cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
FC Barcelona
Núñez i period stabilizacije (1978–2000)
1988. godine Johan Cruyff se vraća u klub kao trener, te je oformio tzv. Dream Team. Koristio je mješavinu španskih igrača poput Josepa Guardiole, Joséa Mari Bakera i Txikija Begiristaina, te je sa strane doveo igrače poput Ronalda Koemana, Michaela Laudrupa, Romária i Hrista Stoičkova. Pod njegovim vodstvom Barcelona je osvojila četiri uzastopna naslova španskog prvaka u periodu od 1991. do 1994. godine. U finalu Kupa pobjednika kupova 1989. godine pobjeđuje Sampdoriju, dok je 1992. godine pobijedila isti klub u finalu Lige prvaka održanom na Wembleyju. Također su osvojili i naslov pobjednika španskog kupa 1990. godine, evropski Superkup 1992. godine i tri španska Superkupa. Sa 11 osvojenih trofeja Cruyff je postao najuspješniji trener kluba u historiji sve do 2011. godine i menadžerske ere Josepa Guardiole. Cruyff je također postao i trener s najdužim stažem u klubu - punih 8 godina. Cruyffu je sreća okrenula leđa u posljednje dvije sezone kada nije uspio osvojiti niti jedan trofej.
Odlazi Núñeza, dolazak Laporte (2000–2008)
Odlazak Núñeza i van Gaala nisu se mogli niti usporediti s odlaskom Luisa Figa iz Barcelone. Kao drugi kapiten ekipe, Figo je postao kultni heroj kojeg su Katalonci smatrali svojim vlastitim. Navijači su Figu izrazito zamjerili što je odlučio preći u redove njihovog najvećeg suparnika Real Madrida, pa su ga neprijateljski dočekivali na domaćim utakmicama ova dva kluba. Za vrijeme njegovog prvog posjeta u dresu Real Madrida netko iz publike je na njega bacio svinjsku glavu i punu bocu viskija.
Predsjednika Núñeza zamijenio je Joan Gaspart 2000. godine i u tri godine njegovog boravka na mjestu predsjednika, klub je bio u padu, a treneri su se smjenjivali; u jednom trenutku van Gaal se ponovno vratio na trenersku klupu. Međutim, van terena Gaspart nije ulijevao povjerenje i 2003. godine skupa sa van Gaalom daje ostavku.
Naredne sezone Barcelona je ponovila prethodni uspjeh osvojivši domaće prvenstvo i superkup. Klub je također te sezone osvojio i Ligu prvaka pobijedivši u finalu Arsenal rezultatom 2–1. Iako su petnaest minuta prije kraja gubili 1–0 od engleskog kluba koji je igrao s igračem manje, uspjeli su se vratiti i osvojiti ovaj evropski trofej prvi puta nakon 14 godina. Igrači su te sezone također nastupili i na FIFA-inom svjetskom klupskom nogometnom prvenstvu na kojem su u finalu izgubili od brazilskog Internacionala rezultatom 0–1. Uprkos tome što je u sezoni 2006–07. bila jedan od najvećih favorita i startala odličnim rezultatima, Barcelona nije uspjela osvojiti niti jedan trofej. Glavni uzrok loše sezone bile su otvorene svađe između igrača Samuela Eto'a i trenera Rijkaarda. U španskom prvenstvu Barcelona je većinu sezone provela na prvom mjestu, ali njihova nekonzistentna igra u drugom dijelu prvenstva omogućila je Real Madridu da se dočepa prvog mjesta i kasnije osvoji naslov prvaka. U tom periodu za Barcelonu su još igrali: Deco, Henrik Larsson, Ludovic Giuly i Rafael Márquez.
Era Pepa Guardiole (2008–2012)
mini|lijevo||200px|[[Pep Guardiola je najuspješniji trener u historiji Barcelone, osvojivši čak 14 trofeja u 4 sezone.]]
2008. godine za nasljednika Franka Rijkaarda je imenovan Pep Guardiola. On je prethodno bio trener drugog tima Barcelone. Guardiola je u ekipu uveo sada već legendaran tiki-taka stil igre kojeg je podučavao u Barceloninoj omladinskoj školi. Također je prodao Ronaldinha i Deca, te novu igru kluba počeo graditi oko Xavija, Inieste i Messija.
2009. godine u finalu španskog kupa Barcelona je pobijedila Athletic Bilbao rezultatom 4–1 i osvojila ovo takmičenje po dvadeset i peti put. Tri dana kasnije uslijedila je historijska pobjeda protiv Real Madrida (6–2) kojom je Barcelona osigurala naslov prvaka u sezoni 2008–09. Iste sezone osvaja i Ligu prvaka nakon što je u finalu odigranom u Rimu pobijedila tadašnjeg branioca naslova Manchester United rezultatom 2–0. Time je postao prvi španski klub ikada osvojio trostruku krunu. Potom osvaja španski superkup pobijedivši u finalu Athletic Bilbao, te UEFA Superkup porazivši Šahtar Donjeck. Tako je Barcelona postala prvi evropski klub koji je osvojio domaći i evropski superkup nakon već osvojene trostruke krune. U decembru 2009. godine osvaja i FIFA Svjetsko klupsko prvenstvo, te postaje prvi nogometni klub u historiji koji je osvojio svih šest naslova u takmičenjima koje je igrao. 2010. godine postavlja dva nova rekorda u španskom nogometu odbranivši naslov španskog prvaka s rekordnih 99 bodova na kraju sezone, te osvojivši španski superkup po deveti put.
Nakon odlaska Laporte iz kluba u junu 2010. godine za novog predsjednika je izabran Sandro Rosell. Izbori su održani 13. juna, a novi predsjednik dobio je 61,35% glasova (rekordnih 57088 glasova). Rosell je u klub doveo Davida Villu iz Valencije za 40 miliona eura, te Javiera Mascherana iz Liverpoola za 19 miliona eura. U novembru 2010. godine Barcelona je svog najvećeg rivala - Real Madrid - pobijedila rezultatom 5–0. U sezoni 2010–11. Barcelona je ponovno obranila naslov španskog prvaka (treći put za redom), završivši sezonu sveukupno osvojivši 96 bodova.
Grb i dres
mini|desno||130px|Grb Barcelone kroz historiju.
Od osnivanja Barcelona je nosila dres sa grbom. Originalni grb bio je u obliku dijamantnog četverougla na čijem se vrhu nalazika kruna Aragona kruna i palica kralja Jamesa obavijeni s dvije grane - jednom sa stabla lovora, a drugom s palminog drveta. 1910. godine klub je organizirao takmičenje među svojim članovima za dizajn novog grba. Pobjednik je bio Carles Comamala koji je u to vrijeme i igrao za klub. Comamalin prijedlog postao je grb kojeg igrači nose i danas, s nekim manjim izmjenama. Grb se sastoji od križa svetog Georgea u gornjem desnom uglu pored kojeg se nalazi katalonska zastava, te službene boje kluba na dnu.
