cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Saobraćaj
Prioritet (prvenstvo prolaza)
Vozila često ulaze u konflikt sa drugim vozilima i pješacima jer se njihovi putevi međusobno presijecaju, i zbog toga se miješaju jedni drugima u rute. Generalni princip koji uspostavlja to ko ima kada pravo ići prvi zove se "prvenstvo prolaza", ili "prioritet". On uspostavlja ko ima pravo koristiti konfliktirajući dio ceste i ko mora čekati dok ostali ne urade isto.
Nekontrolirani saobraćaj
Nekontrolirani saobraćaj dolazi u odsustvu oznaka na cesti i saobraćajnih svjetala. Na cestama bez oznaka, vozači teže zadržati se na adekvatnoj strani ako je cesta dovoljno široka. Vozači često jedni druge pretiču, opstrukcije su česte.
Presjecišta nemaju signale ni oznake, i partikularna cesta na zauzetom presjeku može biti dominantna – što znači, njen saobraćajni tok – do pauze u saobraćaju, u to vrijeme dominantnost prebacuje na druge ceste, gdje su vozila u redu čekanja. Na presjeku dvije okomite ceste, gužva se može dogoditi ako se četiri vozila suoče na suprotnim stranama.
Hrvatska na Olimpijskim igrama 2016.
Hrvatska se takmičila na Olimpijskim igrama 2016 u Rio de Janeiru, Brazil, od 5. do 21. augusta 2016. Ovo je sedmi uzastopni nastup ove nacije na Ljetnim olimpijskim igrama.
Saobraćaj
Skretanje
Ovo često znači da će skrečući saobraćaj morati stati u cilju čekanja da se prekid dogodi, a ovo može uzrokovati neugodnost za vozače koji ih prate, a koji ne žele skrenuti. To je razlog zašto se ponekad pružaju namjenske trake i zaštićene saobraćajne signalizacije za okretanje. Na prometnijim raskrsnicama gdje zaštićeana traka ne bi bila efektivna ili ne bi mogla biti izgrađena, skretanje može biti u potpunosti zabranjena, a vozači će morati "voziti okolo" u cilju da ostvare skretanje. Većina gradova primjenjuju ovu taktiku veoma često; u San Francisku, zbog njihove uobičajene prakse, pravljenje tri uzastopna skretanja je poznato kao "lijevo skretanje San Franciska". Prema tome, pošto je većina traka u Taipei City previše zauzeto da dozvoljava direktna lijeva skretanja, znakovi često usmjeravaju vozače vožnju oko bloka radi skretanja.
Hrvatska na Olimpijskim igrama 2016.
Hrvatski olimpijski komitet je poslao tim od 87 sportaša (68 muškaraca i 19 žena) u preko 18 sportova. Košarka, vaterpolo i rukomet su jedini timski sportovi u kojima su imali reprezentaciju na Olimpijskim igrama. Među ostalim sportovima, Hrvatska je upisala debitantski olimpijski nastup u skokovima u vodu i povratak u dizanje tegova nakon 12 godina izostanka.
Saobraćaj
Skretanje
Pravila skretanja nipošto nisu univerzalna. Naprimjer, u Novom Zelandu (država u kojoj se vozi sa lijeve strane) između 1977. i 2012, saobraćaj koji skreće lijevo mora dati prednost suprotnom saobraćaju koji skreće desno, a koji želi uzeti istu cestu (osim ako ne postoje višestruke trake, ali onda se vozač mora paziti u slučaju da vozilo preskače trake). Novi Zeland je ukinuo ovo konkretno pravilo 25. marta 2012, osim na kružnim tokovima ili prilikom degradiranja pomoću znakova ustupanja ili zaustavljanja. Iako je pravilo uzrokovalo sprva konfuziju vozača, te je više raskrsnica zahtjevalo ili idalje zahtijeva modifikaciju, za izmjenu se predviđa da će eventualno spriječavati jednu smrt i 13 ozbiljnih povreda tokom godine.
Hrvatska na Olimpijskim igrama 2016.
Hrvatska je napustila Rio de Janeiro sa ukupno deset medalja (pet zlatnih, tri srebrne i dvije bronzane), završivši tako na sedamanestom mjestu u ukupnom plasmanu tabele medalja. Ovo su bile njihove najuspješnije Olimpijske igre od prvog nastupa 1992. godine, prestižući učinak od šest medalja osvojenig u Londonu 2012. Zlatne medalje su osvojili Josip Glasnović (streljaštvo), Martin i Valent Sinković (veslanje), Šime Fantela i Igor Marenić (jedrenje), Sara Kolak (bacanje koplja) i Sandra Perković (bacanje diska).
Učesnici po sportovima
Slijedi spisak broja takmičara koji su učetvovali na Igrama:
Atletika
mini|250px|Bacačica koplja [[Sara Kolak osvojila je zlatnu medalju]] Hrvatski atletičari su ostvarili kvalifikacione norme u sljedećim atletkim discpilinama (do najviše 3 atletičara u svakoj disciplini):
Jedrenje
M = Utrka za medlje; EL = Eliminisani – nisu se kvalificirali u utrku za medalje
Streljaštvo
Kvalifikacije legenda: Q = Kvalifikovan/a za sljedeću rundu; q = Kvalifikovan/ za bronzanu medalju (pištolj)
Veslanje
Kvalifikacije legenda: FA=Finale A (medalja); FB=Finale B (nez medalje); FC=Finale C (bez medalje); FD=Finale D (bez medalje); FE=Finale E (bez medalje); FF=Finale F (bez medalje); SA/B=Polufinala A/B; SC/D=Polufinala C/D; SE/F=Polufinala E/F; QF=Četvrtfinala; R=Repasaž
HNK Hajduk Split
HNK Hajduk Split je nogometni klub iz Splita, Hrvatska. HNK Hajduk je najveće sportsko društvo u Dalmaciji i pored NK Dinama iz Zagreba najveće u Hrvatskoj.
Puno ime je Hrvatski nogometni klub "Hajduk" Split.
Historija
Osnovan je 13. februara 1911. Osnovali su ga splitski studenti koji su studirali u Pragu. Taj dan se uzima kao dan osnivanja, jer tog dana je austrougarsko namjesništvo u Zadru odobrilo rad klubu.
Ime je dobio po hajducima, odmetnutim pobunjenicima romantiziranih u narodnom pjesništvu. Sam naziv je bio provokativan vlastima Austro-Ugarske monarhije, ali su domišljati osnivači "zasladili" zahtjev organima vlasti podatkom da :"...vojnici koji igraju nogomet mogu puno više pretrčati pod punom ratnom spremom".
Oko kluba su se okupljali pro-hrvatski, "puntarski" građani, pristaše sjedinjenja austro-ugarske carske pokrajine Dalmacije sa ostatkom Hrvatske. Odatle i pridjev u nazivu "hrvatski" i hrvatski grb kao dio Hajdukovog grba. Čin osnivanja hrvatskog kluba u Splitu nije ostavio ravnodušnim malobrojne lokalne italijanaše, koji su hitno formirali svoj nogometni klub "Calcio Spalato". Prvu historijsku utakmicu HNK Hajduk je odigrao upravo protiv "Calcia", pobijedivši ih sa 9:0.
