cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Spisak IC objekata (1–1000)
Ovdje je dat spisak objekata dalekog svemira iz Novog općeg kataloga za IC objekte 1-1000. Podaci su bazirani na revizirani NGC i IC katalog koji je napravio Wolfgang Steinicke.
Dobra
Hrvatska:
Krčevina (Đurđenovac)
Krčevina je naseljeno mjesto u sastavu općine Đurđenovac, Osječko-baranjska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Našice. Kao samostalno naseljeno mjesto, Krčevina postoji od popisa 2001. godine. Nastalo je izdvajanjem dijela iz naselja Beljevina.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Krčevina je imala 115 stanovnika. Za narodnosni sastav 1991. godine pogledati pod Beljevina.
Napomena: ''U 2001. nastalo izdvajanjem iz naselja Beljevina. Do 1948. podaci su sadržani u naselju Beljevina.''
Popis 1910.
Za sastav stanovništva na popisu 1910. godine, pogledati pod: Beljevina.
Beljevina
Beljevina je naseljeno mjesto u sastavu općine Đurđenovac, Osječko-baranjska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Našice.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Beljevina je imala 712 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Beljevina je imalo 1.091 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Popis 1910.
Napomena: Iskazano zajedno sa naseljem Krčevina.
Malezija na Svjetskom prvenstvu u atletici 2017.
Maleziju na Svjetskom prvenstvu u atletici 2017. u Londonu od 4. do 13. augusta 2017. predstavljao je jedan atletičar.
Katar na Svjetskom prvenstvu u atletici 2017.
Katar na Svjetskom prvenstvu u atletici 2017. u Londonu od 4. do 13. augusta 2017. predstavljalo je pet atletičara u pet disciplina. Ukupno su osvojili dvije medalje: jednu zlatnu i jednu bronzanu.
DŠK
DŠK 1938 je sovjetski teški mitraljez kalibra 12.7 mm uveden u operativnu upotrebu 1938. godine. Ovaj mitraljez je dizajniran od strane ruskih inžinjera Vasilija Degtajeva i Georgija Špagina i korišten je u mnogim ratovima.
Razvoj
1925. godine, sovjetska armija je od svojih konstruktora tražila novo rješenje za protivavionski i protivoklopni velikokalibarski mitraljez. Istovremeno je i ratna mornarica Crvene Armije tražila odgovarajuće oružje sa kojim bi štitila svoje manje brodove od vazdušne opasnosti koja je sve više bila izražena. Veoma brzo, još 1930. godine, konstruiran je novi kalibar za nova sovjetska velikokalibarska oružja sa dimenzijama 12.7x108 mm, i za razliku od tadašnje sovjetske municije 7.62x54, nije imao obod na čahuri.
Otprilike istovremeno, sovjetski konstruktor Vasilij Aleksejevič Degtajev je krenuo u razvoj novog velikokalibarskog mitraljeza. Za osnovu je uzeo svoj već uspješni produkt puškomitraljez DP u kalibru 7.52x54 mm i prosto povećao ga da bi mogao da izdrži novu municiju. Taj mitraljez postaje poznat kao DK (Degtyarov Krupnokalibernyj). DK je bio vazduhom hlađeni mitraljez, koji se punio sa municijskim dobošem od 30 metaka postavljenom na gornjoj strani mitraljeza. Za rad mehanizma koristio je snagu povratnih gasova. Ovaj mitraljez je nakratko proizvođen između 1933. i 1935. godine i korišten je na nekim oklopnim vozilima i tenkovima, kao i na manjim plovnim objektima. Tridesetometni doboš nije bio niti malo lak za manipulaciju, a i izazivao je zastoje, pa zbog toga ovaj mitraljez nije imao veliku popularnost kod korisnika.
1938. godine, konstruktor Georgij Špagin je razvio dodatak za hranenje mitraljeza sa redenikom. Mehanizam je tipa ververicji kavez i montira se na mjestu gdje se ranije montirao doboš sa municijom. Redenik dolazi sa lijeve strane oružja i tako hrani mitraljez. Poslije uobičajenih ispitivanja, ovaj mitraljez je ušao u serijsku proizvodnju i prihvaćen je u naoružanje pod oznakom DŠK M-38 (Degtjarov-Špagin Krupnokalibernji). Zajedno sa mitraljezem, usvojeno je i postolje na točkovima za njega, koje iako je bilo veoma masivno i teško, ipak nije pružalo zadovoljavajuću stabilnost za mitraljez nije dovoljno prigušavalo vibracije nastale pucanjem, tako da je ovaj mitraljez bilo veoma teško koristiti za gađanje na većim udaljenostima. Za gađanje ciljeva u vazduhu, mitraljez se vadio sa ovog postolja i postavljao se na postolje-tripod za protivavionsku odbranu. Inače svaki mitraljez tipa DŠK je imao i protivavionski nišan koji se nosio u posebnoj kutiji.
Korisnici
thumb|DŠK na rumunskom TR-85 tenku. thumb|Četverocijevna verzija.
Bokšić (Đurđenovac)
Bokšić je naseljeno mjesto u sastavu općine Đurđenovac, Osječko-baranjska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Našice.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Bokšić je imao 433 stanovnika.
IC 4239
IC 4239 (također poznat kao MCG 5-32-15 i PGC 46872) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 666 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Lovački psi. Najveći prečnik je 0,80 (155 hiljada sg) a najmanji 0,4 uglovnih minuta (78 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Stephane Javelle 30. juna 1896. godine.
Bokšić (Đurđenovac)
Stanovništvo
Napomena: ''U 1869. sadrži podatke za naselje Beljevina.''
IC 4239
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Bokšić (Đurđenovac)
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Bokšić je imalo 607 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Mangalin Han
Mangalin Han je naseljeno mjesto u općini Višegrad, Bosna i Hercegovina.
Pimpinella
Vrste
• 3 200px|left|thumb|[[Pimpinella anisum ]]
Live at Wembley '86
Live at Wembley '86 je dvostruki live album britanske rock grupe Queen. Snimljen je 12. juna 1986. godine na stadionu Wembley, u Londonu, tokom njihove turneje The Magic Tour. Objavljen je 26. maj 1992. godine dok je DVD izdanje pod nazivom Queen Live at Wembley Stadium objavljeno u junu 2003. godine. Tokom uvoda pjesme "Who Wants to Live Forever", Freddie se obratio publici povodom sve učestalijih glasina o raspadu Queen-a i pokazujući na leđa rekao "Oni govore odavde" što je publika gromoglasno pozdravila. Tokom govora, Freddie je proročki poručio: "Dakle, zaboravite te glasine, mi ćemo ostati zajedno sve dok ne umremo, siguran sam u to."