Dresovi s plavom i crvenom bojom prvi put su nošeni u utakmici protiv Hispanije 1900. godine. Postoji nekoliko različitih teorija o dizajnu Barceloninih dresova s plavom i crvenom bojom. Sin prvog predsjednika, Arthur Witty, tvrdio je da je ideja o bojama kluba potekla od njegovog oca. Drugo objašnjenje, prema autoru Toniju Strubellu, bilo je da su boje uzete iz prve Robespierreove republike. Učestalo mišljenje u samoj Kataloniji prevladava da je boje izabrao sam Joan Gamper na temelju njegovog ranije osnovanog kluba - Basela.
Od svog osnivanja Barcelona nikad nije nosila korporativne sponzore na svojim dresovima. Dana 14. jula 2006. godine klub je objavio da je potpisao petogodišnji ugovor s UNICEF-om koji je uključivao stavljanje UNICEF-ovog loga na dresove. Prema ugovoru, klub je obvezan donirati milion i pol Eura svake godine UNICEF-u (0,7% njegovog uobičajenog prihoda) kroz svoju organizaciju FC Barcelona Foundation. To je posebno tijelo osnovano 1994. godine na prijedlog tadašnjeg predsjednika ekonomsko-statutarnog povjerenstva Jaimea Gila-Aluje. Ideja je bila da se osnuje organizacija koja će privlačiti finansijska sponzorstva kako bi se podržavala neprofitna sportska kompanija.
Barcelona je odustala od svog pravila da ne nosi korporativne sponzore na dresovima prije početka sezone 2011–12. kada je potpisala petogodišnji ugovor u vrijednosti od 150 miliona eura sa Qatar Foundation.
Trenutni sastav
''Posljednja izmjena: 5. august 2021.''
(C)
T-18
T-18 (MS-1) je bio prvi sovjetski tenk koji je službeno uveden u upotrebu u Crvenoj armiji. Prototip je proizveden i testiran u toku 1927. a u periodu od 1928. do 1931. proizvedeno je preko 980 komada. Radilo se o lahkom tenku za podršku pješadiji naoružanim topom kalibra 37 mm. Prvi put je upotrebljen u borbi tokom pograničnog sukoba sa Kinom 1929. u kojem je bilo angažovano devet tenkova ovog tipa. U početnoj fazi operacije Barbarossa 1941. oko 700 tenkova ovog tipa je prenaoružano topovima kalibra 45 mm i korišteni su kao pokretni vatreni položaji u sistemu odbrambenih utvrđenja na granici SSSR sa Poljskom i Rumunijom.
Kurkumin
Prirodno je žuto bojilo biljnog porijekla biljke Kurkume (vrsta ingvera, začina u indijskoj kuhinji).
Smatra se bezopasnim, osim kod osoba koje imaju problema sa žučnim kamencima. U pojedinim slučajevima može izazvati alergiju. Istražuje se njegova upotreba u zaštiti od raka.
Halal status
Ovaj emulgator je halal ako je u obliku praha ili granula. Mešbuh je ako se koristi u tečnom stanju. Rastvarači moraju biti halal također. Haram je ako je prikriveni sastojak svinjska mast, koja je inače osnovni emulsifikator u suhoj smjesi.
Vanjski linkovi
Ovo je kratki članak o aditivima u hrani, molimo, dopunite ga. 50px|riboflavin
Katowice
Katowice su značajan grad na jugu Poljske i 10. najmnogoljudniji grad u državi. Nalazi se u historijskoj regiji Gornja Šleska, na rijekama Kłodnica i Rawa. Od 1.1. 1999. Katowice su središte Šleskog vojvodstva. Grad se nalazi unutar poljske Gornjošleske industrijske regije i centar je velikog metropolitanskog područja.
Populacija (mjerena u 2014. godini) iznosi 304,362 stanovnika, a cijela aglomeracija oko 3,5 miliona.
NGC 3097
NGC 3097 je zvijezda i nalazi se u sazviježđu Veliki medvjed. Prvo otkriće je napravio Edward P. Austin 1870. godine.
Katowice
Historija
Područje oko Katowica, Gornja Šleska (ponekad Silesija), bijaše naseljena od prastarih vremena. Prvi vladari pripadaju dinastiji Pjastovića koje su kasnije zamijenili Habsburgovci. Grad je osnovan u 19. vijeku, u periodu vladavine Prusa, a sam status zadobio je 1865. Naseljene Nijemcima, Šlesima, Židovima i Poljacima, Katowice postaju dio Druge Poljske republike, što je uslijedilo Šleskim ustankom koji je zahvatio ovo područje između 1918. i 1921. –U noći 16. na 18. osmog mjeseca godine 1919 slomljen je prvi šleski ustanak. Cijeli administrativni distrikt ušao je u zonu vojnih operacija. Nakon trećeg ustanka (slomljenog 2. maja 1921.) Poljska u 10 mjesecu dobija dio Gornje Šleske s Katowicama koje postaju glavni grad Šleske provincije, sa vlastitim seymom (vidi Poljaci) i blagajnom.
NGC 3097
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Katowice
Historija
Grad svoj razvoj zahvaljuje velikim zalihama uglja u obližnjem planinskom području, što mu je omogućilo da razvije čeličnu industriju. U novije doba dolazi do ekonomskih reformi, teška industrija polako prepušta rudu malom biznisu.
Distrikti
mini|desno|300p|Distrikti Katowica
Sana
Sana je rijeka u Bosanskoj krajini i desna pritoka Une, na krajnjem zapadu Bosne i Hercegovine. Ime rijeke je nastala od latinske riječi "Aqua Sanus", sa značenje "zdrava voda".
Sana izvire iz tri jaka kraška vrela, na kraškoj visoravni kod sela Donja Pecka i Jasenovi Potoci, općina Mrkonjić Grad. Nakon otprilike 1,5 km ova tri vrela se spajaju u jedan tok. U donjem toku, od izvora pa sve do Ključa, Sana je veoma hladna i čista rijeka. U toku od Ključa do Sanskog Mosta se može okarakterisati kao prelazna rijeka i u tom dijelu toka, u mjestu Vrhpolje, Sana prima svoju najveću pritoka, rijeku Sanicu koja dotiče iz pravca Grmeča. Od Sanskog Mosta pa dalje, Sana gubi sve odlike kraške rijeke i poprima odlike normalnog riječnog toka. Sve do Prijedora, tok rijeke Sane zadržava pravac od juga prema sjeveru. U Prijedoru mijenja sjeverni pravac oticanja u uporednički ka zapadu, zbog udara od padine planine Kozare, obilazeći Majdansku planinu. Prije nego što promjeni tok prema zapadu, na 300 metara u Sanu se ulijeva njena desna pritoka Gomjenica. Ulijeva se u rijeku Unu u Bosanskom Novom.
Do rata u BiH, fabrika papira Celpak iz Prijedora, ispuštala je otpadne vode u Sanu, pa je daljnji tok od Prijedora nizvodno bio zagađen. Fabrika je ugašena pa je zagađivanje smanjeno.
