cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Statistički regioni Srbije
Nadležnosti regiona
NUTS-3
Obrazovanje ovih regiona praktično znači da nekadašnja Centralna Srbija (koja je i sama predstavljala neki oblik statističkog regiona) više ne postoji kao statistička cjelina, jer je na njenom prostoru sada obrazovana tri nova statističkih regiona. Pojam Centralna Srbija će, međutim, i dalje ostati u izvjesnoj uporabi kada se govori o upravnoj podjeli Srbije, sve do moguće upravno-administrativne regionalizacije tog prostora. Čak i prije obrazovanja statističkih regiona shvaćanje datog pojma je doživjelo izvjesnu evoluciju, tako da su se u nekim glasilima i izdanjima statistički podaci vezani za Beograd davali odvojeno od podataka vezanih za ostatak Centralne Srbije.
Politička gledišta
Ove statističke regije mnogi u Srbiji vide kao začetak buduće političke regionalne podjele Srbije. Zahtjevi za političkom (upravnom) regionalizacijom Srbije naročito su izraženi u Šumadiji, Raškoj i Nišu, dok neki stanovnici Užica i zapadne Srbije nisu zadovoljni činjenicom da nemaju vlastiti statistički region i da je područje zapadne Srbije spojeno sa Šumadijom.
Napomene
<references group="N"/>
Vrhovine
Vrhovine su naseljeno mjesto i općina u Hrvatskoj, u Ličko-senjskoj županiji.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazile su se u sastavu stare općine Otočac.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, općina Vrhovine je imala 1.381 stanovnika, od čega u samim Vrhovinama 465.
Općina Vrhovine
Napomena: ''Nastala iz stare općine Otočac. Od 1857. do 1880. sadrži dio podataka općine Saborsko (Karlovačka županija), a istih godina sadrži dio podataka općine Plitvička Jezera.''
Vrhovine (naseljeno mjesto)
Napomena: ''Do 1900. iskazivano pod imenom Donje Vrhovine. Sadrži podatke za naselje Gornje Vrhovine u 1869. i 1880. Od 1857. do 1880. dio podataka sadržan je u naselju Zalužnica. Sadrži podatke za bivše naselje Dugi Dol Vrhovinski koje je od 1857. do 1961. iskazivano kao samostalno naselje.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Vrhovine je imalo 873 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Windows 2.1x
Windows 2.1x, reklamiran pod nazivima Windows/286 i Windows/386, je porodica Microsoft Windows grafičkih operativnih okruženja.
Windows/286 2.10 i Windows/386 2.10 su oba objavljena 27. maja 1998. godine, manje od šest mjeseci nakon objave sistema Windows 2.0. Po prvi put je hard disk bio potreban za instalaciju sistema Windows.
Izdanja
Objavljena su dva izdanja porodice Windows 2.1x; oba su mogla koristiti Intelov procesor za koga su bila i dizajnirana.
Windows/286
Windows/286 može koristiti tehnologiju visokog memorijskog područja (eng. High Memory Area ili HMA) kako bi Windows programima povećao dostupnu memoriju. HIMEM.SYS DOS drajver je objavljen u ovu svrhu. Također sadrži podršku za nekoliko matičnih ploča sa produženom memorijom iako ova podrška nema veze sa Intelovim 80286 procesorom. Segmentirana priroda Windows programa je bila značajno korisnika za upotrebu EMS-a, pošto su dijelovi koda i podataka bili dostupni prvom megabajtu RAM-a i pristup realnom režimu je dat samo kad ga je program zatražio. Microsoft je preporučio korisnicima da imaju samo 256KB glavne memorije, što bi ostavilo adresno mjesto od 256 pa do 640KB memorije dostupne za dinamičko mapiranje EMS memorije.
Bez obzira na ime, Windows/286 je bio potpuno funkcionalan na 8088 i 8086 procesorima. Windows/286 jednostavno ne bi koristio visoko područje memorije jer to nije postojalo za 8086 procesoru; međutim, EMS se idalje mogla koristiti ako je bila prisutna. Nekolicina računarskih proizvođača je isporučivala Windows/286 sa 8086 hardverom; primjer ovoga je IBM-ov Personal System/2 Model 25, koji se mogao kupiti sa "DOSom 4.00 i Windows kompletom" za obrazovna tržišta te je također sadržavao programe za obradu teksta i pravljenje prezentacija što je bilo korisno studentima, mada je ovo stvorilo zabunu korisnicima koji su kupili ovaj sistem sa kutijom na kojoj je pisalo Windows/286 a uređaj je bio znatno slabiji od 80286.
Windows/386
Windows/386 je bio znatno napredniji nego svoj prethodnik. Prestavio je kernel koji je radio u zaštićenom režimu, na kojem su aplikacije i grafički korisnički interfejs radile u virtualnom 8086 režimu. Dozvoljavao je nekoliko MS-DOS programa da budu pokrenuti na "virtualnom 8086" režimu procesora, umjesto da pauzira pozadinske aplikacije. Windows aplikacije su već mogle biti pokrenute uz DOS aplikacij pomoću kooperativnog multitaskinga. Sa izuzetkom od par kilobajta, svaka DOS aplikacija je mogla koristiti koliko god je htjela niže memorije prije pokretanja Windowsa.
Nijedna od ovih izdanja nije radila sa DOSevim upraviteljima meomorije poput upravitelja CEMM, QEMM ili DOS proširivačima koji su koristili vlastito prošireno upravljanje memorijom te su također bili pokrenuti u zaštićenom režimu. Ovo je popravljeno u verziji 3.0 koja je kompatibilna sa VCPI interfejsom u "standardnom režimu" i DPMI interfejsu u "386 poboljšanom" režimu (sve verzije Windows-a počevši od verzije 3.0 do 98 koriste rupu u arhitekturi EMM386 da bi postavili zaštićeni režim). DWEEM moduli su se također mogli koristi sa Windows 3.0. Ovo je ono što je omogućilo brži i mnogo ljepši korisnički interfejs kao i podršku za proširenu memoriju.
Windows 2.11
Dana 13. marta 1989, objavljen je Windows 2.11 u Windows/286 i Windows/386 izdanjima sa manjim promjenama upravljanja memorije, podrškom za AppleTalk i bržim štampanjem zbog ažuriranjih drajvera za štampanje.
Windows 3.0 je zamijenio Windows 2.11 u maju 1990, mada je Microsoft nastavio podršku za sistem dvanaest godina do 31. decembra 2001.
