cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Prizrenska liga
Historijske prilike
mini|desno|Etnička karta Albanaca na Balkanu iz 1880. godine Potpisivanjem Sanstefanskog mira nakon zavšetka Rusko-turskog rata 1878. godine, područja sa albanskom većinom, bila su podijeljena na susjedne slavenske zemlje: Kraljevinu Srbiju (gradovi Niš, Pirot, Leskovac i Vranje), Kneževinu Crnu Goru (područja oko gradova Gusinje i Plav), te područja Epira, koje je trebalo pripasti Kraljevini Grčkoj. Osnivanjem Prizrenske lige, pokušalo se spriječiti dalje osvajanje vlasti na ovim teritorijama. Proglasom ilegalnog Centralnog komiteta za odbranu i prava albanskog naroda, saveza prominentnih Albanaca u Istanbulu 30. maja 1878. istaknuto je:
Osnivanje
mini|desno|Zgrada u Prizrenu u kojoj je formirana Prizrenska liga. Sa ciljem organizovanja otpora na zauzetim područjima susjednih zemalja, Središnji komitet je sazvao sastanak 10. juna 1878. godine u prizrenskoj Bajrakli-džamiji. Na tom sastanku je organizovana tzv. Albanska liga (Prizrenska liga), čiji su vanjskopolitički ciljevi bili spriječavanje zauzimanja područja pod albanskom većinom, vraćanje područja pod osmanskom okupacijom, te slanje delegacije na Berlinski kongres i stvaranje autonomije na područjima Osmanskog carstva na dijelovima naseljenim Albancima. Za područja zauzeta od strane Kraljevine Srbije se odustalo od vraćanja, a vojne jedinice Prizrenske lige branile su područja koja su pripala Kneževini Crnoj Gori, kao i područja obećana Kraljevini Grčkoj sa gradovima Janina i Preveza u regionu Epira.
Koncepti
Na sastanku je došlo do različitih ideja o načinu rješavanja albanskog pitanja:
Program
Formiran je Glavni odbor Lige od blizu 60 članova, i potom na javnom zboru u Prizrenu 17. juna 1878. obnarodovan osnovni politički program:
Peticija je upućena sultanu i Berlinskom kongresu, a pozvani su i Srbi iz Prizrena da i oni stave svoj potpis i pečat na peticiju Berlinskom kongresu, što su ovi i morali učiniti, pa je taj antisrpski dokumenat, kojim ce začinje Velika Albanija, potpisalo preko trideset viđenijih prizrenskih Srba.
Suština i značaj Lige
O razlozima osnivanja i karakteru Prizrenske lige postoje veoma protivrječna mišljenja. Albanska historiografija smatra Prizrensku ligu izrazom općealbanskog nacionalnog pokreta. S druge strane, mnogi smatraju da je Prizrenska liga jedan oblik manipulacije albanskim narodom u vođenju balkanske politike, jer je uglavnom bila instrument osmanlijske politike i politike evropskih sila. Pripadnike ove grupe Albanaca, odabrane zbog svoje naglašene lojalnosti Osmanlijskom carstvu, su vlasti Osmanlijskog carstva naoružale i platile im putne troškove povodom okupljanja u Prizrenu. Prizrenska liga je bila u suštini zasnovana na ideji Velike Albanije, zanemarujući prava Srba i Grka. Zapadnoevropski historičari polaze od teze da Prizrenska liga nije imala za cilj stvaranje vlastite nacionalne države, nego odbranu i želju za zadržavanjem postojećeg beznacionalnog stanja. Agresivni protivsrpski program Prizrenske lige, trajno je opteretio odnose između Srba i Albanaca. U cilju ostvarivanja interesa Osmanlijskog carstva, cilj lige je bio sprječavanje da oblasti Carstva u kojima je bilo nastanjeno bošnjačko i albansko (uglavnom muslimansko ali i katoličko) stanovništvo, pripadnu Srbiji ili Crnoj Gori. Ovaj cilj je Prizrenska liga trebalo da postigne borbom za Osmanlijsko carstvo, autonomiju i ujedinjenje svih teritorija na kojima u Osmanlijskom carstvu žive Albanci (nezavisno od toga da li su u većini ili nisu). Ova politička stremljenja, potpomognuta su odbranom protiv jačanja srpska nacionalizma i težnje Srbije za izlazak na Jadransko more.
Članovi
mini|desno|[[Abdyl Frashëri, jedan od najznačajnih pripadnika Prizrenske lige]] Značajniji pripadnici Prizrenske lige bil su: Abdyl Frashëri, Sulejman Vokshi, Pashko Vasa, Idriz Seferi, Isa Boletini i kao vojni predstavnik Ali-paša Gusinjski. Frashëri je postao predsjednik Lige, presjedavajući vanjske komisije, koja je bila zadužena za vanjskopolitičko zastupanje albanskih interesa. Sulejman Vokshi je preuzeo financijsku komisiju, a Pashko Vasa je bio zamjenik Frashërija u inostranstvu.
Berlinski kongres
Prizrenska liga je upustila memorandum Berlinskom kongresu kojim se od velikih sila traži priznanje nacionalnog identiteta Albanaca i autonomije područja sa većinskim albanskim stanovništvom unutar Osmanlijskog carstva. Uz akciju kroz memorandume, Prizrenska liga je poslala i izaslanstvo pod vođstvom Abdyla Frashërija i Mehmet Ali Pashë Vrionija u Beč, Berlin, Pariz, London i Rim. Cilj izaslanstva bio je da objašnjava i brani stavove memoranduma Prizrenske lige. Međutim, Berlinski kongres je ignorirao memorandum, a njemački kancelar Otto von Bismarck je čak zauzeo stav da albanska nacija ne postoji. Albanskoj delegaciji nije dozvoljeno da sudjeluje na Berlinskom kongresu. Teritorije naseljene Albancima su tretirane kao dio Osmanlijskog carstva, a Albanci kao njegovi građani.
Oružana borba
Nakon pripajanja Crnoj Gori, veliki broj Albanaca je prognan iz Podgorice, Spuža, Žabljaka, Bara, Nikšića i Ulcinja. Albanci su za najveću nepravdu Berlinskog kongresa smatrali "legaliziranje srpsko-crnogorskog nasilja i okupaciju albanske zemlje".
Političke posljedice
Aktivnosti Prizrenske lige su, uz odredbe Sanstefanskog ugovora i Berlinskog kongresa, zbog svog izrazito proosmanskog, muslimanskog i antislovenskog usmjerenja, presudno utjecale na zaoštravanje srpsko-crnogorsko-albanskih odnosa. Čitav razdoblje od 1878. do kraja 1912. godine će biti u znaku stalnih sukoba između Albanaca i srpsko-crnogorskim stanovništvom. Iako je Prizrenska liga poslije aprila 1881. godine prestala postojati, Albanci su imali važnu ulogu u Mladoturskom pokretu. Međutim, kada su se Mladoturci učvrstili na vlasti, nisu ispunili očekivanja Albanaca u vezi autonomije vilajeta Osmanskog carstva naseljenih Albancima, već su uveli strogi centralizam i turski kao jedini jezik administracije. Ovo je izazvalo nezadovoljstvo i kasnije pobune Albanaca protiv Osmanskih vlasti u Kosovskom i Skadarskom vilajetu.
