cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
SLI
Mogućnosti i način rada
Teoretski SLI bi trebao da udvostruči mogućnosti grafičke moći, ali NVIDIA garantuje tek 1.9x ubrzanje grafičke moći, što je blizu teoretskim granicama. Ne mogu sve grafičke kartice koristiti SLI mogućnost spajanja, to mogu samo NVIDIA grafičke kartice od serije Geforce 6600 pa na više, sve do Geforce 9800 čipa.
SLI grafičke kartice koriste isključivo PCI Express x16 utore (to znači da i matična ploča mora podržavati SLI tehnologiju te imati dvije PCIe x16 sabirnice, odnosno dva utora). Dvije kartice su spojene preko malog PCB konektora. Postoje dva načina rada - SFR (Split Frame Rendering) i Alternate Frame Rendering (AFR).
SFR tehnika proučavanjem slike određuje 50/50 raspodjelu za dvije grafičke kartice odnosno njihove grafičke procesore koji rade istovremeno. AFR tehnika određuje jednoj grafičkoj kartici da obrađuje prvo trenutni frame, dok druga grafička kartica obrađuje sljedeći frame i tako dalje. Kada se obrađivanje slike završi ona se šalje preko SLI konektora na glavni GPU (jedna od dvije grafičke kartice mora biti glavna), koji rezultate šalje na izlaz što je i krajniji rezultat koji vidimo na monitoru. Jedini konkurent SLI tehnologiji je trenutno ATI-jev Crossfire način spajanja više grafičkih kartica.
Zastava Samoe
mini|desno|300px|Zastava Samoe
Zastava Samoe je usvojena 24. februara 1949. Zastava je crvene boje, a u gornjem lijevom uglu se nalazi pravougaonik plave boje na kojem je predstavljeno pet zvijezda sazviježđa južnog krsta.
Zastava Samoe je veoma slična zastavama Mijanmara i Tajvana.
Akvatinta
mini|[[Francisco Goya, Iz ciklusa Užasi rata akvatinta (1810-1815)]] Akvatinta je grafička tehnika duboke štampe, pri kojoj se ploča obrađuje hemijskim putem, karakteristična je po tome što podsjeća na crtež laviranim tušem.
Postupak rada
Kod akvatitne, ispolirana metalna ploča se napraši prahom smole (asfalta i kolofonijuma) koji se zatim podvrgava topljenju a nakon toga izlaže djelovanju kiseline. Pokrivanjem svjetlijih dijelova grafičke slike bitumenskom prevlakom se produžuje proces nagrizanja ploće i postiže sve izražajniji stepen zacrnjenja. Umjetnik je u stanja da pomoću ove tehnike izgradi grafički otisak bogatu tonskim gradacijama, od najsvjetlijih do maksimalno zasićenih tonova.
Rene Bitorajac
Rene Bitorajac (rođen 2. marta 1972, Zagreb) je hrvatski pozorišni, filmski i televizijski glumac. Studij glume započinje 1991. godine u klasi Neve Rošić i Tonka Lonze. 1996. diplomira na Akademiji dramskih umjetnosti u Zagrebu. Do sada je igrao u 20-tak filmova od kojih su najznačajniji Kako je počeo rat na mom otoku, koji je bio najgledaniji hrvatski film, te Oskarom nagrađeni bosanskohercegovački film Ničija zemlja, zatim najgledaniji slovenski film Kajmak i marmelada. Također je glumio i u 30-tak predstava u većini pororišta u Zagrebu.
Rane godine
Kao sedmogodišnjak upisuje Dramski studio Zagrebačkog kazališta mladih u klasi Zvjezdane Ladike, u kojem ostaje punih 12 godina, sve do završetka srednje škole. U tom razdoblju je napravio prve pozorišne korake, te odigrao brojne uloge, kako u amaterskim tako i u profesionalnim predstavama. Već 1981. godine dobija prvu filmsku ulogu u filmu naučne fantastike Gosti iz galaksije, jedinog hrvatskog Oskarovca Dušana Vukotića. Prvi put se u ulozi voditelja našao sa 12 godina, na otvaranju Dječjeg festivala u Šibeniku 1984. godine. Nakon toga ga očekuju dvije godine vođenja emisije “Iz svijeta crtića” u terminu nedjeljnog prijepodneva. Iako u isto vrijeme aktivno glumi u pozorištu te snima televizijske serije, završava Osnovnu muzičku školu za instrument trubu, te uspješno završava Srednju školu “Centar za kulturu i umjetnost” smjer televizija – film- pozorište. Dugogodišnja želja upisa na Akademiju dramske umjetnosti u Zagrebu, ostvaruje mu se iz prvog pokušaja na drugom roku prijemnog ispita 1990. godine, nakon dvomjesečnih priprema i rada s glumicom Slavicom Jukić. Njegove školske kolege sa Akademije su bili: Tarik Filipović, Goran Višnjić, Nina Violić, Katarina Bistrović Darvaš, Lucija Šerbedžija, i Saša Buneta.
Filmska i pozorišna karijera
Na drugoj godini studija, 1992. igra u predstavi “Zagreb Cabaret”, te snima film Vrijeme za. Godine 1993. postaje stipendist DK Gavella, dok je od 1994. do 1996. stipendist ZKM-a. Nakon završetka studija, 1996, na poziv direktora Duška Ljuštine postaje član ansambla SK Kerempuh u kojem ostaje 7 godina. Kao profesionalni glumac ističe se sa legendarnom predstavom Izbacivači, apsolutni pozorišni hit pred kraj 90-tih godina u kojem Rene osim kao glumac učestvuje i u njegovoj adaptaciji, te je i autor tekstova pjesama. Nakon toga slijedi satirična predstava Vježbanje demokracije u Kerempuhu, te Magic act show kao prva predstava u kojoj je koautor, režiser i glumac. Godinu 2001. obilježava odlazak na filmski festival u Cannes, sa filmom Danisa Tanovića Ničija zemlja u službenoj konkurenciji. Godinu kasnije, isti film u kojem Rene glumi drugu glavnu ulogu, osvaja Zlatni globus i Oscara za najbolji strani film 2002. Pojavljuje se i kao voditelj u različitim televizijskim emisijama (Treća sreća, Nogometna TV, Story super nova show, Coca Cola music stars, Ples sa zvijezdama). Zatim igra u televizijskim serijama Naša mala klinika Nove TV, i Bitange i princeze na HRT-u.
Beba Selimović
Sarađivala je često sa Zaimom Imamovićem, Zehrom Deović, Nadom Mamulom, Safetom Isovićem, Mehom Puzićem koji joj je bio veliki i drag prijatelj, te sa mnogim drugim bosanskohercegovačkim sevdalijama i muzičarima.
Dobitnik je "Povelje Zlatne značke" Radiotelevizije Sarajevo, "Oskar za životno djelo" (Tuzla 2008.), te mnogih drugih priznanja i povelja za muzički uspjeh i nesebičnu pomoć u humanitarnim koncertima.
Vanjski linkovi
Kolekcija tonskih zapisa
Lokalni izbori u Bosni i Hercegovini 2004 (Novi Grad)
Općinski izbori za izbor Načelnika općine i za 25 članova Općinskog vijeća općine Bosanski Novi/Novi Grad održani su 2004. godine.
