cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Zenička industrija mlijeka
Zenička industrija mlijeka (skraćeno ZIM) je konzumna mljekara u Bosni i Hercegovini sa sjedištem u Zenici. Ima status dioničkog društva. Bavi se proizvodnjom, preradom i prodajom mlijeka i mliječnih proizvoda.
Proizvodnja
Instalirani su kapaciteti za preradu od 50.000 litara mlijeka dnevno. Godine 2014. radila je kapacitetom od 22.000 litara na dan. Mlijeko se dobavlja od oko 2.000 poljoprivrednih proizvođača pretežno sa Zeničko-dobojskog i Srednjobosanskog kantona. Rekord je postignut 1990. sa preradom oko 15,3 miliona litara mlijeka. Godine 2008. je prerađeno 7 miliona litara mlijeka.
Proizvodi
ZIM prodaje sljedeće proizvode na tržištu, koje 65% čini zenička opština (prema tadašnjem stanju):
Pored Zenice, proizvodi se nude i u drugim opštinama (sada i onima koje su postale Grad).
Historija
Fabrika je puštena u rad 29. novembra 1959. godine. Prvobitno je snabdijevala radnike uposlene u crnoj metalurgiji (Željezara Zenica) i rudarstvu uglavnom na području Zenice. Tokom Rata u BiH 1992–1995 pretrpjela je znatnu štetu, uključujući gubitak stručnih kadrova. Od 1995. ponovo počinje da radi.
Banloz
Banloz je naseljeno mjesto u gradu Zenici, Bosna i Hercegovina.
Hromosom 12
Hromosom 12 jedan je od 23 para hromosoma u ljudi, koji obično imaju dvije njegove kopije. Hromozom 12 obuhvata oko 133 miliona baznih parova (gradivni materijal DNK) i predstavlja između 4 i 4,5 posto ukupne DNK u ćeliji.
Hromosom 12 sadrži homeoboksni klaster gena.
Broj gena
Ovo su neke od procjena broja gena za ljudski hromosom 9. Budući da istraživači koriste različite pristupe označavanju genoma, njihova predviđanja broja gena na svakom hromosomu variraju (za tehničke detalje pogledajte predviđanje gena). Među raznim projektima, zajednički Projekt konsenzusnog kodiranja (CCDS) zauzima izuzetno konzervativnu strategiju. Dakle, predviđanje broja gena po CCDS-u predstavlja donju granicu ukupnog broja gena koji kodiraju ljudske proteine.
Bolesti i poremećaji
Sljedeće bolesti su neke od onih koje se odnose na gene na hromosomu 12:
Miostrah
Miostrah je naseljeno mjesto u gradu Cazinu, Bosna i Hercegovina.
Let 5017 "Air Algérieja"
Let AH5017 "Air Algerie" dogodio se 24. jula 2014 u Maliju. Avion tipa MD-83 sa 110 putnika i 6 članova posade nestao je s radara. Prema UN komandi, stacioniranoj u Maliju, pao je između gradova Gao i Tessalit. Svi putnici i posada su izginuli.
Tok događaja
Avion je pripadao španskoj aviokompaniji "SwiftAir", iznajmljen je od "Air Algerie", zajedno sa 4 člana posade. Uzletio je iz Ouagadougou, glavnog grada Burkine Faso. U rano jutro, 24. jula 2014, nestao je s radara. Francuska vojska, stacionirana u Čadu, poslala je dva aviona tipa Mirage u potragu. Olupina MD-83 pronađena je na sjeveru Malija, u neprohodnom dijelu u pustinji. Dijelovi aviona su ležali u radijusu oko 200–300 m. Francuski predsjednik Francois Hollande izjavio je da je avion zbog "loših vremenskih uslova" vjerovatno promijenio kurs.
Darko Cvijetić
Darko Cvijetić (Ljubija Rudnik, 11. januar 1968) jeste bosanskohercegovački pisac, režiser i dramaturg.
Biografija
Filozofiju vrtlarstva – etike, monoteističku teologiju i teatrologiju izučio na privatnom studiju kod Majstora Leona Weissa.
Član je P.E.N. Centra Bosne i Hercegovine, Društva pisaca Bosne i Hercegovine i Hrvatskog društva pisaca. Suradni (dopisni) član Internacionalne Akademije nauka i umjetnosti Bosne i Hercegovine (IANUBIH)
Miladići
Miladići su naseljeno mjesto u općini Čelić, Bosna i Hercegovina.
Darko Cvijetić
Biografija
Potpisnik je “Deklaracije o zajedničkom jeziku ” pod rednim brojem 36
Miladići
Historija
Naselje Miladići se do rata u Bosni i Hercegovini (1992-1995) u cjelini nalazilo u sastavu općine Lopare.
Darko Cvijetić
Objavljena djela
U antologijama je BiH poezije na makedonskom (Seida Beganović), srpskom (Milenko Stojčić, Milosav Tešić) i francuskom (Tomislav Dretar). Autor je preko 200 radio priča po tekstovima južnoslavenskih autora za “Dramski program Radio Prijedora”. (1990 – 2008)
Časopisi
Objavljivao u: Književna reč (Beograd), Literatura (Ljubljana), Quorum (Zagreb), Split Mind (Split), Odjek (Sarajevo), Polja (Novi Sad), Koraci (Kragujevac), Povelja (Kraljevo), Reč (Beograd), Poezija (Beograd), Život (Sarajevo), Sarajevske sveske i druge. Vodio u više navrata „Dnevnik“ za „Radio Slobodna Europa“, Prag.
Dramska izvođenja
Po motivima romana SCHINDLEROV LIFT, u “Kamernom teatar 55”, u Sarajevu, urađena je kazališna predstava u režiji Kokana Mladenovića (premijera – ožujak 2021.)
Po motivima romana ŠTO NA PODU SPAVAŠ, u koprodukciji Dramskog kazališta "Gavella", Srpskog narodnog pozorišta Novi Sad i Narodnog pozorišta Sarajevo, urađena je kazališna predstava u režiji Kokana Mladenovića (Beograd), u kojoj lik Darka Cvijetića tumači autor. (premijera - rujan 2022.)
Književnost Darka Cvijetića u znanstvenim radovima
O djelima Darka Cvijetića pisali su Radomir Sovilj, Tomaž Šalamun, Miljenko Jergović, Semezdin Mehmedinović, Ivan Milenković, Ivan Obrenov, Božo Koprivica, Andrijana Kos Lajtman, Abdulah Sidran, Ljubomir Simović, Zlatko Paković, Marija Nenezić, Hrvoje Klasić, Sara Tomac, Seida Beganović, Ivica Prtenjača, Josip Mlakić, Elisa Cappeti, Selvedin Avdić, Đorđe Krajišnik, Zoran Ferić, Saša Ćirić, Denis Derk, Karmela Devčić, Ademir Kenović, Gradimir Gojer, Nedim Sejdinović, Ivica Ivanišević, Marija Ott Franolić, Tomislav Čadež, Gorčin Stojanović, Gordana Nonin, Elvis Ljajić, Zorana Simić, Ivana Golijanin, Mladen Bićanić, Petar Luković, Kristina Ljevak Bajramović, Šeherzada Džafić, Bjanka Alajbegović, Vanja Kulaš, Rade Radovanović, Goran Trkulja, Ana Jambrek, Nedžad Fejzić, Marko Tomaš, Nenad Dizdarević i drugi.
