cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Charlie Chaplin
Kreativna kontrola
Njegovi zvučni filmovi snimljeni u Hollywoodu bili su Veliki diktator (1940), Gospodin Verdoux (1947) i Svjetla pozornice (1952). lijevo|mini|250px|Chaplinov javni nastup na trgu 1918. Iako su Moderna vremena (1936) nijemi film, u njemu se ipak govori - obično to dolazi iz beživotnih predmeta kao što su radio ili TV monitor. To je napravljeno zbog publike tridesetih koja se odvikla od nijemih filmova. Moderna vremena je bio prvi film u kojem se čuje Chaplinov glas (u besmislenoj pjesmi na kraju). Međutim, mnogi gledaoci ga smatraju nijemim filmom - i krajem te ere.
Iako su zvučni filmovi postali dominantni nakon pojave 1927, Chaplin nije htio snimati takve filmove i kroz tridesete. Smatrao je kako je film prvenstveno pantomimička umjetnost. Rekao je:
"Kretnje se općenito bolje razumije nego riječi. Kao i kineski simboli, uvijek će značiti različite stvari ovisno o konotaciji. Poslušajte opis neke nepoznate životinje-afričke divlje svinje, na primjer. Zatim pogledajte sliku životinje i vidite kako ste iznenađeni."
Još jedan primjer Chaplinove svestranosti bila je uvodna špica za film Svjetla pozornice (1952) na kojoj je potpisan kao koreograf, a za film Cirkus iz 1928. je otpjevao naslovnu pjesmu. Najpoznatija od nekoliko pjesama koje je komponirao je Smile, za film Moderna vremena, kojoj su dodani stihovi kako bi uspješnije promovirala ponovno prikazivanje filma u pedesetima. Pjesmu je otpjevao Nat King Cole. "This Is My Song" iz Chaplinova zadnjeg filma, Grofica iz Hong Konga, bio je hit broj jedan na raznim jezicima u šezdesetima, a Chaplinova tema iz Svjetla pozornice je bila hit u pedesetima pod nazivom "Eternally". Chaplinova muzika za film Svjetla pozornice bila je 1972. nominirana za Oscara zbog odgode premijere u Los Angelesu koja je potrajala dvije decenije.
Veliki diktator
Njegov prvi zvučni film, Veliki diktator (1940), bio je čin prkosa protiv Adolfa Hitlera i nacizma, a sniman je i objavljen u Sjedinjenim Državama godinu dana prije nego što je SAD napustio svoju politiku izolacionizma kako bi ušao u Drugi svjetski rat. Paulette Goddard ponovno je snimala s Chaplinom, portretiravši ženu u getu. Film je u to vrijeme opisan kao hrabar čin s obzirom na politički ambijent, zbog izrugivanja nacizmu i prikaza progona Židova. Chaplin je glumio oba glavna lika, diktatora Adenoida Hynkela, koji je očigledno temeljen na Hitleru, i židovskog brijača koji fizički podsjeća na Chaplinova Skitnicu, ali to ipak nije Skitnica. Na kraju, dva lika koja je odglumio Chaplin mijenjaju pozicije kroz složenu radnju. Chaplin je zatim napustio komičarski lik kako bi se izravno mogao obratiti publici. Zanimljivo, Chaplin je rođen 4 dana prije Hitlera.
Politički stavovi
desno|mini|250px|Chaplin i Gandhi 1931. Chaplinove političke simpatije su uvijek naginjale lijevo. Njegovi stavovi su se prilagođavali modernim standardima, ali u četrdesetima (u vezi s njegovim uticajem, slavom i statusom u Sjedinjenim Državama kao strani državljanin) su viđena kao komunistička. Njegovi nijemi filmovi prije Velike depresije nisu nosili političke teme ili poruke, ali njegovi filmovi iz tridesetih su bili više politički otvoreni. Moderna vremena opisuje otuđujući robotizirani rad radnika i siromahe u strašnim uvjetima. Posljednji dramatični govor u Velikom diktatoru, koji je bio kritičan prema nacionalizmu bez zadrške, i njegova javna kampanja za otvaranje drugog evropskog fronta 1942. kako bi se pomoglo Sovjetskom Savezu u 2. svjetskom ratu nisu bili po volji vlastodršcima. U bar jednom od ovih govora, prema člancima u Daily Workeru, je nagovijestio kako bi socijalizam mogao zahvatiti cijeli svijet nakon rata te ga izjednačio s "ljudskim napretkom". 200px|lijevo|mini|Chaplin u filmu [[Mališan. Ova scena iz filma danas je jedna od najpoznatijih u historiji filma]] Zasebno od njegovih govora iz 1942, Chaplin je odbio dati podrŝku ratnim naporima kao što je napravio za vrijeme Prvog svjetskog rata, što je dovelo do javne ljutnje, iako su dva njegova sina služila u vojsci u Evropi. U toku većeg dijela rata, borio se protiv teških optužbi povezanih s njegovom kratkom aferom s glumicom Joan Berry. Nakon rata, suočio se s protestima u mnogim američkim gradovima zbog crne komedije Gospodin Verdoux (1947) u kojoj je izrazio svoje poglede na kapitalizam. Kao rezultat, Chaplinov posljednji američki film, Svjetla pozornice, bio je manje političan i više autobiografski. Njegov sljedeći film snimljen u Evropi, Kralj u New Yorku (1957), bio je satira političkog progona i paranoje koji su ga prisilili da napusti SAD pet godina prije. Nakon ovog filma, Chaplin više nije davao javne političke izjave, rekavši kasnije kako bi komičari i klauni trebali biti "iznad politike".
Makartizam
Iako je Chaplin ostvario veliki uspjeh u Sjedinjenim Državama te je bio njen stanovnik od 1914. do 1952, zadržao je britansko državljansto. Tokom ere makartizma, Chaplin je bio optužen za "protuameričke aktivnosti" i osumnjičen da je komunistički simpatizer, a J. Edgar Hoover, koji je naredio FBI-ju da vodi tajne dokumente o njemu, pokušao ga je istjerati iz zemlje. FBI-jeva kampanja protiv Chaplina se pojačala nakon njegove kampanje iz 1942. za otvaranje drugog evropskog fronta u ratu, a vrhunac je dostigla krajem četrdesetih, kad su mu kongresmeni prijetili da će ga pozvati kao svjedoka na saslušanjima. To se nikad nije dogodilo, vjerovatno zbog straha od Chaplinove sposobnosti da ismije istražioce. Bila je to vjerovatno mudra odluka, a Chaplin je kasnije rekao, da su ga pozvali, da bi se pojavio odjeven u kostim Skitnice. desno|mini|250px|Karikatura Grega Williamsa 1952. je Chaplin napustio Ameriku na ono što je trebalo biti kratki put kući u Englesku; Hoover je doznao za to i nagodio se sa Imigrantskim uredom da mu ponište vizu za ponovni ulazak. Chaplin je odlučio ne vratiti u Sjedinjene Države, napisavši, "... Od kraja zadnjeg svjetskog rata, bio sam predmet laži i propagande od strane moćnih revolucionarnih grupa koje su, svojim utjecajem i uz pomoč američkih žutih novina, stvorile nezdravu atmosferu u kojoj se liberali mogu izdvojiti i kazneno goniti. Shvatio sam da je praktički nemoguće nastaviti moj rad na filmu te sam se odrekao svog boravišta u Sjedinjenim Državama."
