cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Povratak u budućnost 3
Radnja
Uprkos upozorenjima u pismu, Marty se vraća u 1885. da bi spasio Doca, stigavši ​​usred konjičke potjere za Indijancima i pritom pokidajući cijev za gorivo automobila. Gonjen od medvjeda, nokautiraju ga i pronalaze njegovi preci koji su rođeni u Irskoj, Seamus i Maggie McFly , koji mu dozvoljavaju da ostane preko noći. Sljedećeg jutra stiže u Hill Valley, ali nailazi na Buforda i njegovu bandu. Buford pokušava linčovati Martija, ali ga Doc spašava. Doc pristaje da napusti 1885 nakon što je saznao svoju sudbinu, ali bez benzina, DeLorean ne može dostići potrebnih 88 mph (142 km/h). Stoga predlaže korištenje parne lokomotive kako bi DeLorean gurnuo do te brzine.
Dok pregleda šinu, Doc spašava Claru Clayton od pada u jarugu, sprječavajući njenu smrt s originalne vremenske linije. Njih dvoje se brzo zaljubljuju i stvaraju blisko prijateljstvo. Na gradskom festivalu, Buford pokušava upucati Doca, ali ga Marty osujećuje. Buford ga zatim izaziva na obračun za dva dana; ljutiti Marty prihvata, vjerujući da bi on i Doc do tada već otišli. Doc poziva Martija da ne reaguje na provokacije, propuštajući da Marty u budućnosti doživi saobraćajnu nesreću. Iako se nerado vraća u 1985., Doc na kraju posjećuje Claru kako bi prekinuo njihovu vezu i oprostio se od nje. Međutim, osjećajući se uvrijeđeno, odbacuje njegovu priču o tome da je iz budućnosti. Očajan, odlazi u pijanstvoi onesvesti se. Ujutro, Buford stiže po Martija, koji vidi kako se njegov nadgrobni spomenik pojavljuje na fotografiji i odbija duel. Doc oživljava, ali ga Bufordova banda uzima kao taoca, tjerajući Martija u dvoboj. Prevarivši Buforda da povjeruje da je smrtno pogođen, Marty ga baci u vagon gnojiva. Buford je uhapšen zbog ranije pljačke.
U vozu za San Francisko, Clara saznaje koliko je Doc slomljenog srca i trči nazad u grad. Ona pronalazi model vremeplova u Docovoj radnji. Shvativši da Doc govori istinu, vraća se prema vozu. Koristeći ukradenu lokomotivu, Doc i Marty guraju DeLorean uzduž linije. Clara se ukrcava u lokomotivu i pokušava doći do DeLoreana, ali pada, obješena o haljinu. Marty, u DeLoreanu, predaje svoj hoverboard Docu i on ga koristi da spasi Claru, pobjeći dok lokomotiva pada s nedovršenog mosta.
Geosfera
Geosfera je pojam koji se može smatrati skupnim imenom za litosferu, hidrosferu,  kriosferu i atmosferu. Različiti skupni dijelovi geosfere mogu razmjenjivaiti različite masene i/ili energetske tokove (mjerljivu količinu promjene). Izmjena ovih fluksa ili tokova utiče na međusobnu ravnotežu pomenutih sfera geosfere. Primjer je kako tlo djeluje kao dio biosfere, a istovremeno deluje i kao izvor razmene tih tokova.
Komponente
Može se razlikovati nekoliko glavnih komponenti geosfere: thumb|Geosfera — granice glavnih slojeva Zemljinog omotača U aristotelovskoj fizici, termim se upotrebljavao za sferna prirodna mjesta, koja su koncentručno ugnježđrna oko centra Zemlje, kao je opisano u njegovim predavanjima Fizika i Meteorologija. Smatralo se da to objašnjavaju pokrete četiri klasična zemaljska elementa, prapočela: Zemlja, voda, zrak i vatra.
U modernim tekstovima i u nauci o zemaljskim sistemima geosfera se odnosi na čvrste dijelove Zemlje; koristi se zajedno sa terminima atmosfera, hidrosfera i biosfera za opisivanje sistema Zemlje (ponekad je navedena interakcija ovih sistema sa magnetosferom). U tom se kontekstu ponekad se termin litosfera upotrebljava umjesto geosfere ili čvrstog dijela Zemlje. Litosfera se, međutim, odnosi samo na gornje slojeve čvrste Zemljine površine (okeanske i kontinentalne stijene i najgornji plašt). Od kada je započelo istraživanje svemira, uočeno je da je opseg ionosfere ili plazmasfere veoma promenljiv i često mnogo veći nego što se prethodno smatralo, a ponekad se proteže do granica Zemljine magnetosfere ili geomagnetosfere. Ova visoko promjenjiva vanjska granica geogene materije nazvana je geopauzom, da sugerira relativni nedostatak takve materije izvan nje, gde solarni vetar dominira.
Biatlon na Zimskim olimpijskim igrama 2002 – 10 km
Utrka u biatlonu u sprintu na 10 km na ZOI 2002. održana je 18. februara 2002. u Soldier Hollowu skijaškom centru 85 km udaljenom od Salt Lake Cityja.
Napomene
<references group="lower-alpha"/>
David Seaman
David Seaman (Rotherham, 19. septembar 1963.) je bivši engleski profesionalni nogometaš.
Karijera
Karijeru je počeo u ekipi Leeds United. Ubrzo prelazi u Peterborough United za koji je odigrao 91 ligaški meč. 1984. godine potpisuje za Birmingham City, da bi dvije godine kasnije postao član ekipe Queens Park Rangers.
1990. godine za 2 miliona eura prelazi u Arsenal. U prvoj sezoni sa Arsenalom osvaja prvu ligu. Branio je na svih 38 utakmica i primio 18 golova. Dvije godine kasnije dolazi do trofeja FA kupa i Liga-kupa. U sezoni 1993/94. bio je osvajač Kupa pobjednika kupova. Za Arsenal je branio do 2003. godine, te je zabilježio 405 ligaških nastupa. Karijeru je završio 2004. godine u Manchester Cityju.
Reprezentacija
Za seniorsku reprezentaciju je debitovao u novembru 1988. godine na meču protiv Saudijske Arabije. Igrao je na dva Evropska i dva Svjetska prvenstva.
Donji Vijačani
Donji Vijačani su naseljeno mjesto u općini Prnjavor, Bosna i Hercegovina.
Geografija
Donja Vijaka se nalazi u na brežuljcima Lijevča polja, između rijeke Vijake i njene lijeve pritoke Mravice, na nadmorskoj visini oko 260 m. Vijaka je lijeva pritoka Ukrine.
Lokalni putevi ovog kraja izlaze na regionalnu cestu R-476.
Historija
Tokom Drugog svjetskog rata, kao i sva okolna sela nekadašnjeg sreza Prnjavor, odnosno Lijevče polja, Vijaka je bila na području operacija Četrnaeste srednjobosanske udarne brigade. Bila uključena u logističku podršku partizanskih jedinica i poprište akcija ove proslavljene brigade.