Margaret Atwood
Margaret Eleanor "Peggy" Atwood (Ottawa, Ontario, Kanada, 18. novembar 1939), kanadska pisac novela, pjesnikinja i književna kritičarka.
Začetnica je kanadskog ženskog pisanja. Nakon završenih studija u Torontu, magistarski dio školovanja je nastavila na Radcliffe Collegu, gdje je provela godinu dana, te Harvardskom univerzitetu, gdje je provela naredne tri godine. Živjela je širom svijeta. Trenutno živi u Torontu. Udata je za Graema Gibsona, pisca novela. Njihova kćerka, Jess Atwood Gibson, rođena je 1976. godine.
Njeno pisanje se uglavnom bavi pitanjima feminizma, što ona istražuje kroz različite žanrove, naučnu fantastiku, komediju i priče o duhovima.
Iako najpoznatija po svojim romanima, Atwood isto tako objavljuje i poeziju, te je tako izdala petnaest knjiga poezije. Njen književni opus nadopunjavaju mnogobrojne zbirke kratkih priča, knjiga za djecu, te antologija.
Nagrade
Atwood je odlikovana najvišim književnim nagradama Kanade. Dobitnica je francuskog ordena Legije časti. Londonski The Sunday Times dodjelio joj je svoju najveću nagradu. Godine 2000. dobila je Bookerovu nagradu za roman The Blind Assassin.
Aleksandrovac (čvor)
Bosna i Hercegovina:
Srbija:
Mirosavci (Čelić)
Mirosavci su naseljeno mjesto u općini Čelić, Bosna i Hercegovina.
Historija
Naselje Mirosavci se do rata u Bosni i Hercegovini (1992-1995) u cjelini nalazilo u sastavu općine Lopare.
Veliko Ubeljsko
mini|280px|Veliko Ubeljsko, rimokatolička crkva "Sv. Urh" Veliko Ubeljsko je naseljeno mjesto u sastavu općine Postojna, regija Primorsko-notranjska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazilo se u sastavu stare općine Postojna.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Veliko Ubeljsko je imalo 87 stanovnika.
Volče
Makedonija:
Slovenija:
Opći izbori u Bosni i Hercegovini 2018 - Predsjedništvo Bosne i Hercegovine
'''Opći izbori u Bosni i Hercegovini 2018. za člana Predsjedništva Bosne i Hercegovine''' održani su 7. oktobra 2018. godine. Pored članova Predsjedništva Bosne i Hercegovine birani su i predstavnici za Parlament Federacije Bosne i Hercegovine, Parlament Bosne i Hercegovine, Narodnu skupštinu Republike Srpske i za Skupštine kantona, te Predsjednik Republike Srpske.
Rezultati
Na izborima za članove Predsjedništva Bosne i Hercegovine, birana su tri člana, po jedan iz svakog konstituivnog naroda Bosne i Hercegovine. Bosna i Hercegovina je bila izborno podijeljena u dvije osnovne izborne jedinice: Federaciju Bosne i Hercegovine i Republiku Srpsku. U Federaciji Bosne i Hercegovine birao se član Predsjedništva iz reda bošnjačkog i hrvatskog naroda, u 80 izbornih jedinica, koje su predstavljale osnovne izborne jedinice, dok se u Republici Srpskoj, birao član Predsjedništva iz reda srpskog naroda u ukupno 63 izborne jedinice. Birači sa područja Federacije Bosne i Hercegovine, mogli su glasati ili za bošnjačkog ili za hrvatskog člana. Mandat članova je četiri godine.
Federacija Bosne i Hercegovine
Na izborima za članove Predsjedništva Bosne i Hercegovine iz redova bošnjačkog i hrvatskog naroda izašlo je ukupno 1.084.937 glasača (51,82% od 2.093.784), a od toga je 1.008.955 (93,00%) glasova bilo važećih, te 75.982 (7,00%) nevažećih. Glasati se moglo samo u Federaciji Bosne i Hercegovine.
Član Predsjedništva BiH iz reda bošnjačkog naroda
Za člana Predsjedništva izabran je Šefik Džaferović, član Stranke demokratske akcije (SDA).
Član Predsjedništva BiH iz reda hrvatskog naroda
Za člana Predsjedništva izabran je Željko Komšić, član Demokratske fronte (DF).
Republika Srpska
Na izborima za člana Predsjedništva Bosne i Hercegovine iz reda srpskog naroda izašlo je ukupno 727.638 glasača (57,67% od 1.261.645), a od toga je 683.361 (93,91%) glasova bilo važećih, te 44.277 (6,09%) nevažećih. Glasati se moglo samo u Republici Srpskoj.
Član Predsjedništva BiH iz reda srpskog naroda
Za člana Predsjedništva izabran je Milorad Dodik, član Saveza nezavisnih socijaldemokrata (SNSD).
Zgrada stare željezničke stanice (Sanski Most)
Zgrada stare željezničke stanice Sanskom Mostu je sagrađena tokom vladavine Austrougarske Monarhije 1913. Zgrada je odlukom Komisije za očuvanje nacionalnih spomenika Bosne i Hercegovine proglašena 8. novembra 2013. godine nacionalnim spomenikom Bosne i Hercegovine.
Historija
Izgradnja šumskih željeznica u Bosni i Hercegovini za vrijeme austrougarske uprave najuže je povezana sa eksploatacijom bosanskih šuma i razvitkom drvne industrije. Austrougarska uprava vidjela je u šumskom bogatstvu Bosne i Hercegovine važan izvor javnih prihoda. U početku se nije moglo pristupiti eksploataciji šuma u većim razmjerama zbog nedostatka potrebnih komunikacija. Da bi se to postiglo, bile su potrebne velike investicije za postrojenja za preradu drveta i izgradnju šumskih komunikacija, odnosno šumskih željezničkih kolosijeka. Proizvodi drvne industrije postali su najvažniji eksportni artikal bosanske privrede. Izvozilo se uglavnom poluprerađeno drvo, dok se namještaj uvozio. Pred kraj austrougarske uprave, krajem 1916. u Bosni i Hercegovini bilo je oko 1220 km šumskih pruga. Najveće su bile pruge bečkog industrijalca Otta Steinbeissa (Štajnbasa) u zapadnoj Bosni koje će se kasnije nazivati "Šipadove pruge". Njima su pripadale i pruge Prijedor – Sanaki Most - Srnetica – Drvar – Lička Kaldrma i Srnetica – Mliništa – Jajce. Ove pruge imale su vlastiti vozni i vučni park i ložionice.