Katarina Vuković
Katarina Vuković je iz bosanske velikaške loze Hrvatinići, druga supruga vojvode Sandalja Hranića Kosače.
Katarina je kćerka ugarsko-hrvatskog bana Vuka Vukčića iz bosanskog plemićkog roda Hrvatinići. Njen stric je čuveni bosanski vojvoda i herceg Hrvoje Vukčić Hrvatinić. Njena majka je banica Anka, a njena sestra je Jelena, udata za Sandaljevog brata kneza Vuka Hranića.
U brak sa Sandaljem Hranićem Katarina ulazi na proljeće 1405., kada se i njena sestra Jelena udaje za Sandaljevog brata kneza Vuka Hranića. Brak Katarine sa Sandaljem egzistirao je kao rezultat političkih veza između Hrvatinića i Kosača. Katarina, njena majka Anka i Sandalj Hranić čuvali su svoju imovinu u depozitu u Dubrovniku. Brak između Katarine i Sandalja raspao se tokom 1410-1411. kada i dobri odnosi između Hrvatinića i Kosača.
IC 139
IC 139 je dio galaksije i nalazi se u sazviježđu Trokut. Prvo otkriće je napravio Guillaume Bigourdan 28. oktobra 1889. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Veleizdajnički proces 1909.
Veleizdajnički proces je bio sudski proces koji su vlasti Austro-Ugarske organizovale u Zagrebu 1909. godine protiv 53 člana Srpske samostalne stranke. SSS u to doba s Hrvatskom strankom prava čini Hrvatsko-srpsku koaliciju, većinsku snagu u Hrvatsko-slavonskom saboru. Optuženi su za saradnju s vlastima Srbije u zavjeri da se Južni Slaveni ujedine u zajedničku državu. Iako su dokazi bili slabi (dokazano je da je glavni svjedok optužbe bio policijski provokator, Đorđe Nastić; prema tadašnjim propisima tako prikupljene informacije nije se smatralo zakonitim dokazom), osuđeni su na robiju. Ubrzo je Koalicija sklopila politički pakt s ugarskim premijerom Héderváryjem, pa su svi bili pomilovani.
U vrijeme veleizdajničkog procesa su iz Kraljevine Srbije - putem tajne organizacije Crna ruka - vođene aktivnosti u svrhu teritorijalnog širenja, koje je uključivalo vojne akcije pomoću ubačenih gerilaca na području juga Srbije i Makedonije pod vlašću Osmanlijskog carstva, te razne obavještajne aktivnosti - te, u iščekivanju mogućeg evropskog rata u kojemu će Srbija biti u prigodi proširiti svoj teritorij, priprema za oružane akcije - na području Austro-Ugarske i Kraljevine Crne Gore; gdje se također putom organizacije Narodna odbrana radilo na organizaciji oružane pobune. O sudjelovanju u tim aktivnostima će kasnije i javno govoriti neki njihovi viđeniji učesnici, poput Svetozara Pribićevića, Puniše Račića i Vase Čubrilovića.
Po kasnijoj tvrdnji koju sam predsjednik Srpske samostalne stranke Svetozar Pribićević iznosi u svojoj brošuri iz 1931. godine, optuženici iz zagrebačkog Veleizdajničkog procesa su doista bili veleizdajnici - radili su na razbijanju Austro-Ugarske i uspostavi Jugoslavije - ali optužba nije raspolagala dobrim dokazima. Pribićević je o jednome od ključnih svjedoka optužbe, Simi Turajliću, u novinama Srbobran pisao s gnušanjem: ''Ovako se zove jedna zvijer u ljudskoj podobi, koja je - osim crkvenobočkih veleizdajnika - strpala još mnoge druge ljude u istražni zatvor kot. suda u Kostajnici, sudb. stola u Petrinji, te lepoglavsku i mitrovačku tamnicu. Ovako se zove jedna moralna propalica i ništarija...''
Košarka na Olimpijskim igrama 2016.
Košarkaški turnir na Olimpijskim igrama 2016. u Rio de Janeiru su se održale od 6. do 21. augusta 2016. Preliminarne i nokaut utakmice muškaraca će biti odigrane u Carioca Areni 1 u Olimpijskom parku koja može primiti do 16.000 gledatelja, a utakmice žena će biti odigrane u Areni da Juventude. Ovo predstavlja prvo izdanje u kojem se ženski i muški olimpijski turniri igraju odvojeno u različitim dvoranama. Domaćin Brazil, kako u muškoj tako i ženskoj konkurenciji nije dospio u četvrtfinale, te su obje selekcije nakon lošeg nastupa ispale u grupnoj fazi. Tri države su osvojile sve medalje u obje konkurencije: SAD, Srbija i Španija.
Dvorane
Carioca Arena 1, najveća od tri Carioca Arene, i Youth Arena, su dvorane koje su bile korištene za košarkaške turnire. Ginásio do Maracanãzinho, dvorana Svjetskog prvenstva u košarci 1954. i Svjetskog prvenstva u košarci 1963, umjesto košarke ugostila je turnir dvoranske odbojke.
Carioca Arena 1 je ugostila cijeli muški turnir i nokaut fazu ženskog turnira, dok je Youth Arena ugostila žensku preliminarnu rundu.
Kvalifikacije
Nacionalni olimpijski komiteti mogu učestvovati sa po jednom 12-očlanom muškom selekcijom i jednom 12-očlanom ženskom selekcijom.
Domaćini
Kao i 2012. godine, domaćinu nije bilo zagrantovano mjesto na Olimpijskim igrama. 9. augusta 2015. godine, saopšteno je da će se muška i ženska reprezentacija Brazila takmičiti na olimpijskom košarkaškom turniru na Igrama 2016. u Riju nakom što im je FIBA-in centralni odbor na sastanku u Tokio odlučio dodijeliti automatska mjesta na igrama.
Muški turnir
Takmičenje se sastoji od dvije faze; grupne faze praćene nokaut fazom.
Grupna faza
Ekipe su podijeljene u dvije grupe po šest država, i svaka ekipa igra po jednu utakmicu sa ostalim ekipama iz grupe. Dva boda se dodjeljuju za pobjedu, jedan za poraz. Najbolje četiri ekipe iz svake grupe se kvalifikuju u četvrtfinale.
Ženski turnir
Takmičenje se sastoji od dvije faze; grupne faze praćene nokaut fazom.
Sudije
Sljedeće sudije su izabrane za turnir.
Thomas Edison
thumb|thumbtime=1|upright=1.1|A Day with Thomas Edison (1922) Thomas Alva Edison (11. februar 1847 – 18. oktobar 1931) bio je američki izumitelj i biznismen.