Chaplin se zatim odselio u Vevey u Švicarsku. Vratio se nakratko u Sjedinjene Američke Države u aprilu 1972, sa svojom ženom, kako bi primio Oscar za životno djelo. Međutim, u to vrijeme animoziteti medija prema starijem Chaplinu su nestali, a njegov posjet bio je trijumf.
Posljednji radovi
Posljednja dva Chaplinova filma snimljena su u Londonu: Kralj u New Yorku (1957) u kojem je nastupio u glavnoj ulozi, te ga napisao, režirao i producirao; i Grofica iz Hong Konga (1967), sa Sophiom Loren i Marlonom Brandom u glavnim ulogama, u kojem se Chaplin posljednji put pojavio na filmu u maloj cameo ulozi, kao konobar koji pati od morske bolesti, a kojeg je režirao, producirao i napisao scenarij.
U svojoj autobiografskoj knjizi, My Life in Pictures, objavljenoj 1974, Chaplin je odao kako je napisao scenarij za svoju najmlađu kćer, Victoriju. U filmu nazvanom The Freak Victoria je trebala glumiti anđela. Prema Chaplinu, scenarij je bio dovršen te su počele probe (u knjizi se nalazi fotografija Victorije u kostimu), ali je otkazan kad se Victoria udala. "Namjeravam ga završiti jednog dana", napisao je Chaplin; međutim, zdravlje mu se pogoršalo u sedamdesetima te je umro prije nego što se to dogodilo.
U sedamdesetima, Chaplin je komponovao originalnu muziku za svoje nijeme filmove te ih ponovo objavio. Komponovao je aranžmane za sve svoje filmove koje je snimio za First National te za Mališana i Cirkus.
Jedan od zadnjih Chaplinovih kompletiranih radova, aranžman za svoj neuspješni film iz 1923, Parižanka, dovršen je 1976.
Odnosi sa ženama
Chaplinove veze s raznim ženama bile su važan dio njegovog života i karijere, u pozitivnom i negativnom smislu.
Hetty Kelly
Hetty Kelly je bila Chaplinova prva "prava" ljubav, plesačica u koju se Chaplin zaljubio kad je imala 15 godina, dok je njemu bilo 19, kad je Kelly nastupala prije njega u londonskom varijeteu. Chaplin je upitao hoće li se naći s njim sljedećeg vikenda, a ona je pristala. Chaplin se ozbiljno zaljubio u nju i zaprosio je. Kad ga je odbila, Chaplin je predložio kako bi najbolje bilo da se nikad više ne vide. Bio je shrvan kad je ona pristala. Godinama kasnije, uspomena na nju postat će 'fetiš' za njega. Bio je slomljen kad je 1921. saznao da je umrla od gripe tokom velike epidemije 1918.
Edna Purviance
Chaplin i njegova prva velika glavna glumica, Edna Purviance, bili su u vezi tokom produkcije njegovih filmova za Essanay i Mutual 1916. i 1917. Čini se da je romansa pukla 1918, a Chaplinov brak s Mildred Harris krajem 1918. otklonio je svaku mogućnost pomirenja. Purviance je nastupala kao glavna glumica u njegovim filmovima sve do 1923, a ostat će na njegovom platnom spisku sve do svoje smrti 1958. Ona i Chaplin su se uvažavali do kraja života.
Mildred Harris
mini|lijevo|150p|Mildred Harris 3. oktobra 1918, 29-godišnji Chaplin oženio se s 16-godišnjom popularnom dječjom glumicom, Mildred Harris. Do braka je došlo nakon što je Harrisova utvrdila da je trudna, što se pokazalo lažnim. Imali su jedno dijete, Normana Spencera Chaplina (poznatog kao "Mali miš"), koji je umro u ranom djetinjstvu; razveli su se 1920. Tokom razvoda, Chaplin je tvrdio da je Harris imala lezbijsku aferu s poznatom glumicom u to vrijeme, Allom Nazimovom, koja je bila poznata po zavođenju mladih glumica. Harris je uzvratila tvrdnjom da je Chaplin seksualni ovisnik.
Marion Davies
1924. je Chaplin imao flert s glumicom Marion Davies, pratiljom Williama Randolpha Hearsta, u isto vrijeme kad je bio u vezi s maloljetnom Litom Grey. I Davies i Chaplin bili su na Hearstovoj jahti u vrijeme misteriozne smrti Thomasa Harpera Incea. Charlie je pokušao nagovoriti da ostavi Hearsta i ostane s njim, ali ona nije htjela te je ostala s Hearstom sve do njegove smrti, 1951. Chaplin se pojavio u rijetkoj cameo ulozi u Daviesinom filmu iz 1928, Show People, a prema nekim izvorima ostao je s njom u vezi sve do 1931.
Lita Grey
Chaplin je upoznao Litu Grey na snimanju Mališana. Tri godine poslije, s 35 godina, spetljao se s 16-godišnjom Grey tokom priprema za Zlatnu groznicu u kojem je ona trebala nastupiti u glavnoj ženskoj ulozi. Vjenčali su se 26. novembra 1924. nakon što je ona zatrudnila (pa nije ni nastupila u filmu). Dobili su dva sina, glumca Charlesa Chaplina mlađeg (1925-1968) i Sydneyja Earle Chaplina (1926-). Brak je bio katastrofa jer su im se karakteri dosta razlikovali. 1928. su se razveli, a Chaplin je morao platiti 825.000 dolara, što je tada bio rekord, uz gotovo milion dolara sudskih troškova. Od stresa zbog senzacionalnog razvoda i prepirke oko plaćanja federalnog poreza Chaplin je posijedio.
May Reeves
May Reeves je angažirana za Chaplinovu sekretaricu na njegovom dužem putu po Evropi 1931. i 1932, a trebala je čitati njegova pisma. Radila je samo jedno jutro, a kad se upoznala s Chaplinom, zaslijepila ga je. May je postala njegova pratilja i ljubavnica na putovanju, što nije bilo po volji njegovom bratu Sydu. Kad se Reeves spetljala i sa Sydom, Chaplin je okončao vezu, ona je napustila njegovo putovanje. Reeves je zabilježila njihovu kratku vezu u svojoj knjizi, "The Intimate Charlie Chaplin".
