cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mračni prolaz (film)
Radnja
Parry odlučuje pobjeći iz grada prije nego što pokuša otkriti ko je zaista ubio njegovu ženu. U restoranu, tajni policajac postaje sumnjičav zbog Parryjevog ponašanja. Policajac traži identifikaciju, ali Parry tvrdi da ju je ostavio u svom hotelu. Na ulici, Parry puca ispred automobila u pokretu kako bi pobjegao. U hotelu, Parryja iznenadi Baker, koji ga drži na nišanu. Baker prati Parryja od njihovog prvog susreta. Sada traži da mu Irene plati 60.000 dolara ili će Parryja predati zakonu. Parry pristaje, a Baker ga tjera da ih odveze do Ireninog stana. Tvrdeći da ide prečicom, Parry se vozi na osamljeno mjesto ispod Golden Gate-a, gdje uspijeva razoružati Bakera i ispitati ga, postajući uvjeren da Madge stoji iza smrti njegove žene i prijatelja. Njih dvojica se svađaju, a Baker pada niz liticu i gine.
Parry odlazi u Madgein stan. Znajući da ga ona ne prepoznaje s njegovim novim licem, pretvara se da je Bobov prijatelj i glumi da je zainteresiran da joj se udvara. Parry uskoro otkriva svoj pravi identitet i optužuje Madge da je ubila njegovu ženu i Georgea. Pokazuje joj da ima zapisane sve optužbe i pokušava je natjerati na priznanje. Ona odbija i baca se kroz prozor u smrt. Znajući da ne može dokazati svoju nevinost i da će vjerovatno biti optužen i za Madgeino ubistvo, Parry odlučuje pobjeći. Telefonira Irene, otkrivajući joj svoje planove da se preseli u Južnu Ameriku; kaže da će se tamo sresti. Kasnije, Parry čeka da mu se posluži piće u baru na plaži u Peruu. Utom dolazi Irene i oni se grle na plesnom podiju.
Uloge
thumb|Agnes Moorehead i Humphrey Bogart u sceni iz filma
IC 345
IC 345 (također poznat kao ESO 548-74, MCG -3-10-32 i PGC 13552) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 61 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Eridan. Najveći prečnik je 0,80 (14 hiljade sg) a najmanji 0,7 uglovnih minuta (12 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio Ormond Stone 22. oktobra 1887. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
NGC 3614
NGC 3614 (također poznat kao IRAS 11155+4601, MCG 8-21-15, PGC 34561 i UGC 6318) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 107 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Veliki medvjed. Najveći prečnik je 4,60 (144 hiljade sg) a najmanji 2,6 uglovnih minuta (81 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 5. februara 1788. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Mediteranske zemlje
Mediteranske zemlje su zemlje koje su teritorijalno smještene na području Sredozemlja i koje mu u kulturno-historijskom pogledu gravitiraju. Neke od ovih zemalja leže direktno na Sredozemnom moru, neke izlaze tek djelimično na njegovu obalu, dok neke nemaju nikakvog fizičkog dodira sa morem, ali mu historijsko-kulturološki ipak pripadaju. U mediteranske zemlje ubrajaju se: Španija, Portugal, Gibraltar, Francuska, Monako, Italija, Malta, Slovenija, Hrvatska, Bosna i Hercegovina, Crna Gora, Albanija, Grčka, Turska, Kipar, Sirija, Liban, Izrael, Palestina, Egipat, Libija, Tunis, Alžir i Maroko, a UNESCO u zemlje Sredozemlja uvrštava i Sjevernu Makedoniju, San Marino, Vatikan i Andoru bez obzira što te zemlje nemaju direktan izlaz na Sredozemno more.
Ašurnasirpal II
Naslijedio je oca Tukulti-Ninurta II 884. p. n. e. Osvojio je Mezopotamiju i teritorij današnjeg Libana, čime je uvećao Asiriju. Okrutno se obračunao sa pobunom u gradu Suru u Bit Halupi. Bio je poznat po svojoj brutalnosti. Koristio je porobljene zarobljenike da mu izgrade novu asirijsku prijestonicu Kalhu (Nimrud) u Mezopotamiji. Tu je osnovao grad na mjestu gdje je stajala ruševina prethodnog grada. Izgradio je brojne palate. Bio je promućuran administrator, koji je zaključio da će imati veću kontrolu nad carstvom ako postavlja asirijske guvernere, nego da ovisi o lokalnim vladarima i njihovom danku.
Naslijedio ga je sin Šalmanasar III. Ašurnasirpalova palata je bila izgrađena i završena 879. u Nimrudu, koji je bio u današnjem Iraku, sjeverno od Bagdada. Zidovi palate bili su prekriveni reljefima od alabastera. Ti reljefi su imali interesantne motive, uglavnom portrete kralja i krilatih junaka. Svaki reljef je imao popratni tekst. Tekst je bio sličan na reljefima, pa se zato nazivao standardni natpis. Standardni natpis je zapisao krvno srodstvo porijekla Ašurnasirpala tri generacije unatrag. Osim toga, bile su pobrojane sve Ašurnasirpalove pobjede i opisane su granice carstva. Tu je napisano kako je osnovao Nimrud i sagradio palate. Većina tih reljefa je danas izložena u muzejima SAD i Evrope.
Fojnička rijeka
Fojnička rijeka je vodeni tok u Federaciji Bosne i Hercegovine, u Bosna i Hercegovina, i lijeva je pritoka rijeke Bosne.
Tok
Nastaje u istočnim predjelima planine Vranice od manjih riječica: Razdolje, Željeznice i Borovnice, čija su izvorišta na nadmorskoj visini od oko 1630 m. Pomenute riječice sastaju se na području sela Tovarište, a novonastali riječni tok dobiva zajedničko ime Dragača. Pod tim imenom teče do izlaza iz općinskog centra Fojnica (kod naselja Alaupovka) i susreta sa riječicom Željeznicom (Gvožđarka), koja dolazi sa juga, iz pravca sela Dusine i Deževica. Tu dobiva ime Fojnička rijeka i prolazi kroz Kiseljak. Prima više pritoka, od kojih su najznačajnije Čemernica, Mlava, Željeznica i Lepenica.
U Bosnu se ulijeva kod Visokog na nadmorskoj visini od 430 m. Duga je 45 km, sa površinom sliva od 727,4 km2.
Godišnji tok vodostaja na Fojničkoj rijeci (hidrološka stanica Krupačke stijene) ima vrijednost od 99,1 cm, sa izrazitom neravnomjernošću tokom godine.
Fojnička rijeka je bogata ribljim fondom pretežno salamonidim vrstama ribe kao što su potočna pastrmka, lipljen i mladica kojih nadprosječno ima u ovako maloj vodi. Režim ribolova za ovu rijeku vrijedi kao sa sve salomonidne vode u FBiH.
NGC 5112
NGC 5112 (također poznat kao IRAS 13196+3859, MCG 7-28-3, PGC 46671 i UGC 8403) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 45 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Lovački psi. Najveći prečnik je 4,00 (52 hiljade sg) a najmanji 2,9 uglovnih minuta (38 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 17. marta 1787. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Ljubečna
Ljubečna je naseljeno mjesto u sastavu gradske općine Celje, regija Savinjska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Celje.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Ljubečna je imala 1.071 stanovnika.