Kao samouk u mladosti je počeo praviti i objavljivati tehničke izume. Osnovao je u Menlo Park 1876. godine, nedaleko od New Yorka, poznatu laboratoriju u kojoj je radio do smrti, a u njoj je 1884. godine radio i Nikola Tesla na usavršavanju dinamo-mašine. Najpoznatiji izumi su mu kirkofon s ugljenim zrncima, megafon, fonograf, telegrafski aparat koji otipkava štampana slova, kvadrupleks aparat, jednostavna konstrukcija kinematografa na osnovi stroboskopskog efekta. Važan izum je sijalica sa niti od uglja, koja je služila za rasvjetu nekoliko desetljeća, prije izuma sijalice sa metalnom niti. Prema Thomasu Edisonu su neka mjesta dobila svoje ime, npr. Edison, New Jersey, te Thomas Edison State University.
Pribislav Pohvalić
Pribislav Pohvalić (1406-1438) je diplomata bosanske velikaške porodice Kosače.
Njegovo porijeklo nije najjasnije. Javlja se 1406. u službi vojvode Sandalja Hranića. Bio je poslanik, predstavnik i zastupnik vojvode Sandalja Hranića i vojvode Stjepana Vukčića Kosače tokom prve tri decenije 15. vijeka. Obavljao je sve vrste diplomatskih poslova za svoje gospodare na dvorovima u Bosni, Dubrovniku i Venciji. Po broju i vrsti diplomatskih misija predstavlja jednog od najpoznatijih diplomata u srednjovjekovnoj Bosni. Bio je knez, a u Veneciji je dobio titulu počtenog viteza.
Zahvaljujući svojim sposobnostima bio je obdaren od Dubrovčana privilegijom ulaganja novca na dobit uz pratećekamate. Imao je četiri sina: Vlatka, Radoja, Radiča i Stjepana. Došao je u nemilost kod Stjepana Vukčića što je značilo prekid njegove diplomatske karijere. Umro je prije februara 1438. Njegovi sinovi Vlatko i Radoje Pohvalić također su bili u diplomatskoj službi kod Kosača.
Paris Hilton
mini|250px|Paris Hilton Paris Whitney Hilton rođena 17. februara 1981. godine je nasljednica lanca hotela Hilton, kao i porodičnog bogatstva u nekretninama i investicijama. Bavi se i manekenstvom i glumom.
Počeci
Rođena je u New Yorku kao najstarije dijete Richarda Hiltona i Kathy Hilton. Ima mlađu sestru Niki Hilton, kao i dva mlađa brata, Barona Hiltona Trećeg i Konrada Hiltona.
Hiltonova je po majčinoj liniji nećakinja dvije holivudske dječije zvijezde iz 70-tih godina, Kim Richards i Kyle Richards. Preko bračnih veza u srodstvu je sa Ža Ža Gabor (mađarska glumica koji je bila u braku sa Konradom Hiltonom, pradedom Paris Hilton) kao i sa glumicom Elizabeth Taylor (glumičin prvi muž, Konrad Nikolson Hilton Mlađi, bio je prastric Paris Hilton).
Kada je Konrad Hilton preminuo 1979. godine, svojim nasljednicima nije ostavio ništa. Baron Hilton je pokrenuo parnicu i dobio je 1988. godine. Prema magazinu Forbs iz 2005, bogatstvo Barona Hiltona procjenjuje se na oko 1.000.000.000 dolara, a procenjuje se da će Paris Hilton naslijediti oko 50.000.000 dolara.
Poslije završene gimnazije u New Yorku, iz koje se ispisala, pa tek kasnije maturirala, Paris Hilton nije nastavila školovanje.
Hilton je snimila kratki pornografski film s tadašnjim momkom Rickom Solomonom, koji je objavljen na internetu neposredno pred emitovanje njenog filma "Jednostavni život" (The Simple Life), napravivši senzaciju u medijima. 9. juna 2004. Rick Solomon objavio je i DVD pod nazivom 1 night in Paris. Hilton je prvo tužila Solomona, ali je nagodbom tužba povučena, a Hiltonova je dobila 400.000 dolara i pravo na postotak od zarade filma, a sav novac je dala u dobrotvorne svrhe.
Od 2002. pa do početka 2003. bila je vjerena sa Jasonom Shawnom, modelom kuće Tomi Hilfiger, a 9. maja 2005. objavila je zaruke sa Parisom Lacisom, grčkim bogatašem. Ali, 1. oktobra iste godine, objavila je da su zaruke raskinute. Ubrzo poslije toga počela je izlaziti sa Stavrosem Nijarhosom Trećim, izdankom loze grčkih brodovlasnika, ali je 2. maja 2006. publicist Eliot Minc objavio da je par raskinuo.
Karijera
U proteklih nekoliko godina Paris Hilton postala je slavna kao televizijska i filmska glumica te kao model. Prema magazinu Forbs, u periodu od 2003. do 2004. zaradila je oko 7.500.000 dolara glumeći na filmu i televiziji, kao i dodatnih 15.500.000 dolara od raznih nastupa. U tom periodu dospjela je na spisak 100 najslavnijih ličnosti na svijetu po magazinu Forbs.
Muzička karijera
Sredinom 2006. izdala je album Paris.
Volonterski rad
U novembru 2004. priključila se akciji Sean "P. Diddy" Combsa pod nazivom "Glasaj ili umri", čime su željeli podstaći mlade birače na američkim predsjedničkim izborima 2004. Međutim, oštro je kritizirana u javnosti kada se kada se otkrilo da nije ni glasala niti se prijavila da glasa.
Slava
Paris Hilton i njena sestra Niki su poznate po svom mondenskom načinu života. Paris je čak pokušala da od svog imena izgradi "brend" (kao, npr., Donald Trump).
Njen "divlji" način života tema je članaka raznih tabloida. Godine 2000. časopis National Enquirer objavljuje vijest da je njena veza s Leonardom Di Capriom mnogo više od prijateljstva. Također su je povezivali sa mnogim poznatim ličnostima, kao što su glumac Edward Furlong, bokser Oscar de la Hoya, model Jason Shaw, igrač američkog nogometa Brian Erlaker, kao i pjevač grupe Backstreet Boys, Nick Carter.
U jesen 2004. Paris je objavila knjigu Confessions of an Heiress: A Tongue-in-Chic Peek Behind the Pose sa mnoštvom njenih fotografija i savjeta oko njege bogataških pasa. Navodno je za knjigu dobila unaprijed 100.000 dolara. Iako je javnost nije shvatila previše ozbiljno, knjiga je dospjela na listu bestselera časopisa Newyork Times.
Pojavila se na naslovnici martovskog broja Playboya u 2005. godini s titulom "Seks zvijezda godine" u spisku od 25 najseksepilnijih poznatih ličnosti. Međutim, Hiltonova je kasnije tvrdila da je na naslovnoj strani samo njoj slična djevojka, a njen agent nije znao odakle Playboyu te fotografije.
That's hot!