Koncert
Koncert je počeo u 16:sati a karte su koštale 14.50 £. Na koncertu su nastupile 4 grupe slijedećim redoslijedom:
Lamana Draga
Hrvatska:
Wolverhampton Wanderers FC
Wolverhampton Wanderers FC je profesionalni nogometni klub iz Wolverhamptona, Engleska. Trenutno nastupa u Premijer ligi, prvom rangu engleskog nogometa, nakon što je prethodno izborio promociju iz Championshipa. Klub je poznat i pod skraćenim nazivom Wolves.
Historija
Klub je osnovan 1877. godine. Prvobitno je bio poznat kao St. Luke's FC 1887. godine. Historijski gledano, Vukovi su vrlo utjecajni, jedan su od osnivača Football League, a također su igrali bitnu ulogu u formiranju Evropskog kupa, danas poznatog kao Liga prvaka. Prije Prvog svjetskog rata dva puta su osvojili FA Cup. Dok su poslije Drugog svjetskog rata između 1949. i 1960. godine tri puta osvojili ligu i dva puta FA Cup. Od 1889. domaće utakmice igraju na stadionu Molineux.
Donja Dobra
Donja Dobra je naseljeno mjesto u sastavu općine Brod Moravice, Primorsko-goranska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Delnice.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Donja Dobra je imala 212 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Donja Dobra je imalo 188 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Cere
Francuska:
Hrvatska:
La Liga 1951/1952.
La Liga 1951/52. je bila 21. sezona nogometnog nacionalnog prvenstva Španije. Sezona je počela 9. septembra 1951. a završila 13. aprila 1952. U sezoni je učestvovalo 16 ekipa. Nakon završenog prvenstva Barcelona je peti put u svojoj historiji osvojila prvenstvo sa tri poena više od drugoplasiranog Atlétic Bilbaa. Pretposljednja i posljednja ekipa, Las Palmas i Atlético Tetuán su na kraju sezone ispali iz lige. Također, 13. i 14. ekipa na tabeli je igrala doigravanje za opstanak. Sporting de Gijón i Racing de Santander kao trinaestoplasirana odnosno četrnaestoplasirana ekipa igrali su doigravanje sa prve četiri ekipe druge lige. U tom doigravanju uspjeli su zadržati status prvoligaša. U cjelokupnoj sezoni je ukupno odigrano 240 utakmica te postignuto 987 golova što je iznosilo 4.11 datih golova po utakmici. Najefikasnija ekipa lige je bila Barcelona. Pahiño, nogometaš Real Madrida je bio najbolji strijelac lige sa 28 postignutih golova.
Masali
Masali su naseljeno mjesto u općini Višegrad, Bosna i Hercegovina.
Kvalifikacije za Evropsko prvenstvo u nogometu 1980 - grupa 5
Kvalifikacije za Evropsko prvenstvo u nogometu 1980 - grupa 5 bila je jedna od sedam grupa u sklopu kvalifikacija za Evropsko prvenstvo 1980. U grupi su bile četiri reprezentacije, a primijenjen je Bergerov sistem takmičenja. Čehoslovačka, kao prvoplasirana u grupi, kvalificirala se za prvenstvo.
Utakmice
*Vrijeme odigravanja utakmica su prikazana po lokalnom vremenu mjesta gdje su utakmice igrane.
Donja Lamana Draga
Donja Lamana Draga je naseljeno mjesto u sastavu općine Brod Moravice, Primorsko-goranska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Delnice.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Donja Lamana Draga je imala 2 stanovnika.
Akadsko carstvo
Akadsko carstvo je naziv za državu koja je postojala od 2334. do 2154. godine prije nove ere. Glavni grad je bio Akad. Osnivač carstva je bio Sargon I. Pod njegovom vladavinom vođeni su ratovi protiv okolnih država. Zauzimanjem Uruka i Babilona ujedinio je Mezopotamiju i osnovao prvo carstvo u historiji. Ono je obuhvatalo teritorije Elama, Suzu, Sumera, Akada, sjeverne teritorije od Akada i Siriju. Sargon I. je vladao 55 godina. Naslijedila su ga dva sina Rimuš i Maništušu koji su uspjeli da očuvaju uspjehe očevih pohoda, te učvrste vlast dinastije.
Međuselje
Međuselje je naseljeno mjesto u općini Višegrad, Bosna i Hercegovina.
La Liga 1952/1953.
La Liga 1952/53. je bila 22. sezona nogometnog nacionalnog prvenstva Španije. Sezona je počela 14. septembra 1952. a završila 3. maja 1953. U sezoni je učestvovalo 16 ekipa. Nakon završenog prvenstva Barcelona je šesti put u svojoj historiji osvojila prvenstvo sa dva poena više od drugoplasirane Valencije. Pretposljednja i posljednja ekipa, Málaga i Real Zaragoza su na kraju sezone ispali iz lige. Također, 13. i 14. ekipa na tabeli je igrala doigravanje za opstanak. Celta de Vigo i Deportivo de La Coruña kao trinaestoplasirana odnosno četrnaestoplasirana ekipa igrali su doigravanje sa prve četiri ekipe druge lige. U tom doigravanju uspjeli su zadržati status prvoligaša. U cjelokupnoj sezoni je ukupno odigrano 240 utakmica te postignuto 935 golova što je iznosilo 3.9 datih golova po utakmici. Najefikasnija ekipa lige je bio Athletic Bilbao. Telmo Zarra, nogometaš Athletic Bilbaa je bio najbolji strijelac lige sa 24 postignuta gola.
Force India VJM08
Force India VJM08 je Formula 1 automobil dizajniran od strane Andrew Green za Force India da se natječu u Formula 1 - sezona 2015. To će se voziti po Sergio Pérez i Nico Hülkenberg.
Potpuni spisak rezultata u Formuli 1
(Legenda) (Utrke u boldu označavaju najbolju startnu poziciju, dok utrke u italicu označavaju najbrži krug utrke)
Mekanska sura
Mekanska sura je sura Kur'ana koja je objavljena u Mekki, prije hidžre Muhammeda iz Medinu. Od ukupno 114 sura od kojih se sastoji Kur'an, 82 sure su mekanske, njih 20 su medinske dok se za preostalih 12 pouzdano ne zna mjesto objave. Iako postoje različita mišljenja o broju mekanskih i medinskih sura, najčešće se smatra da je ukupno 85 mekanskih dok su preostale, njih 29, medinske sure.
Karakteristike mekanske sure
S obzirom na vremenski kontekst i na prilike koje su vladale u momentu objave pojedinih sura, postoji niz specifičnosti po kojima se razlikuju mekanske od medinskih sura.