Fragmentacija staništa
Fragmentacija staništa je termin koji opisuje pojavu ili proces nastanka diskontinuiteta (fragmentacije) u rasprostranjenju  staništa  organizama, uzrokujući fragmentaciju populacije i propadanje ekosistema. Fragmentacija staništa može biti uzrokovana geološkim procesima koji polahko mijenjaju raspored fizičkog okruženja. (što ugrožava mogućnost glavnog uvjeta alopatrijske specijacije) ) ili antropogenim aktivnostima kao što je promjena namjene velikih zemljišnih površina i krajolika, što može dovesti u pitanje čak i opstanak mnogih vrsta.   thumb|left|Fragmentacije i uništavanje staništa [[Hominidae|velikih majmuna u Centralnoj Africi. ]] thumb|right|250px|[[Deforestacija i njen porast u tropskim kišnim šumama Amazona i izgradnja autoputeva izazivaju zabrinutost zbog povećanog  ljudskog zadiranja u divljim područjima, povećane eksploatacije resursa i dalje prijetnje biodiverzitetu]]
GLCE
D-glukuronil C5-epimeraza je  enzim koji je kod ljudi kodiran genom GLCE.
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 617  aminokiselina, a molekulska težina   70.101 Da.
Velika nagrada Monaka 2019.
Velika nagrada Monaka 2019. (službeno poznata kao "Formula 1 Grand Prix de Monaco 2019") je automobilska trka Formule 1 koja se održala 26. maja 2019. na uličnoj stazi Circuit de Monaco u Monte Carlu, u Monaku. Ovo je bila šesta trka u sezoni 2019. i 66. trka za Veliku nagradu Monaka.
Borčani
Borčani su naseljeno mjesto u općini Tomislavgrad, Bosna i Hercegovina.
Velika nagrada Monaka 2019.
Prvi trening
Vremena prvih pet vozača na prvom treningu.
Treći trening
Vremena prvih pet vozača na trećem treningu.
Antropoidi
Antropoidi ili antropoidni majmuni (grč.  άνθρωπος –  anthropos = čovjek) – simije (Simii; infraordo: Simiiformes, Anthropoidea) su „viši primati“, poznatiji kao majmuni Starog svijeta i  bezrepi majmuni, uključuju ljude i ostale uskonosne majmune (Catarrhyni), te majmune Novog svijeta  (Plathyrrhyni).
Klasifikacija i evolucija
U ranijim klasifikaciji, majmuni Novog svijeta, majmuni Starog svijeta, majmuni i ljudi kolektivno poznati kao simije ili anthropoidi grupirani  su pod Anthropoidea, dok  dok su Strepsirrhini  i tarzijusu (aveti)  u podredu "Prosimii" (polumajmuni). U modernim klasifikacijama, tarzijusi i simije su grupirani u podredu Haplorhini, dok su Strepsirrhini ostali u istom u podredu (Strepsirrhini). Uprkos tome, preferirane taksonomske podjele, pojam "polumajmuni" i dalje redovno prikazuju u udžbenicima i akademskoj  literaturi zbog uobičajene bliskosti, uz uvjet uporedbe metručkog sistama u znanosti i i onog koji se koristi u SAD i na drugim mjestima. Dokazi ukazuju na to da su primati Starog i Novog svijeta prošli kroz paralelne procese evolucije.
Primatologija, paleoantropologija, i druga srodna polja nauke su podijeljena u korištenju sinonimnih imena za  infrared Simiiformes i Anthropoidea. Robert Hoffstetter, kojeg podržava i Colin Groves, tada tvrdi da termin Simiiformes, po principu prioritrta, ima prednost nad Anthropoidea, a taksonomski termin Simii (Jan van der Hoeven), od kojeg počelo klasificiranje ove skupine, datira još iz 1833. Nasuprot tome, pojm Anthropoidea kojeg je uveo St. George Jackson Mivart datira iz 1864. dok Simiiformes (Ernst Haeckel 1866. Vodi ka kontratvrdnji prioriteta.
Simije su podijeljene u tri grupe. Majmuni Novog svijeta (Platyrrhini) odvojili su se od ostatka simija prije oko 40 miliona godina, dok su paralelni Catarrhini zauzeli Stari svijet. Ova grupa se prije oko 25 miliona godina razdvojila na majmune Starog svijeta i „velike majmune“, poznate i kao „bezrepi majmuni“. "Repati majmuni" su parafiletska grupa, tj. nisu jedinstveno koherentni.
Slijedi lista simijakih familija i njihova biosistematski  položaj u redu Primates.
IC 5286
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Grabrovec (Zabok)
Grabrovec je bivše naseljeno mjesto u sastavu grada Zaboka, Krapinsko-zagorska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Zabok. Do popisa 2021. godine predstavljalo je samostalno naseljeno mjesto, a zatim je ukinuto i zajedno sa bivšim naseljem Bregi Zabočki Gornji priključeno naselju Zabok.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Grabrovec je imao 607 stanovnika.
Napomena: ''Na popisu 2021. ukinuto i zajedno sa bivšim naseljem Bregi Zabočki Gornji priključeno naselju Zabok.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Grabrovec je imalo 667 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Dan nezavisnosti Sjeverne Makedonije
Dan nezavisnosti jeste državni praznik koji se u Sjevernoj Makedoniji obilježava 8. septembra. Praznik se u narodu naziva i '''8. septembar'''. Praznik obilježava suverenitet, nezavisnost i autonomiju Sjeverne Makedonije i makedonskog naroda.
Historija
Referendum u Makedoniji održan je uoči raspada SFRJ 8. septembra 1991. Na osnovu plebiscita iz decembra 1990. godine u kojem je slovenski narod većinski odlučio da izgradi suverenu i nezavisnu državu, Slovenija je 24. juna sljedeće godine proglasila nezavisnost. Odmah nakon toga došlo je do oružanih sukoba između JNA i slovenske teritorijalne odbrane, te počinje Desetodnevni rat. Vojni sukob završen je nakon samo deset dana potpisivanjem Brionske deklaracije i povlačenjem jedinica JNA iz Slovenije u Srbiju i Bosnu i Hercegovinu.
Događaji u Splitu bili su početak čestih incidenata i oružanih sukoba između snaga Jugoslovenske narodne armije i Hrvatske narodne garde, koji su potom dobili zamah, proširili se i prerasli u otvoreni oružani sukob, nazvan Domovinski rat.
To je stvorilo haotičnu situaciju i u Bosni i Hercegovini proglašenjem Srpskih autonomnih oblasti u Istočnoj/Staroj Hercegovini (SAO Hercegovina), područja Romanije-Birač (SAO Romanija), Bosanske krajine (SAO Bosanska krajina) i Sjeveroistočne Bosne (SAO Semberija) koje su došle u direktnu nadležnost srpskog naroda u Bosni i Hercegovini, odnosno rukovodstva tada Savezne Republike Jugoslavije.
