cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Svjetsko prvenstvo u nogometu 1954 - nokaut faza
Zapadna Njemačka – Jugoslavija
<section begin=SP 1954 - utakmica 21 /><section end=SP 1954 - utakmica 21 />
Mađarska – Brazil
<section begin=SP 1954 - utakmica 22 /><section end=SP 1954 - utakmica 22 />
Zapadna Njemačka – Austrija
<section begin=SP 1954 - utakmica 23 /><section end=SP 1954 - utakmica 23 />
Mađarska – Urugvaj
<section begin=SP 1954 - utakmica 24 /><section end=SP 1954 - utakmica 24 />
Utakmica za treće mjesto
<section begin=SP 1954 - utakmica 25 /><section end=SP 1954 - utakmica 25 />
Finale
<section begin=SP 1954 - utakmica 26 /><section end=SP 1954 - utakmica 26 />
Političke stranke u Sjedinjenim Američkim Državama
U SAD-u djeluju 2 političke stranke: Demokratska i Republikanska.
Sva mjesta u Kongresu pripadaju isključivo pripadnicima ovih stranaka, a predsjednik SAD-a je uvijek iz jedne od njih.
Historijski gledano, Demokratska stranka je sa juga. Njeni zastupnici okupljeni oko Džefersona bili su antifederalisti. Republikanci na čelu sa Hamiltonom su sa sjevera, oni su federalisti, zastupaju interese industrijalaca i bili su protiv ropstva.
Ebu Davudov Sunen
Sunen Ebu Davud (Arapski سُنن أبو داوود‎) je jedna od šest najvažnijih hadiskih zbirki, sabrane od Sulejmana ibn Ašat el-Azadi el-Sidžistanija koji je poznatiji kao Ebu Davud.
Broj Hadisa
Međutim, u stavljanju brojeva pored svakog hadisa koje je izvršio Muhamed Muhjudin u svojoj knjizi, broj hadisa dostiže cifru od 5.274. Razlika u broju hadisa je, vjerovatno, u tome što Ebu Davud nije u prethodnu cifru uračunao 600 mursel-predaja i neke predaje koje se više puta ponavljaju u njegovoj zbirci. Njegov Sunen se ubraja među šest najpoznatijih hadiskih zbirki, tzv. "El-Kutubu site". U njemu autor, uglavnom, navodi hadise koji tretiraju šeriatsko-pravna pitanja, što nije slučaj sa ostalim hadiskim zbirkama nazvanih "Sunen". Većina hadiskih stručnjaka ovaj Sunen preferiraju u odnosu na druge Sunene i svrstavaju ga odmah nakon Sahiha imama Buharija imama Muslima. Inače, njegov Sunen sadrži 35 cjelina i 1.871 poglavlja. Nakon završetka ove zbirke Ebu Davud je daje čuvenom Ahmedu ibn Hanbelu na jednu vrstu recenzije, koji je, nakon detaljnog analiziranja, izuzetno pohvaljuje i smatra izvanredno vrijednom. Ebu Davud radeći na ovoj zbirci dugo vremena, izdvajajući hadise u njoj iz mnoštva hadisa koje je zabilježio ili zapamtio, primjećuje: ''Četiri su hadisa čovjeku dovoljna za njegovu vjeru:
Karakteristike Sunena
Brojne su specifičnosti koje karakteriziraju ovo djelo:
Komentari Sunena
Brojni su komentari na ovaj Sunen, neki od njih su:
Skraćene verzije Sunena
Poznate skraćene verzije ove poznate zbirke su:
NK Troglav – sezona 2012/2013.
NK Troglav Livno ovu sezonu igra u Prvoj ligi FBiH, a u ligu je se vratio nakon tri sezone izbivanja. Uvjerljivom igrom u prošloj sezoni Troglav je osvojio Drugu ligu Jug i izborio povratak u prvi federalni nogometni razred.
Općenito
Nakon završetka šampionske 2011/2012. sezone, momčad je napustio trener Miran Dalić kojega je zamijenio dotadašnji trener juniorskog sastava, Žarko Mandić. Momčad je napustio i najbolji strijelac iz prošle sezone, Ivan Mamić, koji je pojačao redove premijerligaša Slavije. Za novu sezonu i mnogo jače natjecanje momčad je pojačana na svim pozicijama, a većinom su došli igrači iz okoline Livna uz bivšeg igrača Dražena Miočevića.
Pripremne utakmice
U sklopu ljetnih priprema odigrane su samo četiri utakmice, dvije u Livnu i dvije u gostima. Pripreme su započele sa sedmicu dana kašnjenja, a otkazana je prva dogovorena utakmica, protiv mostarskog Zrinjskog.
Općenito
Klupsko vodstvo podnijelo je ostavku dana 22. januara zbog teške financijske situacije i apsolutne nebrige lokalne vlasti oko kluba, sedmicu dana prije zakazanog početka zimskih priprema. Budućnost kluba je upitna, kao i nastavak takmičenja u Prvoj ligi.
Početak priprema najprije je bio zakazan za ponedjeljak, 28. januara, ali igrači su odbili započeti pripreme dok se ne isplate zaostaci iz prvog dijela sezone. Isto se ponovilo i sljedeći ponedjeljak.
Pripreme su počele 18. februara, a momčad je doživjela nekoliko promjena. Klub su napustili standardni stoper Stipe Miloš, veznjak Ante Semren i napadač Ivan Jurič, a došlo je nekoliko novih igrača.
Troglav nije najbolje ušao u drugu polusezonu. U sedam utakmica ostvarena je samo jedna pobjeda, a nakon domaćeg poraza od Iskre trener Žarko Mandić je napustio klub. Zamijenio ga je prijašnji igrač i trener Vinko Vukoja.
Takmičenja
U sezoni 2012./2013. Troglav će učestvovati u dva službena takmičenja. Glavno natjecanje, koje se igra kroz cijelu sezonu, je Prva liga Federacije BiH, dok će se u drugoj polovini sezone odigrati i kantonalni kup, koji služi kao kvalifikacijsko takmičenje za Kup Bosne i Hercegovine.
Prva liga FBiH
Prva liga FBiH je započela 11. augusta 2012, a u prva dva kola Troglav je imao dvije utakmice na svojim Zgonima. U prvoj polusezoni (15 kola) Troglav ima osam domaćih i sedam gostujućih utakmica, a drugu polusezonu će otvoriti sa dva gostovanja (tri zaredom, zadnje kolo prve polusezone igra se u gostima).
Utakmice
Napomene:
Tabela
Konačna tabela Prve lige Federacije BiH.
Troglav je zauzeo mjesto koje vodi u niži rang za sljedeću sezonu, ali je od nastupa u Prvoj ligi u sezoni 2013./2014. odustao prvak Druge lige Zapad, NK Una Kulen Vakuf pa je Troglav ostao u Prvoj ligi.
Kup NS HBK
Drugo kolo Kupa HBŽ na rasporedu je u sljedećoj sezoni.