That's hot! (prevedeno sa engleskog "To je super") uzrečica je koju koristi Paris Hilton (iako ju je prvo počela upotrebljavati Nicole Richie u emisiji Jednostavan život). Godine 2004. Hiltonova je zaštitila tu rečenicu kao robnu marku sa željom da garderoba koju kreira nosi tu oznaku.
Tinkerbel
Tinkerbell Hilton rođena 31. 10. 2002. u Atini, grčka je čivava, kućni ljubimac Paris Hilton. Kupljena je od grčkog uzgajivača po cijeni od 3.000 €. Tinkerbel se često pojavljivala sa svojom vlasnicom na raznim javnim i društvenim događajima, kao i u sve tri sezone reality emisije The Simple Life.
Godine 2004. bila je "autor" memoara, Dnevnik Tinkerbell Hilton (The Tinkerbell Hilton Diaries), sa pomoćnim piscem D. Resin. 12. augusta 2004. Tinkerbell Hilton je nestala kada je neko provalio u imanje Hilton, i raspisana je nagrada od 5.000$. Tinkerbell Hilton je nađena šest dana poslije kod komšija.
U ljeto 2005. Paris Hilton nezvanično je dala Tinkerbell Hilton svojoj majci, za uzvrat dobila manjeg psa Bambija, pošto se Tinkerbell udebljala. Prvog decembra Tinkerbell Hilton je ponovo viđena s vlasnicom na raznim društvenim događajima.
Tinkerbel je dobila ime po liku iz romana Petar Pan.
Lotus 1-2-3
Lotus 1-2-3 bio je program za proračunske tabele kojeg je razvio Lotus Software (kasnije posta dio IBM-a). Bila je to jedna od ključnih aplikacija za IBM računare i jako popularna 1980-ih i dala veliki doprinos uspjehu IBM PC-a.
Prva proračunska tabela, VisiCalc, napravila je od Apple II računara jednim od prvih poslovnih računara. Ulaskom IBM-a na tržište, VisiCalc nije na vrijeme izdao aplikaciju za njihove računare. Lotusovo rješenje plasirano je kao integrisano rješenje 3-u-1, koji je osim proračunskih tabela imao i funkcionalnost baze podataka i izrade grafikona. Tako je Lotus 1-2-3 brzo prestigao VisiCalc, kao i druge konkurente kao što su Multiplan i SuperCalc.
1-2-3 je postavio standard za žanr proračunskih tabela, koji je uključivao dBase i WordPerfect što je poslovnim korisnicima davalo sveobuhvatno poslovno rješenje. Dolaskom Windowsa 3.0, tržište softvera je još više poraslo. Lotus i ostali proizvođači nisu gledali da naprave program sa grafički interfejsom kako bi dopunili svoje DOS aplikacije, tako da su Microsoft rješenja Excel i Word vremenom potisla Lotus i ostalu konkurenciju. IBM je kupio Lotus 1995. i nastavio prodaju sve do 2013.
Herodes Atticus
mini|200px|Bista Heroda Atika, pronađena u njegovoj vili u Kefisiji, sredina 2. vijeka
Lucije Vibulije Hiparh Tiberije Klaudije Atik Herod (Lucius Vibullius Hipparchus Tiberius Claudius Atticus Herodes), poznatiji kao Herod Atik (, 101-177 ) bio je ugledni grčki aristokrat koji se istakao svojim sofizmom te služio kao rimski senator u doba Pet dobrih careva.
Ilino (Goražde)
Ilino je naseljeno mjesto u gradu Goraždu, Bosna i Hercegovina.
Adrian Monk
mini|desno|250px|Adrian Monk u karakterističnom odijelu, koje odaje njegovu napetost, "zategnutost", "stisnutost" (UVIJEK zakopčan do grla). Adrian Monk glavni je lik američke kriminalističke TV-serije Monk koju prikazuje USA Network, a tumači ga izvrsni Tony Shalhoub. On je poznati bivši detektiv iz Odjela za ubistva policije San Franciska. Pati od ozbiljnog opsesivno-kompulzivnog poremećaja (OKP) i mnogobrojnih fobija koje su se još i pojačale nakon ubistva njegove žene Trudy, što je rezultiralo njegovom suspenzijom iz policije. Radi kao privatni policijski konsultant za ubistva i ide na terapiju s krajnjim ciljem da prebrodi svoju tugu, savlada svoj poremećaj i fobije i bude vraćen u službu detektiva.
Počteni vitez
Počteni vitez predstavlja titulu koju su bosanske diplomate sticali za svoju djelatnost. To nisu bili vitezovi uobičajenih i poznatih viteških redova koji su ispoljavali vojne zasluge. Počteni vitez je diplomata koji je obavljao poslaničku i zastupničku djelatnost za bosanske vladare i velmože. Titulu viteza poslanik je sticao u inostranstvu, na stranim dvorovima (najčešće u Italiji), a takva titula viteza u Bosni je navođena redovno kao titula počtenog viteza. Najpoznatiji počteni vitezovi u srednjovjekovnoj Bosni su Pribislav Pohvalić, Juraj Čemerović, Restoje Milohna i Pribislav Vukotić.
Adrian Monk
Koautor serije David Hoberman kaže da je ovaj lik djelomično zasnovao na samom sebi, kao i na drugim fikcionalnim detektivima, npr., poručniku Columbu i Sherlocku Holmesu. Ostali kandidati za ulogu bili su Dave Foley, John Ritter, Henry Winkler, Stanley Tucci, Alfred Molina i Michael Richards. USA Network na kraju je odabrao Shalhouba jer su osjećali da on može "Monkov humor i strast prenijeti u život". Tucci i Molina pojavili su se kao gosti u seriji (prvi u "G. Monk i glumac", a drugi u "G. Monk i goli čovjek").
I Monk i Shalhoub dobili su mnoga priznanja. Monk je uvršten u listu 100 najvećih TV-likova svih vremena po izboru magazina Bravo, a Shalhoub je osvojio mnoge nagrade, uključujući Zlatni globus, tri Emmyja i dvije nagrade Ceha filmskih glumaca.
Kreiranje
Monk je originalno zamišljen kao "šašaviji i fizičkiji" clouseauovski tip lika. Međutim, Hoberman je došao na ideju o detektivu s OKP-om. To je bilo inspirirano njegovom ličnom borbom sa samodijagnosticiranim OKP-om; u intervjuu za Pittsburgh Post-Gazette izjavio je: "Poput Monka, ni ja nisam mogao hodati po pukotinama i morao sam dodirivati stubove. Nemam pojma zašto – ali ako ne bih uradio te stvari, desilo bi se nešto strašno."
