cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Plivanje na Olimpijskim igrama 2012 – 400 m mješovito (muškarci)
Veliki favorit, Amerikanac Ryan Lochte, odvojio se od konkurencije, uključujući dvostrukog uzastopnog olimpijskog pobjednika, Michaela Phelpsa, sa značajnom prednošću i došao do zlatne medalje. Snažno je finiširao i ostvario vrijeme 4:05.18, drugi rezultat svih vremena, sekundu i 34 stotinke iza Phelpsovog svjetskog rekorda iz 2008. U međuvremenu, Brazilac Thiago Pereira izborio se za srebrnu medalju isplivavši južnoamerički rekord (4:08.86), postavši tako prvi Brazilac koji je osvojio olimpijsku medalju u ovoj disciplini nakon Ricarda Prada 1984. Japanski tinejdžer Kosuke Hagino značajno je popravio azijski rekord, isplivavši 4:08.94 i ostavivši Phelpsa na 4. mjestu.
Prvi put nakon svog službenog debija 2000. Phelps je završio na 4. mjestu (4:09.28), ne uspjevši osvojiti svoju 17. olimpijsku medalju. Čak je umalo ostao i bez nastupa u finalu nakon što je u kvalifikacijama zauzeo 8. mjesto (4:13.33).
Južnoafrikanac Chad le Clos (4:12.42), Haginov zemljak Yuya Horihata (4:13.30), Australijanac Thomas Fraser-Holmes (4:13.49) i Italijan Luca Marin (4:14.89) upotpunili su ovo historijsko finale. Iznenađujuće, mađarski favorit za medalju i evropski prvak László Cseh ostao je bez finala za 7 stotinki, plasiravši se u kvalifikacijama na 9. mjesto (4:13.40), odmah iza Phelpsa.
Rekordi
Aktualni rekordi u ovoj disciplini prije početka takmičenja prikazani su u tabeli.
Optička rotacija
Uvod
mini|Polarimetar
Specifični ugao rotacije
Ugao za koji optički aktivna supstanca zakreće ravan polarizirane svjetlosti proporcionalan je broju optički aktivnih molekula u jedinici zapremine i dužini puta svjetlosti. Konstanta proporcionalnosti se naziva specifični ugao rotacije i kod određene talasne dužine i određene temperature je karakteristična veličina za svaku optički aktivnu supstancu.
Specifični ugao rotacije predstavlja ugao za koji 1 g optički aktivne supstance otopljene u 1dL rastvora zakrene ravan polarizirane svjetlosti pri dužini optičkog puta 1 dm.
Mjerenje optičke rotacije pomoću polarimetra
Za mjerenje ugla zakretanja polarizirane svjetlosti koristi se polarimetar. Kao izvor monohromatske svjetlosti koristi se natrijeva lampa (njenu svjetlost oko 99% čini natrijeva D-linija 589,3 nm, što se naznačava u oznaci za specifični ugao indeksom D). Kao polarizator i analizator se u polarimetrima koriste Nicolove prizme (kristal islandskog kalcita) i postavljaju se tako je polarizator fiksiran (služi za pretvaranje obične svjetlosti u polariziranu), a analizator sa kružnom skalom može da rotira za 360°. Kad se analizator dovede u položaj da njegova osa zaklapa ugao 90° sa osom polarizatora, detektuje se minimalna jačina svjetlosti. Kako ljudsko oko nije sposobno da detektuje minimum jačine svjetlosti, u polarimetrima se koristi još jedna prizma postavljena pod uglom 1 – 7° iza polarizatora, čime se na zaklonu dobija sjena. Okretanjem analizatora potrebno je pronaći položaj u kojem su oba dijela vidnog polja jednako osvijetljeni.
Olimpijska dvorana Zetra
Olimpijska dvorana "Juan Antonio Samaranch" ili Zetra jest dvorana u Sarajevu, glavnom gradu Bosne i Hercegovine. Izgrađena je 1983. za potrebe XIV zimskih olimpijskih igara, koje su godinu kasnije održane u Sarajevu. Kapaciteta je 12.000 sjedećih mjesta, a može primiti i do 20.000 ljudi ako su u pitanju koncerti i slične manifestacije.
Za vrijeme Olimpijskih igara, ali i poslije, ova se dvorana koristila za hokej na ledu i umjetničko klizanje.
Ovdje je 28. jula 1991. održan koncert "Yutel za mir". Za vrijeme rata u Bosni i Hercegovini 1992. ova dvorana je pogođena projektilima i uništena, ali je 1999. obnovljena inicijativom Međunarodnog olimpijskog komiteta. Pokraj ove dvorane nalaze se groblja poginulih u ratu od 1992. do 1995.
Dvorana Zetra je sastavni dio sarajevskog Olimpijskog centra i nalazi se u blizini stadiona "Asim Ferhatović Hase", na kojem je održana ceremonija otvaranja ZOI 1984 a ceremonija zatvaranja ZOI 1984 održana je  u Zetri.
IC 185
IC 185 (također poznat kao MCG 0-6-19 i PGC 7576) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 606 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Kit. Najveći prečnik je 0,50 (88 hiljada sg) a najmanji 0,2 uglovnih minuta (35 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Stephane Javelle 14. decembra 1892. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Koncert U2-a u Sarajevu
Koncert U2-a u Sarajevu održan je na stadionu "Koševo" 23. septembra 1997. Posjećujući grad u okviru svoje turneje "PopMart", grupa U2 postala je prvi važniji izvođač koji je održao koncert u Sarajevu nakon završetka rata u Bosni i Hercegovini.
U2 se prvi put povezao sa Sarajevom 1993. na turneji "Zoo TV". Nakon što je američki režiser i humanitarni radnik Bill Carter stupio u kontakt sa grupom u pokušaju da skrene pažnju na opsadu Sarajeva, U2 je na svojim koncertima organizirao satelitske linkove putem kojih su se Sarajlije uživo javljale u toku koncerata. Novinari su kritizirali ove linkove s obrazloženjem da se zabava miješa s ljudskom tragedijom. Iako grupa zbog ratnih sukoba tada nije mogla doći u Sarajevo, obećali su da će jednom održati koncert u njemu. Nakon što je rat okončan Dejtonskim sporazumom u novembru 1995, U2 je dogovorio posjetu Sarajevu i uz pomoć UN-ovih ambasadora i mirovnih trupa zakazao je i održao koncert 1997.