U mjesecu junu se održava manifestacija “Dan rijeke Sane”, ekološka manifestacija koja ima za cilj zaštitu i očuvanje rijeke. U centru zbivanja ove manifestacije je ekološka štafeta koja ide od Ribnika do ušća rijeke. Učesnici ove manifestacije su sportska i ekološka društva u slivu rijeke Sane.
Uprkos nastojanju Koalicije za zaštitu Sane, koja broji 22 udruženja građana predvođenih općinom Ribnik, čiji su ciljevi obustavljanje izgradnje hidroelektrane na rijeci Sani i održivo korištenje vodnih resursa ove rijeke, radovi su počeli 2014. U okviru radova planira se izmještanje Sane iz gornjeg toka i da se cijevima odvede do mašinske zgrade, ostavljajući kanjon bez vode u dužini od 3 kilometra.
Historija
Na prostoru Slavonije, u doba eneolita, nastala je Vučedolska kultura. Kultura se proširila na okolna područja, pri čemu javlja se niz regionalnih tipova vučedolske kulture. Zapadnobosanski ili hrustovački tip zauzima prostor zapadne Bosne, odnosno porječje rijeke Sane. Najvažnija nalazišta su: pećina Hrustovača, Dabarska pećina i Zecovi kod Prijedora.
Masakr u Oborcima
Masakr u Oborcima kod Donjeg Vakufa dogodio se 13. septembra 1995. godine kada su pripadnici 1. krajiškog korpusa Vojske Republike Srpske, ubili 28 ljudi iz Mrkonjić Grada, od kojih su 24 bili Bošnjaci, a 4 Hrvati.
Radi se o ljudima koje su srpske snage ranije uhapsile, a nakon toga ih prisiljavale da kopaju rovove po raznim mjestima: Mrkonjić Gradu, Trijebovu, Manjači, Kupresu, Bugojnu, Donjem Vakufu. Masakr se dogodio neposredno prije povlačenja Vojske Republike Srpske iz Donjeg Vakufa, nakon što su ljudi izvedeni iz željezničke stanice u Oborcima i strijeljani.
Grupe pokrajina u Austriji
mini|upright=1.6|NUTS-1:AT, brojevi označavaju regije na osnovu NUTS-2 podjele Grupe pokrajina u Austriji su statističke regije u Austriji, na osnovu statističke NUTS podjele Evropske Unije.
Funkcija
Regije su stvorene na osnovu inicijative Evropske Unije, a služe za komparativne statističke svrhe. Kriterij je populacija između oko 3 i 7 miliona ljudi. Na temelju takvih područja moguća je usporedba sa drugim jedinicama država članica.
Tabela
9 austrijskih austrijskih pokrajina su podijeljene u tri regije.
Tabaci
Tabaci su naseljeno mjesto u općini Lukavac, Bosna i Hercegovina.
Bridge
Bridž (bridge) jeste uređaj kojim se povezuju dva segmenta mreže i koji filtrira saobraćaj među njima tako da lokalni saobraćaj ne propušta na drugi port, a saobraćaj namijenjen drugom segmentu propušta. Bridž memoriše MAC adrese priključenih uređaja na segmentima koje povezuje u MAC tabelu i na osnovu nje donosi odluke koji signal je namijenjem kom segmentu mreže.
Svaki od segmenata mreže koje bridž povezuje predstavlja poseban kolizioni domen.
Kada dužina kabla potrebnog za formiranje mreže prelazi maksimalnu dozvoljenu vrijednost, takva mreža se dijeli na dva ili više segmenata, čija je dužina manja od maksimalne, a međusobno se povezuju bridževima ili ripiterima. Dakle, briž i ripiter predstavljaju komunikacionu opremu koja povezuje dva segmenta iste mreže. U odnosu na ripiter, bridge predstavlja inteligentniji uređaj sa sposobnošću filtriranja saobraćaja.
Irena Grobnik
Irena Grobnik je izmišljeni lik iz hrvatske serije Bitange i princeze.
Irena je ne tako bistra, ali vrlo snalažljiva i probojna djevojka. Nekada je bila manekenka, ali je odlučila voditi smisleniji život. Počinje živjeti prekoputa Roberta Kumerlea i njih dvoje se nikako ne podnose, jer je Robi velika suprotnost Ireni i oni su uvijek predmet svađe. Irena dobija novu cimericu Luciju Toč. Lucija je jako sramežljiva i sušta suprotnost Ireni. Irena sa Robijem počinje raditi na lokalnoj televiziji, ali televizija propadne. U drugoj sezoni ona dobija menadžera Robija i postaje pjevačica sa "Kazinim" bendom. Ona se jednom čak kandiduje i za predsjednika kvarta i njen pomoćnik postaje Kazo još jedan njihov cimer. Irena u drugoj sezoni isto tako upoznaje Tomicu, slikara s kojim se upušta u vezu. U trećoj sezoni nastavit će svoj karijeru pjevačice sa pseudonimom I Gee,(fon. Aj Dži). Kasnije u seriji upoznaje Tina (Smrdoprd) koji joj otvara vrata u svijetlu pjevačku karijeru.
Tokio
Tokio (東京 Tōkyō), poetski nazivan i "istočni glavni grad", je glavni grad Japana i jedna od 47 prefektura Japana. Kuturno je, obrazovno i financijsko središte Japana i sjedište japanske vlade i cara. Područje Velikog Tokija je najnaseljenija urbana oblast na svijetu (12 miliona ljudi koji žive u njemu, što čini oko 10 posto ukupne populacije države) a samim time i najveće metropolitansko područje Japana. Šire područje grada ima 36.655.000 stanovnika. Tokio sa Chibom, koja ima 1.050.000 stanovnika, Yokohamom, koja ima 3.700.000 stanovnika u užem području te 11.000.000 stanovnika u širem području, Kavasakijem, koji ima oko 1.300.000 stanovnika i Saitamom koja broji 1.150.000 stanovnika, te Tokio ima oko 60.000.000 u metro području uključujući cijelu regiju Kanto. Tokyo sa svojom metropolom u kojoj živi 36.000.000 stanovnika zahvata površinu od 15.000 km2, što je veće od površine drugog najvećeg grada u svijetu New Yorka sa 6.700 km2 i stanovništva 18.200.000 stanovnika. Grad Tokio se dijeli na 23 oblasti i u tim oblastima živi 8.550.000 stanovnika. Ovaj efekt je još izraženiji u tri centralne oblasti Chiyoda, Chuo, i Minato, čija je ukupna populacija manja od 800.000 preko noći, ali bude preko 5 miliona tokom dana. Glavni dijelovi Tokija su Shinjuku (Šindžuku), Odaiba i Ginza.
Prema japanskom zakonu, Tokio je definiran više kao metropolis nego kao grad, pa je njegova administrativna struktura različita od administracije ostalih prefektura. Tokio se sastoji od 23 specijalne oblasti, koje formiraju grad, ali su oblasti sa samoupravom, a također i sadrži još 26 gradova, 5 naselja, i 8 sela od kojih svaki ima lokalnu upravu. Vladu metropole Tokio vode javno izabrani guverner i metropolitanska skupština, koji su locirani u oblasti Shinjuku.