=Statistika=
Anatolij Karpov
Anatolij Karpov ruski je velemajstor i bivši svjetski prvak, jedan od najvećih igrača u šahovskoj historiji, naročito u turnirskim partijama: najuspješniji je turnirski igrač u historiji s preko 140 osvojenih prvih mjesta na turnirima igranim širom svijeta. Njegov krajnji skor je 1.118 pobjeda, 287 poraza, 1.480 remija u 3.163 partije.
Biografija
Rođen je 23. maja 1951. u Zlatoustu, bivšem SSSR-u. Studirao je na Lenjingradskom državnom Univerzitetu. Živi u Moskvi.
Najmlađi velemajstor
Učio je igrati šah od svoječetvrte godine. U 12-oj godini primljen je u prestižnu šahovsku školu Mihaila Botvinika. Postaje najmlađi sovjetski nacionalni majstor s 15 godina i pobjeđuje na svom prvom međunarodnom turniru nekoliko mjeseci kasnije. Među juniorima SSSR-a 1967. godine bio je peti. Nekoliko mjeseci kasnije postaje svjetski juniorski prvak. Njegova karijera ide uzlaznom putanjom i 1969. postaje prvi sovjetski igrač koji postaje svjetski juniorski prvak poslije Borisa Spaskog - koji je tu titulu osvojio još 1955.) - skorom: 10 poena od 11 mogućih. Uskoro potom, Karpov osvaja 4. mjesto na međunarodnom turrniru u Caracasu i postaje najmlađi svjetski velemajstor.
Prvak svijeta
1970. Karpov pokazuje značajna poboljšanja u svojoj igri. Njegov rejting je skočio sa 2540 u 1971. na 2660 u 1973. godini, kad je bio drugi na prvenstvu SSSR-a i prvi na Lenjingradskom međunarodnom turniru. 1974. kvalificirao se u ciklus kandidata koji će da izazovu vladajućeg svjetskog prvaka, Bobbyja Fischera. Karpov je pobijedio Lava Polugajevskog u prvom meču kandidata i u sljedećoj rundi dobio je bivšeg svjetskog prvaka Spaskog. Meč Spaski-Karpov bio je spektakularan. Jaka i agresivna igra Karpova osigurala mu je nezaboravnu pobjedu. Finalni meč bio je protiv sljedećeg Rusa, Viktora Korčnoja, poznatog "fajtera". Partije su bile izuzetno borbene i Karpov pobjeđuje i postaje izazivač Fischeru za titulu prvaka svijeta.
Uoči tog meča, Fischer je imao brojne zahtjeve koje je uputio FIDE-i, koje mu oni nisu ispunili, tako da je odbio igrati za titulu i mladi Karpov bez finalne borbe postaje svjetski prvak.
Pobjede na brojnim turnirima
Postiđen što je na takav način postao svjetski prvak, očajnički je pokušavao dokazati da mu zasluženo pripada titula; u narednih 10 godina učestvovao je na svim značajnim turnirima. Pobjeđivao je na turnirima na kojima su učestvovali najjači igrači na svijetu.
Odbrane titule
1978. Karpov je prvi put branio titulu protiv Korčnoja, koji se dosta razlikovao od njihovog prethodnog meča kandidata. Korčnoj je u međuvremenu emigrirao iz SSSR-a. Meč je igran na Filipinima i navodno je bio protkan psihološkim trikovima i pokušajima dr. Vladimira Zuhara (profesora psihologije na Medicinskom fakultetu u Moskvi) iz Karpovljevog tima, da hipnotizira Korčnoja za vrijeme igre. Karpov je pobijedio 6 : 5, uz 21 remi.
Tri godine kasnije Korčnoj je pobijedio u mečevima kandidata i ponovo se kvalificirao za meč sa Karpovom u Meranu, Italija. Ovoga je puta psihološki trik bilo hapšenje Korčnojevog sina zbog navodne zavjere. Opet se politika umiješala u šahovsku igru, ali Karpov hdobija meč rezultatom 11 : 7. Meč je poznat kao "Masakr u Meranu".
Vrhunac turnirske karijere
Karpovljeva turnirska karijera dostiže svoj vrhunac na izuzetnom Supervelemajstorskom turniru u Montrealu, Kanada, 1979, gdje pobjeđuje zajedno s Mihailom Taljem. a ispred velemajstora kao što su Jan Timman, Ljubomir Ljubojević, Spaski i Ljubomir Kavalek. Također je pobijedio na prestižnom turniru u Linaresu 1981 (i ponovo 1994. godine), na turnirima u Tilburgu u 1977, 1979, 1980, 1982. i 1983, a na prvenstvu SSSR-a 1976, 1983. i 1988.
Meč za prvaka svijeta s Kasparovom
1984. godine održan je meč za prvaka svijeta između Garryja Kasparova i Karpova. Karpov je važio kao jedan od najboljih svjetskih prvaka u vrijeme kada se Kasparov tek pojavljivao na šahovskoj sceni. Iako je poveo 4 : 0 i iako su mu bile potrebne 2 pobjede da zadrži titulu, sljedećih 16 partija završava remijem, a u 31. partiji imao je dobijenu poziciju za odbranu titule, međutim, griješi i partija završava remijem, a sljedeću partiju gubi. Poslije poraza u još 2 partije, Karpov doživljava nervni slom i predsjednik FIDE prekida meč. U revanšu 1985. Kasparov dobija meč 13 : 11 i tako se prekida njegova desetogodišnja vladavina.
Karpov se sastajao s Kasparovom za titulu svjetskog prvaka u tri navrata, i to 1986. u Londonu i Lenjingradu, 1987. u Sevilji i 1990. u New Yorku. Rezultat sva tri meča bio je tijesan: 12.5 : 11.5, 12 : 12, 12.5 : 11.5. U sva tri meča Karpov je imao šansu za pobjedu, ali je činio presudne greške i izgubio ih.
Međusobni skor Karpova i Kasparova jeste sljedeći: u 235 zvaničnih partija Karpov ima 23 pobjede, 33 poraza i 179 remija. U mečevima za prvaka svijeta Karpov ima 19 pobjeda, 21 poraz i 104 remija. Iako je 12 godina stariji od Kasparova, Karpov 2002. pobjeđuje Kasparova 2.5 : 1.5.
Ponovna pobjeda i poraz za prvaka svijeta
1992. Karpov gubi meč kandidata protiv Nigela Shorta. Tako je onemogućen šesti meč za titulu između Kasparova i Karpova. Ipak, 1993, pošto su Kasparov i Short istupili iz FIDE, u meču za upražnjenu titulu prvaka svijeta Karpov pobjeđuje Timmana. Odbranio je titulu protiv Gate Kamskyja 1996. i Viswanathana Ananda 1998. godine. Iste godine mijenja se stari sistem mečeva kandidata. 1999. Karpov gubi titulu od Aleksandra Halifmana.