Napomena: ''U 1990. povećano za dijelove naselja Šmiklavž pri Škofji vasi i Začret. ''
Inhibitor apoptoznog domena
Inhibitor apoptoznog domena, također poznat kao IAP ponavljanje,  B akulovirus I inhibitor ponavljanja (R) proteina apoptoze, ili BIR -- je strukturni motiv koji se nalazi u proteinima sa ulogama u apoptozi, proizvodnji citokina i segregaciji hromosoma. Proteini koji sadrže BIR poznati su kao proteini inhibitori poptote (IAP) ili proteini koji sadrže BIR (BIRP ili BIRC), a uključuju BIRC1 (NAIP), BIRC2 (cIAP1), BIRC3 (cIAP2), BIRC4 (xIAP), BIRC5 (survivin) i BIRC6. BIR domeni pripadaju porodici domena cinovog prsta i karakteristično imaju niz invarijantnih aminokiselinskih ostataka, uključujući tri konzervirana cisteina i jedan konzervirani histidin, koji koordiniraju cinkov ion.<. Obično se sastoje od 4-5 alfa-heliksa i trolanaca beta-lista.
Arginin
mini|250px|Strukturna formula arginina mini|250px|3D prikaz L-argininaa Arginin - Arg, R - (2-amino-5-gvanidinovalerijanska kiselina: C6H14N4O2) je uvjetno esencijalna aminokiselina. Na razini molekulske genetike, u strukturi iRNK kontroliraju ga tripleti nukleotida CGU, CGC, CGA, CGG, AGA i AGG.
U ljudskom organizmu se može sintetizirati ovisno o uzrasnoj dobi i zdravstvenom statusu osobe. Arginin je prvi izolirao švicarski hemičar Ernst Schulze, 1886. godine.
Arginin je prisutan u mnogim prehrambenim namirnicama, kao što su: čokolada, meso (teletina svinjetina, divljač, morska hrana, perad), mliječni proizvodi, te sjemenke (suncokreta, sezama, bundeve) i sl.
Ova aminokiselina je veoma značajna za ćelijske diobe, zacjeljivanje rana, lučenju amonijaka, otpuštanje hormona, a ima i određena imunološke svojstva.
Connie Francis
Connie Francis (Concetta Rosa Maria Franconero, 12. decembar 1938. u Newark, New Jersey, SAD) je američka pjevačica. Poznata po svojim hitovima: Who's Sorry Now?, Lipstick on Your Collar, Where the Boys Are, Stupid Cupid, Everybody's Somebody's Fool, My Heart Has a Mind of Its Own i Don't Break the Heart That Loves You.
Connie je sa svojim kristalnim sopranom bila najpopularnija ženska pjevačica 1960-ih u Americi.
Makedonija (rimska provincija)
Rimska provincija Makedonija je osnovana 146. p. n. e., nakon što je rimski vojskovođa Kvint Cecilije Metel porazio Andriska 148. stare ere, u posljednjem u nizu tzv. makedonskih ratova, a nakon što su ukinute četiri klijentske republike koje je Rim ranije osnovao na teritoriju antičke Makedonije.
U 3. ili 4. vijeku, provincija Makedonija je podijeljena na dva dijela: Macedonia Prima (na jugu) i Macedonia Salutaris (na sjeveru). Ove dvije provincije su bile uključene u Makedonsku dijecezu, koju su još činile Tesalija, Epir, Achaea i Krit. Makedonska dijeceza je, zajedno s Dakijskom dijecezom i Panonskom dijecezom, činila Ilirsku prefekturu, koja je ustanovljena 318. godine nove ere.
Željeznice Federacije Bosne i Hercegovine
Javno preduzeće Željeznice Federacije Bosne i Hercegovine (JPŽ FBiH) je javno preduzeće u 100%-vlasništvu Federacije BiH sa sjedištem u Sarajevu. Ovo preduzeće je osnovano 2001. godine odlukom vlade Federacije BiH o spajanju JP Željeznice BiH i JP Željeznice Herceg-Bosne čije se sjedište nalazilo u Mostaru. Ta dva prometna preduzeća su bili nasljednici dijela Jugoslovenskih željeznica, koje su 1992. godine prestali postojati na teritoriji Bosne i Hercegovine. JP Željeznice FBiH Zajedno sa JP Željeznice RS koje su u vlasništvu Republike Srpske čini Željeznice Bosne i Hercegovine. JPŽ FBiH obavljaju domaći i međuentitetski saobraćaj, te međunarodni promet sa Hrvatskom. Ovo preduzeće osvaja i prihode iz budžeta Federacije Bosne i Hercegovine, namjenjeno za modernizaciju i rekonstrukciju infrastrukture željeznica u Federaciji Bosne i Hercegovine.
Makedonija (rimska provincija)
Kada je Ilirska prefektura 379. godine podeljena na Zapadni i Istočni Ilirik, makedonske su provincije uključene u Istočni Ilirik. Nakon podjele Rimskog carstva na Zapadno rimsko carstvo i Istočno rimsko carstvo 395. godine, Makedonija je pripala istočnom dijelu, odnosno Bizantu.
Željeznice Federacije Bosne i Hercegovine
Željeznice su članica Međunarodne željezničke unije od marta 1992. godine kao pravni nasljednik Željeznica Bosne i Hercegovine. Kod koji je JPŽ FBiH dodijeljen od ove organizacije je 50.
Historija
Do 1992. godine rementovane su pruge i ostali dijelovi infrastukture Željeznice u Bosni i Hercegovini. Željeznice Jugoslavije, odnosno bosanskohercegovačke željeznice spadali su u red modernih željeznica Evrope. U ratnom periodu od 1992. do 1995. godine infrastruktura u Bosni i Hercegovini je bila potpuno uništena, pa tako i željeznice. Ukupna materijalna šteta nanesena željeznicama procjenuje se na milijardu američkih dolara. No, do danas su većina pruga, mostova, pružnih postrojenja i kontaktna mreža obnovljenji i uspostavljen saobraćaj na teritoriji cijele Bosne i Hercegovine.
2005. godine Željeznice Federacije Bosne i Hercegovine nabavile su devet garnitura modernih talgo vozova, koji su 2010. godine isporučeni ŽFBH-u.
U augustu 2016. godine Željeznice Federacije Bosne i Hercegovine kupile su Gredelj Revom Dobošnicu, preduzeće koje se bavi proizovdnjom i popravkom željezničkih vozila. Tim potezom, Željeznice Federacije Bosne i Hercegovine su postale jedine željeznice u zemljama bivše SFRJ koje imaju svoju radionicu za proizvodnju i popravku željezničkih vozila.