Deklaraciju je potpisao tadašnji predsjednik SFRJ Stjepan Mesić, u ime Saveznog izvršnog vijeća Ante Marković , kao i predsjednici svih šest republika. U ime EU, Deklaraciju je potpisao Hans van den Broek, predsjednik Vijeća ministara i šef diplomatije Nizozemske, koji je tada predsjedavao Unijom. Deklaracija je garantovala nepovredivost vanjskih i unutrašnjih granica, pravo naroda da izjave svoj suverenitet, uskraćivanje upotrebe sile kao politike postignuća, a na drugi način predviđa rigorozne sankcije.
EU je domaćin mirovne konferencije o Jugoslaviji 7. septembra u Haagu, kao najnoviji pokušaj sprečavanja građanskog rata koji se nadvio nad razvojem jugoslavenske krize.
Prepoznavši situaciju u Jugoslaviji, prvi višestranački makedonski parlament usvojio je Deklaraciju o nezavisnosti 25. januara 1991. Uslijedila je odluka o raspisivanju referenduma 8. septembra 1991. godine.
Referendum
8. septembra 1991. godine, ogromna većina – 95% građana koji su izašli na referendum, pozitivno je odgovorila na referendumsko pitanje:
Prema službenim podacima, od 1.495.626 birača na glasanje je izašlo 1.132.981 građanina s pravom glasa ili 71,85%, a od ukupnog broja građana koji su glasali na Referendumu 1.079.308 građana ili 95,09% (tj. 72,16% ukupan broj građana sa pravom glasa). Rezultati govore sami za sebe o uspjehu referenduma. U službenom izvještaju Komisije za sprovođenje referenduma navodi se da nije podnijeta niti jedna žalba niti žalba na način na koji je sproveden zbog nepravilnosti ili kršenja odredbi Zakona o republičkom referendumu. Komisija je zabilježila masu građana s pravom glasa u Makedoniji koji su glasali "za" nezavisnu i suverenu Makedoniju.
Referendumu je prethodila Deklaracija o nezavisnosti, koju je usvojio prvi višestranački makedonski parlament 25. januara 1991.
Domaći
Makedonci su rezultate prihvatili s velikim optimizmom i euforijom. Visoki zvaničnici su također vrlo optimistični.
Strani
Nakon referenduma vodeći svjetski mediji ocijenili su da je većina glasača glasala za nezavisnost Makedonije i da bi to značilo korak bliže raspadu Jugoslavije.
Referendum kod nekih susjednih zemalja nije odobren. Atina referendum ocjenjuje kao prijetnju Grčkoj, Bugarska najavljuje da će priznati državu, ali ne i naciju, a Albanija je odobrila bojkot etničke albanske zajednice u zemlji. Slovenski predsjednik Milan Kučan jedan je od prvih čestitao predsjedniku Gligorovu. Sjedinjene Američke Države ponovile su svoj stav o politici makedonskog državnog vrha danom prije referenduma, u kojem su izrazile zadovoljstvo njenim umjerenim pristupom i duhom kompromisa koji je pokazala Makedonija. Ustavno ime Makedonije priznao je SAD za vrijeme administracije Georgea W. Busha na samom početku njegovog drugog predsjedničkog mandata 2004. godine.
Prvo slavlje
Nakon zatvaranja biračkih mjesta, građani su se spontano okupili na trgu "Makedonija" u centru Skoplja. gdje je Makedonski radio organizirao ceremoniju pod nazivom Glas za Makedoniju uz nastup stotina pop zvijezda. Među nastupima umjetnika pred okupljenim građanima pročitani su izvještaji koje su općinski izborni odbori dostavili Republičkoj komisiji za sprovođenje referenduma.
Alicudi
Alicudi je najzapadnije od sedam Liparskih ostrva, lanca vulkanskih ostrva sjeverno od Sicilije. Smješteno je 40-ak km zapadno od Liparija, ima površinu 5,2 km2 i otprilike je kružnog oblika.
Dan nezavisnosti Sjeverne Makedonije
Prvo slavlje
Takve spontane proslave organizovane su u Bitolju, Ohridu i drugim gradovima širom nove države.
Alicudi
Historija
mini|lijevo|Pristanište na Alicudiju Ostrvo je formirao davno ugašeni vulkan Montagnola prije otprilike 150.000 godina. Pretpostavlja se da se posljednji evolutivni čin na ostrvu desio prije samo 27.000 godina.
Dan nezavisnosti Sjeverne Makedonije
Obilježavanje
Dan nezavisnosti kao državni praznik u Makedoniji je neradni dan. Predsjednik i vlada Makedonije organiziraju razne svečanosti. Predsjednik tradicionalno dodjeljuje orden "8. septembar". Ljudi tradicionalno odlaze na izlete u poznata izletišta. Makedonski olimpijski komitet organizira sportske piknike, dok Motociklistički savez Makedonije organizuje Međunarodni moto-reli "Makedonija 2008" u Skoplju.
Alicudi
Historija
Prvi je put naseljeno još u 17. stoljeću p. n. e. s obzirom na to da su pronađeni neki arheološki dokazi iz tog perioda. Na istočnoj obali mogu se pronaći rimski keramički ulomci, koji datiraju iz kasnijih stoljeća.
Starogrčki naziv ostrva bio je Ἐρείκουσα (Ereikousa), što znači "bogat vrijeskom", koji raste na padinama ostrva. Današnje ime potječe od arapskog izraza "Ali-kur" ("Alijeva tvrđava").
Alicudi je stoljećima bio meta čestih upada pirata. Zbog toga je stanovništvo bilo prisiljeno pronaći utočište u malim kućama sagrađenim na visokim terasama, što je ujedno značilo da su jednostavna poljoprivreda i uzgoj breskve bili osnovi skromne ostrvske privrede.
U novije vrijeme postao je poznat po svojim navodnim vješticama i čarobnjacima, za koje se objašnjenje pripisuje ergotizmu u lokalnoj hrani od žitarica koja se konzumirala bez obzira na oskudicu.
Demografija
Alicudi danas ima približno 120 stanovnika, koji uglavnom žive od ribolova ili skromne poljoprivrede. Na ostrvu postoji samo jedan restoran, a jelovnik uveliko zavisi od toga koju su ribu ulovili lokalni ribari ili kakve zalihe hrane donosi hidrogliser.
Popis stanovništva u Hrvatskoj 2011 (Suhopolje)
'''Popis stanovništva u Hrvatskoj 2011. godine''' proveden je od 1. do 28. aprila 2011, prema stanju na dan 31. marta. Popis je proveden na temelju ''Zakona o Popisu stanovništva, kućanstava i stanova u Republici Hrvatskoj 2011. godine'' (Narodne novine, broj 92/10). Općina Suhopolje je po Popisu stanovništva 2011. godine na površini od 166,70 km2 imala 6.683 stanovnika, što predstavlja 7,88% od ukupnog broja stanovnika Virovitičko-podravska županije, odnosno 0,16% od ukupnog broja stanovnika Hrvatske. Gustoća naseljenosti u Suhopolju je 40 stanovnika/km2.