Dijelovi naselja
Donji Vijačani, Đajići, Đanići, Đekići, Kusići, Kuzmanovići, Maleši, Miloševići, Mitrovići, Nježići, Popovići, Samardžići, Topolova, Tubaci, Vasići, Vujičići i Vukovići.
Sekstant (sazviježđe)
Sekstant je malo sazviježđe na nebu. Najsjajnija zvijezda je Alfa Sekstantis sa prividnom magnitudom od 4.49 Naziv je dobio po sekstantu, instrumentu za mjerenje (period mjerenja 1658-1679) koji je koristio njemačk i astronom Johann Hevelius.
Nacionalna banka Bjelorusije
Pravni okvir
Glavni ciljevi Nacionalne banke Bjelorusije su:
Rad Banke reguliran je Kodeksom bankarskog poslovanja, koji je usvojen 25. oktobra 2000. godine. Članom 25. Zakona o bankama predviđa se da je jedna od glavnih funkcija Nacionalne banke osiguranje efikasnog, pouzdanog i sigurnog funkcionisanja međubankarskog sistema poravnanja i uređenje procedura za gotovinska i bezgotovinska poravnanja na teritoriji Belorusije.
Lokalni izbori u Bosni i Hercegovini 2016 (Kotor-Varoš)
Općinski izbori za izbor načelnika i za 27 članova Općinskog vijeća općine Kotor-Varoš održani su 2. oktobra 2016. godine. Izbori su održani na 34 biračkih mjesta, a pravo glasa imalo je 21.625 glasača. Glasati se moglo izlaskom na biračko mjesto, preko mobilnih timova i poštom.
Načelnik
Na izborima za načelnika izašlo je ukupno 12.173 glasača (56,29% od ukupnog broja), a od toga je 11.605 (95,33%) glasova bilo važećih, te 568 (4,67%) nevažećih. Sa ukupno 5.386 glasova (46,41%) za načelnika izabra je Zdenko Sakan, član Saveza za promjene.
Općinsko vijeće
Na izborima za Općinsko vijeće izašlo je ukupno 12.175 glasača (56,3% od ukupnog broja), a od toga je 11.655 (95,73%) glasova bilo važećih, te 520 (4,27%) nevažećih. Birano je ukupno 27 članova Vijeća, te su oni izabrani po broju osvojenih glasova po listama, dok je odabir predstavnika iz pojedine partije, vršen po najvećem broju glasova. Najviše glasova dobila je koalicija SDS/SRS RS 2.546 (21,84% od ukupnog broja važećih glasova).
IC 3224
IC 3224 (također poznat kao PGC 40100) je pekulijarna galaksija koja je udaljena oko 2 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Djevica. Najveći prečnik je 0,40 (0 hiljada sg) a najmanji 0,3 uglovnih minuta (0 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Royal Harwood Frost 7. maja 1904. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Bjelkovac
Bjelkovac je naseljeno mjesto u sastavu općine Nova Bukovica, Virovitičko-podravska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Podravska Slatina.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Bjelkovac je imao 52 stanovnika.
Napomena: ''Iskazuje se u 1931. kao dio naselja, a od 1948. kao naselje.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Bjelkovac je imalo 82 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Popis 1910.
Bjelkovac se kao samostalno naselje iskazuje od 1948. godine, te nema podataka sa popisa stanovništva 1910. godine.
M1 Garand
M1 Garand (originlni naziv United States Rifle, Caliber .30, M1) američka je poluautomatska puška iz Drugog svjetskog rata kalibra .30-06 Springfield. Uvedena je u operativnu upotrebu u američkoj vojsci 1936. s ciljem da zamijeni pušku M1903 Springfield. Godine 1957. izbačena je iz upotrebe u američkoj vojsci, kada ju je zamijenila novija poluautomatska puška M14.
Razvoj
U američkoj su vojsci rano, još 1922, uvidjeli potrebu za uvođenjem poluautomatske puške te je raspisan konkurs. Karakteristično za SAD, svaki rod i grana oružanih snaga imali su svoj taktičko-tehnički zahtjev za oružje. Većinu zahtjeva koji su postavljeni pred pušku zadovoljio je u svom modelu Kanađanin John Garand, pobijedivši legende poput J. M. Browninga, Thompsona, Pedersena i druge. Izborom modela nije sve bilo gotovo – počelo je lutanje u izboru kalibra za pušku i predložen je uz .30-06 novi metak .276 Pedersen. Tačku na "i" stavio je general John B. Sherman odlukom da se, zbog unifikacije kalibra, svi resursi usmjere u proizvodnju puške u standardnom kalibru .30-06, koji koristi mitraljez M1919, puškomitraljez M1917 BAR i puška opetuša Springfield 06, koju bi trebalo zamijeniti s M1. Tako 1936. s proizvodnih traka u Springfield Armoryju silaze prve serijske puške M1. Načelo rada Garanda zasniva se na povratku dijela barutnih plinova, koji guraju zatvarač, koji rotacijom u cijevi bravi s dvije bradavice (poput Mausera). Puni se odozgor metalnim, skeletoniziranim okvirom s osam metaka, slično sistemu Manlicher, s time da prazni okvir nakon ispaljivanja posljednjeg metka biva izbačen prema gore, a ne ispod puške. Drveni dijelovi izrađeni su od orahovine, a zaštita metalnih dijelova fosfatizacijom.
Upotreba
mini|lijevo|M1 Garand u Drugom svjetskom ratu thumb|John Garand predstavlja pušku američkim generalima Nakon izbijanja Drugog svjetskog rata britanska vojska naručila je od Winchestera 65.000 pušaka M1, koje su dostavljane 1943. U početku je bilo planirano da zamijene britanski Lee-Enfield, međutim, to nije uspjelo zbog slabe izdržljivosti u blatnim uvjetima ratovanja.
M1 s poluautomatskom paljbom davao je američkim vojnicima veliku vatrenu moć i prednost tokom borbe u odnosu na neprijateljske vojnike koji su bili naoružani repetirajućim puškama. General George S. Patton nazvao je ovu pušku "najvećim oruđem ikad smišljenim".
Mnoge puške M1 iz Drugog svjetskog rata remontovane su i ponovo upotrijebljene tokom Korejskog rata. Od 1953. do 1956. proizvodila ih je kompanija "Harrington & Richardson". Godine 1957. italijanska Berreta kupuje licencu za proizvodnju od Winchestera.
Tokom Drugog svjetskog rata M1 Garand pokazala se kao izvrsna puška, pa su je Amerikanci prodavali svojim saveznicima širom svijeta, kao što su Zapadna Njemačka, Japan, Grčka, Brazil, iranska monarhija. Iako je izbačen iz upotrebe 1957, M1 Garand našao se u Vijetnamskom ratu od 1963. u različitim verzijama, uključujući i snajperske.