Nogometne utakmice Bosna i Hercegovina – Španija
Prvu zvaničnu utakmicu Bosna i Hercegovina i Španija odigrale su 2. septembra 2000. godine u Sarajevu u sklopu kvalifikacija za Svjetsko prvenstvo 2002. Španija je povela golom Gerarda Lópeza u 38. minuti utakmice. Tri minute kasnije rezultat je izjednačio Elvir Baljić. Konačan rezultat postavio je Joseba Etxeberria u 78. minuti utakmice. U Oviedu, 2. juna 2001, također u sklopu kvalifikacija za Svjetsko prvenstvo 2002. Španija je bila uspješnija rezultatom 4–1. Prvi gol na utakmici postigao je Fernando Hierro u 24. minuti, da bi Mirsad Bešlija u 42. postavio konačan rezultat prvog poluvremena. U drugom poluvremenu golove za Španiju postigli su Javi Moreno u 75, Raúl u 89. i Diego Tristán u 90. minuti utakmice. U sklopu kvalifikacija za Svjetsko prvenstvo 2006. Španija i Bosna i Hercegovina su i ovog puta bile u istoj kvalifikacijskoj grupi. U Zenici, na stadionu Bilino polje, 8. septembra 2004, utakmica je završila neriješenim rezultatom 1–1. Prvobitno je Španija povela golom Vicentea u 65, da bi Elvir Bolić izjednačio u 79. minuti utakmice. U Valenciji 8. juna. 2005, na stadionu Mestalla, Španija i Bosna i Hercegovina odigrale su i ovog puta kvalifikacijsku utakmicu. Zvjezdan Misimović je doveo Bosnu i Hercegovinu u vodstvo golom u 39. minuti utakmice, da bi konačan rezultat postavio Carlos Marchena u šestoj minuti sudijske nadoknade vremena. Nedim Halilović u 87. i Mirsad Bešlija u 95. minuti utakmice dobili su crvene kartone. Treći put u nizu Bosna i Hercegovina i Španija bile su u istoj kvalifikacijskoj grupi, ovog puta u sklopu kvalifikacija za Svjetsko prvenstvo 2010. U Murciji, na stadionu Nueva Condomina, 6. septembra 2008, Španija je bila uspješnija te zabilježila pobjedu golom Davida Ville u 57. minuti utakmice. U Zenici, 14. oktobra 2009, Španija je i ovog puta bila uspješnija te zabilježila ubjedljivu pobjedu rezultatom 5–2. Golove za Španiju postigli su Gerard Piqué u 13, David Silva u 15, Álvaro Negredo u 49. i 55. i Juan Mata u 89. minuti utakmice, dok su golove za Bosnu i Hercegovinu postigli Edin Džeko u 89. i Zvjezdan Misimović u 90. minuti utakmice. Prvu prijateljsku utakmicu Bosna i Hercegovina i Španija odigrale su u St. Gallenu, na stadionu AFG Arena, 29. maja 2016. Španija je povela golovima Nolita u 11. i 18. minuti utakmice. Emir Spahić je smanjio rezultat u 29. minuti utakmice, da bi konačan rezultat postavio Pedro Ledesma u četvrtoj minuti sudijske nadoknade vremena. Strijelac jedinog gola za Bosnu i Hercegovinu u ovoj utakmici, Emir Spahić, zbog nesportskog ponašanja dobio je crveni karton u posljednjim trenucima prvog poluvremena. Debitantske nastupe u ovoj utakmici za Bosnu i Hercegovinu zabilježili su Armin Hodžić i Samir Memišević. U Las Palmasu, na stadionu Gran Canaria, 18. novembra 2018, Španija je u prijateljskoj utakmici ugostila Bosnu i Hercegovinu te zabilježila pobjedu a jedini gol na utakmici postigao ga je Brais Méndez u 58. minuti.
Željeznice Federacije Bosne i Hercegovine
Talgo vozovi
mini|244x244piksel|Tokom [[Rat u Bosni i Hercegovini|rata u BiH uništeni voz]] 2005. godine su Željeznice Federacije BiH nabavile 9 garnitura novih Talgo vozova, za kojih su se JP Željeznice FBiH zadužile za 66,7 miliona KM kod Vlade Španije, te koji su isporučeni 2010. godine.
Na sastanku između ambasadora Bosne i Hercegovine i predstavnika Talgo kompanije u Madridu i Budimpešti razogovarat će se o mogučnosti da se Talgo vozovi puste na transportnom koridoru 5-C u promet, što predstavnici Talgo kompanije vide kao najbolje rješenje. Održat će se i jedan dodatni sastanak sa predstavnicima Mađarskih željeznica, koji predlažu da se talgo vozovi koriste za dvije relacije: Noću na relaciji Budimpešta - Sarajevo, a preko dana na relaciji Budimpešta - Pečuh, za njegovo održavanje je se angažovala diplomatija Španije. mini|243x243piksel|Talgo garnitura, koja je ŽFBH kupila 2005. godine U međuvremenu održan je i jedan treći sastanak između predstavnika državnog transporta Mađarske i predstavnika ministarstva prometa Hrvatske, na kojem je se razgovaralo o liniji Budimpešta - Sarajevo, koja prolazi kroz Osijek i teretoriju Hrvatske. I dalje se radi na traženju profitabilnog rješenja za Željeznice Federacije Bosne i Hercegovine u vezi ovog problema.
U junu 2016. godine Željeznice FBiH su se odlučile da ipak Talgo garniture puste u promet, te bi se one onda koristile na relacijama Sarajevo - Zagreb i Sarajevo - Banja Luka, a nakon završetka remonta i do Mostara. Prema riječima Rifata Čabrića, izvršnog direktora za poslove željezničkog operatera, u prometu u Bosni i Hercegovini će se koristiti 4 garnitura, a preostalih 5 se planiraju iznajmiti Željeznicama Turske. 23. augusta 2016. godine bila je i probna vožnja od Sarajeva do Zenice, a od 26. septembra 2016. godine su u redovnoj upotrebi na relaciji Sarajevo-Doboj.
Infrastruktura - pruge
Željeznice Federacije BiH trenutno raspolažu sa sljedećim vrstama pruga: mini|250x250piksel|Mreža pruga u Bosni i Hercegovini Pored navedenih pruga, ŽFBIH raspolažu sa 163 željeznička tunela na teritoriji FBIH, te 233 željeznička mosta i 34 željeznička vijadukta.
Ukupna dužina elektrificiranih/neelektrificiranih pruga:
Infrastruktura - brzine i masa
mini|318x318piksel|Voz ŽFBH Dopuštena brzina kretanja putničkih i teretnih vozova na relacijama unutar FBIH (izraženo u km/h): alt=Električni voz ŽFBH u Zenici|mini|293x293piksel|Električni voz ŽFBH u Zenici mini|Voz u Maglaju Dopuštena masa vozova i tereta na relacijama unutar FBIH (izraženo u tonama): mini|248x248piksel|Lokomotiva ŽFBH-a tipa 212
Lokomotive i vagoni
Željeznice FBIH trenutno posjeduju sljedeće dizelske i električne lokomotive i putničke vagone:
Podaci o prevezenoj robi i putnicima
ŽFBH največu dobit ostvra kroz robni promet; jer su za industriju ŽFBH vrlo važne: Najviše hemijska industrija i rudnici u Tuzli, željezara ArceloorMittal-a u Zenici i Aluminij iz Mostara koriste usluge robnog prometa Željeznica Federacije Bosne i Hercegovine.
