cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Popis stanovništva u Hrvatskoj 2011 (Orahovica)
'''Popis stanovništva u Hrvatskoj 2011. godine''' proveden je od 1. do 28. aprila 2011, prema stanju na dan 31. marta. Popis je proveden na temelju ''Zakona o Popisu stanovništva, kućanstava i stanova u Republici Hrvatskoj 2011. godine'' (Narodne novine, broj 92/10). Grad Orahovica je po Popisu stanovništva 2011. godine na površini od 123,90 km2 imao 5.304 stanovnika, što predstavlja 6,25% od ukupnog broja stanovnika Virovitičko-podravska županije, odnosno 0,12% od ukupnog broja stanovnika Hrvatske. Gustoća naseljenosti u Orahovici je 43 stanovnika/km2.
Infrastruktura kao usluga
Infrastruktura kao usluga jest skupina usluga koje pružaju API visokog nivoa koji zaobilazi niski nivo osnovne mrežne infrastrukture kao što su fizički računarski resursi, particioniranje podataka, skaliranje, itd.
Alternativa hipervizorima su Linux kontejneri, koji se pokreću u izoliranim particijama jednog Linux kernela koji se izvršava direktno na hardveru. Linux cgroups i namespaces su osnovne Linux kernel tehnologije koje se koriste za izoliranje, zaštitu i upravljanje kontejnerima. Kontejnerizacija nudi bolje performanse od virtualizacije, jer nema dodatnog opterećenja hipervizora. Takođe, kapacitet kontejnera se dinamički mijenja sa računarskim opterećenjem, što eliminiše problem prekomjernog rezervisanja resursa i omogućava naplatu zasnovanu na upotrebi.
IaaS oblaci često nude dodatne resurse kao što su biblioteke diskovnih slika virtualne mašine, sirove blokove za pohranu datoteka, pohranu datoteka ili objekata, firewalli, raspoređivači opterećenja, IP adrese, virtualne lokalne mreže (VLAN), te drugi softverski paketi.
IaaS davatelji usluga snabdijevaju ove resurse na zahtjev pomoću opreme u njihovim data centrima. Davatelji usluga obračunavaju IaaS usluge na bazi uslužnog računanja: troškovi se mjere po količini izdvojenih i potrošenih resursa.
Virtualizacija (računarstvo)
U računarstvu, virtualizacija označava način stvaranja virtuelne verzije računarskih resursa. To može uključivati virtuelne računarske hardverske platforme, uređaje za pohranjivanje i računarske mrežne resurse. Izvana za korisnika (čovjek ili program) nema razlike između stvarnog i virtuelne verzije.
Virtualizacija je počela 1960-tih godina, kao metoda za logičku podjelu sistemskih resursa mainframe računara između različitih aplikacija. Od tada se značenje termina proširilo.
Hardverska virtualizacija
Hardverska virtualizacija ili virtualizacija platforme odnosi se na stvaranje virtualne mašine koja se ponaša kao pravi računar sa operativnim sistemom. Softver koji se izvršava na ovim virtuelnim mašinama je odvojen od stvarnih hardverskih resursa. Na primjer, računar koji radi pod operativnim sistemom Microsoft Windows može da poslužuje virtuelnu mašinu koja će imati instaliran Ubuntu Linux. Na virtuelnoj mašini na kojoj se vrti Ubuntu Linux, sve će raditi kao da stvarno imate instaliran Linux na nekoj fizičkoj mašini.
Desktop virtualizacija
Virtualizacija desktopa je koncept odvajanja logičke radne površine od fizičke mašine.
Virtualna Desktop Infrastruktura (VDI) se može se smatrati naprednijim oblikom virtualizacije hardvera. Umjesto da direktno komunicira sa glavnim računarom preko tastature, miša i monitora, korisnik komunicira sa glavnim računarom pomoću drugog ačunara ili mobilnog uređaja putem mrežne veze, kao što je LAN, bežični LAN ili Internet. Tako računar na kojem se vrti virtuelna mašina u ovom scenariju postaje serverski računar koji može da poslužuje više virtualnih mašina istovremeno za više korisnika.
Kontejnerizacija
Virtualizacija na nivou operativnog sistema, poznata i kao kontejnerizacija, odnosi se na funkciju operativnog sistema u kojoj kernel dozvoljava postojanje višestrukih izoliranih instanci korisničkog prostora. Takve instance, nazvane kontejneri, virtualna okruženja (VE) ili zatvori ( FreeBSD zatvor ili chroot zatvor ), mogu izgledati kao pravi računari sa stanovišta programa koji se izvode u njima. Računarski program koji se izvodi na stvarnom fizičkom računaru i operativnom sistemu može da vidi sve resurse (povezane uređaje, datoteke, snagu procesora, hardverske mogućnosti) tog računara. Međutim, programi koji se izvode unutar kontejnera mogu vidjeti samo sadržaj i uređaje koji su dodijeljeni istom kontejneru.
Kontejnerizacija postala popularna i značajna 2014. godine, uvođenjem Dockera.
Jablanica (Maglaj)
Jablanica je naseljeno mjesto u općini Maglaj, Bosna i Hercegovina.
Popis stanovništva u Hrvatskoj 2011 (Domašinec)
'''Popis stanovništva u Hrvatskoj 2011. godine''' proveden je od 1. do 28. aprila 2011, prema stanju na dan 31. marta. Popis je proveden na temelju ''Zakona o Popisu stanovništva, kućanstava i stanova u Republici Hrvatskoj 2011. godine'' (Narodne novine, broj 92/10). Općina Domašinec je po Popisu stanovništva 2011. godine na površini od 35,33 km2 imala 2.251 stanovnika, što predstavlja 1,98% od ukupnog broja stanovnika Međimurske županije, odnosno 0,05% od ukupnog broja stanovnika Hrvatske. Gustoća naseljenosti u Domašincu je 64 stanovnika/km2.
Točak (Slunj)
Točak je naseljeno mjesto u sastavu grada Slunja, Karlovačka županija, Republika Hrvatska.
IC 5332
IC 5332 (također poznat kao ESO 408-9, MCG -6-51-12 i PGC 71775) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 32 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Kipar. Najveći prečnik je 8,90 (84 hiljade sg) a najmanji 8,2 uglovnih minuta (77 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio James Dunlop 14. jula 1826. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Točak (Slunj)
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Točak je imao 70 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Točak je imalo 147 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Plač (čvor)
Slovenija:
Zavrstnik
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Litija.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Zavrstnik je imao 364 stanovnika.
Napomena: ''U 1995. smanjeno za dio naselja koji je priključen naselju Litija (općina Litija, regija Zasavska).''