Načelnik općine
Sa ukupno 4.397 glasa za načelnika općine izabran je Borislav Vuković, član Srpske demokratske stranke (SDS).
Općinsko vijeće
Birano je ukupno 25 članova Vijeća, te su oni izabrani po broju osvojenih glasova po listama, dok je odabir predstavnika iz pojedine partije, vršen po najvećem broju glasova. Najviše glasova dobila je Srpska demokratska stranka 3.106.
Ortorompski kristalni sistem
Ortorompski kristalni sistem ima rešetku nastalu izduživanjem kubične rešetke, čime nastaje pravougaona prizma sa pravougaonom bazom (a x b) i visinom c, gdje je a ≠ b ≠ c. Ortorompskom sistemu pripadaju četiri rešetke:
NGC 1058
NGC 1058 (također poznat kao IRAS 02403+3707, MCG 6-7-1, PGC 10314 i UGC 2193) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 24 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Perzej. Najveći prečnik je 2,50 (17 hiljada sg) a najmanji 2,5 uglovnih minuta (17 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 17. januara 1787. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Spisak naselja u Sjevernoj Makedoniji
Spisak naselja u Sjevernoj Makedoniji je lista svih službenih naseljenih mjesta u Republici Sjevernoj Makedoniji. Na dan 1. januara 2020. godine, Sjeverna Makedonija je imala 1.783 naseljenih mjesta.
Naselja: A • B • C • Č • Ć • D • Dž • Đ • E • F • G • H • I • J • K • L • Lj • M • N • Nj • O • P • R • S • Š • T • U • V • Z • Ž
Let iznad kukavičijeg gnijezda (film)
Let iznad kukavičijeg gnijezda američka je filmska drama snimljena 1975. u režiji Miloša Formana a bazirana je na istoimenom romanu Kena Keseya iz 1962. godine. Film je bio drugi u historiji koji je osvojio 5 glavnih Oscara nakon filma Dogodilo se jedne noći iz 1934, uspjeh koji nije ponovljen sve do 1991. i filma Kad jaganjci utihnu. Film je rangiran na 20. mjestu na listi Američkog filmskog instituta od ukupno 100 izabranih filmova. Snimljen je u Oregonskoj državnoj bolnici u Salemu, što je također bilo mjesto radnje u romanu. U Oregonu 1963. Randle McMurphy (Jack Nicholson), buntovni kriminalac koji je bio na izdržavanju kratke kazne u zatvorskoj farmi zbog nezakonite ljubavne veze s 15-godišnjom djevojčicom, prebačen je u duševnu bolnicu radi ispitivanja. Iako ne pokazuje nikakve znakove duševnog oboljenja, nada se da može izbjeći naporan rad i izdržati kaznu u puno opuštenijem bolničkom okruženju. McMurphyjevim odjelom rukovodi okrutna i beskompromisna medicinska sestra Mildred Ratched (Louise Fletcher), koja koristi ponižavajuće metode, bolne medicinske tretmane i zatupljujuće svakodnevne procedure kako bi obuzdala pacijente.
Radnja
Randle Patrick McMurphy (Nicholson), kriminalac koji je bio osuđen na prilično kratku zatvorsku kaznu, smišlja da samog sebe proglasi ludim, tako da se prebaci u duševnu bolnicu, gdje očekuje da odsluži svoju kaznu bez prinudnog rada i, poredeći sa zatvorom, u komforu i udobnosti.
Njegov odjel predvodi bezosjećajna medicinska sestra Ratched (Fletcher), koja je podvrgla pacijente (većina njih "dobrovoljno" ili po izboru) u tužnu institucionalnu pokornost. McMurphy upada u klopku mnogih igara dominacije od strane sestre Ratched, a sve pod parolom brige o srcima i dušama pacijenata. Međutim, cijelo vrijeme postavlja se pitanje koliko su ustvari pacijenti duševno zdravi.
Tokom njegovog boravka u u bolnici, McMurphy uspostavlja blisko prijateljstvo s dva pacijenta: Billyjem Bibbitom (Dourif), koji boluje od depresije, i "poglavicom" Bromdenom (Sampson), izrazito visokim, mišićavim Indijancem koji pati od šizofrenije. Budući da svi u odjelu smatraju da je poglavica gluhonijem, zapostavljaju ga, ali opet imaju poštovanja prema njemu zbog njegove ogromnosti.
Ispočetka McMurphy ismijava poglavicu kad ulazi u odjel, ali koristi njegove fizičke sposobnosti (npr, u košarci, gdje mu njegova visina pomaže). Kad McMurphy shvata kako su pacijenti poslušni pod tiranskom kontrolom sestre Ratched, on odlučuje da uzdrma njen ugled i predstavi se kao izazov njenoj dominaciji. Na terapijskom razgovoru McMurphy predlaže da se raspored odjela promijeni tako da pacijenti mogu gledati prenos bejzbola na televiziji. Nakon što je sestra Ratched kategorički odbila njegov prijedlog, MacMurphy se kladi da može podignuti malu vodenu fontanu i baciti je kroz prozor kako bi sebi otvorio put za bijeg i gledao utakmicu u baru. Ali ne uspijeva iako pokušava svim silama to da uradi. Sljedeća rasprava o promjeni radnog rasporeda ubrzo postaje borba za glasove između sestre Ratched i MacMurphyja. Međutim, shvatajući da bi glasovi mogli otići u MacMurphyjevu korist, ona mijenja pravila, tvrdeći da se glasovi trebaju računati i od pacijenata pod specijalnim tretmanom. Nakon što je McMurphy bio poražen u glasanju, počinje da zamišlja igru na TV-u i time privlači sve pacijente i stvara uzbudljivu atmosferu, što dovodi do nereda.
McMurphy predvodi pacijente u igri košarke protiv osoblja odjela. Poglavica Bromden dokazuje da može biti koristan igrač, postižući nekoliko koševa. Tim osoblja tvrdi da ih pacijenti varaju, ali McMurphy ignoriše njihove primjedbe. Kasnije dok su se pacijenti odmarali u bolničkom bazenu, Mac saznaje od jednog čuvara da neće biti pušten iz bolnice na dan kad mu ističe kazna, i ostaće sve dotle dok bolnička komisija i sestra Ratched ne odobre. Sljedeći terapijski sastanak postaje nasilan kad je pacijent Charlie Cheswick tražio objašnjenje zbog smanjenja dnevnog sljedovanja cigareta. Izbija tuča između osoblja i Maca, i Bromden (koji pomaže Macu u tuči s jednim od čuvara) i Cheswick poslati su na terapiju elektro-šokova, što se primjenjuje nad nasilnim pacijentima. Cheswick odlazi prvi na tretman, dok McMurphy i Poglavica čekaju na klupi. Dok su bili sami, McMurphy nudi Poglavici žvakaću gumu, a on mu se zahvaljuje za to. Iznenađen, McMurphy shvata da Poglavica može da priča i da jednostavno simulira svoju gluhonijemost. McMurphy predlaže Poglavici da pobjegnu iz bolnice. Na kraju ove scene, McMurphy se vraća sa tretmana sada mnogo poslušniji gdje ga čeka sestra Ratched.