Za vrijeme šestojanuarske diktature u Kraljevini Jugoslaviji, pridjev Hrvatski je bio prisilno zamijenjen pridjevom jugoslavenski. Kroz italijansku okupaciju Splita, 1941-1943, HNK Hajduk je odbio nastupati u tuđinskom prvenstvu. Dolaskom grada Splita pod vlast NDH, stvari se nisu izmijenile. Iako su pokrenuli inicijativu za uključenje HNK Hajduka u nogometno prvenstvo NDH, kompromitiranost vlasti NDH sa prijašnjom trgovinom hrvatskom teritorijom (posebno Splitom i dalmatinskom obalom), rezultirala je odbijanjem Hajdukovih ljudi za učestvovati u prvenstvu NDH.
HNK Hajduk je obnovio rad na Visu 1944, i djelujući pod nazivom Hajduk NOVJ je igrao sa savezničkim ekipama (ekipama klubova iz zemalja pod kontrolom Saveznika i savezničkim vojnim/mornaričkim ekipama) širom slobodnih Evrope i Mediterana.
Za doba FNRJ/SFRJ, iz naziva je bio izbačen pridjev "hrvatski". Najveće godine kluba su bile u sedamdesetima i osamdesetima prošloga vijeka, kada je igrao u polufinalu UEFA Kupa pobjednika kupova protiv Leeds Uniteda (1972./73.) i Kup UEFA-e protiv Tottenhama (1984.).
Nakon osamostaljenja Hrvatske, Hajduk je osvojio 6 titula prvaka 1. HNL i 6 titula Hrvatskog kupa
Trofeji:
Grb
Od 2. svjetskog rata, pa do otprilike Hrvatskog proljeća, hrvatska šahovnica u Hajdukovom grbu bila je zamijenjena crvenom zvijezdom petokrakom. Od tada se javlja i druga verzija, sa hrvatskom šahovnicom, ali uz zvijezdu petokraku u gornjem dijelu grba, na spoju vijenaca. Do pred raspad SFRJ, pojavljuju se te dvije verzije Hajdukovog grba, ali na igračkim dresovima je još uvijek isključivo stala zvijezda. U zadnjem prvenstvu Jugoslavije, 1990/91., Hajduk je nastupio sa starim grbom, hrvatskom šahovnicom.
Sportske uniforme
Boja njegova dresa je bijela majica i plave hlačice. Boja rezervnog dresa je prugasto plavo-crvena majica i plave hlačice.
Naslovi prvaka
Prvenstvo Kraljevine SHS/Kraljevine Jugoslavije: 1927. i 1929.
Prvenstvo Banovine Hrvatske: 1941.
Za ovaj naslov je bolje je reći prvenstvo Hrvatskog nogometnog saveza, jer su u tom prvenstvu su te godine učestvovali i sarajevski i subotički klubovi.
Prvenstvo NR Hrvatske (to prvenstvo je bilo izlučno takmičenje za ulazak za jugoslavensku 1. ligu): 1946.
Prvenstvo FNR Jugoslavije/SFR Jugoslavije: 1950., 1952., 1954/55., 1970/71., 1973/74., 1974/75., 1978/79.
Hajduk je bio dio "velike četvorice" SFRJ-nogometa i jedini klub koji je postao prvak u objema Jugoslavijama, a da nije bio iz glavnog grada jugoslavenske republike/pokrajine. Vrijedi napomenuti da je Hajduk jedini nogometni klub koji je učestvovao u svim prvoligaškim natjecanjima u Jugoslaviji od 1923. do 1991. Isto tako, Hajduk je jedini klub u objema Jugoslavijama koji je osvojio naslov prvaka bez poraza.
Prvenstvo Republike Hrvatske: 1992., 1993/94., 1994/95., 2000/01., 2003/04. i 2004/05..
Kao i u Jugoslaviji, Hajduk je jedini klub koji je u svim prvenstvima RH igrao u najvišem rangu natjecanja, što zajedno čini neprekinuti niz od 79 sezona redovitog učestvovanja u elitnom nogometnom razredu što je pravi svjetski raritet.
Osvojeni kupovi
Hrvatski kup: 1992/93., 1994/95., 1999/2000., 2002/03., 2009/10., 2012/13., 2021/22., 2022./23.
Hrvatski superkup: 1992., 1992/93., 1993/94., 1994/95., 2003/04., 2004/05.
Najveći uspjesi u evropskim kupovima
Kup prvaka/Liga prvaka: četvrtfinale 1975/76, ispali od PSV-a, 2:0 u Splitu i 0:3 nakon produžetaka u Eindhovenu
četvrtfinale 1979/80., ispali su od HSV-a ( kasnijeg finalista ), 0:1 u Hamburgu i 3:2 u Splitu.
četvrtfinale 1995. , ispali su od Ajaxa, kasnijeg pobjednika, 0:0 u Splitu i 0:3 u Amsterdamu
Kup kupova: polufinale 1972/73., ispali su od Leeds Uniteda, 0:1 u Leedsu i 0:0 u Splitu.
Kup UEFA: poluzavršnica 1983/84., ispali su od Tottenham Hotspursa, kasnijih pobjednika, 2:1 u Splitu i 0:1 u Londonu.
Igralište
HNK Hajduk igra svoje utakmice na gradskom stadionu Poljud od 1979. Od 1911. do 1979. utakmice je igrao na igralištu zvanom "Kod stare Plinare", gdje danas igra RK Nada. Teren se izvorno zvao "Kra'jeva njiva". Otkako je preselio na Poljud, staro igralište se u govoru u Splitu naziva "Stari Plac" ili "Staro Hajdukovo".
Navijačka baza i grupe
Hajdukova organizirana navijačka grupa se zove Torcida, koja je uzela ime po svojim južnoameričkim uzorima.
HNK Hajduk ima veliku navijačku bazu širom Hrvatske, a izrazito snažnu bazu ima na hrvatskom priobalju od Savudrijske vale do Prevlake. Tradicionalno je jak u Dalmaciji i Slavoniji.
Čak i u ostatku bivše SFRJ, HNK Hajduk je imao navijače svugdje, među svim narodnim i vjerskim zajednicama, kao nijedan drugi klub na području bivše SFRJ. Kao zanimljivost, važno je spomenuti izrazito veliku omiljenost HNK "Hajduka" među Albancima u SFRJ, posebno na Kosovu, gdje se sklonost Hajduku može usporediti sa onom u Dalmaciji.
Najveći treneri
Luka Kaliterna, Tomislav Ivić
Najveći igrači
Frane Matošić, Vlade Kragić, Vladimir Beara, Bernard Vukas, Andrija Anković, Pero Nadoveza, Brane Oblak, Vilson Džoni, Dragan Holcer, Dražen Mužinić, Ivan Buljan, Jurica Jerković, Slaviša Žungul, Ivica Šurjak, Luka Peruzović, Ivan Katalinić, Ivan Pudar, Zlatko Vujović, Ivan Gudelj, Blaž Slišković, Aljoša Asanović, Robert Jarni, Alen Bokšić, Ardian Kozniku, Ante Žanetić
Madonna
Madonna Louise Ciccone (čit. čikoni; rođena 16. augusta 1958) jest američka pop pjevačica, tekstopisac, muzički producent, glumica i autor. Poznata je po nadimku "Kraljica popa".