Ostale inspiracije iz svijeta fikcije jesu Columbo i Sherlock Holmes, a njegova opsesija čistoćom i urednošću možda je hommage Herculeu Poirotu. Kao i Holmes (i povremeno Poirot), i Monk u pratnji ima pomoćnika s malo ili nimalo detektivskih sposobnosti, sličnog dr. Watsonu ili kapetanu Hastingsu. Monkova dva glavna saveznika iz redova policije, kapetan Stottlemeyer i poručnik Disher, reminiscencija su na inspektora Lestradea i višeg inspektora Jappa (dobrodušne, ali neefikasne policijske saveznike Holmesa i Poirota). U dodatku na ovo, Monk ima brata čije su sposobnosti još nevjerovatnije od njegovih, u stilu Mycrofta Holmesa.
Kad je pokušavao smisliti moguće ime za lik, koautor Andy Breckman odlučio je potražiti "jednostavno i jednosložno prezime".
Odabir glumca
mini|desno|250px|Shalhoub je odabran za ulogu jer su producenti osjećali da on može "Monkov humor i strast prenijeti u život". Hoberman je otkrio da su audicije za odabir glumca bile "deprimirajuće". Izvršni potpredsjednik USA Networka Jeff Wachtel izjavio je da je potraga za pravim glumcem za ulogu Monka bila "pakao". Nakon 2 godine rada na razvoju serije, filmski producenti još uvijek nisu bili našli glumca koji bi igrao ulogu. Iako je u razmatranju bio Michael Richards, distributori serije, ABC i Touchstone, zabrinuli su se da bi mu publika "dodijelila" više komičnu ulogu nakon njegove prethodne uloge Cosma Kramera u Seinfeldu. Nakon što je odustao od Monka, Richards je glumio u drugoj seriji o privatnom detektivu (The Michael Richards Show), koja je otkazana nakon samo šest epizoda.
Nakon što je scenarij za Monka prodan USA Networku, ta TV-mreža razmatrala je malo glumaca za ulogu, uključujući Davea Foleyja i Johna Papera.
Osobnost
U scenariju za pilot-epizodu Monk je opisan kao "Henrik VIII modernih dana", s tim što je Jevrej. U uvodnoj sceni te epizode Monk ispituje mjesto ubistva Nicole Vasques i pronalazi nekoliko važnih tragova, ali često prekida sam sebe razmišljajući naglas je li mu ostao uključen štednjak u kući tog jutra. U epizodi "G. Monk i Daredevil" Monk spominje da ima 312 fobija. Najjače od njih jesu: mizofobija (mikrobi), odontofobija (zubari), aihmofobija (oštri ili šiljati predmeti), laktofobija (mlijeko), emetofobija (povraćanje), nekrofobija (smrt), ofidiofobija (zmije), ohlofobija (gužve), akrofobija (visina), mikofobija (gljive), te strah od liftova, kako Monk navodi u epizodi "G. Monk i veoma, veoma star čovjek". U dodatku na to, nove fobije razvijaju se u naizgled nasumičnim intervalima, kao što je privremeni strah od ćebadi na kraju epizode "G. Monk pronalazi novog psihologa". Zbog prejakog straha od mikroba Monk ne dodiruje kvake na vratima i druge uobičajene predmete golim rukama, izbjegava kontakt s bilo čim prljavim i uvijek koristi higijenske maramice nakon fizičkog kontakta s ljudima, uključujući i najobičnije rukovanje. Također ne može jesti hranu koju su dotakli drugi ljudi, kao što vidimo u epizodi G. Monk se zaljubljuje kad on i Leyla Zlatavich odu u restoran.
Monk izvodi uzaludne i bezuspješne pokušaje da učini svijet "balansiranim". Opsjednut je simetrijom, idući dotle da uvijek reže palačinke na kvadrate. Jako preferira familijarnost i strog pristup u svojim aktivnostima. Kroz prvih 5 sezona on pije jedino Sierra Springs vodu, a kasnije i izmišljenu Summit Creek, kroz posljednje tri sezone. Ustvari, u epizodi "G. Monk ide u Meksiko" nije okusio ni kap tečnosti nekoliko dana jer nigdje nije mogao pronaći Sierra Springs. Monk, također, ima velikih poteškoća u standardnim socijalnim situacijama, pa je otišao dotle da je na ceduljice zapisao kratke rečenice iz svakodnevnog razgovora u pokušaju da se uspješno socijalizira. Dok ga njegova opsesivna pažnja prema sićušnim detaljima društveno "sakati", to ga čini nadarenim detektivom i profilerom. Ima fotografsko pamćenje i može rekonstruirati čitave zločine na osnovu djelića detalja koji se njegovim kolegama čini nevažnim. Njegova metoda i zaštitni znak pri ispitivanju mjesta zločina, koji je Sharona zvala "njegov zen Sherlock Holmes fazon", jest da naizgled besciljno tumara oko mjesta zločina, povremeno dižući ruke kao kad se namješta kadar pri fotografiranju. Shalhoub je objasnio da Monk to radi jer to "izolira i reže mjesto zločina na dijelove", uzrokujući da Monk gleda u dijelove mjesta zločina umjesto u cijelo.
Monkovo delikatno mentalno stanje znači da njegovu sposobnost da radi mogu ozbiljno oštetiti razni faktori. Npr., u epizodi "G. Monk i štrajk komunalaca" smrad smeća spriječio ga je da lahko identificira osobu koja je ubila šefa sindikata komunalnih radnika Jimmyja Kusacka. Drugi primjer: kad je u jednoj epizodi došao na mjesto zločina koje je bilo u haosu, njegov prvi impuls jeste da izravna lampe, iako je često u mogućnosti da "isključi" svoje fiksacije kad ispituje leš ili sakuplja dokaz(e). Iako je u seriji za Monkovo mentalno stanje rečeno da je rezultat Trudyine smrti, on pokazuje znakove OKP-a i u prisjećanjima na djetinjstvo. Kako bi se nosio s poremećajem i fobijama, Monk sedmično posjećuje psihijatra (dr. Charles Kroger u prvih 6 sezona i dr. Neven Bell u posljednje dvije), a u nekim epizodama i dnevno.
Djetinjstvo i porodica
Monk je velškog porijekla, a rođen je 15. oktobra 1959. To vidimo u epizodi Sretan rođendan, g. Monk. Roditelji su mu bili veoma strogi i ponašali su se previše zaštitnički. Monkov otac Jack Monk Sr. (Dan Hedaya) napustio je njega i porodicu kad je Adrian imao osam godina – otišao je po kinesku hranu i nikad se nije vratio. Adrian ima i agorafobičnog brata Ambrosea (John Turturro), s kojim nije bio u kontaktu sedam godina nakon Trudyine smrti. Rekao je i da mu je majka umrla 1994.