Neke od specifičnosti mekanskih sura su:
Općenito, u mekanskim surama se govori o tevhidu, akidi, džennetu i džehennemu ali se za razliku od medinskih sura, vrlo malo kazuje o šerijatskim propisima i zakonima.
NK Mramor
Nogometni klub Mramor je nogometni klub iz Mramora, Bosna i Hercegovina. Trenutno se takmiči u Drugoj nogometnoj ligi Federacije Bosne i Hercegovine - Sjever, trećem rangu nogometnog sistema u Bosni i Hercegovini.
Historija
Klub je osnovan 1953. godine. U bivšoj Jugoslaviji Mramor je bilo član Podsavezne Lige NRBiH-Savez Tuzla i Republičke Lige NRBiH. U takmičarskoj sezoni 1959/60. Mramor postaje članom Podsavezne lige NRBiH-Savez Tuzla, gdje je ostvarivao solidne rezultate i igrao rame uz rame sa ostalim većim ekipama tadašnjeg perioda na području tuzlanskog podsaveza. Nekoliko sezona je odigrao i u republičkoj ligi BiH, gdje je u sezoni 1968/69 zauzeo 6. mjesto. Bila je to jedna od najuspješnijih sezona u historiji Mramora.
Menzilovići
Menzilovići su naseljeno mjesto u općini Višegrad, Bosna i Hercegovina.
Keleanohoanaapiapi
Kelea Velika (havajski Kelea Nui) bila je havajska plemkinja (Aliʻi), princeza ostrva Mauija i Oahua (drevni Havaji). Smatrana je velikom plemkinjom, ali ne plemkinjom najvišeg ranga. 160px|mini|Mapa havajskih ostrva; Kelea je bila princeza Mauija i Oahua. Legenda o njenoj otmici može se usporediti sa mitom o Heleni Trojanskoj.
Njeno najduže ime, spomenuto u pojanjima, jeste Keleanohoanaʻapiapi.
Porodica
Kelea je bila kćerka kralja Mauija Kahekilija I Velikog i njegove supruge, gospe Hauke od Kauaija te tako sestra kralja Kawaokaohelea.
Njena baka po ocu bila je kraljica Mauija Kapohauola.
Život
Nije poznato kada je tačno Kelea rođena. Najvjerovatnije je rođena na Mauiju.
Smatrana je veoma lijepom te je bila oteta kako bi postala supruga princa Oahua zvanog Lo Lale. Imali su troje djece, ali su se kasnije rastali te se Kelea udala za njegovog rođaka, čije je ime Kalamakua. Njihova kćerka je bila kraljica Mauija La’ieloheloheikawai, žena kralja Piʻilanija.
Krater
Na planeti Veneri je jedan krater nazvan po ovoj plemkinji.
Gabrilovac
Gabrilovac je naseljeno mjesto u sastavu općine Đurđenovac, Osječko-baranjska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Našice.
Bokšić Lug
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Našice.
Gabrilovac
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Gabrilovac je imao 63 stanovnika.
Bokšić Lug
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Bokšić Lug je imao 259 stanovnika.
Gabrilovac
Stanovništvo
Napomena: Iskazuje se kao naselje od 1948.
Bokšić Lug
Stanovništvo
Napomena: ''Iskazuje se kao dio naselja od 1890., a kao naselje od 1948. Do 1981. iskazuje se pod imenom Bokšić Lug I dio.''
Gabrilovac
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Gabrilovac je imalo 109 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Bokšić Lug
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Bokšić Lug je imalo 319 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Gabrilovac
Popis 1910.
Gabrilovac se kao samostalno naselje iskazuje od 1948. godine, te nema podataka sa popisa stanovništva 1910. godine.
Poligen
Poligeni ili minor geni su pojedinačni nealelni geni koji zajeno konroliraju ispoljavanje nasljednog dijela iste fenotipske osobine.
Fenotipska ekspresija nasljedne komponente ukupne varijacije određenog kvantitativnog svojstva determinirana je djelovanjem više gena (poligena – poligensko nasljeđivanje). Osnovni oblik interakcije nealelnih gena u odgovarajućoj poligenskoj seriji je adicija pojedinačih – obično malih – efekata alelnih varijanti uključenih lokusa. Ova konstatacija se podjednako odnosi na genetičku kontrolu tipičnih kvantitativnih svojstava kao i na količinske odrednice karaktera u kojima određeni kvantiteti (ili njihove kombinacije) prelaze u (konvencionalne) kvalitete, tj. na tzv. pražna (threshold) kvalitativna svojstva. Međutim, u svim varijantama svojih aplikacija poligenska teorija bavi se nasljednom determinacijom metričkih (mjerljivih) i merističkih (brojljivih) karaktera.
U literaturi se relativno često susreću primjeri koji u poligenske osobine svrstavaju sve komponente individualnog fenotipa koje su kontrolirane genetičkim determinatorima sa dva i/ili više lokusa. Ta činjenica zahtijeva nešto konkretnije razmatranje problema prepokrivanja pojmova (i pojava) oligogenskog i poligenskog nasljeđivanja. Teorijski gledano, u poligensku seriju može biti uključeno od dva do (gotovo) beskonačno mnogo genskih lokusa. S druge strane, pod oligogenskim nasljeđivanjem se podrazumijeva pojava genetičke kontrole pojedinih fenotipskih svojstava putem malog broja genskih lokusa, uz obavezno prisustvo “major” gena u oligogenskom bloku. Pošto je uticaj negenetičkih činilaca, kao i “minor” gena iz odgovarajuće serije na ispoljavanje ovakvih osobina gotovo beznačajan, one se obično tretiraju kao monogenske. Drugim riječima, može se smatrati da se poligenski nasljeđuju ona kvantitativna svojstva koja stoje pod kontrolom najmanje dva genska lokusa, pri čemu osnovu interakcije nealelnih gena u poligenskoj seriji čini – adicija (kumulacija) efekata približno jednako produktivnih alelnih varijanti pojedinih gena. Istovremeno, u svojoj najjednostavnijoj varijanti, poligenska teorija polazi od pretpostavke da se na svakom lokusu iz odgovarajuće serije gena alternativno javljaju po dva alela. Također je značajno istaknuti da u fenotipskom ispoljavanju poligena značajnu ulogu imaju i faktori životne sredine. Za poligenski determinisane komponente individualnog fenotipa karakteristična je “normalna” distribucija mogućih kvantitativnih kategorija. Parcijalna ili totalna dominacija efekata pojedinih gena iz odgovarajućeg poligenskog kompleksa, neposredno se odražava na krivulji distribucije fenotipova; vrh distribucijskee krive u tom slučaju ispoljava otklon od očekivane pozicije u normalnoj raspodjeli. Posljedica apsolutne dominantnosti produkcije jednog alela je pomjeranje maksimuma krive na područje ekstremnih kategorija u proučavanom sistemu kvantitativne varijacije. Stepen tog pomjeranja direktno zavisi od složenosti genetičke kontrole posmatranog svojstva, a efekte dominacije gotovo je nemoguće otkriti u kompleksnijim poligenskim serijama.