Kako se bliži Božić, McMurphy zgađen nad represivnim metodama sestre Ratched, prikrada se u kancelariju i naziva svoju djevojku, Candy, da donese piće i pomogne u njegovom bijegu. Ona dovodi još jednu kolegicu, i oboje ulaze u odjel nakon što McMurphy ubjeđuje noćnog čuvara, g. Turklea, da otvori jedan od sigurnosnih prozora. Pacijenti piju, dok se Billy zabavlja sa McMurphyjevom djevojkom.
Kasnije tokom noći, kad McMurphy i Poglavica prave konačni plan bijega, Billy, tužan zbog Macovog odlaska, napominje mu da bi on želio da provede noć sa Candy. Billy i Candy odlaze u zasebnu sobu a Mac ohrabruje Billyja da vodi ljubav sa njom. McMurphy, čeka, misleći da će romansa brzo da se završi, ali ubrzo je zaspao kao i svi ostali.
Sestra Ratched ujutro stiže, otkriva nered i zatiče ih na spavanju. Ona naređuje osoblju da se svi prozori zaključaju i da se utvrdi broj prisutnih pacijenata. Ubrzo se zaključilo da Billy nedostaje i ona naređuje svima da ga pronađu. Billy je pronađen sa Candy, koju izvode iz bolnice.
Ratched naređuje Billyju da joj kaže ko mu je dopustio da spava sa Candy. Billy priznaje da mu je McMurphy dozvolio. Ljutita Ratched mu prijeti da će sve reći njegovoj majci, podsjećajući ga na njeno dugogodišnje prijateljstvo sa njegovom majkom. Billy kroz plač preklinje sestru Ratched da ništa ne govori njegovoj majci. Billyja odvode u kancelariju Dra Spiveyja, dok on vrišti. McMurphy, još uvijek u posjedu ključeva koje mu je dao Turkle, otključava jedan od prozora i pokušava da pobjegne ali ga stražari sprečavaju u tome.
McMurphy i ostali trče u sobu gdje je Billy bio odveden. Pošto je bio ostavljen sam, počinjava samoubistvo tako što je presjekao vene. Nakon što je McMurphy vidio šta se desilo njegovom prijatelju, pun bijesa pokušava da udavi sestru Ratched. Spašavaju je članovi osoblja, a McMurphy je onesviješten od udarca u glavu.
Priče kruže o McMurphyjevoj sudbini. Jedni misle da je pobjegao, drugi misle da je bio na lobotomiji. Jedne noći McMurphy se tiho vraća u svoj krevet. Poglavica krišom dolazi do njegovog kreveta i shvata da je u besvjesnom stanju; također primjećuje dva ožiljka na njegovom čelu, što znači da mu je urađena lobotomija. Ne želeći ostaviti McMurphyja u takvom stanju, Poglavica guši svog prijatelja jastukom. On uspijeva podići malu fontanu koju je Mac pokušavao podići prije, ali nije uspio i baca je kroz prozor što mu otvara put za Kanadu.
Bijakovići
Bijakovići su naseljeno mjesto u općini Čitluk, Bosna i Hercegovina.
Jačina kiseline
Kiselinska snaga ili jačina kiseline odnosi se na tendenciju kiseline,  koja je simbolizirana hemijskom formulom HA, da disocira u proton H+ i anion A−. disocijacija jake kiseline  u rastvoru je učinkovito potpuna, osim u većini koncentriranih otopina.
Primjeri jakih kiselina su hlorovodonična (HCl), perhlorna (HClO4) dušična (HNO3) i sumporna kiselina (H2SO4).
Slaba kiselina se dijelom disocira, pri čemu su i nedisocirana kiselina i njeni produkti disocijacije prisutni u rastvoru, u ravnoteži jedni s drugima.
Primjer slabe kiseline je acetatna (CH3COOH). Snaga slabe kiseline kvantificira se njenom konstantom disocijacije, vrijednošću pKa. Jačina slabe organske kiseline može zavisiti od dijelova supstituenta. Jačina anorganske kiseline ovisi o oksidacijskom stanju atoma na koji se proton može vezati. Jačina kiseline ovisi o rastvaraču. Naprimjer, hlorovodonik je jaka kiselina u vodenoj otopini, ali je slaba kada se rastvara u lednoj acetatnoj kiselini.
Mjere kiselinske jačine
Uobičajena mjera jačine kiseline je konstanta disocijacije kiseline (Ka), koja može biti eksperimentalno određena metodima titracije. Jake kiseline imaju veću Ka i manju logaritamsku konstantu (pKa=−logKa) nego slabe. Što je jača kiselina, lakše gubi proton H+. Dva ključna faktora koja doprinose lahkoći deprotoniranja su polarnost veze H-A  i veličina atoma A, koji određuju snagu H-A veze. Jačina također ovisi o stabilnosti konjugacijske baze.
Dok vrijednost pKa mjeri tendenciju kiselinskog rastvarača za prenošenje protona u standardni rastvarač (najčešće vodu ili DMSO), tendencija rastvarača za prijenos protona na referentni rastvor (najčešće slabu bazu anilin) mjeri se njegovom Hammettovom funkcijom kiselosti, vrijednosti H0. Iako ova dva koncepta jačine kiseline često predstavljaju istu opću tendenciju tvari da doniraju proton, vrijednosti pKa i "H"0 su mjere različitih svojstava i mogu se povremeno razlikovati. Naprimjer, fluorovodik, rastvoren u vodi (pKa = 3,2) ili DMSO (pKa = 15) ima vrijednost pKa koja upućuju na to da se podvrgava nepotpunoj disocijaciji u tim rastvaračima, što ga čini slabom kiselinom. Međutim, kako krajnje osušen, fluorovodik ima  vrijednost H0 od –15, što ga čini snažnijim protonirajućim sredstvom od 100% sumporne kiseline i, prema tome, po definiciji, superkiseline. (Kako bi se spriječila dvosmislenost, u ostatku ovog članka, jaka kiselina će se, osim ako nije drugačije navedeno, odnositi na kiselinu koja je jaka mjerena njene vrijednošću  pKa (pKa<–1,74). Ova upotreba je u skladu sa uobičajenim jezikom većine praktičara u  hemiji.)
Kada je riječ o kiselim medijima, razrijeđena vodena otopina, H0 je približno jednaka pH vrijednosti, što je negativan logaritam koncentracije vodenog H+ u rastvoru. Vrijednost pH jednostavnog rastvora kiseline u vodi određuje se i Ka i koncentracijom kiseline. Za rastvore slabih kiselina ovisi o stupanju disocijacije koji se može odrediti proračunom ravnoteže. Za koncentrirane rastvore kiselina, posebno jakih, za koje je vrijednost pH <0, H0 je bolje mjerilo kiselosti od pH.