Putnički promet ima mali udio u ukupnom prihodu Željeznica FBiH, te ŽFBH is njega čak dobiva i finansijske gubitke.
Robni promet
{	"version": 2, "width": 900, "height": 255, "data": [ {			"name": "table", "values": [ {					"x": 1991, "y": 15600 },				{					"x": 1992, "y": 4335 },				{					"x": 1993, "y": 786 },				{					"x": 1994, "y": 891 },				{					"x": 1995, "y": 827 },				{					"x": 1996, "y": 1013 },				{					"x": 1997, "y": 1727 },				{					"x": 1998, "y": 2605 },				{					"x": 1999, "y": 2779 },				{					"x": 2000, "y": 3356 },				{					"x": 2001, "y": 3798 },				{					"x": 2002, "y": 4200 },				{					"x": 2003, "y": 4658 },				{					"x": 2004, "y": 5307 },				{					"x": 2005, "y": 6742 },				{					"x": 2006, "y": 6558 },				{					"x": 2007, "y": 7168 },				{					"x": 2008, "y": 8356 },				{					"x": 2009, "y": 7203 },				{					"x": 2010, "y": 7997 },				{					"x": 2011, "y": 9191 },				{					"x": 2012, "y": 8327 },				{					"x": 2013, "y": 8301 },				{					"x": 2014, "y": 8260 },				{					"x": 2015, "y": 8837 }			]		}	],	"scales": [ {			"name": "x", "type": "ordinal", "range": "width", "zero": false, "domain": { "data": "table", "field": "x" }		},		{			"name": "y", "type": "linear", "range": "height", "nice": true, "domain": { "data": "table", "field": "y" }		}	],	"axes": [ {			"type": "x", "scale": "x" },		{			"type": "y", "scale": "y" }	],	"marks": [ {			"type": "rect", "from": { "data": "table" },			"properties": { "enter": { "x": { "scale": "x", "field": "x" },					"y": { "scale": "y", "field": "y" },					"y2": { "scale": "y", "value": 0 },					"fill": { "value": "steelblue" },					"width": { "scale": "x", "band": "true", "offset": -1 }				}			}		}	] } thumb|220x220px|Voz ŽFBH u Sarajevu Na ovom dijagramu je prikazan obim robe u tonama (t) na prugama Javnog preduzeća Željeznice Federacije Bosne i Hercegovine u periodu od 1991. do 2015. godine.
U željezničkom teretnom prijevozu u periodu januar-mart 2016. godine prevezeno je 1.955.000 tona robe, a ostvareno 164.921.000 tonskih kilometara, što je u odnosu na isti period 2015. godine manje za 7% tona prevezene robe i manje za 22,3% tonskih kilometara.
Putnički promet
U 2014. godini ukupno je provezeno 357.404 putnika, što je za 13,99% manje u odnosu na 2013. godinu i za 23,93% manje u odnosu na plan za 2014. godinu. Ostvareno je ukupno 22.616.834 putničkih kilometara, što je za 9,64% manje u odnosu na 2013. godinu a po planu manje za 23,93% u odnosu na plan 2014. godine. mini|Voz u Sarajevu U periodu januar-mart 2016. godine prevezeno je 60.000 putnika i ostvareno oko 2.872.000 putničkih kilometara, što je u odnosu na isti period 2015. godine manje za 20%, a putnički kilometri manji su za čak 34,8%. Na smanjenje obima putničkog saobraćaja doprinosi i projekat rekonstrukcije pruge Sarajevo-Bradina u dužini od oko 30 km, koje traje od januara 2015. do augusta 2016. godine.
Adaptacija staničnih zgrada
ŽFBIH su 2011. godine započele projekat rekonstrukcije 28 staničnih zgrada i izgradnje visokih perona za potrebe Talgo putničkih vagona. Vrijednost pomenutih radova je oko 2,4 miliona KM, dok su sredstva obezbjeđena iz sindiciranog kredita dobivenog u okobru 2010. godine. Ovim projektom su obuhvaćene sljedeće stanične zgrade: Tuzla, Živinice, Ljubače, Bukovac, Mramor, Lukavac, Kreka, Banovići, Maglaj, Zavidovići, Nemila, Drivuša, Kakanj, Visoko, Semizovac, Rajlovac, Drežnica, Ovčari, Bradina, Konjic, Čelebići, Jablanica, Raštani, Žitomislići i Šurmanci. Obim radova na staničnim zgradama se razlikuje od stanice od stanice u zavisnosti od stepena oštećenja objekta i same degradacije. mini|Voz u Tuzli (2019)
Rekonstrukcija pruge Sarajevo-Bradina
U januaru 2015. godine, ŽFBIH i italijanska kompanija GFC potpisali su ugovor o rekonstrukciji željezničke pruge Sarajevo-Bradina, ukupne dužine od oko 30 km. Vrijednost pomenute rekonstrukcije iznosi više od 25 miliona eura. Projekat finansira Evropska banka za obnovu i razvoj (EBRD). Završetak radova na ovoj dionici je planiran za august 2016. godine. Rekonstrukcija ove pruge bi značila i povećanje dopuštene brzine kretanja na ovoj relaciji.
Nadzorni odbor
mini|Voz u Tuzli Članovi Nadzornog odbora ŽFBiH:
Delnice
mini|260px|Delnice, gradski detalj Delnice su grad u Hrvatskoj, u Primorsko-goranskoj županiji.
The Cardigans
The Cardigans su švedska pop/rock grupa koja je karijeru započela 1992. godine u Jönköpingu.
Delnice
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, grad Delnice je imao 5.952 stanovnika, od čega u samim Delnicama 4.379.
Grad Delnice
Napomena: Nastao iz stare općine Delnice.
Delnice (naseljeno mjesto)
Napomena: ''Smanjeno izdvajanjem naselja Lučice koje se od 1981. iskazuje kao samostalno.''
Punch (magazin)
frame|desno|Omot magazina Punch, 1867. godine Punch je bio britanski sedmični magazin humora i satire izdavan od 1841. do 1992. godine, te od 1996. do 2002. godine.
Kraljevina Velika Britanija
Ova država je 1801. godine sjedinjena sa Kraljevinom Irskom u Ujedinjeno Kraljevstvo Velike Britanije i Irske.
Punch (magazin)
Historija
Punch je osnovan 17. jula 1841. godine od strane Henrya Mayhewa i Ebenezera Landellsa.
Povratak 1996. godine
Rano u 1996. godini, egipatski biznismen Mohamed Fayed kupio je pravo na ime magazina, te ga ja ponovo pčeo objavljivati kasnije te iste godine.
2004. godine, većina arhive, uključujući poznati Punchov stol, prodata je britanskoj biblioteci.
Ljudi koji su dali doprinos
Urednici Puncha su bili:
Lopata (čvor)
Slovenija:
Biografije, J
{| align=center cellspacing=3
=Po imenu=
Ju
=Po prezimenu=
Lopata (Celje)
Lopata je naseljeno mjesto u sastavu gradske općine Celje, regija Savinjska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Celje.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Lopata je imala 619 stanovnika.
