cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
NGC 3630
NGC 3630 (također poznat kao MCG 1-29-31, NGC 3645, PGC 34698 i UGC 6349) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 68 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Lav. Najveći prečnik je 2,00 (40 hiljada sg) a najmanji 0,8 uglovnih minuta (16 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 7. aprila 1828. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Mehmed-paša Sokolović
mini|Mehmed-paša Sokolović Mehmed-paša Sokolović (osmanlijski turski:  سوکلو محمد پاشا‎; 1506 – 11. oktobar 1579) bio je osmanlijski državnik bošnjačkog porijekla. Rođen je u Bosni, u selu Sokolovići kod Rudog.
Zahvaljujući osmanlijskom carskom sistemu bio je na raznim položajima: zapovjednik carske garde (1543–1546), kapudan paša (1546–1551), beglerbeg Rumelije (1551–1555), treći vezir (1555–1561), drugi vezir (1561–1565), a kao veliki vezir (1565–1579) služio je za vrijeme tri sultana: Sulejmana Veličanstvenog, Selima II i Murata III. Ubijen je 1579. čime se završava njegova 15-godišnja vladavina kao de facto vladara Osmanlijskog Carstva.
Rane godine
O Mehmed-pašinim ranim godinama u izvorima nema mnogo podataka, a zbog čestog korištenja njegovog lika u popularnoj kulturi stvorena je poprilična zbrka između realnog i fiktivnog. Poznato je da je sin Džemaludin Sinan-bega i da je rođen u selu Sokolovići pored Rudog. Sokolović je denonim koji je izveden iz njegovog mjesta rođenja. Njegov otac je imao dva brata i sestru, koja se udala za Sinan-bega Boljanića, starijeg brata Huseina-paše Boljanića. Informacije o njegovoj porodici se iz popularne kulture često prenose u udžbenike što je stvorilo nekoliko problema u vezi Mehmed-pašinog identiteta. Prvi problem je njegov odnos sa Makarijom Sokolovićem. Ni u jednom osmanlijskom izvoru se Makarije ne navodi kao njegov brat, a historičari smatraju da mu je mogao biti tek daleki rođak, a vrlo moguće ni to s obzirom da je Makarije iz Pive, a pivskim Sokolovićima prezime je nastalo kao patronimik. Također predanja o imenu Bajo, monaštvu ili gradnji crkve za majku su bez ikakvog naučnog utemeljenja.
Janjičarska edukacija
Nakon završavanja vojne akademije seli se u Bagdad 13. marta 1535. godine kako bi bio jedan od sedam graničnika carskog blagajnika Iskendera Čelebija. Nakon Iskenderove smrti, Mehmed se vraća u Carigrad. Osim turskog, govorio je bosanski, srpski, hrvatski, perzijski, arapski, italijanski i latinski jezik.
Rana karijera
Kao vojnik briljirao je u Mohačkoj bici i prvoj opsadi Beča, gdje je bio veoma blizu sultanu Sulejmanu I. Nakon rata obavljao je razne dužnosti u carskom saraju. Godine 1543. bio je zapovjednik dvorske straže (kapidžibaša), 1551. godine postaje beglerbeg Rumelije sa sjedištem u Sofiji a 1546. godine nakon smrti kapudan paše Hajrudina Barbarose imenovan je za njegovog nasljednika. Kao kapudan paša učestvovao je u pomorskoj ekspediciji na Tripoli. Obavljajući pet godina ovu funkciju, Mehmed-paša je znatno ojačao arsenal pomorske flote. Nakon smrti Ivana Zapolje, kralja Ugarske kao osmanskog vazala, 1540. godine, Ferdinand I, car Svetog rimskog carstva, je odlučio da pripoji Ugarsku. Ugarski velikaši su izabrali dječaka Ivana Sigismunda Zapolju, sina Ivana Zapolje i Izabele Jagelović, za kralja Ugarske zbog čega je Ferdinand napao Ugarsku. Izabela je vladala Ugarskom zajedno sa svojim sinom. Fratar George Martinuzzi imenovan je od strane Ivana za regenta (kasnije je imenovan za kardinala kao nagrada za njegova dostignuća u ovom sukobu). Ferdinand je poslao plaćenika Bartolomea Castolda sa više od 7.000 plaćenika koji su pobijedili kontigent koji je predvodio Peter Petrovics, u kojem je poginulo više od 2.500 vojnika u blizini Csanada. Kada je sultan čuo za to, odmah je naredio Mehmed-paši Sokoloviću da krene za Ugarsku sa vojskom od 90.000 vojnika i 54 topa, zajedno sa pašama iz Smedereva, Vidina i Nikopolja. Kada su snage stigle u Slankamen u Srijemu, George Martinuzzi je molio Mehmeda da ne napada Transilvaniju, tvrdeći da je ostala u posjedu sultana. Mehmed je odbacio ovaj prijedlog i ušao sa vojskom u Transilvaniju i zauzeo 16 gradova, uključujući i Bečej, Zrenjanin, Csanad i Lipovu. Ovom akcijom, Sokolović je pridobio na svoju stranu mnoge srpske garnizone. Martinuzzi je odgovorio podizanjem pobune u Transilvaniji, gdje je prikupio po jednog vojnika iz svakog domaćinstva. Mehmed je morao ponovo da napadne Transilvaniju gdje je izvršio opsadu Temišvara 14. oktobra 1540. godine. Mehmed je zahtijevao pobjedu, a gradski zapovjednik Istvan Losonci je odgovorio Mehmedu da se vrati u Rumeliju.
Mehmed drži grad opkoljen do 28. oktobra, ali ga nije mogao zauzeti. Povlači se u Beograd gdje je pokrenuo mirovne pregovore. Martinuzzi je ubijen 17. decembra 1551. godine i mirovni pregovori se završavaju. Mehmed-paša Sokolović obnavlja svoju vojsku 1552. godine i zauzima Temišvar, Holoko, Bujak, Retsag, Balassagyarmat, cijeli Banat i Szolnok. Nakon toga njegove snage se pridružuju snagama Ahmet paše koje su zajedno zauzele grad Eger.
Sultan Sulejman I je 1532. godine objavio rat Safavidskoj Perziji zbog toga što je perzijski šah Tahmasp I htio da iskoristi sultanovu preokupaciju Ugarskom i počeo oružane upade na osmansku teritoriju. Mehmed-paša Sokolović je imao zadatak da otpremi vojsku u Tokat u zimu 1553./1554. godine koja bi se pobrinula za završne faze rata protiv Perzije. U junu 1554. godine Mehmed-paša Sokolović se pridružuje vojsci sultana u polju u blizini Susehrija. Tu je komandovao vojskom koja je imala veliki uspjeh.