Tokio je prvobitno bio ribarsko selo po imenu Edo, grad je postao politički važan 1603 kada je postao sjedište Tokugawa šogunata. Do sredine 18. vijeka, Edo je bio jedan od najnaseljenijih gradova na svetu sa populacijom od preko milion ljudi. Nakon Meiji restauracije 1868, carski glavni grad u Kyotu premješten je u Edo, koji je preimenovan u "Tokio" (doslovno "Istočna prijestonica"). Tokio je razoren Velikim zemljotresom u Kantou 1923 i ponovo savezničkim bombardovanjem tokom Drugog svjetskog rata. Počevši od 1950-ih, grad je prošao brzu rekonstrukciju i napore širenja, predvodeći japansko ekonomsko čudo. Od 1943. godine Metropolitanska vlada Tokija upravljala je sa 23 posebna odjeljenja prefekture (bivši Tokio City), raznim prigradskim gradovima i predgrađima u zapadnom dijelu te dva udaljena lanca ostrva poznata kao Tokijska ostrva.
Tokio je druga najveća urbana ekonomija u svijetu po bruto domaćem proizvodu nakon New Yorka, a kategoriziran je kao Alpha+ grad od strane Globalization and World Cities Research Network. Tu je također vodeće japansko poslovno središte kao dio industrijske regije koja uključuje gradove Yokohama, Kawasaki i Chiba. Od 2021. godine, Tokio je dom za 37 kompanija iz Fortune Global 500. Godine 2020. grad je bio na četvrtom mjestu na Indeksu globalnih finansijskih centara, iza samo New Yorka, Londona i Šangaja. Tokio je dom najvišeg tornja na svijetu, Tokyo Skytree, i najvećeg podzemnog postrojenja za preusmjeravanje poplavnih voda na svijetu, vanjskog podzemnog kanala za odvodnjavanje Metropolitan Area (koji se nalazi u Kasukabeu, Saitama, predgrađu Tokija). Linija tokijskog metroa Ginza, otvorena 1927. godine, najstarija je linija metroa u istočnoj Aziji. Prepoznat kao jedan od najprikladnijih gradova na svijetu, Tokio je bio na četvrtom mjestu s Wellingtonom na Globalnoj rang-listi za život za 2021. godinu.
Zemljotresi
Zemljotresi su česta pojava u Japanu. Najmanje jednom mjesečno se mogu očekivati manji potresi i stanovništvo je na njih prilično naviklo. Nažalost, neki od potresa su jači i prilično razorni. Najveći udarac bio je zemljotres pod imenom Veliki kanto koji se desio 1. septembra 1923. godine. Za samo nekoliko minuta, Tokio i susjedna Jokohama su gotovo potpuno uništeni. Život je izgubilo između 100.000 i 150.000 ljudi, a oko dva miliona ljudi ostalo je bez krova nad glavom. Zemljotres je izazvao niz požara koji su se brzo proširili zahvaljujući tajfunu koji je puhao s Pacifika. Zbog medijske konfuzije koja je nastala, danima nakon zemljotresa na ulicama je vladao haos i nasilje. Požari su ugašeni tek tri dana kasnije. Obnova grada trajala je decenijama.
Panorama
mini|center|1500px|Panoramski pogled na Tokio
Vrtoče (Bosanski Petrovac)
Vrtoče je naseljeno mjesto u sastavu općine Bosanski Petrovac, Bosna i Hercegovina.
Geografija
Vrtoče leži u sjevero-zapadnom dijelu Petrovačlog polja, na raskrsnici puteva Bosanski Petrovac-Bihać i Bosanska Krupa-Kulen Vakuf. Njegov prostor je u nekoliko odijeljen od glavnog polja, koje se na ulasku u Vrtoče znatno sužava. Tu se Radanovića Glavica(678 m.) odveć primakla Gradini (711 m.). Obje ove uzvisine prave među sobom potijesno ušće, kojim se ravan Rudo polja preliva u ravan Vrtočkog polja. (Oba polja su dijelovi Petrovačkog polja). Selo je samo mjestimično ograđeno brijegovima ili vrhovima, između kojih ipak tri široka otvora pružaju udobne prolaze do susjednih sela. Do zapada, prema Prkosima, Oraškom Brdu i donekle Teočaku selo je zaklonjeno Koviljačom, Osojem i Lupinom. Na severo-istoku čine pregradu prema Krnjeuši Čučevo i Rudača. Jelića Lug je u nekoliko granična oznaka prema Vođenici, a Radanovića Glavica prema Busijama.
U ataru sela Vrtoče, u predjelu zvanom Redžin kraj na nadmorskoj visini 730 m. nalazi se Gaćina jama. Niže od ovog otvora za 20 m. nalazi se još jedan otvor od svega 40 cm, Mala jama. Kamen ubačen u nju daje dug eho - do 30 sec. Moguća je veza između ove dvije jame. Proširenja u Maloj i Velikoj sali su nastala procesom salamanja i oburvavanja tavanice. Zbog svega toga jama je ponorsko-salomna. Dimnjak ukazuje na vezu sa Malom jamom. Ispitivanja Gaćine jame su utvrdila da je ona nekad bila jedan od ponora petrovačke pra-rijeke prilikom njenog sukcesivnog pomjeranja i skraćivanja od ušća prema izvorištu. To se naročito zaključuje po postojanju još dvije jame u pravcu sjeverozapada, prema Bihaću. To je jama u Dugom polju i jama pod Koviljačom.
Predio Vrtoča je u potpunosti bezvodan. Ovo je valjda jedino selo bez izvorske vode na petrovačkom području.
James Joyce
James Augustine Aloysius Joyce (Dublin, 2. februar 1882 – Zürich, 13. januar 1941) bio je irski romanopisac, pjesnik i književni kritičar. Doprinio je modernističkom avangardnom pokretu i smatra se jednim od najutjecajnijih i najvažnijih pisaca 20. vijeka. Joyceove roman Uliks (1922) je orijentir u kome su epizode Homerove Odiseje paralelne u različitim književnim stilovima, posebno u toku svijesti. Druga poznata djela su zbirka kratkih priča Dablinci (1914), te romani Portret umjetnika u mladosti (1916) i Finnegans Wake (1939). Njegova ostala djela uključuju tri knjige poezije, dramu, pisma i povremeno novinarstvo.
Vrtoče (Bosanski Petrovac)
Geografija
Kuće zauzimaju pretežno okrajke ravnice, manjim dijelom uspinju se po plećinama. U jednom kraju sela ima njiva i iznad kuća. Selo se dijeli u nekoliko dijelova: Glavica (Radanovića), Kula, Doline, Redžin Kraj, Očigrije, Gradina.
