cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Švicarski franak
Historija
Franak je uveden 1789. osnivanjem Helvetske republike (njem. Helvetische Republik) od strane Francuske. Prethodno je svaki kanton kovao vlastiti novac. Od 1803. kantonima je omogućeno samostalno kovanje novca. Nakon 1848. kovanje novca se centralizuje i Savezna država dobija monopol nad novcem. Franak je zvaničnom valutom proglašen 1850. Švicarska pristupa 1865. Latinskoj uniji kovnica. Time su zlatne i srebrene kovanice iz Belgije, Francuske, Grčke i Italije bile priznate u Švicarskoj. Tadašnje kovanice je kovala Schweizerische Eidgenossenschaft (bs. "Švicarska zakleta zadruga"). Od 1907. Švicarska nacionalna banka preuzima izdavanje novčanica. Budući da je franak već koristio zlato kao pokriće, Švicarska je 1945. pristupila sporazumu iz Bretton Woodsa. Franak je time bio vezan za američki dolar sve do 1973. kada su SAD ukinule sporazum. 2011. se uvodi minimalni kurs franka s evrom koji je važio do 2015.
Ukidanje minimalnog kursa s eurom
Švicarska nacionalna banka (njem. Schweizerische Nationalbank, SNB) je 15. januara 2015 ukinula minimalni kurs s eurom, koji je do tada iznosio najmanje 1,2 franka, određena fleksibilnost je bila omogućena. Kao razlog su navedeni troškovi učestalih intervencija SNB-a na deviznom tržištu.
Posljedice
Britanski devizni broker Alpari UK je otišao u stečaj, jer nije mogao na vrijeme intervenisati, isti slučaj je i sa nekim deviznim brokerima u Australiji u SAD-u. Ukidanje nije bilo prethodno najavljeno da se špekulantima oteža rad. Mnogi špekulanti su koristili u tu svrhu kreditnu polugu, no budući da je došlo do drastične promjene kursa, nisu mogli nadoknaditi izgubljen novac i tako su brokerske kuće imale dugove. Franak je samo dan nakon ukidanja u odnosu na euro znatno dobio na vrijednosti, a euro je pao na nivo iz 2003. U BiH, Hrvatskoj i Srbiji postoji veliki broj građana koji su uzimali kredite isplaćene u švicarkom franku. Budući da je BAM vezana za euro, pad vrijednosti eura u poređenju s frankom otežava vraćanje dugova. SNB je isto imala gubitak od 30 milijardi franaka, zbog ulaganja u raznim devizama.
Crkvenoslavenski jezik
Crkvenoslavenski jezik je liturgijski jezik u slavenskim pravoslavnim crkvama. Crkvenoslavenski se počeo upotrebljavati nakon misija Ćirila i Metodija i sve do modernog doba je bio najvažniji slavenski književni jezik. Od svih varijanti crkvenoslavenskog jezika, starocrkvenoslavenski jezik je najbolje izučen.
Varijante (Redakcije)
Starocrkvenoslovenski igra veoma važnu ulogu u razvoju crkvenoslavenskog, ali se kod starocrkvenoslavenskog radi o jeziku koji jednog broja rukopisa koji ima arhaične pravopisno-fonološke karakteristike. Najveći dio crkvenoslavenske literature je ipak napisan jezikom koji se u manjem ili većem obimu razlikuje od starocrkvenoslavenskog, jer je s vremenom poprimio razne uticaje lokalnih narodnih jezika. U ovom smislu se često govori o varijantama odnosno redakcijama starockvenoslavenskog jezika.
Bugarsko-crkvenoslavenski
Nakon što su Metodijevi učenici, a time i crkvenoslavenska literatura, protjerani iz Velike Moravske, našli su utočište u Bugarskom carstvu. Pod carem Simeonom I. nastaje veliki broj uglavnom sa grčkog jezika prevedenih crkvenoslavenskih djela.
Kasnije, otprilike nakon 1200. godine, dolazi do razlika između pojedinih tekstova koji prije svega nastaju kroz promjenu nazalnih vokala pod uticajem lokalnih dijalekata. Jezik ovih tekstova je poznat kao bugarsko-crkvenoslavenski ili srednjebugarski.
U 14. vijeku dolazi do revizije crkvenoslavenskih tekstova prilikom koje se greške nastale vremenom ispravljaju te ortografija pojednostavljuje. Važnu ulogu u ovom procesu su imali slavenski manastiri na Svetoj gori u kojima se čuvala prvobitna verzija tekstova. Propast crkvenoslavenske literature u Bugarskoj počinje dolaskom Turaka na Balkansko poluostrvo.
Srpsko-crkvenoslavenski
U Srbiji je štokavsko narječje izvršilo važan uticaj na crkvenoslavenski. Najprosperitetnije doba srpsko-crkvenoslavenskog su 14. i 15. vijek u kojem nastaje dosta s grčkog prevedenih tekstova i hagiografija. Srpsko-crkvenoslavenski je u Srbiji bio najvažniji književni jezik sve do polovine 18. vijeka. Osim toga je u prvom razdoblju osmanske vlasti u Srbiji srpsko-crkvenoslavenski bio jedan od službenih jezika. Srbi koji su se nakon ratova sa Turcima naselili u Vojvodini počinju kao književni jezik već krajem 17. vijeka koristiti rusko-crkvenoslavenski (odnosno novocrkvenoslavenski) a nakon toga i maternji jezik, dok se u užoj Srbiji srpsko-crkvenoslavenski koristio maltene sve do vremena Vuka Karadžića.
Rusko-crkvenoslavenski
Najvažnijom varijantom starocrkvenoslavenskog se smatra rusko-crkvenoslavenski koji je nastao na području Kijevske Rusije. Prvi sačuvan rusko-crkvenoslavenski dokument je tzv. Ostromirovo jevanđelje iz 1056. godine koje je nastalo kao prepis nekog južnoslavenskog originala. U Ostromirovom jevanđelju se mogu primijetiti zamjene nazalnih vokala oralnim ekvivalentima, ali globalno gledajući nema nekih velikih razlika između jezika iz jevanđelja i starocrkvenoslavenskog.
I u ostalim dokumenatima iz ranog razdoblja su uočljive određene razlike u pravopisu ili fonetici, ali se uglavnom može zaključiti da rani rusko-crkvenoslavenski još uvijek zadržava najveći dio osobina starocrkvenoslavenskog. Kroz razvoj istočnoslavenskih jezika i posebnu književnu tradiciju na istočnoslavenskom području vremenom ipak dolazi do primjetnih razlika (prije svega u pravopisu između ruske redakcije i izvornih starocrkvenoslavenskih tekstova.