Vrhunac karijere i posljednje godine
Diplomatski i vojni uspjesi otvorili su put Mehmed-paši ka položaju prvog činovnika Carstva. Dana 28. juna 1565. godine Mehmed-paša biva unaprijeđen na položaj velikog vezira. Nakon smrti sultana Sulejmana Veličanstvenog pod opsjednutim Sigetom 6. novembra 1566, janjičari na juriš zauzimaju sigetsku tvrđavu tri dana kasnije. Pune tri sedmice, koliko je trajala opsada Sigeta u kojoj se nalazio Sulejman Veličanstveni, Mehmed-paša je čvrsto držao vojnu snagu Carstva u svojim rukama, a i kasnije punih 13 godina bio je, u sklopu Carstva, jedan od najsnažnijih svjetskih vladara.
NGC 2141
NGC 2141 je otvoreno zvjezdano jato i nalazi se u sazviježđu Orion. Prvo otkriće je napravio Edward Emerson Barnard u januaru 1883. godine.
Mehmed-paša Sokolović
Vrhunac karijere i posljednje godine
Osvajanjem Sigeta, pod vodstvom Mehmed-paše Sokolovića, hrvatski ban Nikola Šubić Zrinski je, prilikom proboja posljednjih branilaca iz tvrđave, ranjen, te živ zarobljen i odmah pogubljen. Njegovu odrubljenu glavu Mehmed-paša Sokolović šalje budimskom namjesniku, svom nećaku Gulabi-agi, da je ovaj proslijedi u Beč na ugarski carski dvor. Mehmed-paša je u međuvremenu, uz pomoć carskog štitonoše Džafer-bega i tajnog pisara Feriduna, pune tri sedmice krio od vojske i ostalih carskih dostojanstvenika smrt Sulejmana Veličanstvenog. mini|desno|200px|Turbe (mauzolej) Mehmed-paše Sokolović na Ejup groblju u Istanbulu. Mehmed-paša je podizao brojne zadužbine i vakufe u Bosni i širom Carstva. U svome rodnom selu Sokolovićima kod Rudog izgradio je džamiju i u nju uvakufio čuvenih trideset džuzova Kur'ana. Podigao je četiri mosta na prostoru Bosne i jedan na prostoru Crne Gore, a to su: ćuprija na Drini u Višegradu, Arslanagića most u Trebinju, Vezirov most u Podgorici u Podgorici, most na ušću Žepe u Drinu, i Kozju Ćupriju u Sarajevu. Od njih je svakako najpoznatija ćuprija na Drini, koja je tematska osnovica romana Na Drini ćuprija poznatog bosanskohercegovačkog pisca i nobelovca Ive Andrića. U Turskoj se, također, nalazi veliki broj njegovih zadužbina od kojih su najpoznatije dvije džamije u Istanbulu i jedna u gradu Edirne.
Bio je oženjen unukom sultana Sulejmana Veličanstvenog, Ismihan-hatun. Poginuo je od strane derviša za kojeg se vjeruje da je bio iz porodice Orlović i da je Mehmed-pašu ubio kako bi osvetio svog rođaka bosanskog Hamzu Bali Orlovića Bošnjaka kojeg je dao smaknuti upravo Sokolović. Da ova predaja nije bez temelja govori i narodna izreka da se u Bosni ne podnose orlovi i sokolovi, izreka je navodno nastala nakon Mehmed-pašine smrti.
Ukopan je u turbetu pored Ejubove džamije u Istanbulu.
Adeline Pauline Irby
Adeline Pauline Irby, (poznatija kao Miss Irby) je bila spisateljica i značajan dobrotvor Sarajeva, Bosna i Hercegovina.
Biografija
Adeline Pauline Irby je rođena 1833. godine u Engleskoj gdje se i školovala. Putujući Evropom stiže i na prostor Balkana koji je u to vrijeme još bio pod osmanlijskom upravom.
Miss Irby u Sarajevo dolazi 1866. godine i odmah po dolasku priprema osnivanje zavoda koji bi pospješio opismenjavanje i sveukupno obrazovanje domaćih djevojaka. U početku svog rada u Sarajevu, Miss Irby nailazi na velike neprilike od strane domaćih velikaša. U njene škole se u početku upisuju ženska djeca uglednijih porodica ali škola se kasnije sve više okreće najsiromašnijem stanovništvu Sarajeva. Škola vremenom prerasta u Srednju učiteljsku školu.
Miss Irby je bila velika prijateljica sa prvom sarajevskom učiteljicom i spisateljicom Stakom Skenderovom sa kojom zajednički ostvaruje projekte.
Po povratku u London 1866. godine objavljuje knjigu "Travels in the Slavonic provinces of Turkey-in-Europe" (Putovanje po slavenskim zemljama Turske u Evropi). U drugom izdanju knjige, objavljenom 1877. godine, tri poglavlja su posvećena Sarajevu i Bosni i Hercegovini.
Miss Irby umire u septembru 1911. godine kada prestaje i rad njenog Zavoda.
Priznanja
Jedna ulica u centru Sarajeva već decenijama nosi ime "Ulica Mis Irbina" kao znak zahvalnosti građana Sarajeva za njen dobrotvorni rad. Također i u Gradišci postoji ulica koja nosi ime Adeline Irbi. Banja Luka se takodje oduzila nazivom ulice u naselju Vrbanja.
Vanjski linkovi
http://books.google.ba; Travels_in_the_Slavonic_provinces_of_Tur.html
Google Hangouts
Google Hangouts jest Googleov komunikacijski softverski proizvod. Prvobitno Google Plusa, Hangouts je postao samostalan proizvod 2013. godine, kada je Google počeo s integrisanjem mogućnosti iz Google+ Messengera i Google Talka u Hangouts. U 2017. godini Google je počeo razvijati Hangouts kao proizvod sumjeren na komunikaciju za poslovne svrhe. Hangouts je sada dio G Suite linije proizvoda i sastoji se od dva glavna proizvoda: Google Hangouts Meet i Google Hangouts Chat. Google je također sa integracijom Google Voicea, svog proizvoda IP telefonije, u Hangouts.
Historija
Prije lansiranja Hangoutsa, Google je imao više sličnih ali tehnološki različitih platformi za komunikaciju. Među njima, bili su Google Talk (baziran na XMPP), Google+ Messenger, i Hangouts koji je bio u sklopu Google+. Vremenom bili su fragmentirani i neunificirani, i s konkurencijom od kao što su Facebook Messenger, iMessage, i WhatsApp, Google je odlučio da krene iznova i napravi sasvim novi proizvod za komunikaciju i kolaboraciju.
Mogućnosti
Hangouts omogućava razgovore između dva ili više korisnika. Usluzi se može pristupiti putem interneta putem Gmaila ili putem mobilnih aplikacija dostupnih za Android i iOS.
Google Hangouts Meet
Google Hangouts Meet jest Googleova usluga za video komunikaciju. Jedna je od dvije aplikacije koja čini novu verziju Google Hangouta, a druga je Google Hangouts Chat.