Keawemauhili
Keawemauhili [Keavemauhili] (? - 1790) bio je havajski plemić, poglavica mjesta zvanog Hilo; sin poglavice Kalaninuiamamaa i njegove polusestre Kekaulike.
Bio je mlađi polubrat poglavice Kalaniʻōpuʻua te tako polustric Kīwalaʻōa i Keōue Kuahuʻule.
Prvo je oženio ženu zvanu ʻUlulani, a zatim Kekikipau.
Sa prvom ženom je imao sinove Keauea i Elelulea Laʻakeaelelulua, a sa drugom kćerku Kapiʻolani i sina Koakanua.
Simon van der Meer
Simon van der Meer (24. novembra 1925 – 4. marta 2011.) bio je holandski fizičar ubrzavanja čestica, koji je 1984. podijelio Nobelovu nagradu za fiziku s Carlom Rubbijom za doprinose projektu CERN-a, što je dovelo do otkrića čestica W i Z, dva temeljna komunikatora slabe interakcije.
Jedno od četvero djece, Simon van der Meer, rođen je i odrastao u Hagu, u Holandiji, u učiteljskoj porodici. Školovao se u gradskoj gimnaziji, gdje je 1943. maturirao za vrijeme njemačke okupacije Holandije. Studirao je tehničku fiziku na Tehničkom univerzitetu u Delftu, a stepen inženjera je stekao 1952. Nakon što je nekoliko godina radio za Philips Research u Eindhovenu na visokonaponskoj opremi za elektronsku mikroskopiju, pridružio se CERN-u 1956. godine, gdje je ostao do penzije 1990.
Van der Meer je bio rođak nobelovca Tjallinga Koopmansa. Sredinom šezdesetih godina Van der Meer se oženio Catharinom M. Koopman; dobili su kćerku i sina.
Pedesetih godina prošlog vijeka Van der Meer je dizajnirao magnete za 28 GeV protonski sinhrotron (PS) 1961. godine izumio je uređaj za impulsno fokusiranje, poznat kao "van der Meerov rog". Takvi su uređaji neophodni za neutrinske objekte na dugim bazama i koriste se i danas.
To je 1960-ih uslijedilo dizajnom malog prstena za skladištenje, za fizički eksperiment koji je proučavao anomalijski magnetski moment miona. Ubrzo nakon i u sljedećoj deceniji, Van der Meer je obavio vrlo inovativan posao na regulaciji i kontroli napajanja za Intersecting Storage Rings (ISR), a kasnije i SPS.
Van der Meerovi ISR kolajderski dani 1970-ih doveli su do njegove tehnike kalibracije svjetline sudarajućih snopova, koja se prvi put koristila na ISR-u, a koristi se i danas u LHC-u, kao i u drugim sudaračima.
Odbor za Nobelovu nagradu priznao je van der Meerovu ideju o stohastičkom hlađenju i njenu primjenu u CERN-u kasnih 1970-ih i 1980-ih, posebno u Antiprotonskom akumulatoru, koji je isporučivao antiprotone Proton-Antiproton Collider-u.
Van der Meer je izumio tehniku stohastičkog hlađenja snopova čestica. Njegova tehnika je korištena za akumuliranje intenzivnih snopova antiprotona za čelni sudar s obrnuto rotirajućim protonskim snopovima pri energiji centra mase 540 GeV ili 270 GeV po snopu u Super protonskom sinhrotronu u CERN-u. Takvi sudari su proizveli W i Z bozone koji su prvi put mogli biti otkriveni 1983. godine eksperimentom UA1, koji je vodio Carlo Rubbia. W i Z bozoni teoretski su predviđeni nekoliko godina ranije, a njihovo eksperimentalno otkriće smatralo se značajnim uspjehom za CERN. Van der Meer i Rubbia podijelili su Nobelovu nagradu 1984. godine za svoj odlučujući doprinos projektu.
Van der Meer i Ernest Lawrence jedina su dva fizičara akceleratora koji su dobili Nobelovu nagradu.
Osim svoje Nobelove nagrade, Van der Meer je 1984. postao i član Kraljevske holandske akademije nauka i umjetnosti
Krkuž
Krkuž (ital. Chercus) je bivše naseljeno mjesto u sastavu grada Buzeta, Istarska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Buzet. Na popisu 2021. godine naselje je ukinuto i priključeno naselju Roč.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Krkuž je imao 19 stanovnika.
Napomena: ''Od 1869. do 1900. iskazivano pod imenom Herkuš, a od 1910. do 1981. pod imenom Krkuš. U 1921. i 1931. podaci su sadržani u naselju Roč. U 1857. i 1869. sadrži podatke za naselje Kompanj, a od 1857. do 1880. podatke za naselje Stanica Roč te dio podataka za naselje Nugla. Na popisu 2021. ukinuto i priključeno naselju Roč.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Krkuž je imalo 29 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Spisak nacionalnih spomenika Bosne i Hercegovine u Šekovićima
mini|desno|150px|Manastir Lomnica Spisak nacionalnih spomenika Bosne i Hercegovine u Šekovićima je popis nacionalnih spomenika koji se nalaze na području općine Šekovići. Na listi nacionalnih spomenika Bosne i Hercegovine za općinu Šekovići se nalaze sljedeći spomenici:
Behaudin Salihagić
Behaudin Salihagić rođen je 14. novembra 1898. u Fojnici. Školovao se najprije u Fojnici, a potom u Sarajevu, gdje 1911. prekida školovanje zbog bolesti. Na Šerijatsku sudačku školu upisao se 1917, a završio ju je 1922. Doktorirao je na Pravnom fakultetu u Zagrebu 1927. Zaposlio se 1928. na Okružnom sudu u Sarajevu, a kasnije je postavljen za sudiju Sreskog suda. Kao honorarni nastavnik, od 1937. do 1944. držao je predavanja iz predmeta enciklopedija prava, građansko pravo, rimsko pravo i pravna historija na Višoj islamsko-šerijatsko-teološkoj školi u Sarajevu.
Donji Babin Potok
Donji Babin Potok je naseljeno mjesto u sastavu općine Vrhovine, Ličko-senjska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Otočac.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Donji Babin Potok je imao 116 stanovnika.