Popis stanovništva u Hrvatskoj 1991 (Drniš)
Popis stanovništva u Hrvatskoj je izvršen u martu 1991. godine, kao dio Popisa stanovništva u Jugoslaviji. Po popisu stanovništva na površini od 840 km2 1991. godine u Drnišu živjelo je 24.169 stanovnika raspoređenih u 63 naseljena mjesta.
Nacionalni sastav po naseljenim mjestima. 1991.
Apsolutna etnička većina:
Gornja Ilova
Gornja Ilova je naseljeno mjesto u općini Prnjavor, Bosna i Hercegovina.
Dijelovi naselja (zaseoci)
Gornja Ilova, Kovačevići, Mitrići, Novarlići, Suvajci, Tešići i Topići.
Dijakritici u arapskom pismu
mini|500x500piksel| U ranom arapskom pismu koristila se samo osnova "rasm" (u crnoj boji). Kasnije su dodani "i'džām" dijakritici (u crvenoj boji) tako da su se razlikovala slova suglasnika poput ovih pet slova ـبـ ـتـ ـثـ ـنـ ـيـ. Kratki samoglasnici su označeni dijakritičkim oznakama hereketima "harekāt" (primjeri plave boje) i obavezno se koriste u Kur'anu, dok rijeđe u drugim tekstovima pisanim na arapskom jeziku. Arapsko pismo ima brojne dijakritike, uključujući i'džam (إِعْجَام, i‘džām), suglasničke tačke (ili suglasničko usmjeravanje) i teškil (تَشْكِيل, teškīl ), dodatne dijakritike. Potonji uključuju hereketa non.mn. ( حَرَكَات, ḥarekāt), ḥereke nom.jd. ( حَرَكَة , ḥareke), znakove za samoglasnike.
Arapsko pismo je mješoviti ebdžed, gdje su kratki suglasnici i dugi samoglasnici predstavljeni slovima, ali kratki samoglasnici i suglasnička dužina uglavnom nisu naznačeni prilikom pisanja. Trškīl se uoptrebljava po slobodnom izboru za predstavljanje nedostajućih samoglasnika i suglasničke dužine. Moderni arapski jezik uvijek se piše korištenjem i'džāma - suglasničkih tačaka tj. suglasničkog usmjeravanja, ali samo su vjerski tekstovi, dječje knjige i djela za učenike napisani s cijelim teškilima - pokazivačima samoglasnika i suglasničkih dužina. Autori često dodaju dijakritike pojedinim riječima ili slovima kada padež ili značenje migli biti dvosmisleni ili nejasni. Pored toga, klasična dela i istorijski dokumenti koji su dostupni široj javnosti često su publikovana sa potpunim teškilom, kako bi se prebrodio jaz u razumevanju zbog stilskih promijena kroz vijekove.
Teškil (oznake kao fonetski vodiči)
Bukvalno značenje riječi  (teškīl) je "osnivanje, formiranje". Kako uobičajeni arapski tekst ne pruža dovoljno informacija o ispravnom izgovoru, glavna svrha teškīla (i ḥereketa ) je pružanje fonetskog vodiča ili fonetske pomoći; tj. pokazati ispravan izgovor. Služi istoj namjeni kao i furigana (koja se još naziva i "rubi") u japanskom ili pinyin ili zhuyin u kineskom mandarinskom jeziku za djecu koja uče čitati ili stranim učenicima.
Većina arapskih tekstova pisana i piše se bez ḥereketa (ili kratkih samoglasnika). Međutim, oni se često koriste u tekstovima koji zahtijevaju strogo pridržavanje preciznih formulacija, prije svega, u Kur'anu (ٱلْقُرْآن), hadisu (ٱلْحَدِيث), Bibliji, te u dječjoj literaturi, dok se u 'običnim' tekstovima koriste u pojedinačnim riječima kada se tačan izgovor teško može zaključiti iz konteksta. Arapski rječnici sa hereketima daju informacije o ispravnom izgovoru kako za one kojima je arapski maternji jezik tako i za one kojima nije. U umjetnosti i kaligrafiji hereketa se koristite jer se njihovim pisanjem naglašava estetika umjetničkog djela.
Bismillah (Bismila): Primjer pune upotrebe i'džama i teškila sa hereketima u arapskom tekstu (puna vokalizacija):
بِسْمِ ٱللَّٰهِ ٱلرَّحْمَٰنِ ٱلرَّحِيمِ
Bismillāhi-r-Rahmāni-r-Rahīm
U ime Allaha, milostivog, samilosnog.
Neki arapski udžbenici za strance sada koriste hereketa kao fonetski vodič radi lakšeg učenja čitanja arapskog jezika. Druga metoda koja se koristi u udžbenicima je fonetska romanizacija nevokaliziranih tekstova. Potpuno vokalizirani arapski tekstovi (tj arapski tekstovi sa hereketima/ dijakritičkim znakovima) potrebni su onima koji uče arapski jezik. Neki online dvojezični rječnici također imaju hereketa kao fonetski vodič, slično kao što engleski rječnici koji nude transkripciju.
Hereketa (kratke oznake samoglasnika)
Hereketa (حَرَكَات), doslovno „kretanje, pokreti“, su znakovi za kratke samoglasnike, mada postoji određena dvoznačnost gdje su neki teškili istodobno i hereketa, kao na primjer tenvini (znakovi za udvostručene kratke samoglasnike), koji istovremeno označavaju i samoglasnike i suglasnike.
Fetha
<div style="float:left;margin:0;margin-right:1em;border:1px solid #eee;padding:0.3em;font-size:180%;line-height:1.5;"> Fetha (فَتْحَة) je mala kosa crtica smještena iznad slova i predstavlja kratko "e" (kao npr. u riječi "reče" ("on reče")). Sama riječ fetha (فَتْحَة ) znači otvaranje i odnosi se na otvaranje usta kada se izgovara glas "e", na primjer, na harfu (slovu) dāl   "دَ" "de" (u daljem tekstu, bazni suglasnik u sljedećim primjerima).
Kada se fetha nalazi ispred osnovnog slova elif (ا) (tj bez hemzeta (ء) ili vlastitog samoglasnika), npr. "dā" (دَا), izgovara se kao dugo "ā" (otvoreni prednji samoglasnik, kao u riječi "nār", suprotno od kratkog "car").
Iako uparen s običnim slovom stvara otvoreni prednji samoglasnik "e", koji se često izgovara kao poluotvoreni "ae", standard omogućava varijacije posebno u određenim uslovima koji zavise od okolnih slova. Kao kratko "a" se izgovara kada se nalazi iznad slova qāf, ḥā’, ḫā’, ṣād, ḍād, ṭā’, ẓā’ (ق ح خ ص ض ط ظ).
Kesra
Kada se kesra nalazi ispred osnovnog slova jā’ (ﻱ), npr. "dí" (دِي), onda se izgovara kao dugo "i" (kao u riječi "mír").
Ḍamma
<div style="float:left;margin:0;margin-right:1em;border:1px solid #eee;padding:0.3em;font-size:180%;line-height:1.5;"> Damma (ضَمَّة) je mali dijakritik nalik na zarez, a piše se iznad slova (دُ) i predstavlja kratko "u" (kao u riječima "kȕk" (dio tijela), "lȕk" (povrće).