Google je u martu 2017. službeno pokrenuo Hangouts Meet Usluga je predstavljena kao aplikacija za video konferencije za do 30 učesnika, opisana kao verzija Hangouts-a pogodna za firme. Karakteristike za korisnike G Suitea uključuju:
Google Hangouts Chat
Google Hangouts Chat usluga je razmjene trenutnih poruka koju je razvio Google. Jedna je od dvije aplikacije koja predstavlja novu verziju Google Hangouta, a druga je Google Hangouts Meet.
Laura Papo Bohoreta
Biografija
Laura Papo Bohoreta rođena je 15. marta 1891. u Sarajevu. Potječe iz siromašne jevrejske porodice Jude i Estere Levi kao prvo od njihovo sedmero djece. Juda Levi je po zanimanju bio trgovac, no kako u Sarajevu nije imao uspjeha u trgovini, 1900. godine s porodicom se preselio u Istanbul. U Turskoj su Lauri promijenili ime Luna u modernije i međunarodno – Laura. Za osam godina boravka u Istanbulu Laura je pohađala međunarodnu francusku školu za Jevreje "Alliance Israélite Française". Nakon osam godina porodica Levi se vratila u Sarajevo, jednako siromašna kao i prije, samo mnogobrojnija. Kako bi pomogla svojima, Laura je davala instrukcije iz francuskog, latinskog, njemačkog i klavira. Uz Laurinu pomoć njene sestre Nina, Klara i Blanki (majka književnice Gordane Kuić) otvorile su u Sarajevu salon šešira "Chapeau Chic Parisien". Odmah po povratku u Sarajevo, kad joj je bilo 17 godina, Laura je primijetila manju zastupljenost sefardske tradicije i folklora, te je počela skupljati romanse, pjesme, priče i sefardske poslovice. Osim toga, prevela je i adaptirala djela francuskih autora: Julesa Vernea Djeca kapetana Granta i Emilea de Girardina Veselje plaši.
Prekretnica u njenom socijalnom angažmanu bio je članak "Južnoslavenska žena u politici", objavljen 1916. u bosanskohercegovačkim novinama Bosnische Post koje su štampane na njemačkom jeziku, gdje je Jelica Bernadzikowska Belović jedno poglavlje posvetila sefardskoj ženi u Bosni i Hercegovini. U tom članku je sefardsku ženu opisala kao "neuku, tradiciji odanu ženu koja vjerno čuva patrijarhalne vrijednosti". To je razljutilo Lauru, te je ona sedam dana kasnije u istim novinama objavila odgovor "Sefardska žena", s namjerom da "stvarnije prikaže sefardsku ženu, njene uloge u porodici, vrline i mane". Iste godine Laura se udala za Daniela Papu, te 1918. rodila svog prvog sina Leona, a godinu dana kasnije Bar-Kohbu, Kokija. Bračna sreća Laure i Daniela nije dugo trajala budući da je Daniel patio od teških psihičkih poremećaja (najvjerovatnije od posttraumatskog stresnog poremećaja jer je učestvovao kao vojnik u Prvom svjetskom ratu) i bio trajno smješten u psihijatrijsku ustanovu. Laura je, s 28 godina, ostala potpuno sama s dvoje male djece. Sljedećih nekoliko godina nije bila socijalno angažirana, te je vrijeme provodila zarađujući za život i brinući se o svojim sinovima. Laura je usred Velike ekonomske krize, u to vrijeme mislila na svoju porodicu, na svoju djecu, pomagala sestrama, majci i ocu. Nakon smještaja supruga u psihijatrijsku ustanovu nije gubila vjeru u život, nego je radila, pisala, skupljala folklornu građu, pružala podršku ženama i motivirala ih da budu supruge, imaju djecu, poštuju običaje svojih majki i baka, ali da istovremeno budu svjesne doba u kojem žive i prilagode mu se. Laura nije bila feministkinja u smislu jednakih prava muškaraca i žena, nego u smislu buđenja svijesti u ženi o snazi koju posjeduje i koja joj treba da izdrži i ustraje u ostvarenju svih svojih ciljeva, da se zanima za umjetnost, čita, piše i razvija svoju osobnost. Laura je smatrala da razvoj žena ne bi trebao zavisiti od okoline, nego od njih samih, od njihove želje da napreduju.
Laura se ponovno aktivirala 1924. reagirajući na nostalgičnu priču Avrama Romana Bukija "Dvije susjede u dvorištu" ("Dos vizinas in el kortižo"), objavljenu u časopisu Jevrejski život. Avram Romano Buki je toj priči izmislio razgovor između dviju susjeda, Lee i Bohorete. Susjede ležerno razgovaraju o svakodnevnim događajima, poznanicima i prijateljima. Lauru je posebno razljutilo što je jedna od susjeda, Lea, tvrdila da "škole uništavaju mlade žene" jer "one u želji da se obrazuju više ne žele ni peglati, ni kuhati, ni prati veš, ni šivati, a ni ugađati svojim muževima". U sljedećem broju istog časopisa, Laura je objavila članak "Majke" ("Madres") i potpisala ga pseudonimom Bohoreta. U tom članku se oštro obrušila na Bukija i njegovu konzervativnost. Prvi put je pisala na judeošpanskom jeziku (Ladino). Prema pretpostavci Eliezera Pape, pseudonim Bohoreta izabrala je da bi se čitaoci identificirali s osobom opisanom u Bukijevoj priči. Idejama iz članka "Majke" ostala je vjerna tokom čitavog svog života i u svim svojim književnim i dramskim djelima: da se žene moraju školovati, a ne baviti se samo kućanskim poslovima, jer se moraju prilagoditi aktualnoj i budućoj situaciji u kojoj će žena morati raditi da bi preživjela. Laura je tako, isključivo zahvaljujući obrazovanju, uspijevala sama podizati svoje sinove.
Godine 1931, na nagovor Vite Kajona, jugoslavenskog i sarajevskog pisca-intelektualca, piše monografiju Sefardska žena u Bosni (La mužer sefardi de Bosna), nastalu na osnovi članka-odgovora Bernadzikowskoj-Belović iz 1916. godine. Muhamed Nezirović preveo je monografiju na bosanski. Laura je u knjizi detaljno opisala običaje, način odijevanja, kuhanja, vrline i mane sefardske žene, naglašavajući tradicionalne vrijednosti koje se ne smiju predati zaboravu, ali istovremeno potiče žene da se prilagode aktualnoj situaciji i da prihvate zahtjeve što ih pred njih stavljaju moderna dolazeća vremena. Tokom 1930-ih Laura je napisala je sedam drama: jednočinke Bilo nekad (Avia de ser), Strpljenje para vrijedi (La pasjensija vale mučo), Prošla vremena (Tjempos pasados), jednu običajnu dramu u tri čina Moje oči(Ožos mios), te tri drame socijalnog sadržaja u tri čina Svekrva ni od blata dobra (Esterka, Shuegra ni de baro buena) i Bratstvo maćeha, ime dovoljno govori (Hermandat Madrasta el nombre le abasta). Što se tiče feminizma u njenom dramskom opusu, njena namjera bila je podučiti žene, kroz poznate i česte situacije u svakoj porodici, kako živjeti, kako nadvladati tekuće probleme i zadovoljiti potrebe i prema porodici i prema društvu. Svaka žena može biti majka i raditi izvan kuće, bez grižnje savjesti, istovremeno poštujući sefardsku tradiciju. Laura je živjela na Balkanu, u periodu prije, za vrijeme i poslije Prvog svjetskog rata, te između dva rata, u periodu velike svjetske ekonomske krize i u vrijeme fašističkih progona Jevreja.