Jake kiseline
thumb|Jake kiseline uglavnom disociraju. Mali crveni krugovi predstavljaju ione H+. Jaka kiselina je ona koja disocira prema reakciji: pri čemu S predstavlja molekulu rastvarača, poput molekule vode ili DMSO, do te mjere da je koncentracija neodvojive vrste HA preniska da bi se mogla mjeriti. Za praktične svrhe može se reći da je jaka kiselina potpuno disocirana. Primjer jake kiseline je hlorovodonična kiselina Svaka kislina sa vrijednošću pKa koja je manja od oko –2, klasificira se kao jaka kiselina. To je rezultat vrlo visokog puferskog kapaciteta rastvora sa pH vrijednošću od 1 ili nižim i poznat je kao efekt izravnavanja.
Slijede jake kiseline u vodenom i dimetil sulfoksidnoom rastvoru. Vrijednosti pKa, ne mogu se eksperimentalno mjeriti. Podaci u sljedećoj tabeli prosječne su vrijednosti od čak 8 različitih teorijskih izračuna.
!Kiselina!!Formula!! U vodi||U DMSO Također u vodi:
Sljedeće se mogu koristiti kao protonatori u organskoj hemiji: Sulfonska kiselina, poput p-toluensulfonske kiseline (tozilna kiselina) su klasa jakih organskih oksikiselina. Neke sulfonske kiseline mogu se izolirati kao krute tvari. Polistiren funkcionaliziran u polistiren sulfonat primjer je tvari koja je čvrsta jaka kiselina.
Slabe kiseline
thumb|Djelimična disocijacije slabe kiseline
Slaba kiselina je supstanca koja se djelimično disocira kad se otopi u rastvaraču. U rastvoru postoji ravnoteža između kiseline HA i produkta disocijacije Rastvarač (npr. voda) se izostavlja iz ovog izraza kada je njegova koncentracija djelotvorno nepromijenjena postupkom disocijacije kiseline. Jačina slabe kiseline može se kvantificirati u konstanta disocijacije, Ka, definirana kako slijedi, gdje [X] označava koncentraciju hemijskog dijela, X. Kada je poznata numerička vrijednost Ka  pomoću nje se može odrediti stupanj disocijacije u rastvoru s datom koncentracijom kiseline, TH,  primjenom zakona zvanog konzervacija mase. gdje  TH = analitička koncentracija kiseline. Kada se sve količine u ovoj jednadžbi tretiraju kao brojevi, ionski naboji se ne prikazuju i to postaje kvadratna jednačina u vrijednosti koncentracije vodikovih iona, [H]: Ova jednadžba pokazuje da pH rastvora slabe kiseline zavisi i od vrijednosti njene Ka < i od njene koncentracije. Tipski primeri slabih kiselina uključuju acetatnu i fosfornu kiselinu. Za kiselinu kao što je oksalna (HOOC–COOH) se kaže da je dvobazna jer može izgubiti dva protona i reagirati s dvije molekule jednostavne baze. Fosforna kiselina (H3PO4) je tribazna.
Za strožiji tretman jačine kiseline pogledajte konstanta disocijacije kiseline. To uključuje kiseline kao što je dvobazna kiselina jantarna kiselina, za koje se ne može koristiti jednostavni, gore prikazani, metod izračunavanja pH rastvora.
Indukcijski efekt
U organskim karboksilnim kiselinama, elektronegativni supstituent može povući gustoću elektrona iz kisele veze kroz indukcijski efekt, što rezultira manjom vrijednošću pKa. Učinak se smanjuje, dalje je elektronegativni element iz karboksilatne grupe, što ilustrira sljedeća serija halogeniranih butanoičnih kiselina.
Efekt oksidacijskog stanja
† teorijski
Peter O'Toole
Peter O'Toole irski je pozorišni i filmski glumac. Stekao je slavu ulogom T. E. Lawrencea u filmu Lawrence od Arabije iz 1962. i onda je nastavio putem jako cijenjenog filmskog i pozorišnog glumca. Bio je nominiran za osam Oscara i drži rekord kao glumac koji je imao najviše nominacija, a da nije uspio osvojiti nijedan. Osvojio je četiri Zlatna globusa, jednu BAFTA-u, jednog Emmyja, ali je dobio počasni Oscar 2003. za doprinos filmskoj umjetnosti. Zvanično se oprostio od glume 10. jula 2012.
Rane godine
Oko mjesta njegovog rođenja ima dosta nagađanja. Jedni tvrde da je se rodio u Connemari, okrug Galway u Irskoj, drugi opet tvrde da se rodio u Leedsu, okrug West Riding u Yorkshireu, Engleska, gdje je ustvari odrastao. O'Toole sam nije siguran za svoje mjesto rođenja i datum, bilježeći u svojoj autobiografiji da, dok prihvata 2. august kao datum svog rođenja, on posjeduje rodni list iz obje zemlje, s irskim koji bilježi juni 1932. kao datum rođenja. O'Toole je sin Constance Jane Eliot (rođene Ferguson), medicinska sestra porijeklom iz Škotske, i Patricka Josepha O'Toolea, irskog metalskog radnika, fudbalskog igrača, i radnika na konjičkim kladionicama. Sve do dobi od 5 godina, O'Toole tvrdi da uopšte ne zna gdje je porodica živjela. Patrick, Constance, Peter i njegova sestra Patricia završili su u Leedsu. Tu pohađa osnovnu školu St Anne's Infants' School a majka mu pomaže da brzo savlada čitanje i pisanje.
Zbog očeve strasti za kockom porodica O'Toole je živjela u siromaštini. Zbog zračnih napada tokom Drugog sjvetskog rata, Peter je morao da bježi na selo, gdje je svirao klavir i upoznao se sa seoskim životom. Bio je očevidac ratnih strahota. Sa 16 godina, napušta školu i počinje da zarađuje svoj novac, O'Toole uspijeva da dobije posao fotografa za novine Yorkshire Evening News. Njegove jezičke sposobnosti, omogućuju mu da postane svestran, radeći na sportskim rubrikama, sa karikaturistima, kao i na prodaji i štampanju lista. Sa 17 godina, Yorkshire Evening News, videći u O'Tooleu budućeg pisca, šalje ga na koledž da studira Englesku literaturu. Međutim njegovo visoko obrazovanje je prekinuto pozivom u mornaricu. Jako je volio mornaricu i, kao uvijek radoznao i pustolov, volio je biti na moru, i mrzio je kada se morao vratiti na kopno. Nakon dvije godine provedene u mornarici, O'Toole se vraća svom poslu u Yorkshire Evening News. Ali sve se promijenilo.
Godine u pozorištu
O'Toole počinje posjećivati umjetničku galeriju u Leedsu, gdje su slikari i skulptori u društvu s pjesnicima i glumcima, slavili kreativnost. O'Toole počinje pisati pjesme i pozorišne komade. Lokalno pozorište nudi mu da zamijeni glumca koji se naglo razbolio uoči same predstave po romanu Turgenjeva Očevi i sinovi. Pozorište uskoro postaje njegova strast. Zatim napušta Yorkshire Evening News i bavi se raznim poslovima, da bi po noći učio glumu. Godine 1953. kao 21-godišnjak O'Toole stiže u London. On odlazi da se upiše na čuvenu Kraljevsku akademiju dramskih umjetnosti (RADA) i tu upoznaje direktora škole, sir Kennetha Barnesa. Iako je već bio zakasnio na upis, Barnes mu omogućava da se pojavi na svojoj prvoj audiciji. O'Toole recitira dijelove iz Pigmaliona i Hamleta. Bio je sav sretan kad mu je RADA ponudila drugu audiciju. No tada mu stiže pismo od mornarice kojim mu se naređuje da se pojavi na dokovima Portsmoutha u roku dva mjeseca, što on prima s nelagodom. Kao rezervista, nije imao drugog izbora. Pribojavao se da bi možda mogao biti poslat u Korejski rat. Nakon što je proveo vrijeme u vodama oko Islanda, vraća se na kopno gdje ga čeka radosna vijest - RADA mu je dodijelila školarinu za dvije godine.