Madonna je postala slavna po inovativnim muzičkim spotovima i često kontraverznim nastupima zbog korištenju seksualnih i religioznih tema. Dobitnica je mnogobrojnih nagrada i nosilac mnogih rekorda u muzičkom svijetu.
IC 2070
IC 2070 (također poznat kao ESO 118-23, IRAS 04236-5805 i PGC 15048) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 323 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Zlatna riba. Najveći prečnik je 1,40 (132 hiljade sg) a najmanji 0,9 uglovnih minuta (85 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio DeLisle Stewart 1899. godine.
Madonna
Zbog prodanih više od 120 miliona albuma, Guinnessova knjiga rekorda je 2000. godine, Madonni dodjelila titulu najuspješnije pjevačice svih vremena. 2005. godine, na konferenciji za novinare, njen izdavač Warner Bros, izjavio je da je Madonna prešla granicu od 200 miliona prodanih albuma.
IC 2070
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
IC 475
IC 475 (također poznat kao MCG 5-19-5 i PGC 21795) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 205 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Blizanci. Najveći prečnik je 0,80 (48 hiljada sg) a najmanji 0,5 uglovnih minuta (30 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Stephane Javelle 17. februara 1892. godine.
Parecag
mini|280px|Parecag, jesenje sunce na obali sjevernog [[Jadransko more|Jadrana]] Parecag je naseljeno mjesto u sastavu općine Piran, regija Obalno-kraška, Slovenija.
.tf
.tf je najviši Internet domen za Francuske južne i antarktičke teritorije. Kompanija AFNIC je zadužena za ovu domenu.
Parecag
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Piran.
Stanovništvo
Napomena: ''U 2018. izvršena je izmjena granice i površine naselja Parecag, što je posljedica usklađivanja državne granice između Slovenije i Hrvatske.''
Vezni igrač
Vezni igrač ili igrač sredine terena je igrač u fudbalskom timu koji prema formaciji igra između odbrane i napada. Njihov osnovni zadatak je oduzimanje lopte od protivničkih igrača, što kvalitetnije korištenja posjeda lopte i kreiranje napadačkih akcija. Broj veznih igrača zavisi od formacije i taktike ekipe. Grupa veznih igrača čini vezni red.
Centralni vezni
Ova pozicija smatra se možda i najvažnijom u timu. Od igre ovih igrača zavisi koliko će ekipa imati loptu u svom posjedu i na koji način će taj posjed lopte i iskoristiti. Svaka ekipa ima barem jednog centralnog veznog fudbalera na terenu. U zavisnosti od dodatnih zaduženja koja imaju na terenu, igrači na ovoj poziciji mogu biti defanzivni ili ofanzivni vezni igrači.
Defanzivni vezni
Osnovni zadatak ovih igrača je sprečavanje protivničkih napada, odnosno "kvarenje" protivničke igre. Njihova zaduženja se odnose na čuvanje protivničkih ofanzivnih veznih igrača i osvajanje posjeda lopte. Od njih se očekuje i da pokriju prostor koji nastaje ubacivanjem bekova ili drugih veznih igrača u završnicu akcija. Također učestvuju i u začetku kreiranja napada svoga tima kao i pomaganju odbrambenim fudbalerima da iznesu loptu.
Ofanzivni vezni
Od ovih igrača očekuju se dobre organizatorske sposobnosti i kreativnost kako bi upošljavali napadače i krila. Igraju nešto ispred veznog reda i iza napadača. Veoma često se ubacuju iz drugog plana u samu završnicu napada a najčešće posjeduju i dobar šut iz daljine. Zbog toga se može desiti da ovi igrači budu među igračima koji često postižu golove za svoju ekipu.
Bočni vezni
Bočni vezni igrač ili krilo je igrač koji igra uz samu aut liniju. Zadatak mu je da napad svoje ekipe uz pomoć beka usmjerava po boku. Nekada su igrači na ovoj poziciji bili podijeljeni na lijeve i desne vezne igrače; međutim, u modernom fudbalu oni mogu igrati i po jednoj i po drugoj strani. Nekada se dešava da ovakva dva igrača mijenjaju stranu na terenu i po nekoliko puta u toku utakmice. Ako igraju na onoj strani kojom se nogom bolje služe, onda oni to koriste kako bi prodrli po krilu i uputili centaršut, dok u suprotnom koriste mogućnost da uđu u sredinu i tako upute šut ka golu. U odbrani se od njih očekuje da spriječe prodor protivničkih bekova i njihovo učestvovanje u samoj završnici napada.
Gondola
thumb|Gondola u [[Canal Grande, Venecija.]] Gondola je čamac za plovidbu u plitkim vodama uz minimalni gaz, te je tako jedinstven za Veneciju i njene brojne kanale, čime simbolizira ugled romantičnog grada.
Opis
Za gradnju gondole koristi se osam različitih vrsta drveta (jela, hrast, višnja, orah, brijest, mahagonij, ariš i limun) i sastoji se od 280 dijelova. Njen asimetrični oblik omogućuje lahko upravljanje sa samo jednim veslom kojim gondolijer vesla stojeći na krmi. Lijeva strana gondole je načinjena dužom od desne kako bi se stvorila ravnoteža zbog težine gondolijera.
Historija
U pismu dužda Vilalea Faliera iz 1094. godine prvi put se spominje gondola koja se tada, kao i danas, koristila za prijevoz putnika gradom. U 18. vijeku na kanalima grada je plovilo možda čak 14.000 gondola što znači da je Venecija bila jedan od najprometnijih vodenih puteva u svijetu. Danas ih je ostalo samo oko pet stotina i predstavljaju najčešće turističku atrakciju. Venecijska tradicija nalaže da se par koji se vozi u gondoli mora poljubiti ispod svakog mosta, kako bi vječno ostali zaljubljeni.
Atena
mini|260px|Paul Troger: Atena. Homer opisuje da Atena, uvijek naoružana, može letjeti pomoću zlatnih potplata. Atena ( [Athēnâ] ili [Athénē]; dorski: Ἀσάνα [Asána]) grčka je jedna od dvanaest Olimpijaca božica civilizacije, mudrosti, snage, pravednog rata, tkanja, metalurgije i obrta. Posebno je važna kao božica mudrosti i inteligencije te lukavosti (grč. metis). Atenin pandan u rimskoj mitologiji je Minerva, a u egipatskoj Neit.
Atena se smatrala zaštitnicom i zaštitnicom raznih gradova širom Grčke, posebno grada Atine, po kojem je najvjerovatnije dobila ime. Njoj je posvećen Partenon na Atinskom akropolju. Njeni glavni simboli su sove, stabla masline, zmije i Gorgoneion. U umjetnosti se uglavnom prikazuje kako nosi kacigu i drži koplje.