Nova (hrvatski TV-kanal)
Historija
Program je počela emitirati 28. maja 2000. godine, kao prva hrvatska komercijalna televizija sa nacionalnom koncesijom i ubrzo postala vrlo popularna među gledaocima. Najpoznatija je po reality showovima od kojih je najpopularniji bio Story SuperNova Music Talents, a uskoro je uslijedio Hrvatski Idol.
Program
Program Nove TV prvenstveno se sastoji iz različitih televizijskih serija i emisija, kao i animiranih filmova, filmova i dnevnih vijesti. Na Novoj TV se prikazuju hrvatske humoristične serije: Naša mala klinika, Bumerang, Cimmer Fraj i Nad lipom 35. Također, prikazuju se novije popularne američke serije kao Izgubljeni (Lost), Kućanice (Desperate Housewives), Medij (Medium) itd. Prijenosi sportskih događaja također su povremeno dio njenog programa. Promjena vlasničke strukture donijela je i znatna ulaganja u tehniku i ljude, pa je tako Nova TV 2006. godine uselila u nove prostore i studije i započela niz novih domaćih projekata među kojima su: Istraga, Sudnica Melani Vukmirice, Žena iz snova, Istinite priče, Kviskoteka itd.
Godine 2004, Nova TV promijenila je vlasnika (dotadašnjeg Ćaletu) za Ronalda Laudera (CME). Nova TV 10. oktobra 2005. počela je emitirati vlastiti Dnevnik.
Laura Papo Bohoreta
Biografija
Na samom početku Drugog svjetskog rata i Holokausta, 1941, oba su joj sina ustaše odveli u koncentracijski logor Jasenovac. Pod tugom i brigom, Laura se razbolila i umrla skrivena u sarajevskoj bolnici katoličkih sestara milosrdnica 1942. godine. Nije znala da su joj sinove ustaše ubile već na putu prema Jasenovcu.
Laura Papo Bohoreta živjela je za druge, promicala je ideje koje se i danas čine naprednima.
Nečujam
mini|280px|Nečujam, na ostrvu [[Šolta|Šolti]] Nečujam je naseljeno mjesto u sastavu općine Šolta, na ostrvu Šolti, Splitsko-dalmatinska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Split. Kao samostalno naseljeno mjesto, Nečujam postoji od popisa 2001. godine. Nastalo je izdvajanjem dijela iz naselja Grohote.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2021. godine, Nečujam je imao 286 stanovnika. Za narodnosni sastav 1991. godine pogledati pod Grohote.
Napomena: ''U 2001. nastalo je izdvajanjem iz naselja Grohote. Iskazuje se kao dio naselja od 1953. do 1971. Od 1857. do 1948., u 1981. i 1991. podaci su sadržani u naselju Grohote.''
Rogač (čvor)
Bosna i Hercegovina:
Hrvatska:
Đorđe Popović
Đorđe Popović Daničar (Bukovac, 1. novembra 1832. - Beograd, 7. aprila 1914.) je bio srpski novinar i književnik.
Biografija
Za korespondentnog članka Društva srpske slovesnosti izabran je 21. januara 1862. Za dopisnog člana Srpskog učenog društva imenovan je od osnutka 29.maja 1864. Za redovitog člana izabran je 30. januara 1885. i to u Odboru za filozofske i filološke nauke. Počasni član Srpske kraljevske akademije postao je 15. novembra 1892.
Periklo
Perikle (starogrčki: Περικλῆς Periklēs; 495. - 429. p.n.e.) bio je istaknuti i uticajni grčki državnik, govornik i general Atine tokom Grčko-perzijskog i Peloponeskog rata. Kao pripadnik moćne i uticajne porodice Alkmeonid, imao je veliki uticaj na atinsko društvo pa ga je grčki historičar Tukidid smatrao "prvim građaninom Atine". Perikle je pretvorio Delski savez u Atinsko carstvo predvodeći svoje zemljake tokom Peloponeskog rata. Period tokom kojeg je predvodio Atinu (461. - 429. p.n.e.) se smatra "periodom Perikla" ili "Zlatnim dobom Atine". Tokom ovog perioda promovirao je umjetnost i književnost stvarajući novi obrazovni i kulturni centar antičkog grčkog svijeta. Nakon izgradnje ambicioznih projekata na Akropolju, uključujući i Partenon, uljepšao je i zaštitio grad pokazujući svu njegovu ljepotu. Umro je zajedno sa nekoliko članova porodice od atinske kuge koja je oslabila Atinu tokom sukoba sa Spartom.
Rane godine
Perikle se rodio 495. godine p.n.e. u Atini kao sin političara Ksantipa i Agariste koja je bila član moćne i uticajne plemićke porodice Alkmeonid. Naime, Agarista je bila unuka Klistena Sikionskog i nećakinja atinskog reformatora Klistena. Prema Herodotu i Plutarhu, Agarista je noć prije porođaja sanjala da će roditi lava. Legende govore da je Filip II Makedonski imao sličan san prije rođenja sina Aleksandra Velikog. Prema tumačenju snova lav se tretira kao tradicionalni simbol veličine, ali priča može aludirati i na neobično veliku veličinu Periklove lobanje koja je postala popularna meta savremenih komičara. Iako je Plutarh tvrdio da je ovaj deformitet bio razlog što je Perikle uvijek bio prikazan u kacigi, kaciga je zapravo bila simbol službenog ranga stratega (generala).
RTL (Hrvatska)
mini|desno|200px|RTL tv, logo RTL Televizija je komercijalna televizijska stanica u Hrvatskoj, u 65,5-postotnom vlasništvu RTL Groupa.
Historija
Program je počela emitovati 30. aprila 2004, kao druga hrvatska komercijalna televizija sa nacionalnom koncesijom, nakon Nove TV. Ubrzo je postala vrlo popularna među gledaocima. Najpoznatija je po svom talk showu Sanja i reality showovima od kojih je najpopularniji bio Big Brother. Program RTL Televizije se prvenstveno sastoji od različitih televizijskih serija i emisija, kao i animiranih filmova, filmova i dnevnih vijesti. Prijenosi sportskih događaja su također povremeno dio njenog programa. Njen signal obuhvata oko 95% teritorije Hrvatske.