Paulette Juliet Goddard
Chaplin i glumica Paulette Goddard bili su u romantičnoj i profesionalnoj vezi između 1932. i 1940, a Goddard je većinom živjela s Chaplinom u njegovom domu na Beverly Hillsu. Chaplin je "otkrio" Goddard i dao joj glavne uloge u Modernim vremenima i Velikom diktatoru. Često se govorilo kako nije uzeta u obzir za ulogu Scarlett O'Hare u filmu Zameo ih vjetar jer nije htjela potvrditi da se udala za njega. Nakon što je veza završila 1940, Chaplin i Goddard su javno potvrdili kako su se tajno vjenčali 1936. Ove izjave mogu biti i zajednički napor da se spriječi bilo kakva šteta karijeri Goddardove, jer je Chaplin privatno potvrdio kako se nikad nisu službeno vjenčali. U svakom slučaju, njihov zakonski brak završio je prijateljski 1942, a Goddardovoj je odobrena nagodba. Nastavila je s velikom karijerom u Paramountovim filmovima u četrdesetim, radeći nekoliko puta s Cecilom B. DeMilleom. Kasnije je, kao i Chaplin, živjela u Švicarskoj.
Joan Barry
Chaplin je 1942. imao kratku aferu s Joan Berry, koju je imao u vidu za glavnu ulogu u planiranom filmu, ali njihova veza je završila kad ga je ona počela uznemiravati i počela pokazivati znakove ozbiljnog mentalnog poremećaja (kao i njegova majka). Chaplinova kratka veza s Berry pokazala se kao noćna mora za njega. Nakon što je dobila dijete, 1943. ga je tužila zbog očinstva. Iako su krvni testovi pokazali da Chaplin nije otac Berrynog djeteta, testovi tada nisu bili dokaz na sudu pa mu je naređeno da mora uzdržavati dijete. Ta nepravda je kasnije dovela do promjene u kalifornijskom zakonu pa su testovi postali dokaz na sudu. Federalni tužioci su ga optužili i za ropstvo u vezi Berryjeve 1944, ali je oslobođen optužbi. Chaplinov imidž u Americi bio je teško narušen ovim senzacionalnim suđenjima. Berry je institucionalizirana 1953. nakon što je pronađena kako hoda bosa ulicama, noseći par dječjih sandala i zvečaljku, i mrmlja: "Ovo je čarolija."
Smrt
Chaplin je plivao, igrao tenis, malo pušio i rijetko pio. Međutim, njegovo zdravlje počelo se pogoršavati krajem šezdesetih, nakon završetka njegovog zadnjeg filma, Grofice iz Hong Konga. U posljednjim godinama je jako oslabio te je umro u snu 25. decembra 1977, u Veveyju u Švicarskoj, u dobi od 88 godina. Pokopan je na groblju Corsier-Sur-Vevey u Corsier-Sur-Veveyju, Vaud. 1. marta 1978. njegovo tijelo je ukrala grupa poljskih i bugarskih mehaničara u pokušaju da iznude nešto novca od njegove porodice. Plan je propao, lopovi su uhapšeni, a tijelo je ponovno pokopano 11 sedmica poslije blizu Ženevskog jezera. Ovaj put je tijelo pokopano ispod debelog sloja betona kako bi se spriječili mogući ponovni pokušaji.
NGC 388
NGC 388 (također poznat kao Arp 331, MCG 5-3-59 i PGC 4005) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 250 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Ribe. Najveći prečnik je 0,60 (44 hiljade sg) a najmanji 0,3 uglovnih minuta (22 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio Bindon Blood Stoney 4. novembra 1850. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
NGC 3574
NGC 3574 (također poznat kao MCG 5-27-22 i PGC 34080) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 470 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Lav. Najveći prečnik je 0,40 (55 hiljada sg) a najmanji 0,4 uglovnih minuta (55 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Jean Marie Edouard Stephan 15. marta 1877. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Emeritus
U Rimskom carstvu pojam emeritus ( na latinskom znači "islužen") označavao je veterana rimske vojske, koji je časno odslužio vojnu službu.
Danas se termin koristi na univerzitetima; ranije je označavao penzionisanog profesora, a danas se titula profesor emeritus dodjeljuje samo penzionisanim profesorima koji su u nastavi proveli veći dio radnog staža. Akademici su profesori emeritusi.
Nagrada "Branko Ćopić"
Nagrada Branko Ćopić je srbijanska literarna nagrada koja se dodjeljuje od strane Zadužbine Branka Ćopića. Zadužbina je osnovana 1989. željom dr. Bogdanke Ilić Ćopić, supruge književnika i akademika Branka Ćopića sa sjedištem u Srpskoj akademiji nauka i umjetnosti. Cilj osnivanja Zadužbine je nagrađivanje pisaca za djela, napisana i objavljena na srpskom jeziku.
Dodjeljuju se dvije nagrade, za prozu i za poeziju, svake godine za djela visoke umjetničke vrijednosti. Članovi Zaklade biraju se iz reda Odjela jezika i književnosti Akademije i ujedno su i članovi žirija Zaklade za dodjelu nagrade.
IC 1994
IC 1994 (također poznat kao ESO 200-58 i PGC 13795) je spiralna galaksija i nalazi se u sazviježđu Sat. Prvo otkriće je napravio DeLisle Stewart 14. oktobra 1898. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Nagrada "Radoje Domanović"
Nagrada "Radoje Domanović" je srbijanska nagrada za dostignuća u oblasti satire. Nagradu dodjeljuje "Fond Radoje Domanović". Fond su osnovali književnici iz Srbije da bi sačuvali od zaborava lik i djelo čuvenog satiričara. Fond prije svega afirmira srpski satiru. mini | desno | 210p | [[Radoje Domanović, (1873-1908)]]
6.
thumb|Ilirski ustanak godine 6. Godina 6. (VI) bila je redovna godina koja počinje u petak u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao Godina konzulstva Lepida i Aruncija ili, rjeđe, '''godina 759. Ab urbe condita'''. Oznaka "6." za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavna metoda za imenovanje godina.
Gimnastika na Olimpijskim igrama 2016 – vratilo
Takmičenje na vratilu na OI 2016. u Rio de Janeiru održano je 16. augusta.
Kvalifikacije
Osam najbolje plasiranih gimnastičara kvalificirali su se za finale. U slučaju da su se među njima našla više od dva takmičara iz iste zemlje najslabije plasirani od njih ne bi se kvalificirao za finale nego bi dalje prošao sljedeći takmičar po plasmanu.
Josip Pejaković
Josip Pejaković (rođen 5. marta 1948. u Travniku) jest bosanskohercegovački glumac i dramski pisac.
Jedno vrijeme je bio pjevač travničke rok grupe Veziri. Poslije ga je zamijenio Seid Memić Vajta. Nakon toga se posvetio glumi. Odigrao je nekoliko uloga u amaterskom pozorištu u Travniku, a poslije je otišao u Sarajevo, gdje je ubrzo postao omiljen kod publike i kritičara.
Proslavio se monodramama: "On meni nema Bosne", "Oj živote" i "O, izbjeglice". Igrao je manje, ali zapažene uloge u televizijskim serijama i filmovima poput: Osma ofanziva, "Gluvi Barut" (Bahrudin Čengić, 1990), "Savršen krug" (Ademir Kenović, 1997.) i dr. Član je savjeta Novog plamena. U maju 2022. godine objavio je i najnoviju knjigu pod nazivom Sevdalinka, a zajedno sa Rambom Amadeusom podnio je kandidaturu u UNESCO sa prijedlogom da sevdalinka postane nematerijalna svjetska kulturna baština.