U epizodi "G. Monk i tri pite" otkriveno je da je Monk bio ljut na Ambrosea što mu se nikad nije javio nakon Trudyine smrti. Kada se konačno ponovo sretnu, Ambrose priznaje da ga nije zvao jer je vjerovao da je on odgovoran za nesreću. Naime, Trudy je kupovala Ambroseu lijek protiv kašlja i bila je u garaži te prodavnice/apoteke kad je ubijena. Njihov otac ostao je tzv. "nevidljivi lik" sve do epizode "G. Monk susreće svog oca" u petoj sezoni. Jack je objasnio da se one noći nije vratio jer je u kineskom kolačiću našao poruku "Ostani uz svog čovjeka"; shvatio je to kao da treba poći svojim putem. Adrian mu u početku nije oprostio, ali se zbližava s njim dok mu je pomagao oko njegovih kamiondžijskih dužnosti. Na kraju epizode Jack uči Adriana da vozi bicikl - nešto što nije uradio kad je Adrian bio dijete jer nije bio tu. Jack je također spomenuo da ima još jednog sina s drugom ženom - Jacka Jr.-a (Steve Zahn). Adrian se kasnije (u sedmoj sezoni) upoznaje s njim i pomaže da se oslobodi optužbi za ubistvo ("Drugi brat g. Monka").
Trudyina smrt
Kroz cijelu seriju Monk oplakuje Trudy (Melora Hardin/Stellina Rusich) koja je ubijena 14. 12. 199]. autom-bombom za koju je vjerovao da je bila namijenjena njemu. Njena smrt pogoršala je Monkov već postojeći OKP. Godinu dana nakon toga policija San Franciska dala mu je otpust zbog psiholoških razloga. Monk to zove "privremenom suspenzijom" i nada se da će biti vraćen na posao. Njegova tuga i bol zbog Trudyine smrti intenzivna je i prisutna svakog dana njegovog života; više je puta rekao da nikad nije uistinu sretan i da ne očekuje da će to ikad više biti. Od Trudyine smrti Monk radi kao savjetnik detektivâ iz policije San Franciska na različitim slučajevima.
Trudy je rodila kćerku, Molly Evans, 2. januara 1983, prije nego što je upoznala Adriana. Da nije bila dana na usvajanje i da Trudy nije ubijena, to bi Adriana tehnički učinilo Mollyinim očuhom.
Prijem kritike
Kritika je pozitivno reagirala na lik Adriana Monka. Howard Rosenberg iz Los Angeles Timesa nazvao je Monka "najoriginalnijim TV-detektivom ikad". U osvrtu na pilot-epizodu Tim Goodman iz San Francisco Chroniclea rekao je: "Sa svojom prošlošću i 'problemom' koji izaziva saosjećanje, ali koji je istovremeno i duhovit Monk je postao jedan od najomiljenijih TV-likova i nosi seriju koja je, da budemo iskreni, sva prošarana nevjerovatnostima i jednostavnošću". Monk se nalazi na 99. mjestu liste 100 najvećih TV-likova svih vremena magazina Bravo.
Shalhoubova glumačka izvedba također je dobila pohvale. Michael Sauter iz Entertainment Weeklyja nazvao je Shalhoubovu izvedbu "originalnom i sjajnom". Nancy Franklin iz The New Yorkera rekla je da je Shalhoub "briljantan u prikazivanju tenzije između Monkove želje da savlada svoj poremećaj i njegove zagrižene odbrane svog ponašanja". Michael Abernethy iz PopMattersa opisao je Shalhoubovu izvedbu "izuzetnom", a Melanie McFarland iz Seattle Post-Intelligencera navodi da je Shalhoub "pažljiv i nijansiran glumac". Alan Sepinwall iz Star-Ledgera opisao je Shalhouba kao "savršenog glumca" za ovu ulogu.
Nagrade
Shalhoub je dobio razne nagrade i nominacije za svoju izvedbu u Monku. Nominiran je za Emmyja za najboljeg glavnog glumca u humorističnoj seriji svake godine u periodu od 2003. do 2010, osvojivši tu nagradu 2003, 2005. i 2006. Shalhoub je 2003. osvojio i Zlatni globus za najboljeg glumca u humorističkoj seriji ili mjuziklu; nominiran je u istoj kategoriji 2004, 2005, 2007. i 2009. Također je dobio i nagradu Udruženja filmskih glumaca za izvanrednu izvedbu glumca u humorističkoj seriji 2004. i 2005, a nominiran je u istoj kategoriji 2003, 2007, 2008. i 2009.
Breuci
mini|300px|Približni prostorni odnosi [[Iliri|ilirskih plemena i njihovih susjeda]] Breuci su bili panonsko pleme. koje je naseljavalo područje između Bosne i Drine, u Posavini i Slavoniji, oko donjeg toka rijekre Save, na zapadu od Siscije (današnji Sisak) do Dunava na istoku. Rimljani su ih smatrali kao potplemenom Panonaca. U susjedstvu Breuka su bili Andizeti, Kolapijani, Amantini i Skordisci (ilirsko-keltska grupa). U arheološki slabo ispitanoj sjeveroistočnoj Bosni nema kulturne grupe koja bi se mogla dovesti u vezu sa Breucima.
Ustanak protiv Rimljana
U savezu sa Desidijatima, pružili su nažan otpor rimskom osvajanju. Za vrijeme Batonovog ustanka (6.-9. godine p.n.e.), nekoliko ilirskih plemena na čelu sa dva imenjaka Batona, breučkog i desidijatskog, pobunili su se protiv rimske vlasti, visokih poreza i prisilne mobilizacije. Promet rimskim trgovačkim putevima je bio prekinut, a vojne jedinice uništene. Za samo nekoliko sedmica područje današnje Bosne i Hercegovine je bil pod punom ilirskom kontrolom. Da bi ugušili ovaj ustanak, koji je procijenjen kao najsnažniji nakon ranijih Punskih ratova, Rimljani su morali angažirati čak oko 15 legija i mobilizirali saveznike iz Trakije. Nakon žestokih gerilskih okršaja  u  bosanskim planinama i močvarama Panonije, Breuci su se predali i porobljeni. Mnogi su raseljeni u Daciju gdje su se asimilirali s lokalnim stanovništvom Za vrijeme vladavine cara Trajana zvanično su postali građani Rimske Imperije (civitas)
Pretpostavlja se da je naziv bosanskog grada Brčko izveden iz riječi Breuci.
501.
Godina 501. (DI) bila je redovna godina koja počinje u ponedjeljak u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao Godina konzulstva Avijena i Pompeja  (ili, rjeđe, godina 1254. Ab urbe condita). Oznaka 501. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
Pineus
Pineus, Pines (oko 230 – 217. p. n. e) bio je sin Ilirskog kralja Agrona i njegove prve supruge Triteute. Nakon Agronove smrti 230(1). godine p. n. e. Pineus je naslijedio prijesto ali je kraljevstvom kao regent vladala kraljica Teuta, Agronova druga supruga.