Etimologija
mini|lijevo|209px|Jean-Simon Berthélemy: Prometej stvara čovjeka u prisutnosti Atine. Prometej i Atena su stvorili ljude i obdarili ih, Prometej vatrom, Atena mudrošću. Atenino ime je možda lidijskog porijekla. Moguće je da je složenica izvedena od tirenskog ati = majka i imena hurijske božice Hannahannah uobičajeno skraćivanog na Ana. U mikenskom grčkom na jednom linear B natpisu iz Knossosa piše A-ta-na-po-ti-ni-ja /Athana potniya/ = dama Atinjana. A također se nalazi i natpis A-ta-no-dju-wa-ja /Athana diwya/ pri čemu diwija znači božanska. U Kratilu je Platon izveo njeno ime od A-θεο-νόα (A-theo-noa) = Božiji um.
Opis
mini|210px|Domenico Beccafumi: Takmičenje Atine i Posejdona. Atena i Posejdon su se takmičili zbog imena glavnog grčkog grada. Atena nosi egid, štit. Tako ju je prikazao i Fidije u poznatoj statui od zlata i slonovače. U njenom društvu su Nika, božica pobjede i sova, često na ramenu, kao simbol mudrosti. Nosi i kacigu te štit na kojem je glava gorgonske Meduze koju joj je poklonio Perzej kao zavjetni dar. Atena je naoružana božica ratnica koja je pomagala mnogim junacima, uključujući Herakla, Jazona i Odiseja. Ona je djevica - Athena Parthenos. Njen hram zove se Partenon. Zaštitnica je grada Atine, te je Atinjanima važna božica. Zaštitnica je obrtnika. Atinjani su je jednostavno zvali - he theos - božica. Također, božica je ptica, a vrani je podarila crno perje. Njen krilati štit možda je predstavljao ulogu božice-ptice. U trećem pjevanju Odiseje Atena se pretvara u orla. Na staroj grčkoj lončariji prikazana je sa krilima. Atena se obično opisuje sa sivim očima i crnom kosom, dok je Hesiod predstavlja sa plavim očima. Atena je aseksualna.
Atinjani
mini|240px|Geja je rodila bebu Erihtonija kad je Hefest pokušao silovati Atinu. Atena se takmičila s Posejdonom ko će biti zaštitnik novog i neimenovanog grada. Dogovorili su se da će svako od njih dati stanovnicima jedan dar te će oni izabrati koji im je draži. Posejdon je zabio svoj trozubac u zenlju te se pojavio izvor koji im je dao mogućnost trgovine, a i vodu, ali je bila slana i nije bila za piće. Atena im je ponudila stablo masline te su stanovnici prihvatili maslinu i Atenu za zaštitnicu, jer im je stablo donosilo ulje, drvo i hranu. U drugoj verziji priče, Posejdon je stvorio prvog konja, ali je ipak Atenin dar izabran. Ona je posadila prvu maslinu, prva je na Atiku uvela plug, prva upregla konje.
Seksualnost i Erihtonije Atinski
Atenina ljepota se rijetko opisuje, jer je aseksualna, ali je Homer spominje kao "krasnu mladu ženu". Stari mitovi kažu da su Posejdon i Borej silovali Atenu. Ružni Hefest se oženio Atenom, ili ju je pokušao silovati. U obje verzije je ejakulirao na tlo i Geja, Majka Zemlja je rodila dijete, zmiju Erihtonija Atinskog. Atena je ostavila dijete trima sestrama Herzi, Pandrozi i Aglauri u maloj kutiji i upozorila ih da je nikad ne otvore. Aglaura je otvorila kutiju, pa se bacila sa Akropole. Druga verzija priče govori da je Atena bila odsutna jer je išla da nađe planinu na koju bi stavila svoj hram, ali ju je ispustila. Ovidije u svojim Metamorfozama donosi priču da se Hermes zaljubio u Herzu. Herza, Aglaura i Pandroza otišle su u hram prinijeti žrtvu Ateni. Hermes je zatražio od Aglaure pomoć da bi zaveo Herzu. Aglaura je zauzvrat tražila novac, a Atena ju je htjela kazniti zbog njene pohlepe te je zamolila Zavist da joj pokvari osjećaje. Zavist je nju poslušala te je napastvovala Herzu, a Aglaura se pretvorila u kamen.
Arahna
Princeza Arahna iz Lidije bila je tako vješta u tkanju da je tvrdila da se ni sama Atena ne može mjeriti s njom. Arahna se hvalila svojom vještinom, a Atena ju je posjetila prerušena kao starica i rekla joj da se izvine zbog svoje oholosti. Arahna to nije učinila i izazvala je Atenu na takmičenje. Atena je satkala svoju pobjedu nad Posejdonom u takmičenju za Atinu. Njena tapiserija je također prikazivala dvanaest Olimpskih bogova i i poraz mitskih figura koji su im se usprotivili. Arahnina tapiserija je sadržavala dvadeset i jednu epizodu nevjerstva božanstava, uključujući Zeusa koji je bio nevjeran sa Ledom, Europom i Danajom. Predstavljala je nepravedno i diskreditirajuće ponašanje bogova prema smrtnicima. Atena je priznala da je Arahnin rad bio besprijekoran,  ali je bila ogorčena zbog Arahninog uvredljivog izbora teme, koji je pokazao propuste i prijestupe božanstava. Konačno, izgubivši strpljenje, Atena je uništila Arahninu tapiseriju i razboj, udarajući ga svojim štapom. Atena je zatim udarila Arahnu štapom po licu četiri puta. Arahna se objesila u očajanju,  ali Atena se sažalila nad njom i vratila je iz mrtvih u obliku pauka.
ASEAN
mini|250px|Države članice ASEAN-a Savez država jugoistočne Azije, poznatija po svojoj kratici ASEAN (od engl. Association of Southeast Asian Nations) je regionalna međunarodna organizacija država u jugoistočnoj Aziji, osnovana 1967. godine s ciljem razvoja međusobnih političkih, privrednih i kulturnih odnosa te promicanje regionalnog mira i stabilnosti.
Atena
Ostali mitovi
mini|190px|Partenon u Atini Mit o poznatom tebanskom vraču Tiresiji govori da je naišao na Atenu dok se ona gola kupala. Atena ga je oslijepila. Njegova majka Harikla molila je Atenu da poništi kletvu, ali je to bilo Ateni nemoguće te mu je zauzvrat podala dar proroštva. Tiresija je postao poznati vrač i prorok. Odisejeva lukavost je zadivila Atenu. Pomogla mu je na njegovom putu. Dok se Odisej iskrcao na ostrvu, ušla je u Nauzikajine snove i osigurala to da će ga princeza odvesti u dvor te ga na posljetku poslati natrag na Itaku. Atena mu je izrekla sve što mora činiti i znati da bi dobio natrag svoje kraljevstvo. Njeno milosrđe je veliko. Kad su na Areopagu stari Grci protiv nekog optuženika glasali podjednako, ona uvijek daje presudan glas da se optuženi oslobodi. Ipak, kad jednom stupi u bitku, nikad ne gubi, čak i protiv samog Aresa, jer bolje od njega poznaje strategiju i taktiku; mudre vojskovođe uvijek se njoj obraćaju za savjet. Ares je bog nepravednog rata. Atena je sa Prometejem stvorila ljude od gline.