Eržišće
Eržišće (do 1991. godine Ržišće, ital. Ersischie) je naseljeno mjesto u sastavu općine Sveta Nedelja, Istarska županija, Republika Hrvatska.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Eržišće je imalo 54 stanovnika.
Napomena: ''U 1857., 1869., 1921. i 1931. podaci su sadržani u naselju Plomin (općina Kršan). Do 1991. iskazivano pod imenom Ržišće, a u 1890. iskazano pod imenom Brsišće.''
Emile Heskey
2000. godine za 11 miliona funti prelazi u Liverpool. Debi za klub sa Anfilda je imao 11. marta 2000. godine protiv Sunderlanda.
Za seniorsku reprezentaciju Engleske je debitovao 18. novembra 1998. godine, na utakmici protiv Češke. Odigrao je 62 utakmice i postigao 7 gola.
Hidra (rod)
Hidra (lat. Hydra ) je rod malih, slatkovodnih životinja iz koljena (phylum) knidarija (Cnidaria) i klase and class Hydrozoa, koje su prirodno žive u umjerenim i tropskim područjima.
Specijalno interesovanje biologa za hidre je zbog njihove gotovo nevjerovatne moći obnavljanja čak i iz najmanjih komada tijela – kod njih praktično nema starenja i smrti.
Morfologija
thumb|left|300px| Prikaz pražnjenja nematocista
Hidra ima cjevasto radijalno simetrično tijelo dužine do 10 mm, kada je proširena, sa jednostavnim priljepkom stopala za podlogu, koji se zove bazni disk. Žljezdane ćelije u tom disku luče ljepljivu tekućinu koja ima ljepljiva svojstva.
Na slobodnom kraju tijela je usni otvor, okružena tanakim i mobilnim kružnim naborom odakle poleze pipci. Svaki pipak, ili knida (cnida, cnidae), je snabdjeven visoko specijaliziranim žarnim ćelijama naziva knidocite. One sadrže specijalizirane strukture zvane nematocisti, koje izgledaju kao minijaturni loptice sa spiralnim navojem unutra. Na užem vanjskom rubu knidocite je kratak okidač za streličastu tvorevinu koja se zove knidocil ili tentakula. Nakon kontakta sa plijenom, sadržaj nematociste se eksplozivno prazni, puca kao pikado, sa strelicom na niti koja sadrži neurotoksine koji mogu paralizirati plijen, pogotovo ako se “ispali” stotine nematocista.
Hydra ima dva glavna sloja tijela, što je čini "diploblastnom". Slojevi su odvojeni kao mezogleja, gelu slična supstanca. Vanjski sloj je skvamozna epiderma, a unutrašnji se zove gastroderma, jer oblaže želudac. Ćelije koje čine ova dva sloja tijela su relativno jednostavne. Hidramacin je baktericid koji je nedavno otkriven kod hidri; štiti vanjski sloj od infekcije.
Nervni sistem hidre je je mrežast, koji je strukturno jednostavan u odnosu na sisarski. Hydra nema prepoznatljiv mozak ili istinske mišiće. Nervna mreža povezuje senzorne fotoreceptore, a čulo dodira nervnih ćelija nalazi u tjelesnom zidu i pipcima.
Kretanje
Ako su uznemireni ili napadnuti hidrini pipci mogu se uvući u mali pupoljak, a i samo tijelo može biti uvučen u malu želatinastu lopticu. Hidre obično reagiraju na isti način, bez obzira na pravac stimulansa, a to može biti zbog jednostavnosti živčane mreže.
thumb|upright|300px|Hidra pričvršćena na podlogu Pripadnici roda Hydra su uglavnom sesilne (sjedeće), ali povremeno se kreću prilično lahko, posebno kada love.Kreću se naizmjeničnim presavijanjem i pričvršćivanjem za odlogu (ustima I pipcima), a zatim otpuštaju stopalo, kojae jeuobičajene vezano za oslonac; ovaj proces se zove. luping. Tijelo se tada savija preko i stopalo se veže za novo mjesto. Ovim procesom "petlje" ili "preko glave", hidra može preći dnevno i do 100 mm. Može se kretati po amoeboidnim pokretima svoje baze ili se jednostavno odvaja od podloge i pluta dalje u tekućini.
Razmnožavanje i životni ciklus
Kada hrane ima u izobilju, mnoge hidre se razmnožavaju aseksualnom proizvodnjom pupoljaka u tjelesnom zidu, koje rastu dok ne budu minijaturne odrasle, pa se jednostavno otrgnu kada su zrele. Kada se hidra je dobro hrani, novi pupoljak se može formirati svaka dva dana. Kada je u teškim okolnostima, često prije zime ili u lošim uvjetima isranjene, heke hidre se rasmnožavaju spolnim putem. Otekline u tijelesnom zidu razviju jednostavni jajnik ili testis. Testisi ispuštaju u vodu slobodno plivajuće gamete, koji mogu oploditi jaje u jajniku druge jedinke. Oplođeno jaje (zigot) luči debeo vanjski premaz, i, kad odrasla jedinka ugine, pada na dno jezera ili bare da čeka bolje uvjete, nakon čega su se izleže u nimfa hidre. Neke, poput Hydra circumcincta i Hydra viridissima su hermafroditi i mogu istovremeno stvarati i testise i jajnike. . Mnogi članovi Hydrozoa prolaze kroz promjenu tijela iz polip u formu za odrasle meduze. Međutim, sve hidre, iako su hidrozoe, ostaju kao polipi tokom čitavog života.
Ishrana i varenje
Hidre se uglavnom hrane vodenim beskičmenjacima, kao što su Daphnia i Cyclops.
Kada uzima hranu, hydra proširiti svoje tijelo na maksimalnu dužinu i onda polako ispusti pipke. Unatoč tome što su jednostavne konstrukcije, pipci su izuzetno proširivi i mogu biti četiri do pet puta duži od tijela. Kada su u potpunosti ispruženi, pipci polahko manevriraju u iščekivanju kontakta sa odgovarajućim plijenom (životinja|životinjom). Nakon kontakta, nematocist na pipak ispaljuje žarnjak (knidu) u plijen, a sam cijelom dužinom oko njega omotava spiral. U roku od 30 sekundi, većina od preostalih pipaka se već pridružuje napadu za savladavanje plijena. U roku od dva minuta, pipci će opkoliti plijen i prenijeti ga u usni otvor. U roku od deset minuta, u zatvorenim u šupljinama, počinje probava plijena. Hidre mogu značajno protegnuti svoj tjelesni zid, a pri varenju plijena, i više od dva puta svoje veličine. Nakon dva ili tri dana, nesvarljivi ostaci plijena će biti kontrakcijom ispušteni kroz usni otvor.