Hermann Oberth
mini|desno|250px|V-2 raketa postavljena na lanser mini|desno|250px|V-2 raketa Postavljanje na lanser mini|[[Wernher von Braun, 1970.]]
Hermann Julius Oberth (Nagyszeben, Austro-Ugarska, 25. juni 1894 – Nürnberg, 28. decembar 1989) je bio njemački fizičar i inženjer, kojeg mnogi smatraju jednim od pionira raketnih pogona i astronautike.
Život
Hermann Oberth je rođen je u malom mjestu Nagyszebenu, u Transilvaniji, u tadašnjoj Austro-Ugarskoj, a danas Sibiu u Rumuniji. Dvije godine kasnije preselio se s roditeljima u Sighișoara, gdje je pohađao osnovnu školu i gimnaziju. Oberthov interes za raketama započeo je kada mu je bilo 11 godina. Majka mu je nabavila djelo francuskog pisca Julesa Vernea "Put na Mjesec", koje je pročitao toliko puta da ga je znao gotovo napamet. Sadržaj romana zaista je bio neobičan. Jules Verne je ispripovjedio kako su tri čovjeka u topovskoj kugli ispaljena na Mjesec. Kao prijevozno sredstvo odabrao je topovsku kuglu, jer je ona bila najbrža letjelica koja je u njegovo vrijeme postojala. Astronomi su mu rekli da bi za izbacivanje nekog predmeta iz polja Zemljine sile teže u svemirski prostor, bila potrebna početna brzina od 11,2 kilometara u sekundi. Kabina njegovog svemirskog broda bila je šuplja topovska kugla, promjera 2,75 metara i stijenke debele 30 centimetara, a težila je 8720 kilograma. Top "Kolumbijada", iz kojeg je ispaljen, izliven iz željeza izravno u zemlju i dugačak 275 metara, nabijen je sa 181 tonom nitroglicerinskog baruta, koji je ispod projektila trebao razviti 6 milijardi litara plina. Jules Verne je time htio kazati da je let u svemir samo pitanje velikih brzina, dok je velika većina čitalaca to shvatila kao pitanje izgradnje vrlo velikih topova. Jules Verne je opisao da je žestoki udarac, kojem su putnici pri ispaljivanju iz topa bili izloženi, bio ublažen na taj način što su oni ležali na "jastuku" napunjenim vodom. Oberth je računao i konačno izračunao da bi jastuk koji bi ublažio takav nagli potisak morao biti debeo 1700 kilometara, da bi putnici pri tome ostali živi. Potom je zaključio da ako čovjek zaista želi ostvariti let u svemir, tada treba prije svega napravu koja bi se mogla polahko odvojiti od površine Zemlje i postepeno razviti potrebnu brzinu, umjesto da se to učini odjednom. U tom trenutku mladog Hermanna Obertha je zaokupila ideja o svemirskom letu u raketama i nikada ga više nije napustila.
Sa 14 godina Oberth je već zamislio svoju prvu raketu na tečno gorivo, ali nije imao dovoljno sredstava i znanja da je pokuša napraviti. Zbog toga je nastavio razvijati svoje teorije, te proučavajući različite knjige, usavršavati svoje znanje. Zanimao se za mnoga područja, od matematike i fizike, koje su mu bile prijeko potrebne za usavršavanje svojih teorija, do sociologije, psihologije i medicine (otac mu je bio ljekar).
Godine 1913. upisao se na medicinski fakultet Univerziteta u Münchenu, ali je Prvi svjetski rat prekinuo studij. Oberth je postao pješadija u austrougarskoj vojsci, ranjen je, a zatim premješten na bolnički odjel, gdje je shvatio da ne bi bio dobar ljekar. Godine 1917, Oberth je njemačkom ministarstvu rata predložio razvoj dalekometnih projektila na tečno gorivo, ali je njegov prijedlog odbijen.
Doktorat
Saznavši za postojanje Goddardove knjige iz 1919, pod naslovom "Metoda postizanja velikih visina", pokušao ju je nabaviti, ali nije uspio. Međutim, 1922. godine Oberth je Goddardu poslao pismo i predložio mu da razvoj rakete na tečno gorivo bude međunarodni poduhvat. Iste godine napisao je prvu doktorsku disertaciju na svijetu o astronautici, međutim ona je odbijena. U to vrijeme nije postojao niti jedan naučnik koji bi za tu temu bio nadležan, a riječ "svemirska letjelica" u njemačkom jeziku službeno nije ni postojala. Oberth je odbio napisati novi rad, kritizirajući krutost i zaostalost obrazovnog sistema, pa tako službeno nije dobio doktorsku titulu. Ljeti 1923. položio je nastavnički ispit i dobio titulu "profesor secundar". Iste godine objavio je rad od 92 stranice, pod naslovom "Raketa u planetarni prostor". Izdavač R. Oldenburg dokazao je da ima inicijative, a ta okolnost bila je gotovo isto tako značajna kao i ona mala knjiga koju je izdao. Pa ipak, Oberth je sam morao snositi troškove štampanja za svoje prvo djelo. I autor i izdavači veoma su se začudili, kad je knjiga naišla na vrlo dobru prodaju. Međutim, za vrijeme inflacije, taj maleni dobitak se rastopio. Drugo izdanje istog djela izašlo je 1925. i bilo je isto prodano gotovo prije nego što su knjige izašle iz štamparije. Naslov "Raketa u planetarni prostor" izvršio je ono što se od njega očekivalo. Knjiga je sadržavala teorije o raketama slične onima Ciolkovskog i Goddarda, ali je također uključivala i razmatranja o učincima svemirskog leta na ljudsko tijelo. Ipak, Oberthova najveća zasluga je bila što je stvorio potrebnu podlogu i potaknuo daljnja njemačka i šira raketna istraživanja.
Višestepene rakete
U toj knjizi, nezavisno od Ciolkovskog i Goddarda, iznio je i poznatu raketnu formulu, zamisao o višestepenim raketama i pogonu na tečno gorivo. Također, u knjizi je skicirao i dvostepenu orbitalnu raketu nazvanu "Model B", u mnogo pojedinosti sličnoj kasnije poznatoj V-2 raketi. Oberth je razvio i prvu teoriju vještačkih satelita u svemiru, te opisao mogućnost raketnog leta kroz svemir u budućnosti. Čitavu 1924. bavio se odgovorima na kritike "stručne" javnosti, zbog koje je, između ostalog, izgubio i priliku da jedan bankar finansira njegov rad, a 1925. se vratio u Erdelj (Transilvanija sada u Rumunijii), gdje je iduće tri godine živio povučeno i predavao matematiku i fiziku u gimnaziji u Medijašu, te pripremao treće izdanje svog djela.