Čande
Čande su naseljeno mjesto u općini Brčko, Bosna i Hercegovina.
Savski cvijet
Savski cvijet je simboličan naziv za jednu prirodnu pojavu koja se dešavala svake godine krajem jula na rijeci Savi. Krajem jula iz šuma i vrbaka sa desne obale Save, između Orašja i Brezovog Polja, izlazilo je u nepunih nedjelju dana stotine hiljada bijelih leptirica (Brčaci su ih zvali “lepirice”), koje su nakon parenja polagale jaja na zemlju, na obalama Save, zatim letjetli prema Savi i iznad Save i nakon par sati ugibale i prekrile površinu Save, da se voda od njih nije ni vidjela. Cijela površina Save bila je prekrivena bijelo žutom bojom leptirica. Ovu pojavu brčaci su nazvali cvjetanje Save, iz čega je i nastao ovaj naziv Savski cvijet. Nakon toga iz jaja bi se u zemlji stvorili crvi, koji bi se nakon godinu dana transformisali u larve, a iz njih ponovo krajem jula bi izlazile leptirice.
Niko nikada nije ozbiljno proučavao ovu pojavu, niti objasnio koja je to vrsta leptira.
Zbog zagađenosti Save tog događaja više nema negdje od 1965/66.
Ribolov za vrijeme "cvjetanja"
U doba cvjetanja Save nije se mogla pecati riba, jer je imala izobilje hrane. Međutim, vješti savski ribari iz Brčkog su posebnom željeznom napravom vadili crve “lepirica” tokom zime i proljeća i pecali na njih.
Eshatologija
mini|desno|200px|[[Albrecht Dürer|Durer: Četiri jahača Apokalipse]] Eshatologija (Grčki ἔσχατος/ἐσχάτη/ἔσχατον, eschatos/eschatē/eschaton; znači "zadnje" i -logija znači "proučavanje nečega"), je poimanje suštinske prirode postojanja u terminima njegovog cilja ili krajnje svrhe. Eshatologija predstavlja jedan od elemenata u praktično svim religijskim i filozofskim sistemima mišljenja. U isto vrijeme, ovaj pojam sadrži i izvjesnu dvosmislenost: on se može odnositi na oblast apsolutnog (filozofsku "osnovu egzistencije") ili na događaje koji ukazuju na cilj historijskog procesa. U prvom slučaju, eshatologija se iskazuje kao niz reinkarnacija, koje svoj vrhunac dostižu utapanjem u samo biće (hinduizam).
Eshatologija je teološki koncept i treba je razlikovati od prognoziranja budućnosti zasnovanog na zakonima naučne uzročnosti. Takvim prognozama se bavi futurologija.
Dinamit
Danas se dinamit uglavnom upotrebljava u rudarstvu, građevinarstvu, kamenolomima i za rušenje objekata. Dinamit je još uvijek jedno od osnovnih sredstava za iskop rovova a također je i jeftinija alternativa lijevanim eksplozivima. Dinamit se ponekad koristi kao upaljač ili pojačivač djelovanja eksplozivnih punjenja zasnovanih na amonij-nitratu (ANFO).
Historija
thumb|Reklama za dinamit iz 1906. u dijamantnom i ratnom području Njemačke jugozapadne Afrike Alfred Nobel je razvio dinamit u tvornici eksploziva Krümmel u blizini njemačkog Geesthachta, gdje se danas nalazi Centar Helmholtz u Geesthacht (HZG). Svoj patent zaštitio je 1867. godine u većini zemalja, pa je tako u Velikoj Britaniji prijavio patent 7. maja pod brojem GB1345, u Švedskoj 19. septembra iste godine a u SAD 26. maja 1868. pod brojem 78.317.
Na studiju u Pragu, Nobel je upoznato Ascania Sobrera, koji je tri godine rasnije otkrio nitroglicerin, ali je smatrao da taj spoj nije pogodan za upotrebu u praksi zbog izuzetne osjetljivosti na vatru i udarce. Međutim, Nobel je bio veoma zainteresiran za Sobrerovo otkriće te je svoja istraživanja od 1862. usmjerio da nitroglicerin kao eksploziv uvede u tehničku upotrebu. Tokom Nobelovih eksperimenata sa nitroglicerinom dolazilo je do većeg broja nesreća. Pri jednoj eksploziji od 125 kilograma nitroglicerina u njegovoj laboratoriji u septembru 1864. poginuli su njegov brat Emil, inženjer Hertzman, služavka Marija, te još dvije osobe. Kako bi smanjio opasnost od nekontrolirane eksplozije nitroglicerina a istovremeno zadržao veoma veliku snagu eksplozije, Nobel je neuspješno eksperimentirao s raznim dodacima. Prema legendi, slučajno je došao do otkrića: iz jednog od brojnih transporta nitroglicerina jedne prilike došlo je do curenja čistog nitroglicerina iz posude u kojoj je prevožen, pri čemu je kapao na šljunak koji se nalazio na podu vozila. Nastala masa privukla je pažnju radnika, pa su o tome obavijestili Nobela. Njemu je ubrzo uspjelo dobiti eksploziv siguran na neželjene udarce koji je bio jednako snažan kao nitroglicerin. Ranije je Nobel već izumio inicijalno paljenje koje upotrijebio u novonapravljenom eksplozivu. Međutim, u to vrijeme Nobel je negirao da se otkriće desilo slučajno. Godine 1867. patentirao je optimizirani omjer smjese nitroglicerina od 3:1 i svoj proizvod nazvao današnjim imenom, dinamit. Time je Alfred Nobel napravio prvi eksploziv koji je bio tehnički pogodan za upotrebu, a istovremeno i znatno snažniji od crnog baruta. U okvirima tada brze i obimne industrijalizacije, u oblastima rudarstva, kamenoloma, u izgradnji cesta i tunela postojale su ogromne potrebe za takvim snažnim eksplozivima. U svrhu ekonomskog iskorištavanja svog otkrića, Nobel je patent prodao Basilu Zaharoffu. Novi eksploziv, koji je proizvoden u velikim količinama, znatno je pojeftinio i ubrzao izgradnju željezničkih linija i cesta.
Sastav
A. Dijatomejska zemlja (kieselgur) natopljena nitroglicerinom
B. Zaštitni oklop
C. Eksplozivna kapsula
D. Zapaljivi kabl ili fitilj]] Dinamit se sastoji iz 75 % nitroglicerina kao ekplozivne komponente, 24,5 % dijatomejske zemlje (kieselgura) kao nosećeg materijala i 0,5 % natrij-karbonata (sode) kao hemijskog stabilizatora. Eksplozijom prosječnog štapina dinamita (težine oko 190 grama) oslobađa se približno 1 MJ energije.