Napomena: ''Naselja pod imenom Donji Babin Potok i Gornji Babin Potok iskazuju se od 1890. Do 1880. iskazivano je bivše naselje pod imenom Babin Potok, za koje su podaci sadržani u naselju Gornji Babin Potok.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Donji Babin Potok je imalo 248 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Zastava NTV
Zastava NTV (novo terensko vozilo) je lahko vojno ne/borbeno terenskog vozilo 4x4 koje je namijenjen za prevoz ljudstva, transport oruđa i materijala ukupne mase do 1,4 tone, kao i vuču oruđa i priključnih sredstava mase do 1,7 tona. Razvili su ga zajednički preduzeće Zastava TERVO iz Kragujevca i Vojno tehnički insitut (VTI) iz Beograda.
Razvoj
Razvoj vozila Zastava NTV 4x4 započeo je kako bi se u Vojsci Srbije zamjenila čitava flota zastarelih vozila, kao što su Pinzgauer, TAM 75/80 i TAM-110, koji vode porijeklo još iz vrijemena JNA i Hladnog rata. Razvijen je u dve verzije 1+2 teretni i 1+8 kombi, a u planu je i razvoj sanitetske varijante, kao i lahko oklopnjene verzije.
Opis vozila
mini|lijevo|250px|Zastava NTV (1+8). Zastava Novo terensko vozilo – NTV prijedstavlja višenamjensko funkcionalno vozilo korisne nosivosti 2,5 tone, koje je izuzev motora, mjenjača i nezavisnog sistema vješanja u potpunosti proizvedeno u fabrici Zastava TERVO. Ugrađen je savremeni američki motor marke Cummins ISF 3,8 redni, četvorocilindrični, četvorotaktni, vodom hlađeni, turbo prehranjivan dizel-motor sa hladnjakom usisnog vazduha. mini|desno|250px|Zastava NTV kamionet (2019) Kočioni sistem je hidraulički sa disk kočnicama na svim točkovima i ABS uređajem i elektronskom raspodijelom kočnih sila. Upravljački mehanizam je hidraulički sa servo dejstvom. Automatski mjenjač američke firme Alison, kao i dvostepeni razvodnik pogona sa hidrodinamičkim prijetvaračem obrtnog momenta. Sistem nezavisnog oslanjanja vozila pruža optimalne vučno-dinamičke karakteristike pri kretanju na terenu, kao i povećanu udobnost pri kretanju na putevima sa savremenim kolovozima. Dimenzije i masa vozila su takve da pružaju mogućnost ugradnje dodatnog tereta u vozilo u smislu balističke zaštite, turele sa naoružanjem, kao i razne opto-elektronske sprave i uređaje.
Babin Potok
Bosna i Hercegovina:
Hrvatska:
Srbija:
Bukova Gora (Tomislavgrad)
Bukova Gora je naseljeno mjesto u općini Tomislavgrad, Bosna i Hercegovina.
Windows 1.0
Windows 1.0 je grafički korisnički interfejs i operativno okruženje za računare koji je razvio Microsoft. Prvi put je objavljen 20. novembra 1985. kao prva verzija u liniji Microsoft Windows proizvoda. Windows 1.0 je grafička, 16-bitna ljuska sa mogućnosti rada sa više aplikacija koja se pokreće preko postojeće MS-DOS instalacije i svrha mu je da pruža operativno okruženje kako bi se mogli pokrenuti programi dizajnirani za Windows kao i MS-DOS softver. Bill Gates je počeo sa razvijanjem ovog projekta kada je vidio demonstraciju sličnog softverskog programa pod imenom Visi On na COMDEX sajmu.
Iako je primio uopćeno dobre kritike na ranijim prezentacijama i podršku od nekolicine hardverskih i softverskih proizvođača, Windows 1.0 je loše primljen od strane kritičara, koji su izjavili da nije ispunio njihova očekivanja. Pogotovo su smatrali da Windows 1.0 stavlja previše težišta na rad sa mišem, koja korisnici nisu toliko često koristili u to vrijeme; da ne pruža dovoljno resursa novim korisnicima i da ima niske performance, pogotovo na slabijem hardveru. Uprkos kritikama, Windows 1.0 će se dokazati kao važan korak za Microsoft i računarsku historiju. Windows 1.0 se prestao podržavati 31. decembra 2001.
Historija
mini|lijevo|Brošura za Microsoft Windows 1.0; štampano u januaru 1986.
Grdenci
Grdenci su naseljeno mjesto u sastavu grada Zaboka, Krapinsko-zagorska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare općine Zabok.
Windows 1.0
Historija
Razvijanje projekta je počelo nakon što je Bill Gates vidio demonstraciju sličnog softverskog programa pod imenom Visi On na COMDEX sajmu, koji je također bio softver za grafički korisnički interfejs za IBM računare.
Microsoft je prvi put prestavio Windows javnosti 10. novembra 1983. Zahtjevao je dva floppy disk ulaza i 192 KB RAM-a. Microsoft ga je opisao softver kao drajver za MS-DOS 2.0.
Krti
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Krti su imali 80 stanovnika.
Grdenci
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Grdenci je imalo 455 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Windows 1.0
Historija
Pošto je podržavao kooperativni multitasking i redao prozore jedan kraj drugog ili jedan na drugi kada bi koristio dobre aplikacije koje su koristile samo DOS pozive i dozvolio bi rad manjeg dobrih aplikacija po ponašanju da budu pokrenute preko cijelog ekrana. Samim tim se Windows razlikovao od Visi On i Appleove Lise tog vremene jer je odmah pružao mnoge aplikacije. Za razliku od Visi On-a, Windows programeri nisi htjeli koristiti Unix da razvijaju za IBM računare. Microsoft je planirao podsticati druge kompanije, pa čak i svoje konkurente da razvijanju aplikacije za Windows, bez potrebe da programiraju Microsoftov korisnički interfejs u svoje aplikacije. Mnogi hardverski proizvođači, odnosno proizvođači MS-DOS računara poput kompanija Compaq, Zenith, i DEC kao i softverske kompanije Ashton-Tate i Lotus su sve obećale podržati Windows. Nakon što su članovi BYTE magazina vidjeli Windows, u decembru 1983. su izjavili da "djeluje da pruža nevjerovatnu otvorenost, mogućnost bilo kakve konfiguracije i lake prenosivosti kao i solidne hardverske zahtjevi a i cijenu … Imajući u vidu da je ovako iznenadno objavljen, Microsoft Windows će biti prvi veći test metafore radne površine za potrošače."