U Njemačkoj za to vrijeme Obertha nisu zaboravili. Neprekidno su izlazila nova djela o letu raketa i o astronautici, a pisci tih djela su po prirodi stvari morali citirati Obertha ili su ga slavili kao tvorca prve osnovne raketne teorije. Neka od tih djela bila su više stručna, a neka više fantastična. Naprimjer, građevni inženjer Walter Hohmann se od 1915. također bavio problemima astronautike, te je prvi put tačno izračunao potrebna pogonska goriva za brojne različite programe leta između Zemlje, Mjeseca, Venere i Marsa. Ti mnogobrojni radovi pobudili su pažnju desetak mladih stručnjaka, koji su se zaneseni zajedničkim ambicijama okupili u stražnjoj sobi neke gostionice, u gradu Breslau (Wrocław), u Njemačkoj i 5. juna 1927. osnovali "Udruženje za astronautiku" (njem. Verein fur Raumschiffahrt - VfR).
U jesen 1928. sjedio je profesor Hermann Oberth u brzom vozu i vozio se ususret novoj zadaći u Berlinu. Poznati filmski režiser Fritz Lang pozvao ga je na snimanje UFA-inog filma "Žena na Mjesecu", kao tehničkog savjetnika. Jedan od prvih koji ga je po dolasku posjetio bio je i Willy Ley, marljivi 22-godišnji član VfR-a. Trebalo je napraviti nepomični model rakete i unutrašnjeg prostora svemirskog broda u kojem bi glumci glumili (scenografija), a Oberth i članovi VfR-a došli su na zamisao da se napravi i lansira u reklamne svrhe i jedna prava raketa na tečno gorivo. Međutim, nitko nije mogao garantirati da će raketa biti napravljena u roku, pa je novac ipak potrošen na oglase. Međutim, režiser Fritz Lang posegao je u vlastiti džep i ponudio da će platiti polovinu troškova, pa je Oberth mogao početi graditi svoju raketu.
Prvo je načinjena scenografija unutrašnjosti svemirskog broda, koja je trebala na što objektivniji način dočarati stvarno stanje, a u isto vrijeme biti prikladna za glumu. Nakon toga, počelo se sa izgradnjom prave rakete. Kao pogonsko gorivo, Oberth je odabrao benzin i tečni kisik, tečnosti koje nisu bile skupe i mogle su se lahko nabaviti. Oberth je nabavio nekoliko litara tečnog kisika i postavio posudu s njim na sred radionice. Zatim je u tu tečnost ubrizgao tanki mlaz benzina. Mješavina je gorjela razlijevajući se i bacajući iskre na sve strane. Po Oberthovu mišljenju nije moglo doći do eksplozije, dokle god se ne koriste prevelike količine tečnosti u jedan prostor. Oberth je nastavio s pokusima. Kod drugog pokušaja došlo je do žestoke eksplozije. Oba su mu oka bila teško ozlijeđena, a jedan mu je bubnjić puknuo. Odmah je pozvan ljekar, koji je obećao da će desno oko biti spašeno. Bubnjić mu je polahko ponovno srastao, ali se Oberth neko vrijeme bojao da će izgubiti vid na lijevom oku.
Nakon nekoliko sedmica, Oberth je ponovio isti pokus uz veći oprez i otkrio da se zapaljene kapljice raspadaju nevjerovatnom brzinom u sve manje kapljice, tako da se gorenje odvija mnogo brže, nego što je on to pretpostavio. U UFA-inoj mehaničkoj radionici mehaničari su u međuvremenu izgradili prvu raketnu komoru za gorenje. Na gornjem dijelu je završavala šiljkom, a na donjem širem dijelu imala proširenu mlaznicu, kraj koje su se nalazila priključna mjesta za dovod benzina i kisika. Priključena je stožasta mlaznica. Oberth i njegov pomoćnik, ratni pilot Nebel, čvrsto privijaju cijevi kroz koje će u u komoru izgaranja i sapnicu pritjecati benzin i kisik. Motor je upaljen i umjesto eksplozije, sve se odvijalo u skladu s očekivanjima. Međutim, usprkos grozničavom radu Obertha i njegovih saradnika, raketa nije pravovremeno dovršena, čak niti nakon što je film već doživio svoju premijeru i požnjeo veliki uspjeh širom svijeta. Vremena jednostavno nije bilo dovoljno. Međutim, steknuto je mnogo novog znanja i iskustva, te je rad trebalo nastaviti.
Odlučeno je da će se to učiniti u okviru "Udruženja za astronautiku" (VfR), koje je potom otkupilo (novcem članova kojih je u vrhuncu bilo i više od 700) od proizvođača pojedine dijelove koji još nisu bili plaćeni, a UFA im je predala alat, uređaje i veliko startno postolje za raketu. Sada je trebalo pronaći novac za daljnja istraživanja, pa su Oberth i Nebel počeli obilaziti različite institute i društva da izmole podršku. Međutim, bez uspjeha. U teškoj ekonomskoj krizi onog doba imali su oni i drugih briga, a ponajmanje novaca za neke rakete.
U ljeto 1929. izašlo je u Münchenu treće izdanje Oberthove knjige, pod naslovom "Putovi ka astronautici", koje je obuhvatalo 420 stranica. Ta knjiga je ponovno pobudila veliki interes i kasnije postala osnovno teoretsko djelo brojnih raketnih inženjera i tehničara. Oberth je potom dobio nagradu "Prix International D`Astronautique", kojeg su godinu dana ranije u Parizu raspisali Robert Esnault-Pelterie i Andre Hirsch. Ono sistematsko prosjačenje kod naučnih instituta pokazalo se na kraju ipak korisnim.
Rakete na pogon tečno gorivom
Hemijskotehnički državni zavod u Plotzenseeu, kraj Berlina, uprkos nedostatku novca, stavio je Oberthu na raspolaganje jednu radionicu, radi službenog demonstriranja i potvrđivanja rezultata rada raketnog motora na tečno gorivo u akciji. Oberth i Nebel započeli su s radom, a pomagali su im mladi inženjer Klaus Riedel, te dva nova člana VfR-a, student tehnike Rolf Engel iz Brandenburga, te njegov vršnjak, koji je upravo položio maturu, Wernher von Braun.