Ponašanje u ishrani hidre pokazuje sofisticiranost koja se javlja u jednostavnom nervnom sistemu
Postoje neke vrste hidri koje su u mutualističkim međusobnim odnosima sa različitim vrstama jednoćelijskih algi. Hidra štiti alge od predatora, a zauzvrat, fotosintetski proizvodi algi su korisni kao izvor hrane za hidre.
IC 4240
IC 4240 (također poznat kao PGC 1926210) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 310 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Lovački psi. Najveći prečnik je 0,40 (36 hiljada sg) a najmanji 0,2 uglovnih minuta (18 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Stephane Javelle 20. maja 1903. godine.
Hidra (rod)
Starenje
Daniel Martinez tvrdi 1998. da je hidra biološki besmrtna. Ova publikacija se široko navodi kao dokaz da hidra nema životno razdolje senescencije (starosti) i da je to dokaz postojanja nesenescencije organizama generalno. Kontroverzni neograničen životni vijek hidre je privukao pažnju naučnika iz oblasti prirodnih nauka za dugo vremena. Izgleda da i neka sadašnja istraživanja potvrđuju rezultate Martinezovih istraživanja. Matične ćelije hidre imaju kapacitet za neodređeno samoobnavljanje. Kao odlučujući pokretač kontinuiranog samoobnavljanja je identificiran faktor transkripcije.
IC 4240
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Hidra (rod)
Starenje
Dok je danas dobro podržana besmrtnost hidre, takve implikacije za ljudsko starenje i dalje su kontroverzne. Međutim, postoji mnogo optimizma. Čini se, ipak, da je pred istraživačima još uvijek dug put prije nego što budu u stanju da shvate kako se ti rezultati mogu primijeniti na smanjenje ili ukidanje ljudskog starenja.
Regeneracija
Hidre imaju zapanjujuću sposobnost regeneracije. Umjesto, u životinja raširene pojave nadomještanja oštećenih ćelija po potrebi, one se neprekidno zamjenjuju i djelomično diferenciraju. U roku od oko pet dana, hidra se praktično potpuno obnovi. Sposobnost zamjene čak i nervnih ćelija do sada nije uočena ni kod jedne druge vrste životinja. Pritom treba imati u vidu da hidra ima najprimitivniji oblik nervnog sistema višećelijskih životinja (mrežasti nervni sistem). U dobrim uvjetima ishrane i ostalih komponenti okoliša, hidra može živjeti beskonačno. Pored toga, i od malih parčadi tkiva regenerira cijeli organizam. Tako djelić veličine 1/200 mase odraslog polipa može ponovo izrasti u kompletan organizam.
Genomika
Nacrt genoma Hydra magnipapillata je objavljen u 2010.
Bioraznolikost
U rodu Hydra je opisano 40-ak priznatih vrsta i više onih koje su marginalno zabilježene.
ŽNK Željezničar 2011 Bosanska Krupa
ŽNK Željezničar 2011 ženski nogometni klub iz Bosanske Krupe. Klub se trenutno takmiči u prvoj ligi FBiH.
Trenutni sastav
''3. februar 2014.
Australopithecus afarensis
A. afarensis je bio gracilne građe, slično vremenski recentnijem A. africanus iz skupine gracilinih australopiteka. Smatra se da je A. afarensis evolucijski blisko povezan s  pripadnicima roda Homo (koji obuhvata i recentnog čovjeka (Homo sapiens)  ili da je bio neposredni  predak ili bliski srodnik nepoznatog zajedničkog pretka,  bilo kojeg drugog primata svoga suvremenika.
Najpopularniji fosil ove vrste je djelomično očuvan kostur nazvan "Lucy" (star 3,2 milijuna godina) kojeg su pronašli Donald Johanson i  njegovi suradnici. Ime je dobio po pjesmi Lucy in the Sky with Diamonds čuvene muzičke grupe Beatles, koju su otkrivači uporno i opetovano slušali tokom slavlja nakon otkrića. Otkriveno je oko 40% skeleta mlade ženke, koja je bila visoka svega 110 cm, i vjerovatno težila oko 30 kg. Prema jednoj od pretpostavci o precima današnjih hominida, neki autori smatraju da je mogla pripadati zajedničkoj predačkoj skupini habilina (Homo habilis) i austalopitecina (Australopithecinae). To sugeriraju mnoge hominidne osobenosti, uz prisustvo više majmunskih svojstava.
Anatomija
mini|lijevo|230px|A. afarensis, forenzična rekonstrukcija lica thumb|lijevo|230px|Replika fosilnih ostataka primjerka "[[Lucy (australopitek)|Lucy", Cleveland Natural History Museum.]]
Osobenosti lobanje, zuba i zapremine mozga
U usporedbi zubla s modernim i izumrlim čovjekolikim majmunima, A. afarensis je imao manje očnjake i kutnjake, iako još uvijek relativno veće od recentnih ljudi. Imao je relativno malu zapreminu mozga – oko 380–430 cm3 i lice s izbočenim čeljustima (prognatizam). Prikaz dvonožnog hominida s malim mozgom i primitivnom morfološkim obolježjima lica bila je velika senzacija za paleontologe onog doba. U njihovo vrijeme se  smatralo da je prva velika prilagodba ondašnjih hominina bila upravo povećanje mozga.
Prije otkrića A. afarensis (1970-ih), stručnjaci su vjerovali da se povećanje zapremine mozga pojavilo prije dvonožnog hoda. To je bilo uvjetovano činjenicom što su ondašnji jedini poznati fosili već imali relativno veliku zapreminu lonanje, kao npr., onaj pod oznakom KNM-ER 1470 (Homo rudolfensis, koji je otkriven samo nekoliko godina prije Lucy i imao zapreminu mozga od oko 800 cm³.