Sorbus
Sorbus je veliki rod jarebikâ ili oskorušâ, koji uključuje preko 360 vrsta cvjetnica iz porodice Rosaceae. Tačan broj vrsta osporava se ovisno o opisu roda, pa zbog broja apomiksijskih mikrovrsta (microspecies) koje neki tretiraju kao zasebne vrste, a drugi kao manji broj varijabilnih vrsta.
To su listopadni grmovi i drveće, od kojih mnogi imaju jestive plodove. U Bosni i Hercegovini i susjednim kontinentalnim zemljama raste oko osam vrsta, kao što su oskoruša ili mukinja, planinska oskoruša, planinska mukinja, patuljasta mukinja ili patuljasta jarebika ili mukinjica, domaća oskoruša, divlja oskoruša ili brekinja.
Vrste
Catalogue of Life: 2019 Annual Checklist:
IC 346
IC 346 je nepostojeći astronomski objekat naveden u Novom općem katalogu koji je opisan da se nalazi u sazviježđu Eridan. Ovaj objekat je zapisao Frank Muller 22. oktobra 1887. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Hari Mata Hari
Hari Mata Hari je bosanskohercegovačka muzička grupa, a ujedno je i scensko ime za pjevača Hajrudina Varešanovića. Grupa ima korijene u gradu Sarajevu. Izveli su preko 1.000 koncerata i prodali 5.000.000 albuma do sada. Njihove pjesme su među najpoznatijim baladama u bivšoj Jugoslaviji. Grupa Hari Mata Hari predstavljala je Bosnu i Hercegovinu na Eurosongu 2006. održanom u Atini, u Grčkoj, gdje je osvojila treće mjesto.
Grupa
Grupa Hari Mata Hari je neprekidno mijenjala članove. Danas, grupu čine Hajrudin Varešanović (pjevač), Izudin Izo Kolečić (bubnjevi), Karlo Martinović (solo gitara, prateće pjevanje), i Željko Zuber (bas-gitara, prateće pjevanje). Većinu pjesama grupe je aranžirao Hajrudin Varešanović. Pjesme je uglavnom pisao Fahrudin Pecikoza.
Hari je odrastao na Vratniku, sarajevskom starogradskom naselju. Njegov dedo je bio jedan od poznatijih pjevača tradicionalne bosanske muzike zvane sevdalinka. Sa šest godina, Hajrudin je počeo pjevati i naučio je svirati giratu. Prvi put je javno pjevao u lokalnom kulturnom centru, a sa deset godina je pjevao sa grupom "Omi", i kasnije za grupu "Sedam šuma". Na Vratniku, Hari je snimio svoju prvu pjesmu "Zašto da ne uzmem nju". Nakon završetka srednje elektrotehničke škole u Sarajevu, Varešanović je počeo studirati filozofiju i pohađao je časove prirodne politike, ali nije završio kurseve. Muzika je uzela njegov veći dio vremena, kao i njegova ljubav za fotografiju.
Godine 1979. priključio se grupi Zov sa kojima je snimio hit "Poletjela golubica sa Baščaršije". Nadalje, Varešanović je pjevao sa grupom "Ambasadori", sa kojima je, smatra se, odrastao u profesionalnog pjevača. Nakon služenja obaveznog vojnog roka u srbijanskom gradu Nišu, pojavio se na muzičkoj sceni kao solista objavljujući (1984.) album "Zlatne kočije". U septembru 1985. godine Hari Varešanović je zajedno sa članovima grupe Baobab - Izudinom Kolečićem, Edom Mulahalilovićem, Pjerom Žalicom i Zoranom Kesićem - pobijedio na festivalu "Nove nade, nove snage", i osnovao muzičku grupu "Hari Mata Hari". Iste te godine, nova grupa je izdala album "U tvojoj kosi". Godine 1986, Pjer Žalica - "Badžo" i Zoran Kesić napustili su grupu. Zamijenili su ih pijanist Adi Mulahalilović i bas-gitarist Nedžib Jeleč, koje će kasnije zamijeniti Željko Zuber. Njihov album iz 1986. "Ne bi te odbranila ni cijela Jugoslavija", dobio je glasove kao najbolji album godine. Tadašnja Jugovizija (nacionalno takmičenje za Eurosong), objavila ih je kao kandidate za predstavljanje Jugoslavije. Grupa Hari Mata Hari je 1986. godine osvojila 5. mjesto sa pjesmom "U tvojoj kosi", a naredne godine 14. mjesto sa pjesmom "Nebeska kraljica" na muzičkom takmičenju u Beogradu.
Hari je 1988. počeo snimati za producentsku kuću Jugoton u Zagrebu. Album "Ja te volim najviše na svijetu" prodat je u više od 300.000 kopija, dok je naredni album "Volio bi' da te ne volim" prodat u 500.000 kopija.
Raspad Jugoslavije i ratovi koji su uslijedili ostavili su trag u karijeri grupe. Godine 1991. Edo Mulahalilović napustio grupu sa namjerom da započne vlastitu karijeru. Krajem 1991. grupa je objavila album "Rođena si samo za mene" u suradnji sa producentskom kućom Diskoton u Sarajevu. Neke od pjesama sa albuma su: "Ja ne pijem" (duet sa Harisom Džinovićem), "Nije za te bekrija", "Nije zima što je zima", koje su imale solidne prodaje i uspjeh. Sa tim albumom, većina muzičkih aktivnosti je stala, zbog rata u Bosni i Hercegovini. Krajem 1994. grupa je objavila naredni album tokom izbjegličkog boravka u Njemačkoj. Album je nazvan "Ostaj mi zbogom ljubavi" i autorsko je djelo Hajrudina Varešanovića i Izudina Kolečića. Do ponovnog ujedinjenja grupe Hari Mata Hari dolazi 1997-1998., a sačinjavaju je (osim Harija i Ize): Karlo Martinović, Miki Bodlović, Adi Mulihalilović i Emir Mehić. Uslijedio je povratak na muzičku scenu sa kompilacijskim albumom na kojem su se našli neki od njihovih najvećih hitova poput: "Ja nemam snage da te ne volim" "Ne lomi me", "Emina", "Ja nemam snage da te ne volim", "Gdje li si sada ljubavi", "Upomoć".