Karpov je višestruki prvak Evrope i pobjednik na Olimpijadi kao član sovjetskog tima.
Političke aktivnosti
Karpovljevo igranje na turnirima znatno je smanjeno od 1995]]. zbog njegove umiješanosti u politička zbivanja u Rusiji. Aprila 2004. godine on je 22. na listi FIDE s rejtingom od 2682.
Stil igre
Stil Karpova je čvrsta pozicijska igra bez rizika, s nemilosrdnim kažnjavanjem protivnikovih grešaka. Idol mu je bio José Raúl Capablanca. Karpovljeva najveća snaga i majstorstvo je u preventivi, a taj put su prije njega krčili Tigran Petrosjan i Aron Nimzowitsch. On može naslutiti i osujetiti protivnikove planove prije no što oni načine neku štetu u poziciji. Igrao je obazrivo, uglavnom pasivne pozicije. To je najčešće iritiralo protivnike koji su agresivnom igrom pokušavali doći do prednosti. Karpov tada nemilosrdno kidiše i lomi svog protivnika.
NGC 2051
NGC 2051 (također poznat kao ESO 56-SC169) je otvoreno zvjezdano jato i nalazi se u sazviježđu Sto. Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 23. decembra 1834. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
NGC 6477
NGC 6477 (također poznat kao PGC 2702901) je spiralna galaksija i nalazi se u sazviježđu Zmaj. Prvo otkriće je napravio Lewis Swift 25. septembra 1886. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Plivanje na Olimpijskim igrama 2016 – 4 × 100 m mješovito (žene)
Takmičenja u disciplini 4 × 100 m mješovito za žene na Olimpijskim igrama 2016. održana su 6. augusta.
Rekordi
Aktualni rekordi u ovoj disciplini prije početka takmičenja prikazani su u tabeli.
EMI
EMI Group Limited (još poznata pod imenima EMI Music ili skraćeno EMI) je bivša britanska diskografska kuća sa sjedištem u Londonu. Bila je jedna od najvećih poslovnih grupacija i diskografskih kuća. Dio je "velike četvorke" u muzičkoj industriji. EMI Group je imala mnogo podružnica, od kojih je najpoznatija EMI Music Publishing sa sjedištem u New Yorku. Kompanija je jedno vrijeme bila u vlasništvu FTSE 100 Indexa, ali kasnije ih je preuzela kompanija Terra Firma Capital Partners. EMI je bila članica RIAA & IFPI.
Historija
mini|Zgrada EMI-a u London
EMI (Electric and Musical Industries) Ltd je osnovana marta 1931. godine, spajanjem Columbia Graphophone Company i Gramophone Company, sa His Master's Voice. Novo osnovana kompanija se kasnije specijalizirala u području muzičke industrije, tačnije u diskografiji.
Tirmizijin Sunen
desno|mini|200px|Prva stranica komentara na Tirmizijin Sunen od Ibn Redžeb El-Hanbelija, 13.st Tirmizijin Sunen (Arapski جامع الترمذي) je jedna od 6 hadiskih zbirki koju je skupio autor Ebu Isa Muhammed El-Tirmizi ترمذی. Smatra se petom po "jačini" u nizu od šest najpriznatijih hadiskih kolekcija.
Broj Hadisa
U Tirmizijevom Sunenu je oko 4.000 ili, tačnije, 3.956 hadisa, što je manje nego u zbirkama Buharije i Muslima, ali je u ovoj zbirci daleko manje ponovljenih hadisa. Hadiske zbirke sa imenom "sunen", uglavnom, tretiraju hadise iz domena šeriatsko-pravnih propisa. Međutim, ovu njegovu zirku karakterizira univerzalnost i sveobuhvatnost, pa je nazvana i imenom El-Džamia (skup). Uvrštavajući hadise u svoju zbirku, Tirmizijevi kriteriji nisu bili strogi poput kriterija njegovih prethodnika Buharije i Muslima, pa su kod njega evidentni, pored autentiönih, kojih ima puno, i jedan broj dobrih-hasen i je-dan broj slabih (daif) predaja. Nakon temeljnih analiza njegove zbirke, hadiski stručnjaci konstatovali su da u ovom djelu imaju četiri kategorije hadisa:
Rt Oštra
Rt Oštra na poluostrvu Prevlaci najjužniji je dio Dalmacije i Hrvatske.
Površina mu je oko 1 km2, dug je 2,5 km, a širok od 170 do 480 m. Njegov položaj na ulazu u Boku Kotorsku geostrateški je važan, pa je od 1955. godine zbog vojnih razloga bio zatvoreno područje. Poslije proglašenja hrvatske nezavisnosti 1991., tadašnja Jugoslavija prisvajala je Oštru radi sigurnosti Boke Kotorske u kojoj je bio smješten najveći dio njene ratne mornarice. Konavle je 1991. i 1992. godine okupirala jugoslavenska vojska, a poslije njenog povlačenja na rtu je uspostavljena demilitarizovana zona pod nadzorom Ujedinjenih Naroda. Mirovna misija završena je krajem 2002. kada je na Prevlaci prvi put istaknuta hrvatska zastava.
Trinaest kolonija
Trinaest kolonija je naziv za grupu britanskih kolonija na istočnoj obali Sjeverne Amerike, osnovane tokom 17. i 18. vijeka, koje su proglasile nezavisnost od Kraljevine Velike Britanije 1776. godine i formirale Sjedinjene Američke Države. Tih trinaest kolonija su: Delaware, Pennsylvania, New Jersey, Georgia, Connecticut, Massachusetts Bay, Maryland, South Carolina, New Hampshire, Virginia, New York, North Carolina i Rhode Island and Providence Plantations.
Najstarija od ovih kolonija Virginia, osnovana je 1607. godine, a posljednja Georgia 1733. godine.
Između kolonija postojale su razlike. Rijeka Potomac dijelila je sve kolonije na dvije grupe: sjevernu i južnu. U južnim kolonijama, koje su starije po postanku, preovladavala je plantažerska privreda sa aristokratiziranim zemljoposjednicima, za koje su radili siromašni bijelci i robovi – crnci. U sjevernim kolonijama (Nova Engleska) preovladavala je farmerska privreda sa snažno razvijenim pomorstvom. Izvršnu vlast u kolonijama vršio je guverner imenovan u Londonu. Pomagalo mu je vijeće čije članove je sam imenovao. Vlast je organizovana po ugledu na Englesku. Postojalo je izborno predstavničko tijelo koje je imalo zakonodavnu i sudsku nadležnost, a po engleskom modelu organizovana je i lokalna samouprava. Kolonisti su sa sobom donijeli i englesko pravo.
Britanska restriktiva ekonomska politika izazivala je veliko nezadovoljstvo buržoazije u kolonijama. Kolonijama je bilo zabranjeno emitovanje novca, ograničena je industrijska proizvodnja, određeni proizvodi mogli su se izvoziti u Englesku, na uvoz američkih proizvoda bile su velike carine a iz Evrope se roba mogla uvoziti samo na britanskim brodovima.