Opasnosti
Nakon što je dinamit postao dostupan u velikim količinama, počele su se dešavati nezgode i katastrofe sa teškim posljedicama, čiji uzrok je bila nedovoljna pažnja pri rukovanju dinamitom. Jedan od najvećih problema predstavljala je nestabilnost eksploziva u vlažnom okruženju. Iz vlažnog dinamita polahko se otpuštao nitroglicerin te se zbog svoje gustoće neprimjećeno mogao sakupljati u posudama gdje se držao dinamit, a nakon toga iznenada eksplodirati. I zamrznuti dinamit bio je osjetljiv na udarce, što se desilo pri izgradnji nekih tunela koji su građeni na velikim nadmorskim visinama ili zimi.
Rat bendova
Rat Bendova je bosanskohercegovačka emisija čija se prva sezona uspješno prikazivala na OBN televiziji od kraja oktobra do 28. decembra, 2009. godine. Učesnici su bile grupe iz Bosne i Hercegovine i okolnih zemalja. Pobjedu u prvoj sezoni odnijela je grupa The Santos Brothers Band iz Bačke Palanke u Vojvodini.
Projekat je započela OBN televizija. Prva sezona je snimana uživo svakog četvrtka u sarajevskom klubu Cinemas (Sloga). Voditelji su bili Feđa Fetahagić i Adrijana Kurtišaj, a backstage voditelji su bili Dario Baškarad i Fadil Hamzić.
Žiri su sačinjavali Vinko Štefanac, Sead "Zele" Lipovača, Davor "Sula" Sučić, Lana Stanišić i Davor Gobac.
NGC 2096
NGC 2096 (također poznat kao ESO 57-SC27) je otvoreno zvjezdano jato i nalazi se u sazviježđu Zlatna riba. Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 1835. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Valentin Ivanov (nogometni sudija)
Valentin Valentinovič Ivanov nekadašnji je sovjetski nogometaš i ruski nogometni sudija. Sin dvoje olimpijskih pobjednika iz 1956, Valentina i Lidije Ivanove, živi u Moskvi, gdje radi kao profesor tjelesnog odgoja. Od stranih jezika govori engleski.
Igračka
Nastupao je za tri kluba, najduže za moskovski Torpedo, i stigao do finala Sovjetskog kupa 1983.
Sudijska
Međunarodni sudija postao je 1. januara 1997. Prva međunarodna utakmica koju je sudio bila je Luksemburg – Poljska 1999. Prije kvalifikacije za glavnog sudiju bio je pomoćni sudija i u tom svojstvu sudio je tri utakmice na Svjetskom prvenstvu 1994.
Sudio je na Kupu konfederacija 2003, Evropskom prvenstvu 2004. i Svjetskom prvenstvu U-20 2005.
Godine 2005. vodio je kvalifikacijske utakmice za Svjetsko prvenstvo između Velsa i Engleske te Švedske i Islanda. I Engleska i Švedska su se kvalificirale i izvučene su u istu grupu na Svjetskom prvenstvu. Također je izabran da sudi polufinalnu utakmicu Lige prvaka između Villarreala i Arsenala u sezoni 2005/06.
Na Euru 2004. sudio je u tri utakmice, podijelivši 15 žutih kartona i jedan crveni.
Svjetsko prvenstvo 2006.
U odbranu Ivanova stao je i Gerhard Mayer-Vorfelder, tadašnji predsjednik Nogometnog saveza Njemačke, koji je rekao da je Ivanov samo provodio pravila. Napomenuo je da u utakmici nije nedostajalo sudijske uviđavnosti nego da ekipe nisu poštovale pravila igre. Naglasio je i da je FIFA naložila sudijama da se čvrsto pridržavaju pravila kad je riječ o zahvatima, držanju za dres i traćenju vremena te da je to savršeno jasno stavljeno do znanja svim ekipama.
Axl Rose
Axl Rose (Aksl Rouz) (rođen pod imenom William Bruce Bailey. (Vilijam Brus Rouz mlađi), u Lafayettu, Indiana, SAD, 6. februara 1962.), američki pjevač. Od 1985. godine je frontmen i pjevač hard rock grupe Guns N' Roses.
Djetinjstvo
Njegovi roditelji, majka Sharon E. Bailey i otac William Rose su se rastali kada je Axl imao samo 2 god, a odrastao je u vrlo religioznom okruženju pentekostalne crkve.
Majka mu se preudala za očuha Stephana Baileya, tako da je Bruce William dodao očevo prezime Bailley i postao Bruce Bailley, sve do svoje 17. godine života, kada je sam promijenio ime u Axl Rose. Samim time Axl Rose je za pjesmu "Sympathy for the Devil" jednom izjavio kako su početne riječi zapravo 100% o njemu, jer u imenima Axl RoseBilliam Bailey, Bruce Bailley ili Bruce William Rose, su sva imena Axla Rosea koja se mogu očitati u toj pjesmi, koja je originalno od Rolling Stonesa, a Gunsi su je obradili za soundtrack filma Intervju s vampirom. Axl u svojoj verziji pjeva Please to meet you, hope you'll guess my name, poigravajući se pogađanjem njegovog punog imena, nakon toliko imena i prezimena.
Guns N' Roses
Axl Rose, Slash, Duff McKagan, Izzy te Steven Adler, su od 1985. do 1990. bili sastav koji je živio onim stilom koji su svima prodavali, a bio je to still rocka "Živi brzo i dobro i umri mlad i slavan." No, nakon te duge stanke od godine i pol dana, između polovine 1989. i kraja 1990 godine Axl Rose se izgubio, a onda početkom 1991. se vratio, ali više ne onako živi brzo, umri mlad, sada se Axl usredotočio, da nije dosta poharati svijet svojim muzičkim umijećem, nego da i ostavi nešto tom svijetu muzike koji je toliko volio.
Tako je počeo odrađivati i po 100 koncerata u godini, svaki koncert je činio sve spektakularnijim. I htio je sve najbolje, bolje od drugih rock sastava, htio je biti najveći i najbolji, nikad, ma koliko god koncert bio dobar, nije bio potpuno zadovoljan, uvijek je težio nečem većem, jačem i boljem. Patio je od toga da bude najbolji. Mnogi misle da je to i razlog raspada Gunsa, jer drugi su htjeli čisti rock, koncerte kao i prije i ništa ne mjenjati, ali Axl je htio sve više i više, čak je zahtijevao ogromnu stanku između albuma, a drugi nisu htjeli čekati.
Stoga su se GN’R napokon i raspali.
Axl Rose, loši dječak muzičkih voda, istetovirani lik, pun nakita, i ludih frizura, sklon nasilju, ali uz sve to i s nevjerovatnim glasovnim sposobnostima te svojim izgledom koji ga je činio popularnijim od drugih rock velikana, koji nisu bili toliko fizički privlačni.
Danas kada su Gunsi, i to oni stari Gunsi, davna prošlost Axl Rose se u svim svjetskim muzičkim vodama vodi kao čovjek koji je bio ispred svog vremena, čovjek koji je htio i mogao učiniti muziku boljom nego što jest, misleći naravno na rock 'n' roll, ali to nije uspio, jer je imao jedan neuspijeh, a to je da njegov bend bude uz njega kad mu to najviše treba, a to se nije desilo 1993. i zato su se Gunsi raspali, što je razlog zbog čega većina, na neki način, osuđuje bivše članove grupe.