James Joyce
Jedan je od utemeljitelja modernog romana. Prve uspjehe postigao je zbirkom novela "Dablinci" iz 1914., u kojima Joyce prikazuje svakodnevicu i raznolika duševna stanja svojih junaka, kao i zanimljivim autobiografskim romanom "Portret umjetnika u mladosti" koji je čitalačkoj publici predstavljen 1916. Moglo bi se reći da je njegovo najpoznatije djelo Uliks objavljen 1922., vrhunac njegova stvaralačkog genija svakako predstavlja Bdijenje Finnegana iz 1939. Iako je većinu svog života proveo izvan Dublina, ova rana iskustva u Irskoj su ostavila ogroman utjecaj na njegov život i njegova djela.
Vrtoče (Bosanski Petrovac)
Historija
U Vrtoču na nadmorskoj visini od 1091 m, na najvišoj ošumljenoj, ali vrlo kamenitoj glavici brda Čučeva, leži osamljena i nedovoljno istražena gradina. Sastoji se od manjeg unutrašnjeg grada i od većeg predgrađa, koji su sa zapada i sjevera i djelimično sa sjeverozapada opasana 2-3 metra visokim kamenim nasipom, a sa južne i zapadne strane dovoljno zaštićena okomitim stijenama. Ukupna dužina te tvrđave od jugoistoka prema sjeveroistoku iznosi 360m, a najveća joj je širina na južnom kraju 170m. Pošto su Iliri svoje gradine gradili na visinama iznad polja, za razliku od Rimljana koji su gradili u polju i uz puteve, ova gradina je iz ilirskog perioda.
Na ravnoj uzvisini od 711m. nadmorske visine nalazi se veća nasuta gradina, koja je uokolo opasana nasipom, podignutim od kamena i zemlje, a sastoji se od unutrašnjeg grada i predgrađa. Oblik joj je nepravilna elipsa, koja se na jugu završava rtom, a duga je od sjevera prema jugu 295m, pri najvišoj širini od 140m. Nasipi dostižu visinu od 1m iznutra, a oko 2m izvana. U vrtočkoj gradini ili u najbližoj njenoj okolini bilo je i rimskih grobova, jer pored crkve leži poklopac kamenog rimskog sarkofaga. Dug je 2,2m, širok 1,3m koji je ukrašen zabatima. Pronađeni su i: jedan mali bronzani fragmenat, ulomak žrvnja, razbijena taljika od ilovače i mnoštvo ilovastih rbina od suđa građenog rukom.
James Joyce
Joyce je rođen u Dablinu u porodici srednje klase. Pohađao je Jezuitski koledž Clongowes Wood u okrugu Kildare, a zatim, nakratko, školu O'Connell koju su vodili Christian Brothers. Uprkos haotičnom porodičnom životu koji su mu nametnule nepredvidive finansije njegovog oca, briljirao je na jezuitskom koledžu Belvedere i diplomirao na Univerzitetskom koledžu u Dablinu 1902. Godine 1904. upoznao je svoju buduću suprugu Noru Barnacle i preselili su se u kontinentalnu Evropu. Kratko je radio u Puli, a potom se preselio u Trst u Austro-Ugarskoj, gdje je radio kao instruktor engleskog jezika. Osim osmomjesečnog boravka u Rimu radeći kao dopisnik i tri posjete Dablinu, Joyce je tamo boravio do 1915. U Trstu je objavio svoju knjigu pjesama Kamerna muzika i zbirku kratkih priča Dablinci, a počeo je serijski objavljivati Portret umjetnika u mladosti u engleskom časopisu The Egoist. Tokom većeg dijela Prvog svjetskog rata, Joyce je živio u Zurichu u Švicarskoj i radio na Uliksu. Nakon rata, nakratko se vratio u Trst, a zatim se 1920. preselio u Pariz, koji je postao njegova glavna rezidencija do 1940. godine.
Vrtoče (Bosanski Petrovac)
Historija
U predgrađu te gradine sagrađena je u novije doba crkva u Vrtoču, koja stoji na temeljima prijašnje, srednjovjekovne crkve. Oko crkve leže stećci u obliku ploče, na jednoj kratkoj strani zaobljene i ukrašene polumjesecom, dok na drugom kraju imaju pravougaon oblik, sa ljiljanom i krstom.
James Joyce
Uliks je prvi put objavljen u Parizu 1922. godine, ali je njegovo objavljivanje u Ujedinjenom Kraljevstvu i Sjedinjenim Državama zabranjeno zbog njegove opscenosti. Kopije su krijumčarene u obje zemlje, a piratske verzije su štampane do sredine 1930-ih, kada je objavljivanje konačno postalo legalno. Joyce je započeo svoje sljedeće veliko djelo, Finnegans Wake, 1923. godine, objavljujući ga šesnaest godina kasnije, 1939. Između ovih godina, Joyce je mnogo putovao. On i Nora su se vjenčali na građanskoj ceremoniji u Londonu 1930. godine. On je putovao u Švicarsku, često tražeći liječenje za sve teže probleme s očima i psihološku pomoć za svoju kćer Luciju. Kada je Francuska bila okupirana od strane Njemačke tokom Drugog svjetskog rata, Joyce se vratio u Zurich 1940. Umro je 1941. nakon operacije perforiranog čira, manje od mjesec dana prije svog 59. rođendana.
Vrtoče (Bosanski Petrovac)
Historija
Centralno spomen obilježje u Vrtoču je u potpunosti obnovljeno i svojom simbolikom čuva sjećanje na 408 boraca i 768 žrtava fašističkog terora iz Drugog svjetskog rata, sa područja Vrtoča, Bjelaja, Prkosa i Oraškog Brda.
James Joyce
Uliks se često nalazi visoko na listama velikih knjiga književnosti, a akademska literatura koja analizira njegov rad je opsežna i stalna. Mnogi pisci, filmaši i drugi umjetnici bili su pod utjecajem njegovih stilskih inovacija, kao što su njegova pedantna pažnja prema detaljima, upotreba unutrašnjeg monologa, igre riječi i radikalna transformacija tradicionalne radnje i razvoja likova. Iako je većinu svog odraslog života proveo u inostranstvu, njegov izmišljeni univerzum je usredsređen na Dablin i uglavnom je naseljen likovima koji veoma liče na članove porodice, neprijatelje i prijatelje iz njegovog vremena koji je tamo proveo. Uliks se posebno nalazi na ulicama i uličicama grada. Joyce je citiran kako kaže: "Za sebe, uvijek pišem o Dablinu, jer ako mogu doći do srca Dablina, mogu doći do srca svih gradova svijeta. U posebnom je sadržano univerzalno."
Vrtoče (Bosanski Petrovac)
Privreda
U selu je zadruga za tov pilića, obrada pilića u klaoničkim kapacitetima i svakodnevno snabdjevanje tržišta mesa. Zadruga se bavi i proizvodnjom koncentrovane hrane prvenstveno za vlastite potrebe a manjim dijelom i za potrebe tržišta USK. Proizvodnja, odnosno odgoj višenedeljnih purana, proizvodnja pšenice i tritikalea, te proizvodnja krompira sezonske su proizvodnje koje zauzimaju značajno mjesto u ukupnim aktivnostima zadruge.