ASEAN
Sjedište Sekretarijata ASEAN-a je u Jakarti, Indonezija.
ASEAN ( ASS -ee-an, AH -see-ahn, AH -zee-an ),  zvanično Udruženje nacija jugoistočne Azije, je politička i ekonomska unija 10 država članica u Jugoistočna Azija, koja promoviše međuvladinu saradnju i olakšava ekonomsku, političku, bezbjednosnu, vojnu, obrazovnu i sociokulturnu integraciju između svojih članica i zemalja azijsko-pacifičkog regiona. Unija ima ukupnu površinu od 4,522,518 km2 i procijenjena ukupna populacija od oko 668 miliona.
Primarni cilj ASEAN-a bio je ubrzanje ekonomskog rasta i kroz to društveni napredak i kulturni razvoj. Sekundarni cilj je bio promoviranje regionalnog mira i stabilnosti zasnovane na vladavini prava i principima Povelje UN-a. Uz neke od najbrže rastućih ekonomija u svijetu, ASEAN je proširio svoje ciljeve izvan ekonomskih i društvenih sfera. Godine 2003. ASEAN je krenuo putem koji je sličan Evropskoj uniji (EU) pristankom na uspostavljanje zajednice ASEAN-a koja se sastoji od tri stuba: ASEAN-ove sigurnosne zajednice, ASEAN-ove ekonomske zajednice i ASEAN-ove društveno-kulturne zajednice. Deset stabljika riže u zastavi i oznakama ASEAN-a predstavlja deset zemalja jugoistočne Azije povezanih zajedno u solidarnosti.
ASEAN redovno angažuje druge zemlje u azijsko-pacifičkom regionu i šire. Glavni partner UN-a, SCO- a, PA, GCC -a, MERCOSUR -a, CELAC -a i ECO -a, ASEAN održava globalnu mrežu saveza i partnera u dijalogu i mnogi ga smatraju globalnom moćnom centrom, centralnom unija za saradnju u Aziji i Pacifiku, i istaknuta i uticajna organizacija. Uključen je u brojne međunarodne poslove i domaćin je diplomatskih misija širom svijeta. Uspjeh organizacije postao je pokretačka snaga nekih od najvećih trgovinskih blokova u historiji, uključujući APEC i RCEP.
ASEAN-u je prethodila organizacija formirana 31. jula 1961. godine pod nazivom Udruženje jugoistočne Azije ( ASA ), grupa koju čine Tajland, Filipini i Federacija Malaje. Sam ASEAN nastao je 8. avgusta 1967. godine, kada su ministri vanjskih poslova pet zemalja: Indonezije, Malezije, Filipina, Singapura i Tajlanda potpisali Deklaraciju ASEAN -a. Kao što je navedeno u Deklaraciji, ciljevi i svrha ASEAN-a su ubrzavanje ekonomskog rasta, društvenog napretka i kulturnog razvoja u regiji, promicanje regionalnog mira, saradnje i uzajamne pomoći u pitanjima od zajedničkog interesa, pružanje pomoći jedni drugima u vidu objekata za obuku i istraživanje, da sarađuju radi boljeg korištenja poljoprivrede i industrije za podizanje životnog standarda ljudi, da promovišu studije jugoistočne Azije i da održavaju blisku, korisnu saradnju sa postojećim međunarodnim organizacijama sa sličnim ciljevima i svrhama.
Globalni uticaj i prijem
Mnogi smatraju da je ASEAN među najutjecajnijim svjetskim organizacijama i globalni moćnik. Organizacija igra istaknutu ulogu u regionalnoj i međunarodnoj diplomatiji, politici, sigurnosti, ekonomiji i trgovini. Zona slobodne trgovine ASEAN-a također je jedna od najvećih i najvažnijih područja slobodne trgovine u svijetu, i zajedno sa svojom mrežom partnera u dijalogu, pokretala je neke od najvećih svjetskih multilateralnih foruma i blokova, uključujući APEC, EAS i RCEP. Budući da je jedan od vodećih svjetskih političkih, ekonomskih i sigurnosnih sastanaka, samit ASEAN -a služi kao istaknuta regionalna (Azija) i međunarodna (svjetska) konferencija, sa svjetskim liderima koji prisustvuju njegovim povezanim samitima i sastancima kako bi razgovarali o različitim problemima i globalna pitanja, jačanje saradnje i donošenje odluka.
NGC 5242
NGC 5242 je nepostojeći astronomski objekat naveden u Novom općem katalogu koji je opisan da se nalazi u sazviježđu Djevica. Ovaj objekat je zapisao John Frederick William Herschel 10. aprila 1828. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Marsileaceae
Marsileaceae je porodica paprati iz iz razreda Polypodiopsida, red Salviniales, divizija Tracheophyta. Prema katalogu Catalogue of Life, kladogram porodice je: :
Opsada Jajca 1463.
Opsada Jajca 1463. bio je oružani konflikt između vojnih jedinica Ugarskog Kraljevstva i snaga Osmanlijskog Carstva oko kontrole jajačke tvrđave. Osmanlije su zauzele Jajce u junu 1463, ali ih je ugarski kralj Matija Korvin odlučio izbaciti iz Bosne te je preduzeo veliki vojni poduhvat. Jedna od operacija tog poduhvata bila je opsada Jajca, važne tvrđave bivše države, koja je na Božić 1463. uspješno završila. Nakon zauzeća, Jajce je sljedećih 65 godina bilo pod ugarskom vlašću da bi ga 1528. trajno osvojile Osmanlije.
Političko-vojna pozadina
Jajce, mjesto u srednjovjekovnim Donjim Krajima, prvi se put u dokumentima spominje 1396. kao posjed vojvode Hrvoja Vukčića Hrvatinića. U 15. stoljeću postaje glavni grad nezavisne Kraljevine Bosne, kada je kralj Stjepan Tomaš u njemu smjestio svoj kraljevski dvor. U njemu je 1461. okrunjen njegov sin Stjepan Tomašević. Mada su Osmanlije vršile pritisak na istočne bosanske granice, mladi kralj je 1462. odlučio da im više ne plaća danak u novcu, što je dovelo do okupacije Bosne.
Sultan Mehmed Osvajač u junu 1463. s velikom vojskom okupirao je Bosnu, zauzevši mnoge tvrđave i naselja, među kojima i Jajce. Vidjevši veliku opasnost kojoj je izloženo njegovo kraljevstvo, kralj Matija Korvin ubrzo je preduzeo odlučne korake za jačanje odbrambene moći svoje države te je osposobio svoju vojsku. Uspostavio je profesionalnu, stajaću plaćeničku vojsku, koja je po boji oklopa i vojne odjeće dobila naziv Crna četa. Proveo je i poreznu reformu, koja je najviše pogodila visoko plemstvo, a kralj se sve više oslanjao na srednje i niže plemstvo.