Dakle, Pineus je bio tek maleni dječak kada je izgubio oca a maćeha Teuta preuzela de facto kontrolu u kraljevstvu. No, lokalni vlastelini u kraljevstvu su od Teute tražili veću autonomiju i ona im je i dala bojeći se da ne izgubi svoj položaj. Njen postupak je shvaćen kao znak slabosti pa su, izvan Teutinog uticaja, neposlušnici napadali i pljačkali brodove koji su prolazili Jadranskim i Jonskim morem bez obzira na zastavu pod kojom su plovili. Ovo je naravno nanijelo veliku štetu odnosima Ilirije sa drugim zemljama. Posebno je Grčka bila ugrožena jer se njena ekonomija uvelike oslanjala na trgovinu morem. I rimski brodovi su bili pogođeni no Teutina politika izolacionizma nije ostavljala mjesta za dogovor, čak je naredila da se pregovarači pogube. To je bio povod za Prvi rimsko-ilirski rat 229. godine p. n. e. Teuta je u ratu bila poražena i prisiljena abdicirati u korist Pineusa.
Pineus nije imao mnogo sreće na prijestolu. Vojskovođa sa Hvara, Demetrije Hvaranin, oženio je Pineusovu majku Triteutu i sebe proglasio kraljem Ilirije. Dalje, Demetrius je ignorisao sporazum sa Rimom i udružio se sa Makedoncima, neprijateljima Rima. Tako je počeo Drugi rimsko-ilirski rat 219. godine p. n. e.; Rim je poslao vojsku na Iliriju, Demetrijus pobjegao u Makedoniju a Pineus konačno postao kralj. Ipak, nesretni Pineus nikada u stvarnosti nije vladao jer je iznenada umro već 217. godine p. n. e.
502.
Godina 502. (DII) bila je redovna godina koja počinje u utorak u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao Godina konzulstva Avijena i Proba  (ili, rjeđe, godina 1255. Ab urbe condita). Oznaka 502. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
Skakaonica "Heini Klopfer"
Međunarodna takmičenja
Ovo su rezultati svih međunarodnih takmičenja na ovoj skakaonici održanih pod okriljem FIS-a: – SP 1998. istovremeno se bodovalo i za Svjetski kup
503.
Godina 503. (DIII) bila je redovna godina koja počinje u srijedu u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao Godina konzulstva Volusijana i Deksikrata (ili, rjeđe, godina 1256. Ab urbe condita). Oznaka 503. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
IC 1834
IC 1834 (također poznat kao MCG 0-7-85, PGC 10267 i UGC 2189) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 643 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Kit. Najveći prečnik je 0,90 (168 hiljada sg) a najmanji 0,8 uglovnih minuta (150 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Stephane Javelle 21. novembra 1903. godine.
NGC 3433
NGC 3433 (također poznat kao MCG 2-28-23, PGC 32605 i UGC 5981) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 125 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Lav. Najveći prečnik je 3,50 (127 hiljada sg) a najmanji 3,0 uglovnih minuta (109 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 11. marta 1784. godine.
IC 1834
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
NGC 3433
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Lalo Srkalović
Miralem Srkalović, (Lalo Srkalović) rođen je 1948. godine u Tešnju, je bosanskohercegovački i austrijski slikar.
Biografija
Diplomirao na Akademiju likovnih umjetnosti u Sarajevu, u klasi profesora Ismara Mujezinovića od 1975-79. godine. Radio jedno vrijeme u Goraždu, te istovremeno studirao historiju umjetnosti i arhitekture. Ilustrovao je nekoliko knjiga, književnih časopisa (Behar ) te radio na projektima pozorišta, plakata za film i pozorište. Od 1980. godine bio je urednik za kulturu tjednika Drinske novosti u Goraždu. Osnivač je Likovnog kluba u Goraždu, organizacije, koja se bavi organiziranjem izložbi umjetnika sa područja bivše Jugoslavije. Radio je kao predavač u srednjim školama u Sarajevu i Goraždu. 1989. godine osnovao je i vodio galeriju "Art Media" u Goraždu. Od 1992. godine živi kao slobodni umjetnik u Grazu u Austriji. Od 2012. godine sa suprugom Idom Srkalović i sinom Emilom Srkalović, vodi galeriju i atelje ARTiS u Grazu. Izlagao je u Londonu, Parizu, Grazu, Salzburgu i Torontu.
Srbobran (novine)
Srbobran su bile novine koje su izlazile u Zagrebu početkom 20. vijeka, od 1901. do 1914. Novine su bile glasilo Srba iz Kraljevine Hrvatske i Slavonije i Srpske samostalne stranke.
Historija
Prvi broj je izašao 15. januara 1901. godine. Predsjednik srpskog društva Zora iz Beča, Nikola Stojanović je na skupu srpskog akademskog društva u Beču 27. jula 1902. pročitao svoj rad Srbi i Hrvati. Prvi se za diskusiju javio Hrvat iz Osijeka Nikola V. Karlić i on je u potpunosti podržao predavača. Kada se taj rad objavio u vidu podlistku u "Srbobranu", izazvao je oštre reakcije: antisrpske demonstracije početkom septembra u Zagrebu i još nekim gradovima, spaljivanje "Srbobrana" na ulici, a novine su zabranjene. Do 1. septembra 1902. objavljeno je 175 brojeva "Srbobrana". Od 30. decembra 1902. novine izlaze pod novim imenom Novi Srbobran. Do 29. decembra 1906. izašlo je 275 brojeva, a od januara 1907. do 21. avgusta 1914. objavljeno je 176 brojeva novina, pod starim imenom Srbobran. Za novine su pisali Svetozar Pribićević, Milan Pribićević, Adam Pribićević, Bude Budisavljević, Milan Marjanović i mnogi drugi.
NGC 235B
NGC 235B (također poznat kao ESO 474-17, MCG -4-2-42 i PGC 2570) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 312 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Kit. Najveći prečnik je 0,40 (36 hiljada sg) a najmanji 0,4 uglovnih minuta (36 hiljada sg).
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
IC 14
IC 14 je dvostruka zvijezda i nalazi se u sazviježđu Ribe. Prvo otkriće je napravio Guillaume Bigourdan 30. oktobra 1889. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Bingo City Center
Bingo City Center je trgovački centar smješten u tuzlanskom naselju Miladije. Investitor centra je tuzlanska kompanija Bingo d.o.o. koja posjeduje lanac trgovačkih objekata i supermarketa u Bosni i Hercegovini. Gradnja centra započeta je početkom 2015. godine kada je srušena tvornica Kvin na čijem će mjestu biti izgrađen Bingo City Center. Predviđeni završetak radova i svečano otvorenje najavljeni su za septembar 2016. godine. Procjene su da će Bingo uložiti nekoliko miliona KM u izgradnju ovog centra, te da će u konačnici oko 200 osoba dobiti zaposlenje u ovom trgovačkom centru.