James Joyce
Biografija
Rođen je u dablinskom predgrađu Rothamu, kao najstarije od četrnaestero djece. Otac John je imao malu radnju koja je bankrotirala 1891. i dovela porodicu u velike probleme. James je morao napustiti školu Clongowes Wood College jer nije više bilo novca za školarinu. Primili su ga u katoličku školu Christian Brothers gdje je bio kad je dobio ponudu za školu Belvedere College. Oni su mu predložili da postane dio njihovog reda, James je to odbio i napustio ih. Naime, Joyce je odgojen u strogoj kršćanskoj porodici i to je imalo veliki utjecaj na njegov život i njegova djela, ali on sam je već u 16 godini okrenuo leđa vjerovanju za sva vremena. 1898. se upisuje na University College Dublin gdje i diplomira na modernim jezicima (engleski, francuski i italijanski). Još na koledž počinje pisati i prvo objavljeno djelo mu je osvrt za Ibzenovu dramu.
Vrtoče (Bosanski Petrovac)
Privreda
U selo nalazi se i seosko domaćinstvo Čardaklije, koje svojim ambijentom i atmosferom vraća u davna, danas zaboravljena vremena.
James Joyce
Biografija
Kada je diplomirao odlazi u Pariz rekavši da tamo studira medicinu, međutim već nakon pola godine se vratio jer mu je majka umirala od raka. Nakon njene smrti počeo je intenzivno piti i uspijevao je preživljavati zahvaljujući osvrtima za knjige, časovima, i pjevanju. Tu, 1904. pokušava objaviti i "Portret umjetnika u mladosti" ali bez uspjeha. U junu 1904. upoznaje svoju buduću ženu Noru Barnacle i oni vrlo brzo napuštaju Dublin. Prvo su otišli u Zurich, pa u Trst gdje je uspio naći mjesto učitelja engleskog ostao deset godina. 1905. mu se rodio sin George, a dvije godine kasnije i kćerka Lucia. 1909. je posjetio Dublin nadajući se da će tamo objaviti zbirku pripovjedaka "Dublinci". To je bilo bezuspješno, i zbirka je ostala neobjavljena. 1915. je otišao u Zurich i tamo sreo Harriet Shaw Weavera koji ga je riješio finansijskih problema uzevši ga u zaštitu i plaćajući mu obilno za njegov rad. 1920. je otišao u Pariz i tamo ostao 20 godina.
11. januara 1941. imao je operaciju koja je uzrokovala njegovim padom u komu. Probudio se dva dana kasnije i tražio da se pozovu njegova djeca da ih vidi. Međutim oni su bili na putu kad je James preminuo. Sahranjen je na Fluntern Cemetery groblju u Zurichu, gdje su također sahranjeni i njegova žena (umrla 1951) i sin Geogre.
Djela
Joyce je napisao jednu knjigu pjesama (Kamerna muzika) te jednu dramu ("Izgnanici"), no besmrtnost mu je osigurala proza.
Punih osam godina James Joyce je pokušavao dogovoriti se sa izdavačima i urednicima oko objavljivanja svoje prve prozne knjige, zbirke pripovjedaka Dablinci. Dva puta je prerađivan slog knjige, a nekoliko puta urednici su ucjenjivali Joycea da promijeni ili izbaci dio teksta. Danas, stotinjak godina kasnije, nevjerovatno zvuči da se tadašnjim urednicima riječ bloody (krvavo) činila silno sablaznjivom te da su za objavljivanje knjige dali uslov po kojemu se ta riječ mora izbaciti.
Portret umjetnika u mladosti je autobiografski roman objavljen prvo u serji 1914-1915 godine. Riječ je o sazrijevanju umjetnika i o razvoju umjetničke ideje kroz vrijeme. Tu prvi put koristi tehniku unutrašnjeg monologa.
Uliks nakon velike potrage za izdavačima koji nisu prihvatali kontraveznost ovoga djela, 1922. djelo je napokon objavljeno. I nakon toga djelo je pretrpilo mnoge potečkoće, čak kad su 500 primjeraka poslali u SAD 1922., oni su zaplijenjeni i uništeni. Ipak ovo djelo je označilo prekretnicu u književnosti jer koristi novi stil bogat tehnikama poput "toka svijesti" (stream of consciousness), te parodije i humora. Osnova karakteristika joj je kaleodoskopsko pisanje i formalna struktura. Knjiga se satoji od 18 poglavlja, svako opisuje jedan sat 16-og juna i svako je obojeno različitim bojama pri tome se poklapajući sa jednom epizodom Homerove Odiseje.
Bdijenje Finnegana se pojavila pod nekoliko imena sve dok 1939. nije dobila svoj krajnji oblik i ovaj naslov. Radnja se dešava po noći, i dijelom je nastavak Uliksa. Sve novonastale Joycove tehnike su ekstremno korištene, tako da su napuštene sve konvencije o toku radnje, izgradnji likova, pa čak i korištenju smislenog jezika. Djelo se bazira na dubokim igrama riječi. Knjiga završava početkom prve rečenice, a počinje njenim krajem, tako da je knjiga u stvari kružnog toka. Joyce je rekao da bi idealni čitaoc trebao patiti od "idealne nesanice" i kada bi prošitao knjigu vratio bi se opet na početak čitajući je ponovo i tako sve u idealnom krugu.
Bloomsday
Šesnaesti dan juni, vrijeme radnje Uliksa, među Joyceovim je fanovima širom svijeta poznat kao Bloomsday, Bloomov dan. U cijelom svijetu, u Irskoj, a naročito u Dublinu, organiziraju se brojne manifestacije u čast Uliksa. Dublinci i turisti šetaju rutom Leopolda Blooma, jedu i piju u kafanama u koje je on zalazio šesnaestog dana oktobra 1904. godine. Ovo je dan kada je Joyce prvi put upoznao svoju buduću suprugu i zauvijek je ostao ovjekovječen. Joyceovci širom svijeta organiziraju i javna čitanja Uliksa.
Vickers A1E1 Independent
Vickers A1E1 Independent je bio eksperimentalni tenk s više kupola kojeg je projektirala britanska kompanija Vickers tokom perioda između dva svjetska rata. Iako se projekt nije nastavio dalje od prototipa imao je velik utjecaj na projektiranje mnogih kasnijih tenkova.
Gljive
Gljive − označavane i kao prave gljive ili Eumycota − spadaju u najrasprostranjenije žive organizme na Zemlji. Smatra se da ih ima između 70.000 i 100.000 tzv. nižih i viših vrsta gljiva, mada najnovija istraživanja tu hipotetičku brojku pomjeraju na preko milion. Pretpostavlja se da svaku od pet stotina hiljada viših biljnih vrsta prati jedna do dvije vrste gljiva, pa računicu nije bilo teško izvesti.
Vickers A1E1 Independent
Britanska vojska je u decembru 1922. godine naručila prototip teškog tenka koji je dobio nadimak Independent u namjeri da zamjeni stare Mark V tenkove. Većinu tenka je projektirao Walter Gordon Wilson, dok je 35,8 litreni V12 zrakom hlađeni motor dizajnirao Armstrong Siddeley koji je isto tako ukomponirao novi hidraulični kočioni sistem koji je posebno dizajniran za tenk. Teoretski najveća brzina koju je tenk mogao postići je bila 40 km/h, ali u praksi je ona bila 32 km/h jer je motor trošio previše ulja. Jedini proizvedeni prototip je dostavljen vojsci 1926. godine, ali je projekt napušten iz financijskih razloga.