Krti
Stanovništvo
Napomena: ''U 1857., 1869., 1921. i 1931. podaci su sadržani u naselju Sovišćina. Od 1880. do 1910. iskazano kao dio naselja. Na popisu 2021. ukinuto i podijeljeno između naselja Sovinjska Brda i Sovišćina.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Krti je imalo 49 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Windows 1.0
Historija
Već od rane historije Gates je vidio Windows kao Microsoftovu budućnost. Dao je izjavu InfoWorld-u u aprilu 1984. rekavši "Naša strategija i enerergija kao kompanija upotpunosti ide ka Windowsu, baš kao što smo posvećeni podržavanju i unapređivanju kernela MS-DOS i Xenix. Također kažemo da će jedino one aplikacije koje se već koriste Windowsom biti konkurentne dugoročno." IBM nije bio na Microsoftovoj konferenciji, i već pri kraju 1984, mediji su objavili "rad prozora" između Windowsa, IBM-ovog TopView i Digital Research-evog GEM grafičkog interfejsa. Microsoft je u međuvremenu obećao u novembru 1983. putiti Windows u prodaju do aprila 1984,, ali je zatim negirao bilo kakve objave i predvidio da će Windows biti u prodaji u junu 1985. Kompanija je izjavila da je svrha Windowsa, za razliku od TopView-a, bila da "pretvore računar u okruženje bogato grafikama" koristeći manje memorije. Windows 1.0 je službeno objavljen 20. novembra 1985.
Verzija 1.02, objavljena u maju 1986, bila je međunarodno izdanje. Verzija 1.03, objavljena u augustu 1986. je imala razna poboljšanja i time ju je činilo više dosljednom sa međunarodnim izdanjem. Uključivala je drajvere za evropske tastature i dodane drajvere za ekrane i štampače. Verzija 1.04, objavljena u aprilu 1987, dodala je podršku za IBM-ove nove PS/2 računare iako nije bilo podrške za PS/2 miševe i novu VGA grafiku. U isto vrijeme, Microsoft i IBM su najavili OS/2 i njegov grafički prezentacijski menadžer koji je trebao zamijeniti i MS-DOS i Windows.
Microsoft je objavio nasljednika za Windows 1.0 u novembru 1987. pod nazivom Windows 2.0. Kompanija je podržala Windows 1.0 16 godina do 31. decembra 2001. – najduže od svih verzija Windowsa.
Funkcije
Windows 1.0 nudi ograničen rad sa više postojećih MS-DOS programa i koncentrira se na pravljenju paradigme u kojij će se koristii nativni model za programe u budućnosti. Zbog Microsoftove obimne podrške da podrži stare aplikacije, ne samo da je moguće pokrenuti Windows 1.0 izvršne datoteke na trenutnim verzijama Windowsa u velikom broju slučajeva, već je moguće ponovo kompajlirati njihov izvorni kôd u novu, isto funkcionalnu "modernu" aplikaciju sa manjim promjenama u izvornom kôdu.
Windows 1.0 se često nazivao i 'front-end' za MS-DOS operativni sistem. Ovaj opis je čak dodan i na iduće verzije Windowsa. Windows 1.0 je MS-DOS program. Windows 1.0 programi pozivaju MS-DOS funkcije i grafički programi se pokreću preko .EXE datoteka kao i MS-DOS programi. Međutim, Windows .exe datoteke imaju vlastiti "novi izvršni" format (ili NE) koji samo Windows može procesirati i koji dozvoljava pravljenje složenijeg kôda i podataka. Aplikacije su trebale podržavati memoriju samo kroz Windowsov vlastiti sistem za upravljanje memorije, koji je imao virtualnu memoriju, omogućavajući programerima da koriste više memorije nego što je uređaj imao.
Pošto je podrška za grafiku u MS-DOS-u bila značajno ograničena, MS-DOS aplikacij su morale koristiti loš hardver a ponekad i sam BIOS da bilo šta urade. Baš zbog toka je Windows 1.0 sadržavao originalne drajvere za grafičke kartice, miševe, tastature, štampače i serijske komunikacije te su aplikacije mogle koristiti API-jeve za pristup ovim drajverima. Međutim ovo se proširilo i na druge API-jeve poput oni za upravljanje sistemom datoteka. U ovom smislu, Windows 1.0 je bio dizajniran kao potpuni operativni sistem, umjesto samo grafičko okruženje koga su koristile aplikacije, ali je ipak Windows 1.0 bio "DOS front-end" jer nije se mogao biti pokrenut ako DOS nije bio instaliran i morao je koristiti DOS okruženje iako se nivo potrebe za DOS-om smanjivao svake iduće verzije Windowsa.
Sistemski zahtjevi za Windows 1.01 su bili CGA/HGC/EGA grafika, MS-DOS 2.0, 256 KB RAM-a ili više i dva ulaza za floppy diskove ili hard disk. Počevši sa verzijom 1.03, podržani su Tandy i AT&T grafički režimi.
mini|MS-DOSov izvršni upravljač datoteki.
Windows 1.0 je pokretao operativnu ljusku poznatu kao MS-DOS Executive, što je bilo malo više nego sama podrška za miš, jer nije podržavala ikone i nije podržavale sve standarde Y2K-a. Drugi programi koji su bili sadržani su bili Calculator, Calendar, Clipboard Viewer, Clock, Notepad, Paint, Reversi, Cardfile, Terminal i Write.
Windows 1.0 nije dozvoljavao da se prozori nalaze jedan na drugom. Umjesto toga, svi prozori su bili pokrenuti jedan kraj drugog. Samo dialoške kutije su mogle biti prikazane na nekom prozoru.
Windows 1.0 izvršne datoteke, mada su sadržavale sličan .exe završetak kao i MS-DOS programi, nisu sadržavale kôd koji bi prikazao "Ovaj program zahtjeva Microsoft Windows" poruku kao što to rade noviji Windows programi. Umjesto toga, izvršna datoteka, to jest, početak datoteke ima noviji C programski model moji zahtjeva više memorije što DOS odbaciju sa porukom "ovaj program je prevelik da stane u memoriju".
Odaziv
Kad je Windows 1.0 objavljen, odaziv kritičara je bio mješovit. Većina kritičara je smatrala da platforma ima budući potencijal ali da Windows 10 ne ispunjava očekivanja. Nekolicina kritičara je kritizirala znatno zahtjevne hardverske zahjeve, pogotovo naglašavajući loše performanse kada bi pokrenuli nekoliko aplikacija odjednom, te da je Windows promovirao korištenje miša za navigaciju, što je bio relativno novi koncept u to vrijeme. The New York Times je kritizirao performanse Windowsa na sistemu sa 512 KB RAM-a naglasivši da dizajn nije bio dovoljno fleksibilan za korištenje samo sa tastaturom jer se orijentirao većinom na miš. Times magazin je smatrao da loše performanse, manjak posebnog softvera napravljenog za Windows, nesigurna kompatibilnost sa DOS programima i manja vodiča će navesti korisnike da koriste sličan alternativni program za DOS pod nazivom Borland Sidekick umjesto Windowsa.