Izgrađena je 1913. u sklopu projekta produženja uskotračne šumske pruge Steinbeis od Srnetice do Prijedora od Bosanske šumske industrije akcionog društva 'Otto von Steinbeis', današnja Šipad Komerc d.d. Uskotračna pruga Steinbeis ukinuta je 1976. Građevina danas služi kao alternativni smještaj.
Opis
Zgrada Stare željezničke stanice u Sanskom Mostu je pravougaone osnove 18,48 x 10,30 m. Građevinski je u lošem stanju. Tokom rata u BiH znatno je oštećena. Danas se prizemlje objekta ne koristi pošto se nalazi u ruševnom stanju, i praktično je neupotrebljivo, dok se sprat koristi za stambenu namjenu.
Zgrada je većim dijelom zadržala svoju autentičnost, drveni trijem, prozori, vrata, dekoracija iznad prozora i vrata kao i vertikalna dekoracija na uglovima zgrade, zatim natpisi Sanski Most na zabatnim fasadama i na istočnoj fasadi. Pored velikog procenta autentičnosti, historijske i arhitektonske vrijednost, veliki značaj ovog objekta je to što on predstavlja jedan od simbola Sanskog Mosta, kao jednog od rijetkih objekata iz perioda austrougarske vladavine u BiH koji je sačuvan do danas. Dana 25. januara 2019. je izbio požar u zgradi, čime je još dodatno oštećena.
IC 3769
IC 3769 je zvijezda i nalazi se u sazviježđu Lovački psi. Prvo otkriće je napravio Charles Joseph Etienne Wolf 21. marta 1903. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Olimpijski komitet Bosne i Hercegovine
Olimpijski komitet Bosne i Hercegovine je neprofitna organizacija koja predstavlja sportiste i sportske organizacije Bosne i Hercegovine u Međunarodnom olimpijskom komitetu. Komitet organizira odlazak predstavnika Bosne i Hercegovine na ljetne i zimske olimpijske igre.
Historija
Olimpijski komitet Bosne i Hercegovine je formiran 4. juna 1992. godine a zvanično je priznat od strane Međunarodnog olimpijskog komiteta 24.septembra 1993. godine, na zasjedanju Izvršnog komiteta ove međunarodne asocijacije održane u Monaku. Komitet je nastao iz organizacije ZOI '84, organizatora Zimskih olimpijskih igara u Sarajevu 1984.. Nakon osnivanja, prvi nastup naših sportista pod okriljem ovog komiteta bio je nastup na Olimpijskim igrama u Barceloni 1992. godine. Olimpijski komitet održava Olimpijski muzej u Sarajevu.
Predsjedništvo
Predsjedništvo OK BiH čine tri člana:
Pečora (rijeka)
Pečora (rus. Печо́ра) je rijeka u evropskom dijelu Rusije. Izvire ispod planine Ural i teče uglavnom sjeverno, kroz sjeverozapadni dio Rusije do svoga ušća u Arktički okean.
Olimpijski komitet Bosne i Hercegovine
Olimpijski sportovi
Članice Olimpijskog komiteta BiH a koji pripadaju olompijskim sportovima su:
Neolimpijski sportovi
Članice OKBiH a koje ne pripadaju porodici olimpijskih sportova su:
Ljubinje (čvor)
Bosna i Hercegovina:
Pečora (rijeka)
Rijeka je ukupne dužine 1.809 kilometara što je svrstava kao šestu najdužu evropsku rijeku a prikuplja vodu s površine od 322.000 km 2.
Ljubinje (čvor)
Srbija:
Proteinske natporodice
Proteinska natporodica, uobičajeno i proteinska superporodica, je najveća grupa (kladus) proteina za koje se može zaključiti zajedničko porijeklo (vidjeti  homologija i homologija sekvence). Obično se ovo zajedničko porijeklo zaključuje iz poravnavanja struktura i mehaničke sličnosti, čak i ako sličnost sekvence nije evidentna. Stepen homologija sekvence tada se može zaključiti čak i ako nije očigledno (zbog male sličnosti sekvenci). Superporodice obično sadrže nekoliko proteinskih porodica koje pokazuju sličnost sekvenci unutar svake porodice. Termin proteinski klan obično se koristi za natporodice proteaza i glikozil-hidrolaza zasnovane na klasifikacijskim sistemima MEROPS i CAZy.
Identifikacija
Nadporodice proteina identificiraju se brojnim metodima. Blisko povezani članovi mogu se identificirati različitim metodima od onih potrebnih za grupisanje evolucijskio divergentnih članova.
Sličnost sekvence
Historijski gledano, sličnost različitih aminokiselinskih sekvenci, uobičajeni je metod procjene homologije. Sličnost sekvenci je najbolji pokazatelj stepena srodnosti, budući da slične sekvence vjerovatnije posljedica genskih duplikcija i divergentne, nego konvergentne evolucije. Aminokiselinska sekvenca tipski je konzerviranija kada je sekvenca  DNK (zbog degeneracije genetičkog koda), mnogo osjetljivija za detekciju srodnosti. Pošto neke aminokiseline imaju slična svojstva (naboj, hidrofobnost, veličinu), konzervativne mutacije u međusobnoj razmjeni često imaju neutralan efekt. Najkonzerviranije regije proteinskih sekvenci često korespondiraju sa funkcijski značajnim područjima, kao što su katalitska mjesta i mjesta vezanja, manje tolerantne za promjene sekvence.
Korištenje sličnosti sekvenci za zaključivanje homologije ima nekoliko ograničenja. Ne postoji minimalni nivo sličnosti sekvence zagarantovan za proizvodnju identičnih struktura. Tokom dugih evolucijskih perioda, srodni proteini možda neće pokazivati međusobno sličnu sekvencu. Sekvence sa mnogo insercija i delecija također ponekad mogu biti teške za poravnanje i tako identifikaciju regije homolognih sekvenci. Naprimjer, u PA-klanu proteaza, niti jedan ostatak nije konzerviran kroz natporodicu, čak ni oni u katalitskoj trijadi. Nasuprot tome, pojedinačne porodice koje čine natporodicu definirane su na osnovu njihovog poravnavanja sekvenci, naprimjer porodica proteaza C04 unutar klana PA.
Ipak, sličnost sekvenci je najčešće korišteni oblik dokaza za zaključivanje srodnosti, budući da broj poznatih sekvenci uveliko nadmašuje broj poznatih tercijarnih struktura. U nedostatku informacija o strukturi, sličnost sekvence predstavlja ograničenje za procjenu po kojem proteinu se daje naziv natporodice.