Grupa je ponudila da održi humanitarni koncert ili koncert manjih razmjera u Sarajevu, ali je od nje zatraženo da koncert bude kao i svi drugi u okviru turneje "PopMart"; postavljena je ekstravagantna scena, koja je bila jedan od zaštitnih znakova ove turneje, a grupa je odsvirala uobičajeni repertoar. Na koncertu su se okupili ljudi različitih nacija koji su se prethodno sukobili u ratu, a privremeno je uspostavljen i željeznički saobraćaj kako bi ljudi iz drugih krajeva mogli doći u Sarajevo. Među odsviranim pjesmama bila je i "Miss Sarajevo", koju su napisali U2 i Brian Eno o izboru najljepše djevojke održanom u ratnom Sarajevu. Iako grupa nije bila zadovoljna svojom izvedbom, a Bono je imao i problema s glasom, koncert je dobro primljen i pripisana mu je zasluga za poboljšanje morala među Bosancima i Hercegovcima, kao i za pomoć u povratku u normalno stanje. Članovi U2-a smatraju ovaj koncert jednim od trenutaka na koje su najviše ponosni.
Rat u Sarajevu
SFR Jugoslavija sastojala se od šest republika: Bosne i Hercegovine, Hrvatske, Makedonije, Crne Gore, Srbije i Slovenije. Godine 1991. Hrvatska i Slovenija otcijepile su se od Jugoslavije. Bosna i Hercegovina, republika u kojoj su živjeli Bošnjaci, Srbi i Hrvati, krenula je istim putem 1992, organiziravši vrlo kontroverzni referendum, koji je izazvao tenzije u etničkim zajednicama. Srbi, čiji je strateški cilj bio stvaranje nove srpske države, Republike Srpske (RS), u koju bi bili uključeni dijelovi teritorije Bosne i Hercegovine, opkolili su Sarajevo s približno 18.000 vojnika pozicioniranih po okolnim brdima, odakle su napadali grad artiljerijom, minobacačima, tenkovima, protivavionskim oružjem, mitraljezima, bacačima raketa i avionskim bombama. Od 2. maja 1992. do kraja rata 1996. Srpske snage držale su grad pod blokadom. Odbrambene snage s približno 40.000 ljudi u opkoljenom gradu bile su slabo naoružane i nemoćne da probiju blokadu. Muslimanski predstavnici vlasti bili su zarobljeni u Sarajevu od bosanskih Srba, koji su u tom trenutku pod kontrolom imali otprilike 70% teritorije Bosne i Hercegovine. Mnogi muslimani protjerani su iz svojih domova u procesu etničkog čišćenja. Žene i djeca koji su pokušavali kupiti hranu često su bili mete i žrtve srpskih snajpera.
Reakcija U2-a
Godine 1993. U2 je bio na evropskom dijelu turneje "Zoo TV", nazvanom "Zooropa". Prije njihovog nastupa u Veroni 3. jula grupa je primila telefaks od RTVBiH u kojem je od grupe zatražen intervju u vezi sa situacijom u Bosni i Hercegovini. Grupa je pristala i sastala se s američkim humanitarcem Billom Carterom, koji je radio kao strani saradnik RTVBiH, zbog putnih restrikcija koje su nametnuli Srbi. Carter je opisao svoje iskustvo u Sarajevu i pomaganje Bosancima te preživljavanje u opasnim uslovima. Glavni vokal Bono bio je uznemiren po saznanju da ljudi po improviziranim skloništima u gradu sviraju muziku, uključujući i pjesme U2-a, veoma glasno kako bi prigušili zvuk eksplozija. Dok je bio u Sarajevu, Carter je vidio TV-intervju na MTV-u u kojem je Bono spomenuo da je tema "Zoorope" bila ujedinjena Evropa. Osjećajući da bi takav cilj bio isprazan ako bi se zanemarile neprilike u Bosni i Hercegovini, Carter je zatražio Bonovu pomoć. Zahtijevao je da U2 dođe u Sarajevo kako bi se skrenula pažnja na rat i razbio "medijski umor" koji se desio tokom izvještavanja o sukobu.
Bono je pristao na Carterov zahtjev, a da nije pitao ostale članove grupe i kad su oni obaviješteni o ideji, dali su samo prešutno odobrenje. Nakratko su razmatrali da održe improvizirani koncert u Sarajevu, a Bono je sugerirao da nastupe u bunkeru gdje su se Carter i njegovi prijatelji krili tokom opsade. Rekao je: "Čak i ako sve što dobijemo bude tek neka dodatna pažnja prema Bosni na MTV-u, i to je nešto". Ideja je propala kad je istaknuto da je transport njihove opreme u grad nemoguć jer se u Sarajevo moglo ući jedino avionom UN-a. Menadžer U2-a Paul McGuinness shvatio je da čak i ako bi grupa uspjela organizirati koncert, to bi ugrozilo njihove živote, ali i živote ljudi u publici i članova ekipe turneje. Kako je objasnio, "U2-ovi napori da se diskutira o bilo kojem humanitarnom problemu nekad su bili praćeni pogrešnim instinktom da je U2 također obavezan riješiti taj problem. Meni izgleda da odlazak u Sarajevo spada u tu kategoriju. Mislim da bi to ugrozilo ljude s kojima putujemo, turneju i grupu." Bubnjar Larry Mullen Jr. pribojavao se da bi ovaj koncert mogao izgledati tek kao trik za podizanje publiciteta.
mini|lijevo|250px|"Aleja snajpera" (slika iz 1995). Kako bi mogao prenositi videomaterijal iz Sarajeva za satelitske linkove u okviru turneje "Zoo TV", Carter je morao noću prolaziti ovim područjem.