U kolonije je 1767. godine uveden porez na industrijske proizvode. Da bi stvorila presedan za naplatu poreza, Engleska je 1773. godine ukinula visoke carine na čaj koji se uvozio u američke kolonije, ali je uvela relativno nizak porez na taj artikal.
IC 1953
IC 1953 (također poznat kao ESO 548-38, IRAS 03314-2138, MCG -4-9-26, PGC 13184 i UGCA 78) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 86 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Eridan. Najveći prečnik je 2,90 (72 hiljade sg) a najmanji 2,1 uglovnih minuta (52 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio DeLisle Stewart 1899. godine.
Zastava Uzbekistana
mini|desno|300px|Zastava Uzbekistana Zastava Uzbekistana je usvojena 18. novembra 1991. Postoji nekoliko teorija o simboličkom značenju ove zastave:
IC 1953
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Zastava Uzbekistana
Po prvoj teoriji 12 zvijezda predstavlja 12 administrativnih jedinica (viloyat) zemlje. Plava pruga predstavlja nebo, bijela pravdu, zelena širokogrudnost, a dvije uske crvene pruge predstavljaju snagu. Polumjesec predstavlja ili ponovno javljanje i obnovu zemlje nakon njenog dugog utapanja u Sovjetskom Savezu ili tradiciju islamske kulture, vjere kojoj pripada većina stanovništva.
Po drugoj teoriji 12 zvijezda predstavlja ili 12 mjeseci ili 12 znakova zodijaka, bijele pruge predstavljaju pamuk, glavni usjev ove zemlje, a polumjesec islam.
Po trećoj teoriji plava poja predstavlja vodu, bijela mir, zelena prirodu, a crvena životne sile koje to sve objedinjuju.
Sve interpretacije ove zastave po kojima boje nose značenje vezano za islam se kose sa sekularnom politikom ove zemlje. Jedina veza zastave sa islamom je bijeli polumjesec.
Šopska salata
Povrće se uobičajeno siječe na sitne kockice, potom se dodaje sol, suncokretovo ulje ili maslinovo ulje koje se upotpunjuje sa sirćetom. Salati kiselkasti ukus pored sirćeta daje i paradajz. U restoranima, obično se sirće služi odvojeno, tako da se dodaje onoliko koliko odgovara ukusa svakog pojedinca. I na kraju se dodaju kockice isječenog bijelog sira. Ova salata obično se poslužuju kao predjelo uz tradicionalno alkoholno piće, rakiju.
Iako naziv salate dolazi od Šopske regije, salata je 1960.g. dobila pravu turističku promociju. Razlog zašto je Šopska salata postala popularna tek u ovom periodu, rezultat je ranog bugarskog socijalizma. U ovom sistemu je preživjelo samo pet do šest tradicionalnih bugarskih jela. U tom periodu, šefovi iz susjednih zemalja su blakanskim turistima nudili novonastale salate, u koje su se ubrajale dobrudžska, makedonska, tračka, kao i nekoliko salata koje su nosile ime povezano sa različitim etnografskim regijama. Ali je na kraju od svih recepata opstala samo Šopska salata. Tokom sedmadesetih i osamdesetih godina, ovo jelo je postalo nacionalni kulinarski simbol Bugarske. Iz ove države, recept se proširio i na druge zemlje okruženja. Kako se Šopska regija nalazi u sastavu Bugarske, Srbije, Crne Gore i Sjeverne Makedonije, kuhari iz Sjeverne Makedonije i Srbije su počeli svojatati jelo i osporavati njegovo bugarsko porijeklo. O tome svjedoči i naziv ovog jela na rumonskom- Bugarska salata. 2014. je Šopska salata postala najprepoznatljivije bugarsko jelo u Evropi.
Svjetsko prvenstvo u biatlonu 1959 – 20 km
Utrka u pojedinačnoj konkurenciji na 20 km na Svjetskom prvenstvu u biatlonu 1959. za muškarce održala se 18. februara 1959. u italijanskom gradu Courmayeuru.
Rezultati
Svaki promašaj donosio je dvije kaznene minute.
VirtualBox
Oracle VM VirtualBox (prije Sun VirtualBox, Sun xVM VirtualBox i Innotek VirtualBox) jest slobodan i softver otvorenog koda hipervizor za x86 virtualizaciju koji razvija Oracle Corporation. Napravio ga je Innotek GmbH, kojeg je kompanija Sun Microsystems kupila 2008. godine, a kojeg je Oracle kupio 2010. godine.
Emulirano okruženje
Korisnici VirtualBox-a mogu učitati više gostujućih operativnih sistema u jednom operativnom sistemu domaćina (host OS). Svaki gost se može pokrenuti, pauzirati i zaustaviti nezavisno unutar vlastite virtualne mašine (VM). Korisnik može samostalno konfigurisati svaki VM i pokrenuti pomoću softverske virtualizacije ili virtualizacije potpomognute hardverom ako domaćinski hardver računara to podržava. Domaće OS i gostujuće OS i aplikacije mogu međusobno komunicirati putem niza mehanizama, uključujući zajednički međuspremnik i virtualizirani mrežni uređaj. Gostujuće virtualne mašine mogu i međusobno direktno komunicirati ako su postavljene tako.
Sikizam
mini|Tekst Mul Mantara na gurmukhi pismu. Sikizam (ili sikhizam) je religija i filozofija nastala u Indiji u 15. vijeku   u kontekstu sukoba doktrine hinduizma i islama. Pripadnici ove vjere se zovu siki (ili sikhi). Riječ sikh na punjabi jeziku znači „učenik“.
Osnovna doktrina u sikhizmu je vjerovanje u jednog Boga i bazira se prije svega na učenju deset gurua koja su sakupljena u svetu knjigu sikha po nazivu Guru Granth Sahib. U sikhizmu se primijeti kombinacija monoteističkih elemenata iz islama sa hinduskim tradicijama.
Broj sikha u svijetu se trenutno procjenjuje na otprilike 23 miliona, po čemu je sikhizam peta najmnogoljudnija religija na svijetu. Oko 19 miliona sikha živi u Indiji, prije svega u sjevernoj provinciji Punjab. Iako Punjab zahvata i jedan dio Pakistana, velika većina sikha je nakon razdvajanja Indije i Pakistana 1947. godine preselila u Indiju. U Ujedinjenom Kraljevstvu, SAD-u i Kanadi postoje mnogobrojne sikhske zajednice. Osim toga, u Maleziji i Singapuru postoje značajne sikhske manjine.
Punjabi jezik koji se piše gurmukhi pismom je veoma vezan za sikhizam. Hindu stanovnici provincije Punjab za pisanje koriste hindi, dok muslimani koriste urdu.
Nakon izbora u Indiji 2004. godine, dr. Manmohan Singh je postao prvi sikh koji je postao premijer Indije. To je prvi put u historiji moderne Indije da ovu poziciju zauzima neko ko nije hindus.