Kada se ḍamma nalazi ispred osnovnog slova wāw (و), npr. "dú" (دُو), izgovara se kao dugo "ú" (kao u riječima "lúg", "púra").
Elif Handžerije
<div style="float:left;margin:0;margin-right:1em;border:1px solid #eee;padding:0.3em;font-size:180%;line-height:1.5;"> ٰ  Podignnuti (ili handžar) elif  (أَلِف خَنْجَرِيَّة), piše se kratkim okomitim potezom iznad suglasnika. Označava dugo "ā" ali se obično ne piše, npr. "hāzā" (هَٰذَا), "raḥmān" (رَحْمَٰن).
Handžerije (خَنْجَرِيَّة) se prevodi kao handžar, bodež, međutim ova riječ ima isti korijen kao حَنْجَرَةٌ "handžere(tun)" - grlo, grkljan, što odgovara ishodištu (mahredž, mn. meharidž), mjestu tvorbe ovoga glasa.
Elif handžarije javlja se samo u nekoliko riječi, uključujući neke uobičajene,ali se rijetko piše, čak i u potpuno vokaliziranim tekstovima. Kako većina tastatura nema ovaj elif, riječ Allah (الله) obično se automatski dobije unošenjem slova elif lām lām hāʾ. Riječ se sastoji od elifa, povezanog dvostrukog lāma sa tešdidom i podignutim elifom iznad lāma.
Medd
<div style="float:left;margin:0;margin-right:1em;border:1px solid #eee;padding:0.3em;font-size:180%;line-height:1.5;">ٓ Medd (مَدَّة) je znak u obliku valovite linije, tilde i uglavnom dolazi iznad elifa, a ukazuje na glotalno zaustavljanje praćen dugim "ā".
U teoriji, isti niz  bi mogao biti predstavljen sa dva elifa *(أَا), gdje hemze iznad prvog elifa predstavlja  dok drugi elif predstavlja, međutim, u arapskom pravopisu nikada se ne upotrebljavaju dva elifa uzastopno. Umjesto toga, ovaj niz uvijek mora biti napisan kao jedan elif s meddom iznad njega, kombinacija poznata kao medd elif, npr. "Kur'ān" قُرْآن, gdje se glas "a" izgovara dugo, kao dva "a". .
Vasl
<div style="float:left;margin:0;margin-right:1em;border:1px solid #eee;padding:0.3em;font-size:180%;line-height:1.5;">ٱ Vaṣl (وَصْلَة), elif vaṣl (أَلِف وَصْلَة) ili hemze vaṣl (هَمْزَة وَصْل), izgleda kao malo slovo ṣād na vrhu elifa (ٱ). Još se označava sa elifom (ا) bez hemze, a znači da se elif ne izgovara kada rečenica ne počinje od te riječi, npr. bismi (بِٱسْمِ), ali imšū (ٱمْشُوا۟) a ne mšū ), jer nijedna arapska riječ ne može započeti sa suglasnikom bez samoglasnika, npr Skender . Ali kad se to dogodi, na početku se dodaje elif kako bi se dobio samoglasnik ili suglasnik u ulozi samoglasnika, pa se Skender (سكندر) piše i izgovara Iskender (اسكندر).
Vasl se javlja samo na početku riječi, ali može se dogoditi nakon prijedloga i određenog člana. Obično dolazi u imperativnim glagolima, savršeni vid VII i X vrste glagola i njihovih glagolskih imenica (maṣdar). Elif u određenom članu (ٱل) smatra se vaṣlom Javlja se u frazama i rečenicama, kao povezani govor, a ne u izoliranom, rječničkom obliku):
Sukun
<div style="float:left;margin:0;margin-right:1em;border:1px solid #eee;padding:0.3em;font-size:180%;line-height:1.5;">ْ Sukūn (سُكُون) je znak u obliku kruga postavljen iznad slova i označava da suglasnik na kojem se nalazi nema pridružen samoglasnik (nulti samoglasnik).
Sukūn se može koristiti i za predstavljanje dvoglasa. Fetha iza koje dolazi slovo jā’ (ي) sa sukūnom iznad (ـَيْ) označava dvoglas "aj", a fetḥa ispred slova vāv sa sukūnom  (ـَوْ) označava "av". <div style="float:left;margin:0;margin-right:1em;border:1px solid #eee;padding:0.3em;font-size:180%;line-height:1.5;">ۡ Sukūn može imati i alternativni oblik, sličan slovu ḥā’ (حـ), kada se veže sa lijeve strane, posebno u nekim štampama Kur'ana.
Tenvin (završni postnazalizirani ili dugi samoglasnici)
Ovi se završeci upotrebljavaju kao gramatički neodređeni neodređeni članovi u književnom arapskom ili klasičnom arapskom (samo potpuno deklinirane imenice (triptote) ). U vokaliziranom tekstu mogu biti napisani i u slučaju da se ne izgovaraju (vidi: pauza u gramatici i ʾIʿrāb (إِﻋْﺮَاب) za više detalja). U mnogim arapskim dijalektima ovi završeci su izostavljeni, a ovaj trend je prisutan i u udžbenicima standardnog arapskog jezika. Gramatički završeci ne moraju biti napisani u vokaliziranim arapskim tekstovima, jer se znanje i‘rāba razlikuje od zemlje do zemlje, a postoji trend ka pojednostavljivanju arapske gramatike.
Znak ( ـً ) je najčešće napisan u kombinaciji sa ( ـًا ) elifom, ( ةً ) tā’ marbūṭah ), ( أً ) elif hemzetom ili ( ءً) samostalnim hemzeto. Elif uvijek treba pisati (osim riječima koje završavaju sa tā’ marbūṭah, hemzetom ili diptotama - imenicama sa samo dva padeža).
Padeži i tenvīn završeci u neodređenim triptotnim (imenice sa samo ti padeža) oblicima:
Tešdid ili šedda (udvajanje suglasnika - geminacija)
Koristi se za označavanje geminacije (udvajanje suglasnika ili dodatna dužina), koja je u arapskom jeziku fonemska. Piše se iznad suglasnika koji treba udvojiti. To je jedino ḥereke koje se ponekad koristi u običnom pravopisu da se izbjegne nejasnoća, npr. "dd" (دّ); "medrese" (مَدْرَسَة - škola) nasuprot  "muderise" (مُدَرِّسَة - profesorica).
I'džām (fonetsko razlikovanje suglasnika)
desno|mini| Kufsko pismo iz 7. vijeka bez ḥereketa ili i‘džāma. I'džām (إِعْجَام) (Ponekad se koristi naziv "Nokte" - tačke ("nokta" - tačka)) su dijakritičke tačke koje služe za razlikovanje suglasnika koji imaju isti oblik (rasm), poput  (ـبـ),  (ـتـ),  (ـثـ),  (ـنـ) i  (ـيـ) što se obično ne smatra dijakritičkim znakovima već dijelom pisma.