Skelet i način hoda
Posebno živahna rasprava u naučnoj zajednici je pokrenuta oko načina hodanja oblika A. afarensis. Prema nekima, A. afarensis je gotovo u potpunosti bio dvonožac, dok drugi tvrde da se također povremeno kretao po stablima. Anatomija šake, stopala i ramenih zglobova daju ubjedljivije dokaze za podršku drugoj pretpostavci. To se osobito odnosi na osobene morfološke detalje lopatice koji veoma liče na one kod današnjih majmuna, a razlikuju se i od onih kod recentnog čovjeka. Zakrivljenost kosti prstiju na šakama i stopalima pak bliža je onome kod modernih čovjekolikih majmuna, što ukazuje na njihovu sposobnost vrlo djelotvornog penjanja i hvatanja za grane. S druge strane, gubitak sposobnosti abdukcije (primicanja) nožnog palca, a time i gubitak sposobnosti hvatanja stopalima (karakteristično za sve ostale primate) ukazuje da A. afarensis nije bio prilagođen penjanju. Mnoge osobenosti kostura A. afarensis daju ubjedljive naznake o dvonožnom hodanju, do te mjere da su neki od involviranih nučnika pretpostavili da se dvonožno hodanje pojavilo hronološki mnogo prije pojave A. afarensis. Od svih uočenih anatomskih posebnosti karakteristika, karlica je puno sličnija ljudskoj, nego majmunskoj. Bedrene kosti (femuri) su kratke i široke, a sakrum je širok i direktno pozicioniran iza zgloba kuka, uz vidljivo široku površinu hvatišta mišića koljenskog ekstenzora. Iako karlica nije potpuno slična ljudskoj, ova njena obilježja jasno ukazuju na morfološko-anatomsku konstrukciju kostura koja je prilagođenu dvonožnom kretanju.
Kinematička kompjuterska simulacija funkcionalnih karakteristika kostura dokazuje da je A. afarensis bio sposoban za dvonožno hodanje na isti način kako to čine recentni ljudi, u uspravnom položaju ili sa savijenim kukovima i koljenima, ali nije mogao imati dvonožni hod u stilu onog kod današnjih čimpanzi. Uspravni položaj pri dvonožnom hodu bio je puno efikasniji od polupovijenog hoda s povijenim kukovima i koljenima, budući da troši dvostruko manje energije.
A. afarensis je vjerovatno bio okretan u dvonožnom kretanju na kratke distance, a razmak tragova stopala u Laetoliju ukazuje da se kretao brzinom od oko 1 m/s ili brže, što se uklapa u prosječnu brzinu kretanja recentnog čovjeka. Ovaj se podatak dovodi u pitanje, jer pronalasci fosilnih stopala pripadnika roda Australopithecus podižu sumnju da je tragove iz Laetolija ostavio neki od australopiteka, uključujući  i A. afarensis. Međutim, mnogo je i onih koji sumnjaju u samu sposobnost ove vrste za dvonožno hodanje, te objašnjavaju da, iako se Australopithecus mogao kretati dvonožno, njegov hod je bio bitno različit od hoda modernog čovjeka i više je ličio na onaj koji se vidi kod suvremenih robota.
Na drugoj strani, anatomija zglobova šake mogla bi ukazivati na mogućnost kretanja oslanjanjem na šake, kao npr. kod suvremenih gorila, iako, je ovaj zaključak upitan nakon usporedbe s anatomijom kostiju šake različitih vrsta primata koji se pri kretanju oslanjaju na šake. Rameni zglob je također usmjeren više prema glavi u odnosu na recentnog čovjeka, ali slično današnjim čovjekolikim majmunima. Kombinirajući to sa srazmjerno dugim gornjim udovima, moglo bi se zaključiti da je A. afarensis imao izraženu sposobnost korištenja ruku iznad glave, pa tako i u toku penjanja. Osim toga, radigrafsko skeniranje lobanja A. afarensis otkriva koštanu građu unutarnjeg uha, koja ne podržava stabilnan dvonožni hod.
Uspravni dvonožni hod je evoluirao iz oblika kretanja s osloncem na šakama i povijenim položajem nogu, kako se danas po tlu kreću čimpanze i osobito gorile. Međutim, fosili vrste Orrorin tugenensis dokazuju prisustvo dvonožnog hoda još prije više od 5 miliona godina, približno u istom periodu kad je, po genetičkim studijama, došlo do razdvajanja evolucijskih linija čovjeka i čimpanze. Današnji čovjekoliki majmuni i fosili njihovih predaka ukazuju na prilagodbe kostura na uspravan položaj u smislu istezanja pri hvatanju za grane prilikom pentranja po drveću. Zato je predloženo je da je uspravni položaj, s ravno postavljenim nogama pri kretanju, izvorno bila prilagodba na život na drveću.
Klimatske promjene koje su se zbile prije 11 do 10 milijuna godina, bitno su uticale na promijene rasprostranjenja i gustine šumskih staništa u Istočnoj i Srednjoj Africi, što je smanjilo mogućnost penjačkog načina života i njemu primjerenog kretanja, osobito u premještanju iz krošnje jednog stabla na drugu. Može se pretpostaviti se da su drevni hominidi u tom razdoblju razvili uspravni hod kao ključnu prilagodbu za kretanje po tlu, dok su se preci gorila i čimpanzi specijalizirali za penjanje na okomita stabla ili na lijane u poziciji povijenih kukova i koljena, prisilivši ih pritom da se prilikom kretanja po tlu oslanjaju na prednje šake. A. afarensis se vjerovatno koristio dvonožnim hodom za kretanje po tlu, iako je još uvijek imao gornje udove koji su dobro prilagođeni penjanju na manja stabla.
Etologija
Rekonstrukcija ponašanja izumrlih vrsta hominina je veoma neizvjesna, ali se na osnovu spolnog dimorfizma njihova društvena struktura i ponašenje mogu komparirati sa onima kod današnjih čovjekolikih majmuna i pretpostavljenim podrazumijevajućim pravcima promjena u evolucijskoj liniji hominida. Unatoč mnogim neslaganjima o razini spolnog dimorfizma između mužjaka i ženki kod A. afarensis, uočeno je da su mužjaci gotovo sigurno bili bitno krupniji od ženki. Ako se opažanja o odnosu između spolnog dimorfizma i socijalne strukture današnjih čovjekolikh majmuna primijene i na A. afarensis, tada su pripadnici ove vrste vjerovatno živjeli u manjim porodičnim grupama sa jednim dominantnim mužjakom, nekoliko ženki za parenje i mladunaca. Dosta dugo se smatralo da A. afarensis nije koristio kameni alat, a neki paleoantropolozisu vjerovali da starost prvog kamenog alata datira od prije oko 2,5 milijuna godina i povezivana je sa prvim pripadnicima roda Homo, tj. sa vrstom H. habilis. Međutim, jedna je studija, objavljena 2010., dokazala je da su rani hominini jeli meso, skidajući ga i od trupla životinja pomoću kamenog alata. Ovo otkriće pomiče granicu korištenja kamenog alata na 3,4 milijuna godina prije današnjice. Ostaje, međutim, neizvjesno da li su ta pomagala bila pogodni prirodni rezači ili ih je naprevio neki od ondašnjih primata.