Godine 1999. Hari Varešanović je odabran da predstavlja Bosnu i Hercegovinu na Eurosongu. Ipak, bio je diskfalificiran zbog problema sa statusom pjesme. Hari je prodao pjesmu "Starac i more" Finskoj 1997. i finski izvođač Janne Hurme snimio je tu pjesmu na finskom jeziku pod nazivom "Sydänveri" (finski "krv srca"). Dino Merlin, koji je osvojio drugo mjesto na takmičenju za bosanskohercegovačkog predstavnika, poslat je na Eurosong umjesto Harija, gdje je ostvario 7. mjesto. Hari je zajedno sa Hankom Paldum, snimio pjesmu "Crni snijeg" 2001. godine. Iste te godine album "Baš ti lijepo stoje suze" objavljen je sa par hit pjesama ("Kao domine", "Zjenico oka moga", "Baš ti lijepo stoje suze"...). Godine 2002. pjesma "Ruzmarin" postala je instant hit. Hari Mata Hari je bio jedan od 6 finalista na Hrvatskom radijskom festivalu i predstavljao je Bosnu i Hercegovinu muzičkom amaterskom takmičenju za odlazak na Eurosong (OGAE) u Francuskoj. Također, 2002. godine Hari Mata Hari je osvojio nagradu Davorin za pjesmu godine "Kao domine". Naredne godine Harijeva pjesma "Idi", dovela ga je do sedmog Hrvatskog radijskog festivala sa pjesmom "Navodno" sa Ivanom Banfić. Na osmom Hrvatskom radijskom festivalu grupa se takmičila sa pjesmom "Nema čega nema". Na Splitskom festivalu grupa se takmičila sa pjesmom "Zakon jačega" koja je snimljena sa Kemalom Montenom. Kasnije te godine grupa je izdala sljedeći album po istoimenoj pjesmi "Zakon jačega", za sarajevski Diskoton, zagrebačku Croatia Records i beogradski HI-FI Centar. Godine 2007. grupa je objavila singl ploču sa pjesmom "Zar je to još od nas ostalo". Godine 2009. grupa je izdala album "Sreća" i ovaj album je imao par hit pjesama: "Azra", "Sreća", "Ne mogu ti reći što je tuga" sa Ninom Badrić, "Tvoje je samo to što daš" sa Eldinom Huseinbegovićem. Nihad Voloder napustio je grupu, a zamijenio ga je Željko Zuber.
Eurosong 2006.
Bosanskohercegovačka radio-televizija je kroz javni internetski glasački sistem izabrala grupu Hari Mata Hari kao bosanskohercegovačkog predstavnika za Eurosong. Eurosong za Bosnu i Hercegovinu dao je ime "Vrijeme je za Bosnu i Hercegovinu" i pjesma je opisana kao bosanski Romeo i Julija. Prvi put pjesma je puštena javnosti 5. marta 2006. godine na posebnoj prigodi u Sarajevskom teatru koji je držao "BH Eurosong 06". Hari je pjevao pjesmu prvi put javno i dobio veliki aplauz. Šest dana kasnije, Hari je pjevao pjesmu na prvom pojavljivanju na sceni u Beogradu na finalnoj večeri "Evropesme 2006". Pjesma "Lejla" (koji je komponovao Željko Joksimović, a tekst napisali Fahrudin Pecikoza i Dejan Ivanović) je ljubavna balada o udaljenoj ljubavi. Koristi stilove sevdaha i lokalne tradicionalne instrumente. Žensko ime Lejla je tradicionalno arapsko ime. Eric Clapton i ZZ Top koristili su to ime u svojim pjesmama. Naziv pjesme je bio jednak onome od Seida Memića "Vajte" iz 1981. godine kada je "Lejla" bila jugoslavenska pjesma predstavnica na Eurosongu i osvojila 15. mjesto u Dublinu.
Muzički spot pjesme "Lejla" režirao je Pjer Žalica, zajedno sa Hajrudinom Varešanovićem i muzičarima iz grupe Hari Mata Hari. Na njemu su prikazani neke od znamenitosti iz bosanskohrcegovačke tradicije. Snimljen je na nekoliko lokacija Hercegovine: na planini Blidinja i u nacionalnom parku Hutovo blato, na Ruištu, i u Mostaru. Video završava sa Starim mostom i starijim dijelom grada Mostara u pozadini. Pjesma je dobila ime glasanjem (sa 3501 glasa, ostala imena su bila "Zar bi mogla ti drugog voljeti?" sa 660, i "Sakrivena" sa 462 glasa). Hari Mata Hari je ostvario 3. mjesto na Eurosongu 2006. sa 229 poena.
Ustanak Tome Slavena
mini|desno Ustanak Tome Slavena (821-823) je jedan od najvećih i najozbiljnijih građanskih ratova u historiji Bizantskog carstva. Vodio ga je bizantski vojskovođa, maloazijski Slaven Toma. Za Tomu se navodi da je bio burnoga života. Postojala je dilema da je on bio Jermenin, ali je prevladalo mišljenje da je bio Slaven. Rođen je vjerovatno u temi Armenijakon. Bio je srdačni prijatelj bizantskog cara Leona V Jermenina (813-820). Čim je čuo da je Mihailo II ubio Lava V i obezbjedio sebi prijestolje, Toma se odlučio da digne pobunu. Ustanak je započeo u Maloj Aziji i proširo se širom Carstva. U osnovi ustanka bila je socijalna pobuna protiv lošeg ekonomskog stanja u državi. Toma se proglasio zaštitnikom siromašnih i tako okupio oko sebe veliki broj pristalica. Dodatno to je bio i ustanak čitave provincije koja je bila zapostavljena. Nije izostajao ni vjerski aspekt, jer su ustanici bili protivnici vladajućih ikonoklasta. Uz pomoć Arabljana Toma je osvojio vlast u skoro čitavoj Maloj Aziji. Rat je prenio i na evropskio područje Carstva i opsjeo Carigrad. Trogodišnji uspjesi ipak su splasnuli. Bizantski car Mihailo II je uz pomoć bugarskog hana Omurtaga uspio da uguši ustanak. Toma je opsjedao Carigrad od decembra 821. do proljeća 823., a opsada se završila njegovim porazom i bjekstvom u Arkadiopolj. Tamo je oktobra 823. bio uhvaćen i svirepo mučen i pogubljen.
Gladijator (čvor)
Gladijatori su bili profesionalni borci u antičkom Rimu.
Gladijator(i) se može odnositi na:
IC 940
IC 940 (također poznat kao PGC 48933) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 323 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Djevica. Najveći prečnik je 0,70 (66 hiljada sg) a najmanji 0,3 uglovnih minuta (28 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Stephane Javelle 3. juna 1891. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
NGC 3614A
NGC 3614A (također poznat kao MCG 8-21-14 i PGC 34562) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 336 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Veliki medvjed. Najveći prečnik je 0,70 (68 hiljada sg) a najmanji 0,7 uglovnih minuta (68 hiljada sg).
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Podgorica
Podgorica (ćir. Подгорица) glavni je i najveći grad Crne Gore, naseljeno mjesto te službeni grad s gradskom općinom Golubovci u svom sastavu.
Geografija
Smještena je u centralnom dijelu doline Мorače, odnosno u sjevernom dijelu prostrane Zetske ravnice. Prvobitni grad podignut je pod Goricom, po čemu je dobio ime.
Historija
Antička preteča današnje Podgorice bio je rimski Birziminium. U srednjem vijeku Slaveni su ga nazvali Ribnica. Godine 1326. mjesto dobija ime Podgorica. Otad je u sastavu zemalja Nemanjića, Balšića, despota Stefana Lazarevića i Đurđa Brankovića, a od 1478. potpada pod osmanlijsku vlast da bi 1878. odlukama s Berlinskog kongresa ušao u sastav Crne Gore.