U ranim rukopisima Kur’āna nisu korišteni dijakritički znakovi ni za samoglasnike, niti za suglasnike istog oblika. Prvo je uvedeno označavanje suglasnika pomoću tačke iznad, ispod ili pored osnove (rasma), a kasnije se uvodi označavanje samoglasnika kratkom tankom, jednostrukom ili dvostrukom crticom iznad ili ispod osnove (rasma) (slika). Ove modifikacije su uvedene, manje više, istovremeno.
Hemze (dubokogrleni (glotalni) poluglasnik)
<div style="float:left;margin:0;margin-right:1em;border:1px solid #eee;padding:0.3em;font-size:180%;line-height:1.5;">ئ  ؤ  إ  أ ء Hemze (هَمْزَة) je dubokogrleni glas, glotal po mjestu izgovara, a ploziv (praskav) po načinu izgovora. Iako se često ovaj dijakritik ne smatra slovom abecede, također stoji kao zasebno slovo u pisanju i pisano je u tekstovima bez dijakritičkih znakova te se ne smatra teškīlom. Može doći kao samostalno ili kao dijakritički znak iznad ili ispod elifa, vāva ili jā
Slovo koje treba koristiti kao oslonac hemze ovisi o vrsti okolnih samoglasnika;
Posmatrajući sljedeće riječi: "eh(un)" (أَخ)  ("brat"), "Ismail" (إِسماعيل)  ( "Ismail", lično ime), "umm(un)" (أُمّ)  („majka“), da se primijetiti da sve "počinju" slogom koji otvara samoglasnik, a elif se koristi za označavanje početnog glotala (stvarni početak). Ali ako se uzme u obzir da srednji slog "počinje" sa samoglasnikom: "neše(tun)" (نَشْأَة) ( "porijeklo"), "ef'ide(tun)" (أْفِئدة)  ( "srca" - obratite pažnju na slog >i'< ; jednina "fuad(un)" (فُؤَاد)  ("srce")), "ruūs(un)" (رُؤُوس)  ("glave"; jednina "re's(un)" (رَأْس)  "glava"), situacija je drugačija nego je gore navedeno. Pogledajte opsežni članak o hemzetu za više detalja.
Historija
mini|281x281piksel| Razvoj rane arapske kaligrafije (9.-11. vijek) gdje je [[Bismilla (iz rukopisa Kur’āna pisanih iz Kufskim stilom) uzeta kao primjer. (1) Pismo ranog 9. vijeka bez tačkica ili dijakritičkih oznaka (vidi sliku Bismille pisane ranim kufskim stilom ); (2) i (3) 9. – 10. vijek pod dinastijom Abasida; Ebu-l-Eswed je uspostavio sistem crvenih tačkica za označavanje različitih kratkih samoglasnika; kasnije je korišten drugi sistem crnih tačaka za razlikovanje slova poput fā’ i qāf (vidi sliku srednjeg Kufskog stila ); (4) U 11. vijeku, u El-Ferāhídijevom sistemu (sistem kakav danas poznajemo) tačkice su promijenjene u oblike koji nalikuju slovima za pisanje odgovarajućih dugih samoglasnika (vidi sliku modernog Kufskog stila u Kur'anu ). ]] Prema tradiciji, sistem hereketa prvobitno je uveo Ali ibn Ebu-Talib, četvrti halifa, koji je taj zadatak povjerio Ebu-l-Esvedu El-Du'eliju. On je osmislio sistem tačaka za označavanje tri kratka samoglasnika (zajedno sa njihovim pripadajućim alofonima). Ovaj sistem tačaka prethodio je i‘džāmu; tačkama koje se koriste za razlikovanje različitih suglasnika.
Ebu-l-Esvedov sistem
Ebu-l-Esvedov sistem hereketa razlikovao se od sistema koji danas poznajemo. On je koristio crvene tačke čiji raspored ili položaj je označavao različite kratke samoglasnike.
Tačka iznad slova označavala je samoglasnik "e", ispod samoglasnik "i", tačka sa strane slova označavala je za samoglasnik "u", a dvije tačke označavale su tenvīn.
U ranim rukopisima Kur'ana nisu se upotrebljavali znakovi za samoglasnike uz svako slovo, već samo za slova gdje je to bilo potrebno radi pravilnog čitanja.
El Ferahidijev sistem
Preteča sistema kakav danas poznajemo je El Ferahidijev sistem. On je shvatio da je pisanje pomoću dvije različite boje naporno i nepraktično, a dodano konfuziju mogao je stvoriti I‘džām.
U skladu s tim, zamijenio je hereketa malim podignutim slovima:
Njegov sistem je u suštini isti onaj koji poznajemo danas.
Vukovo Brdo
Vukovo Brdo je naseljeno mjesto u sastavu općine Žumberak, Zagrebačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazilo se u sastavu stare općine Jastrebarsko.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Vukovo Brdo je imalo 12 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Vukovo Brdo je imalo 18 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Virpazar
mini|280px|Virpazar, centar Virpazar (ćir. Вирпазар) je naseljeno mjesto i grad u sastavu općine Bar, Crna Gora.
FK Mladost Župča
FK Mladost Župča je nogometni klub iz Župče, Bosna i Hercegovina. Trenutno se takmiči u Prvoj ligi Kantona Sarajevo.
Virpazar
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Crnoj Gori nalazio se u sastavu stare općine Bar.
FK Mladost Župča
Historija
FK Mladost Župča je osnovana 1960. godine na incijativu Reufa Muratovića, Muniba Imamovića i Džemala Hodžića. Igrali su u brojnim nivoima takmičenja, počev od lige podsaveza Sarajevo, Sarajevsko-Zeničke zone, Regionalne nogometne lige Bosne i Hercegovine-Jug. U novijoj historiji kluba vrijedi istači da je Mladost tri puta igrala šesnestinu finala Kupa BiH, a u sezoni 2014/15. izgubila je od premijerligaša, ekipe Mladosti iz Velike Obarske, minimalnim rezultatom 1-0.
Virpazar
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine Virpazar je imao 277 stanovnika.
Popis 2011.
Napomena: Oznaka Z predstavlja zaštićen podatak.
AZI2
5-azacitidin-inducirani protein 2 jest protein koji je kod ljudi kodiran genom AZI2 sa hromosoma 3.
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 392 aminokiseline, а molekulska težina 44.935 Da.
Funkcija
AZI2, ili NAP1, doprinosi aktivaciji NFKB (vidi MIM 164011) zavisne ekspresije gena, aktiviranjem IKK-vezanih kinaza, kao što je NAK (TBK1; MIM 604834) (Fujita et al., 2003; prema OMIM-u)
Bukovska vas
Bukovska vas je naseljeno mjesto u sastavu općine Dravograd, regija Koruška, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Dravograd.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Bukovska vas je imala 371 stanovnika.
Napomena: ''U 1952. povećano za naselje Sveta Jedert koje je ukinuto.''