Retrospektivno gledajući, Windows 1.0 je smatran kao neuspješan proizvod od strane tadašnjih tehnoloških publikacija, mada su priznali historijsku važnost Windows linije proizvoda. Nathaniel Borenstein (koji je kasnije razvio MIME standarde) i njegog tehnološki tim su bili kritični po pitanju Windowsa kada im je ga prvi put prestavili Microsoftovi predstavnici. Potcjenjujući budući uticaj platforme vjerovao je da "su ovi ljudi došli sa jadnim i naivnim sistemom. Znali smo da nikad neće ništa ostvariti."
The Verge kompanija je smatrala da je loš odaziv na Windows 8 2012. bio sličan onoj koji su doživili sa prvim Windowsom. Slično kao što je Windows 1.0 radio kao sloj na vrhu MS-DOS-a, Windows 8 je pružio novu vrstu interfejsa i softvera koji bi se koristio sa novim uređajima, pogotovo onima sa ekranima na dodir (igrom slučaj, "moderne" aplikacije u sistemu Windows 8 također nisu mogle raditi jedna preko druge poput Windows 1.0 sistema) i radio na NT ljusci koju su koristile prošle verzije sistema Windows.
Fuzor
thumb|upright=1.5|Fuzor kućne izvedbe.
Fuzor je uređaj koji koristi električno polje za zagrijavanje iona na stanja adekvatna za nuklearnu fuziju. Mašina ima napon između dva metalna kaveza unutar vakuuma. Pozitivni ioni padaju niz ovaj pad napona, ubrzavajući se. Ako se sudare u centru, onda mogu fuzirati. Ovo je tip uređaja za inercijalno elektrostatsko stješnjavanje.
Farnsworth–Hirschov fuzor je najčešći tip fuzora. Ovaj dizajn je nastao radom Philo T. Farnswortha 1964. godine i Robert L. Hirscha 1967. godine. Prethodnu varijantu fuzora izglasali su William Elmore, James L. Tuck i Ken Watson na Los Alamos National Laboratory iako oni nisu nikad napravili uređaj.
Mehanizam
Za svaki volt koji je ion od ±1 naboja ubrzan prijeko, dobija se 11.604 kelvina temperature. Naprimjer, tipična magnetno-stiješnjena fuzijska plazma je 15 keV, odnosno 170 megakelvina. Ion sa nabojem od jedan može dostići ovu temperaturu bivajući ubrzan preko pada napona od petnaest hiljada. Kod fuzora, pad napona je napravljen sa žičanim kavezom. Zbog toga što većina iona upada u žice kaveza, fuzori trpe velike kondukcijske gubitke. Zato, nijedan fuzor nije nikad uspio napraviti veću energiju od one koju troši.
Historija
thumb|upright=1.0| - fuzor — Slika sa Farnsworths, na 4. juni. 1968. Ovaj uređaj ima unutarnji kavez da napravi polje, te četiri ionska pištolja spolja.
Fuzor je prvobitno osmislio Philo T. Farnsworth, poznatiji zbog svog pionirskog rada u televiziji. U ranim 1930-tim, on je istaživao veliki broj vakuumskih cijevi za korištenje u televiziji, te našao jednu koja je imala interesantan učinak. U ovom dizajnu, koji je on zvao "multipaktor", elektroni koji su se pomjerali s jedne elektrode na drugu bili su zaustavljeni u međuletu sa odgovarajućom primjenom visokofrekventnog magnetnog polja. Naboj bi se kasnije akumulirao u centru cijevi, vodeći do visoke amplifikacije. Nažalost, također je vodio do visoke erozije na elektrodama kada su ih elektroni eventualno pogađali, te je danas multipaktor učinak generalno smatran problemom koji se izbjegava.
Ono što je posebno zanimalo Farnswortha oko uređaja bila je njegova sposobnost za stješnjavanje elektrona na određenu tačku. Jedan od najvećih problema u istraživanju fuzije jeste sprječavanje toplog goriva od udaranja o zidove posude. Ako je ovo dopušteno da se dogodi, gorivo ne može biti držano dovoljno vrućim za fuzijsku reakciju da se desi. Farnsworth je obrazložio da je mogao sagraditi sistem elektrostatičkog plazmatičnog stješnjavanja u kojem bi "zidna" polja reaktora bili elektroni ili ioni držani u mjestu odstrane multipaktora. Gorivo bi moglo onda biti ubačeno preko zida, te jednom unutra bilo bi zarobljeno. On je nazvao ovaj koncept virtualna elektroda, te sistem u cjelini fuzor.
Dizajn
Farnsworthov originalni dizajn fuzora bio je zasnovan na cilindričnim rasporedima elektroda, poput originalnih multipaktora. Gorivo je bilo ionizirano i onda paljeno malim ubrzavačima kroz rupe u vanjskim (fizičkim) elektrodama. Jednom su bile ubrzane kroz rupu prema unutrašnjem reakcijskom području sa velikim brzinama. Elektrostatički pritisak sa pozitivno nabijenih elektroda držao bi gorivo kao cjelinu van zidova odaje, te utjecaji sa novih iona bi držali najtopliju plazmu u centru. On je tvrdio da je ovo inercijalno elektrostatičko stješnjavanje, pojam koji se i danas koristi.
Rad u laboratorijima Farnsworth Television
Čitav ovaj rad uzeo je mjesto na Farnsworth Television laboratorijima, koje je kupila 1949. ITT Corporation, kao dio svog plana da postane sljedeći RCA. Ipak, projekak istraživanja fuzije nije bio smatran profitabilnim odmah. Godine 1965, odjel direktora počeo je tražiti od Geneena da proda diviziju Farnsworth, ali on je imao svoj budžet iz 1966. odobren za finansiranje do sredine 1967. Daljnje finansiranje je odbijeno, što je završilo ITT-ove eksperimente sa fuzijom.
Stvari su se izmijenile dramatično sa dolaskom Roberta Hirscha, te uvođenja modificiranog Hirsch-Meeks fuzorskog patenta. Novi fuzori zasnovani na Hirschovom dizajnu bili su prvi konstruirani između 1964. i 1967. Hirsch je objavio svoj dizajn u novinama 1967. Njegov dizajn uključivao je ionske zrake za gađanje iona u vakuumskoj odaji.
Tuhelj (utvrda)
Tuhelj, srednjovjekovna utvrda
TMEPAI
Transmembranski prostatni androgen-induciran protein je protein koji je kod ljudi kodiran genom PMEPA1.
Aminokiselinska sekvenca
C: Cistein D: Asparaginska kiselina E: Glutaminska kiselina F: Fenilalanin G: Glicin H: Histidin I: Izoleucin K: Lizin L: Leucin M: Metionin N: Asparagin P: Prolin Q: Glutamin R: Arginin S: Serin T: Treonin V: Valin W: Triptofan Y: Tirozin
Interakcije
Pokazano je da TMEPAI ima interakciju sa NEDD4.