Poslije pada Bosne glavnina osmanlijske vojske predvođena sultanom povukla se prema jugoistoku, ostavivši samo manje jedinice u zauzetim tvrđavama, Matija Korvin je odlučio da iskoristi priliku i podvrgne to područje pod svoju vlast. U ranu jesen 1463. kralj je sakupio veliku vojsku u kojoj su bili mnogi hrvatsko-ugarski plemići, među kojima glavni kapetan gornje Ugarske Mirko Zapolja, hrvatski ko-ban Stjepan Frankopan Modruški, erdeljski vojvoda Ivan Pongrácz od Dengelega, pečuški biskup Ivan Česmički, prepošt Gaspar Bak od Berenda, zatim Nikola Iločki, Matija Gereb, Jan Vitovec i drugi.
Korvinova vojska prešla je Savu kod Stare Gradiške i krenula prema Bosni. Manji dio vojske, na čelu s Mirkom Zapoljom, krenuo je na jug dolinom Vrbasa, a drugi dio, sa samim kraljem, zapadnije prema Ključu. Njemu su se priključile jedinice koje je sa zapada Hrvatske, iz smjera Bihaća, doveo knez Martin Frankopan. Procjenjuje se da je Matija Korvin raspolagao s 20.000 ljudi. Zauzevši usput u tom pohodu nekoliko bosanskih utvrda, kraljevska armija početkom oktobra došla je do Jajca te se počela pripremati za njegovo oslobađanje od osmanlijske vlasti.
Opsada
Opsada Jajca počela je 5/6. oktobra 1463. Jedinice Matije Korvina posjedovale su opsadne sprave i topove, koji su tukli osmanlijske položaje. Ubrzo potom, već poslije četiri dana opsade, Osmanlije, kojih je bilo približno hiljadu, bile su primorani napustiti podgrađe Jajca i povući se u tvrđavu, gdje su, iza debelih zidina, bili mnogo sigurniji. Opsada se odužila, a kralj je na neko vrijeme napustio područje Jajca, ostavivši svojim vojskovođama da nastave s operacijom zauzimanja jajačke tvrđave.
Matija Korvin vratio se na bojište podno Jajca 6. decembra 1463, došavši lično podržati i predvoditi svoju vojsku koja je opsjedala tvrđavu. Pritom je Turcima poslao poziv da se predaju i pređu u njegovu vojsku, a zauzvrat im je ponudio određene povlastice, odnosno posjede u njegovom kraljevstvu.
Opsada je trajala sve do Božića, kada se 25. decembra 1463. osmanlijska posada predala. Predaju jajačke tvrđave u Korvinove ruke obavio je njen zapovjednik Jusuf-beg. Članovi njegove posade mogli su napustiti bojište, ali bez svojih stvari i robova. Neki od njih odazvali su se kraljevom pozivu i pridružili se njegovim trupama. Jajce je tako, nakon samo nekoliko mjeseci pod osmanlijskom vlašću, postalo dio Ugarskog Kraljevstva i to ostalo sljedećih 65 godina, kada su ga Osmanlije 1528. ponovo zauzele i priključile svojoj državi.
Posljedice
Osim Jajca, vojska Matije Korvina zauzela je veća područja Bosanskog Kraljevstva, među kojima tvrđave i naselja Ključ, Vrbaški grad, Vinac, Zvečaj, Teočak, Zvornik, Srebrenik i druge. Na području Donjih Kraja osnovana je Jajačka banovina, a na području Usore i Soli Srebrenička banovina. Osmanlijama je tada pod kontrolom ostala samo "gornja ili prava Bosna" s Podrinjem.
U ljeto sljedeće, 1464. godine osmanlijska vojska pokušala je opsadom osvojiti Jajce, ali nije uspjela. Isto je bezuspješno pokušala još nekoliko puta u sljedećim decenijama, a tek 1528, nakon 65 godina, Jajce se nije uspjelo odbraniti nego je potpalo pod vlast Osmanlijskog Carstva.
.tg
.tg je najviši Internet domen za Togo. Kompanija CAFE INFORMATIQUE ET TELECOMMUNICATION je zadužena za ovu domenu.
ZAVNOBiH
mini|desno|250px|Kuća u kojoj je održano prvo zasjedanje mini|desno|250px|Dom ZAVNOBiH-a u Mrkonjić Gradu ZAVNOBiH (Zemaljsko antifašističko vijeće narodnog oslobođenja Bosne i Hercegovine) bio je najviši politički - predstavnički i zakonodavni organ Federalne Države Bosne i Hercegovine.
ZAVNOBiH se sastojao od 173 vijećnika.
ZAVNOBiH je održao tri zasjedanja. Na trećem zasjedanju ZAVNOBiH je prerastao u Narodnu skupštinu Bosne i Hercegovine.
ZAVNOBiH je imao i Prezidijum ZAVNOBiH -a koji se sastojao od 31 člana Prezidijuma. Uloga Prezidijuma je bila rukovođenje ZAVNOBiH -om ali kao takav nije imao posebno istaknutu političku ulogu obzirom da je postojalo i Predsjedništvo koje je vršilo izvršne funkcije.
Predsjednik Prezidijuma je bio dr. Vojislav Kecmanović, prvi potpredsjednik Avdo Humo, drugi potpredsjednik Aleksandar Preka, treći potpredsjednik Đuro Pucar - Stari i sekretar Hasan Brkić. Predsjednik, potpredsjednici i sekretar su činili uže rukovodstvo Prezidijuma, odnosno Predsjedništvo Prezidijuma i ujedno Predsjedništvo ZAVNOBIH -a.
Predsjedništvo je u ratnim uslovima činilo privremenu vladu. Predsjedništvo je na trećem zasjedanju ZAVNOBiH-a preraslo u Predsjedništvo Narodne skupštine Bosne i Hercegovine koje vrši zakonodavne funkcije između zasjedanja Narodne skupštine koje mu pripadaju te izvršne funkcije kao kolektivni šef Federalne Države Bosne i Hercegovine obzirom da nije postojao poseban organ koji bi imao funkciju šefa države poput predsjednika države. Na istom zasjedanju obrazovana je i Narodna vlada Bosne i Hercegovine na koju su prenesene izvršne i upravne fukcije koje je privremeno vršilo Predsjedništvo Prezidijuma odnosno Predsjedništvo ZAVNOBiH -a.
Osnivanje ZAVNOBiH-a i njegovo opredjeljenje na prvom zasjedanju za izgradnju Bosne i Hercegovine kao države i ravnopravne federalne jedinice u okviru jugoslovenske federacije a što je i prihvaćeno od strane AVNOJ-a značilo je da Bosna i Hercegovina nakon 463 godine obnavlja svoju državnost.
Prvo zasjedanje
Osnivačka skupština, ujedno i prvo zasjedanje ZAVNOBiH-a održano u noći 25. i 26. novembra 1943. godine u Mrkonjić Gradu. Osnivačku skupštinu je činilo 247 vijećnika a od toga 193 delegata sa pravom glasa iz svih krajeva Bosne i Hercegovine. Osnivačka skupština, ujedno Prvo zajedanje ZAVNOBiH–a započelo je sa radom 25. 11. 1943. godine u 19:00 sati a završeno je 26. 11. 1943. godine ujutro u 4:00 sata.
U Počasno predsjedništvo ZAVNOBiH–a su izabrani:
Zatim  se predlažu Radno predsjedništvo, Sekretari i Verifikacioni odbor koje je također usvojeno jednoglasno.