Povratak u budućnost 2
Povratak u budućnost II je američki naučno-fantastični film iz 1989. godine koji je režirao Robert Zemeckis, a scenario napisao Bob Gale. To je nastavak filma Povratak u budućnost iz 1985. godine i drugi dio trilogije Povratak u budućnost. U filmu glume Michael J. Fox, Christopher Lloyd, Lea Thompson i Thomas F. Wilson. Film prati Martyja McFlyja (Fox) i njegovog prijatelja dr. Emmetta "Doca" Browna (Lloyd) dok putuju kroz vrijeme od 1985. do 2015. godine kako bi spriječili Martyjeva sina da sabotira budućnost porodice McFly; kada njihov nadimak Biff Tannen (Wilson) ukrade Docov DeLoreanov vremenski stroj i koristi ga za promjenu istorije u njegovu korist, dvojac se mora vratiti u 1955. da bi vratio vremensku liniju.
Film je proizveden s budžetom od 40 miliona dolara i sniman je unatrag s njegovim nastavkom, III dijelom. Snimanje je započelo u februaru 1989. godine, nakon što su dvije godine potrošene na izgradnju scenografije i pisanje scenarija. Dvoje glumaca iz prvog filma, Crispin Glover i Claudia Wells, nisu se vratili; Wellsova lika Jennifer Parker preinačena je s Elisabeth Shue u ulozi, dok je Gloverov lik George McFly u radnji ne samo minimiziran, već ga je i Jeffrey Weissman zatamnio i prikazao u teškoj šminki. Glover je uspješno tužio Zemeckisa i Galea, promijenivši način na koji se producenti mogu nositi s odlaskom i zamjenom glumaca u ulozi. Povratak u budućnost II je takođe bio revolucionarni projekat za studio za vizuelne efekte Industrial Light & Magic (ILM): Pored digitalnog komponovanja, ILM je koristio sistem kamera za kontrolu pokreta VistaGlide, koji je glumcu omogućio da istovremeno prikazuje više likova na zaslon bez žrtvovanja kretanja kamere.
Povratak u budućnost II objavio je Universal Pictures 22. novembra 1989. Film je u početku dobio mješovite kritike kritičara i zaradio preko 336 miliona dolara širom svijeta, što ga je treći film s najvećom zaradom 1989. godine. Film se s vremenom poboljšavao, jer su izvedbe, priča, režija, kinematografija, muzička partitura i buduća predviđanja izdvojeni za pohvalu. Neki kritičari primijetili su ga kao jedan od najboljih Zemeckisovih filmova, kao i jedan od najboljih nastavaka svih vremena.
Radnja
26. oktobra 1985, Dr. Emmett Brown stiže u DeLorean vremeplov i nagovara Marty McFly i njegovu djevojku,, da putuju u budućnost s njim. Kao što je prikazano na kraju filma  Povratak u budućnost  iz 1985. godine.}} i pomažu njihovoj budućoj djeci, a Biff Tannen svjedoči njihovom odlazak. Stižu 21. oktobra 2015. godine, gdje Doc elektronički onesposobljava Jennifer i ostavlja je usnulu u uličici, objašnjavajući da ne bi trebala imati previše znanja o budućim događajima. Marty se predstavlja kao vlastiti sin i sličan Martyju mlađem kako bi odbio ponudu za sudjelovanje u pljački s Biffovim unukom Griff, čime je Marty Jr. spasio iz zatvora.
Marty zamijeni mjesto s Martyjem mlađim i odbija Griffovu ponudu, ali Griff uvodi Martyja u borbu i slijedi hoverboard potjera. Griff i njegova banda su uhapšeni, spašavajući Martyjevu buduću djecu. Prije nego što se pridružio Docu, Marty kupuje almanah koji sadrži rezultate glavnih sportskih događaja od 1950. do 2000. Doc ga otkriva i upozorava Martyja na zaradu od putovanja kroz vrijeme. Prije nego što Doc može na adekvatan način riješiti toga, policija ih prekida, koja je utvrdila da je Jennifer onesposobljena i vodi je kući 2015. godine. Oni slijede, kao i stariji Biff, koji je čuo njihov razgovor i pronašao odbačeni almanah.
Jennifer se budi u svom domu 2015. godine i skriva se od porodice McFly. Čuje da život njenog budućeg sebe s Martyjem nije onakav kakav je očekivala, zbog njegove umiješanosti u automobilsku nesreću. Svjedoči kako je Marty od suradnika Douglasa Needlesa nagonetljen na mračan posao, što je rezultiralo Martyjevom pucnjavom. Jennifer pokušava pobjeći iz kuće, ali se onesvijesti nakon što naiđe na sebe iz 2015. godine. Dok je Marty i Doc prate, Biff krade vremenski stroj kako bi dao almanah svom mlađem sebi, a zatim se vraća u 2015. Marty, Doc i onesviještena Jennifer vraćaju se u 1985., nesvjesni Biffovih postupaka. Ostavljaju Jennifer na njenom prednjem trijemu.
1985. u koju se vraćaju dramatično se promijenila, a Biff je sada jedan od najbogatijih i najkorumpiranijih ljudi u zemlji. Pretvorio je Hill Valley u kaotičnu distopiju, potajno je ubio Martyjeva oca, George, 1973. godine, i prisilio Martyjevu majku Lorraine da se uda za njega. Doc je takođe posvećen mentalna bolnica. Doc zaključuje da je Biff iz 2015. uzeo vremeplov kako bi svom mlađem sebi dao almanah, a Marty od zamjeničkog Biffa iz 1985. godine saznaje da ga je dobio 12. novembra 1955. Biff pokušava ubiti Martyja, ali Marty bježi i putuje u 1955. s Doc.
Marty potajno prati Biffa iz 1955. i gleda ga kako prima almanah od sebe. Marty ga zatim prati na srednjoškolski ples, vodeći računa da ne prekida događaje iz njegove prethodne posete. Nakon nekoliko besplodnih pokušaja, Marty konačno dobiva almanah, ostavljajući Biffa da se zabije u kamion za gnojivo. Marty spali almanah, poništavajući promjene vremenske trake koju je prouzrokovao, dok Doc lebdi gore u vremenskoj mašini. Prije nego što mu se Marty pridruži, DeLorean-a pogodi munja i nestane. Kurir Western Union odmah dolazi i Martyju dostavlja 70 godina staro pismo; to je od Doca, koji objašnjava da ga je udar groma prebacio natrag u 1885. Marty se utrkuje natrag u grad kako bi pronašao Doca iz 1955. godine, koji je upravo pomogao Martyju da se vrati u 1985. godinu kako je prikazano na kraju prvog filma. Šokiran iznenadnim Martyjevim ponovnim pojavljivanjem, Doc pada u nesvijest.
Abdesthana
mini|Abdesthana Abdesthana (tur. ← perz. ābdest, āb: voda + dest: ruka ; + tur. han ← perz. hān, hāne: kuća, mjesto) je objekat ili prostorija u kojoj muslimani obavljaju obredno pranje tj. uzimaju abdest, (arapski: vuḍūʾ ( الوضوء‎) al-wuḍūʼ [wʊˈdˤuːʔ]) prije obavljanja molitve (namaza), ili nekih drugih ibadeta, pobožnih radnji.