Umjesto toga grupa se složila da koristi satelitsku antenu za direktnu videovezu sa svojih koncerata s Carterom u Sarajevu. Carter se vratio u grad i sastavio videojedinicu. Grupa je kupila satelitsku antenu koja će biti poslana u Sarajevo i platila 100.000 funti kako bi se pridružila Evropskoj radiodifuzijskoj uniji (EBU). Kad je sve bilo spremno, grupa je počela slati satelitske linkove u Sarajevo gotovo svake večeri, a prvi je poslan 17. jula 1993. iz Bologne. Kako bi se povezali s EBU-ovim satelitom, Carter i dvojica saradnika bili su prisiljeni ići u sarajevsku TV-stanicu noću i snimati sa što je manje moguće svjetla kako ne bi privukli pažnju snajpera i bombardera. Da bi došli do zgrade, morali su preći područje poznato kao "Aleja snajpera". Ovo su uradili ukupno 12 puta u toku 1 mjeseca. Tokom prijenosa Carter je govorio o sve lošijoj situaciji u gradu, a Bosanci su se često obraćali U2-u i njihovoj publici. Ovi sumorni intervjui bili su u oštrom kontrastu u odnosu na ostatak šoua; koncerti u okviru turneje "Zoo TV" bili su dobro pripremljeni multimedijski događaji koji su imali satiričku poruku na račun televizije i pretjerane stimulacije publike. Većina koncerata imala je scenario, ali linkovi za Sarajevo nisu, što je ostavljalo grupu u nesigurnosti u pogledu toga ko će govoriti ili šta će reći. Grupa je obustavila prijenose u augustu 1993. nakon saznanja da se opsada Sarajeva nalazi na naslovnicama mnogih britanskih novina. Iako je to počelo prije U2-ovog prvog linka sa Sarajevom, Nathan Jackson sugerirao je da su potezi U2-a upoznali njihove ljubitelje, ali indirektno i britansku javnost sa situacijom.
Reakcije na linkove bile su različite. Mnogi ljubitelji smatrali su da oni kvare tok koncerata. Većina britanskih novina bila je veoma kritički raspoložena. Novinar NME-a napisao je: "Linkovi sa Bosnom bili su daleko od svakog ukusa. Bili su uvredljivi." Bono je mislio da na ovaj način grupa skreće pažnju javnosti na važan događaj, iako je priznao da su linkovi bili najteža stvar koju su uradili u karijeri. Gitarist The Edge rekao je: "Mi obično ne viđamo takvu vrstu hladnih, teških vijesti. Dobijamo veoma prečišćeni, urednički pogled na sve... Kad gledate vijesti na TV-u, dobijate nešto što se može prihvatiti, dok je ovo većinu vremena bilo neprihvatljivo. I zbog tog razloga mislim da je to veoma pogodilo ljude, uključujući i nas." Mullen je bio zabrinut da grupa iskorištava patnju Bosanaca za zabavu. Tokom prijenosa s koncerta na Wembleyu 3 žene iz Sarajeva upitale su šta grupa namjerava učiniti kako bi pomogla prije no što su rekle Bonu: "Znamo da ne namjeravate učiniti ništa za nas. Vratit ćete se svom rock-koncertu. Zaboravit ćete da čak i postojimo. A mi ćemo svi umrijeti." Tokom prijenosa s koncerta u Glasgowu jedna Bosanka rekla je publici: "I mi bismo voljeli čuti muziku, ali čujemo samo vriskove ranjenih i mučenih ljudi i silovanih žena." Neki ljudi bili su uznemireni okolnostima u Sarajevu i motivirani da se pridruže humanitarnom projektu War Child, uključujući i producenta U2-a, Briana Ena. Uprkos U2-ovoj obavezanosti prema turneji i nemogućnosti da nastupi u Sarajevu tokom rata, obećali su da će jednog dana to učiniti.
Grupa je doprinijela naporima da se pomogne Bosni i Hercegovini kako bi povećala humanitarnu svijest i svijest javnosti u vezi s ratom, a Bono i Carter naknadno su sarađivali na dokumentarcu Miss Sarajevo, koji je prikazivao ratom razoreni grad tokom Carterovog polugodišnjeg boravka u njemu. 1995. U2 i Eno napisali su pjesmu "Miss Sarajevo" kao odgovor na "nadrealne činove prkosa koji su se odigrali tokom opsade Sarajeva". Jedan takav čin bio je izbor najljepše djevojke koji su organizirale bosanske žene koje su se planirale boriti u ratu svojim "karminima i štiklama". Tokom izbora sve učesnice izlazile su na scenu noseći transparent na engleskom jeziku "Please don't let them kill us" ("Ne dozvolite im da nas ubiju"). Pobjednica takmičenja, 17-godišnja Inela Nogić, kasnije je rekla da je ovaj izbor "bio luda stvar da se uradi tokom rata. Ali pokušali smo živjeti normalan život. To je bila neka vrsta odbrambenog mehanizma koji smo svi imali." Nekoliko godina kasnije Bono je rekao: "To je bio čisti dadaizam i zaslužilo je biti slavljen u pjesmi." O značenju pjesme rekao je: "Svuda su ljudi čuli njihov poziv u pomoć – ali pomoć nikad nije došla. Takav je bio osjećaj. Pokušao sam direktno dotaći stvari poput ove, ali naučio sam lekciju. Morate pokušavati i naglašavati iste stvari različito, manje direktno, nadrealističnije." "Miss Sarajevo" snimljena je s Lucianom Pavarottijem i objavljena kao prvi singl na U2-ovom sporednom projektu s Enom pod naslovom Original Soundtracks 1; snimak su objavili pod pseudonimom "Passengers".