Osoblje
Na RTL Televiziji su radile i još rade neke TV ličnosti: Iva Bagić, Antonija Blaće, Ana Brdarić, Filip Brkić, Amela Čilić, Vanja Halilović, Tomislav Jelinčić, Tatjana Jurić, Robert Knjaz, Jasmina Kos, Dorotea Lazanin Jelenc, Danijel Ljuboja, Marko Lušić, Boris Mirković, Renata Sopek, Antonija Stupar, Zlatko Šrkinjar, Sanja Doležal i ostali.
Neutrofilni granulociti
mini|desno|300px|Neutrofil u krvnom razmazu Neutrofilni granulociti ili neutrofili su vrsta granuliranih leukocita (granulocita) koji štite organizam od bakterijske ili gljivične infekcije kao i drugih sitnih izazivača upalnih procesa. Oni uglavnom predstavljaju prvi odgovor organizma na infekciju, a svojom aktivnošću i odumiranjem u velikom broju formiraju gnoj. Nazivaju se i polimorfojedarni leukociti ili mikrofagi. Izraz mikrofagi proizilazi iz njihove aktivne uloge u fagocitozi.
Neutrofili su najbrojniji od svih leukocita u krvi i čine 50-70% ukupnog broja bijelih krvnih zrnaca. Na krvnom razmazu su okruglog oblika, sa relativno brojnim mikrovilama. Jedro im ima najčešće 3, ređe 2, 4 ili 5 segmenata, dok je citoplazma ispunjena specifičnim i azurofilnim granulama. Specifične granule boje se ljubičasto jer imaju podjednako izražen afinitet prema baznim i kiselim bojama od čega i potiče naziv neutrofili, za razliku od bazofila i eozinofila.
Životni vijek neaktiviranih neutrofila iznosi 4-10 sati. Nakon aktivacije i prelaska u tkivo, neutrofili mogu živjeti 1-2 dana.
Moskovska oblast
Moskovska oblast jest federalna oblast u Rusiji. Prema popisu iz 2010. godine u ovoj oblasti je živjelo 7.095.120 stanovnika. Administrativno središte oblasti je Moskva. Oblast je uspostavljena 14. januara 1929.
Larisa Latinjina
Larisa Semjonovna Latinjina jest sovjetska (ukrajinska) gimnastičarka, trenerica i sutkinja. Rođena je u Hersonu u Ukrajini kao Larisa Diri; nakon udaje 1955. godine uzima prezime Latinjina. Tokom karijere nastupila je na Olimpijskim igrama 1956, 1960. i 1964. i osvojila 18 medalja i taj rekord držala je do OI 2012. u Londonu, kad ga je oborio američki plivač Michael Phelps. Na SP-u 1958. ostvarila je pravi podvig nastupajući trudna i osvojivši zlatne medalje u svim disciplinama osim preskoka (srebro).
Nakon okončanja takmičarske karijere, posvetila se trenerskom pozivu. Deset godina bila je trener reprezentacije SSSR-a, a potom u moskovskim klubovima. Na OI 1980. u Moskvi bila je organizator gimnastičkog dijela takmičenja.
Generacija Bez Kompasa
Generacija Bez Kompasa je grupa iz Srebrenika (BiH) osnovana 1991. godine. Grupa je izdala dva albuma - Epitaf (2002., Sarajevo Disk), te Na rukama rulje 2018. godine.
Biografija
Generacija Bez Kompasa osnovana je 1991. godine u Srebreniku. S obzirom na ratno stanje, u tom periodu bend se sporadično i vrlo rijetko sastajao. Svirali su obrade svojih muzičkih uzora kao sto su Deep Purple, Led Zeppelin, Pink Floyd, Black Sabbath. Krajem devedestih godina prošloga vijeka band počinje aktivnije da svira i radi na autorskim pjesmama. To je rezultiralo debitantskim album naziva Epitaf, koji je izdat pod okriljem Sarajevo diska 2002. godine. Album je po mišljenju mnogih rock kritičara iz BiH bio izuzetno dobar, međutim zbog neadekvatne promocije, album nije postigao neki veći uspjeh. Nakon toga Generacija Bez Kompasa, usljed privatnih obaveza članova benda kao i zbog određenih međusobnih sukoba u bendu prestaje da radi i svira. To traje do 2006. godine kada dolazi do promjena u bendu i bend se ponovo okuplja i počinje da svira. Na mjesto bubnjara dolazi Muharem Bajraktarević, dok na mjesto frontmana dolazi mladi pjevač iz Srebrenika Malik Smajlović. To je bila prekretnica u samom radu bendu koji počinje sve učestalije svirati i postepeno raditi na novim pjesmama. Izražene instrumentalne dionice, visoki i moćni vokali postaju stil koji Generacija bez kompasa polako počinje da promoviše. Prisutan je očigledan uticaj bendova poput Deep Purplea, Led Zeppelina, Pink Floyda...
2008. godine bend učestvuje na festivalu zabavne muzike u Bihaću i gdje nakon duže vremena izbacuje novi sing pod nazivom Kad poželiš. Nakon toga na red dolaze i drugi festivali gdje bend polako radi na promociji i uporedo na stvaranju novog albuma. U narednih nekoliko godina bend izdaje još nekoliko singlova i na taj način još više utemeljuje svoj stil, karakterističan po istaknutijim vokalno-instrumentalnim dionicama. Vokal Malik Smajlovć polako prerasta u vrhunskog frontmana i njegovi visoki i moćni vokali, formirani pod uticajem Ronnie James Dia, Davida Coverdalea, Glenn Hughesa, Jorn Landea, polako ali sigurno postaju zaštitini znak benda. U međuvremenu bend radi i tribute projekat u čast progressive rock pionirima bivse Jugoslavije, grupi Smak koji prolazi veoma zapaženo. 2018. godine Generacija Bez Kompasa izdaje svoj drugi album naziva Na rukama rulje. Album stilski različit gdje su prisutni elementi klasičnog hard rocka pa do etna, bluesa pa čak i jazz (instrumental – Srklet), kritički je vrlo hvaljen i podržan od strane kolega, te govori o raznim aktuelnim društvenim temama.
Generacija Bez Kompasa sredinom 2018. godine kreće na turneju po regionu na kojoj će promovisati svoj novi album.
Tommy i Tuppence
Tommy i Tuppence pojavljuju se u 5 djela Agathe Christie:
Tommya i Tuppence na filmu su prikazali Francesca Annis i James Warwick u dugometražnom filmu Tajanstveni suparnik (1982) i seriji od 10 jednosatnih epizoda Agatha Christe's Partners in Crime (1983).