U jesen 1953. O'Toole započinje studije i u roku od 2 godine upoznaje studente kao što su Albert Finney, Richard Briers, Alan Bates, Judy Parfitt, Bryan Pringle i Ronald Fraser (Glenda Jackson se upisuje samo godinu nakon što je on otišao). O'Tooleovi profesori bili su legende kao što su Sybil Thorndike i Ernest Milton.
Van škole O'Toole se divi tada 28-godišnjem Richardu Burtonu, koji je tada napravio veliki uspjeh sa filmom Ogrtač. Zatim prati i ostale Burtonove uspjehe: Hamlet sa Claire Bloom, Dvanaesta noć i The Tempest. Osim ovoga pratio je Dorothy Tutin i Erica Portera u Greeneovoj The Living Room, Trevora Howarda u The Devil's General, Kralj i ja s Herbertom Lomom i Valerie Hobson, Peggy Ashcroft i Michael Redgrave u Antoniju i Kleopatri, Laurencea Oliviera i Vivien Leigh u Uspavanom princu i u Danu pokraj mora sa Johnom Gielgudom i Ralphom Richardsonom.
U ljeto 1955. O'Toole počinje saradnju s bristolskom kompanijom Old Vic, gdje će ostati naredne 3 godine i ostvariti preko 70 uloga. Bilo je to jako naporno za njega i u predstavi The Matchmaker, u kojoj je glumio taksista, hvatala bi ga muka tako da je znao povratiti prije dizanja zavjese.
Kao talentirani student RADA-e O'Toole brzo napreduje i 1956. pojavljuje se kao Cornwall u Kralju Learu, zatim kao Bullock u The Recruiting Officer, Lodovico u Othellu, i njegov prvi londonski profesionalni nastup kao Peter Shirley u predstavi G. B. Shawa Major Barbara. Pored ovih, pojavljivao se kao Corvino u Volponeu, Parsnip u Uspavanoj ljepotici, zatim kao Jaggers u Velikim očekivanjima (u režiji Aleca Guinessa), zatim kao anđeo u Sodomi i Gomori.
Lawrence od Arabije
David Lean je u potrazi za glumcem u njegovom sljedećem epskom filmu pošto je Albert Finney odbio ulogu; ali primjećuje O'Toolea u ulozi Dan kad su opljačkali Banku Engleske i vjeruje da je pronašao pravog glumca za svoj film. O'Toole prihvata ponudu i na putu je ka blistavoj filmskoj karijeri, napuštajući RSC pridružuje se Leanu (Christopher Plummer i Ian Holm popunjavaju njegovo upražnjeno mjesto u teatru). O'Toole odlazi u Bristol da se oprosti od svojih prijatelja prije nego što snimanje počne. Rane 1961, odlazi za Akabu gdje se stapa sa arapskom kulturom, prekrivajući zidove svog stana arapskim pisanjima, uči da jaši kamilu, čak je živio sa Beduinima koji su putovali kroz pustinju. Upoznaje se sa Kraljem Husseinom (koji upoznaje telefonsku sekretaricu ekipe i ona kasnije postaje Kraljica Jordana). Druži se sa Omarom Sharifom (O'Tooleu poznat pod nadimkom Kairo Fred) i sa svojim bivšim rivalom Anthonyjem Quinnom. U toku od sljedeće dvije godine, snimanje se odvijalo na lokacijama Španije i Maroka, da bi se napokon završilo u jesen 1962. Lawrence od Arabije je bio trijumf, za koji je bio nominiran za Oscara, ali uprkos porazu od Gregoryja Pecka u filmu Ubiti pticu rugalicu, počinje serija britanskih uspjeha u Hollywoodu: Rex Harrsion i O'Tooleovi prijatelji Richard Harris i Albert Finney nominirani su za Oskara 1963, zatim Harrison, Richard Burton, Peter Sellers i O'Toole opet 1964.
Nastavak filmske i pozorišne karijere
O'Toole se pridružuje Burtonu u filmskoj verziji Becketa, i obojica su bili nominirani za Oskara (O'Toole osvaja Zlatnog globusa), kao i John Gielgud. O'Toole odlazi u Kambodžu da snimi Conradovog Lorda Jima, ali snimanje je bilo prekinuto zbog oružane pobune u zemlji, i O'Toole i njegova supruga Phillips moraju se kriti u toaletu i onda trčati na posljednji mali avion za Hong Kong. Posjećuje Japan gdje upoznaje Kurosawu i Toshira Mifunea dok su snimali Crvenu bradu. U sljedećih nekoliko godina on će većinom snimati u Parizu. Prvo dolazi Šta ima novo, mačkice?, u režiji Woodyja Allena. O'Toole glumi urednika modnog magazina koji vjeri Romy Schneider ali istovremeno ima veze sa raznim drugim ženama. U filmu The Sandpiper pojavljuje se samo sa glasom, gdje glumi njegov prijatelj Richard Burton, zatim snima Kako ukrasti milion, također s radnjom u Parizu, u kojem O'Toole glumi "otmjenog provalnika". Iste godine 1966, O'Toole se pojavljuje u John Hustonovoj obradi biblijskih tema, gdje glumi sa svojim prijateljem Richardom Harrisom, te u filmu Abraham Georgea C Scotta također baziran na Bibliji. Interesantno je da se ponovo ujedinjava sa Omarom Sharifom u filmu Noć generala. Dok je snimao filmove vodio je paralelnu karijeru i u teatru. Od kraja 1965 pa sve do 1966 pojavio se u komadu Ride A Cock Horse, sa Wendy Craig, Barbarom Jefford i Yvonne Mitchell, te u komadu Juno And The Paycock, i komad G.B.Shawa Man And Superman u dublinskoj Gaiety. Ponovo se vraća na film, i 1967. pojavljuje se sa Peterom Sellersom, Woodyjem Allenom, Ursulom Andress i Johnom Hustonom u verziji agenta Bonda Casino Royale, gdje se pojavljuju i Orson Welles, Deborah Kerr i David Niven, kao i mlada Jacqueline Bisset. 1968. godina donosi mu još jedan filmski uspjeh, Zima jednog lava, gdje glumi Henryja II kao starca iz 1183. godine. Katherine Hepburn osvaja Oskara za svoju ulogu u filmu dok O'Toole dobija već treću nominaciju (uz svog prijatelja iz RADA-e Alana Batesa za The Fixer). Povremeno je se vraćao u teatar da bi glumio u Čekajući Godota u dublinskom Abbey Theatre, zatim se vraća na film sa ulogom u muzičkoj adaptaciji u Zbogom Mr Chips. O'Toole je imao ulogu učitelja koji izlazi iz svoje ljubavne i životne ljušture, čak pjevajući nekoliko pjesama. Za ovaj film on dobija četvrtu po redu nomnaciju za Oskara.