Historija
Osnivač sikizma, Guru Nanak, se rodio 1469. godine u hinduskoj porodici na sjeveroistoku Indije. Nakon četiri putovanja na sve četiri strane svijeta (Tibet, Šri Lanka, Bengal, te Mekka i Bagdad), Guru Nanak je počeo propovijedati novu religiju i brzo se oko njega skupila grupa sikha (učenika). Po njegovim učenjima, religija je zamišljena kao veza između ljudi, mada je vremenom postala razlog za sukob među ljudima. U ovom smislu, Guru Nanak je prije svega bio protiv sukoba između hindusa i muslimana, te se također protivio ritualnim praksama koje su ljude odvajale od osnovne duhovne potrage za Bogom. Guru Nanak je pokušao stvoriti religiju koja bi prevazišla razlike između hinduizma i islama, i odatle dolazi i njegova čuvena izjava: „nema hindusa, nema muslimana“.
Doktrina koju je propovijedao Guru Nanak je kao osnovu imala autoritet jedinog Boga, Stvoritelja. Guru Nanak je za Boga koristio izraz „pravo ime“, jer nije htio koristiti nikakvo konkretno ime. Po tome je Pravo Ime jedan i jedini Bog, suveren i svemoćan, iako može imati različita imena.
Guru Nanak je također uveo koncept maya („iluzije“). Po njemu mi vidimo ovaj svijet kao da je realan, ali je realnost ustvari samo Bog. Materijalni svijet je po tome jedino iluzija koja sprečava mnoge ljude zarobljene u materijalnom shvatanju da shvate jedinu pravu istinu - Boga. Sikhizam ipak zadržava hindusko učenje o reinkarnaciji, iako uči da ljudi mogu napustiti ciklus ponovnog rođenja ukoliko kroz dobra djela zadobiju blagonaklonost Boga.
Guru Nanak je bio oštar protivnik sistema kasta. Njegovi sljedbenici su ga zvali „guru“ („učitelj“). Prije smrti, Guru Nanak je imenovao novog gurua i predao mu u amanet da vodi sikhsku zajednicu. Ovo nasljeđivanje pozicije vođe je potrajalo do desetog gurua po imenu Guru Gobind,  koji je prije svoje smrti 1708. godine pretvorio sikhizam u samostalnu religiju i označio svetu knjigu „Guru Granth Sahib“ kao jedanaestog i posljednjeg gurua. Svetu knjigu su napisali prethodni gurui, počevši sa petim (Guru Arjan). Guru Granth Sahib je napisana takozvanim gurmukhi pismom, ali na raznim jezicima: punjabi, sanskrit, boipuri i perzijski.
Pet "K" ili predmeta vjere
Sikhi vjernici uz sebe uvijek moraju nositi sljedećih pet predmeta:
desno|150p|mini|Khanda, sikhski simbol koji sadrži tri oružja.
Khanda, sikhski simbol
Ovaj znak se sastoji od tri oružja. Khanda se nalazi u sredini i oko nje se u obliku luka nalaze krivi mačevi po imenu kirpans i chakkar, oružje u obliku diska. Svako oružje ima svoj poseban simbolički značaj:
Hramovi
Sikhski hramovi se zovu gurdwara. U svakom hramu se na centralnom mjestu nalazi sveta knjiga „Guru Grant Sahib“.
Sikhska imena
Sikhi muškarci koriste srednje ime Singh (lav) nakon prvog imena. Žene kao srednje ime koriste Kaur, po značenju princeza. Budući da se sikhi oštro protive sistemu kasta koje se u Indiji mogu odrediti po prezimenu, sikhi obično ne koriste prezime i predstavljaju se samo imenom i nastavkom Singh, odnosno Kaur.
Zastava Ujedinjenih Arapskih Emirata
mini|200px|Zastava Ujedinjenih Arapskih Emirata mini|200px|Civilna zastava Ujedinjenih Arapskih Emirata
Armenska crkvena arhitektura
mini|293x293piksel|[[Crkva svete Hripisime, koja je izgrađena 618 n. e, važna je crkva iz ranijeg perioda.]] Armenska crkvena arhitektura je stil arhitekture koji se razvio u proteklih 1.900 godina, počevši od apostolske ere kršćanstva na Armenskoj visoravni tokom 1. stoljeća. Prema profesoru armenskih studija Dickranu Kouymjianu, ovaj se arhitektonski stil pojavio u kasnom 6. ili ranom 7. stoljeću, što ga čini jednim od prvih nacionalnih stilova u kršćanskoj arhitekturi. Datira prije formiranja drugih značajnih arhitektonskih stilova kao što su bizantski, romanički, gotički, kao i manje poznatih etiopskih, skandinavskih i slavenskih stilova.
Karakteristike
Prve armenske crkve, izgrađene po naređenju Grgura Prosvjetitelja, često su bile podignute na vrhovima paganskih hramova, odražavajući neke elemente armenske pretkršćanske arhitekture.
Zastava Ujedinjenih Arapskih Emirata
Zastava Ujedinjenih Arapskih Emirata je usvojena 2. decembra 1971. godine. Sastavljena je od Pan-Afričkih boja koje simboliziraju arapsko jedinstvo: crvene, zelene, bijele i crne.
Armenska crkvena arhitektura
Karakteristike
Armenske crkve poznate su po nekoliko prepoznatljivih obilježja, među kojima su i šiljaste kupole koje podsjećaju na oblik vulkanskog stošca Ararata. Ove stožaste ili polukonične radijalno segmentirane kupole nalaze se na vrhu cilindričnih tambura (obično poligonalnih s vanjske strane, često osmerokutnih). Cjelokupna konstrukcija naglašava vertikalnost, pri čemu visina često premašuje dužinu crkve. Ovaj vertikalni naglasak pojačan je visokim, uskim prozorima koji propuštaju svjetlost.
Armenske crkve uglavnom se sastoje od kamena, često vulkanske sedre ili bazalta, s kamenim zasvođenim stropovima. Kompozitni krov od fino rezane sedrene šindre pokriva konstrukciju. Ako su prisutne freske i rezbarije, obično su bogato ukrašene, a među ukrasima mogu se uočiti uskovitlane vinove loze i lišće koji su korišteni izvan Armenije još od rimskih vremena. Intenzivno korištenje visokih konstrukcijskih lukova podupire kupolu, zasvođeni strop i okomite zidove.
Klasifikacija tradicionalnih armenskih crkvi
Unutar granica gore navedenih zajedničkih karakteristika, pojedine crkve pokazuju značajne varijacije koje mogu odražavati vrijeme, mjesto i kreativnost njezinih dizajnera. Toros Toramanian razlikovao je sljedeće klasične stilove dok je proučavao te varijacije početkom 20. stoljeća:
Zastava Ujedinjenih Arapskih Emirata
Osim toga boje imaju i simboličko značenje:
Boots Group
Boots Company PLC poznata i samo kao Boots je dominantna farmaceutska kompanija u Ujedinjenom Kraljevstvu, sa velikim lancem podružnica po cijeloj Britaniji. U julu 2006 godine, zbog pojačanog pritiska i jake konkurencije, pripaja se Alliance UniChem Plc. kompaniji i mijenja ime u Alliance Boots, te postaje njena podružnica.