Chinese Democracy
Axl Rose je kupio pravo na ime Guns N’ Roses, te sada nakon 10 godina od raspada grupe, radi na novom albumu nazvanom Chinese Democracy s potpuno novom postavom, osim Dizzyja Reeda koji se grupi pridružio 1991. god.
Amur
Amur ili Heilong Jiang (Kineski jezik) ili Sahaliyan Ula (Mandžurski jezik) je rijeka u Aziji, deveta rijeka u svijetu po dužini. Protiče kroz ruski Dalekoistočni federalni okrug i sjeveroistočnu Kinu.
Rijeka Amur nastaje spajanjem njene glavne sjeverne pritoke, rijeke Šilka, sa glavnom južnom pritokom, rijekom Argun.
Pritoke
Veće pritoke su:
RK Borac Banja Luka
Rukometni klub Borac je rukometni klub iz Banje Luke osnovan 1950. godine. Dio su sportskog društva Borac iz Banje Luke i najuspješniji su bosanskohercegovački klub u historiji. Takmiči se u Premijer rukometnoj ligi Bosne i Hercegovine. Domaće utakmice igra u dvorani Borik.
Historija
Hamdija Kadunić, profesor u srednjoj školi, je bio prvi koji je upoznao Banjalučane sa rukometnom igrom. Nedugo poslije, nekoliko sportskih zaljubljenika na čelu sa Hamdijom Kadunićem osniva i prvi klub u Banjoj Luci koji je od 1950. nosio ime Željezničar, ali već 1952. pristupa Sportskom društvu Borac, tako da se i ime kluba mijenja u Borac.
Borac je najuspješniji rukometni klub u Bosni i Hercegovini ikad. Svojevremeno, igrači Borca su igrajući za Jugoslaviju bili osvajači 6 olimpijskih zlatnih medalja. Najveći uspjeh kluba je osvajanje Evropskog šampionata 1976. godine protiv Danske Fredericije, te IHF kupa 1991 protiv Moskovskog CSKA. Bili su prvaci Jugoslavije 7 puta i osvajači Kupa 10 puta. Borac je jedan od najtrofejnijih klubova bivše države. Najpoznatiji igrač Borca, golman Abas Arslanagić je bio uvršten i u reprezentaciju svijeta.
U novoj državi najveći uspjeh Borca je osvajanje Premijer Bosne i Hercegovine četiri puta, te osvajanje Kupa Bosne i Hercegovine sedam puta.
Festival
mini|Festival u Kufsteinu mini|Renesansni festival u [[Koprivnica|Koprivnici]] Festival označava javni događaj ili seriju svečanosti koja se redovno održava u nekom gradu ili lokaciji te je posvećena određenom aspektu umjetnosti i života. U prošlosti su festivali bili pretežno vjerskog karaktera (svetkovine), odnosno posvećeni određenom božanstvu, da bi kasnije dobili i sekularni sadržaj, pa tako danas imamo pivske festivale kao što je Oktoberfest u Münchenu, muzičke festivale kao Splitski festival, ili filmske festivale kao Filmski festival u Cannesu.
Sadržaj festivala ovisi o povodu, mjestu i vremenu, pa tako može uključivati vjerske obrede, gozbe, izložbe, pozorišne i filmske predstave, odnosno sportska takmičenja. Sudionici festivalskih takmičenja često znaju dobivati prestižne festivalske nagrade.
Vaterpolo
Vaterpolo je ekipni sport u kojem učestvuju dvije ekipe sa po sedam članova (jedan od njih je golman). Uz nogomet, najstariji je timski sport koji se pojavio na programu Olimpijskih igara.
Pravila
Cilj igre je postići više pogodaka. Na početku svake četvrtine po jedan igrač svake ekipe pliva prema sredini igrališta na kojemu je lopta, a momčad čiji igrač prvi dopliva do lopte prva kreće u napad. Utakmica se igra u četiri četvrtine, čija dužina je 7, 8 ili 9 minuta (zavisno o pravilima organizatora takmičenja).
Najuspješnije države
300px|mini|desno|[[Vaterpolo reprezentacija Srbije|Srbija-Grčka, Svjetska vaterpolo liga, Genova, 16. 6. 2008.]] Države u kojima je jak reprezentativni vaterpolo su: Crna Gora, Mađarska, Rusija, Srbija, Italija, Grčka, Njemačka, Španija, SAD, Australija, Hrvatska, ali i Slovačka i Francuska drže priključak s njima.
Najviše uspjeha na kontinentalnim (Evropskim prvenstvima) i svjetskim prvenstvima imale su Mađarska, SSSR, SFRJ, Italija i Španija.
U međunarodnim klupskim takmičenjima, najviše uspjeha imale su hrvatske ekipe (ističu se Mladost Zagreb, Jug Dubrovnik i Jadran Split), zatim momčadi iz Italije (ističu se Posillipo Napulj, Pro Recco i Pescara), Mađarske (ističu se Honved, Vasas, BVSC i Ujpest Torna), Srbije (ističe se Partizan Beograd), Rusije, Njemačke (ističe se Spandau Berlin), Španske (ističe se Barcelona), a u 21. vijeku i klubovi iz Grčke postižu uspjehe. Trenutno u Jadranskoj vaterpolo ligi dominira Jadran CKB iz Herceg Novog (Crna Gora)
Diskografija Lepe Brene
Ovaj članak sadrži informacije o muzičkim izdanjima bosanskohercegovačke i jugoslavenske pjevačice narodne muzike Lepe Brene. Karijeru je započela 1980. pjevajuć u grupi "Lira", a pravi proboj na estradnoj sceni doživjela je naredne godine nakon nastupa na jednoj od tada popularnih jugoslavenskih TV emisija koju je uređivao voditelj Milovan Ilić Minimaks. Godine 1981. godine počinje saradnju sa srbijanskim sastavom Slatki greh i sa njima postiže veliki uspjeh. Tokom njene uspješne dugogodišnje karijere snimila je veliki albuma i singl ploča, te mnogobrojnih koncerata na području bivše Jugoslavije. Također, nastupala je u više jugoslavenskih filmova, a bila je i suvlasnica produkcijske kuće "Grand". Jedna je od prvih koja je započela pjevati pjesme u turbo-folk stilu.
1983 - Lepa Brena i "Slatki greh"
A strana
B strana
2004 - The Best Of
CD 1
Langer-Giedionov sindrom
Znakovi i simptomi
Karakteristike povezane s ovim stanjem uključuju: blage do umjerene poteškoće u učenju, nizak rast, jedinstvene crte lica, male glave i skeletne abnormalnosti, uključujući koštane izrasline koje izlaze iz površine kostiju.