Zakazivanje i pripreme
Nakon što se rat u Bosni i Hercegovini završio 1995, a opsada Sarajeva 1996, stabilnost u regiji počela se poboljšavati. Shvatajući to, U2 je počeo planirati koncert za Sarajevo koji bi bio održan 1997. u okviru njihove turneje "PopMart". Iako su oni bili prvi značajniji muzičari koji su nastupili u Sarajevu nakon rata, China Drum je održao koncert u julu 1996. Muzički novinar Andrew Mueller opisao je iskustvo China Druma (koji se prevozio jednim jedinim kombijem) kao "logističku i administrativnu noćnu moru". Muhamed Šaćirbegović, tadašnji ambasador Bosne i Hercegovine pri UN-u, pomogao je U2-u igrajući neformalnu ulogu promotora i organizatora. McGuinness je rekao: "Mislili smo da će biti dosta teško. Ali bilo je prilično prosto. Ljudi su, jednostavno, željeli pomoći. Od vojske smo dobili dosta opreme, viljuškare i ostalo, a lokalna ekipa pružila je nevjerovatnu podršku."
Zakazivanje koncerta za grupu je značilo finansijski gubitak od 500.000 funti, uprkos sponzorstvu Coca-Cole i GSM-a. Cijene ulaznica spuštene su na samo 8 DM (8 funti, 18 dolara) zbog stope nezaposlenosti u Sarajevu od 50%. Bono je u ime grupe ponudio da održe humanitarni koncert ili manji performans u Sarajevu, ali je grad zatražio da održe potpun koncert, poput ostalih iz turneje "PopMart". Bono je rekao: "Ponudili smo da održimo dobrotvorni nastup ovdje, samo da se pojavimo i odradimo improvizirani nastup, ali oni su željeli kompletnu j...nu stvar. Željeli su limun!" McGuinness je dodao: "Osjetili smo da je bilo važno da ovo tretiramo kao još jedan grad na turneji, da im odamo to poštovanje. Doći ovdje i ne održati potpun koncert bilo bi grubo." Prema obavijestima za medije nakon koncerta, ukupni neto prihod koncerta iznosio je 13.500 dolara; međutim, promotor turneje John Giddings primijetio je da taj iznos ne uključuje troškove produkcije ili transporta.
mini|lijevo|U2 je odsjeo u [[hotelu Holiday Inn (žuta zgrada; slika iz 2011), koji je u ratu bio oštećen. Hotel, koji je bio na tzv. "Aleji snajpera", tokom rata okupirali su novinari koji su sedmicama bili ostali bez hrane i vode. ]] lijevo|mini|upright=0.85|[[The Edge sa Želimirom Altarcem Čičkom na dan koncerta]]
U julu 1997. U2 je bio pod pritiskom da prihvati ponudu u iznosu približno četiri miliona dolara da nastupi u Baselu na datum za koji je bio zakazan koncert u Sarajevu. U to vrijeme i dalje su kružile glasine o nestabilnom stanju u regiji. Kako bi osigurao da koncert u Sarajevu ne bude otkazan, Šaćirbegović se pojavio na mnogim koncertima U2-a kako bi lobirao u ime grada. Da bi scenografija stigla do Sarajeva, ekipa zadužena za prijevoz moral je voziti opremu i scenografiju kroz razrušenu Bosnu i Hercegovinu. Iako je putovanje prošlo bez incidenata, morali su proći kroz gradove poput Mostara, koji je bio "zbrisan" tokom rata. Majstor za scenu i rasvjetu Willie Williams komentirao je: "Kad su vozači kamiona stigli, mogli ste vidjeti da su to bili promijenjeni ljudi". Jedini problem pri prijevozu scenografije desio se na graničnom prijelazu gdje ih je službenik satima sprečavao da pređu granicu. Kamioni su stigli u Sarajevo dva dana prije koncerta, naišavši na radosno pozdravljanje i aplauze od strane Sarajlija; njihov dolazak bio je prvi konkretan dokaz da će grupa održati svoje obećanje i nastupiti tu. McGuinness je objasnio: "Ovo je grad koji je toliko puta bio razočaran da je bilo mnogo ljudi koji nisu bili pripremljeni da vjeruju da će se koncert održati sve dok nisu vidjeli da se postavlja scena." Dotad su karte prodavane veoma sporo, ali u roku 24 sata nakon dolaska kamiona prodano je još 8.000 ulaznica. Uprkos tome, dan prije koncerta ostalo je neprodano 15.000 karata. Tristo domaćih ljudi zaposleno je da pomognu pri postavljanju scene i promociji koncerta.
Nekoliko stotina pripadnika SFOR-a dobili su zadatak da tokom koncerta štite Dejtonski sporazum. Grupa je bila oduševljena prizorima koje su vidjeli po dolasku. Tokom rata stadion Koševo korišten je kao mrtvačnica, a na objema stranama bila su groblja. Iako je stadion izbjegao najgoru štetu od granatiranja, obližnja Olimpijska dvorana Zetra bila je teško oštećena. Uprkos njenom stanju, grupa ju je koristila za svoju garderobu i urede. Nakon koncerta u njoj je bilo smješteno 3.000 ljudi iz publike. Hotel u kojem je grupa odsjela, Holiday Inn, bio je granatiran tokom opsade i jedan njegov dio bio je uništen. Zidovi u Mullenovoj sobi bili su probijeni minobacačkim šrapnelima, a nedostajali su i dijelovi poda. Prije koncerta Šaćirbegović je poveo Mullena u obilazak grada, pokazavši mu Sarajevske ruže na ulicama.
Na dan koncerta vozovi su stizali u Sarajevo prvi put nakon poletka rata. Bile su otvorene dvije linije, jedna iz Mostara za Sarajevo, a druga iz Maglaja. Iako su pruge bile funkcionalne za vrijeme rata, muslimanski i hrvatski političari nisu mogli odlučiti ko bi upravljao željezničkim saobraćajem. Kao rezultat toga, vozovi su radili samo na dan koncerta, da dovezu ljude u grad, i dan poslije, kako bi ih vratili. Privremeno su ukinute vize za ulazak. Uložen je napor da koncertu prisustvuju pripadnici svih naroda u Bosni i Hercegovini. Otprilike 500 ljubitelja prešlo je međuentitetsku liniju. Na koncert su stigli i ljudi iz nekoliko drugih republika bivše Jugoslavije; autobusi su vozili ljubitelje U2-a iz Zagreba i Ljubljane. Osiguranje cijelog događaja bilo je veoma strogo. SFOR-ovi vojnici uz pomoć specijalnih pasa tražili su bombe, a po zgradama oko stadiona nalazile su se irske trupe i snajperisti u slučaju da izbije nasilje.