Imao je jednu glavnu kupolu koja je bila naoružana topom kalibra 47 mm i četiri manje kupole koja je svaka bila naoružana sa 0,303 inčnim (7,7 mm) mitrljezima.
Gljive
Nauka o gljivama - mikologija (od grčkog myko-šampinjon, gljiva, logos-nauka) prošla je dug razvojni put. Njenim rodonačelnikom smatra se grčki filozof Aristotel, koji je dao prve opise gljiva.
Gljive su neobičan, raznovrstan i nedovoljno proučen svijet. Budući da ne vrše osnovnu funkciju biljaka fotosintezu jer ne posjeduju hlorofila, a ne kreću se i ne razmnožavaju polno poput životinja ne mogu se svrstati ni u prvo ni u drugo carstvo, već predstavljaju carstvo za sebe. One predstavljaju zaseban oblik života na zemlji koji je razvio tri osnovne strategije preživljavanja u prirodi a to su:
Gljive Saprobionti (razlagači) bez čijeg djelovanja u prirodi ne bi moglo doći do razlaganja organskih materija biljnog porijekla. i kaže se da nema gljiva šume bi se ugušile u vlastitom otpadu.
Gljive Paraziti koje napadaju žive biljke, životinje, ljude i druge gljive. Kroz mrežu tankih hranidbenih niti, gljive upijaju hranu iz žive ili nežive organske tvari.
Hifa je hranidbena nit gljive. Na vrhu hife nalaze se zaobljeni izdanci zvani haustoriji koji prodiru u ćelije, upijaju hranu i njome hrane gljivu.
Micelij je mreža hifa koja poput paukove mreže, prorasta supstrat i može se prostirati na više hektara površine.
Plodišta razvijaju gljive (makromicete) da bi se razmnožavale. Svako plodište oslobađa sićušne spore. Jedno plodište livadske pečurke proizvede oko 16 milijardi spora.
Klijanjem spora na odgovarajućoj podlozi nastaje novi micelij.
U odnosu na čovjeka, gljive mogu biti:
Evolucija
thumb|[[Prototaxites milwaukeensis (Penhallow, 1908),--- srednjedevonska gljiva iz Wisconsina]] Za razliku od evolucijska historije biljaka i životinja, rani fosilni zapisi o gljivama su oskudni. Faktori koji vjerovatno doprinose njihovoj nedovoljnoj zastupljenosti među fosilima uključuju prirodu gljiva plodnuh tijela, koja su mehka, mesnata i lahko razgradljiva tkiva, kao i mikroskopske dimenzije njihovih struktura, koje stoga nisu lahko uočljive. Gljivne fosile je teško razlikovati od onih od drugih mikroba, a najlakše ih je prepoznati ako nalikuju postojećim gljivama. Često se nalaze i uzimaju iz mineraliziranih biljaka ili životinja – domaćina; ti se uzorci obično proučavaju izradom preparata tankog presjeka koji se mogu pregledati pomoću svjetlosne ili transmisijske eletronske mikroskopije. Istraživači proučavaju fosilne kompresije otapanjem okolne matrice kiselinom, a zatim pomoću svjetlosti ili skenirajućom elektronskom mikroskopijom da bi se uočili detalji površine. Najraniji fosili koji imaju obilježja gljiva karakteristični za doba Paleoproterozoika, prije nekih 2.400 miliona godina; ti višećelijski,  bentoski organizmi imali nitaste strukture sposobne za anastomozu.
Druge studije (2009) procenjuju dolazak gljivnih organizama na oko 760–1.060 miliona godina prije sadašnjosti, a na osnovu upoređivanja brzine evolucije u usko povezanim grupama. Za veći dio ere paleozoik (prije 542–251 milion godina), čini se da su gljive bile vodene i sastojale se od organizama sličnih postojećim Chyrididama koji imaju spore sa bičem. Evolucijsko prilagođavanje, od vodenog na kopneni način života zahtijevalo je diverzifikaciju ekoloških strategija za dobijanje hranjivih sastojaka, uključujući parazitizam, saprobnost, te razvoj uzajamnosti, poput mikoriza i lihenizacija. Nedavna (2009) istraživanja sugeriraju da je ekološki status predaka Ascomycota bio je saprobizam, i neovisni događaji sa lišajima su se dogodili više puta.
U maju 2019., naučnici su izvijestili o otkriću gljive fosila nazvane Ourasphaira giraldae u kanadskom Arktiku, koja je na  mogla rasti i prije milijardu godina, mnogo prije nego što su e biljke pojavile na kopnu.
Taksonomija
Iako su obično uključene u nastavne programe i udžbenike o botanici, gljive su bliže životinjama nego biljkama i smještaju se sa životinjama u monofletnu grupu Opisthokonta. Analize koje koriste molekulsku filogenetiku podržavaju monofiletsko porijeklo gljiva. Taksonomija gljiva je u stanju stalnog mijenjanja, posebno zbog nedavnih istraživanja temeljenih na usporedbama sekvenci DNK. Nove filogenetske analize često poništavaju klasifikacije zasnovane na starijim, a ponekad i manje diskriminativnim metodima, utemeljenim na morfološkim obilježjima i konceptima bioloških vrsta dobivenih eksperimentalnim ukrštanjem. Ne postoji jedinstvenći općenito prihvaćen sistem na razini višiih taksonomskih rangova i česte su promjene imena na svim razinama, od vrsta pa nadalje. U toku su napori među istraživačima da se uspostavi i ohrabri upotreba jedinstvene i konzistentnije nomenkature. Vrste gljiv mogu imati i više naučnih imena, ovisno o njihovom životnom ciklusu i načinu (seksualne ili aseksualne) reprodukcije. Web stranice poput Index Fungorum i ITIS (Integrated Taxonomic Information System) navode današnja imena vrsta gljiva (s unakrsnim referencama na starije sinonime).
Klasifikacija carstva Fungi iz 2007.,  rezultat je opsežnog istraživačkog napora koji uključuje desetine mikologa i drugih naučnika koji rade na taksonomiji gljiva. Prepoznaje sedam koljena, od kojih su dva – Ascomycota i Basidiomycota – u ogranku koji predstavlja potcarstvo Dikarya, najbogatiju i najpoznatiju grupu, uključujući sve gljive, najviše plijesni hrane, najviše patogenih gljiva biljaka i piva, vinoa i hljebni kvasac. Prateći kladogram prikazuje glavne taksone gljiva i njihov odnos prema opistokontnim i unikontnim organizmima, utemeljen na radu Philippea Silara, "Mycota: Sveobuhvatni traktat o gljivama kao eksperimentalnim sistemima za osnovna i primijenjena istraživanja" (The Mycota: A Comprehensive Treatise on Fungi as Experimental Systems for Basic and Applied Research) i Tedersooa et al. 2018. Dužine grana nisu proporcionalne evolucijskim udaljenostima.