Fosili A. afarensis
mini|230px|Odljev ostataka "Lucy" mini|230px|Selamova (DIK 1-1) lubanja mini|230px|Australopithecus afarensis replika lubanje u Muzeju čovjeka [[San Diego, Kalifornija]]
Nomenklaturalni tipovi vrste
Nomenklaturalni tip vrste A. afarensis je LH 4, čeljust odrasle jedinke iz fosilnog nalazišta Laetoli u Tanzaniji.
Holotip je čeljust "Garusi 1", koju je otkrio Kohl-Larsen u Laetoliju
AL
Svi fosili pronađeni u regiji Afar označeni su kraticom "AL" što znači "Afar Locality" (lokalitet Afar). Prvi zglob koljena A. afarensisa otkrio je 1973. Donald Johanson kao dio istraživačkog tima u kojem su sudjelovali Maurice Taieb, Yves Coppens i Tim White u etiopskoj Afarskoj depresiji.
Prvi kostur A. afarensisa skelet otkrio je 24. studenog 1974. u blizini Hadara u Etiopiji Tom Gray u pratnji Donalda Johansona, kao dio tima kojem su sudjelovali Maurice Taieb, Yves Coppens i Tim White u etiopskoj Afarskoj depresiji.
Ova lobanja mužjaka otkrivena je u Hadaru 1992. godine. U trenutku otkrića, ovo je bila prva potpuno očuvana lubanja A. afarensis.oManjak potpunih glavenih, tj. kraniofacijskih fosilnih ostataka A. afarensis prije pronalaska lobanje 444 2, uveliko je otežavao analizu evolucijskog značenja ove vrste. U svijetlu podataka o lubanji AL 444 2 i novijih kraniofacijalnih ostataka, neki autoriteti u ovoj oblasti  zastupaju tezu o taksonomskom jedinstvu vrste A. afarensis.
Selam
U 2000., na lokalitetu Dikika, otkriven je kostur trogodišnje ženke A. afarensis, u Etiopiji, samo nekoliko milja dalje od mjesta gdje je pronađena  Lucy. Kostur je uključivao potpuno očuvanu lobanju,  prsni koš i većinu kostiju udova. Morfološke osobenosti ovih ostataka ukazuju na određenu prilagodbu na  dvonožno kretanje (bipedalizam) ali i penjanje po  drveću. Takve su već bile  prisutne i kod fosila Lucy, a  između anatomije današnjeg čovjeka  i čovjekolikih majmuna. Ova "Baby Lucy" je dobila službeno ime "Selam" što na domorodačkom amharskom jeziku, kao i mnogim drugim, znači "mir".
Otkriće u Hadaru 2011.
Februara 2011., objavljeno je otkriće 3,2 milijuna stare kosti u Hadaru u Etiopiji, na lokalitetu AL 333. Kost stopala pokazuje prisustvo luka stopala, što nepobitno dokazuje da je ova vrsta većinu vremena hodala uspravno. Kost stopala je jedna od 49 novootkrivenih kostiju ove vrste, što ukazuje da je A. afarensis, prema riječima jednog od vodećih znanstvenika "puno više sličan čovjeku nego što smo si prije zamišljali".
Klokočevci
Klokočevci su naseljeno mjesto u sastavu općine Đurđenovac, Osječko-baranjska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare općine Našice.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Klokočevci su imali 428 stanovnika.
Napomena: ''Do 1890. iskazivano pod imenom Klokočevac. U 1991. pripojen nenaseljeni dio područja naselja Ribnjak (grad Našice). U 1931. sadrži podatak za bivše naselje Breznica Klokočevačka.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Klokočevci je imalo 527 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Vasil Tupurkovski
Vasil Tupurkovski (Skoplje, 8. april 1951) makedonski je političar, pravnik i bivši član predsjedništva SFRJ. Tupurkovski govori engleski, makedonski, grčki, srpski, ruski i španski jezik.
Biografija
Rođen je u Skoplju, gdje je diplomirao pravo na makedonskom fakultetu. Magistrirao je 1973. u Michiganu (SAD). Bio je predsjednik Saveza socijalističke omladine Jugoslavije od 1979-1980. Od 1981. radi je kao profesor. Radio je od 1980-1982 kao predsjednik košarkaškog saveza Jugoslavije. Između 1986-1989 bio je član predsjedništva SKJ, a od 1989-1992 radi član predsjedništva SFRJ. On je pored Bogića Bogićevića člana predjedništva Bosne i Hercegovine, bio jedini član koji je bio izabran glasom naroda (80% glasova) ostali članovi su izglasani u republičkim parlamentima. Njih dvojica su, pored Drnovšeka, Mesića i Sapunxhiu, 1991. glasali protiv uvođenja vanrednog stanja u Jugoslaviji.
Tajvanski krediti
Tupurkovski je 1998-2000 bio na čelu agencije za obnovu i razvoj, koja je dodjeljivala kredite stranih investitora. Nakon što je od 1999. nekoliko makedonskih kompanija dobilo povoljan kredit iz Tajvana u ukupnoj visini od 20 miliona dolara, Tupurkovski je nepravosnažno osuđen na tri godine zatvora zbog zloupotrebe položaja. Dotične kompanije navodno nisu u stanju da vrate dug te će Makedonija isti sa kamatama vraćati do 2020. Tupurkovski je izjavio da će ići do Međunarodnog suda za ljudska prava u Strasbourghu te da se radi o političkoj podvali "onih koji su privatizacijom opljačkali Makedoniju". 2013. je od apelacionog suda u Skoplju oslobođen svih optužbi.
Prva ženska nogometna liga FBiH 2013/14.
Napomena
<references group="N"/>
Miloševići (Višegrad)
Miloševići su naseljeno mjesto u općini Višegrad, Bosna i Hercegovina.
Vrbanjci
Vrbanjci su naseljeno mjesto u općini Kotor-Varoš, Bosna i Hercegovina.
Geografija
Vrbanjci leže na rijeci Vrbanji (po kojoj su dobili ime), između njenih pritoka Bosanke, Cvrcke i Jezerke  Stari naziv za Vrbanjce je Plitska odnosno gornja i donja Plitska,u ono doba kad je glavnina naselja bila uz Bosanku (Plitku Riku).
Taj tomponim zadržala je gornja Plitska, današnji naziv Plitska, koja je nakon razaranja 1992 g. zarasla i sasvim malo obnovljena.
Intenzivnije naseljavanje vrbanjskog polja počelo je nakon izgradnje uskotračne pruge i međumjesne ceste u pravcu Šipraga i Maslovara, tj. Teslića. Vrbanjci su nekada bili zasebna općina u bivšem Srezu Kotor-Varoš.