Historija
Kompaniju Boots je osnovao John Boot u Nottinghamu 1849 godine, te ju je kasnije njegov sin Jesse transformisao u nacionalni lanac i vodeću farmaceutsku i kozmetičku kompaniju. U vrijeme Prvog svjetskog rata postojalo je preko 500 dućana u vlasništvu kompanije. Tokom 1920tih Jesse Boot prodaje svoju firmu američkoj American United Drug Company, međutim zbog teških ekonomskih prilika u Sjevernoj Americi, ponovno je otkupljuje John Boot, sin Jessea 1933 godine. . Tokom 1960tih kompanija kupuje veoma jaku firmu Timothy Whites and Taylors Ltd te tako postaje vlasnik preko 1.500 dućana i prodavnica od kojih su mnoge bile u SADu. Danas, pravni nasljednik Bootsa - Alliance Boots group posjeduje preko 3.000 prodavnica. lijevo|mini|Jedna od prodavnica Boots u južnom [[Londonu]]
Boots je i danas poznata kao kompanija koja je prva razvila ibuprofen, lijek za smirivanje upala i bolova, a preko svoje podružnice Boots Healthcare International proizvodila je i svjetski poznate marke poput Clearasil, Nurofen, Optrex i Strepsils, ali je 2005 ovu svoju podružnicu prodala holandskoj firmi Reckitt Benckiser za 1,936 milijarde funti.
NGC 3540
NGC 3540 (također poznat kao MCG 6-25-11, NGC 3548, PGC 33806 i UGC 6196) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 294 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Veliki medvjed. Najveći prečnik je 1,40 (120 hiljada sg) a najmanji 1,2 uglovnih minuta (103 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 11. marta 1831. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Oaza
mini|300px|desno|Oaza u [[Libija|libijskom dijelu Sahare]] Oaza (kasnolatinski oasis, koptski ouahe) je površinom ograničeno područje gdje postoji dovoljna količina vode za bujnu vegetaciju. U užem smislu riječi, odnosi se na takva područja u pustinjama, gdje ima važnu ulogu za život kako biljki tako i životinja.
Oaza je zeleno ostrvo u sušnom okolišu, najčešće u pustinjama. Može biti nastanjena, ali i nenastanjena, s intenzivnom poljoprivredom, ali i samo s nekoliko palmi. Ako je nastanjena, obradive površine se obično umjetno navodnjavaju. Poljoprivreda je najčešće organizirana na način, da se ista obradiva površina istovremeno koristi za više kultura. Između i ispod najviših stabala, uglavnom palmi datula koje su najviše, sade ili siju se druge kulture, kao narandže, kukuruz i niz drugih korisnih biljki. Polja u oazama su najčešće kvadratna, oivičena kanalima za navodnjavanje. Naselja su uz rub navodnjavanih površina, a obrada je vrlo radno intenzivna.
IC 256
IC 256 (također poznat kao PGC 10737) je kompaktna galaksija koja je udaljena oko 402 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Perzej. Najveći prečnik je 0,50 (59 hiljada sg) a najmanji 0,3 uglovnih minuta (35 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Lewis Swift 6. septembra 1888. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Albinizam
Albinizam (lat. albus: bijela) prirođena i nasljedna nesposobnost organizma da stvara pigment melanin. Poznat je i kao hipomelanoza i amelanoza. Nastaje zbog nedostatka enzima tirozinaze, a očituje se u djelimičnoj ili potpunoj depigmentaciji kože, dlaka i šarenice oka. Albinizam se nasljeđuje autozomno recesivno. Postoje dva tipa albinizma: Tip I i tip II. Kod tipa I postoji defekt enzima tirozinaze, koji igra ključnu ulogu u procesu sinteze melanina iz aminokiseline tirozin. Kod tipa II uzrok je nepoznat. Učestalost albinizma je oko 1:20.000.
Izostajanje stvaranja hlorofila kod biljaka naziva se također albinizam.
Nogometna reprezentacija Grčke
Nogometna reprezentacija Grčke predstavlja Grčku na međunarodnim nogometnim takmičenjima i pod kontrolom je nogometnog saveza Grčke (Ελληνική Ποδοσφαιρική Ομοσπονδία).
Historija
Najviše nastupa za reprezentaciju ima legendarni Theodoros Zagorakis, najbolji igrač EP-a 2004. godine u Portugalu, koji je sakupio čak 120 nastupa. Najbolji strijelac Grčke u je Nikos Anastopoulos, dugogodišnji napadač Olympiakosa iz osamdesetih, koji je u 74 nastupa zabio 29 golova. Grčka do 1994. godine nikada nije učestvovala na Svjetskim prvenstvima, a u SAD-u su prošli kao i manje-više svaki autsajder debitant. U grupi sa Nigerijom, Bugarskom, i Argentinom, Grci su zauzeli posljednje mjesto na tabeli sa 0 bodova i gol razlikom 0:10. U prvoj utakmici s visokih 4:0 poraženi su od Argentine, a tri gola zabio im je Gabriel Batistuta. U drugoj utakmici istim rezultatom poraženi su od Bugarske, a dva gola zabio im je Hristo Stoitchkov. U posljednjoj utakmici koju su odigrali na svjetskim prvenstvima Grčka je sa 2:0 poražena od Nigerije, koja je na kraju zauzela vodeće mjesto u grupi, ispred Bugarske i Argentine, koje su imale isti broj bodova, ali lošiju gol razliku. Ni tradicija na Evropskim prvenstvima nije mnogo bolja - učestvovali su 1980., 2004. i 2008. godine gdje su stigli kao sigurno najsenzacionalniji prvak Evrope u historiji. Oto Rehagel, koji je stigao u Grčku 2001. godine, od jedne prosječne ekipe je napravio evropskog šampiona koji se proslavio tvrdom i defanzivnom igrom, ali i igrom koja lukavo koristi svaku priliku da protivniku ugura gol i potom spartanskom disciplinom sačuva rezultat. Grci su i pored toga preskočili Njemačku 2006. godine, a u pohodu na Afriku imali jednu od lakših kvalifikacionih grupa sa Švicarskom i Izraelom kao najozbiljnijim rivalima. Na kraju su zauzeli mjesto iza Švicarske i do plasmana na SP stigli nakon pobjede nad Ukrajinom u baražu i to u svom stilu - 0:0 i 1:0 u gostima. Međutim, ispali su u skupini s Nigerijom, Argentinom i Južnom Korejom. Na EP 2012 bili su u grupi A sa Poljskom, Rusijom i Češkom. Ne toliko kvalitetan, koliko zanimljiv meč, na otvaranju EURA, Poljaci i Grci odigrali su bez pobjednika, 1:1. Levandovski je donio domaćinu prednost, Grčka izjednačila, a promašila je i penal za pobjedu. U drugom kolu Grupe A Češka je u Vroclavu savladala Grčku sa 2:1. Najveći dio posla Česi su napravili u prvih pet minuta, kada su Heleni dva puta kapitulirali. U trećem kolu Grčka je igrala s Rusijom. Prvo poluvrijeme u Varšavi donijelo je blagu inicijativu Rusije, koja je tokom prvih 45 minuta imala nekoliko opasnih pokušaja, ali su do gola ipak došli Grci, i to u posljednjim sekundama prvog dijela igre. Karagounis je izmakao pažnji odbrane Rusije, izbio sam ispred Malafejeva i snažnim udarcem iskosa sa desne strane poslao loptu u mrežu za 0:1, što je bio i konačni rezultat. Bio je to šokantan rasplet za reprezentaciju Rusije, koja je startovala ubjedljivom pobjedom nad Češkom 4:1 u prvom kolu. Na kraju, Češka je završila prva sa 6 bodova, Grčka druga sa 4, koliko je imala i trećeplasirana Rusija, a Poljaci ostali na posljednjem mjestu sa samo dva boda. U četvrtfinalu ih je izbacila Njemačka rezultatom 4-2.