Pregled koncerta
mini|Koncert je održan na stadionu Koševo. Koncert je održan 23. septembra 1997 pred približno 45.000 ljudi. U Bosni i Hercegovini prenosile su ga lokalne TV-mreže, a globalno ga je prenosio BBC. Tokom koncerta 10.000 vojnika stajalo je na lijevoj strani stadiona kako bi osigurali da ne dođe ni do kakvih konflikta. Pred početak koncerta donesena je odluka da se ulazi na stadion otvore za sve, što je omogućilo pristup za još 10.000 ljudi koji nisu mogli priuštiti da dođu na koncert ili koji nisu kupili kartu na vrijeme. Osim lokalnih i stranih ljubitelja, koncertu je prisustvovalo 6.000 SFOR-ovih vojnika u uniformama koji nisu bili na dužnosti. Inela Nogić također je prisustvovala koncertu i stigla je u limuzini sa grupom. Koncert je prenošen uživo međunarodno na radiju, a svi prihodi od radijskih prodaja donirani su projektu War Child.
Prije U2-a u uvodu su nastupila tri domaća izvođača, počevši sa horom Gazi Husrev-begove medrese. Nakon njega su na scenu izašle grupe Protest i Sikter, od kojih je jednu izabrao lično Šaćirbegović, a druga je izabrana preko radijskog takmičenja. Nakon toga je muzičar Howie B izveo DJ-tačku prije no što je U2 preuzeo scenu.
U2-ov repertoar bio je sličan onome s većine koncerata u okviru turneje "PopMart", ali s pjesmom "Sunday Bloody Sunday" umjesto Edgeovog karaoke segmenta, a dodana je i pjesma "Miss Sarajevo" u drugom bisu. Večer je bila slavljenje kraja rata, a Bono je podigao atmosferu uzvikujući "Viva Sarajevo! Fuck the past, kiss the future!" ("Živjelo Sarajevo! Zaj..ite prošlost, poljubite budućnost!") na početku pjesme "Even Better Than the Real Thing". Bono se mučio sa glasom tokom turneje i ujutro na dan koncerta probudio se "bez glasa". Nije bilo namjere za otkazivanje nastupa i koncert je krenuo kako je i bilo planirano. Iako je Bono imao nekoliko teškoća na početku pjesama "Mofo", "I Will Follow", "Gone" i "Even Better Than the Real Thing", njegov glas pukao je u pjesmi "Last Night on Earth". The Edge je 2006. sugerirao da su Bonovi problemi s glasom uzrokovani laringitisom ili stresom nakupljenim tokom nekoliko mjeseci stalnog održavanja turneja iako je kasnije primijetio da "zapravo nije bilo važno što je naš glavni vokal imao zdravstvenih smetnji jer se činilo da se svaki čovjek u publici pridruživao u svakoj pjesmi. Tokom cijelog koncerta trajao je masovni refren."
mini|lijevo|Scena turneje "PopMart" (slika iz [[Belfasta) sastojala se od zlatnog luka, disko-kugle u obliku limuna i tada najvećeg videozida na svijetu.]] U različitim dijelovima pjesama "Until the End of the World" i "New Year's Day", Bono je gestikulirao publici da mu pomogne s pjevanjem i do osme pjesme večeri, "Pride (In the Name of Love)", mogao je samo govoriti tekstove pjesama umjesto da ih pjeva. Grupa je nastavila sa svojim standardnim repertoarom izvevši "I Still Haven't Found What I'm Looking For", "Stand By Me", "All I Want Is You" i "Staring at the Sun". Razmatrali su da izvedu pjesmu "Desire" nakon "All I Want Is You", ali se na kraju nisu odlučili na to. The Edge je zatim izveo solo verziju "Sunday Bloody Sunday", koja je bila sporija i tiša od studijske verzije. Tokom pjesme Bono je otišao iza kulisa kako bi primio injekcije kortizona, koje su pomogle da mu se nakratko popravi glas. Brian Eno bio je spreman izaći na scenu i zamijeniti Bona u slučaju da on ne bi mogao nastaviti pjevati ili pjevati skupa s njim. Bono se na kraju vratio na scenu sam za sljedeću pjesmu, "Bullet the Blue Sky", i grupa je nastavila s koncertom odsviravši pjesme "Please" i "Where the Streets Have No Name", koje su zaključile glavni repertoar.
U pauzi prije prvog bisa U2 je imao diskusiju o izvođenju pjesme "Miss Sarajevo". Ona je dotad bila izvedena samo jednom: na humanitarnom koncertu 1995 (izveli su je Bono, The Edge, Eno i Pavarotti). Vratili su se na scenu i odsvirali "Discothèque", "If You Wear That Velvet Dress", "With or Without You" i grubu verziju "Miss Sarajevo". Pavarotti nije bio na koncertu, pa je kao zamjena na scenu postavljen stari gramofon. Eno je izašao da otpjeva bek-vokale, a Bono je pozvao Inelu Nogić na scenu tokom refrena. Za vrijeme pjesme na videozidu su prikazane slike iz Carterovog dokumentarca Miss Sarajevo, uključujući snimak djevojaka koje učestvuju u izboru za mis i transparent "Please don't let them kill us". Bono se izvinio zbog klimave izvedbe na kraju pjesme rekavši: "Sarajevo, ova pjesma napisana je za vas. Nadam se da vam se sviđa jer nema šanse da je možemo odsvirati." Koncert je zaključen drugim bisom pjesama "Hold Me, Thrill Me, Kiss Me, Kill Me", "Mysterious Ways", "One" i skraćenom obradom pjesme "Unchained Melody".