Dana 23. jula iste godine Oberthova kuglasta mlaznica bila je spremna za vršenje pokusa. Visoka količina vlage u zraku, tog tmurnog oblačnog dana, zadavala je teškoće. Gledaoci su opazili, da je tečni kisik, čija temperatura iznosi gotovo 200 °C ispod nule, dovodio do smrzavanja vlage iz zraka, pa su se za samo nekoliko minuta na cijevima nataložili slojevi leda debeli nekoliko centimetara. Uz to su se smrzavali otvori i ventili kroz koje je gorivo trebalo strujati u komoru za sagorijevanje. Na kraju je sagorijavanje uspijelo. Za vrijeme od 96,5 sekundi izgorjelo je 6,6 kilograma tečnog kisika i 1 kilogram benzina, a vaga je izmjerila gotovo konstantni pogon od 7 kilograma u trajanju od 50,8 sekundi, te maksimalni pogon od 7,7 kilograma. Brzina izbijanja mlaza ispušnih gasova iznosila je 756 metara u sekundi (m/s), što nije bilo mnogo, čak i u usporedbi s barutnim raketama, ali je pokus dokazao da je tečno gorivo prikladno za pogon raketa.
Na taj način raketa na pogon tečnim gorivom je konačno dobila svoju naučnu potvrdu. Oberth se vratio u Medijaš (u Rumuniji), jer mu je istekao dopust, a raketni pioniri u Berlinu nastavili su s radom. Oberth je s vremena na vrijeme pokušavao pridobiti Ministarstvo vojske i zrakoplovstva za svoje projekte, ali je neprekidno doživljavao neuspjeh. Tek 1933. primio je zadatak od Naučnog društva za zrakoplovstvo, što ga je dovelo u Visoku tehničku školu u Beč, koji je već bio pod Hitlerovom vlašću. Svi njegovi radovi su se od sada odvijali u strogoj tajnosti.
Svjetsko prvenstvo u atletici 2017 – 100 m (žene)
Takmičenja na 100 m za žene na Svjetskom prvenstvu u atletici 2017. održana su 5. i 6. augusta na Olimpijskom stadionu u Londonu. Takmičenje je bilo podijeljeno u tri faze: kvalifikacije, polufinale i finale. Tori Bowie iz Sjedinjenih Američkih Država s najbržim vremenom 10.85 sek. osvojila je zlatnu medalju. Marie-Josée Ta Lou iz Obale Slonovače osvojila je srebro, dok je Dafne Schippers iz Holandije osvojila bronzanu medalju.
Hermann Oberth
V-2 raketa
U Peenemundeu su se u međuvremenu izrađivali nacrti za V-2 raketu, pri čemu je lista Obertovih podataka upotrijebljenih pri njenoj izradi bila vrlo dugačka, pa on nikako nije smio ostati u inostranstvu i baviti se istraživanjem raketa za neku drugu zemlju. Usprkos nezgodnim okolnostima, Oberth je započeo s radom i u Felixdorfu, nedaleko od Beča, uredio pokusno polje za rakete. Ovdje je, oprezno trošeći novac, vršio testiranja i rješavao probleme koji su već dugo vremena tražili praktično rješenje.
Svjetsko prvenstvo u atletici 2017 – 100 m (žene)
Zemlje učesnice
Učestvovalo je 51 takmičarki iz 34 države.
Hermann Oberth
V-2 raketa
Godine 1935. premješten je u Visoku tehničku školu u Dresdenu sa zadaćom da ondje riješi neke probleme vezane uz pumpu za dovod pogonskog goriva za V-2 raketu, ali njegov trud je uzaludan, jer je u Peenemundeu već konstuirana turbopumpa. Odlučuje da će prekinuti s radom i vratiti se u Erdelj, međutim Gestapo ga poziva i ultimativno mu nudi njemačko državljanstvo ili sabirni logor. Nakon što je prihvatio njemačko državljanstvo, poslan je u Peenemunde u svojstvu savjetnika, gdje mu je nadređeni postao, njegov bivši mlađi asistent Wernher von Braun.
Svjetsko prvenstvo u atletici 2017 – 100 m (žene)
Kvalifikacije
Kvalifikacije su održane 5. augusta. Prve tri takmičarke u svakoj grupi (Q) i sljedećih šest najbržih (q) plasirale su se u polufinale.
Hermann Oberth
V-2 raketa
Kasnije radi u aerodinamičkom tunelu za ispitivanje supersoničnih brzina, piše rad o protivavionskim raketama i potom provodi velika teoretska istraživanja o najpovoljnijoj podjeli višestepenih raketa, čiji su rezultati vrlo bitni za buduće modele raketa koje su trebale nadmašiti V-2. Godine 1943. premješten je u Wittenberg na Elbi, gdje je u tvornici eksploziva trebao ostvariti svoju staru zamisao o raketi pogonjenoj amonij-nitratom. U proljeće 1944. tvornica Leunawerke u Nordrhein-Westfallen-Anhaltu je tako žestoko bombardirana, da Oberth više ne može dobivati amonijeve salitre i tako raketa nije dovršena.
Svjetsko prvenstvo u atletici 2017 – 100 m (žene)
Polufinale
Polufinalna utrka održana je 6. augusta. Prve dvije takmičarke u svakoj grupi (Q) i sljedeće dvije najbrže (q) plasirale su se u finale.
Hermann Oberth
V-2 raketa
Nakon primirja zapao je Oberth u jedan od mnogih logora za internirce, i to baš u jedan od onih, u kojem su bili zatvoreni poznati naučnici i istraživači. Iz logora je izašao razmjerno brzo, ali ni na slobodi mu nije bilo lahko. Otputovao je u Feucht kod Nürnberga, gdje ga je s mnogo čežnje čekala njegova supruga Mathilda. U Feuchtu je Oberthov otac imao veliku kuću, ali je ona bila pretrpana izbjeglicama. Pošto je provedena monetarna reforma, Oberth je praktično bankrotirao. Spreman preuzeti svaki posao, međutim tu su bili i milioni drugih, također u potrazi.
Svjetsko prvenstvo u atletici 2017 – 100 m (žene)
Finale
Finalna utrka održana je 6. augusta.
Hermann Oberth
V-2 raketa
Oberth zbog toga putuje (ilegalno) u Švicarsku. Švicarska i njen slobodni narod nisu ga razočarali. Godinu dana životario je od savjetovanja i davanja stručnih mišljenja i članaka u novinama, godinu dana uživao gostoprimstvo tvorničara vatrometnih raketa, te mu konačno italijanska ratna mornarica daje nalog da izvede tačne nacrte za raketu punjenu amonij-nitratom, što ju je započeo još u Wittenbergu. U tu svrhu dobiva Oberth 120.000 švicarskih franaka i odlazi u La Speziu. U proljeće 1953. posao je završen i Oberth se vraća u Njemačku.