Trenutni sastav
Datum: 6. april 2014.
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left"|
Nedavni pozivi u reprezentaciju
Nogometaši koji su u zadnjih 12 mjeseci igrali za reprezentaciju ili bili pozivani:
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left"|
Statistika igrača
Zadnja izmjena 9. april 2014. {{legend|#CFECEC|Aktivni reprezentativci|border=#AAAAAA}}
Zastava Urugvaja
mini|200px|Zastava Urugvaja
Zastava Urugvaja (Pabellón Nacional) se sastoji od devet jednakih horizontalnih pruga bijele i plave boje. U uglu se nalazi bijela podloga na kojoj je majsko sunce sa 16 sunčevih zraka. Zastava je prvi put usvojena 16. decembra 1828 i tada se sastojala od 17 pruga. 11. jula 1830. broj pruga je sveden na devet.
Pruge na zastavi predstavljaju devet glavnih tregiona zemlje. Cijelokupni dizajn podsjeća na zastave Grčke i SADa.
Osim ove zastave koriste se još dvije zvanične zastave zemlje. Zastava Artigasa, i zastava Treinta y Tres (Prema dekretu izdatom 18. februara 1952). Ove dvije zastave su priznate iz historijskih razloga a sve tri vise pred zgradom vlade.
NGC 341B
NGC 341B (također poznat kao Arp 59, MCG -2-3-64 i PGC 3627) je kompaktna galaksija koja je udaljena oko 209 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Kit. Najveći prečnik je 0,30 (18 hiljada sg) a najmanji 0,2 uglovnih minuta (12 hiljade sg).
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Veliki ilirski ustanak
Batonov ustanak (Bellum Batonianum) ili Veliki ilirski ustanak, je bio najveći vojni sukob između nekoliko ilirskih plemena i antičkog Rima koji je trajao četiri godine; od 6. do 9. godine n. e. Ustanak dalmatinsko-panonskih plemena dogodio se nakon decenije i po od uspostavljanja rimske prevlasti na prostorima Dalmacije i Panonije i perioda prividnog mira. Cezar Augustus je vodio aktivnu ekspanzionu politiku. Širenje rimske države preko Ilirije na sjever i istok bio je dio njegovih ambicioznih planova. Ilirska pobuna bila je prirodna posljedica velikog nezadovoljstva stanovnika Ilirije ogorčenih zbog loše uprave rimskih guvernera koji su nametnuli nepodnošljive namete.
Uvod
Vođa ustanka bio je Baton (Bato). Rođen je vjerovatno između 35. i 30. godine p. n. e. na području "gornje" Bosne. Pripadao je Dezitijatima koji su naseljavali područja današnje centralne Bosne i Hercegovine. Od 33. godine p. n. e. Dezitijati su bili pod Rimskom vlašću sa statusom polu-nezavisnog civitas peregrini (naziv za slobodno stanovništvo koje je imalo određenu administrativnu i teritorijalnu autonomiju ali bez statusa građana Rima). U dato vrijeme navedene teritorije su bile dio rimske provincije Ilirikum čije je sjedište bilo u Saloni, na obali Jadranskog mora. Smatra se da je Batonova porodica bila uticajna a da je on kao odrastao muškarac bio politički i vojni zvaničnik Dezitijata (princeps).
Razlozi za pobunu
Razlozi sa pobunu su bili brojni i uslovljeni datim historijskim, političkim, ekonomskim i socijalnim okolonostima. Kao glavne razloge mogu se pretpostaviti slijedeći:
Jačina snaga
Rimskih legija je na početku bilo osam; pet ih je bilo repoređeno kod Siscie (današnji Sisak, Hrvatska) pod komandom Tiberija, budućeg imperatora: Legio VIIII Hispana, Legio XIII Gemina, Legio XIIII Gemina, Legio XV Apollinaris i Legio XX Valeria Victrix. U Makedoniji i Meziji bile su tri legije pod komandom Aula Cecina Severa: Legio VII Claudia, Legio VIII Augusta i Legio XI Claudia.
Na kraju pobune, vojska na strani Rima bila je ogromna:
Prilike na strani ustanika
Ustanici ipak nisu činili jednu kompaktnu masu i stiče se utisak da nisu imali ni jasan strategijski cilj i plan osim onog glavnog: da istjeraju Rimljane. Mudar potez bi bio koncentracija snaga oko Siscie i njeno zauzimanje a zatim razmještanje na područje jugoistoičnih Alpa i efektivno zapriječavanje prolaza rimskoj vojsci prema Iliriji. Također nisu očekivali ni intervenciju Tiberija, odnosno, brzu reakciju i premještanje njegovih trupa sa germanskog fronta u Ilirikum.
Vojno djelovanje
Glavno vojno djelovanje koje se moglo uočiti na strani ustanika je Batonov neuspješan pokušaj osvajanja Salone, rimskog administratvnog središta provincije, tokom kojeg su se Dezitijatima pridružili i Dalmati. Marcus Valerius Messalla Messallinus, guverner Ilirikuma, ipak je uspio odbiti napade i poraziti ustanike pa se Baton povukao sjevernije, gdje se sastao sa Breucima i njihovim Batonom.
Na sjevernom frontu ustanici su imali relativnog uspjeha pri pokušaju osvajanja Sirmiuma i na mons Almusu (Fruška Gora) koju su uspjeli zadržati neko vrijeme uprkos pomoći koju su na tom području Rimljanima pružili Tračani. Nedostajalo je vrlo malo i da zaustave spajanje rimskih legija koje su dolazile sa istoka u namjeri da se spoje sa glavninom snaga u Sisciji. Vođena je teška bitka u močvarama oko rijeke Volsce (Vuka, Hrvatska) gdje Ustanici nanose velike gubitke Rimljanima ali uz cijenu sopstvenog poraza.