Tuhelj (utvrda)
Tuhelj (Tuchegl, Tuhaglia) je srednjovjekovna utvrda na području župe Lepenica. Krajem 19. vijeka utvrda se zvala Tuheljgrad. Ostaci utvrde su na strmom brdu iznad Bijele rijeke, tri kilometra sjeverno od Tarčina. Inače i čitav kanjon Bijele rijeke (od Tarčina do sastavka s Crnom rijekom) naziva se Tuheljom.
Utvrdi Tuhelj gravitiralo je područje oko današnjeg Tarčina. Otuda se pretpostavlja da je naselje Smučka kraj Tarčina ustvari bilo podgrađe Tuhelja. Ono se spominje 1428. kao “Smuçicha”. O srednjovjekovnom naselju kod Tarčina govori i nekropola stećaka na lokalitetu Borak.
Fuzor
Nedavni razvoj
U ranim 1980-tim, razočarani sporim razvojem "velikih mašina", veliki broj fizičara uzeo je svježi pogled na alternativne dizajne. George H. Miley na Univerzitetu u Illinoisu usredotočio se na fuzor i ponovo ga uveo u polje istraživanja. Mali ali spreman interes za fuzorima počeo je otad. Važan razvoj bio je uspješna komercijalna predstava generatora neutrona zasnovanom na fuzoru. Od 2006. do njegove smrti 2007, Robert W. Bussard davao je govore vezane za reaktor sličan po dizajnu na fuzor, sada nazvan polywell, za koji je tvrdio da bi bio u mogućnosti djelovati kao koristan generator energije. Nedavno, fuzor je dobio popularnost među amaterima, koji ih biraju kao domaće prijekte zbog njihovog relativno malog prostora, novca, te zahtjeva energije. Internetska društvena mreža "fuzionera", The Open Source Fusor Research Consortium, ili Fusor.net, posvećena je prijavljivanju razvoja u svijetu fuzora i pomaganjem drugim amaterima u njihovima projektima. Sajt sadrži forume, članke i novine vezane za fuzore, uključujući Farnsworthov originalni patent, kao i Hirschov patent njegove verzije otkrića.
Husein-begova džamija u Brodu
Husein-begova džamija u Brodu, nalazi se u centru naselja i općine Brod, Bosna i Hercegovina. Zajedno sa haremom, proglašena je za nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine.
Historija
Džamija prvi put izgrađena je u XVIII vijeku. Nije poznata tačna godina izgradnje i ko je utemeljitelj džamije. Srušena je 1908. godine i prenesena u Sijekovac, da bi na njezinom mjestu bila podignuta nova.
Opis
Izgled prve džamije se može donekle rekonstruirati jedino uz pomoć fotografije. Bila je to jednoprostorna džamija sa drvenom munarom koja se gradila na tim prostorima.
Džamija izgrađena 1909. godine bila je potkupolna džamija dimenzija: glavni molitveni prostor cca. 10,00 x 10,00 m, ulazni trijem sa sofama 10,00 x 3,00 m, munara visine oko 33,00 m. Prema dostupnim fotografijama, džamija je imala drveni trijem bez galerije.
Prema projektu iz 2003. godine i izgradnji iz 2004, novi objekt džamije izveden je u vidu skeletne konstrukcije (AB serklaži i grede) sa ispunom od opeka-bloka debljine 30 cm. Dimenzije su 13,20 x 10,00 m. U prizemlju su dvije cjeline: ulazni dio i glavni molitveni prostor. Uz ulazni dio je abdesthana sa sanitarijama.
Centralni dio džamije pokriven je armirano-betonskom kupolom radijusa cca. 8,00 m. Zračni prostor, u centralnom dijelu ispod kupole, ima visinu od oko 10,50 m.
Ulazni dio džamije pokriven je sa tri manje betonske kupolice radijusa 2,00 m, i nalaze se na visinskoj koti 5,50 m od prizemlja. Sve kupole pokrivene su bakarnim limom. Armiramo betonska munara je visine 35,00 m.
Uz džamiju je bio harem u kojem se nalazilo 13-15 obilježenih nišana, od kojih se za jedan smatralo da je pripadao utemeljitelju džamije – Husein-begu.
IC 3638
IC 3638 (također poznat kao MCG 2-32-172 i PGC 42435) je galaksija koja je udaljena oko 297 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Djevica. Najveći prečnik je 0,90 (78 hiljada sg) a najmanji 0,7 uglovnih minuta (60 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Royal Harwood Frost 10. maja 1904. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Popis stanovništva u Hrvatskoj 2011 (Delnice)
'''Popis stanovništva u Hrvatskoj 2011. godine''' proveden je od 1. do 28. aprila 2011, prema stanju na dan 31. marta. Popis je proveden na temelju ''Zakona o Popisu stanovništva, kućanstava i stanova u Republici Hrvatskoj 2011. godine'' (Narodne novine, broj 92/10). Grad Delnice je po Popisu stanovništva 2011. godine na površini od 230 km2 imao 5.952 stanovnika, što predstavlja 2,01% od ukupnog broja stanovnika Primorsko-goranska županije, odnosno 0,14% od ukupnog broja stanovnika Hrvatske. Gustoća naseljenosti u Delnicama je 26 stanovnika/km2.
Zaton (Bijelo Polje)
Zaton (ćir. Затон) je naseljeno mjesto u sastavu općine Bijelo Polje, Crna Gora.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Crnoj Gori nalazio se u sastavu stare općine Bijelo Polje.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine Zaton je imao 983 stanovnika.
Popis 2011.
Napomena: Oznaka Z predstavlja zaštićen podatak.
Cebara
Cebara je naseljeno mjesto u općini Tomislavgrad, Bosna i Hercegovina.
HDGFRP3
Hepatom-izvedeni faktor rasta srodan sa proteinom 3, znan i kao HDGFRP3,  je ljudski  gen.
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 203  aminokiseline, a molekulska težina 22.620 Da. .
C: Cistein D: Asparaginska kiselina E: Glutaminska kiselina F: Fenilalanin G: Glicin H: Histidin I: Izoleucin K: Lizin L: Leucin M: Metionin N: Asparagin P: Prolin Q: Glutamin R: Arginin S: Serin T: Treonin V: Valin W: Triptofan Y: Tirozin
Fragmentacija populacije
Fragmentacija populacije je oblik njene   segregacije (na biološki nejednake dijelove). Ovakve pojave su izazvane  fragmentacijom stanitta. Fragmentacija populacije uvjetuje inbridinšku depresiju, koja vodi u opadanje gentičke varijabilnosti zahvaćene vrste. Smanjenje fitnes ima nekoloko uzroka. Prvo, inbriding jača kompeticiju sa srodnicima, što smanjije evolucijsku adaptivnu vrijednost vrste.