Do rearhaiziranja pravopisa dolazi nakon prodora Turaka na Balkan u 14. vijeku kada je veliki broj slavenskih učenjaka (npr. kasniji metropolit Kiprian) našlo utočište u Moskovskoj Rusiji. U ovom okviru se često govori o „drugom južnoslavenskom uticaju“ budući da se za „prvi južnoslavenski uticaj“ smatra preuzimanje bugarske crkvenoslavenske literature prilikom hristijanizacije Kijevske Rusije 998. godine. Kao rezultat ove rearhaizacije dolazi između ostalog do ponovnog etimološki ispravnog pisanja nazalnih vokala.
Put prema novocrkvenoslavenskom
U 16. vijeku je Rusija suočena sa raznovrsnim kulturološkim izazovima. Reformacijom s jedne strane, te protivreformacijom u pod poljskom krunom i vladom jezuita ujedinjenih (jugo)zapadnoslavenskih teritorija (danas Bjelorusija i zapadni dio Ukrajine) su pravoslavlje pa time i crkvenoslavenski jezik su došli u veoma tešku situaciju. Kroz razvoj štampe i religijske sukobe dolazi do potrebe za jedinstvenim religijskim tekstovima te se 1581. godine pojavljuje prva štampana crkvenoslavenska Biblija, tzv. Ostroška biblija. Osim toga dolazi do prvih pokušaja kodificiranja gramatike i rječnika na području (jugo)zapadne Rusije. U ovom kontekstu su npr. naročito važni autori kao Meleti Smotryzky sa svojom gramatikom iz 1619. godine, te Pamwo Berynda i njegov rječnik iz 1627. godine. Ovaj kodificirani sistem će zahvaljujući ukrajinskim učenjacima dospjeti do Moskve a onda i u ostala slavenska pravoslavna područja gdje se (s manjim promjenama) koristi još i danas u vjerskoj službi.
Hrvatsko-crkvenoslavenski
Posebnu poziciju u historiji crkvenoslavenske literature zauzima hrvatsko-crkvenoslavenski. Iako je nakon raskola između zapadne i istočne varijante hrišćanstva postao dijelom katoličko-latinskog kulturnog kruga, hrvatsko-crkvenoslavenski je sačuvao izvornu tradiciju koristeći uglastu glagoljicu. Kako su kulturne veze sa pravoslavnim kulturnim krugom nakon raskola bile skoro u potpunosti prekninute, nije došlo do većih uticaja na izvorni jezik tako da hrvatsko-crkvenoslavenski tekstovi često sadrže prvobitne arhaične jezične izraze i oblike.
Češko-crkvenoslavenski
Rani oblici crkvenoslavenskog na zapadnoj periferiji slavenskih teritorija ili tzv. češko-crkvenoslavenski ne igraju neku posebnu ulogu u daljem razvoju crkvenoslavenskog jezika.
Interval (matematika)
U matematici intervalom nazivamo skup realnih brojeva, koji se nalaze između dva poznata broja, ta dva broja se nazivaju granice intervala. Npr. interval „(10;20)“ opisuje skup realnih brojeva između 10 i 20, bez tih brojeva. Interval „[10;20]“ označava skup realnih brojeva između 10 i 20, uključujući i 10 i 20.
U apstraktnoj matematici interval je definisan kao podskup S nekog linearno uređenog skupa T, za koji vrijedi, bilo koje x, y ∈ S a x < z < y, te z ∈ S.
Tipovi intervala
Intervali realnih brojeva mogu imati jedan od sljedećih oblika (a, b su realni brojevi, gdje a < b):
Intervali 1., 5., 7., 9. a 11. se zovu otvoreni intervali, intervali 2., 6., 8., 9., 10. a 11. su zatvoreni intervali, te se ponekad još nazivaju segmenti. Intervali 3. a 4. se nekada nazivaju poluotvoreni ili poluzatvoreni ili s lijeva/ s desna otvoreni/ zatvoreni.
Aritmetika intervala
Matematiku intervala je predstavio M. Warmus, 1956. godine. Ta aritmetika daje definiciju operacijama nad intervalima tako, da Za osnovne računske operacije to znači: Djeljenje intervalom, koji sadrži nulu nije definisano. Sabiranje i množenje su komutativne, asociativne i poddistributivne operacije (skup X (Y + Z) je podskup XY + XZ).
849.
Godina 849. (DCCCXLIX) bila je redovna godina koja počinje u utorak u julijanskom kalendaru. Oznaka 849. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
Giro d'Italia
mini|desno|250px|Ružičasta majica, koju nosi vodeći biciklist na Giro d'Italiji Giro d'Italia popularna je biciklistička utrka koja se svake godine, uz izuzetak ratnih, održava u Italiji i okolnim državama. Jedna je od najslavnijih biciklističkih utrka zajedno s Tour de Franceom. Nastala je 1909. kao odgovor na Tour de France, ali i kako bi se povećala prodaja novina La Gazzetta dello Sport, koje su bile prvobitni organizator te utrke. Trenutni organizator jest kompanija RCS Sport. Vodeći biciklist na Giru nosi ružičastu majicu. Najviše pobjeda u ukupnom poretku u historiji imali su domaći takmičari. Utrka svake godinje počinje iz drugog grada, a tradicionalno se završava u Milanu, uz nekoliko izuzetaka.
Po vozačima
Trideset četiri vozača pobijedila su na 10 ili više etapa (aktivni su napisani podebljano):
Mladalačka primarna lateralna skleroza
Klinički, zgrčenost je rezultat gubitka inhibicije motornih neurona, što uzrokuje prekomjernu brzinski zavisnu kontrakciju mišića. Ovo na kraju dovodi do hiperrefleksija, pretjeranog dubokog tetivnog refleksa. Spastičnost se često liječi baklofenom, koji deluje kao agonist na GABA-receptorima, koji su inhibitorni.
Spazamska cerebralna paraliza je najčešći oblik cerebralnih paraliza, grupe trajnih problema s kretanjem koji se ne pogoršavaju tokom vremena. Inhibicijska dejstva GABA doprinose efikasnosti baklofena kao sredstva protiv zgrčenosti.
Uzrok
Spazam se uglavnom javlja kod poremećaja centralnog nervnog sistema (CNS) koji utiču na gornji motorni neuron u obliku lezije, kao što je spazamska diplegija ili sindrom gornjeg motornog neurona, a može biti prisutan i kod različitih tipova multiple skleroze, gdje se javlja kao simptom progresivno pogoršavajućih napada na mijelinsku ovojnicu i stoga nije povezan s tipovima zgrčnosti prisutne kod neuromuskularnih cerebralnih paraliza ukorijenjenih spazamskih poremećaja.