Tehnički podaci
Bingo je početkom 2013. godine kupio parcelu nekadašnje špiritane, a kasnije kvinare,u tuzlanskom naselju Irac površine od oko 17 hektara. Do kraja godine, Bingo izlazi u javnost sa namjerom da izgradi moderan tržni centar u Tuzli koji će privući najpoznatije modne brendove. Prvi radovi na centru kreću početkom 2015. godine, kada izvođač radova ruši kompletnu tvornicu kvinare zajedno sa dimnjakom starim preko 100 godina. Objekat je projektovan da se pruža u pravcu istok- zapad. Planirano je da sa zapadne strane bude ulaz za kupce, koji će moći ući u podzemne i suterenske garaže. Na istočnoj strani će biti ulaz za vozila koja će vršiti snadbjevanje objekta. Idejnim projektom je zamišljeno da se centar prostire na oko 38.498 m2, a da se poslovni sadržaji i parking garaža nalaze unutar tri etaže. Samim time, objekat se sastoji od suterena, prizemlja i prvog sprata. Suteren objekta se prostire na 13.428 m2, a parking prostor na 11.495 m2. Prizemlje zauzima oko 12.547 m2, a prvi sprat 10.394 m2. Cinestar kino sa pet dvorana zauzima 2.128 m2.
Bingo City Center će nuditi brojne sadržaje, a neki od njih su: Za sada su potvrđeni prodajni objekti sljedećih modnih brendova: Deichmann, New Yorker, Zara, Bershka, Stradivarius i LC Waikiki.
Titule u srednjovjekovnoj Bosni
Srednjovjekovni bosanski vladari nosili su titule banova (Ban) i kraljeva (Kralj). Njihovi vazali, velmože, vlastela i vlasteličići prepoznavali su se po titulama i mjestu i ulozi na saboru, stanku čitave bosanske države, rusaga bosanskog (Stanak).
NGC 1950
NGC 1950 (također poznat kao ESO 56-SC116) je otvoreno zvjezdano jato i nalazi se u sazviježđu Zlatna riba. Prvo otkriće je napravio James Dunlop 27. septembra 1826. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Ugrožene vrste životinja u Bosni i Hercegovini
Ovaj spisak ugroženih životinjskih vrsta u Bosni i Hercegovini sastavljen je na osnovu IUCN-ove Crvene knjige ugroženih vrsta u svim kategorijama ugroženosti. Nije isključeno da je nekompletan, niti da će do trenutka kad se ovo čita, već biti dopunjen novim ugroženim taksonima.
{| class="wikitable sortable" !Vrsta !Porodica ! Slika
Geografske koordinate
250px|mini|Karta zemlje pokazuje geografske širine (horizontalno) i dužine (vertikalno) Geografske koordinate je veličina koja određuje položaj neke tačke na Zemljinoj površini, tj. geografska dužina (λ) i geografska širina (φ). Izražavaju se u stepenima (˚), lučnim minutama (') i lučnim sekundama ("). Geografska širina označava se od ekvatora na sjever i jug od 0-90˚, a geografska dužina od početnoga meridijana (Greenwich) na zapad i istok od 1-180˚.
Čeona kost
Struktura
Čeona kost se sastoji od tri pomenuta dijela. Skvamozne dio gradi stane i najveći dio – glavnu regiju čela. Orbitno dio je horizontalan i drugi po veličini dio frontalne kosti. On ulazi u sastav krovova očne i nosne šupljine. Nosni, najmanji, dio zglobljava s nosnom kosti i čeonim nastavkom gornje vilice, formirajući korijen nosa.
Rubovi
Rub pločastog (skvamoznog) dijela je debeo, snažno nazubljen, konusan na štetu unutrašnje ploče iznad njega, gdje se naslanja na tjemenu kost, a na račun vanjske ploče na obje strane, gdje prima bočni pritisak tih kostiju. Nastavlja se ispod u trokutastu, grubu površinu, koja se zglobljava s velikim krilom klinaste kosti. Stražnji rub očne ploče je tanak i zupčast, a zglobljen s malim krilima klinaste kosti.
Razvoj
Smatra se da je čeona kost izvedena iz ćelija nervnog grebena.
Čeona kost k okoštava u membrani dva glavna središta, po jednom za svaku polovinu, koji se pojavljuju pred kraj drugog mjeseca fetusnog života, jedan iznad svakog nadočnog ruba. Svaki od ovih centara okoštavanja izlazi prema gore, kako bi se dobila odgovarajuća polovina čeone ljuske, i natrag u obliku orbitalne ploče. Greben okoštava od par srednjih centara, na obje strane središnje linije; slični centri pojavljuju u dijelu nosnih i jagodičnih nastavaka. Pri rođenju, kost sastoji se od dva dijela, odvojena čeonim šavom, koji se obično gubi, osim na svom donjem dijelu, od osme godine, ali povremeno i dalje postoji cijelim tokom života. Općenito se tvrdi da razvoj čeonih sinusa započinje krajem prve ili početkom druge godine, ali može početi i pri rođenju. Sinusi su znatne veličine do sedme ili osme godine, ali ne ostvare svoje pune razmjere do puberteta.
Ostale životinje
Kod većine kičmenjaka, frontalna kost je parna, a predstavljena je jednom, kondenziranom strukturom kao kod u ljudi. Obično nalazi na gornjem dijelu glave, između očiju, ali u mnogim ne-sisarskim životinjama nije dio očne šupljine.
Umjesto toga, u gmizavaca s, košljoriba i vodozemaca često je odvojena od orbita putem strane jedne ili dvije dodatne kosti kojih nema kos sisavra. Ove prečeone i postčeone kosti, zajedno čine gornji rub očnih duplji i leže s obje strane čeonih kostiju.
Ilirik
mini|250px|Položaj Ilirikuma u Rimskoj Imperiji
Ilirik, Ilirikum, je bila rimska provincija nastala nakon rimskog osvajanja bivšeg nezavisnog kraljevstva Ilira i pacifikacije ilirskih plemena na širem području Ilirije. Teritorija Ilirikuma protezala se od rijeke Drim u današnjoj Albaniji do Istre u Hrvatskoj i od obale Jadranskog mora do Panonske nizije. Salona u blizini današnjeg Splita u Hrvatskoj bila je središte rimske provincije Ilirikum.
Prvi rimski protektorat na Balkanu
Oko 229. godine pne. Rim je intervenirao na istočnoj strani Jadrana na područjima pod ilirskom kontrolom zbog piratstva kojem su Iliri često pribjegavali i propalih diplomatskih napora. Tada je zabilježen prvi rimski rat protiv kraljevstva Ilira. U vrijeme Rimske Republike, oko 168. godine p.n.e, rimska vojska je pobijedila vojsku posljednjeg ilirskog kralja Gencija i time označila kraj postojanja Ilirije kao kraljevine, a njena teritorija je postala rimski protektorat.
Protektorat se sastojao od tri dijela:
Svi su oni ovom odlukom senata postali slobodni i immunes (oslobođeni poreza) zato što su napustili Gencija još dok je bio moćan. Slobodni i immunes postali su i Daorsi, zato što su, napustivši Karavancija, Gencijeva polubrata, prešli Rimljanima. Ostalim je danak (veciigal) bio smanjen na polovinu od onog što su ga plaćali kralju Genciju.
Ardijejci su se povukli sjevernije, van teritorije pod rimskom okupacijom. Još jednom su, 135. god. pne, ratovali sa Rimljanima i bili poraženi. Time se rimski protektorat Ilirik proširio na ušće Neretve.