Zoom Video Communications
mini|Reklama za Zoom na međunarodnom aerodromu Denver Zoom Video Communications jest američka kompanija sa sjedištem u San Joseu u Kaliforniji. Poznata je po pružanju usluga udaljenih konferencija koja kombinuje videokonferencije, mrežne sastanke, dopisivanje i mobilnu saradnju.
Historija
Zoom je 2011. osnovao Eric Yuan, vodeći inženjer iz Cisco Systems koji je radio na WebEx. Zoom Video je počeo s pružanjem usluge u januaru 2013.
Do juna 2014. Zoom je imao 10 miliona korisnika. U februaru 2015. godine, broj učesnika koji su koristili glavni proizvod Zoom Meetings, dostigao je 40 miliona pojedinačnih korisnika, i pretplaćenih 65.000 organizacija.
U martu 2019. Zoom je odlučio da izađe na javnu berzu NASDAQ. Dionice su 28. aprila 2019. skočile za 72%, nakon što je kompanija postala javna, s početnom javnom ponudom od 36 dolara po dionici. Završetkom javnih ponuda, vrijednost firme je procijenjena na nešto manje od 16 milijardi dolara.
Korištenje za vrijeme COVID-19 pandemije
Početkom 2020. godine upotreba Zooma naglo se povećala kada su škole i kompanije počele koristiti platforme za rad na daljinu, kao odgovor na pandemiju koronavirusa 2019 (COVID-19), s povećanjem od 67% od početka 2020. do sredine marta.
Zoom je također postao popularna društvena platforma tokom pandemije. Zoom je također stekao popularnost među starijim korisnicima i porodicama razdvojenim smjernicama o socijalnom udaljavanju.
Proizvodi
Zoom nudi besplatne video konferencije za do 100 učesnika, uz vremensko ograničenje od 40 minuta. S plaćenom pretplatom moguće je imati više učesnika i veće vremensko ograničenje, kao i neke naprednije funkcije. Zoomov softver zatvorenog koda je u skladu s FedRAMP, HIPAA , PIPEDA i PHIPA i GDPR.
Između 2015. i sredine 2016. godine, Zoom Video Communications najavio je izvornu podršku za Skype for Business i integraciju sa Slackom.
Ljiljan (simbol)
mini|200px|Heraldički ljiljan Ljiljan (fr. Fleur-de-Lis) je simbol koji se često upotrebljava u heraldici kao i simbol koji se pojavljuje na različitim motivima i dizajnima. Kao takav, ljiljan je u Unicodeu predstavljen oznakom U+269C (⚜).
Također, ljiljan se koristi kao simbol izviđača u cijelom svijetu.
Upotreba
thumb|200px|Ljiljani na grbu Srbije thumb|200px|desno|Grb Republike Bosne i Hercegovine Iako se kao simbol tokom historije pojavljivao na mnogobrojnim evropskim grbovima i zastava, ljiljan je u historijskom kontekstu posebno povezan sa francuskom monarhijom a njegova upotreba se poslije javlja i kod Španske monarhije, (nastale od francuskih Burbonaca), Velikog vojvodstva Luksemburga i ostalih država proisteklih iz dinastije Burbonaca. Nakon što Francuska postaje republika, ljiljan ostaje trajni simbol Francuske (uglavnom se pojavljuje na francuskim poštanskim markicama) iako nikad nije zvanično usvojen kao državni simbol francuske republike. Prema francuskom historičaru Georgesu Dubyju, tri latice ljiljana predstavljaju tri srednjovekovna društvena sloja: obično stanovništvo, plemstvo i sveštenstvo.
Ljiljan se koristio i kao grb Bosanskog kraljevstva, gdje se 6 zlatnih ili bosanskih ljiljana, Lilium bosniacum, nalazilo na štitastom grbu. Grb temeljen na ovom srednjovjekovnom grbu ponovo je oživljen 1992. godine kao nacionalni simbol Republike Bosne i Hercegovine te je predstavljao državni grb a nalazio se i na zastavi Republike Bosne i Hercegovine od 1992. do 1998. Ljiljan se još uvijek koristi na zastavama i grbovima nekih kantona kao i grbovima općina i gradova. Kao nekadašnji simbol Armije Republike Bosne i Hercegovine, ljiljani se koriste kao zvanična oznaka Bošnjačkog puka unutar Oružanih snaga Bosne i Hercegovine.
U Velikoj Britaniji ljiljan se koristio i na grbu Norroy King of Arms stotinama godina. Srebrna ljiljan na plavoj pozadini predstavljao je grb Barona Digbyja.
U engleskoj i kanadskoj heraldici ljiljan je predstavljao brizuru koja je označavala šestog sina.
Ljiljan kao simbol se pojavljuje na vojnim oznakama i kao logotip mnogih organizacija. Tokom dvadesetog vijeka simbol je usvojen od strane različitih izviđačkih organizacija širom svijeta kao simbol izviđača. Arhitekti i dizajneri ovaj simbol koriste kao zaseban ili ponovljeni motiv u širokom spektru konteksta, naročito tamo gdje se podrazumijeva francuski kontekst.
Atletika na Olimpijskim igrama 2016 – maraton (žene)
Takmičenje u maratonu za žene na OI 2016. u Rio de Janeiru održano je 14. augusta.
Kvalifikaciona norma
Takmičarke koje su periodu od 1. januara 2015. do 11. jula 2016. godine ostvarile normu u vremenu 2:45:00 kvalifikovale su se na olimpijske igre.
Rekordi
Svjetski i olimpijski rekord u ovoj disciplini prije OI 2016. prikazani su u tabeli ispod.
Raspored takmičenja
Sva vremena su po Brazilijskom vremenu (UTC-3).
Downov sindrom
Učestalost ovog sindroma u ljudskoj populaciji je 1:700 živorođenih. Na tu učestalost utječe starost majke, tako da se kod žena starijih od 40 godina ta učestalost povećava na 1:45 živorođenih.
Uzrok trisomije 21 može da bude i uravnotežena translokacija hromosoma 21 kod jednog od roditelja (smatra se da je ovo uzrok u tek oko 5% slučajeva). Takav roditelj, pored normalnih gameta, može da obrazuje i gamete u kojima je hromosom 21 u višku. Spajanjem takvih nenormalnih gameta (imaju dva hromozoma 21) sa normalnim (imaju jedan hromozom 21) nastat će zigot koji nosi neuravnoteženu translokaciju hromosoma 21. Osoba s neuravnoteženom translokacijom 21 imat će kariotip sa 47 hromozoma jer je hromozom 21 u višku (trisomik), a fenotipski Downov sindrom.
Primjenom prenatalne dijagnostike učestalost Downovog sindroma kod novorođenčadi je značajno umanjena.