Smatra se da je uzrok ove bolesti kada se javlja neravnoteža u ekscitatornom i inhibitornom ulazu u α motorne neurone uzrokovana oštećenjem kičmene moždine i/ili centralnog nervnog sistema. Oštećenje uzrokuje promjenu ravnotežnog signala između nervnog sistema i mišića, što dovodi do povećane ekscitabilnosti u mišićima. Ovo je uobičajeno kod ljudi koji imaju cerebralnu paralizu, ozljede mozga ili kičmene moždine, ali se može dogoditi bilo kome, npr. moždani udar.
Jedan faktor za koji se smatra da je povezan sa spazmima je refleks istezanja. Ovaj refleks je važan u koordinaciji normalnih pokreta u kojima se mišići skupljaju i opuštaju i u sprečavanju da se mišić previše istegne. Iako su krajnji rezultat problemi s mišićima, zgrčenost je zapravo uzrokovana ozljedom dijela centralnog nervnog sistema (mozak ili kičmena moždina) koji kontroliše voljne pokrete. Oštećenje uzrokuje promjenu ravnoteže signala između nervnog sistema i mišića. Ova neravnoteža dovodi do povećane aktivnosti (ekscitabilnosti) u mišićima. Receptori u mišićima primaju poruke od nervnog sistema, koji osjećaju količinu istezanja mišića i šalju taj signal u mozak. Mozak odgovara slanjem poruke nazad da preokrene istezanje kontrakcijama ili skraćivanjem.
Sve u svemu, definirajuće obilježje spazama je da povećana otpornost na pasivno istezanje zavisi od brzine. Lance (1980) to opisuje na ovaj način: "...motorni poremećaj, karakteriziran povećanjem toničnih refleksa istezanja (mišićnog tonusa) ovisno o brzini s pretjeranim trzajima tetiva, što je rezultat hiperekscitabilnosti refleksa istezanja kao jedne komponente sindroma gornjeg motornog neurona (UMN)".
Zgrčenost javlja se u stanjima u kojima su mozak i/ili kičmena moždina oštećeni ili se ne razvijaju normalno; tu spadaju cerebralna paraliza, multipla skleroza, povreda kičmene moždine i stečena povreda mozga uključujući moždani udar. Oštećenje centralnog nervnog sistema (CNS), kao posljedica moždanog udara ili ozljede kičmene moždine, mijenja neto inhibiciju perifernog živca u zahvaćenoj regiji. Ova promjena inputa u tjelesne strukture ima tendenciju da favorizuje ekscitaciju i stoga povećava ekscitabilnost nerva. Oštećenje CNS-a također uzrokuje mirovanje živaca ćelijske membrane u više [depolariziranijem] stanju. Kombinacija smanjene inhibicije i povećanog depolarizovanog stanja ćelijskih membrana, smanjuje prag akcijskog potencijala za provođenje nervnog signala, a samim tim povećava aktivnost struktura koje inerviraju zahvaćeni nervi (spazme). Mišići koji su zahvaćeni na ovaj način imaju mnoge druge potencijalne karakteristike izmijenjenih performansi pored zgrčenosti, uključujući mišićnu „slabost“; smanjenu kontrola pokreta; klonus (serija nevoljnih brzih kontrakcija mišića često simptomska prenaprezanja mišića i/ili zamora mišića); pretjerani duboki tetivni refleksi i smanjena izdržljivost.
Spazam i klonus
Klonus (tj. nevoljne, ritmičke, mišićne kontrakcije i opuštanja) ima tendenciju da koegzistira sa zgrčenošću u mnogim slučajevima moždanog udara i povreda kičmene moždine vjerovatno zbog njihovog zajedničkog fiziološkog porijekla. Neki smatraju klonus jednostavno proširenim ishodom spazama. Iako je usko povezan, klonus se ne viđa kod svih pacijenata sa spastičnošću. Obično ga nema sa zgrčenošću kod pacijenata sa značajno povišenim mišićnim tonusom, jer su mišići stalno aktivni i stoga ne učestvuju u karakterističnom ciklusu uključivanja/isključivanja klonusa. Rezultati klonusa zbog povećanja ekscitacija motornih neurona (smanjen prag akcijskog potencijala) i uobičajena je u mišićima s dugim kašnjenjima u provodljivosti, kao što su dugi refleksni traktovi koji se nalaze u distalnoj grupi mišića. Klonus se obično vidi u skočnom zglobu, ali može postojati i u drugim distalnim strukturama, kao što su koljeno ili kičma.
Dijagnoza
Kliničke osnove dvaju najčešćih spazamskih stanja, spazamske cerebralne paralize i multiple skleroze, mogu se opisati na sljedeći način: kod spazamske diplegije, lezija gornjeg motornog neurona često nastaje kao posljedica novorođenačne afiksije, dok u stanjima kao što je multipla skleroza, neki smatraju da je spazam posljedica autoimunskog uništenja mijelinske ovojnice oko nervnih završetaka — što zauzvrat mogu imitirati nedostaci gama amino buterne kiseline u oštećenim nervima spazamske cerebralne paralize djece, što dovodi do otprilike iste "prezentacije" zgrčenosti, ali koja se klinički bitno razlikuje od ove potonje.
Zgrčenost se procjenjuje osjećanjem otpora mišića na pasivno produžavanje u njegovom najopuštenijem stanju. Zgrčeni mišić je  odmah uočljiv, često prilično snažan, povećan otpor pasivnom istezanju kada se kreće brzinom i/ili dok pokušava da se istegne, u poređenju sa nezgrčenim mišićima u tijelu iste osobe (ako postoje). Kako postoje mnoge karakteristike sindroma gornjeg motornog neurona, vjerovatno će postojati brojne druge promjene u zahvaćenoj muskulaturi i okolnim kostima, kao što su progresivna neusklađena struktura kostiju oko zgrčenih mišića (što dovodi do primjera za makazasti hod i hod na vrhovima prstiju zbog deformacije fleksije skočnog zgloba ili gležnja kod spazamske cerebralne paralize sa makazastim hodom, uzrokovanim spamima mišića aduktora kuka. Hod na prstima uzrokovan je spazmom mišićnog kompleksa gastrocnemius–soleus ili muskulature lista.
Liječenje
Liječenje bi trebalo biti zasnovano na procjeni relevantnih zdravstvenih radnika. Za zgrčene mišiće s blagim do umjerenim oštećenjem, vježbanje bi trebao biti glavni oslonac u liječenju, a vjerovatno je potrebno da ga prepiše fizijatar (liječnik specijaliziran za rehabilitacijsku medicinu), radni terapeut, fizioterapeut, akreditirani fiziolog za vježbanje (AEP) ili drugi zdravstveni stručnjak vješt u neurološkoj rehabilitaciji.