Kako je čistoća jedan od uslova za ispravno obavljanje namaza, pored ili u sklopu gotovo svih džamija nalazi se abdesthana. Sam izgled i veličina variraju, ali svaka abdesthana ima česmu, (slavinu ili često više njih) sa tekućom vodom, postolje za stajanje ili klupu. Pored abdesthana, u dvorištima džamija često se nalaze i šadrvani, koji imaju još i dekorativnu i funkciju javne česme, a u toplijim danima služe za uzimanje abdesta, kao otvorena abdesthana.
Hronologija Drugog svjetskog rata
Hronologija Drugog svjetskog rata jeste slijed događaja koji su se protezali kroz ovaj burni dio ljudske historije. Zbog dužine članka, a ujedno i radi bolje preglednosti, ova hronologija podijeljena je na razdoblja koja su obuhvatala po jednu kalendarsku godinu. Osim toga, mnogo je događaja koji su prethodili i u velikoj mjeri doprinijeli početku rata te su i oni obrađeni.
Putojevići
Putojevići su naseljeno mjesto u općini Foči, Republika Srpska, Bosna i Hercegovina. Popisani su kao samostalno naselje na popisu 1961., a na kasnijim popisima ne pojavljuje se, jer su 1962. pripojeni Kozjoj Luci (Sl.list NRBiH, br.47/62). Sjeverozapadno je Marevo, Vranjevići i rijeka Kolina sjeveroistočno.
Palačkovci
Bosna i Hercegovina:
IC 4846
IC 4846 je planetarna maglina i nalazi se u sazviježđu Orao. Prvo otkriće je napravio Williamina Paton Stevens Fleming 1901. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Gornji Palačkovci
Gornji Palačkovci su naseljeno mjesto u općini Prnjavor, Bosna i Hercegovina.
Ubikvitin
Ubikvitin (latinski: ubique praesentes = sveprisutno) je mali (8,6 kDa) regulatorni protein koji se nalazi u većini tkiva eukariotskih organizama, tj. nalazi se sveprisutno. Otkrio ga je Gideon Goldstein, 1975., a  dalje  je karakteriziran tokom kasnih 1970-ih i 1980-ih. Ubikvitin u ljudskom genomu kodiraju četiri gena: UBB, UBC, UBA52 i RPS27A.
Dodatak ubikvitina supstratnom proteinu naziva se ubikvilacija (ili, alternativno, ubikvitinacija ili ubikvitinilacija). Ubikvilacija utiče na proteine na mnogo načina: može ih označiti za razgradnju putem proteasoma, promijeniti njihovu ćelijsku lokaciju, uticati na njihovu aktivnost i promovirati ili spriječiti proteinske interakcije. Uključuje tri glavna koraka: aktivaciju, konjugaciju i ligaciju, šro izvode ubikvitin-aktivirajući enzimi (E1s), ubikvitin-konjugirajući enzimi (E2s), odnosno ubikvitin-ligaza (E3s). Rezultat ove sekvencijske kaskade je vezanje ubikvitina na lizinske ostatke na proteinskoj podlozi putem izopeptidne veze, cisteinskih ostataka preko tioesterske veze, serinskih i treoninskih ostataka putem esterske veze ili amino grupa proteinskog N-kraja, putem peptidne veze.
Otkriće da lanci ubikvitina ciljaju proteine na proteasom, koji razgrađuje i reciklira proteine, počašćeno je Nobelovom nagradom za hemiju 2004. godine.
Identifikacija
Ubikvitin (izvorno, sveprisutni imunopoetski polipeptid) prvi je put identificiran 1975. godine kao 8,6 kDa protein, eksprimiran u svim eukariotskim ćelijama. Osnovne funkcije ubikvitina i komponente puta ubikvitilacije su početkom 1980-ih u Technion-u objasnili Aaron Ciechanover, Avram Hershko i Irwin Rose za koje su dobili Nobelovu nagrada za hemiju. 2004.
Protein
Ubikvitin je mali protein u svim eukariotskim ćelijama. Svoje bezbrojne funkcije obavlja putem konjugacije sa velikim brojem ciljnih proteina. Može se pojaviti čitav niz različitih modifikacija. Sam protein ubikvitin sastoji se od 76 aminokiselina i ima molekulsku masu oko 8,6 kDa. Ključne karakteristike uključuju njegov rep na C-terminalu i sedam lizinski ostataka. Visoko je konzerviran tokom evolucije eukariota; ubikvitin ljudi i kvasaca ima 96% identiteta sekvence
Geni
Ubikvitin je kod sisara kodiran sa četiri različita gena. UBA52 i RPS27A kodiraju jednu kopiju ubikvitina spojenog sa ribosomskim proteinima L40, odnosno S27a. Geni UBB i UBC kodiraju prekurssorske proteine poliubikvitina.
Ubikvitilacija
Ubikvitilacija (poznata i kao ubikvitinacija ili ubikvitinilacija) je enzimske posttranslacijska modifikacija u kojoj je protein ubikvitin vezan za enzimski supstratni protein. Ovaj postupak najčešće veže posljednju aminokiselinu ubikvitina (glicin 76) za ostatak lizina na podlozi. Izopeptidna veza nastaje između karboksil grupe (COO–) ubikvitinovog glicina i epsilon – amino grupe (ε- ) lizinskog supstrata. Tripsinsko cijepanje supstrata konjugiranog s ubikvitinom ostavlja "ostatak" di-glicina koji se koristi za identificiranje mjesta ubikvilacije. Ubikvitin se takođe može vezati za druga mesta u proteinu koja su elektronama bogata nukleofilima, nazvana "nekanonska sveprisutnost". To je prvi put uočeno kod aminogrupe proteinskog N-kraja, koji se koristi za ubikvuitilaciju, umjesto ostatka lizina, u proteinu MyoD i od tada je primijećen u 22 druga proteina u više vrsta i tipova,                ukljućujući i sam ubikvitin. Također je sve više dokaza o ostacima nelizina kao ciljevima ubikvilacije upotrebom neaminskih grupa, kao što je sulfhidrilna grupa na cisteinu,     i hidroksil grupa na treoninu i serinu. Krajnji rezultat ovog postupka je dodavanje jedne molekule ubikvitina (monoubikvitilacija) ili lanca molekula ubikvitina (poliubikvitinacija) proteiskog supstrata.
Za ubikvitinaciju su potrebna tri tipa enzima: ubikvitin-aktivirajući enzim, ubikvitin-konjugirajući enzim i ubikvitin-ligaza, poznati kao E1s, E2s i E3s. Proces se sastoji od tri glavna koraka:
U kaskadi ubikvitinacije, E1 se može vezati za mnogo E2, koji se mogu hijerarhijski vezati za stotine E3. Postojanje nivoa unutar kaskade omogućava strogu regulaciju mehanizma za ubikvitinaciju. Ostali proteini slični ubikvitinu (UBL) također se modificiraju putem kaskade E1-E2-E3, iako postoje varijacije u tim sistemima.