U toku Prvog svjetskog rata od 1916. do 1918. grad je bio pod austro-ugarskom okupacijom, kao i ostatak Crne Gore. Godine 1918. ulazi u sastav Kraljevine Srba Hrvata i Slovenaca (od 1929. Kraljevine Jugoslavije). Između dva svjetska rata Podgorica je imala približno 15.000 stanovnika, ali je nakon Drugog svjetskog rata brojka svedena na manje od 5.000 jer je grad stradao kao malo koji u Evropi, bombardiran 72 puta i gotovo sravnjen sa zemljom.
Poslije Drugog svjetskog rata i uspostavljanja Narodne, a zatim Socijalističke republike Crne Gore u okvirima poslijeratne Jugoslavije Podgorica postaje njen glavni grad zamijenivši ranije Cetinje, a 1946. godine mijenja ime u Titograd i doživljava ubrzani ekonomski razvoj.
Savremena Podgorica nastaje na veoma povoljnom raskršću puteva u Zetskoj ravnici (Skadarskoj potolini), kod ušća Ribnice u Moraču, pokraj željezničke pruge Beograd–Bar. Nedaleko od Podgorice jest Skadarsko jezero, a nakon završetka tunela Sozina Jadransko more udaljeno je samo pola sata vožnje. Savremeno oblikovani grad solitera presijecaju široke ulice i bulevari s obje strane Morače, hoteli, sportski stadion i dvorane. U Podgorici su najvažnije nacionalne institucije: Univerzitet Crne Gore, Crnogorska akademija nauka i umjetnosti, Crnogorsko narodno pozorište, Radiotelevizija Crne Gore, aerodrom u Golubovcima te brojne druge, koje su mahom nastale tokom godina socijalističke Jugoslavije. Diplomatska predstavništva u gradu imaju Sjedinjene Američke Države, Rusija, Kina, Slovenija, Italija i druge zemlje. Glavna gradska ulica jest Ulica Slobode, koja je i gradski korzo, dok pješačku zonu čine Njegoševa i Hercegovačka ulica, s buticima i kafićima.
Malo je spomenika kulture sačuvano, s obzirom na razaranja iz Drugog svjetskog rata. Iz osmanlijskog perioda sačuvana je Sahat-kula iz 18. stoljeća, dvije od nekadašnjih šest džamija (Osmanagića i Doganjska), kao i uske ulice oko njih, koje sačinjavaju Staru varoš. Iz perioda Kraljevine Crne Gore najvažniji je dvorac kralja Nikole u parku Kruševac, danas Centar za savremenu umjetnost.
Glavno obilježje grada dugo su bile socrealističke građevine i blokovi zgrada no dosta se toga promijenilo tokom posljednjih godina kada je sagrađen čitav moderni kompleks zgrada na desnoj obali Morače, a 13. jula 2005. pušten je u promet novi, najveći most na Morači, Milenijum, koji se već smatra novim simbolom Podgorice i koji s 57 metara visokim pilonom dominira panoramom grada.
Podgorica je jedan od najtoplijih gradova na Balkanu i pod znatnim je klimatskim utjecajima s Jadranskog mora. Srednja godišnja temperatura iznosi 15,8°C. Prosječna godišnja količina padavina iznosi 1586 mm.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. Grad Podgorica imao je 174.515 stanovnika, i to na užem gradskom području 158.284, a u gradskoj općini Golubovci 16.231. Od toga, u samom naselju Podgorica živjelo je 150.977 stanovnika.
NGC 6566
NGC 6566 (također poznat kao MCG 9-30-1 i PGC 61418) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 244 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Zmaj. Najveći prečnik je 0,60 (43 hiljade sg) a najmanji 0,6 uglovnih minuta (43 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio Heinrich Louis d'Arrest 27. oktobra 1861. godine.
Podgorica
Grad Podgorica
Napomena: ''Nastao iz stare općine Podgorica. U 2018. smanjen za izdvojeni dio područja od kojeg je nastala općina Tuzi u kojoj su sadržani podaci od 1948. do 2011.''
NGC 6566
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Podgorica
Podgorica (naseljeno mjesto)
Napomena: ''Od 1946. do 1992. iskazivano pod imenom Titograd. Ranije povećano za naselja Jovan Tomašević, Momišići i Zagorič koja su ukinuta. U 1981. povećano za naselja Dajbabe, Doljani (ranije povećano za naselja Peuta i Zlatica koja su ukinuta), Donja Gorica, Gornja Gorica, Masline, Rogami i Tološi koja su ukinuta.''
Popis 2011.
Napomena: Oznaka Z predstavlja zaštićen podatak.
Aneksijska kriza
desno|mini|319x319piksel|Naslovnica francuskog časopisa "Le Petit Journal" o aneksijskoj krizi: Bugarski princ [[Ferdinand I, bugarski car|Ferdinand proglašava nezavisnost i proglašava se za cara, a austrijski car Franjo Josip aneksira Bosnu i Hercegovinu, dok osmanski sultan Abdul Hamid II gleda na to.]]
Aneksijska kriza (poznata i kao Prva balkanska kriza ili Bosanska kriza) jest naziv za period od 1908. do 1910. u historiji Bosne i Hercegovine nakon Austro-Ugarske aneksije Bosne i Hercegovine, koja je bila pod suverenitetom Osmanlijskog Carstva, ali pod kontrolom Austro-Ugarske. Izbila je 6. oktobra 1908 kada je Austro-Ugarska objavila aneksiju Bosne i Hercegovine.
Ovaj jednostrani potez – tempiran da se poklopi sa bugarskim proglašenjem nezavisnosti od Osmanlijskog Carstva 5. oktobra – izazvala je proteste svih velikih sila i balkanskih susjeda Austro-Ugarske, Srbije i Crne Gore. U aprilu 1909. godine, Berlinski ugovor je izmijenjen i dopunjen kako bi odrazio svršen čin i priveo kraju krizu. Kriza je trajno narušila odnose između Austro-Ugarske i njenih susjeda, posebno Srbije, Italije i Rusije i dugoročno je pomogla u postavljanju temelja za Prvi svjetski rat, kriza je uništila svaku preostalu sposobnost Austrije i Rusije da sarađuju na Balkanu i oštetila austrijske odnose sa Srbijom i Italijom. Austro-srpski odnosi – narušeni rasplamsavanjem srpskih nacionalista aneksijom – i dalje su bili zategnuti do te mjere da su 1914. objavili rat jedni drugima.
Pozadina
lijevo|mini|225x225piksel|[[Bosna i Hercegovina|Bosnia i Hercegovina i Novopazarski sandžak]]
Sredinom 1870-ih desila se serija nasilnih pobuna protiv osmanlijske vlasti na Balkanu, te jednako nasilnih i represivnih odgovora Turaka. Ruski car Aleksandar II, želeći da interveniše protiv Osmanlija, tražio je i postigao sporazum sa Austro-Ugarskom. U Budimpeštanskoj konvenciji iz 1877. godine, dvije sile su se složile da će Rusija anektirati Besarabiju, a Austro-Ugarska pridržavati se dobronamjerne neutralnosti prema Rusiji u predstojećem ratu s Turcima. Kao kompenzaciju za ovu podršku, Rusijia je pristala na Austro-Ugarsku kontrolu nad Bosnom i Hercegovinom.