Historija
Nakon gotovo jednog stoljeća otpora domorodaca, u 1. stoljeću ovu dolinu osvajaju Rimljani koji postepeno potiskuju Ilire i asimiliraju Mezeje. Regrutiraju ih i u svoju vojsku, uključujući i mornaricu. Gotovo cijelo jedno stoljeće domoroci i Iliri su pružali otpor nadirućoj Rimskoj Imperiji. Iz tog perioda postoji više lokaliteta koji ukazuju na rimske građevine.
Južni Slaveni u dolinu Vrbanje doseljavaju tek u 7. stoljeću, gdje većinu čine domoroci ("Dobri Bošnjani"). Miješajući se sa starosjediocima zadržili su se do suvremene epohe. Slavenizacijom Balkana formiraju se prve južnoslavenske državice, među kojima je i prva bosanska – u 10. stoljeću. Sedreni stećci u Večićima i Šipragama svjedoče o starobosanskoj naseobini (najkasnije) iz 12. stoljeća.
Nekropola stećaka Večićima se nalazi na brežuljku Trzan, navodnom lokalitetu crkvišta bogumilske crkve Sv.Ilije gromovnika.
Prema Ljetopisu popa Dukljanina, polovinom 12. stoljeća, u Bosni su, između ostalih, bile i župe Uskoplje, Pljeva i Luka. Prvi pisani dokumenti o naseljima u dolini Vrbanje datiraju iz 1322, 1323. i 1412. Poveljom Stjepana II. Kotromanića (bosanskog bana: 1322–1353.) župe Danica i Vrbanja, s gradovima Ključ i Kotor, darovane su u osobni posjed Vukosavu Hrvatiniću, 1322, nakon što mu je ovaj pomogao u preuzimanju vlasti u sukobu sa Babunićima. Kasnije 1404, ovaj feudalni posjed je proširio Hrvoje Vukčić Hrvatinić, koji se titulirao kao gospodar Donjih Kraja (od Vrbasa do preko Sane, a kasnije još i dalje), uključujući i dolinu Vrbanje. Iako su ugarski kraljevi pokušavali osvojiti Bosnu (kao Ludovik I, kralj Ugarske), nisu to uspjeli, zbog njenog snažnog otpora. Konačno je kralj Sigismund I 1411. godine Hrvoju Vukčiću Hrvatiniću (koji je stolovao u Kotoru I Jajcu) zvanično  priznao pravo posjeda Donjih Kraja. U to vrijeme gradovi Kotor i Zvečaj (pri Tijesnom kod Banja Luke) su imali strateški značaj za odbranu Bosanske države. Sigismund je, međutim, u tim vojnim pohodima osvojio Hrvatsku, Češku i Njemačku.
U starijoj historiji ovog kraja zbio se veliki boj na Večićkom polju, u kojem su se sukobile Osmanlije i probosanske snage koje su se tu pregrupirale u povlačenju pred nadmoćnijim neprijateljem. U Boju na Večićkom polju bilo ih je iz cijele srednjovjekovne Bosne. Prilikom aneksije Bosne i Hercegovine 1878, Većićani su također pružili otpor okupatoru. Početkom 17. vijeka naselje ispod tvrđave Kotor bilo je manje od sela Večići.
U Drugom svjetskom ratu, šire područje Vrbanjaca, u više navrata su naizmjenično zauzimali i gubili partizani (Treća i Četvrta proleterska brigada) i njemački okupatori, u saradnji sa (četnicima i ustašama 1942.), zbog ubistva dvojice njemačkih vojnika u selu Staza, svo stanovnistvo Večića i okoline bilo zarobljeno i odvedeno u koncentracioni logor Jasenovac. Na intervenciju jednog katoličkog poglavara iz Banjaluke, većina zarobljenika je vraćena. Prema vjerodostojnim izvorima, pred kraj tog rata, Vrbanjci su bili mjesto odakle je pripremano oslobađanje Kotor-Varoši, jednog od posljednjih uporišta pridošlih ustaško-domobranskih snaga, koje su se povlačile prema zapadu. .
Rimokatolička Župa Vrbanjci odvojila se od Kotorišća (Kotor Varoš) kao samostalna kapelanija još 25. septembra 1883. odredbom nadbiskupa Josipa Stadlera, ondašnjeg apostolskog upravitelja Banjolučke biskupije.
Prva župna crkva sagrađena je 1887, a današnja župna crkva je započeta 1938. Drugi svjetski rat je prekinuo je njen dovršetak koji je uslijedio tek 1985. Vidno su je oštetili srpske paravojne snage 1992, kada je srušena i vrbanjska džamija. Crkva je u potpunosti obnovljena i svečano blagoslovljena 7. oktobra 2012. godine.
U proljeće 1992. snage Bosanskih Srba su započele etničko čišćenje u cijeloj Bosanskoj krajini. Bošnjaci i Hrvati su masovno ubijani, a preostali su prognani. Njihova naselja su do temelja devastirana, a tako je bilo i u ostalim dijelovima vrbanjske doline, od Kruševa Brda do ušća rijeke u Vrbas.
Nakon 1995, roditelji bošnjačkih učenika lokalne Osmogodišnje škole "Sveti Sava" vode dugotrajni sudski postupak za ostvarivanje ustavnog prava na nastavu na maternjem, bosanskom jeziku. Nakon decenijskog odbijanja tužbe na Općinskom sudu u Kotor Varošu i Okružnom u Banjoj Luci, Ustavni sud RS je, tek u decembru 2019. donio presudu u njihovu korist, uz obavezu tuženog na nadoknadu svih troškova suđenja.
Zaseoci
Zaseoci u Vrbanjcima su: Čirkino Brdo, Dabovci, Donji vrbanjci,Gornji Dabovci, Hanifići, Rujevica, Sakani, Šipure i Vrbanjci.
Cere (Sveta Nedelja)
Cere (ital. Cere) su naseljeno mjesto u sastavu općine Sveta Nedelja, Istarska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazile su se u sastavu stare općine Labin.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Cere su imale 26 stanovnika.
Napomena: ''U 1857. iskazano pod imenom Cerje, a od 1880. do 1910. pod imenom Cer. U 1857., 1869., 1921. i 1931. sadrži podatke za naselja Krapan (općina Raša), Mali Golji, Markoci, Sveti Bartul (općina Raša), Veli Golji i Vinež (grad Labin). U 1857., 1869. i od 1910. do 1948. sadrži podatke za naselje Snašići, a od 1857. do 1880. te u 1921. i 1931. za naselje Marceljani (grad Labin).''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Cere je imalo 32 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Glavni gen
Glavni geni – odomaćena i  tuđica (anglizam)  major geni –  su geni  odgovarajućih  poligenskih ili oligogenskih serija koji se  fenotipski prepoznatljivo ispoljavaju, za razliku od  gena modifikatora ili minor gena (poligena).