Eru sedamdesetih započinje sa kontroverznim Country Dance, u režiji J Lee Thompsona, koji se ranije proslavio sa Rtom straha i Topovima s Navarone. Zatim slijedi Murphyjev rat, po scenariju Sterlinga Silliphanta, sa radnjom na samom kraju Drugog svjetskog rata, a O'Toole je u ulozi jedinog preživjelog iz podmornice koja je bila napadnuta kod Venecuele. Bazirano po djelu Dylana Thomasa glumi u filmu Under Milk Wood, gdje mu se pridružuju prijatelji Richard Burton i Elizabeth Taylor. Sada je u ulozi slijepog kapetana Toma Cata. Sljedeći film je Vladajuća klasa, za koji je dobio još jednu nominaciju za Oskara. U produkciji United Artistsa, prihvata ulogu za mjuzikl Čovjek iz La Manche, baziranom na romanu Don Quixote. Pošto je se već ranije okušao u pjevanju u Zbogom, g. Chips za Don Quixotea je bio nominiran za Zlatni globus.
Zbog bolesti O'Toole propušta ulogu u filmu Čovjek koji je pao na Zemlju, i zamjenjuje ga David Bowie. Nakon oporavka odlazi za Baha Kaliforniju, sjeverni Meksiko, da snima Foxtrot, u kojem glumi bogataša koji pokušava da izbjegne Drugi svjetski rat na tropskom otoku sa svojom suprugom Charlottom Rampling, i prijateljem Maxom Von Sydowim.
Po povratku iz Meksika, O'Toole se vraća u teatar gdje tumači uloge Philipa Marlowea, Sherlocka Holmesa i lorda Petera Wimseya, putujući po Engleskoj, Irskoj, i Australiji. Uloga u filmu Rogue Male bila je pravi test za O'Toolea, pošto je bila fizički zahtjevna sa čak 80% radnje koncentrirane na bježanju od Gestapoa. U filmu Powerplay dobija ulogu zapovjednika tenkovskih jedinica. Godina 1979. donosi mu dvije filmske uloge kao što su epski Zora Zulua, u kojem glumi Lorda Chelmsforda koji predvodi britanske trupe u herojskoj borbi, i zatim uloga Tiberija u Ja, Kaligula.
Godine 1980. počinje sa filmom The Stunt Man gdje O'Toole glumi ludog režisera, za koju dobija još jednu nominaciju za Oskara. Nakon filma ponovo se vraća u teatar i to u Old Vic, gdje sa velikim uspjehom glumi Macbetha. Frances Tomelty, Stingova supruga, je glumila ulogu Lady Macbeth, što zbližava Stinga i O'Toolea, i boraveći u njegovoj vili u Connemari Sting komponuje pjesmu Demolition Man.
Zatim dolazi još jedan uspjeh na filmu. Godine 1981. pojavljuje se kao zapovjednik rimske 10.-te Legije iz 73. p. n. e.. Nominiran je za nagradu Emmy i Zlatnog globusa. Sljedeće godine pojavljuje se kao bivši glumac-alkoholičar u filmu Moja omiljena godina. Za ovu ulogu ponovo je bio nominiran za Oscara, već sedmi put. U filmu Supergirl pojavljuje se kao Zaltar, zajedno sa svim preživjelima sa planete Krypton, stvara utopijski grad Argo. Godine 1985. snima film Tvorac, gdje glumi naučnika-nobelovca opsjednutim da genetski oživi svoju preminulu suprugu. Nakon toga slijedi Club Paradise, komedija u kojoj on glumi guvernera jednog otoka zajedno sa Robinom Williamsom koji glumi vatrogasca. Najzad, O'Toole se 1987. vraća epskim filmovima. Bertoluccijev Posljednji kineski car priča je o Pu Yiju, a O'Toole glumi njegovog učitelja koji ga pokušava naučiti evropskim manirima. Film je bio ocijenjen kao remek djelo, osvajajući devet Oskara, ali nažalost O'Toole nije bio ni nominiran.
Godine 1990. započinje sa filmom In The Rainbow Thief, a režirao ga je Alejandro Jodorowsky; O'Toole glumi siromaha koji živi u podzemlju čekajući da njegov ujak Christopher Lee, bogataš okružen ženama, umre tako da naslijedi njegovo bogatstvo. O'Toole snima sličnu komediju Wings Of Fame, gdje igra čuvenog glumca koji biva ubijen od strane frustriranog pisca kojeg glumi Colin Firth, koji na kraju počinjava samoubistvo. U komediji Kralj Ralph O'Toole glumi kraljevskog sekretara koji uči kralja aristokraciji. U filmu Rebeccine kćerke, baziranom po priči Dylana Thomasa, glumi pijanog lorda iz 1843.
Zatim slijedi film Sedmi novčić gdje se pojavljuje kao suludi beskrupulozni skupljač novčića, ganjajući dva dječaka ulicama Jerusalema kako bi popunio svoju kolekciju novčića iz doba Heroda. Godine 1997. u filmu Fairytale: A True Story, O'Toole igra pisca Arthura Conana Doylea. Zatim slijedi film Fantomi po romanu Deana Koontza, gdje O'Toole glumi urednika magazina koji otkriva neke velike, smrtonosne, ali jako pametne larve.
Iduće godine pojavljuje se u filmu snimljenom po romanu Rosamunde Pilcher Coming Home, O'Toole glumi ekscentričnog patrijarha. Film The Manor je bio njegov prvi film iz 1999, zatim snima Molokai: The Story Of Father Damien, gdje glumi doktora koji obolijeva od lepre pokušavajući spasiti stanovnike ostrva od opake bolesti. Nakon ovoga slijedi epski film Christiana Duguaya Ivana Orleanska, u kojem glumi biskupa Cauchona, savjetnika za religiju Kralju Charlesu VII. Za ovu ulogu bio je nominiran za Zlatnog globusa i osvaja nagradu Emmy.
O'Tooleov sljedeći epski film je Troja u režiji Wolfganga Petersena, gdje on igra kralja Prijama, kralja Troje. Zati glumi u Lesiju vojvodu koji kupuje psa Lesija od siromašne porodice. 2006. snima film Venera gdje igra Mauricea, starijeg glumca koji se zaljubljuje u mladu nećaku Leslieja Phillipsa, koju glumi Jodie Whittaker. Ovo je bila njegova deveta nominacija za Oskara koju opet nije osvojio. Zatim iste godine slijedi epski biblijski film Jedna noć sa kraljem, u kojem glumi proroka Samuela. U filmu Stardust, glumi kralja iz Stormhola, dvorca iz bajke. U filmu se pojavljuju Michelle Pfeiffer, Claire Danes i Robert De Niro.
Olimpijske igre 1896.