Mišići s teškom zgrčenošću vjerovatno će biti ograničeniji u svojoj sposobnosti vježbanja i možda će im trebati pomoć da to urade. Kod spastične cerebralne paralize djece glavni modalitet liječenja je konzervativan, u obliku injekcija botulinum-toksina i različitih modaliteta fizioterapije, kao što su serijski gips, dugotrajno istezanje i medicinski farmakološki tretman. Može se slijediti opća smjernica za liječenje koja uključuje:
Medicinske intervencije mogu uključivati lijekove kao što su baklofen, diazepam, dantrolen ili klonazepam. Mogu se koristiti injekcije fenola ili botulinum toksina injekcije u trbušne mišiće, kako bi se pokušali prigušiti signali između živaca i mišića. Učinkovitost lijekova varira od pojedinca do pojedinca i ovisi o lokaciji lezije gornjeg motornog neurona (u mozgu ili kičmenoj moždini). Lijekovi se obično koriste za spastične poremećaje kretanja, ali istraživanja nisu pokazala funkcionalnu korist nekih lijekova.
Prognoza
Prognoza za one sa zgrčenim mišićima zavisi od više faktora, uključujući ozbiljnost spazma i povezanog poremećaja kretanja, pristup specijalizovanom i intenzivnom tretmanu i sposobnost oboljele osobe da održi plan liječenja (posebno program vežbanja). Većina ljudi sa značajnom lezijom UMN imat će trajno oštećenje, ali većina njih će moći napredovati. Najvažniji faktor koji ukazuje na sposobnost napredovanja je poboljšanje, ali poboljšanje kod mnogih spazamskih poremećaja kretanja možda neće biti vidljivo sve dok oboljela osoba ne dobije pomoć od specijalizovanog tima ili zdravstvenog radnika.
Potoci (Drvar)
Potoci su naselje u općini Drvar, Bosna i Hercegovina.
6. novembar
6. novembar / studeni (6. 11) jest 310. dan godine po gregorijanskom kalendaru (311. u prestupnoj godini). Do kraja godine ima još 55 dana.
Svjetsko prvenstvo u nogometu 1930.
Prvo Svjetsko prvenstvo u nogometu održano je 1930. godine u Urugvaju, zbog toga što je Urugvaj bio dvostruki nogometni pobjednik Olimpijskih igara i zbog činjenice što je 1930. bila stogodišnjica urugvajske nezavisnosti. Prvi domaćini su ujedno postali i svjetski prvaci, pobijedivši Argentinu u finalu rezultatom 4–2.
Ovo Svjetsko prvenstvo bilo je jedino u kojem su se reprezentacije našle u glavnom turniru bez kvalifikacija. Reprezentacijama su se dijelile pozivnice. Problem za evropske momčadi bilo je dugo putovanje preko Atlantskog okeana i plaćanje skupih karata za brodove. Zato je FIFA-in tadašnji predsjednik Jules Rimet obećao da će troškove putovanja snositi FIFA. Na kraju su četiri evropske ekipe odlučile su se natjecati: Belgija, Francuska, Jugoslavija i Rumunija.
Pobjednici grupa plasirali su se u polufinale. To su bili Argentina, Jugoslavija, Sjedinjene Američke Države i Urugvaj.
U polufinalima utakmicama Urugvaj je pobijedio Jugoslaviju, a Argentina Sjedinjene Američke Države identičnim rezultatom 6–1. Utakmica za treće mjesto između Jugoslavije i Sjedinjenih Američkih Država nije odigrana. U finalu Argentina i Urugvaj nisu se mogli dogovoriti oko nogometne lopte, pa se jedno poluvrijeme igralo s argentinskom, a drugo s urugvajskom loptom. Prvo poluvrijeme je pripalo Argentini rezultatom, međutim, u u drugom poluvremenu Urugvajci postižu tri gola te konačnim rezultatom 4–2 postaju prvi šampioni prvog Svjetskog prvenstva u nogometu.
Izbor domaćina
Domaćin prvog po redu svjetskog prvenstva izabran je 18. maja 1929. godine u Barceloni. Interesovanje za organizaciju svjetskog prvenstva pokazali su Mađarska, Italija, Holandija, Španija, Švedska i Urugvaj. Prvi kandidat koje je odustao od organizacije prvenstva bila je Holandija. Švedska se povukla u korist Italije. Treća država po redu, Mađarska, također je odustala od organizacije prvenstva. Da bi pokazali svoje simpatije prema Urugvaju, gdje je mnogo Italijana radilo, Italija je povukla kandidaturu u korist Urugvaja, kao i Španija koja je to uradila nešto kasnije. Urugvaj je na taj način ostao jedini kandidat za organizaciju svjetskog prvenstva.
Lokacije stadiona
Utakmice Svjetskog prvenstva 1930. odigrale su se u Montevideu na tri stadiona: Centenario, Gran Parque Central i Pocitos.
Vinovac
Vinovac je naseljeno mjesto u sastavu općine Marina, Splitsko-dalmatinska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Trogir. Kao samostalno naseljeno mjesto, Vinovac postoji od popisa 2001. godine. Nastalo je izdvajanjem dijela iz naselja Mitlo.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2021. godine, Vinovac je imao 68 stanovnika. Za narodnosni sastav 1991. godine pogledati pod Mitlo.
Napomena: ''U 2001. nastalo izdvajanjem iz naselja Mitlo. Od 1857. do 1971. podaci su sadržani u naselju Mitlo.''
Na zapadu ništa novo (1930)
Na zapadu ništa novo američki je epski, ratni film snimljen 1930. godine na osnovu istoimenog romana Erich Maria Remarquea. Režirao ga je Lewis Milestone, a glavne uloge su tumačili Louis Wolheim, Lew Ayres, John Wray, Arnold Lucy i Ben Alexander. Na zapadu ništa novo se smatra da je na realističan i potresan način prikazao ratovanja iz Prvog svjetskog rata. Radnja filma prati grupu idealistički nastrojenih mladića koji se pridružuju njemačkoj vojsci tokom Prvog svjetskog rata i poslati su na Zapadni front, gdje je njihov patriotizam uništen nakon surove realnosti ratovanja. Film se nalazio se na 54. poziciji na spisku AFI-jevih 100 godina ... 100 filmova. Međutim, nakon revizije 2007. godine skinut je sa spiska 100 najboljih filmova. U junu 2008. godine, nakon glasanja Američki filmski institut (AFI) je objavio AFI-jevih vrhunskih 10  - deset najboljih filmova u svakoj od deset "klasičnih" američkih filmskih žanrova; Na zapadu ništa novo je zauzeo sedmu poziciju najboljih filmova u epskom žanru. Godine 1990, američki Nacionalni filmski registar pri Kongresnoj biblioteci ga je odabrao na čuvanje kao "kulturno, historijski i estetski značajan." Film je bio prvi koji je osvojio Oscara u obje kategorije za najbolji film i najboljeg režisera.
