najbolji film, najboljeg režisera, originalni scenarij, najboljeg glavnog glumca za DiCaprija i najboljeg sporednog glumca za Aldu, osvajajući ukupno pet: za najbolju fotografiju, filmsku montažu, kostimografiju, scenografiju, i najbolju sporednu glumicu za Cate Blanchett.
Radnja
Godine 1913. u Houstonu, kao osmogodišnjeg dječaka majka kupa Howarda Hughesa i uči ga kako da piše riječ "karantin", zatim ga upozorava na nedavnu epidemiju kolere u Houstonu govoreći mu: "Nisi siguran." Četrnaest godina kasnije, on počinje da režira svoj film Anđeli pakla. Zapošljava Noaha Dietricha da upravlja svakodnevnim poslovima oko njegove poslovne imperije. Nakon što se pojavio Jazz pjevač, prvi film koji je djelimično bio ozvučen, Hughes postaje opsjednut realističnim snimanjem svog filma, i odlučuje pretvoriti film u zvučni. Uprkos tome što je film bio hit, Hughes ostaje nezadovoljan krajnjim rezultatom i naređuje da se film preradi nakon holivudske premijere. U to vrijeme postaje romantično vezan za glumicu Katharine Hepburn, koja mu pomaže u ublažavanju simptoma njegovog opsesivno-kompulzivnog poremećaja koje postaje sve gore.
Godine 1935. Hughes testira avion tipa Hughes H-1 Racer, obarajući novi rekord u brzini, uprkos tome što je na kraju morao sletjeti u polje zasađeno cveklom usljed nestanka goriva. Tri godine kasnije obara svjetski rekord leteći oko svijeta za četiri dana. Nakon toga kupuje većinski udio u avio kompaniji Trans World Airlines. Juan Trippe, predsjednik rivalske kompanije Pan American World Airways, lobira svog prijatelja, senatora Owena Brewstera, da uvede zakon o avio kompanijama, kako bi dobio ekskluzivno pravo na međunarodna avio putovanja. Hepburn postaje umorna od Hughesove ekscentričnosti i ostavlja ga započevši novu vezu sa kolegom glumcem Spencerom Tracyem. Hughes ubrzo uspostavlja novu ljubavnu vezu sa 15-godišnjom Faith Domergue, a kasnije i sa glumicom Avom Gardner. Međutim, on još uvijek gaji osjećaje prema Hepburn i podmićuje novinskog izvještača da ne izvještava o njenoj aferi sa Tracyem koji je bio oženjen.
Sredinom 1940-ih, Hughes ugovara dva projekta sa vojnim vazduhoplovnim snagama SAD-a za špijunski avion i vojni transportni avion za transport vojske za borbena dejstva u Drugom svjetskom ratu. Godine 1947., dok je avion tipa Hughes H-4 Hercules poznatiji kao "leteća lađa" još uvijek bio u izgradnji, Hughes dovršava Hughes XF-11 izviđački avion i uzima ga za probni let. Međutim, nakon sat i četrdeset pet minuta, jedan od motora se kvari, a avion se ruši na Beverly Hills, i Hughes je teško povrijeđen. Pošto je već prošlo dvije godine od završetka rata, vojska otkazuje svoju narudžbu za H-4 Hercules, iako Hughes i dalje nastavlja izgradnju sa svojim sopstvenim novcem. Kada je otpušten iz bolnice, obaviješten je da mora da bira između finansiranja avio-kompanije ili njegove "leteće lađe". Hughes naređuje Dietrichu da založi TWA imovinu kako bi mogao nastaviti razvoj.
Dok se njegov opsesivno-kompulzivni poremećaj pogoršava, Hughes postaje sve više paranoičan, ugrađuje mikrofone i prislušne uređaje na telefonske linije Ave Gardner kako bi je pratio, ali ona ga onda izbacuje iz kuće. FBI pretražuje njegovu kuću zbog inkriminirajućih dokaza ratnog profiterstva, pretražujući njegovu imovinu i, na njegov užas, unose prljavštinu u njegovu kuću. Brewster mu u privatnom razgovoru nudi da bi mogao odbaciti optužbe ako Hughes proda TWA Trippe-u, ali Hughes odbija. Hughesovi simptomi postaju ekstremniji, i on se povlači u izolovanu "zonu bez klica" na period od tri mjeseca. Trippe preko Brewstera poziva Hughesa na istragu ispred komisije Senata, siguran da se Hughes neće pojaviti. Gardner ga posjećuje i lično ga dotjeriva i odijeva u pripremi za saslušanje. On traži od nje da se uda za njega, a ona se samo smije i kaže da je on za nju "previše lud".
Hughes se snažno brani od Brewsterovih optužbi i optužuje senatora da uzima mito od Trippea. Hughes zaključuje saslušanje najavljujući da se obavezao da će dovršiti avion H-4 i da će napustiti zemlju ako mu ne bude dozvoljeno da sa njim leti. Saslušanje je nakon ovoga odmah propalo. Nakon uspješnog letenja avionom, Hughes razgovara sa Dietrichom i njegovim inženjerom, Glenn Odekirk, o novom putničkom avionu za TWA. Međutim, Hughesove halucinacije u kojima vidi muškarce u odijelima otpornim na bakterije, uzrokuje da Hughes dobije napad panike. Kad ga Odekirk krije u toaletu dok Dietrich ne dođe do doktora, Hughes počinje da se sjeća svog djetinjstva, svoje ljubavi prema avijaciji i svoje ambicije za uspjeh, ponavljajući frazu "put budućnosti".
Avioni prikazani i korišteni u filmu
Brojni avioni su prikazani i / ili zapravo korišteni u filmu, i bili su ključni za priču. To su bili avioni koje je Hughes izgradio, avione koje je koristila njegova aviokompanija (TWA) kao i druge avione. Među njima su bili:
Također pogledajte
Spisak filmova