Klinička slika Downovog sindroma
Najizrazitija obilježja ovog sindroma su:
thumb|200px|Dijete sa Downovim sindromom
Iz svih tih razloga osobe sa ovim sindromom žive u prosjeku duplo kraće u odnosu na zdrave osobe. Osobe imaju i prepoznatljive osobine kao što su :
Klinička slika može biti ublažena ako je kod osobe prisutan mozaicizam.
Dijagnostika
U savremenom porodništvu sistemski se sprovode testovi probira koji mogu ukazati na vjerovatnost da će dijete imati Downov sindrom. Najrašireniji test probira na fetalne abnormalnosti je test trostrukog probira ili triple test čija je osjetljivost oko 70% s 5% lažnih pozitivnih rezultata. Pouzdanost testova probira na Downov sindrom s vremenom raste, pa su danas dostupni novi neinvazivni testovi probira, tzv. nećelijski testovi fetalne DNK (Cell-free fetal DNA testing) koje je moguće učiniti već od 9. sedmice trudnoće, za razliku od triple testa koji se izvodi između 15. i 18. sedmice trudnoće. Proizvođači najnovijih NPT (Non Invasive Prenatal Testing) metoda iznose podatak da novi nećelijski DNK testovi imaju osjetljivost veću od 99%, ali neki naučnici tvrde da je stvarna osjetljivost niža. Stephanie Morain i dr. u naučnom članku iz 2013. godine, pregledom podataka koje prezentiraju same farmaceutske kompanije, nalaze da je ta brojka producirana greškama u metodologiji prezentiranja podataka, te utvrđuju da bi osjetljivost trebalo iskazati sa 62,59%. U slučaju da je bilo koji od testova probira pozitivan, trudnica se upućuje na izvršenje dijagnostičkih testova kao što je amniocenteze ili biopsija horionskih resica koje sa sigurnošću postavljaju dijagnozu Downovog sindroma. Kod pozitivne dijagnoze za Downov sindrom i informiranja trudnice o zdravstvenoj situaciji djeteta kao i postupka prekida trudnoće, trudnica ima pravo na obaviješteni izbor: može odlučiti da li da zadrži dijete ili se podvrći hirurškom prekidu trudnoće.
Kontroverze
Toj se praksi protivi jedan krug socijalnih aktivista, ali i jedan broj naučnika , koji smatraju da je to očiti primjer eugenike. U zakonodavstvu Sjeverne Dakote (SAD) je u North Dacota Century Code uvrštena zabrana pobačaja koji bi bio isključivo motiviran sumnjom na genetsku abnormalnost ploda - uključujući izrekom i Downov sindrom.
Ariadne Oliver
Ariadne Oliver je fiktivni lik iz romana Agathe Christie.
Gospođa Oliver je književnica kriminalističkih romana i prijateljica Herculea Poirota. Ona često pomaže Poirotu svojim znanjem kriminalnog uma. Govori da se služi "ženskom intuicijom". Jako voli jabuke, što je bila glavna činjenica u romanu Dogodilo se na dan Svih svetih.
Ariadne Oliver je pojavljuje u djelima:
Njene knjige i likovi bili su tema likova u knjizi Tajanstveni satovi (1963)
U filmu Glupost ubijenog iz 1986 gospođu Oliver tumačila je Jean Stapleton, a u filmu karte na sto iz 2005. tumačila ju je Zoë Wanamaker. U tom filmu Poirota tumači David Suchet.
Minimax (TV-kanal)
Minimax je Centralno-evropski kanal na kojem se prikazuju animirane serije. Sa prikazivanjem je počeo 1999. godine u Mađarskoj, u Rumuniji od 2001. godine, u Češkoj i Slovačkoj od 2003. godine, a na području bivše Jugoslavije od 2008. godine. Ranije, u perodu 1999-2004 bio je emitovan i u Poljskoj. U Mađarskoj od aprila 2007. godine dijeli platformu sa kanalom Animax (anime) nakon osam sati. Bivši TV kanali koji su dijelilikanal sa Minimaxom su: MusicBox (muzički spotovi), Game One (videoigre), iTV (videoigre), i Cherry Music (muzički spotovi).
Glavni ciljevi Minimaxa su: edukacija, nenasilje, povećati popularnost novim serijama i novim klasicima. Ovi ciljevi su postavljeni zbog toga što je kanal namijenjen mlađim generacijama i njihovim roditeljima.
Animirane serije koje su emitovane: Braceface, Babar, Franklin, Jakers! The Adventures of Piggley Winks, Barbie filmovi, Tomica i prijatelji, Noddy, Bibi Blocksberg, Maya & Miguel, Miss Spider's Sunny Patch Friends, Miss BG, Miss Mallard Mysteries, Moj mali poni, Littlest Pet Shop.
Minimaks Srbija
Minimaks Srbija (sr. ćir. Минимакс Србија) je Minimaxov kanal napravljen 2008. za područje Srbije i srpskog govornog područja. Program se izvodi u Srbiji, Bosni i Hercegovini, Crnoj Gori i Sjevernoj Makedoniji na srpskom jeziku. Minimaks Srbija je potpuno sinhronizovan na srpski jezik uključujući i reklame. Minimaxova popularnost raste na ovim područjima. Minimaks Srbija dolazi u satelitskim paketima: Max TV, Total TV, Digi TV i Minimax paketa na satelitu Amos.
Arthur Hastings
Kapetan Arthur Hastings, OBE, fiktivni je lik iz romana Agathe Christie. U romanima on je prijatelj i pomoćnik Herculea Poirota. Prvu pojavu imao je u njenom prvom romanu, Misteriozna afera u Stylesu. U djelima je on uglavnom pripovjedač. Povučemo li paralelu između Poirota i Holmesa, onda bi Hastings bio paralelan dr. Watsonu jer imaju istu ulogu.
Stična
mini|280px|Stična, Cistercijanski samostan Stična je naseljeno mjesto u sastavu općine Ivančna Gorica, regija Srednja Slovenija, Slovenija.
Londonski Grand Prix 2010.
Londonski Grand Prix 2010. bio je 57. izdanje godišnjeg atletskog mitinga Londonski Grand Prix u Londonu i 12. stanica Dijamantne lige 2010.
Spisak supruga srpskih vladara
Ovo je spisak supruga srpskih vladara. Svi srpski vladari bili su muškarci.
Dinastija Nemanjić
Cessna 172
Cessna 172 Skyhawk je jednomotorni avion sa četiri sjedišta, visokokrilac. Najpopularnija varijanta je namjenjena obuci pilota.
Razvoj
Prema dugotrajnosti i popularnosti, Cessna 172 je najuspješniji laki avion ikada proizveden. Prvi avion isporučen je 1956. godine, dok se 2007. godine još uvijek izrađuje prešavši broj od 40.000 izrađenih primjeraka. Glavni konkurenti na tržištu su joj Piper J-3, Beechcraft Musketeer, Grumman Cheetah (zadnja dva se više ne proizvode), kao i Diamond DA40.