Zvučna verzija filma prvobitno je trajala 140 minuta, iako je na kraju studio izrezao oko 35 minuta. Većina nestalih snimaka je naknadno obnovljena u kombinovanim napora raznih arhiva. U vrijeme premijernog prikazivanja film je imao veliki uspjeh u kinima i bio je najveći hit Universala. Ponovo je bio prikazivan u Sjedinjenim Američkim Državama 1939. godine, u znatno skraćenoj verziji, i imao je po drugi put uspjeh u kinima i često je kasnije prikazivan na TV-u. Film je loše bio primljen u Njemačkoj prije nacizma, i službeno je bio zabranjen nakon Hitlerovog dolaska na vlast, bojeći se da bi poruka u filmu imala demorališući utjecaj na njemačku omladinu.
Radnja
Profesor Kantorek drži strastveni govor o slavi služenja njemačke vojske i "spasa domovine". Na samom početku svog punoljetstva, učenici iz istog razreda, koje je predvodio Paul Baumer, odlaze u vojsku kao regruti 2. čete. Njihove romantične zablude brzo su se rasplinule tokom kratkog ali rigoroznog treninga pod komandom grubog kaplara Himmelstossa, koji im otvoreno govori: "Vi ćete biti vojnici i ništa više."
Novi vojnici stižu vlakom na front, gdje vlada haos, sa vojnicima rasutim posvuda, nadolazećim projektilima, zaprežnim kolima koja jure na sve strane, i neprestanom kišom. Jedan iz čete je već ubijen prije nego što su novi regruti stigli na liniju fronta, što je zaprepastilo jednog od regruta (Behn). Regruti se priključuju jedinici sastavljenoj od starijih vojnika, koji nisu baš susretljivi. Mladi vojnici uviđaju da hrana uopšte nije bila dostavljena. Oni nisu jeli od doručka, ali vojnici kojima su se pridružili nisu jeli dva dana. Jedan od njih, "Kat" Katczinsky, odlazi da nađe nešto za jelo i vraća se sa zaklanim svinjama koje je ukrao iz obližnje kuhinje. Regruti moraju "platiti" večeru s cigaretama.
Novi regruti su prvi put u rovovima sa veteranima, i imaju zadatak da ponovo uvežu bodljikavu žicu, ali ovo iskustvo postaje opasno, posebno kada Behna zaslijepljuje gelera i biva pokošen rafalom iz mitraljeza. Nakon što su proveli nekoliko dana u bunkeru izloženi bombardovanjima, oni na kraju zauzimaju rovove i uspješno odbijaju napad neprijatelja; oni zatim prelaze u kontranapad, te zauzimaju neprijateljske rovove uz teške gubitke, ali su na kraju primorani da ga napuste. Oni su poslati do terenske kuhinje da dobiju svoje porcije sljedovanja; svaki od njih prima dvostruke porcije, jednostavno zato što je bio veliki broj mrtvih.
Svi počinju jesti pohlepno, ali onda padaju u stanje obamrlosti. Ubrzo saznaju da će sutradan da se vrate na front i počinje formalna rasprava o uzrocima rata i ratova u cjelini. Oni spekulišu o tome da li neprijateljstvo dolazi zbog geografskih sredina i da li su i oni dio toga. Tjaden govori familijarno o sebi i Kaiseru; Kat se šali da umjesto rata, oni treba da skupe lidere Evrope skinute do njihovog donjeg rublja i dati im da se "bore sa palicama".
Jednog dana, kaplar Himmelstoss stiže na front kao kazna zbog njegove loše reputacije; on je prisiljen da osvoji vrh sa 2. četom i odmah biva ubijen. U napadu na groblje, Paul ubada francuskog vojnika, ali se nalazi u klopci u rupi sa umirućim neprijateljskim vojnikom gdje mora provesti cijelu noć. Tokom noći, on očajnički pokušava da mu pomogne, donoseći mu vode, ali nikako nije mogao da ga spasi. On plače gorko i moli mrtvo tijelo da progovori, kako bi mogao moliti za oproštaj. Kasnije, on se vraća do njemačkih linija gdje ga tješi Kat. Pri povratku na front, Paul je teško ranjen i odveden je do katoličke bolnice, zajedno sa svojim dobrim prijateljem Albertom Kroppom. Kroppova noga je amputirana, ali on tek kasnije saznaje za to. U isto vrijeme, Paul je odveden u odjel za previjanje, iz kojeg se, sudeći prema njihovoj reputaciji, niko nikada nije vratio živ; ali on se kasnije vraća u običnu bolničku sobu trijumfalno, gdje zatiče Kroppa u depresiji.
U završnoj sceni, Paul se vratio na front. On vidi jednog leptira odmah iznad svog rova. Paul se smiješi i doseže leptira, ali postaje previše izložen, pa neprijateljski snajperist puca i ubija ga. Konačna scena prikazuje 2. četu kako dolaze na front po prvi put, a u pozadini blijedi slika groblja.
Snimanje
Budžet filma je iznosio 1.25 miliona dolara što je za to vrijeme bio znatan iznos. Činjenica da je snimanje počelo tek nekoliko mjeseci nakon Berzovnog kraha 1929. predstavljalo je ogromno kockanje koje je Universal Pictures tada preuzeo.
U filmu, Paul se može vidjeti dok poseže za leptirom. Ova scena se razlikuje od knjige, a inspirirana je ranijom scenom koja pokazuje kolekciju leptira u Paulovoj kući. Prizor je snimljen u fazi montaže, tako da glumci više nisu bili dostupni pa je Milestone morao koristiti svoju ruku umjesto Paulove. Poznata komičarka Zasu Pitts je prvobitno glumila Paulovu majku i završila je snimanje filma, ali na premijeri filma publika navikla na njene komične uloge, smijali su se kada se pojavila na ekranu tako da je Milestone ponovo morao snimati njene scene sa Beryl Mercer prije nego je film bio pušten za šire prikazivanje. Publika na premijeri je ostala jedina koja je Pitts vidjela u ulozi, iako se ona pojavljuje u 30 sekundi dugom originalnom traileru filma. Louis Wolheim zaradio najbolje pohvale kritike u karijeri igrajući ulogu narednika. On je kasnije trebao da glumi u sljedećem filmu Lewisa Milestonea Front Page (1931), kada je neočekivano umro od raka želuca 1931. godine. Douglas Fairbanks i autor romana Erich Maria Remarque, bili su uzeti u obzir za glavnu ulogu.
Film je snimljen s dvije kamere koje su stajale jedna pored druge, sa jednom montiranom negativom za zvučni film, a drugom montiranom kao "međunarodna zvučna verzija" za distribuciju u ne-engleskom govornom području. Veliki broj njemačkih vojnih veterana koji su živjeli u Los Angelesu u vrijeme snimanja, bili su zaposleni kao statisti i tehnički savjetnici. Oko 2,000 statista koristilo se tokom snimanja. Među njima je bio i budući režiser Fred Zinnemann koji je režirao filmove kao što su: Odavde do vječnosti, Tačno u podne, Julia, Čovjek za sva vremena, ali je dobio otkaz zbog drskog ponašanja.