Strukturna sličnost
Struktura je mnogo više evolucijski očuvane sekvence, tako da su proteini sa vrlo sličnim strukture mogu imati potpuno različite sekvence. Tokom vrlo dugih evolucijskih vremenskih okvira, vrlo mali broj ostataka pokazuje konzerviranu sekvencu aminokiselina,ali elementi sekundarne strukture  i motivi tercijarne strukture su visoko konzervirani. Neke dinamike proteina i promjene konformacije protrinske strukture također mogu biti konzervirane, kau i serpinskoj natporodici. Shodno tome, tercijarna struktura proteina može se koristiti za otkrivanje homologije među proteinima čak i kada u njihovim sekvencama nema dokaza o srodnosti. Programi strukturnog poravnavanja, poput DALI, koriste 3D strukturu proteina od interesa za pronalaženje proteina sa sličnim savijanjima. Međutim, u rijetkim slučajevima, srodni proteini mogu evoluirati tako da budu strukturno različiti, a srodnost se može zaključiti samo drugim metodima.
Mehanička sličnost
Katalitski mehanizam enzima unutar natporodice je obično konzerviran, iako specifičnost supstrata može biti značajno drugačija. Katalitski ostaci također se pojavljuju istim redoslijedom u proteinskoj sekvenci. Za porodice proteina unutar PA-klana proteaza, iako je došlo do divergentne evolucije ostataka katalitskih trijada korištenih za izvođenje katalize, svi članovi imaju sličan mehanizam za izvođenje kovalentne, nukleofilne katalize proteins, peptida ili aminokiselina. Međutim, sam mehanizam nije dovoljan za zaključivanje srodnosti. Neki katalitski mehanizmi su konvergentno evoluirani više puta neovisno, pa formiraju zasebne natporodice,  a u nekim natporodicama ispoljavaju raspon  različitih (iako često hemijski sličnih) mehanizama.
Evolucijski značaj
Proteinske natporodice predstavljaju dosadašnja ograničenja sposobnosti identifikacije zajedničkog porijekla. Oni su najveća evolucijska grupacija zasnovana na izravnim dokazima koja je zasad moguća. Stoga su oni među najstarijim evolucijskim događajima koji se upravo proučavaju. Neke superporodice imaju članove prisutne u svim carstvima života, što ukazuje na to da je posljednji zajednički predak te natporodice bio u posljednji univerzalni zajednički predak života uopće (LUCA).
Članovi natporodice mogu biti u različitim vrstama, s tim da je predački oblik proteina koji je postojao u predačkim vrstama (ortologija). Nasuprot tome, proteini mogu biti u istoj vrsti, ali su evoluirali iz jednog proteina čiji je gen dupliciran u genomu (paralogija).
Informatički rfesursi proteinskih natporodica
Nekoliko bioloških baza podataka dokumentira proteinske natporodice i proteinska savijanja, naprimjer:
Slično tome, postoje i algoritmi koji pretražuju PDB za proteine sa strukturnom homologijom prema ciljnoj strukturi, naprimjer:
Mujakići
Mujakići su naseljeno mjesto u gradu Cazinu, Bosna i Hercegovina.
Braničevski upravni okrug
Braničevski upravni okrug se nalazi u istočnoj Srbiji i prostire se na 3865 km2, što ga čini najvećim okrugom u Južnoj i istočnoj Srbiji. Obuhvata jedan grad sedam općina sa ukupno 183.625 stanovnika (2011). Sjedište okruga se nalazi u Požarevcu. Na sjeveru graniči sa Južnobanatskim okrugom i Rumunijom, na istoku sa Borskim okrugom, na jugu sa Pomoravskim okrugom, dok na zapadu graniči sa Podunavskim okrugom.
Okrug je dobio ime po historijskoj oblasti Braničevo, čiji veći dio obuhvata.
Privreda
Privredni centar Braničevskog okruga je Požarevac. Najveći industrijski kompleksi su "Bambi" fabrika zdrave hrane, "Termoelektrane i kopovi" Kostolac, te "Žitostig". Ostala, nekada veoma razvijena preduzeća su usljed sankcija i političke nestabilnosti 90-ih godina morali zaustaviti poslovanje, ili pak rade u znatno smanjenom kapacitetu (Mesna industrija, „Voćeprodukt“, Fabrika stočne hrane „Stižanka“, Fabrika Šećera, Fabrika mašina „Morava“ i tkd.). Od privrednih objekata u drugim mjestima se još izdvaja Fabrika ulja "Dunavka" u Velikom Gradištu, koja ima oko 500 zaposlenih.
Osim industrije, u okrugu su zastupljeni i poljoprivreda, građevinarstvo i uslužne djelatnosti.
Demografija
Prema popisu iz 2011. godine, Braničevski okrug ima 183.625 stanovnika (2011), dok gustoća naseljenosti iznosi 47,6 stanovnika/km2. Prosječna starost 44,29 godina. Najmlađa populacija živi u Požarevcu (41,53 godina), dok najstarija živi u Žagubici (47,65 godina).
Etnička struktura okruga je sljedeća:
Metiltransferaza
thumb|400px|SET7/9, reprezentativna histonska  metiltransferaza sa SAM (crveno) i  tokom peptide  metilacijome  (narandžasto). Prema [[PDB], strana 4J83.)]] thumb|400px|SN2-slična  reakcija transfera metil grupe. Za pojednostavljenje, prikazani su samo  SAM  [[kofaktor i citozin ska baza.]]
Metiltransferaza se mogu grupirati na različite vrste, koje koriste različite podloge u reakcijama prijenosa metila. Ove vrste uključuju protein metiltransferaza, DNK metiltransferaze, prirodni proizvod metiltransferaza i ne-SAM ovisna metiltransferaza. SAM je klasični metil donor za metiltrasferaze, međutim, u prirodi su nađeni i primjeri drugih donora. Opći mehanizam za prijenos metila je SN2 – kao nukleofilni napad,  gdje metionin  sumpor  služi kao nukleofil da prenosi metil grupu podloge  enzima. Tokom ovog procesa, SAM se pretvara u S-adenozil homocistein (SAH) tokom ovog procesa. Razgradnja SAM-metil veza i formiranje metil veza podloge dogoditi gotovo istovremeno. Ove enzimskih reakcija su umiješane u mnoge putetev i upleteni u genetičke bolesti, rak i  metaboličke bolesti.
Genetika
Metilacija, kao i druge epigenetičke modifikacije, utiče na transkripciju, gensku stabilnost i roditeljsko utiskivanje. To direktno utiče na strukturu hromatina  i mogu  modulirati transkripciju gena, ili čak potpuno utišati funkciju gena ili aktivirati gen, bez mutacija  samog gena. Iako su mehanizmi ove genetičke kontrole složeni,  u mnoge  bolesti su  uključene hipo- i hipermetilacija DNK.