Ljeti 1955. pozvao ga je Wernher von Braun u Središnji institut za istraživanje raketa SAD-a u Huntsvilleu. Tri godine kasnije otišao je u penziju i vratio se u Njemačku, gdje dalje nastavlja raditi na popularizaciji astronautike.
Veljunska Glina
Veljunska Glina je naseljeno mjesto u sastavu grada Slunja, Karlovačka županija, Republika Hrvatska.
Stanovništvo
Napomena: ''U 2001. nastalo izdvajanjem iz naselja Šlivnjak. Do 1948. iskazivano kao naselje, a od 1953. kao dio naselja. Do 1900. iskazivano pod imenom Glina, a od 1910. do 1991. pod imenom Glina Veljunska.''
Plač (Kungota)
Plač je naseljeno mjesto u sastavu općine Kungota, regija Podravska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Pesnica.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Plač je imao 135 stanovnika.
Kamenica (Maglaj)
Kamenica je naseljeno mjesto u općini Maglaj, Bosna i Hercegovina.
Zgornja Jablanica
mini|280px|Zgornja Jablanica, rimokatolička crkva "Sv. Ana" Zgornja Jablanica je naseljeno mjesto u sastavu općine Šmartno pri Litiji, regija Srednja Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Litija.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Zgornja Jablanica je imala 106 stanovnika.
Fosfoinozitol
thumb|[[Inozitol]] thumb|[[Fosfatna grupa ]] Fosfoinozitoli ili Inozitol fosfati su grupa mono- do poli fosforilacijskih inozitola. Oni imaju ključnu ulogu u različitim ćelijskim funkcijama, kao što su rast ćelija, apoptoza, migracija ćelija, endocitoza i ćelijska diferencijacija.
Grupa se sastoji od:
Inozitol trifosfat
Inozitol trisphosfati aktiviraju  inozitol trifosfat receptor za oslobađanje kalcija u citoplazmi.
Ostali
Inozitol tetrafosfati, Inozitol pentakisfosfati i heksa-fosfati su upleteni u ekspresiju gena.
IC 3682
IC 3682 je zvijezda i nalazi se u sazviježđu Berenikina kosa. Prvo otkriće je napravio Charles Joseph Etienne Wolf 27. januara 1904. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Tržić (čvor)
Hrvatska:
Relaksin
350px|right 350px|thumb|right|Kod čovjeka, genski lokus RL je na kratom (p) kraku [[hromosom 19 (čovjek)|hromosoma 19; pozicija:19.p.13.3 .]]
Relaksin je proteinski hormon od oko 6000 Da, kojeg je prvi opisao Frederick Hisaw, 1926.
Porodica relaksinu sličnih peptida pripada insulinskoj superporodici i sastoji se od 7 peptida visoke strukturne, ali niske sekvencne sličnosti; relaksin-1 (RLN1), 2 (RLN2) i 3 (RLN3) i peptidi slični insulinu (INSL), INSL3, INSL4, INSL5 i INSL6. Funkcije relaksina-3, INSL4, INSL5, INSL6 ostaju neokarakterizirani.
Sinteza
U ženki ga proizvode corpus luteum jajnici, dojka, a tokom trudnoće, a također i posteljica, horion i decidua.
Kod muškaraca proizvodi se u prostati i prisutan je u ljudskom sjemenu.
Struktura
U strukturnom smislu, relaksin je heterodimer dva peptidna lanca od 24 i 29 aminokiselina koji su povezani disulfidnim mostovima i čini se da je povezan sa insulinom.
Relaksin nastaje iz prohormona, zvanog "prorelaksiin", u reakciji podjele jednog bočnog lanca.
Kod ljudi
Kod ženki, relaksin uglavnom proizvodi žuto tijelo i kod trudnica i kod kod netrudnica. Razina relaksina raste do vrhuncana približno 14 dana od ovulacije, a zatim opada u odsustvu trudnoće, što rezultira menstruacijom. Relaksin može biti uključen u vitalni proces decidualizacije, djelujući zajedno sa steroidni hormonima, kako bi se endometrij pripremio za implantaciju. Tokom prvog tromesečja trudnoće, nivo raste i decidua proizvodi dodatni relaksin. Vrhunac relaksina postiže se tokom prvog tromesečja (14. sedmica) i prilikom porođaja. Relaksin posreduje hemodinamski promjene koje se javljaju tokom trudnoće, kao što su povećani i srčani volumen, bubrežni krvotok i arterijska usklađenost. Također relaksira i vanjeke karlične ligamente.
Popis stanovništva u Hrvatskoj 2011 (Dekanovec)
'''Popis stanovništva u Hrvatskoj 2011. godine''' proveden je od 1. do 28. aprila 2011, prema stanju na dan 31. marta. Popis je proveden na temelju ''Zakona o Popisu stanovništva, kućanstava i stanova u Republici Hrvatskoj 2011. godine'' (Narodne novine, broj 92/10). Općina Dekanovec je po Popisu stanovništva 2011. godine na površini od 6,02 km2 imala 774 stanovnika, što predstavlja 0,68% od ukupnog broja stanovnika Međimurske županije, odnosno 0,02% od ukupnog broja stanovnika Hrvatske. Gustoća naseljenosti u Dekanovcu je 129 stanovnika/km2.
Relaksin
Kod ljudi
U muškaraca, relaksin pojačava pokretljivost sperme u sjemenu.
U kardiovaskularnom sistemu, relaksin djeluje uglavnom aktivirajući put dušik-oksida. Ostali mehanizmi uključuju aktiviranje NFκB, što dovodi do transkripcije gena za faktor rasta vaskularnog endotela (VEGF) i matriksa metaloproteinaze.
Pokazano je da relaksin opušta vaskularne ćelije glatkih mišića i povećava proizvodnju dušik-oksida endotelnih ćelija kod pacova, igrajući tako ulogu u regulaciji kardiovaskularne funkcije širenjem arterija sistemskog otpora. Relaksin povećava brzinu i snagu srčane kontrakcije kod modelnih pacova. Nadregulacijom VEGF-a, relaksin ima ključnu ulogu u stvaranju krvnih sudova (angiogeneza) tokom trudnoće, razvoja tumora ili ishemijskih rana.
Kod ostalih životinja
U životinja relaksin proširuje stidnu kost i olakšava porođaj; također omekšava grlić maternice (sazrijevanje vrata maternice) i opušta muskulaturu maternice. Tako se dugo vremena na relaksin gledalo kao na hormon trudnoće. Međutim, njegov značaj može doseći i dalje. Relaksin može uticati na metabolizam kolagena, inhibirajući njegovu sintezu.
U modelu miša, nađeno je da relaksin podstiče sazrijevanje kardiomiocita.