Reakcije
Dan nakon koncerta u Sarajevu lokalne novine objavile su komentar redakcije pod nazivom "Danas je okončana opsada Sarajeva". U reakciji na događaj jedan bosanski student rekao je predstavnicima međunarodne štampe: "Toliko sam se dugo osjećao isključen iz svijeta. Ne radi se samo o U2-u. Radi se o osjećaju da ste dio svijeta." Jedan lokalni stanovnik rekao je da je koncert bio "dokaz da imamo mir ovdje, da je sve u redu". Ljubitelji U2-a izvan bivše Jugoslavije opisali su Sarajevo kao "oazu svjetlosti" usred uništenih i požarima oštećenih zgrada i napuštenih sela. Uprkos izvedbi koja je bila ispod standardnog nivoa, Associated Press rekao je: "Za dva čarobna sata rok-grupa U2 postigla je ono što ratnici, političari i diplomati nisu mogli: ujedinila je Bosnu." Andrew Mueller iz The Independenta napisao je: "Prvi put od početka rata 1992. ljudi koji su bili navikli gledati jedni druge kroz nišan puške pritjecali su u glavni grad da zajedno slušaju muziku. To je bio podsjetnik na predratno Sarajevo, dom nekih od najboljih rok-grupa stare Jugoslavije." Šaćirbegović je izjavio da je zadovoljan što je koncert "održan kako bi se promovirao osjećaj normalnosti, mira i pomirenja u Sarajevu, a ne kako bi se skupio novac". Također je izrazio zahvalnost u ime predsjednika Alije Izetbegovića, koji je opisao koncert kao "značajan događaj".
Mullen i The Edge složili su se da je sarajevski koncert bio vrhunac njihovih karijera; Mullen je rekao: "Nema sumnje da je to iskustvo koje neću zaboraviti do kraja života. I ako bih morao provesti 20 godina u grupi samo kako bih svirao na tom koncertu (...) mislim da bi to bilo vrijedno toga." Bono je opisao koncert kao "jednu od najtežih i jednu od najslađih večeri u životu", rekavši o publici: "Mislim da su željeli, više od bilo čega, povratak u normalno stanje. To je ono što ovi ljudi žele, to je ono što zaslužuju." Također je izrazio mišljenje da je njegov gubitak glasa "dao prostora Sarajevu da preuzme nastup od nas. Mogli su vidjeti da stvari mogu poći užasno loše, prošli su kroz dosta problema kako bi došli ovdje i namjeravali su učiniti da se ovo desi. I učinili su." Po završetku turneje "PopMart" rekao je: "Bilo je nevjerovatno i zbunjujuće otkriti da su na našoj turneji, koja je bila najviše 'pop' od svih, neki od najboljih koncerata bili u političkim žarištima, poput Santiaga, Sarajeva, Tel Aviva (...) bilo gdje gdje je muzika značila više od zabave". Nakon koncerta predsjednik Izetbegović uručio je Bonu počasni bh. pasoš, kao priznanje za njegov humanitarni rad tokom rata.
Naslijeđe
Nakon sarajevskog koncerta Edgeova solo izvedba pjesme "Sunday Bloody Sunday" izvođena je na većini koncerata u ostatku turneje, a snimak ove pjesme sa sarajevskog koncerta objavljen je na CD singlu za "If God Will Send His Angels" 8. decembra 1997. Tokom koncerta u decembru 1997. u Mexico Cityju, koji je naknadno objavljen u videoformi kao PopMart: Live from Mexico City, The Edge je izjavio da je U2 "ponovo otkrio" ovu pjesmu u Sarajevu.
Miroljubiva priroda koncerta bila je prolazna budući da je nasilje ponovo buknulo naredne godine kad je počeo rat na Kosovu. NATO-ve trupe ostale su u Sarajevu do 2004.
Nakon što je grupa prvi put izvela "Miss Sarajevo" na sarajevskom koncertu, pjesma nije bila opet izvedena sve do drugog dijela turneje "Vertigo" 2005. godine. U2 se nije vratio da nastupi u bilo kojoj od zemalja bivše Jugoslavije sve do augusta 2009, kad je održao dva koncerta u Zagrebu tokom turneje "U2 360°". Tokom ovih koncerata Bono je izjavio da je njegov počasni bh. pasoš jedna od njegovih "najvrednijih stvari", što je potaklo Vijeće ministara Bosne i Hercegovine da objavi da će njegov pasoš biti ukinut, navodeći da zakoni Bosne i Hercegovine ne dozvoljavaju dodjeljivanje počasnog državljanstva.
Kratki dokumentarac o ovom koncertu, Missing Sarajevo, uvršten je kao bonus materijal na DVD The Best of 1990-2000.
Velika nagrada Španije
Višestruki pobjednici (vozači)
Podebljani vozač je i dalje aktivan u takmičenju Formule 1
NGC 1989
NGC 1989 (također poznat kao ESO 423-21, MCG -5-14-4 i PGC 17464) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 493 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Golub. Najveći prečnik je 1,40 (201 hiljada sg) a najmanji 1,1 uglovnih minuta (158 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 28. januara 1835. godine.
Velika nagrada Španije
Višestruki pobjednici (konstruktori)
Podebljani konstuktori je i dalje aktivan u takmičenju Formule 1
Višestruki pobjednici (motori)
Podebljani motori su i dalje aktivini u takmičenju Formule 1
Demografija Goražda
Po popisu stanovništva iz 1991. godine, općina Goražde imala je 37.573 stanovnika, raspoređenih u 187 naselja.
Popis 1991.
ukupno: 37.573
Popis 1981.
ukupno: 36.924
Popis 1971.
ukupno: 34.685
Nacionalni sastav po naseljenim mjestima, 1991.
Apsolutna etnička većina:
Relativna etnička većina:
NGC 4982
NGC 4982 je četverostruka zvijezda i nalazi se u sazviježđu Djevica. Prvo otkriće je napravio Ernst Wilhelm Leberecht Tempel 1878. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
NGC 1989
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Miloš Babić
Miloš Babić (rođen 10. septembra 1981. godine u Banja Luci), je bosanskohercegovački nogometaš. Trenutno igra za BSK Banja Luka na poziciji veznog igrača.
Prethodno je igrao za klubove FK Obilić, Paniliakos FC, FK Borac Banja Luka, FK Sarajevo, FK Laktaši i FK Leotar.