Regulacija proteina
Metilacije proteina ima regulacijsku ulogu u interakcijama  protein-protein, protein-DNK  i aktivaciji proteina.
Primjeri: [Http://www.phosphosite.org/proteinAction.do?id=5489 RCC1], važan mitotski protein, je metilizizan tako da može komunicirati sa centromerama hromosoma. Ovo je primjer regulacije interakcije protein-protein, kako metilacija regulira pričvršćivanje RCC1 na histonske  proteine  H2A i H2B. Interakcija RCC1-hromatina je također primjer interakcije protein-DNK, kao još jedan domen RCC1 komuniciranja  direktno sa DNK kada se ovaj protein metilizira. Kada RCC1 nije metil, dijeljenjem ćelije imaju više polova vretena i obično ne mogu preživjeti.
p53 metilacija lizina  regulira aktiviranje i interakciju s drugim proteinima u odgovoru na  oštećenja DNK. Ovo je primjer regulacije interakcije protein-protein  i aktivacije proteina. p53 je poznat tumor supresor koji aktivira puteve popravka DNK, inicira apoptozu, i pauzira ćelijski ciklus. Sve u svemu, on je odgovaran  za  mutacije u DNK, signalizirajući ćeliji da ih popravi ili da se pokrene ćelijska, tako da ove mutacije ne mogu doprinijeti  pojavi raka.
NF-kB (protein uključen u upale) je poznata metilacijska meta metiltransferaza SETD6, što isključuje N-kB signalizaciju,  inhibirajući jednu  od njegovih podjedinica, Rela. Time se smanjuje transkripcijsko aktiviranje i upalni odgovor, što znači da je   metilacijski  NF-kB regulatorni proces stsignaliziranja  kroz ovaj put reduciran. Prirodni metiltransferazni proizvodi  pružaju razne ulaza u metaboličke  puteva, uključujući dostupnost kofaktora, signalnih molekula  i metabolita. Ovo regulira različite ćelijski puteve, putem kontrole aktivnosti proteina.
Primjeri
Primjeri su:
Vanjski linkovi
3-D Structure of DNA Methyltransferase
A novel methyltransferase : the 7SK snRNA Methylphosphate Capping Enzyme as seen on Flintbox
"The Role of Methylation in Gene Expression" on Nature Scitable
"Nutrition and Depression: Nutrition, Methylation, and Depression" on Psychology Today
"Histone Lysine Methylation" Genetic pathways involving Histone Methyltransferases from Cell Signaling Technology
Volče (Pivka)
Volče su naseljeno mjesto u sastavu općine Pivka, regija Primorsko-notranjska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu stare općine Postojna.
Vigošća
Vigošća/Vigošta je lijeva pritoka Vrbanje. Izvire na sjevernim padinama Ježice iz snažnog Vrela (1070 m n/v). Izvorišna čelenka je Stubanski potok, koji je ispod sela Gornja Orahova već na 672 m n/v. U užem području sela prihvata vodu nekoliko manjih potoka i dobija svoje ime (Vigošća), koje se na geografskim kartama često obilježava kao Vigošta. Odatle ulazi u kanjon, koji  je između Staze (na sjeverozapadu) i Ljeskovače (jugoistok) dubok oko 300 m; mjestimično i do 400 m.
Volče (Pivka)
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Volče su imale 53 stanovnika.
Zatajenje srca
Zatajenje srca  ili srčana insuficijencija – često označavano i kao kongestivno zatajenje srca – nastaje kada je srce nije u stanju da pumpa dovoljno snažno za održavanje protoka krvi da zadovolji potrebe organizma. Izrazi hronično zatajenje srca i/ili kongestivno zatajenje srca često se koriste kao sinonim za kongestivno zatajenje srca. Znakovi i simptomi obično uključuju nedostatak daha, pretjeran umor i oticanje nogu. Kratkoća daha je obično lošija u nedostatku fizičkih vježbi a pojava ležećih apnea i paroksizmalno noćno otežano disanje može noću probuditi osobu. Ograničena sposobnost vježbanja je također i zajednička karakteristika.
Uzroci
Najčešći uzroci zatajenja srca su bolest koronarnih arterija, uključujući predinfarktno stanje miokarda, srčani udar, visok krvni pritisak, fibrilaciju arterija, bolest srčanih zalistaka, prekomjerno alkoholiziranje, infekciju i kardiomiopatiju nepoznatog uzroka. Ovi uzroci zatajenja srca se odnose na promjenu strukture ili rada srčanog mišića.
Postoje dvije glavne vrste zatajenja srca: zatajenja srca zbog disfunkcije lijeve komore i zatajenje srca s normalnim izbacivanjem frakcija, u zavisnosti od toga da li utiče na sposobnost lijeve komore ili sposobnost srca da se opusti. Ozbiljnost bolesti se obično ocjenjuje stupanjem sposobnosti vježbanja I opterećenja. Neuspjeh srca nije isto što i infarkt miokarda (u kojem dio srčanog mišića umre) ili srčani zastoj (u kojem se u potpunosti zaustavlja protok krvi). Ostale bolesti koje mogu imati simptome koji liče na zatajenja srca uključuju gojaznost, otkazivanje bubrega, problemi jetre, anemija i bolesti štitnjače.
Epidemiologija i historija
Zatajenje srca je uobičajeno, skupo i potencijalno fatalno stanje. U razvijenim zemljama, srčanu insuficijenciju ima oko 2% odraslih osoba, a kod onih starijih od 65 godina, to se povećava za 6-10%. U godinu dana nakon dijagnoze rizik od smrti je oko 35%, nakon čega se, svake godine, smanjuje na ispod 10%. To je slično riziku s više vrsta raka. U Velikoj Britaniji, ova je bolest je za 5% hitne hospitalizacije.
Kukulje (Bijelo Polje)
Kukulje (ćir. Кукуље) su naseljeno mjesto u sastavu općine Bijelo Polje, Crna Gora.
Vigošća
Nekada (do 60-ih godina XX stoljeća) na Vigošći je bilo čak 20-ak vodenica, čiji su ostaci 1992.  potpuno razrušeni.
Kukulje (Bijelo Polje)
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Crnoj Gori nalazile su se u sastavu stare općine Bijelo Polje.
Vigošća
U Vrbanju se  Vigošća ulijeva pri magistralnoj cesti M-4 Banjaluka – Teslić – Matuzići (gdje se uključuje na M-17. Nadmorska visina ušća, pri istoimenom zaseoku (Vigošća) Donje Orahove,  je oko 340 m.
Kukulje (Bijelo Polje)
Stanovništvo
Napomena: Ranije povećano za naselje Lećevište koje je ukinuto.
NorrlandsOperan
thumb|300px|NorrlandsOperan u Umeu NorrlandsOperan (doslovno Opera Norrlanda; NOP), je švedska opera u Umeu, smještenom u Norrlandu, Švedska. Vlasništvo nad NOP-om je podijeljeno između Općine Umeå (40%) i Vijeća Kotora Västerbotten (60%).