Ubrzo nakon toga, Rusi su objavili rat, te, nakon nekoliko neuspjeha, potisnuli Turke nazad na nekoliko milja od Carigrada. Ono što je spriječilo Ruse da potpuno istjeraju Turke iz Evrope bila je spremnost drugih velikih sila, posebno Britanije i Austro-Ugarske, da provedu raniji ugovor, Londonsku konvenciju o moreuzu iz 1841., u kojoj se navodi da će Carigradski moreuz biti zatvoren za ratne brodove za vrijeme rata. Ovo je za posljedicu imalo zadržavanje ruske flote u Crnom moru, ali bi to bilo bezvrijedno ako bi ruske trupe stekle kontrolu nad moreuzima putem okolnog kopna. Nakon pobjede u ratu, Rusi su nametnuli Osmanlijama Sanstefanski mir, koji je dijelom odbio obećanja iz Budimpeštanske konvencije i proglasio da će Bosnu i Hercegovinu zajednički okupirati ruske i austrijske trupe.
Sanstefanski mir poništen je Berlinskim sporazumom. Prema članu 29, Austro-Ugarska je dobila posebna prava u oblastima Bosne i Hercegovine i Novopazarskog sandžaka Osmanlijskog carstva. U članu 25. stajalo je da će „Pokrajine Bosna i Hercegovina biti okupirane i pod upravom Austro-Ugarske“ i nastavlja „Austro-Ugarska zadržava pravo da održava garnizone i da ima vojne i trgovačke puteve na cijelom području tog dijela Novopazarskog sandžaka drevnog Bosanskog vilajeta."
Novopazarski sandžak kojim dominiraju Bošnjaci odvojio je Crnu Goru od Srbije i sprečio geografsku i političku zajednicu ove dve države koje su često bile blisko povezane. Austrijska okupacija Sandžaka bila je značajna i zato što je Austro-Ugarskoj obezbijedila polazno područje za moguće buduće širenje prema egejskoj luci Solun u Makedoniji pod osmanskom kontrolom. Bosansko stanovništvo je već bilo vjerski podijeljeno na muslimane, katolike i pravoslavce.
1903. godine u puču je ubijen kralj Srbije i na presto dolazi proruska dinastija Karađorđević. Moć se prebacila na elemente koji su široko zainteresovani za ekspanziju u Bosnu. Nova srpska vlast htela je da od Austrougara preuzme Novopazarski sandžak i Bosnu i Hercegovinu. Odnosi između Srbije i Austro-Ugarske postepeno su se pogoršavali. Međutim, sposobnost Rusije da podrži Srbiju je znatno smanjena nakon vojnog poniženja u rusko-japanskom ratu 1905. i unutrašnjih nemira koji su uslijedili.
Do 1907. godine Austro-Ugarski ministar vanjskih poslova Alois Aehrenthal počeo je formulirati plan za učvršćivanje Austro-Ugarske pozicije prema Srbiji aneksijom Bosne i Hercegovine. Njegova prilika došla je u obliku pisma ruskog ministra vanjskih poslova Aleksandra Izvolskog – u kojem se predlaže austrijska aneksija provincija kao dio dogovora o osiguranju boljeg pristupa turskom moreuzu za ruske mornaričke brodove – i naknadnog sastanka u zamku Buchlau u Moravskoj, Austro-Ugarska.
Razmjena pisama
2. jula 1908., ruski ministar vanjskih poslova Izvolski poslao je pismo austrougarskom ministru vanjskih poslova Alojsu Aehrenthal i predložio raspravu o recipročnim promjenama Berlinskog sporazuma u korist ruskog interesa za Carigradski moreuz i interesa Austro-Ugarske u aneksiji Bosne i Hercegovine i Novopazarskog sandžaka. Aehrenthal je 14. jula odgovorio sa opreznim prihvatanjem predložene diskusije. 10. septembra, nakon dugih i složenih rasprava unutar Carske vlade o prijedlozima Izvolskog Austro-Ugarskoj, Aehrenthal mu je iznio malo drugačiji niz protuprijedloga: predložio je u zamjenu za prijateljski ruski stav kada je Austro-Ugarska aneksira Bosnu i Hercegovinu, Austro-Ugarska će tada povući svoje trupe iz Sandžaka. U pismu se zatim nudilo da se raspravlja o pitanju tjesnaca, kao posebnoj temi, na prijateljskoj osnovi. Aehrenthal je predložio da, u slučaju da se postigne sporazum o Bosni i Hercegovini, njegova vlada neće – ukoliko Rusi naknadno predlože da nametnu pravo svoje crnomorske flote na korištenje i zaštitu svog pristupa Mediteranu kroz Bosfor – neće automatski s drugim siama podržati protivljenje Osmanlijskog carstva (do i uključujući rat) takvom prijedlogu.
Aehrenthalova verzija sporazuma
Prema Aehrenthalovom izvještaju koji je dao Albertini, Izvolski se složio da će Rusija zadržati "prijateljski i dobronamjeran stav" ako Austro-Ugarska aneksira Bosnu i Hercegovinu. Recipročno, ukoliko Rusija krene da otvori "tjesnace za pojedinačne ratne brodove", Austro-Ugarska bi zadržala blagonaklon stav. Njih dvojica su se složili da je vjerovatna posljedica aneksije da Bugarska, koja je de facto nezavisna od 1878. godine, proglasi svoju formalnu nezavisnost od Osmanlijskog carstva. Austro-Ugarska ne bi ponudila nikakve teritorijalne ustupke Srbiji ili Crnoj Gori, ali ako bi podržale aneksiju onda se Austro-Ugarska ne bi protivila srpskoj ekspanziji na Balkanu, i podržala bi ruski zahtjev da se revidira član 29. Berlinskog ugovora koji je ograničavao crnogorske suverenitet. Stranke su se složile da bi "ove promjene mogle dobiti sankciju nakon pregovora sa Portom i silama", ali "o Bosni i Hercegovini više neće biti govora". Aneksija bi se vjerovatno dogodila početkom oktobra. Original Aehrenthalovog izvještaja nije pronađen, pa su se istoričari morali zadovoljiti kancelarijskom kopijom dokumenta bez datuma.
Aneksija
6. oktobra, dan nakon što je Bugarska proglasila nezavisnost od Osmanlijskog carstva, car Franjo Josip objavio je narodu (koju je Austrija okupirala 30 godina) svoju odlučnost da im prizna i dodijeli autonoman i ustavni režim, pod njegovom vlašću kao njihov anektirajući suveren. Sutradan je Austro-Ugarska objavila da se povlači iz Novopazarskog sandžaka. Bugarska nezavisnost i bosanska aneksija nisu bile obuhvaćene Berlinskim sporazumom i izazvale su lavinu diplomatskih protesta i diskusija.