Popis stanovništva u Hrvatskoj 2011 (Osječko-baranjska županija)
'''Popis stanovništva u Hrvatskoj 2011. godine''' proveden je od 1. do 28. aprila 2011, prema stanju na dan 31. marta. Popis je proveden na temelju ''Zakona o Popisu stanovništva, kućanstava i stanova u Republici Hrvatskoj 2011. godine'' (Narodne novine, broj 92/10). Osječko-baranjska županija je po Popisu stanovništva 2011. godine na površini od 4.155 km2 imala 305.032 stanovnika, što predstavlja 7,12% od ukupnog broja stanovnika Hrvatske. Gustoća naseljenosti u Osječko-baranjskoj županiji je 73,41 stanovnika/km2.
Langer-Giedionov sindrom
Lobanja i lice
Osobe s Langer-Giedionovim sindromom mogu pokazati karakteristične kraniofacijalne abnormalnosti. To uključuje dugačak istaknuti filtrum, tanku gornju usnu, široko razmaknute oči, lukovičast vrh nosa, širok nosni most, široke nozdrve, mikronatiju (malu donju vilicu), retrognatiju (potisnutu mandibulu), duboko usađene oči i velike uši. Sama glava često je neobično mala u poređenju sa glavom neoboljelih osoba istog uzrasta i spola. Mogu se pojaviti zubne abnormalnosti, kao što su prekobrojni centralni sjekutići i odsustvo nekih zuba
Koža, kosa, znojne žlezde i nokti
Ektodermna displazija je ključna karakteristika Langer-Giedionovog sindroma.
Većina osoba s Langer-Giedionovim sindromom ima rijetku dlaku na glavi, što je posebno izraženo kod muškaraca koji alopeciju često doživljavaju ubrzo nakon puberteta. Uprkos tome, obrve mogu biti neobično guste.
Uzrok
Sindrom se javlja kada nedostaje mali komad dugog kraka hromosom 8, koji sadrži određeni broj gen. Delecija ovih gena odgovorna je za neke od ukupnih karakteristika Langer-Giedionovog sindroma.
Dio hromosoma koji nedostaje je 8q23.2–q24.1. Ova regija uključuje gene TRPS1 i EXT1.
Dijagnoza
Dijagnoza se zasniva na kliničkim nalazima i može se potvrditi citogenetičkim testiranjem, kada je veličina delecija u prosjeku 5 Mb (miliona parova baza). Danas je uobičajena praksa da se na perifernoj krvi pacijenta radi aCGH (array hromosome hybridization genome = niza hromozomske hibridizacije genoma) studija kako bi se odredio stepen gubitka genomskog područja i deletiranih gena. genom hibridizacije niza hromosoma
Liječenje
Iako se nijedan genetički sindrom ne može izliječiti, dostupni su tretmani za neke simptome. Spoljašnji fiksatori korišćeni su za rekonstrukcije limbusa i lica.
Džemaludin Alić
Džemaludin Alić je bosanskohercegovački književnik. Rođen je 19. maja 1947. godine u Tetovu kod Zenice. Gimnaziju je završio u Zenici a studije južnoslovenskih književnosti i jezika uspješno je okončao na Filozofskom fakultetu u Sarajevu 1972. godine.
Objavio je više knjiga pjesama:
Za knjigu pjesama Tamni kristal dobija nagradu Fonda A.B. Simić 1969. godine u Zagrebu.
Džemaludin Alić piše i prozu, kritiku i esej. Prvi roman I smrt će proći objavljuje 1978. godine u Zagrebu, a zatim slijede romani Trošenje grijeha, Sarajevo, 1980.; Kukci, Banja Luka, 1988.; Demijurg, Tuzla, 1989., i Pataren, Sarajevo, 2001. Knjigu priča Zamka za Ishaka Ledinu objavljuje u Sarajevu 1982. godine. Komadanje Orfeja,izbor kritike, polemike i eseja objavljuje u Tuzli 1986. godine, a ''Antologiju bosanskohercegovačke pripovijetke XX. stoljeća objavljuje u časopisu Život, 7-8, 1980. godine.
Nakon izbijanja rata u Republici Bosni i Hercegovini Alić sa porodicom živi u gradu Splitu u Hrvatskoj gdje izdaje list RBiH, a od kraja 1993. godine živi u egzilu u Njemačkoj sa statusom slobodnog umjetnika. U egzilu je napisao knjigu pjesma Bosna Bosona, roman Pataren i djelo Devetnaest stoljeća Bosne, Frankfurt a/M, 1988.
Ełk
Ełk je grad u sjeveroistočnom dijelu Poljske u Varminsko-mazurskom vojvodstvu sa 61 903 rezidentnih stanovnika.
Tetraetil olovo
Upotreba
Koristi se kao antidetonator ili sredstvo protiv stvaranja udara u motoru s unutrašnjim sagorijevanjem pri sagorijevanju benzina. Po litri benzina dodaje se 0,5 g tetraetil olova. Kao aditiv benzinu još uvijek se koristi u nerazvijenim zemljama. U razvijenim zemljama kao antidetonator u bezolovnom benzinu koristi se metil-terc-butil eter [(CH3)3COCH3]
NGC 5088
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
The Best of Zdravko Čolić (2004)
The Best of Zdravko Čolić (2004), poznat i pod nazivom "Extra Čarolija", je sedmi po redu kompilacijski album Zdravka Čolića. Beogradska izdavačka kuća RTV BK Telecom objavila ga je u dvostrukom CD izdanju 2004. godine. Album sadrži šesnaest pjesama, koje predstavljaju pregled nekih od njegovih značajnijih radova snimljenih tokom njegove dugogodišnje pjevačke karijere. Većina pjesama na ovom kompilacijskom albumu napisana je u pop stilu uz nekoliko balada, što je omogućilo Zdravku Čoliću veliku slušanost, te dobru prodaju njegovihCD-a na području bivše Jugoslavije. "The Best of Zdravko Čolić (2004)" objavljen je godinu dana nakon njegovog jedanaestog po redu studijskog albuma pod nazivom Čarolija. Dizajn za ovaj dvostruki CD album uradio je Siniša Grahovac, a fotografiju Nebojša Babić.
Spisak pjesama
CD 1 CD 2
RizoRaub
RizoRaub je PC igra programirana u delphi-u. Raub potiče iz Austrije i prije Prvog svjetskog rata se preko austro-ugarskih vojnika jako brzo proširio na čitavo područje Bosne i Hercegovine. Danas je veoma popularan u istočnom, sjevernom i centralnom dijelu Republike BiH. Verzija RizoRaub 2.1 je dostupna na bosanskom i njemačkom jeziku.