Nekoliko studija na životinjama otkrilo je da relaksin ima kardioprotektivnu funkciju protiv ishemije i reperfuzijskih povreda, smanjujući ćelijska oštećenja, putem antiapoptoznih i protivupalnih uticaja. Pokazano je da relaksin smanjuje srčanu fibrozu u životinjskim modelima, inhibiranjem srčanih fibroblasta, izlučivanjem kolagena i stimulacijom matriks-metaloproteinaza.
U evropskog kunića (Oryctolagus cuniculus), relaksin je povezan sa skvamoznom diferencijacijom i eksprimira se u traheobronhijskim epitelnim ćelijama, za razliku od reproduktivnih.
Kod konja (Equus caballus), relaksin je takođe važan hormon koji je uključen u trudnoću, ali, prije nego što dođe do trudnoće, relaksin se izražava u jajničnim strukturama za vrijeme estrusnog ciklusa. Prije ovulacije, ćelije jajničke strome proizvode relaksin, pospješuje lučenje želatinaze i tkivnih inhibitora metaloproteinaza. Ovi enzimi će zatim pomoći procesu ovulacije, što će dovesti do oslobađanja razvijenog folikula u jajovod. Nadalje, zrnaste i teka ćelije u folikulima izražavat će pojačani relaksin,  ovisno o njihovoj veličini. Tokom rane trudnoće, preimplantacija embriona ispoljiit će relaksin, koji će promovirati angiogenezu u endometriju.
Papahānaumoku
Wakea i Papa smatrani su precima havajskih poglavica i plemića. Prvi kralj Havaja, Kamehameha I, pratio je, prema legendi, svoje pretke do božanskog para. Papa je rodila havajska ostrva i postala stvoriteljica života.
Nakon šta se Wakea zaljubio u Hoʻohokukalani, htio je da spava s njom, ali se ipak bojao to učiniti zbog Pape, koju je sveštenik odveo na udaljeno mjesto. Nakon seksualnog odnosa, Hoʻohokukalani je ocu rodila sina nazvanog Haloa, no dijete je bilo mrtvorođeno. Papa se vratila i bila je bijesna, ali je pokopala dijete te je na tom mjestu niknuo taro. Taro je smatran važnim za ishranu drevnih Havajaca.
Zgornja Jevnica
Zgornja Jevnica je naseljeno mjesto u sastavu općine Litija, regija Zasavska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Litija.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Zgornja Jevnica je imala 65 stanovnika.
Napomena: ''U 1989. nastalo izdvajanjem dijela iz naselja Jevnica.''
Plintovec
Plintovec je naseljeno mjesto u sastavu općine Kungota, regija Podravska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Pesnica.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Plintovec je imao 669 stanovnika.
Kopice (Maglaj)
Kopice su naseljeno mjesto u općini Maglaj, Bosna i Hercegovina.
Sjeverna Karelija
Sjeverna Karelija jedna je od regija Finske. Nalazi se u zapadnom dijelu države i graniči sa regijama: Kainuu na sjeveru, Sjeverna Savonija na zapadu, Južna Savonija na jugozapadu i Južna Karelija jugu. Također na istoku graniči sa ruskom Republikom Karelijom. Prostire se na teritoriji od 17.761 km2 i četvrta je najveća regija Finske. Prema podacima iz 2017. godine u regiji je živjelo 164.085 stanovnika.
Općine
Regija se sastoji od 13 općina od kojih 5 imaju status grada (označene podebljano). Lokalne zajednice su grupisane u podregije kojih je u slučaju Sjeverne Karelije 3.
Broj stanovnika općina i gradova dat je u zagradi.
Podregija Joensuu:
Podregija Centralna Karelija: Podregija Pielinen Karelia:
Obrazovanje
U regiji postoje tri institucije visokoškolskog obrazovanja:
Tržić Primišljanski
Tržić Primišljanski je naseljeno mjesto u sastavu grada Slunja, Karlovačka županija, Republika Hrvatska.
Svjetska liga u odbojci
Svjetska liga u odbojci bila je međunarodno takmičenje muških odbojkaških reprezentacija. Osnovana 1990, bila je najstarije i najbogatije od svih međunarodnih takmičenja koja organizira Svjetska odbojkaška federacija (FIVB). Održavala se jednom godišnje. Ženska verzija zvala se FIVB Svjetski Grand Prix. Godine 2006. 20 miliona dolara nagradnog fonda podijeljeno je između 16 reprezentacija učesnica s pet kontinenata. Ovo takmičenje ne treba pomiješati s ostalim međunarodnim odbojkaškim takmičenjima, poput Svjetskog prvenstva ili Svjetskog kupa.
Tržić Primišljanski
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Tržić Primišljanski je imao 20 stanovnika.
Svjetska liga u odbojci
Od 2018. Svjetska liga i Svjetski Grand Prix zamijenjeni su novim takmičenjima: Ligom nacija i Challenger Cupom.
Tržić Primišljanski
Stanovništvo
Napomena: ''Iskazivano pod imenom Tržić 1857. i 1869., Tržić I 1880. i Tržić Primišljanski od 1890.''
IC 5334
IC 5334 (također poznat kao MCG -1-60-8 i PGC 71784) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 101 milion sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Vodolija. Najveći prečnik je 1,80 (53 hiljade sg) a najmanji 0,6 uglovnih minuta (18 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Herbert Alonzo Howe 14. decembra 1894. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Tržić Primišljanski
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Tržić Primišljanski je imalo 69 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Svjetska liga u odbojci
Sistem takmičenja
FIVB stalno je prilagođavao sistem takmičenja u Svjetskoj ligi kako bi se povećala konkurentnost i kako bi utakmice bile privlačnije publici. Ipak, nekoliko osnovnih pravila i ograničenja bilo je stalno.
Broj nastupa
Brazil i Italija jedini su nastupili u svim izdanjima Svjetske lige.
1 U ukupni broj nastupa Rusije uračunati su nastupi kao SSSR i  ZND.'' 2 U ukupni broj nastupa Srbije uračunati su nastupi kao SRJ i  SCG.''
Svjetsko prvenstvo u plivanju 2015 – 100 m leđno (muškarci)
Takmičenja u disciplini 100 m leđno za muškarce na Svjetskom prvenstvu u plivanju 2015. održana su 3. i 4. augusta 2015.
Rekordi
Aktualni rekordi u ovoj disciplini prije početka takmičenja prikazani su u tabeli.
Grupe
Napomena: Sva vremena su po istočnoevropskom vremenu (UTC + 3).
Kvalifikacije su počele 3. augusta u 09:49.
Polufinala
Polufinala su održana 3. augusta u 17:48.