NOP je osnovan 1974 kao regionalni operski ansambl. Prvi umjetnički direktor NOP-a je bio Arnold Östman, od 1974 do 1979. NOP sada ima svoj orkestar i objekat za operu, ples, muziku i umjetnost kao i za radionice i studija. Glavni dirigenti su bili Roy Goodman (1995–2001); Kristjan Järvi (2000–2004); Andrea Quinn (2005–2009); i Rumon Gamba (2009–sada).
Historija
NorrlandsOperan je osnovan 1974 kao rezultat švedske kulturne reforme iste godine. Muzička pozorišna grupa Sångens makt predstavljala je jezgro novoformiranog operskog ansambla. Ansambl je na početku morao koristiti privremen prostorije, ali je ubrzo pronašao svoj stalni dom u Umeå Folkets hus (koji je smješten u zgradi na raskrsnici Järnvägsallén/Östra Kyrkogatan). Prvi direktor NorrlandsOperana je bio Arnold Östman, koji je bio umjetnički direktor opere u periodu između 1974-1979.
2002 godine novoizgrađeno pozorište i koncertna dvorana, koji su dograđeni na staru operu, su zvanično otvoreni. U novoj zgradi su smješteni sala sa 480 sjedećih mjesta, velika pozornica sa pomoćnim pozornicama i prostorom za orkestar, te koncertna dvorana sa 500 mjesta.
Svake godine u maju, od 2006, NorrlandsOperan ugošćuje godišnji MADE festival u svojim prostorijama, te na otvorenom u Operaplanu.
Prethodni umjetnički direktor NOP-a je bio Magnus Aspegren. Prethodni muzički direktori su bili Roy Goodman (1995–2001), Kristjan Järvi (2000–2004), i Andrea Quinn (2005–2009). Trenutni genralni i umjetnički direktor NOP-a je Kjell Englund, od augusta 2009. Od sezone 2009–2010, NOP-ov muzički direktor je Rumon Gamba, sa početnim ugovorom od 3 godine.
Nedavne značajne predstave i saradnje uključuju:
NOP također pomaže drugim umjetničkim organizacijama, kao što su MADE festival umjetnosti i Umeå Jazz Festival. U januaru 2007, na Amplified Festivalu, tokom izvedbe Mando Diaoa, privremena bina je popustila, i povrijeđeno je preko 25 ljudi.
Tokom sedmice otvaranja festivala Evropski glvani grad Evrope u Umeu u januaru 2014, Gamba je pripremio orkestar NorrlandsOperana za izvedbu kompletnog Beethovenovog simfonijskog ciklusa u Konsertsalen, gdje je svakoj simfoniji prethodila premijera nove kompozicije savremenih kompozitora. Koncerti su prenošeni na švedskom radiju.
Objekti za izvođenja
Postoje četiri prostora, sa odgovarajućim sjedećim kapacitetima: U zgradi se još nalazi i Vita kuben (Bijela kocka), izložbeni prostor savremene umjetnosti. 1984, NOP je preuzeo prostor bivše vatrogasne stanice u Umeu, koja je prvobitno izgrađena 1937. Nakon velikog renoviranja, nova zgrada je otvorena 2002, sa novoizgrađenim pozorištem i koncertnom dvoranom, u kombinaciji sa starom kućom opere. Na zgradi je naknadno izgrađena montažna sala.
Tokom koncerta Mando Diao 27. januara 2007, dio poda se obrušio i oko 50 ljudi je propalo 2.5 metara u podrum. 29 ljudi je odvedeno na liječenja različitog stepena. 2009, bivši direktor opere, osuđen je na Okružnom sudu (Tingsrätt) zbok krajnje nepašnje, ali je sljedeće godine oslobođen od strane Apelacionog suda (Hovrätt). Teknički direktor opere koji je također bio optužen je oslobođen na sudu.
Preddinastički Egipat
mini|desno|200px|Predinastičke rukotvorine
Preddinastički period Egipta (do 3100. p. n. e.) je period koji kulminira stvaranjem starog carstva, i prvom od trideset dinastija, na osnovu kojih egiptolozi dijele istoriju faraonskog Egipta. Ovakvu hronologiju prvi je koristio Maneton. Stari Egipat je bio podijeljen u nome (administrativne jedinice) još prije prve dinastije. Postoje zapisi o preddinastičkim kraljevima, kao što je bio Narmer. Prva iskopavanja sa u kojima su nađeni ostaci iz ovog perioda su izvršena u devetnaestom vijeku u Nakadi, Abidosu, Koptosu i Hijerakonpolisu.
Prahistorija
Važno je znati da klima Egipta nije oduvijek bila ovako suha kao danas, a ni rijeka Nil nije tekla istim putem. Dejstvo rijeke donosilo je eroziju starijih arheoloških slojeva, tako da su samo malobrojni tragovi iz prahistorijskog perioda očuvani.
Stariji paleolit
Nađeni su mnogi artefakti iz ovog perioda, kao naprimjer klinovi ašelskog tipa, dok ljudske kosti iz ovog perioda nisu pronađene.
Srednji paleolit
Pretpostavlja se da su u Libijskoj pustinji postojala stalna ili sezonska jezera, te da su stanovnici tog vremena napuštali oblasti kada bi jezera presušila. Vjerovatno je oko ovih vodenih površina postojao bogat biljni svijet, ali o tome nema materijalnih dokaza. Ljudi su se bavili lovom, a najčešće su lovili zečeve, bivole, nosoroge i žirafe. Nalazi iz Sodmeinske pećine kod Kuseira (blizu Crvenog mora) potvrđuju postojanje vlažnih uslova za vrijeme jedne faze srednjeg dijela srednjeg paleolita. Ovdje su pronađeni ostaci koji ukazuju na postojanje krupnih sisara u to vrijeme (slonovi, bivoli). Kako je vremenom klima postajala sve suhlja, ljudske zajednice su se ograničile na dolinu Nila. Za srednji paleolit se vezuje i za sada najstariji nalaz ljudskih ostataka - tijelo djeteta otkriveno 1994. godine, na Taramsi-1, blizu hrama Hathor u Denderi, čija se starost procjenjuje na oko 55 000 godina.
Mlađi paleolit
Lokaliteti iz ovog perioda su rijetki. Najstariji lokalitet, Nazlet Kater-4, jedan je od najstarijih primjera podzemne eksploatacije u svijetu. U ovu fazu se svrstava i nalazište Šuvihat-1, za koje se pretpostavlja da je staro oko 25 000 godina. Ovaj lokalitet je služio kao bivak lovcima iz tog vremena.