Prvi izrađeni 172 avioni bili su skoro jednaki Cessni 170, sa istim ravnim zadnjim dijelom trupa i repnim točkom. Kasnije varijante rađene su sa novim stajnim trapom sa nosnim točkom, nižim podom kabine i sa zadnjim kabinskim prozorom. Zadnja izmjena na trupu bila je njegovo produženje pomicanjem repnog dijela u nazad sredinom 1960-tih. Struktura aviona je od tada nepromijenjena, mijenjani su samo instrumenti i motori. Od 2005. uveden je i EFIS sistem upravljanja i kontrole. Sredinom 1980-tih dolazi do prekida proizvodnje ali se ona obnavlja 1997. godine (varijanta 172/182 i T-41D). Stariji avioni isporučivani su s motorima od 110 kW dok su kasnije varijante isporučivane s motorima snage 135 kW.
Inspektor Japp
Viši inspektor James Japp je izmišljeni lik koji radi za Scotland Yard, pojavljujući se u mnogim romanima spisateljice Agathe Christie i pričama o Herculeu Poirotu.
Iako je detektiv kao i Poirot, Japp mu nije dorastao u rješavanju slučajeva. No, iako to općenito izaziva ljubomoru, on je sa godinama to odbacio i gaji veliko poštovanje prema Poirotu i njegovim načinima istrage i uvijek mu čestita i pohvali ga na dobro obavljenom poslu. Skupa sa Hastingsom Japp čini dvojac koji daleko zaostaje za Poirotovim zaključcima u slučajevima.
Erogene zone (bend)
Erogene Zone su rock grupa iz Sarajeva, Bosna i Hercegovina.
Biografija
Grupa Erogene Zone osnovana je u Sarajevu krajem 1992. godine. Tokom Opsade nastupaju po sarajevskim klubovima.
Prvi album "Šuti, seko, šuti" snimaju 1994. godine i objavljuju ga u ograničenom tiražu od 500 primjeraka na audio kasetama. Danas ga je nemoguće nabaviti.
Drugi album "Robija", izlazi krajem 1997. godine. Na albumu se nalazi 12 pjesama. Sredinom 1999. godine je objavljen i treći album "XXL" za koji su dobijaju odlične kritike i koji se smatra njihovim najzrelijim djelom. Početkom 2003. godine su objavili i svoj četvrti i posljednji album "Mistični znaci".
U martu 1997. nastupaju na internacionalnom festivalu "Kulturufer" održanom u njemačkom gradu Friedrichshafen. Zone su snimile i video-spotove za hit pjesme "Menso", "Hani Hi", "Robija", "Chicago Blues", "Kao", "Kako miješaš dobro", "Neretva", Mističan dan" i "Sarajevo". U septembru 1998. ponovo nastupaju u Italiji, gdje imaju tri solistička koncerta u Bologni.
Naredne, (1999) nastupaju opet u Italiji na Internacionalnom muzičkom Love festivalu Arezzo Wave. Od snimaka sa nastupa na ovom festivalu napravljen je video spot "Neretva".
U maju 2006. godine Erogene Zone obilježavaju 10 godina postojanja na muzičkoj sceni. Za tu priliku su svojoj vjernoj publici priredili unplugged koncert u sarajevskom BKC-u pod nazivom "Mi nismo isti". U februaru 2007. godine promovišu i svoje prvo DVD izdanje koje pored snimke koncerta iz BKC-a, po kojem i izdanje nosi ime, sadrži i video spotove, fotografije te zanimljive snimke iza scene.
U julu 2015. godine Erogene Zone, grupe Konvoj i Zabranjeno Pušenje nastupili su pred sarajevskom publikom na Trgu djece Sarajeva u okviru 20. festivala "Baščaršijske noći".
Video spotovi
Izdanje spota godine 1997-1998:
Izdanje spota godine 2002-2004:
Izdanje spota godine 2006:
Članovi
thumb|Almas Smajlović frontman Erogene zone, Sarajevo 2015
Nagrade
thumb|Dobitnici [[Indexi (nagrada)|Davorin nagrade zajedno sa grupom Erogene zone Sarajevo 2004]]
Kvalifikacije za Svjetsko prvenstvo u nogometu 1938.
Kvalifikacije za Svjetsko prvenstvo u Francuskoj 1938.
Za Svjetsko prvenstvo u Francuskoj 1938 godine bilo je prijavljeno ukupno 34 reprezentacije i to:
mini|350px|Države koje su kvalificirale na Svjetsko prvenstvo
Broj prijavljenih reprezentacija od 36 ekipa je do tada bio rekordan, Direktno su se kvalificirali branitelj naslova, reprezentacija Italije, kao i domaćin Francuska. Pored njih se kvalificiralo još 14 reprezentacija iz čitavog svijeta i to:
* Nakon pripojenja Austrije od strane Trećeg Rajha na prvenstvu u Francuskoj igra reprezentacija Njemačke, tako da umjesto Austrije ne nastupa ni jedna ekipa i na prvenstvu učestvuje 15 reprezentacija.
**  Reprezentacija Indonezije nastupila je pod imenom Holandska Indija, kao tadašnja kolonija Holandije.
Devet se ekipa dobrovoljno povuklo sa kvalifikacija, što je dovelo do toga da su se četiri vanevropske ekipe plasirale na prvenstvo bez kvalifikacija.
Evropa
Evropske reprezentacije bile su podijelöjene u devet grupa, i to jedna sa četiri, tri grupe sa tri i pet grupa sa dvije reprezentacije. Iz grupa sa po četiri i tri ekipe kvalificirane su prve dvije ekipe, dok se iz ostalih grupa kvalificirao pobjednik iz međusobnih susreta
Grupa 1
Rezultati utakmica
Grupa 5
*  Dogovorom između obje ekipe, odigrana je samo jedna utakmica na neutralnom terenu.
Grupa 6
1. Runda
2. Runda
Grupa 8
1. Runda
2. Runda
Grupa 9
Rezultati utakmica
Južna Amerika
150px|lijevo
Bojkotom Argentine zbog održavanja prvenstva u Evropi, reprezentacija Brazila se bez igre kvalificirala za prvenstvo.
Sjeverna Amerika
150px|lijevo
Grupa 11
1. Runda
Podgrupa A Odustajanjem reprezentacije SAD, Kuba se plasirala u drugu rundu. Podgrupa B Odustajenjem svih reprezentacija iz protesta prema mjestu održavanja u Evropi i u dogooru sa Argentinom, na Svjetsko se prvenstvo direktno kvalificitala reprezentacija Kube
2. runda
Azija
Samo su se dvije reprezentacije prijavile za kvalifikacije, Nakon odustajanja Japana, reprezentacija Holandske Indije kvalificirala se za Svjetsko prvenstvo.