Finale
300px|thumbnail|Larkin i Grevers nakon finala Održano je 4. augusta u 18:36.
Spolna diferencijacija
Spolna diferencijacija je proces razvoja razlika između muškog i ženskog nediferenciranog zigota. Pojava Sertolijevih ćelija kod mužjaka i granuloznih ćelija kod ženki može se smatrati početnom tačkom za diferencijaciju testisa ili jajnika kod mnogih vrsta.
Kako se muške i ženske jedinke iz embriona razvijaju u zrele odrasle, razvijaju se spolne razlike na mnogim nivoima, poput gena, hromosoma, gonada, hormona anatomije i psihe. Počevši od određivanja spola genetičkim i / ili faktorima okoline, ljudi i drugi organizmi idu različitim putevima diferencijacije dok rastu i razvijaju se. Ovi procesi nisu fiksni i mogu se evolucijski mijenjati tokom života jednog organizma ili tokom mnogih generacija. U nekim slučajevima, procesi seksualne diferencijacije mogu proizvesti organizme koji su i mužjaci i ženke, između njih ili se prebacuju između dva spola.
Sistemi determinacije spola
Ljudi, mnogi sisari, insekti i druge životinje imaju XY sistem određivanja spola. Ljudi imaju četrdeset i šest hromosoma, uključujući dva spolna, XX u žena i XY u muškaraca. Y hromosom mora nositi barem jedan esencijalni gen koji određuje formiranje testisa (izvorno nazvan TDF = Testis Differentiation Factor). Utvrđeno je da gen u regiji za određivanje spola kratkog kraka hromosoma Y, koji se sada naziva SRY, usmjerava proizvodnju proteina, zvanog testis determinirajući faktor, koji se veže na DNK, indcirajući diferencijaciju ćelija izvedenih iz genitalnog grebena u testise. Kod transgenih XX miševa (i nekih ljudskih XX muškaraca, samo SRY je dovoljan da inducira diferencijaciju zigota u muški spol.
Ostali hromosomski sistemi postoje u drugim taksonima, kao što su ZW sistem određivanja spola kod ptica i XO sistem kod insekata.
Okolinska determinacija spola odnosi se na određivanje (a zatim i na diferencijaciju) spola putem negenetičkih znakova poput socijalnih faktora, temperature i dostupnih hranjivih sastojaka. Kod nekih vrsta, poput hermafroditnih riba-klovnova, diferencijacija spolova može se dogoditi više puta kao odgovor na različite znakove okoline, kao primjer kako diferencijacija spola ne ide uvijek tipskim linearnim putem.
Vremenom je bilo višestrukih prijelaza između okolišnih i genetičkog sistema određivanje spola u gmizavaca, a nedavna istraživanja pokazala su da temperatura ponekad može nadvladati određivanje spola putem hromosoma.
Čovjek
Rane faze ljudske diferencijacije su prilično slične istim biološkim procesima kod drugih sisara i interakcija gena, hormona i tjelesnih struktura prilično je dobro shvaćena. U prvim sedmicama života, fetus nema anatomski ili hormonski spol, a samo kariotip razlikuje muškarca od žene. Specifični geni induciraju gonadne razlike, koje proizvode hormonske razlike, determinatore anatomskih razlika, što dovodi do psiholoških i etoloških razlika, od kojih su neke urođene, a neke inducirane od socijalno određene.
Razni procesi su uključeni u razvoj spolnih razlika kod ljudi. Seksualna diferencijacija kod ljudi uključuje razvoj različitih genitalija i unutrašnjih genitalnih puteva, dojki, dlaka na tijelu i ima ulogu u identifikaciji spolnosti.
Razvoj spolnih razlika započinje sa XY sistemom za određivanje spola koji je prisutan kod ljudi, a složeni mehanizmi odgovorni su za razvoj fenotipskih razlika između muškarca i žene iz nediferenciranog zigota. Atipski seksualni razvoj i dvosmislene genitalije mogu biti rezultat genetičkih i hormonskih faktora.
Diferencijacija ostalih dijelova tijela osim spolnih organa stvara sekundarne spolne oznake. Seksualni dimorfizam skeletne strukture razvija se tokom djetinjstva, a postaje izraženiji u adolescenciji. Pokazalo se da seksualna orijentacija korelira sa skeletnim obrascima koji postaju dimorfni tokom ranog djetinjstva (poput odnosa dužine ruke i stasa), ali ne i sa onima koji postaju dimorfni tokom puberteta – poput širine ramena.
Ostale životinje
Prvi geni koji su uključeni u kaskadu diferencijacije mogu se razlikovati između taksona i čak usko povezanih vrsta. Naprimjer: kod riba zebri prvi poznati gen koji inducira mušku diferencijaciju je gen amh, u tilapiji je tDmrt1, a kod južnog soma je foxl2.
Zbog činjenice da se načini razmnožavanja kod riba kreću od gonohorizama (različiti spolovi) do hermafroditne samooplodnje (gdje jedan organizam ima funkcionalne spolne karakteristike više spolova), seksualna diferencijacija je složena. Kod gonohorista, postoje dva glavna puta: jedan s nefunkcionalnom interseksualnom fazom koja dovodi do odgođene diferencijacije (sekundarna) i jedan bez (primarna), gdje se razlike između spolova mogu uočiti prije izleganja. Sekundarni gonohoristi ostaju u fazi interseksa sve dok biotski ili abiotski znak ne usmjeri razvoj jednim putem. Primarni gonohorizam, bez interspolne faze, slijedi klasične puteve genetičkog određivanja spola, ali i dalje na spol može utjcati okolina. Putevi diferencijacije napreduju, a sekundarne spolne karakteristike poput bifurkacije analnog peraja i ukrasa se obično javljaju u pubertetu.
Zahvaljujući istraživanju na pticama, Gallus gallus domesticus, pokazalo se da je određivanje spola vjerovatno ćelijski autonomno, tj. da se spol određuje u svakoj somatskoj ćeliji neovisno o ili u vezi sa, hormonskom signalizacijom, koja se javlja kod drugih vrsta. Studije na kokošijim ginandromorfima pokazale su da se mozaicizam ne može objasniti samo hormonima, ukazujući na direktne genetičke faktore, možda jedan ili nekoliko Z-specifičnih gena kao što je dvospolni ili DMRT1.
Fleksibilnost
Najintenzivnije proučavane vrste, poput voćne mušice, nematoda i miševa, otkrivaju da evolucijski sistemi za određivanje/diferencijaciju spola nisu u potpunosti konzervirani i da su evoluirali tokom vremena. Pored prisustva ili odsustva hromosoma ili socijalnih / ekoloških faktora, seksualna diferencijacija može se delimično regulirati složenim sistemima poput odnosa gena na X hromosomima i autosomima, proizvodnje i transkripcije proteina i specifičnom preradom iRNK.