Pravila
Pravila su jednostavna i laka. Igra se sa dva do četiri igrača. Na početku partije se odlučuje ko prvi dijeli karte. Onaj ko počinje dijeliti, dijeli prvo svakome po dvije karte i jednu okreće u sredinu. Ta okrenuta karta određuje automatski glavni adut jednog dijeljenja. Obično se pri okretanju keca ili kralja zove 'RAUB' i to znači da je onaj, koji je rekao 'Raub', igru primio na sebe. Tada primalac 'MORA' uzeti najmanje dva boda, u protivnom slučaju dobija kaznene bodove. Ako je prvom rukom okrenuta srednja karta sedmica, svi igrači 'MORAJU' da prate a igru prima onaj koji je sedmicu okrenuo tj. koji dijeli. Sedmica kao 'MUSS' ne važi, ako je okrenuta u ostalim rukama tj. ako niko ne primi igru iz prve ruke. Ako nije 'RAUB', tada se sljedeći igrač do djelioca pita, da li će primiti igru, ako ne onda sljedeći, sve dok se krug ne zatvori kod onoga koji je počeo dijeliti. Ako niko ne primi igru, djelilac okreće još jednu kartu i isti se postupak još jednom ponavlja (ukupno je dozvoljeno okretati na takav način tri karte). Ako i drugi put niko nije primio, djelilac tada ima pravo da bira, da li će okrenuti još jednu kartu ili će dati 'REFU'. Refa znači, da dijeli sljedeći igrač i u toj partiji se osvojeni pozitivni i kazneni bodovi broje duplo. Ako bi se u jednoj 'REFA' partiji desilo da se okrene kao srednja karta sedmica (što znaci 'MUSS' partija), tada se refa prenosi u sljedeću a aktuelna partija se nastavlja sa mussom. Kad neko primi igru, ostali igrači mogu birati da li će pratiti ili se odbaciti. Ko se odluči pratiti mora uzeti najmanje jedan bod, ko ne prati ostaje u toj rundi na isto bodova. Igrači koji idu dalje imaju pravo svoje loše karte zamijeniti drugim. Pobjednik je onaj igrač, koji prvi stigne ili pređe nulu a počinje se igrati sa 21 bodom. Kazneni poeni su pozitivni a regularno ostvareni bodovi su minus poeni. Postoje tri vrste igre: normalna, refa i muss...
1)  NORMALNA IGRA
2)  REFA (sve je duplo)
a)  ko primi mora uzeti najmanje 2 boda     -   ako ne uzme ni jedan dobija +8 kaznenih bodova     -   ako uzme samo jedan dobija +6 kaznena boda b)   ko prati mora uzeti najmanje 1 poen -  ako ne uzme ni jedan dobija +4 kaznena boda c)  za sve ostale slučajeve dobija se onoliko minus bodova puta dva, koliko je uzeto tokom igre
3)  MUSS
a)  ko primi (tj. ko je okrenuo sedmicu) mora uzeti najmanje 1 bod    -   ako ne uzme taj jedan dobija +4 kaznena boda b)   ko prati mora uzeti najmanje 1 poen -  ako ne uzme ni jedan dobija +4 kaznena boda c)  za sve ostale slučajeve dobija se onoliko minus bodova, koliko je uzeto tokom igre
4)  PAŽNJA
Na adute se mora odgovarati. Nije dozvoljeno bacati drugu kartu, ako se u rukama posjeduje tražena. Prva bačena karta je adut   ruke i na nju se mora odgovarati. Ako se nema taj znak, tada se odgovara adutom igre (znak koji je pri dijeljenju okrenut u sredini i na koji se igra primila). Ako nemate ni jednu od navedenih, tada možete baciti bilo koju kartu.
5)    PRIMJER
Ako je neko primio igru na bube srce. Srce je sad adut igre. Primalac počinje i baca as karo. As karo je adut ruke i na njega se MORA strogo odgovarati, znači sa drugim karoom. Ako nemate karo onda je dozvoljeno baciti adut igre, tz. srce. Ako ni srca nemate, onda bacate bilo koju. Pobjednik se gleda prvo po bačenom adutu (srce) a tek onda po adutu ruke (karo). Sve ostale karte (stranci) gube. Svaki početak jedne ruke postavlja se novi adut prvom bačenom kartom.
Autor
Rizvan Tupković Rosenbaum (Software Engineer)
Kadir Jusić
Biografija
Kadir Jusić je rođen u naselju Veliki Badić kod Bosanske Krupe. Osnovnu školu i gimnaziju završio je u rodnom gradu da bi nakon završene gimnazije upisao vojnu akademiju u Beogradu koju je završio 1971. godine. Jugoslavensku narodnu armiju Kadir Jusić napustio je u augustu 1991. te se sa porodicom preselio u Visoko. Od aprila 1992. bio je u sastavu Armije Republike Bosne i Hercegovine. Penzionisan je 2000. godine u činu brigadnog generala.
Boks
Zbog činjenice da u boksu nije dozvoljeno protivnika udarati dok je na podu, te da postoje stroga pravila u koji dio tijela i na koji način se smije udarati protivnik, boks se često naziva i "plemenitom vještinom".
Težinske kategorije
Da bi se osigurala ravnopravnost borbe, bokseri se takmiče u težinskim kategorijama. Najčešće se koriste slijedeće težinske kategorije, poredane po težini boksera:
Za kadete i žene se koriste nešto drugačije kategorije:
7.
thumb|Operacije tokom Batonovog ustanka godine 7. Godina 7. (VII) je bila redovna godina koja počinje u subotu u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao Godina konzulstva Metela i Nerve ili, rjeđe, '''godina 760. Ab urbe condita'''. Oznaka "7." za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavna metoda za imenovanje godina.
Bojna (čvor)
Bosna i Hercegovina:
Hrvatska:
Fahrov sindrom
Primarna porodična kalcifikacija mozga  (PFBC), poznata i kao porodična idiopatska kalcifikacija baznih ganglija (FIBGC) i Fahrova bolest, jest rijetki, genetički dominantni, nasljedni nervni poremećaj karakteriziran abnormalnim naslagama kalcija u područjima mozga koja kontroliraju pokrete. Korištenjem CT-skeniranja, kalcifikacije se vide prvenstveno u baznim ganglijama i u drugim oblastima kao što je moždana kora.
Znakovi i simptomi
Simptomi ove bolesti uključuju pogoršanje motornih funkcija i govora, napade i druge nevoljne pokrete. Ostali simptomi su glavobolje, demencija i oštećenje vida. Karakteristike Parkinsonove bolesti su također slične PFBC-u.
Bolest se obično manifestira u trećoj do petoj deceniji života, ali se može pojaviti u djetinjstvu ili kasnije u životu. Obično se ispoljava u nespretnosti, umoru, nesigurnom hodu, sporom ili nerazgovijetnom govoru, otežanom gutanju, nevoljnim pokretima ili grčenju mišića. Napadi različitih tipova su česti. Neuropsihijatrijski simptomi, koji mogu biti prve ili najizraženije manifestacije, kreću se od blagih poteškoća s koncentracijom i pamćenjem do promjena u ličnosti i/ili ponašanju, do psihoze i demencije.
Mutacije
Ovo stanje se može naslijediti autosomno dominantno ili recesivno. S njim je povezano nekoliko gena. Predložen je lokus na 14q, ali gen nije identificiran. A second locus has been identified on chromosome 8 and a third has been reported on chromosome 2. Ovo sugerira da možda postoji određena genetička heterogenost u ovoj bolesti.