Euterpa
mini|[[Camille Roqueplan: Euterpa]]
Euterpa (grč. Εὐτέρπη, Eutérpê = razveseljavanje) jedna je od devet Muza, Zeusova i Mnemozinina kći. Zaštitnica je muzike, a poslije je postala zaštitnica lirske poezije te je obično prikazivana s flautom.
Etimologija
Euterpino grčko ime dolazi od riječi εὖ = dobro i τέρπω = zadovoljiti.
Viseći vrtovi Babilona
desno|mini|300px|Viseći vrtovi Babilona, crtež iz 16. vijeka Ostaci visećih vrtova u Babilonu nalaze se na istočnoj obali rijeke Eufrat, na oko 50 km južno od Bagdada, u Iraku. Smatraju se jednim od sedam originalnih svjetskih čuda. Historija svjedoči da je babilonsko carstvo cvjetalo u vrijeme vladavine čuvenog kralja Hamurabija (1792-1750. g. p. n. e.) Ipak, smatra se da su legendarni viseći vrtovi izgrađeni za vrijeme vladavine njegovog potomka Nabukodonosora II (604-562. g. p. n. e.) i to po želji njegove supruge koja je bila "dovedena iz Medije i naročito voljela planinski pejzaž".
Historijske reference
Detaljni opisi visećih vrtova pronađeni su u djelima grčkih povjesničara Berosa i Diodorusa Sikulusa. U tablicama iz vremena Nabukodonosora 2, međutim, ni na jednom mjestu se ne spominje postojanje visećih vrtova, iako se mogu naći opisi njegove palate i samog grada Babilona. Sve do 20. vijeka mnoge misterije vezane za viseće vrtove nisu bile otkrivene - čak se i danas arheolozi bore da prikupe dovoljno dokaza prije nego izvedu konačne zaključke o tačnoj lokaciji vrtova, njihovom sistemu navodnjavanja i njihovom stvarnom izgledu. Neki noviji podaci ukazuju čak i da je vrtove sagradio drugi vladar - Senaherib, i to oko 1000 godina ranije nego što se do sada smatralo.
Svjetsko prvenstvo u nogometu 1994 - grupa C
Grupa C svjetskog prvenstva 1994. je igrana u Chicagu na stadionu Soldier Field, Dallasu na stadionu Cotton Bowl i Foxboroughu na stadionu Foxboro između 17. i 27. juna 1994. godine. Njemačka i Španija su se kvalificirali u osminu finala. Južna Koreja i Bolivija su svoje takmičenje na SP 1994 završili u grupnoj fazi.
Sve utakmice su bile igrane po Centralnoj vremenskoj zoni (UTC -5) i Istočnoj vremenskoj zoni (UTC -4)
Viseći vrtovi Babilona
Historijske reference
Detaljne opise vrtova iznose i poznati starogrčki pisci tog doba - Strabon i Filo bizantijski. Evo izvoda iz njihovih djela: "Vrtovi su oblika kvadrata stranice dužine oko četiri pletre (stara mjera za dužinu, prim. prev.) Sačinjavaju ih lučni svodovi koji se uzdižu nad popločanim osnovama, a terase su izgrađene stepenasto, jedna nad drugom pod različitim kutovima..."; "U vrtovima se uzgajaju egzotične biljke posađene na same terase, poduprte kamenim stubovima... Potoci vode teku s visina i spuštaju se u slapovima do tla... Oni navodnjavaju sve vrtove, natapajući korijenje biljaka i čineći cio predio vlažnim i sparnim. Tako je trava stalno zelena, a drveće buja... Ovo umjetničko djelo kraljevskog luksuza odaje utisak prirodnosti, jer se uticaj čovjeka u održavanju ovih vrtova nikada ne vidi."
Novijim arheološkim istraživanjima drevnog grada Babilona u Iraku otkriveni su temelji kraljevske palate, ostaci lučnih svodova i odličan sistem navodnjavanja u južnom dijelu palate, kao i masivni zidovi debljine 25 metara za koje se pretpostavlja da su ostaci samih terasa.
AB varijanta GM2-gangliozidoze
AB varijanta GM2-gangliozidoze je rijedak, autosomno recesivni metabolički poremećaj koji uzrokuje progresivno uništavanje nervnih ćelija u mozgu i kičmenoj moždini. Ima slične patološke promjene kao i Sandhoffova i Tay-Sachsova bolest. Tri bolesti su zajedno klasifikovane kao GM2-gangliozidoze, jer svaka bolest predstavlja posebnu molekulsku tačku neuspjeha u aktivaciji istog enzima, beta-heksozaminidaze. AB varijanta je uzrokovana neuspjehom u genu koji stvara enzim kofaktora za beta-heksozaminidazu, zvani GM2-aktivator.
Simptomi i znaci
Znakovi i simptomi AB varijante GM2-gangliozidoze, identični su onima kod dojenačke Tay–Sachsove bolesti, osim što testiranje enzima pokazuje normalne nivoe heksozaminidaze A. Dojenačka Sandhoffova bolest ima slične simptome i prognozu, osim što postoji nedostatak i heksozaminidaze A i heksozaminidaze B. Dojenčad s ovim poremećajem obično izgleda normalno do dobi od 3–6 mjeseci, kada se razvoj usporava i mišići koji služe za kretanje oslabe. Pogođene bebe gube motorne sposobnosti kao što su okretanje, sjedenje i puzanje. Kako bolest napreduje, kod novorođenčadi javljaju se napadi, gubitak vida i sluha, intelektualna nesposobnost i paraliza.
Očna abnormalnost koja se zove trešnjastocrvena pjega, koja se može identificirati očnim pregledom, karakteristična je za ovaj poremećaj. Ova pjega je isti nalaz koji je Warren Tay prvi put prijavio 1881. godine, kada je identifikovao slučaj Tay-Sachsove bolesti, i ima istu etiologiju.
Prognoza za AB varijantu je ista kao i za dojemnačku Tay-Sachsovu bolest. Pogođena djeca sa AB varijantom umiru u preranom ili ranom djetinjstvu.
Uzrok
Mutacije u genu GM2A uzrokuju GM2-gangliozidoznu AB varijantu. Ovo stanje nasljeđuje se po autosomno recesivno obrascu.