Pozni paleolit
Pronađen je veliki broj lokaliteta iz ovog perioda. Oni pripadaju razdoblju između 21 000. i 12 000. godine prije sadašnjosti. Jedno od značajnih nalazišta iz ovog perioda je Vadi Kubanija. Ovdje su ljudi sezonski boravili. U ishrani su koristili raznovrsne jestive biljke. Čovjek se bavio i ribarenjem, kao i lovom na divlja goveda i gazele. Lokalitet E71K12 kod Esne je zapravo šupljina u dini. Ova se šupljina punila podzemnim vodama, i tako stvarala jezero. Ovde je čovjek lovio divlje životinje, koje su bježale pred poplavom. U dolini Nila je postojala stijenska umjetnost. Jedan od najpoznatijih primjera je crtež u El-Hošu, južno od Edfua, koji prikazuje ribarske vrše.
Saharska neolitska kultura
Prva neolitska kultura u Egiptu se javila u Libijskoj pustinji. Međutim, ova kultura se smatra neolitskom samo na osnovu dokaza o postojanju stočarstva, dok nema potvrde o postojanju zemljoradnje. Neki autori tvrde da, s obzirom da ima keramike, a nema zemljoradnje, ovu kulturu treba nazvati keramičkom a ne neolitskom. Ovaj period se može podijeliti na rani neolit (8800 - 6800. p. n. e.) srednji neolit (6500 - 5100. p. n. e.) i pozni neolit (5100 - 4700. p. n. e.). S obzirom da su pronađene kosti goveda, pretpostavlja se da je čovjek već gajio domaće životinje, jer je klima bila takva da bi ove životinje teško preživjele u pustinjskim uslovima bez pomoći čovjeka. Životinje nisu držane radi mesa, nego prvenstveno radi mlijeka. Ljudi su lovili divljač (zeca i gazelu). Na svim ranoneolitskim lokalitetima su pronađeni fragmenti keramike. Oblici su jednostavni, ali su posude pažljivo izrađene i ukrašene. Lokalitet E-75-6 spada u jedno od najzanimljivijih nalazišta iz ranoneolitskog perioda. Tu su postojali veliki rezervoari podzemnih voda, do kojih se u sušnim periodima moglo stići kopanjem bunara. Na ovom lokalitetu pronađeno je nekoliko nizova koliba. U srednjem neolitu dolazi do promkene u tehnologiji izrade kamena. Poslije 4900. godine p. n. e. pustinja je postajala sve nepogodnija za život zbog promlene klime.
Epipaleolit u dolini Nila
Epipaleolitski lokaliteti su najčešće prekriveni riječnim nanosima, tako da ih nije otkriven veliki broj. To su prije svega elkabska i karunska kultura. U Elkabu je otkriveno nekoliko manjih lokaliteta. Ribarenje je napredovalo u odnosu na raniji period, tako da su sada korišteni stabilniji čamci, kojima se moglo ribariti i na Nilu. Pripadnici ove kulture su bili lovci i ribari, koji su tokom vlažnog ljetnog perioda boravili u pustinji. Karunska kultura se naziva i kultura Fajum B. Njeni ostaci su registrovani u blizini Fajumskog jezera. Ovdje se čovjek bavio ribarenjem, lovom i sakupljanjem plodova. Za sada je pronađen samo jedan grob iz ove faze. To je tijelo žene u blago zgrčenom položaju, okrenuto glavom prema istoku, licem prema jugu.
Neolit u dolini Nila
Lokalitet u El-Tarifu je izvor podataka o tarifskoj kulturi. Ovde nema dokaza o postojanju zemljoradnje niti uzgoja životinja. Fajumska kultura je drugi naziv za kulturu Fajum A i u njoj prvi put u Egiptu zemljoradnja postaje osnovni oblik djelatnosti. U okolini nekadašnjg Fajumskog jezera pronađeno je preko 100 silosa dubine oko pola metra. Jedno od najnačajnijih nalazišta iz ovog perioda je Merimde Beni Salami, koje se nalazi na jugozapadnom dijelu delte Nila. Ono odgovara periodu od 5000. do 4100. p. n. e.
Badarska kultura
Badarska kultura sadrži najstarije dokaze o postojanju zamljoradnje u Egiptu. Pronađeni grobovi su često sa hasurom prostrtom pod tijelom. Tela su okrenuta glavom prema jugu, licem ka zapadu. Prema sadržaju grobova, i podatku da su bogatiji grobovi izdvojeni u jednom dijelu, može se osnovano tvrditi da je u badarskoj kulturi došlo do društvenog raslojavanja. U badarskim grobovima su pronađene figure od gline, slonovače ili kljova nilskog konja. Što se tiče keramike, ona je izrađivana od mulja iz rijeke Nil, najčešće sa karakterističnim češljastim ornamentom - po glinenoj površini je prvo prevlačen češalj, a potom je glačana.
Nakadsko doba
Nakadsko doba je ime dobilo po lokalitetu Nakada, na kome je Flinders Pitri 1892. godine otkrio veliko nalazište. Pitri je pokušao da utvrdi hronologiju događaja, koristeći oblik i ukrase na keramici koja je pronađena. Na taj način, podijelio je događaje u tri perioda: amraška kultura (Nakada I), gerziška kultura (Nakada II) i Nakada III.
Nakada I
Znanje o ovoj fazi uglavnom potiče od predmeta nađenih u grobovima. Amraška kultura je slična starijoj badarskoj kulturi, iako se grnčarija u ove dve kulture ipak razlikuje. Na grnčariji amraške kulture prikazane su najčešće životinje i ljudi, kao i različiti floralni motivi. Ljudi na keramici su najčešće u lovu. Način predstavljanja ljudi, kao i ukrasi na grnčariji predstavljaju preteču ukrasa koji će se javiti kasnije, u faraonskom Egiptu. Grobovi ukazuju na društvenu raznovrsnost i društvo u kom se već naziru začeci faraonske civilizacije. Ljudi su gajili ovce, koze, goveda i svinje, a lovili gazele i ribu. Bavili su se i zemljoradnjom (ječam, pšenica).
Nakada II
Dolazi do promjena, a one se prije svega ogledaju u širenju na sjever i jug. Grobnica 100 u Hijerankopolisu jedina je oslikana grobnica iz predinastičkog perioda. U ovoj fazi postoje već komplikovani pogrebni obredi - moguće je da je tijelo obavijano platnenim trakama. Najčešći motivi funeralne dekoracije su barke. Rijeka je, uopće, u životu tadašnje civilizacije sigurno imala veliki značaj. Dolazi do napretka u obradi kamena, kao i u izradi predmeta od bakra.