Putevi diferencijacije mogu se mijenjati u mnogim fazama procesa. Reverzija spola, gdje se razvoj seksualnog fenotipa preusmjerava tokom embrionskog razvoja, događa se u početnoj fazi spolne diferencijacije gonada. Čak i kod vrsta kod kojih postoji dobro dokumentirani gen glavnog regulatora, njegove učinke može nadjačati nizvodni gen.
Nadalje, hermafroditi služe kao primjeri fleksibilnosti sistema seksualne diferencijacije. Sekvencni hermafroditi su organizmi koji posjeduju reproduktivne sposobnosti jednog spola, koji se zatim mijenja. Diferencirano gonadno tkivo bivšeg spola organizma degenerira, a novo gonadno tkivo raste i diferencira se. Poznati su organizmi koji imaju fiziološku sposobnost da se reprodukuju istovremeno kao muško i žensko, kao simultani hermafroditi. Neki simultani hermafroditni organizmi, poput određenih vrsta gobijusa, imaju karakteristične muške i ženske faze razmnožavanja i mogu se preokretati naprijed-nazad / "obrnuti spol" između dva.
Društvena determinacija
U nekih vrsta, poput hermafroditnih riba-klovnova, promjene u socijalnom okruženju mogu dovesti do seksualne diferencijacije ili reverzije spola, odnosno diferencijacije u suprotnom smjeru. Kod ribe-klovna, ženke su veće od mužjaka, a u društvenim grupama je obično jedna velika ženka, više manjih mužjaka i nediferencirani mladunci. Ako se ženka ukloni iz grupe, najveći mužjak mijenja spol, tj. nekadašnje tkivo spolnih žlijezda se degenerira, a novo tkivo spolnih žlijezda raste. Nadalje, uspostavlja se put diferencijacije kod najvećeg mladunca, koji postaje mužjak.
Alternativne morfe
Spolna diferencijacija vrste ne mora proizvesti jedan prepoznatljiv ženski tip i jedan prepoznatljiv muški tip. U nekih vrsta postoje alternativni morfi ili morfotipovi u jednom spolu, kao što su flangirani (veći od ženki, s velikim jastučićima nalik režnjevima) i neflangirani (približno iste veličine kao ženke, bez jastučića) muški orangutani, a ponekad razlike između muških morfova mogu biti primjetnije od razlika između mužjaka i ženke unutar takvih vrsta. Nadalje, spolno odabiranje može biti uključeno u razvoj različitih tipova mužjaka s alternativnim reproduktivnim strategijama, poput lutalica i teritorijalnih mužjaka. ili haremski mužjaci i muškarci koji seevezuju u paru u nigerijske ribe P. pulcher. Ponekad se alternativne morfe stvaraju genetičkim razlikama, a u drugim slučajevima može biti uključena okolina koja uvjetuje određeni stupanj fenotipske plastičnosti.
Diferencijacija mozga
Kod mnogih životinja razlike u izloženosti fetusnog mozga spolnim hormonima koreliraju sa značajnim razlikama u strukturi i funkciji mozga, koje koreliraju s reproduktivnim ponašanjem odraslih. Uzroci razlika među spolovima razumljivi su samo kod nekih vrsta. Fetusne spolne razlike u ljudskom mozgu, zajedno s ranim razlikama u iskustvu, mogu biti odgovorne za spolne razlike uočene kod djece između 4 godine i adolescencije.
Mnoga pojedinačna ispitivanja na ljudima i drugim primatima otkrila su statistički značajne spolne razlike u specifičnim moždanim strukturama; međutim, neke studije nisu pronašle razlike prema spolu, neke metaanalize dovele su u pitanje i pretjeranu generalizaciju procjene da mozak žena i muškaraca funkcioniraju različito. Muškarci i žene statistički se razlikuju u nekim aspektima svog mozga, jer muškarci u prosjeku imaju veći (između 8% i 13%) mozak, ali postoje područja mozga koja izgleda da uopće nisu seksualno diferencirana. Neki naučnici opisuju varijacije ljudskog mozga ne kao dvije različite kategorije, već kao da zauzimaju jedno od mjesta u kontinuumu muško-žensko.
Hipoteze muško-ženskim razlikama u mozgu po spolovima kod ptica osporavane se nedavnim nalazima da se razlike među grupama mogu barem djelimično objasniti rangom dominacije jedinki. Nadalje, uzroci spolnih razlika u mozgu nabrojani su u studijama o spolnim razlikama između različitih sistema parenja. Naprimjer, mužjaci poliginih vrsta voluharica s intraseksualnom muškom konkurencijom imaju bolje prostorno učenje i pamćenje od ženki svoje vrste, ali i bolje prostorno učenje i pamćenje od svih spolova drugih blisko povezanih vrsta koje su monogamne; stoga su razlike u mozgu koje se obično nazivaju "spolnim razlikama" umjesto toga povezane s kompeticijom. Kod nekih vrsta ima ulogu i spolno odabiranje, s obzirom da mužjake koji pokazuju više ponašanja pjesama u izboru ženke – tako da se čini da su neke spolne razlike u moždanim regijama ptica tokom vremena evolucijski odabrane.
FIFPro
Historija
Dana 15. decembra 1965. godine u Parizu su se sastali predstavnici udruženja francuskih, škotskih, engleskih, italijanskih i holandskih igrača sa ciljem uspostavljanja međunarodne federacije za fudbalere. U drugoj polovini juna 1966. održan je prvi FIFPro kongres u Londonu, neposredno prije početka Svjetskog prvenstva. Na taj način usvojeni su statuti FIFPro i tačno određeni ciljevi. FIFPro je bio odgovoran za povećanje solidarnosti između profesionalnih nogometaša i udruženja igrača. FIFPro je pokušao da udruženjima igrača ili drugim interesnim udruženjima ponudi sredstva za međusobnu konsultaciju i saradnju kako bi postigli svoje ciljeve. Pored toga, željela je koordinirati aktivnosti različitih povezanih grupa kako bi promovisala interese svih profesionalnih nogometaša. Zaista, FIFPro je također imao na umu širenje i branjenje prava profesionalnih nogometaša. Naglasak je stavljen na slobodu nogometaša da bi mogao da izabere klub po svom izboru na kraju svog ugovora. Također je utvrđeno da će FIFPro biti od pomoći u svakoj traženoj oblasti za postavljanje interesnih asocijacija. To su ciljevi koji i danas važe.