Klasifikacija
Klasifikacija gljiva je prošla dug razvojni put. U početku je u grupu gljiva uključivano mnogo grupa koje se danas svrstavaju u druga carstva. Najsavremenija istraživanja dovode u blisku filogenetsku vezu gljive i životinje te ih uključuje u zajedničku grupu pod nazivom Opisthokonta.
Ljudska upotreba
thumb|upright|right|alt=Mikroskopski prikaz pet sfernih struktura; jedna od sfera je znatno manja od ostalih i pričvršćena je za jednu od većih sfera|Ćelije [[Saccharomyces cerevisiae prikazane uz pomoć DIC mikroskopije]] Ljudska upotreba gljiva za pripremu ili konzerviranje hrane i druge svrhe je opsežna i ima dugu historiju. Uzgoj gljiva i sakupljanje gljiva su velike industrije u mnogim zemljama. Izučavanje historijskih upotreba i sociološkog utjecaja gljiva poznata je kao etnomikologija. Zbog sposobnosti ove grupe da proizvede ogroman asortiman prirodnih proizvoda s antimikrobnim ili drugim biološkim djelovanjima, mnoge vrste se već dugo koriste ili se razvijaju za industrijsku proizvodnju antibiotika, vitamina i lijekova protiv raka i za smanjenje holesterola. Razvijene su metode za genetičko inženjerstvo gljiva, omogućavajući metaboličko inženjerstvo gljivičnih vrsta. Na primjer, genetska modifikacija vrsta kvasca —koje je lako uzgajati velikom brzinom u velikim posudama za fermentaciju—otvorila je načine farmaceutske proizvodnje koji su potencijalno efikasniji od proizvodnje izvornih organizama. Industrije zasnovane na gljivama ponekad se smatraju glavnim dijelom rastuće bioekonomije, s primjenama u fazi istraživanja i razvoja, uključujući upotrebu za tekstil, zamjenu mesa i opću biotehnologiju gljiva.
Kaćuni (Busovača)
Kaćuni su naseljeno mjesto u općini Busovača, Bosna i Hercegovina.
Tumare
Tumare su naseljeno mjesto u općini Lukavac, Bosna i Hercegovina.
NGC 1552
NGC 1552 (također poznat kao MCG 0-12-7, PGC 14907 i UGC 3015) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 220 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Eridan. Najveći prečnik je 1,80 (115 hiljada sg) a najmanji 1,2 uglovnih minuta (77 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 1. januara 1786. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Jablanica (Sevnica)
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Jablanica je imala 144 stanovnika.
Histon H3
Histon H3 je jedan od pet glavnih histona uključenih u strukturu hromatina u eukariotskim ćelijama. Sa glavnim globularnim domenom i dugim N-terminalni rep, H3 je uključen u strukturu nukleosomske strukture 'perli na niti. Histonski proteini su visoko posttranslacijsko modificirani međutim histon H3 je najopsežnije modificiran od pet histona. Sam izraz "Histone H3" namerno je dvosmislen jer ne pravi razliku između varijanti sekvence ili stanja modifikacije. Histon H3 je važan protein u novom polju epigenetike, gdje se smatra da njegove varijante sekvence i varijabilna stanja modifikacije igraju ulogu u dinamičkoj i dugoročnoj regulaciji gena.
Epigenetika i posttranslacijske modifikacije
N-terminal H3 viri iz globulastog nukleosomskog jezgra i podložan je posttranslacijskim modifikacijama koje utiču na ćelijske procese. Ove modifikacije uključuju kovalentno vezivanje metil ili acetil grupa za lizinske i argininske aminokiseline i fosforilaciju serin ili treonin. Di- i trimetilacija lizina 9 povezana je sa represijom i heterohromatin om (vidi H3K9me2 i H3K9me3), dok monometilacija K4 (K4 odgovara ostatku lizina na 4. poziciji) (vidi H3K4me1), povezan je sa aktivnim genima. Sa glavnim globulastim domenom i dugim N-terminalnim repom, H3 je uključen u strukturu nukleosomske strukture 'perli na niti'. Histonski proteini su visoko posttranslacijsko modificirani; međutim histon H3 je najopsežnije modificiran od pet histona. Sam termin "histon H3" namjerno je dvosmislen jer ne pravi razliku između varijanti sekvence ili stanja modifikacije. Histon H3 je važan protein u novom polju epigenetike, gdje se smatra da njegove varijante sekvence i varijabilna stanja modifikacije imaju ulogu u dinamičkoj i dugoročnoj regulaciji gena. Utvrđeno je da histon H3.3 ima važnu ulogu u održavanju integriteta genoma tokom razvoja sisara. Varijante histona iz različitih organizama, njihova klasifikacija i specifične karakteristike varijanti mogu se naći na "HistoneDB - sa varijantama " bazi podataka.
Genetika
Histon H3 je kodiran sa nekoliko gena u ljudskom genomu, uključujući:
NGC 7504
NGC 7504 je zvijezda i nalazi se u sazviježđu Pegaz. Prvo otkriće je napravio Albert Marth 2. septembra 1864. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Pozorište mladih Sarajevo
Pozorište mladih Sarajevo osnovano je 1977. godine udruživanjem Pionirskog pozorišta i Pozorišta lutaka koji su postojali od 1950. Direktor Pozorišta mladih je Nermin Tulić.
Pozorište nije prestajalo s radom ni tokom rata u BiH. U Pozorištu za vrijeme rata premijerno su izvedene brojne predstave, među kojima "Čekajući Godoa" S. Beketa, Euripidov "Alkestis", "Okovani Ibi" A. Zaria, "Hamlet mašina" H. Milera, "Bajka o Sarajevu" G. Šimića, "Abeceda" F. Duraković i dr. U svojoj galeriji Pozorište mladih organizovalo je izložbu 6. aprila 2004. pod nazivom "Teatar pod opsadom", na kojoj su predstavljene fotografije predstava rađenih tokom rata u BiH od 1992. do 1995. godine. Predstavljeno je 13 fotografija iz predstava Sarajevskog ratnog teatra (SARTR), Kamernog teatra 55, Pozorišta mladih Sarajevo, Narodnog pozorišta Sarajevo, kao i predstava izvedenih na međunarodnom pozorišnom festivalu MESS.
NGC 6010
NGC 6010 (također poznat kao MCG 0-40-13, PGC 56337 i UGC 10081) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 87 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Zmija. Najveći prečnik je 2,00 (50 hiljada sg) a najmanji 0,5 uglovnih minuta (13 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 3. maja 1786. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Tvrdoća
U mašinstvu postoji nekoliko načina za određivanje tvrdoće:
U mineralogiji se koristi Mohsova skala tvrdoće na kojoj je najtvrđi materijal dijamant, a najmekši talk.
== Usporedna tablica vrijednosti tvrdoća čelika mjerenih različitim postupcima ==
Vozuća
Vozuća je naseljeno mjesto u općini Zavidovići, Bosna i Hercegovina.