Maadski kompeks
Maadski kompleks je relativno skoro pronađen. Nalazi se blizu današnjeg Kaira. Ova kultura je trajala od drugog dela Nakade I do sredine Nakade II. Grnčarija obuhvata najčešće loptaste posude sa uskim vratom, rijetko ukrašene. Trgovina je postojala najvjerovatnije sa gornjim Egiptom i Palestinom. Gajene su domaće životinje. Grobovi su skromniji u odnosu na nakadsku kulturu. Zanimljiv je lokalitet Buto, koji ima sedam slojeva kroz koje se mogu pratiti faze prelaska maadskih kultura u protodinastičku.
Delovi
mini|280px|Delovi, raspelo Delovi su naseljeno mjesto u sastavu općine Novigrad Podravski, Koprivničko-križevačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare općine Koprivnica.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Delovi su imali 250 stanovnika.
Napomena: ''Od 1880. do 1900. iskazivano pod imenom Delove.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Delovi je imalo 304 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Pretkomorski natriuretski peptid
Komorski natriuretski peptid ili moždani natriuretski peptid (BNP) – poznat i kao B-tip natriuretskog peptida – je   hormon kojeg luče s kardiomiociti u srčanoj komori, kao odgovor na istezanje uzrokovano povećanim volumenom komorske krvi.
Lučenje 32-aminokiselinskog polipeptid BNP vezano je za fragment od 76-aminokiselinskog N-terminala u prohormonu zvanom NT-proBNP (BNPT), koji je biološki neaktivan. Oslobođeni BNP veže i aktivira atrijski receptor natriuretskog faktora NPRA, a u manjoj mjeri i NPRB, slično  atrijskom natriuretskom peptidu (ANP), ali sa 10 puta manjim afinitetom. Međutim, biološki poluvrijeme BNP-a dvostruko je duže od ANP-a, a za NT-proBNP je čak i duže, čineći ove peptide boljom metom od ANP-a za dijagnostiku testiranja krvi.
Fiziološko djelovanje BNP-a slično je djelovanju ANP-a i uključuje smanjenje sistemskog vaskularnog otpora i centralnog venskog pritiska, kao i porast natriureze. Neto učinak ovih peptida je smanjenje krvnog pritiska, uslijed smanjenja sistemskog vaskularnog otpora i, prema tome, naknadnog opterećenja. Pored toga, djelovanje i BNP i ANP rezultira smanjenjem minutnog volumena zbog ukupnog smanjenja centralnog venskog pritiska i predopterećenja, kao rezultat smanjenja volumena krvi koji slijedi nakon natriureze i diureze.
Biosinteza
BNP se sintetizira kao prethormon sa 134 aminokiseline (preproBNP), kodiran ljudskim genom NPPB. Uklanjanjem N-terminalnog signalnog peptida sa 25 ostataka stvara se prohormon, proBNP, koji se skladišti unutarćelijski kao O-vezani glikoprotein; proBNP se naknadno cijepa između arginina-102 i serina-103, specifičnom konvertazom (vjerovatno furin ili korin) u NT-proBNP i biološki aktivni polipeptid 32-aminokiselinskog BNP-32, koji se luči u krv u ekvimolarnim količinama. Cleavage at other sites produces shorter BNP peptides with unknown biological activity. Prerada proBNP može se regulirati O-glikozilacijom ostataka u blizini mjesta cijepanja.
Fiziološki efekti
Budući da se djelovanje BNP-a posreduje putem ANP receptora, fiziološki efekti BNP-a identični su djelovanju ANP-a. Oni će ovdje biti navedeni.
Veznje na receptor – agonist uzrokuje smanjenje resorpciju bubrežnog natrija, što rezultira smanjenje volumena krvi. Sekundarni efekti mogu biti poboljšanje srčane frakcije ispumpavanja i smanjenje sistemskog krvnog pritiska. Također je povećana i lipoliza.
Vaskularni
Opušta glatke mišiće krvnih žila u arteriolama i venama:
Mjerenje
BNP i NT-proBNP mjere se imunskim testovima.
Tumačenje BNP-a
Preoperativni BNP može predvidjeti rizik od akutnih srčanih događaja tokom vaskularne hirurgije. Granična vrednost od 100 pg/ml ima osetljivost od približno 100%, negativna prediktivna vrijednost od približno 100%, a specifičnost od 90% i pozitivna prediktivna vrijednost od 78% prema podacima iz Ujedinjenog Kraljevstva.
BNP test koristi se kao pomoć u dijagnozi i procjeni ozbiljnosti srčanog zatajenja. Nedavna metaanaliza u vezi s učincima BNP testiranja na kliničke ishode pacijenata koji su se pojavili na hitnom odjelu s akutnom dispnejom, otkrila je da je BNP testiranje dovelo do smanjenja stopa prijema i smanjenja srednje dužine boravka, iako nije bilo statistički značajno. Efekti na smrtnost iz svih razloga u bolnici nisu bili konačni. BNP test se takođe koristi za raslojavanje rizika pacijenata sa akutnim koronarnim sindromima.
Pri tumačenju povišenog nivoa BNP, korisno je znati da vrijednosti mogu biti povišene zbog faktora koji nisu srčana insuficijencija. Niži nivo se često primećuje kod gojaznih. Viši nivo se opaža kod onih sa bubrežnom bolešću, u odsustvu srčanog zatajenja.
Terapijska primjena
Rekombinantni BNP, nesiritid, predložen je kao tretman za dekompenzirano zatajenje srca. Međutim, kliničko ispitivanje nije pokazao korist nesiritida kod pacijenata sa akutnim dekompenziranim zatajenjem srca. Blokada neprilizina, proteaze za koju je poznato da razgrađuje članove porodice natriuretskih peptida, također je predložena kao mogući način liječenja zatajenja srca. Pokazalo se da je dvostruka primjena inhibitora neprilisina i blokatora angiotenzinskih receptora korisna za ACE inhibitor, sadašnju terapiju prve linije, u više postavki.
Podšumberk
Slovenija:
Spisak dopisnih akademika HAZU
Ovaj članak prikazuje redovne članove Hrvatske akademije nauka i umjetnosti, od njenog osnivanja.
A
Rainer Altherr - Akito Arima - Jean Aubouin - Leopold Auburger -
C
Simonne Caillére - Brend Crasemann - Predrag Cvitanović -
Č
Matko Čikeš -
D
Mirjan Damaška - Ivan Damjanov - Jean Dausset - Danijel Denegri -
E
Suad Efendić - Stanislav Duško Ehrlich - Manfred Eigen - Elisabeth Erdmann - Albert Eschenmoser -
F
Alain Finkielkraut - Rudolf Flotzinger - Branko Franolić -
G
John Kenneth Galbraith † - Paul Garde - Ivan Golub - Erik Goles Chacc - Sante Graciotti - Branko Grünbaum -
H
Dušan Hadži - Birgitta Haeger-Aronsen - Henrik Heger - Milan Horvat - Hedvig Hricak - Robert Huber -
I
Franco Iachello - Vjačeslav Vsevolodovič Ivanov -
J
Zvonimir Janko - Ján Jankovič - Nikola Jović -