Za Sekretare izabrani su:
U Verifikacioni odbor izabrani su:
Nakon izbora počasnih i radnih tijela ZAVNOBiH –a, predložen je dnevni red koji se usvaja jednoglasno a tačke dnevnog reda su:
I Svečano zasjedanje:
1) pozdravni govori.
II Radno zasjedanje:
1) izvještaj Verifikacionog odbora;
2) referat Rodoljuba Čolakovića: Spoljna i unutrašnja politička situacija;
3) diskusija po referatu;
4) referat Osmana Karabegovića: Značaj ZAVNOBiH-a;
5) diskusija po referatu;
6) izbor vijećnika ZAVNOBiH-a;
7) izbor vijećnika AVNOJ-a;
8) izbor Prezidijuma ZAVNOBiH-a;
9) rezolucija;
10) Razno.
Historijski bitne tačke dnevnog reda Prvog zasjedanja su tačke 6, 7, 8 a naročito tačka 9 (rezolucija) koja je predstavljala izraz težnji za obnovu državnosti Bosne i Hercegovine i njen ravopravan status kao federalne jedinice u okviru Jugoslavije.
Književni vijenac Kozare
Književni vijenac Kozare je bosanskohercegovačka književna nagrada, koja se dodjeljuje od 2002. godine u okviru manifestacije "Književni susreti na Kozari". Pokrovitelj manifestacije je Ministarstvo obrazovanja i kulture Republike Srpske, odnosno Vlada Republike Srpska. Književni vijenac Kozare se dodjeljuje svake tri godine, dok se te godine ne dodjeljuje Nagrada "Skender Kulenović". Nagrada se dodjeljuje u općini Prijedor, odnosno na Mrakovici.
ZAVNOBiH
Prvo zasjedanje
Potom je od izabranih vijećnika izabran Prezidijum ZAVNOBiH–a koji je brojao 31 člana i to predsjednik, tri potrpedsjednik, sekretar i 26 članova Prezidijuma.
Književni vijenac Kozare
Žiri
Žiri koji bira dobitnika nagrade su 2011. činili Dobrica Erić, Ljubivoje Ršumović i Ranko Pavlović.
Nagrađeni
Ovu nagradu su do sada dobili:
ZAVNOBiH
Prvo zasjedanje
Prezidijum su činili:
U rezoluciji koja jasno pokazuje opredjeljenje da Bosna i Hercegovina bude posebna i ravnopravna sa drugima u "novoj" Jugoslaviji između ostalog stoji: "Danas Narodi Bosne i Hercegovine kroz svoje jedino političko pretstavništvo, Zemaljsko antifašističko vijeće narodnog oslobođenja Bosne i Hercegovine, hoće da njihova zemlja, koja nije ni srpska, ni hrvatska ni muslimanska nego i srpska, i muslimanska i hrvatska bude slobodna i zbratimljena Bosna i Hercegovina, u kojoj će biti osigurana puna ravnopravnost i jednakost svih Srba, Muslimana i Hrvata. Narodi Bosne i Hercegovine učestvovaće ravnopravno sa ostalim našim narodima u izgradnji narodne demokratske federativne Jugoslavije."
U Mrkonjić Gradu se nalazi spomen-muzej prvog zasjedanja ZAVNOBiH-a, kao i dom ZAVNOBiH-a, koji predstavlja centar kulturnog i društvenog života grada, a koji je otvoren 27. novembra 1973. u okviru proslave 30-godišnjice prvog zasjedanja.
Drugo zasjedanje
Drugo zasjedanje ZAVNOBiH-a održano je 30. juna – 2. jula 1944. u Sanskom Mostu na kojem je 1. jula 1944. godine donesena deklaracija o pravima građana u BiH u kojoj stoji:
Oličena u narodno-oslobodilačkim odborima i ZAVNOBiH-u zajamčuje:
''* Ravnopravnost Srba, Muslimana i Hrvata BiH koja je njihova zajednička i nedjeljiva domovina;
Treće zasjedanje
Nakon ulaska partizanskih trupa u Sarajevo 26. aprila 1945. sazvano je i treće zasjedanje ZAVNOBiH-a koje je bilo posljednje ratno i uopšte posljednje zasjedanje ovog tijela. Državna struktura federalne Bosne i Hercegovine zaokružena je na Trećem zasjedanju ZAVNOBiH-a. Tada je, najprije, odobren rad Predsjedništva ZAVNOBiH-a između dva zasjedanja, a zatim se ZAVNOBiH konstituisao u Privremenu Narodnu skupštinu Bosne i Hercegovine. Tada je donesen Zakon o Narodnoj vladi Bosne i Hercegovine.
Paša Gackić
Paša Gackić, (30. 07. 1947. - 5. 6. 2022.) bila je redovni profesor u penziji na Muzičkoj akademiji u Sarajevu. Rođena je u Sarajevu, 30. 07. 1947. godine, gdje je završila osnovnu školu, i Srednju muzičku školu u Sarajevu na odsjecima za Solo pjevanje i Teoretsko-nastavnom odsjeku (1968.). Iste godine je upisala Muzičku akademiju u Sarajevu na Odsjek za solo pjevanje u klasi red. prof. Brune Špiler, gdje je diplomirala najvišom ocjenom 10 (1973.). Iste godine je upisala postdiplomski studij: Koncertni i Operski smjer na Muzičkoj akademiji u Sarajevu kod red. prof. Brune Špiler i završava oba smjera s najvišom ocjenom 10.
Umjetnička karijera Paše Gackić počinje u toku studija Solo pjevanja nastupima na javnim produkcijama, poluvečernjim koncertima, cjelovečernjim programima, koncertima pod nazivom „Veče mladih umjetnika“, „Nove nade“, i na koncertima u organizaciji Muzičke omladine BiH (Zenica, Mostar, Tuzla, Banja Luka, ...).
Kao student 4. godine debitirala je na sceni Opere Narodnog pozorišta u Sarajevu u zahtjevnoj ulozi Micaële u operi „CARMEN“ G. Bizeta, pod ravnanjem maestra Ivana Štajcera. 1973. godine dobiva angažman kao stalni član ansambla – solista gdje ostaje sve do 1993. godine. Ostvarila e niz vodećih uloga:
Radila je i kao vokalni pedagog Hora Sarajevske opere, a od 1995. do odlaska u penziju bila je vvokalni pedagog solista Opere Narodnog pozorišta u Sarajevu. Nastupala je širom Bosne i Hercegovine, u brojnim festivalskim i kulturnim centrima bivše Jugoslavije kao što su „Sarajevska zima“, „Splitsko ljeto“, „Ohridsko ljeto“,
„Arena Pula“, „Ljubljana festival“, „SNG Ljubljana“, „HNK Zagreb“, „Dani muzike“ u Budvi,
Za Arhiv BHRTV snimila je oko 130 minuta klasične muzike za solo sopran sa djelima A. Vivaldija, G. B. Pergolesija, Ch. W. Glucka, W. A. Mozarta, G. Verdija, B. Smetane, J. Brahmsa, G. Puccinija, P. Konjovića, M. Špilera, M. Prebande, B. Bjelinskog, E. Cossetta i dr.