Enzimi E4 ili faktori produženja lanca ubikvitina sposobni su za dodavanje unaprijed formiranih poliubikvitinskih lanaca u supstratne proteine. Naprimjer, višestruki monoubikvitilacijski supresor tumora p53 putem Mdm2 može biti praćeno dodavanjem lanca poliubikvitina, upotrebom p300 i CBP.
Struktura
Različito povezani lanci imaju specifične učinke na protein za koji su vezani, uzrokovano razlikama u konformacijama proteinskih lanaca. K29–, K33–, K63– M1-vezani lanci imaju prilično linearnu konformaciju; poznati su kao lanci otvorene konformacije. Vezani lanci K6–, K11– i K48 čine zatvorene konformacije. Molekule ubikvitina u lancima otvorene konformacije ne djeluju međusobno, osim kovalentne izopeptidne veze koja ih spaja. Suprotno tome, zatvoreni konformacijski lanci imaju veze s ostacima u interakciji. Promjenom lančanih konformacija izlažu se i prikrivaju različiti dijelovi ubikvitinskih proteina, a različite veze prepoznaju proteini koji su specifični za jedinstvenu topologiju, svojstvenu vezi. Proteini se mogu specifično vezati za ubikvitin putem ubivitinskih vezujućih domena (UBD-ova). Udaljenost između pojedinih jedinica ubikvitina u lancima razlikuje se između lizinskih 63– i 48–vezanih lanaca. UBD-ovi to iskorištavaju tako što imaju male odstojnike između motiva interakcije ubikvitina, koji vežu lizinske 48-vezane lance (kompaktni lanci ubikvitina) i veće odstojnike, za lizinske 63-povezane lance. Mehanizmi koji su uključeni u prepoznavanje poliubikvitinskih lanaca mogu također razlikovati lance povezane sa K63 i M1 poveznice, što pokazuje činjenica da potonji mogu izazvati proteasomsku degradaciju supstrata.
Funkcija
Sistem ubikvitinacije funkcionira u širokom spektru ćelijskih procesa, kao što su:
Deubikvitinacija
Deubikvitinirajući enzimi (DUB) protive se ulozi ubikvinacije uklanjanjem ubikvitina iz proteinskog supstrata. Oni su cistein-proteaze koje razdvajaju amidnu vezu između dva proteina. Vrlo su specifični, kao i E3 ligaze, koje vežu ubikvitin, sa samo nekoliko supstrata po enzimu. Mogu razdvojiti i izopeptid (između ubikvitina i lizina) i peptidnu vezu (između ubikvitina i N-kraja).
Pored uklanjanja ubikvitina iz proteinskog supstrata, DUB imaju i mnoge druge uloge unutar ćelije. Ubikvitin se eksprimira kao višestruke kopije spojene u lanac (poliubikvitin) ili je vezan za ribosomske podjedinice. DUB cijepaju ove proteine, da bi proizveli aktivni ubikvitin. Također recikliraju ubikvitin koji je bio vezan za male nukleofilne molekule tokom procesa ubikvitinacije. Monoubikvitin tvore DUB-ovi koji cijepaju ubikvitin iz slobodnih poliubikvitinskih lanaca koji su prethodno uklonjeni iz proteina.
Ubikvitinski vezni domeni
Ubikvitin-vezujući domeni (UBD) su modularni proteinski domeni koji se nekovalentno vežu za ubikvitin i kontroliraju različite ćelijske događaje. Detaljne molekularne strukture poznate su po brojnim UBD-ima, specifičnost vezanja određuje njihov mehanizam djelovanja i regulacije, te kako reguliraju ćelijske proteine i procese.
Vezane bolesti
Put ubikvitina uključen je u patogenezu širokog spektra bolesti i poremećaja, kao što su:
Dijagnostička upotreba
Imunohistohemijska upotreba antitijela za ubikvitin može identificirati abnormalne nakupine ovog proteina unutar ćelija, što ukazuje na proces bolesti. Ove nakupine proteina nazivaju se inkluzijska tijela (što je opći termin za bilo koju mikroskopski vidljivu nakupinu abnormalnog materijala u ćeliji). Primjeri uključuju:
Ljudski proteini sa ubik vitinskim domenom
Ovdje su uključeni ubikvitinoliki protrini:
ANUBL1;   BAG1;      BAT3/BAG6;       C1orf131;       DDI1;      DDI2;      FAU;       HERPUD1;   HERPUD2; HOPS;     IKBKB;     ISG15;     LOC391257; MIDN;      NEDD8;     OASL;      PARK2; RAD23A;   RAD23B;    RPS27A;    SACS;     8U SF3A1;     SUMO1;     SUMO2;     SUMO3; SUMO4;    TMUB1;     TMUB2;     UBA52;     UBB;       UBC;       UBD;       UBFD1; UBL4;     UBL4A;     UBL4B;     UBL7;      UBLCP1;    UBQLN1;    UBQLN2;    UBQLN3; UBQLN4;   UBQLNL;    UBTD1;     UBTD2;     UHRF1;     UHRF2;
P. T. Barnum
Njegov život dokumentiran je u biografiji Irvinga Wallacea The Fabulous Showman.
El-Kari'a
Sura El-Kari'a jeste 101. sura Kur'ana. Sastoji se od 11 ajeta i ubraja se u mekanske sure (sure koje su objavljene u Meki).
Sadržaj
El-Kari'a je jedna od kraćih sura i u potpunosti govori o jednom događaju tj. o Sudnjem danu i onome što će uslijediti nakon toga. Poput nekih drugih sura iz ovog dijela Kur'ana, započinje pitanjem nakon čega slijede odgovor i objašnjenje. Također, kako je započela tako se sura i završava pitanjem i odgovorom. Iako kratka, vrlo je jasna i govori o događaju koji je posebno važan za vjernike.
U prijevodu na bosanski jezik, sura glasi:
Vanjski linkovi
✅
Gornji Smrtići
Gornji Smrtići su naseljeno mjesto u općini Prnjavor, Bosna i Hercegovina.
Dijelovi naselja (zaseoci)
Gornji Smrtići, Gornji Smrtnići, Kovačevići, Kresojevići, Milinčići, Pejići, Stojčići, Vinčići i Živanići.
Debeljaci
Debeljaci su naseljeno mjesto u gradu Banjoj Luci, Bosna i Hercegovina.
Brighton & Hove Albion FC
Brighton and Hove Albion Football Club je profesionalni nogometni klub smješten u gradu Brighton and Hove, grofovija East Sussex, Engleska. Trenutno nastupa u Premijer ligi, prvom rangu engleskog nogometa.
Klub je osnovan 1901. godine. Prvobitno je nastupao u Southern League. Da bi 1920. godine postao član Football League. Period između 1979. i 1983. je bio najuspješniji za klub. U to vrijeme je nastupao u Prvoj Diviziji te je stigao do finala FA kupa 1983. godine.