Snage ustanika su djelovale i na južnom frontu, uz jadransku obalu, čak do Apolonije (antički grad na obali današnje Albanije), gdje su uspjeli osvariti nekoliko pobjeda i uzeti značajan plijen.
Kraj Ustanka
Panonska plemena su bila iscrpljena bolestima i glađu a njihovo jedinstvo dodatno oslabljeno potkupljivanjem od strane Rima. Nakon dvije godine gerilskih borbi po bosanskim planinama i močvarama Panonije, u ljeto 8. godine n. e. breučki Baton se predao Tiberijusu na obali rijeke Bathinus (Bosna) i izručio mu Pinesa, jednog od vođa. Zauzvrat je dobio amnestiju od Rima i dozvoljeno mu je da zadrži svoju poziciju vođe.
Ovaj preokret je veoma uzdrmao snagu ustanka jer su Panonci s Breucima činili značajan dio ustaničke moći. Nedugo zatim, dezitijatski Baton je uspio zarobiti breučkog Batona i odlučeno je da se on pogubi. Baton dezitijatski je nakon toga uspio ponovo pridobiti Panonce.
Naredne, 9. godine n. e. Tiberije i Germanicus su pokrenuli završne ofanzive protiv Dezitijata. U septembru 9. godine n. e. (samo nekoliko dana prije bitke u Teutoburškoj šumi) dogodile su se vjerovatno najteže bitke nakon kojih su Dezitijati morali prihvatiti poraz.
Komentari
Moral Ilira zadivio je i same Rimljane. U posljednjoj velikoj bici, kada su Rimljani opkolili posljednji Batonov bedem otpora, grad Andretium, kod Salone, rimski hroničari zabilježili su slijedeće: "Ponosne ilirske žene sa djecom u naručju bacaju se za zidina grada u vatre koje plamsaju svud okolo. One se ne predaju Rimljanima, a Ilirski ratnici oduzimaju sebi život svojim mačevima..." .
Antički historičar Strabon navodi da nakon što je Baton zarobljen na teritoriji Dalmata, Tiberije je navodno upitao Batona i Dezitijate zašto su se pobunili a Baton je odgovorio: "Vi Rimljani ste sami krivi jer ste poslali vukove da čuvaju vaša stada a ne pastire." (prema Dionu Kasiju) Baton je odveden u Rim, po običaju prema kojem su se poražene vođe pokazivali kao trofeji a ostatak života je proveo u Raveni, Italija.
6. godina n. e.
Ustanak je počeo prvo u zaleđu Dalmacije (područje današnje Bosne), među Dezitijatima koje je predvodio Baton a zatim se proširio među panonske Breuke koje su predvodili još jedan Baton i Pinnes. Ova plemena su predvodili ljudi sa određenim vojnim iskustvom stečenim tokom služenja u rimskoj vojsci i koji su, dakle, dobro poznavali i primjenjivali vojne metode i disciplinu. Zbog ovog ustanka, kampanja protiv Markomana morala je biti odložena a Tiberije uložiti svo svoje vojno znanje i vještinu.
Tiberije je poslao nekoliko jedinica kako bi spriječio napredovanje naprijatelja u slučaju da odluče krenuti na Italiju. Marcus Valerius Messalla Messallinus je uspio odbiti neprijateljsku armiju od oko 20.000 vojnika i zabarikadirati se u utvrđen Sisciu (današnji Sisak, u Hrvatskoj) gdje je sačekao dolazak Tiberija. Za to vrijeme Aulus Caecina Severus je odbranio Sirmium i odbio Breuke do rijeke Drave uz velike gubtike. Tiberije je stigao na područje ratnih dešavanja krajem godine kada je već veliki dio teritorija sve do Jadrana bio izgubljen sa izuzetkom dva navedena utvrđena mjesta. Tračani su se pridružili sukobu na strani Rimljana.
Ustanici su držali mons Almus (Fruška gora), sjeverno od Sirmiuma, gdje su uspeli odoljeti tračanskoj konjici kralja Remetalka I. Tračani su imali zadatak i da spriječe invaziju na Makedoniju i to im je uspjelo ali na jedvite jade.
7. godina n. e.
mini|300px|Druga godina: Tiberije koncentriše čak deset legija u Sisciji.
Avgust, pošto nije bio uvjeren da će Tiberija uspjeti smiriti Dalmaciju dovoljno brzo, u zonu operacija poslao je i Germanikusa, koji tada bio tek kvestor.
Tiberijeva taktika bila je jasna. Trebalo je spojiti dvije rimske armije; onu iz Ilirikuma i onu iz Makedonije i to na liniji Siscia-Sirmium kako bi razdvojio snage ustanika: panonsku grupu na sjever od rijeke Save a dalmatsku na planinsko područje Bosne. No, za to su mu bile potrebne i dodatne trupe. Nastavilo se sa prikupljanjem dodatnih kohorti dobrovoljaca a došle su i još dvije legije (Legio IIII Scythica i Legio V Macedonica) na istočni front pod komandom Marka Plauzia Silvana, guvernera Galacije i Panfilije. Ove dvije legije pridružile se se onim pod komandom Cecina Severa tako da ih je ukupno bilo pet - jednako kao i onih koje je Tiberije koncentrirao kod Siscie. Sada je Tiberije raspolagao sa dovoljno moći da kontroliše cijelu dolinu Save, na pomenutoj liniji Siscia-Sirmium.
Prve vojne operacije u 7. godini n. e. su počele na istoku, s pomjeranjem legija pod komandom Cecine Severa i Plaucija Silvana na zapad. Ustanici su ih namjeravali blokirati na tom putu i spriječiti spajanje sa Tiberijem. Rimska prethodnica se pokušala utvrditi i sačekatih dolazak preostalih jedinica no, Iliri su se iznenada sručili na njih i zamalo ih naterali u rasulo koristeći pri tome taktiku sličnu onoj koju je Hanibal primijenio u bici kod Trazimenskog jezera.
Bitka se odigrala u močvarama Volcee (rijeka Vuka). Rimljani su umalo poklekli silovitim naletima ustanika ali, na kraju je prevagnula željezna disciplina i upornost disciplinovanih legija. Severo i Silvano su ipak doveli trupe do Siscie i spojili se sa Tiberijem. Ova bitka je ocijenjena kao jedna od mogućih velikih katastrofa rimske vojske koja je "za dlaku" izbjegnuta.
Ostvarivši premoć u dolini Save, Tiberiju je preostalo da ojača pozicije gradnjom utvrđenja i time spriječi ponovno spajanje snaga ustanika a zatim da ih jednu po jednu eliminira. Do kraja godine Tiberije je naredio istovremene napade na nekoliko neprijateljskih položaja. U ovim akcijama je učestvovao i Germanikus pobijedivši Mezeje.