9.12.1993. zajedno s Amilom Bakšić, Gertrudom Munitić, Dušanom Bugarinom, Mladenom Urlićem i Duhačkim orkestrom BiH, u svojoj matičnoj kući nastupa na Svečanom novogodišnjem koncertu kojim, u opsjednutom Sarajevu, Narodno pozorište otvara vrata ljubiteljima opere i baleta.
Odmah po završetku studija postaje asistent u klasi red. prof. Brune Špiler gdje je i radila od 1974. – 1979. godine na Odsjeku za solo pjevanje Muzičke akademije u Sarajevu. 1990. godine biva imenovana u nastavno-umjetničko zvanje docent na Muzičkoj akademiji u Sarajevu za predmete Solo pjevanje, Metodika nastave solo pjevanja (od 1992.) i Osnovi vokalne tehnike. U tom periodu napisala je skriptu pod naslovom: Osnovi vokalne tehnike. 1997. godine izabrana je u zvanje vanrednog profesora, a 2003. redovnog, gdje ostaje sve do umirovljenja 30.09.2017. Skoro cijelih 25 godina bila je šefica Odsjeka za solo pjevanje na Muzičkoj akademiji Univerziteta u Sarajevu.
Od 1995. – 1999. godine, bila je direktor Opere i Baleta Narodnog pozorišta u Sarajevu kada  na scenu postavlja operne naslove tzv. željeznog repertoara („Tosca“, „Trubadur“, „Cavalleria rusticana“ i druge).
Iz njene klase izašao je niz uspješnih umjetnika, kao i vokalnih pedagoga.
Za svoj umjetnički i pedagoški rad dobila je niz značajnih nagrada i priznanja poput Nagrade Udruženja mladih umjetnika BiH 1980., Priznanje Ministarstva obrazovanja, nauke, kulture i sporta FBiH za širenje muzičke kulture 1997., Zlatna plaketa na izboru Žena godine u oblasti kulture 1998., „Zlatna grančica“ na izboru Žena godine u oblasti umjetnosti 2000., Zahvalnica Odbora za obilježavanje 50 godina rada Baleta Narodnog pozorišta Sarajevo 2000., Priznanje Udruženja muzičkih pedagoga u FBiH 2006., Zlatna plaketa Muzičke akademije u Sarajevu za izuzetan doprinos razvoju Muzičke akademije, muzičke umjetnosti, nauke i pedagogije u BiH, povodom 50 godina djelovanja 2006., također i Nagradu Univerziteta u Sarajevu za najuspješnijeg profesora u akademskoj 2008/09. godini koju joj je dodijelio Senat Univerziteta u Sarajevu.
Od 1973. do 1993. solista Opere Narodnog pozorišta u Sarajevu. Ostvarene operne uloge:
Drugi pretkutnjak (gornja vilica)
Drugi desni gornji pretkutnjak (lat. dens praemolaris secundus superior dex.) zauzima peto mesto u gornjem desnom dentalnom luku i nalazi se između prvog pretkutnjaka i prvog kutnjaka. Ovaj zub obrazuje okluzalnu jedinicu sa donjim drugim pretkutnjakom i prvim molarom. Oblikom i funkcijom je sličan prvom gornjem premolaru, ali za razliku od njega ima neznatno manju i zaobljeniju krunu, pravilan znak ugla i luka, samo jedan korijen i obično nema mezijalni konkavitet i marginalne fisure. Na osnovu ovih atributa tipa gornjih premolara, moguće je razlikovati ova dva zuba. U mastikaciji drugi pretkutnjak učestvuje u kidanju i mljevenju hrane, a značajan je i sa stanovišta estetike i fonetike.
U gornjoj vilici postoje dva druga premolara, koja se obilježavaju na sljedeći način:
Kruna zuba
Kruna ovog zuba ima oblik valjka i uža je u mezio-distalnom pravcu, nego u vestibulo-oralnom. Kao i prvi pretkutnjak ima griznu površinu sa kvržično-grebenskim i fisurnim kompleksom. Kruna se opisuje iz pet aspekata: bukalnog, palatinalnog, dva proksimalna i okluzalnog.
Bukalni aspekt
Bukalna površina je petougaonog oblika i u cjelini je konveksna. Maksimum konveksiteta se nalazi u srednjoj i cervikalnoj trećini, a u mezio-distalnom pravcu je varijabilan. Naime, na bukalnoj površini nalazi se dobro izražen bukalni kvržični greben, koji polazi od vrha kvržice i gubi se u ispupčenju cervikalne trećine. To je zapravo dobro izražen srednji lobus ove strane. Vrh kvržice je obično nagnut mezijalno (pravilan znak ugla i luka), ali može pokazivati i odstupanja. Stoga je i maksimum konveksiteta i pravac pružanja grebena varijabilan. Greben dijeli bukalnu površinu na dvije nejednake razvojne depresije: mezijalnu i distalnu. Slično labijalnoj površini prednjih zuba, i ovde su prisutne preklopne linije u cervikalnoj trećini i one prate oblik caklinsko-cementnog spoja. Cervikalna linija je konveksna u apikalnom smeru, ali je njen konveksitet manji u odnosu na prednje zube.
Bukalna površina okluzalno prelazi u griznu površinu, tačnije bukalnu kvržicu i formira bukookluzalni greben. Greben je vrhom kvržice podijeljen na mezijalni i distalni dio i distoookluzalni kvržični greben je obično duži i ravniji.
Mezijalna ivica bukalne površine se spaja sa mezijalnim kvržičnim grebenom i obrazuje meziookluzalni ugao. Mezijalni profil je konveksan u okluzalnoj i srednjoj, a konkavan u cervikalnoj trećini krune. Distalni profil je sličan mezijalnom, ali se visina konture nalazi na spoju srednje i okluzalne trećine.
Okluzalni profil površine je sličan kao kod očnjaka i na njemu dominira vrh bukalne kvržice. Iz ovog aspekta ne vidi se palatinalna kvržica, jer je palatinalna površina u cijelosti manja od bukalne.
Palatinalni aspekt
Palatinalna površina podsjeća na bukalnu, ali je zaobljenija, uža i kraća od nje. Također je konveksna i maksimum konveksiteta se nalazi na spoju okluzalne i srednje trećine. Bikuspalna (transverzalna) simetrala povezuje vrhove bukalne i oralne kvržice i dijeli ovu površinu na dvije simetrične polovine. Za razliku od bukalne površine, ovde nisu prisutne razvojne depresije i preklopne linije. Na prelazu palatinalne u lingvalnu površinu nalazi se oralna kvržica, koja je neznatno niža od bukalne i lokalizovana je na sredini krune ili nešto mezijalnije.
Prelaz palatinalne u proksimalne površine je zaobljen, a proksimalni profili su konveksni. Okluzalni profil je sličan kao kod bukalne površine.
Proksimalni aspekt
Proksimalne površine su oblika pravougaonika, sa većim buko-palatinalnim promijerom. Mezijalna površina je nešto šira, duža i ravnija od distalne. Međutim, u zavisnosti od karaktera znaka luka, ovi odnosi se mijenjaju. Kao i kod prednjih zuba, ove površine konverguju oralno i ka vratu zuba.