Lewis Milestone je namjerno snimio film bez muzike kako bi se uzela u obzir ozbiljnost teme. Međutim, neki od kina su dodali muziku po sopstvenom izboru, jer nisu navikli da prikazuju filmove bez ikakve muzike u pozadini.
Kritike
Preglednik filmova Rotten Tomatoes izvještava da je 98% kritičara dalo filmu rejting "Certified Fresh", na osnovu 40 recenzija sa prosječnom ocjenom od 8.9/10, s komentarom sajta koji navodi: "Sjajna antiratna polemika režisera Lewisa Milestonea, predvođena nezaboravnim nastupom Lewa Ayresa, razotkriva svu tragičnu glupost u samom srcu rata."
Slijedi izabrana kritika:
Spisak dobitnika Zlatnog ljiljana (Travnik)
U ovom članku nalazi se spisak dobitnika Zlatnog ljiljana, vojnog odlikovanja Armije RBiH, sa područja općine Travnik.
Bhumibol Adulyadej
Rama IX ili Bhumibol Adulyadej (rođen 5. decembra 1927. ) bio je kralj Tajlanda sve do smrti 2016. godine. Bio je sin Mahidol Adulyadej i Srinagarindra.
Dana 9. 6. 1946. umro je kralj Ananda Mahidol i Bhumibol je nasijedio tron. Ceremonija ustoličenja novog cara održana je 5. 5. 1946. Njegova vladavina od 70 godina i 126 dana treća je najduža vladavine bilo kojeg monarha na svijetu nakon kralja Luja XIV i kraljice Elizabete II.
Dr. Chaos (igra)
mini|desno|275p|Dr. Chaos.
Dr. Chaos je Nintendo igra gdje je cilj da spasite Dr. Chaosa skupljanjem raznih predmeta, nalaženjem tajnih Warp zona i uništavanjem čudovišta u njima.
Igra je izdana od strane Fujisankei Communications International (FCI) 1988. godine.
Gameplay
Vi ste Michael Chaos, brat ludog fizičara Dr. Ginn Chaosa, koji je eksperimentisao sa Warp zonama u svojoj kući i potom nestao. Na početku se krećete kroz kuću, naoružani jedino s nožem. U igri možete skupljati metke za pištolje, mitraljeze, granate, te žute i crvene vitaminske tablete koje vam obnavljaju zdravlje.
Ukupno postoji 11 Warp zona. Na kraju svake od prvih 10 Warp zona morate se boriti s velikim čudovištem kod kojeg se nalazi dio lasera i koji čuva neki od vrijednih dijelova opreme od koje kasnije sastavljate Ultra Space Sensor. Također kod navedenih čudovišta igrač nalazi četiri bočice "života" (Life Bottles), zračni oklop, čizme za skakanje, dva plava vitamina i odjeću. Kada na kraju sastavite laser moći ćete izazvati glavnog šefa svih čudovišta, Canbariana.
Fitogeografija
Fitogeografija (od grčke riječi φυτόν – phytón = biljka +  γεωγραφία, geographía = geografija) ili botanička geografija je dio biogeografije koji se bavi geografskim rasprostranjenjem biljnih vrsta i njihovim uticajem na zemljinu površinu. Fitogeografija se bavi svim aspektima rasprostranjenosti biljaka, od kontrola distribucije pojedinih raspona vrsta (na velikim i malim razinama) do faktora koji upravljaju sastavom čitavih zajednica i sveukupne flore.
Oblasti
Fitogeografija je dio općenitije znanosti poznate kao biogeografija. Fitogeografi se bave obrascima i procesima u distribuciji biljaka. Većina glavnih pitanja i vrsta pristupa kojima se odgovara na takva pitanja drži se zajedničko između fito- i zoogeografa. Fitogeografija u širem smislu (ili geobotanika, u njemačkoj literaturi) obuhvata četiri polja prema fokusiranom aspektu: okoliš, flora (taksoni), vegetacija (biljna zajednica), odnosno porijeklo: Fitogeografija se često dijeli na dvije glavne grane: ekološka fitogeografija i historijska fitogeografija. Prva istražuje ulogu biotskih i abiotskih interakcija u utjecaju na biljnu distribuciju; potonja se bavi povijesnom rekonstrukcijom porijekla, širenjem i istrebljenjem taksona.
Florne regije
Floristika se može odnositi i na proučavanje flore nekog teritorija ili područja. Tradicijska fitogeografija uglavnom se odnosi na floristiku i florističku klasifikaciju, vidi floristička provincija.
IC 1565
IC 1565 (također poznat kao IC 1567, MCG 1-2-47, PGC 2372 i UGC 410) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 521 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Ribe. Najveći prečnik je 1,00 (152 hiljade sg) a najmanji 1,0 uglovnih minuta (152 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio Stephane Javelle 24. novembra 1897. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Zebur
thumb|right|282px| IX Zebur je islamska sveta knjiga i jedan od četiri velika kitaba (Božijih Knjiga) koji je objavljen Poslaniku Davudu a.s. Zebur je pripadnicima drugih vjera poznat pod nazivom Davidovi Psalmi i uvršten je u Bibliju.
848.
Godina 848. (DCCCXLVIII) bila je prijestupna godina koja počinje u nedjelju u julijanskom kalendaru. Oznaka 848. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
Spisak kompozitora
Spisak kompozitora
C
mini|140p|Frédéric Chopin (1810-1849)
Č
Petar Iljič Čajkovski
D
mini|140p|Claude Debussy (1862-1918)
Ana, carica Rusije
Ana Ivanovna (7. februar 1693 - 28. oktobar 1740) je vladala kao vojvotkinja Kurlanda, a kasnije kao carica Rusije.
Porijeklo i brak
Ana je bila kćerka Ivana V i Praskovije Saltjokove. Njen otac je bio brat Petra I Velikog, sa kojim je zajedno vladao sve do svoje smrti. Nakon njegove smrti vlast je zadržao Petar I, a naslijedila ga je supruga, Katarina I. Petar I Veliki je ju novembru 1710. godine udao za Fridrika Vilima, vojvodu Kurlandije (sada zapadna Latvija). On umire dva mjeseca poslije, a Kurlandom nastavlja upravljati vojvotkinja-udovica. Ana se nije nikada preudala, niti je imala djece.
Vladavina
Smrću cara Petra II, unuka svoga amidže Petra I, dana 29. januara 1930. godine Ana se proglasila caricom i autokratom cijele Rusije. Ruski kneževi očekivali su da će nova carica stvoriti ustavnu monarhiju, ali se Ana brzo postavila kao apsolutna vladarica. Prva odluka nove carice bila je da ponovo uvede sigurnosnu policiju, uz čiju je pomoć rado terorizirala one koji su joj se suprostavljali. Iako prijestolnicu nije vratila u Moskvu, tamo je provodila najviše vremena, i to u društvu svojih služavki.