Olimpijske igre 1896. bile su prve međunarodne olimpijske igre održane u novom vijeku. U organizaciji Međunarodnog olimpijskog komiteta (MOK), kojeg je osnovao francuski aristokrat Pierre de Coubertin, održane su u glavnom gradu Grčke, Atini od 6. do 15. aprila 1896.
Četrnaest nacija (prema MOO-u, iako broj podliježe tumačenju) i 241 sportaš (svi muškarci; ovaj broj je također sporan) sudjelovali su na igrama. Svi učesnici bili su Evropljani ili su živjeli u Evropi, s izuzetkom tima Sjedinjenih Država. Više od 65% sportaša koji su se natjecali bili su Grci. Pobjednici su dobili srebrnu medalju, dok su drugoplasirani dobili bakrenu medalju. Deset od 14 zemalja učesnica osvojilo je medalje. Sjedinjene Države osvojile su najviše zlatnih medalja, 11, dok je Grčka osvojila 47, najviše medalja ukupno. Vrhunac za Grke bila je pobjeda u maratonu njihovog sunarodnjaka Spyridona Louisa. Najuspješniji natjecatelj bio je njemački hrvač i gimnastičar Carl Schuhmann s četiri pobjede.
Atina je jednoglasno izabrana za organizaciju inauguracijskih modernih igara tokom kongresa koji je organizirao Coubertin u Parizu 23. juna 1894, tokom kojeg je osnovan i MOK, jer je Grčka bila rodno mjesto antičkih olimpijskih igara. Glavno mjesto događanja bio je stadion Panathinaiko, gdje su se odvijala takmičenja u atletici i hrvanju; druga mjesta održavanja su bila Velodrom Neo Phaliron za biciklizam i Zappeion za mačevanje. Ceremonija otvaranja održana je na stadionu Panathinaiko 6. aprila, tokom kojeg je većina sportaša koji su se natjecali bila poredana na terenu i grupirana po naciji. Nakon govora predsjednika organizacijskog odbora, prijestolonasljednika Konstantina, njegov otac svečano je otvorio Igre. Potom je devet grupa i 150 zborskih pjevača izvelo olimpijsku himnu koju je skladao Spyridon Samaras na riječi pjesnika Kostisa Palamasa.
Olimpijske igre 1896. smatrane su velikim uspjehom. Igre su imale najveće međunarodno sudjelovanje od svih sportskih događaja do tog datuma. Stadion Panathinaiko bio je preplavljen najvećom publikom koja je ikada gledala neki sportski događaj. Nakon Igara, nekoliko istaknutih osoba, uključujući grčkog kralja Georgea i neke od američkih natjecatelja u Ateni, uputilo je peticiju Coubertinu i MOO-u da se sve sljedeće Igre održe u Ateni. Međutim, Olimpijske igre 1900. već su bile planirane za Pariz i zbog toga se Igre nisu vratile u Grčku sve do 2004, 108 godina kasnije.
Midhat Kušljugić
Midhat Kušljugić je bosanskohercegovački glumac, urednik i voditelj.
Biografija
Zaposlen je u Narodnom pozorištu Tuzla od 1996. godine i u ovoj kući ostvario niz zapaženih uloga. Diplomirao na Akademiji dramskih umjetnosti u Tuzli u klasi prof. Miralema Zupčevića predstavom Helverova noć Ingmara Vilkvista. Za izuzetan uspjeh na studijima dobitnik je dvije srebrne plakete Univerziteta u Tuzli.
Shorin-Ryu
mini| Sokon Matsumura</div style="text-align:center"> Shorin-Ryu je jedan od osnovnih i originalnih stilova Karatea sa Okinave. Tehnike koje se treniraju u Shorin-Ryu potiču iz Shuri-te i Tomari-te škola borilačkih vještina sa Okinave. Za osnivača Shorin-Ryu stila se smatra Sokon Matsumura (1809 - 1899). Sokon Matsumura je bio pravi ratnik (Bushi) tog vremena i tjelohranitelj tri kralja sa Okinave.
Shorin-Ryu Kate
Pinan Shodan, Pinan Nidan, Pinan Sandan, Pinan Yodan, Pinan Godan, Naihanchi (Naifanchi) Shodan, Naihanchi (Naifanchi) Nidan, Naihanchi (Naifanchi) Sandan, Passai Dai, Passai Sho, Seisan, Chinto, Kusanku-Dai, Kusanku-Sho, Gojushiho, Chinte, Jitte ili Jutte, Jiin, Jion, Hakutsuru, Anaku, Wansu, Wankuan i Wanduan.
Slash
Rani život
Slash je rođen u Hampsteadu, Engleska od Engleza oca i Afro-američke majke, od kojih su se oboje bavili šoubiznisom (majka je dizajnirala kostim Davidu Bowieju za "The Man Who Fell To Earth").
Sredinom 70-ih, njegovi roditelji su se razveli i Slash se preselio svojoj baki. Odgojen je u Stoke-on-Trentu do jedanaeste godine kad su se on i njegova majka preselili u SAD, tačnije u Los Angeles. Otac je ostao u Engleskoj. Slash je u SAD-u pohađao Beverly Hills srednju školu zajedno s budućim zvjezdama među kojima su Lenny Kravitz i Nicolas Cage.
Kad je imao otprilike 15 godina, Slash je dobio akustičnu gitaru s jednom žicom na kojoj je učio svirati. Slashovi rani utjecaji su bili Led Zeppelin, Rory Gallagher, Eric Clapton, the Rolling Stones, Queen, Aerosmith, Jimi Hendrix, AC/DC i Jeff Beck. Prva pjesma koju je naučio svirati je bila "Smoke on the Water" od Deep Purplea. Uzimao je lekcije, ali je htio i sam učiti. Slash je počeo vježbati 12 sati na dan, što je utjecalo na njegovo školsko obrazovanje. Eventualno, Slash je odustao od škole, ispadajući u jedanaestom razredu. Dok je bio dio scene Los Angelesa išao je na audiciju za Glam Metal bend Poison i bio je finalist dok ga nije pobijedio nadmoćniji C.C. DeVille. Zatim je upoznao bubnjara po imenu Steven Adler i njih dvojica su formirali bend Road Crew (koji je imao problema zadržavajući bilo koje članove osim njih dvojice).
Guns N' Roses
Slash i Adler su kasnije upoznali budućeg ritam gitaristu Guns N' Rosesa Izzya Stradlina koji im je pustio snimak na kojem je Axl Rose pjevao. Slash i Adler su ubrzo upoznali Axla. Kasnije, kad gitarista Tracii Guns i bubnjar Rob Gardner iz Axlovog novog benda, Hollywood Rose, nisu mogli doći na prvih nekoliko koncerata u Seattleu, Slash i Adler su se ponudili i ubrzo ušli u bend. Bend je postao Guns N' Roses ubrzo nakon toga.
1988. godine Guns n' Roses su izdali album G N' R Lies, koji je sadržavao kontroveznu pjesmu "One in a Million" (među stihovima pjesme se našla riječ "niggers" (crnje)). Nakon Use Your Illusion turneje, Slash je dobio državljanstvo Sjedinjenih Američkih Država.