Kaže se da je Anu veselilo ponižavanje i mučenje starih plemića. Tako je, čisto radi zabave, udala svoju ostarjelu služavku, Kalmikinju, za carevića Dmitrija Galicina, prvo ih obukla kao klovnove i zatim natjerala da prvu bračnu noć provedu goli u ledenoj palači, tokom iznimno oštre zime.
Nije imala povjerenja u ruske plemiće, pa ih je držala dalje od moćnih pozicija, koje je radije davala baltičkim Nijemcima. Upravu nad Kurlandom, koji joj, izgleda, više nije bio zanimljiv, prepustila je Ernstu Johannu von Bironu. Njegovog političkog suparnika je pogubila nekoliko mjeseci pred smrt. Ana i Ernst Johann su Rusiju udružili sa Svetim Rimskim Carstvom i učestvovali u Ratu za poljsko naslijeđe, nakon kojeg su na poljski tron postavili Augusta III.
Ana je 1736. objavila rat Osmanskom carstvu, ali ne i Karlo VI, car Svetog Rimskog Carstva, zbog čega je Rusija prisiljena vratiti sav ratom zauzeti teritorij. Ana je ovim ratom započela težnju Rusa za proširenjem prema jugu, cilj koji je najbolje ostvarila Katarina II Velika.
Smrt
Kako se njeno zdravlje pogoršavalo, nasljednikom imenuje unuka svoje sestre, carevića Ivana. Ovime je željela osigurati liniju svog oca, Ivana V, a isto tako zatvoriti put do krune djeci Petra I Velikog, kojeg je prezirala.
Bolest bubrega prekinula je život i vladavinu 47-godišnje carice. Ivan VI je tada bio tek jednogodišnja beba, a njegova majka i regent njemačka princeza, pa ih sa vlasti ubrzo zbacuje Petrova mlađa kćerka Elizabeta.
NGC 3254
NGC 3254 (također poznat kao IRAS 10265+2944, MCG 5-25-18, PGC 30895 i UGC 5685) je galaksija koja je udaljena oko 62 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Mali lav. Najveći prečnik je 4,50 (82 hiljade sg) a najmanji 1,4 uglovnih minuta (25 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 13. marta 1785. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Niger (rijeka)
Niger je najveća rijeka zapadne Afrike, i treća najduža rijeka na kontinentu, poslije Nila i Konga. Ukupno je duga 4.184 kilometra.
Porijeklo imena Niger nije poznato. Pretpostavlja se da vodi porijeklo od latinske riječi za "crnac", niger, ali nema dokaza za to. Vjerovatnije je da su portugalski istraživači koristili vlastitu riječ, negro, kao što su radili na drugim mjestima po svijetu. Po jednoj hipotezi ime dolazi od tuareške fraze gher n gheren, "rijeka nad rijekama" (skraćeno na ngher). Države Niger i Nigerija dobile su ime po rijeci. Narodi koji žive oko Nigera imaju razna imena za njega, među kojima Dželiba na jeziku manding, i Isa Ber, "velika rijeka", na songajskom. Rimljani su čuli za rijeku i zvali je Dasibari. Donji i srednji tok poznati su i pod imenom Kuora, koje je nepoznatog porijekla.
mini|lijevo|220px|Niger u Maliju Površina bazena Nigera je 2.117.700 kvadratnih kilometra, a protok vode je 6000 m3/s. Niger izvire ispod planine Tingi, u gorju Loma u Gvineji, nedaleko od granice sa Sijera Leoneom. Zatim teče u pravcu sjeveroistoka kroz Mali, gdje prolazi kroz gradove Bamako, Timbuktu i Goa. Potom se okreće prema jugoistoku, prolazeći kroz zapadni dio Nigera i njegov glavni grad Niamey, dalje kroz Nigeriju, okrećući se sve više prema jugu, gdje se ulijeva preko velike delte u Gvinejski zaliv u blizini Port Harcourta.
Svjetsko prvenstvo u nogometu za žene
Svjetsko prvenstvo u nogometu za žene (FIFA Women's World Cup) je takmičenje koje se održava svake četvrte godine. Organizator je svjetska nogometna organizacija FIFA. Prvo Svjetsko prvenstvo za žene održano je 1991. godine u Kini. Trenutni svjetski prvak je Njemačka.
NGC 3644
NGC 3644 (također poznat kao IC 684, MCG 1-29-37, PGC 34814 i UGC 6373) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 327 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Lav. Najveći prečnik je 1,50 (143 hiljade sg) a najmanji 0,7 uglovnih minuta (67 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Albert Marth 22. marta 1865. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Fitohemija
Fitohemija je nauka koja proučava spojeve koji su  izvedeni  iz biljaka, odnosno hemijskih spojeva biljnog porijekla. Nastoji da opiše hemizme velikog broja sekundarnih metaboličkih spojeva u biljkama, njigove  funkcije  u biologiji ljudi, životinja  i biljaka, te procese njihove biosinteze. Biljke sintetiziraju svoje hemijske spojeve za različite potrebe, uključujući i sopstvenu zaštitu protiv napada insekata i od biljnih bolesti.
U biljkama je prisutno mnoštvo različitih tipova hemijsih spojeva. Četiri najvažnije biohemijske klase su.
Fitohemija se može smatrati interdisciplinarnim dijelom  botanike ili hemije. Aktivnosti se mogu sprovoditi u botaničkim baštama ili u divljini uz primjenu iskustava etnobotanike. Ova disciplina ima primjenu u farmakognoziji ili otkrivanju novih lijakova, a koristi se i u raznim studijama fitofiziološkim i  biohemijskim istraživanjma.
NBA 1986/1987.
NBA sezona 1986-87 je bila 41. sezona NBA lige.
Infinitezimalni račun
Infinitezimalni račun jest područje u matematici koje se bavi funkcijama, derivacijama, integralima, limesima funkcije. Proučava razumijevanje i opisivanje promjena mjerljivih varijabli. Osnovna koncepcija kojom se opisuje promjena varijable je funkcija. Dvije glavne grane su diferencijalni račun i integralni račun. Infinitezimalni račun osnova je matematičke analize.
Primjenu nalazi u nauci, ekonomiji, tehnici itd. Služi za rješavanje mnogih matematičkih problema, koji se ne mogu riješiti algebrom ili geometrijom. Riječ "infinitesimalis" znači "beskrajno mala količina".
Historija
Godine 499. indijski matematičar Aryabhata I računao je infinitezimalnim računom i zapisao astronomski problem u obliku diferencijalne jednačine. Na osnovu te jednačine u 12. stoljeću Bhaskara je razvio neku vrstu derivacije. Oko 1000. godine Ibnul-Hejsem osmislio je formulu za sve vrste četvrtih potencija i time priredio put za integralni račun. U 12. stoljeću perzijski matematičar Šaraf al-Din al-Tusi otkrio je pravilo za rastavljanje trinoma na proste faktore. U 17. stoljeću japanski matematičar Šinsuke Seki Kova dao je osnovu infinitezimalnom računu.
Ovo područje nezavisno jedan od drugog u otprilike isto vrijeme otkrili su Isaac Newton i Gottfried Wilhelm Leibniz. Otkrili su zakone diferencijalnog i integralnog računa, derivacije i približne polinomske serije. Njihov rad nastavili su Augustin Louis Cauchy, Bernhard Riemann, Karl Weierstrass, Henri Léon Lebesgue i drugi.
Integral
Za danu funkciju f(x) realne varijable x i interval [a,b] na pravoj realnih brojeva, integral
predstavlja površinu područja u xy-ravnini ograničenu grafom od f, x-osi, i vertikalnim crtama x=a i x=b.
Limes fukcije
Poglavlje limesa funkcije razvilo se iz problema, kako izračunati vrijednost funkcije u slučajevima, kada funkcija nije dobro definirana npr.: dijeljenje s nulom. Limes funkcije f u tački a je broj, kojemu se pridružuje funkcijska vrijednost f(x), kada se vrijednost x približuje a.
npr.
NGC 1754
NGC 1754 (također poznat kao ESO 56-SC25) je otvoreno zvjezdano jato i nalazi se u sazviježđu Sto. Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 12. novembra 1836. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Šajinovac
Bosna i Hercegovina:
Kosovo:
Srbija:
Omer ibn el-Hattab
Omer ibn el-Hattab (584. – 3. 11. 644) je jedan od ashaba i drugi po redoslijedu od četvorice pravednih halifa, izabran preporukom svog prethodnika Ebu-Bekra. Bio je jedan od najprominentnijih i najutjecajnijih muslimanskih vladara u historiji a tokom perioda od 634. do 644. obnašao je funkciju halife. Jedan je od desetorice Poslanikovih ashaba kojima je još za života obećan Džennet.
Karakter i izgled
Smatra se da je bio visok čovjek, obdaren izuzetnom fizičkom snagom, izrazito svijetle puti i crvenkaste kose. Bio je poznat među ashabima kao najučeniji u Allahovoj Knjizi, kao osoba koja najdosljednije radi po propisima Allahove Knjige i onaj koji najviše razumije Allahovu vjeru. Dok je još bio mušrik, poželio je ubiti Poslanika Muhammeda, no Allah je udesio da baš tada primi islam i postane jedan od najvećih boraca za prava muslimana. Bio je poznat po pravednosti i istinoljubivosti, zbog čega ga je Muhammed prozvao El-Faruk, tj. onaj koji razdvaja istinu od neistine.
Biografija
Omer sin El-Hattaba i majke Hantame bint Hašima b. Mugira, rođen je u Mekki. Ne postoje pouzdani podaci o vremenu njegovog rođenja. Neki autori navode da je to 581. godina a neki da je rođen 13. godine od godine slona (584. godine). Bio je Muhammedov rođak a loze im se spajaju nekoliko generacija unazad. Omer potiče iz plemena Adijj ibn Ka'b, koji su ogranak kurejšijskog plemena Adnan. Pleme Adijj ibn Ka'b je bilo malobrojno i siromašno. I sam Omer ibn el-Hattab je bio odgajan u siromaštvu i u teškim životnim prilikama. Njegov je otac bio strog i grub prema njemu, što je uticalo na njegovu strogost, disciplinu i stav.
Predislamski period
Po dolasku objave Poslaniku, Omer je bio na strani većine kurejšijevaca. Šta više, on je od svih Kurejšija najviše zlostavljao i kažnjavao muslimane. Tako se odlučio i da ubije Poslanika, no tad je čuo da su njegova sestra i zet primili islam, te se zaputio da se prvo sa njima obračuna. U to vrijeme kod njih je bio Habbab ibn el-Erett i učio suru Ta-Ha. Kada je došao ispred kuće, začuo je učenje, te je nakon prvobitnog bijesa, zatražio da pročita ono što su učili. Kada je pročitao, rekao je: "Kako je divan i častan ovaj govor!". Tada mu Habbab ibn el-Erett reče: "Omere, tako mi Allaha, nadam se da te je Allah dž.š. odabrao dovom Njegova Poslanika koju sam jučer čuo da uči: Bože osnaži islam sa Ebul-Hakemom ibn Hišamom ili Omerom ibn el-Hattabom". Omer je tada otišao do kuće u kojoj je bio Muhammed i pred njime izgovorio šehadet.
Život u islamu
Čim je Omer primio islam, odmah je to javno obznanio, i počeo se boriti sa mušricima. Do tog vremena, muslimani ne samo da nisu smjeli javno klanjati pred Kabom, nego nisu smjeli javno reći da su muslimani. Omer je bio prvi koji je to učinio. Borio se sa mušricima sve dok oni nisu popuštali i ostavljali muslimane na miru. Koliko god je bio strog prema muslimanima dok je bio u džahilijetu, toliko i još mnogo više je napadao mušrike kada je primio islam. O njegovoj hrabrosti dovoljno govori i to da je u vrijeme Hidžre, dok su ostali muslimani krišom izašli iz Mekke, Omer je sa još dvojicom ashaba javno učinio Hidžru.
Apusomonadida
Apusomonadida je taksonomska grupa protozojskih zooflagellata, sestrinska grupa Opisthokonta. Skupa sa Breviatea, formiraju kladus Obazoa.
Omer ibn el-Hattab
Život u islamu
Učestvovao je u svim velikim bitkama, kao što su: Bitka na Bedru, Bitka kod Uhuda, Bitka na Hendeku itd. i bio uvijek u žaru borbe. Takav je bio i na Hudejbiji. Toga dana je Allahov Poslanik odlučio posjetiti Harem, obaviti tavaf oko Kabe i zaklati kurban. Kurejšije su se usprotivile njegovom ulasku u Meku. Slali su svoje izaslanike na pregovore, pokušavajući postići primirje, a Omer ibn el-Hattab je sve to pratio. Bilo mu je teško u duši zbog onoga što se dešava te je otišao Ebu-Bekru i rekao mu:
"Ebu-Bekre... zar on nije Allahov Poslanik?"
Ebu-Bekr odgovori: "Jeste"
Omer ponovo upita: "Zar mi nismo muslimani?"
"Jesmo", odgovori Ebu-Bekr
"Pa zašto se ponižavamo!?"
"O Omere... pokori mu se, jer ja svjedočim da je on Allahov Poslanik."
"I ja svjedočim da je on Allahov Poslanik", reče Omer