Dok je svirao u Gn'R kao gitarista, Slash je imao mnoge projekte s raznim muzičarima među kojima su Lenny Kravitz, BLACKstreet, Michael Jackson i Queen. Slash je zapamćen po primanju nagrade na 1989 American Music Awards kad je u alkoholiziranom stanju održao govor. Prije primanja druge nagrade Gn'R-a na 1989 American Music Awards, on i Duff McKagan su se popeli na pozorncu prilično pijani, držeći piće u rukama i pušeći cigarete. U razmaku od 20 sekundi, Slash je opsovao dvaput u svom suludom govoru prije nego što je bio prekinut muzikom i premještanjem kamere na AMA logo. Nakon prve riječi na f, iz publike se čuo iznenađujući uzdah, nakon čega je Slash pokrio usta s cigaretom u ruci, i humoristično rekao "oops".
U 1991., Guns N' Roses su krenuli na 28 mjeseci dugu Use Your Illusion turneju, odmah nakon izlaska njihovih novih albuma, Use Your Illusion I i Use Your Illusion II. Albumi su napomenuli promjenu u muzičkom smjeru benda, uključujući umjetničke i dramatične pjesme poput "November Rain" i "Estranged". Ovakve pjesme su, zajedno s baladama poput "Don't Cry", doprinjele napetosti u bendu zbog koje se i raspao. Slash je kasnije naveo ovu činjenicu kao ključnu komponentu njegove nesposobnosti rada s Axlom.
Slash je poznat kao ljubittelj filmova Godfather i svirao je temu iz Godfathera na svakom koncertu.
Prizma
Zapremina
Zapremina prizme računa se po formuli V = Bh Za kocku ona glasi V = a3 A za trostranu glasi V=aV3/2*H'''
Slash
Guns N' Roses
Pri kraju turneje, nakon izlaska albuma The Spaghetti Incident?, zadnjeg Gn'R albuma na kojem svira Slash, počeo je seobe iz benda u bend. U 1994. i 1995., započeo je projekt po imenu Slash's Snakepit (u kojem su učestvovali i gitarista Gilby Clarke i bubnjar Matt Sorum, oba iz Gn'R-a) koji je izdao svoj debitantski album, It's Five O'Clock Somewhere.
Prizma
Zapremina
Za kvadar  V= abc ( c = h)
Slash
Guns N' Roses
U dodatku, Slash je nastupao zajedno s Michaelom Jacksonom na 1995 MTV Video Music Awards. Slash je svirao gitaru u Black Or White segmentu nastupa, koji je sadržavao neplanirani solo od 90 sekundi, tokom kojeg se Jackson otišao presvući za sljedeću pjesmu, Billie Jean. Slash je kasnije nastupao sa Jacksonom ponovno 10. septembra, 2001., na Jacksonovoj 30-oj godišnjici u Madison Square Gardenu u New York Cityu.
Prizma
Površina
Za kvadar P= 2 (ab + ac + bc)
Slash
Poslije Guns N' Roses
Slash je službeno napustio Gn'R 1996. godine nakon što je proglasio da ne može raditi Roseom. Navodno su on i Axl imali nekoliko neslaganja u pogkedu muzičkog smjera benda i Slash je bio ljut kad je Axl zamijenio Gilbyevu gitaru s Paul Tobiasovom na pjesmi "Sympathy for the Devil". Zatim se usredotočio na Slash's Snakepit, svirajući nekoliko koncerata prije raspusta benda kasnije iste godine. Ponovno je okupio Snakepit 1998., da bi ga ponovno raspustio u julu 2001. nakon izdavanja drugog albuma, Ain't Life Grand, godinu dana prije.
Od sredine 90-ih do ranih 2000-ih, Slash je proveo vrijeme svirajući s mnogim bendovima, često kao gost na različitim albumima i turnejama uključujući različite muzičke stilove. No nije zapravo bio u bendu sve do 2002., kad se sastao s Duffom McKaganom i Mattom Sorumom za dobrotvoran/memorijalni koncert za Randyja Castilla. Shvaćući da još ima hemije među njima, odlučili su sastaviti novi bend.
Velvet Revolver i nadalje
Velvet Revolver je počeo kao "The Project", potraga Slasha, McKagana, i Soruma za novim pjevačem. Za ritam gitaru su pozvali Izzyja Stradlina, al to nije išlo jer je Izzy imao drugih poslova i turneja. Na kraju su uzeli Davea Kushnera, iz benda u kojem je Duff bio prije nego što se ujedinio sa Slashom. Mnogo mjeseci su njih četvorica slušali demo snimke potencijalnih pjevača, cijeli proces je zabilježio VH1. Nakon mnogo mjeseci su htjeli odustati. No Stone Temple Pilots su bili na produženom odmoru, i pjevač Scott Weiland se prijevio za "The Project". Slash, Duff, i Matt su se odmah složili s njim i Velvet Revolver je nastao.
Bend je svirao koncerte u ljetu 2003. i izdao svoj prvi singl, "Set Me Free" kao dio soundtrack za film The Hulk. u junu 2004., izdali su svoj prvi studijski album, Contraband. Uslijedila je turneja od 19 mjeseci, kako je album postao platinasti i ustanovio Slasha među masama koje su ga zaboravile tokom godina. Turneja je završila u januaru 2006., i Slash i kolege su uzeli odmor prije početka rada na drugom albumu. Bend je snimio novu pjesmu za Steven Spielbergov zadnji film Monster House u maju 2006.
Slashova kolekcija
Slash posjeduje preko 100 gitara među kojima su sljedeće.
Pojačala
Slash je prvi muzičar koji je imao Marshallovo pojačalo s potpisom.
Alice Hoffman
Hoffman se može pohvaliti sa 100 stranih izdanja njenih romana, prevedenih na više od 20 jezika. Također je radila kao scenarista, te je upravo ona autor orginalnog scenarija filma „Dan Nezavisnosti“. Trenutno živi u Cambridgeu, Massachusetts, sa mužem i dva sina.
Širokolisno zvonce
Širokolisno zvonce, trajnica iz roda zvonca raširena na području Evrope u Hrvatskoj, Italiji (uključujući Siciliju), Rumuniji, Grčkoj, Albaniji.
Za nju postoje brojni sinonimi.
Iveco
Iveco (skraćenica od Industrial Vehicles Corporation), je italijanska kompanija za proizvodnju različitih vrsta vozila sa sjedištem u Torinu. IVECO se prvi put pojavljuje 1975. godine nakon spajanja italijanski, francuskih i njemački brendova a danas je u potpunosti pod kontrolom CNH Industrial Group-a. Kompanija proizvodi različite vrste komercijalnih vozila, građevinskih vozila i mašina, specijalnih vozila, autobusa za gradski i međugradski prijevoz, vatrogasna vozila, vojna vozila i sl. Proizvodni pogoni ove kompanije nalaze se u Evropi, Kini, Rusiji, Australiji, Africi, Argentini i Brazilu i ima oko 5.000 prodajnih mjesta i poslovnica u preko 160 država svijeta. godišnja proizvodnja kompanije iznosi oko 150.000 komercijalnih vozila sa prometom od oko 10 milijardi €.