GM2A gen kodira protein koji se zove GM2-aktivator. Ovaj protein je neophodan za normalnu funkciju beta-heksosaminidaze A, kritičnog enzima u nervnom sistemu, koji razgrađuje lipid zvani GM2-gangliozid. Ako su oba alela na ovom lokusu mutirana poremete aktivnost GM2-aktivatora, pa beta-heksosaminidaza A ne može obavljati svoju normalnu funkciju. Kao posljedica toga, gangliozidu akumuliraju se u centralnom nervnom sistemu, sve dok ne ometaju normalne biološke procese. Progresivno oštećenje uzrokovano nakupljanjem gangliozida dovodi do uništenja nervnih ćelija.
AB varijanta GM2-gangliozidoze izuzetno je rijetka. Za razliku od Tay-Sachsove i Sandhoffove bolesti, kod kojih su otkriveni mnogi mutantni polimorfni aleli, uključujući alele pseudodeficijencije, prijavljeno je vrlo malo mutacija GM2A-a. Kada se prijavi AB varijanta, česta je kod srodnih roditelja ili u genetički izolovanim populacijama. GM2A se eksprimira u mnogim tkivima, a prijavljeno je da protein aktivator GM2 ima i druge ćelijske funkcije. Budući da se AB varijanta tako rijetko dijagnosticira, vjerovatno je da je većina mutacija GM2A fatalna u embrionskoj ili fetusnoj fazi razvoja kod homozigota i vezanih gena, i stoga se nikada klinički ne uočavaju,
Historija
AB varijanta je prvi put uočena klinički ubrzo nakon biohemijske karakterizacije Tay-Sachsove bolesti 1969. godine. U početku se smatralo da je bolest uzrokovana varijantnim alelima HEXA gena, a Konrad Sandhoff ju je označio kao AB varijantu 1971. Enzimski test testovi pacijenata sa TSD-om otkrili su nekoliko neobičnih lažno negativnih slučajeva, pacijenata koji su razvili bolest, ali su imali normalnu aktivnost enzima. U drugim slučajevima, roditelji koji se nisu testirali kao nositelji TSD-a imali su djecu koja su se ipak razboljela od simptoma klasičnog dojenačog TSD-a.
Na kraju je utvrđeno da GM2 gangliozidoza može biti uzrokovana mutacijama na tri različita gena, od kojih je jedan bio proteinski aktivator. Bolest uzrokovana mutacijom koja onemogućuje ovaj protein nazvana je AB varijanta. U 1992., sam GM2A gen je lokaliziran na hromosom 5, a precizan lokus je određen sljedeće godine.
Asmir Avdukić
Asmir Avdukić (rođen 13. maja 1981. godine) je bosanskohercegovački fudbaler i povremeni član reprezentacije Bosne i Hercegovine. Trenutno nastupa za banjalučki klub FK Borac na poziciji golmana.
Klupska karijera
Avdukić je svoju profesionalnu fudbalsku karijeru započeo u omladinskom pogonu NK Čelika iz Zenice. Za seniorski tim Čelika branio je četiri godine, te ubilježio oko 108 nastupa. U februaru 2006. godine, Avdukić napušta Čelik i prelazi u hrvatski klub Kamen Ingrad. Već u januaru 2007. godine, napušta Kamen Ingrad i vraća se u Bosnu i Hercegovinu u tim NK Travnika. U julu 2007. godine, kao slobodan igrač prelazi u tuzlanski tim FK Slobodu. U januaru 2008. godine, Avdukić prelazi u FK Radnik iz Bijeljine, gdje ostaje do jula 2009. godine kada prelazi u FK Rudar iz Prijedora.
U julu 2010. godine, kao slobodan igrač odlazi u FK Borac. U februaru 2012. godine, Avdukić za oko 97 hiljada eura prelazi u iranski klub Persepolis FC. Samo par mjeseci kasnije, Avdukić raskida ugovor sa iranskim klubom i ponovo se vraća u Borac. Na ljeto 2015. godine, Avdukić seli u ekipu Radnika iz Bijeljine, gdje ostaje do jula 2016. godine, kada se po treći put u svojoj karijeri vraća u Borac iz Banja Luke iako je klub ispao iz Premijer lige Bosne i Hercegovine.
Reprezentacija
Prije bosanskohercegovačke A selekcije igrao je za bosanskohercegovačku U-19 i U-21 selekciju. Za A selekciju debitovao je 28. aprila 2004. godine protiv reprezentacije Finske. Nakon te utakmice nije dobijao poziv sve do 17. novembra 2010. godine kada ga je na spisak za prijateljsku utakmicu poritv Slovačke uvrstio tadašnji selektor Safet Sušić.
U junu 2014. godine, Avdukić je uvršten na spisak igrača BIH za Svjetsko prvenstvo u Brazilu. BIH je ukupno odigrala tri utakmice na prvenstvu u sklopu grupne faze takmičenja, ali Avdukić nije dobio šansu za igru.
''Ažurirano: 27. august 2016.''
Nastupi za reprezentaciju
Queen (album)
Queen je prvi studijski album britanske rock grupe Queen izdan 13. jula 1973. godine. Sniman je u studijima De Lane Lea i Trident u kojem su u to doba snimali poznati muzičari poput The Rolling Stonesa, Eltona Johna i Davida Bowiea. Sastoji se od 10 pjesama od kojih je 5 napisao vodeći vokal Freddie Mercury. Tekst za 4 pjesme napisao je gitarist Brian May, uključujući i pjesmu ‘’Doing All Right’’ koju je napisao zajedno sa Tim Staffellom dok su bili u grupi ‘’Smile’’, dok je preostalu pjesmu sa albuma napisao bubnjar Roger Taylor. S obzirom da je "Queen" tada bila relativno nepoznata grupa morali su satima čekati da studio bude prazan kako bi mogli snimiti vlastite pjesme, te je iz tog razloga album uglavnom sniman noću što mu daje svojevrstan ugođaj i što se osjeti na njemu. Album prvijenac je presjek najboljih pjesama koje je Queen izvodio u prve dvije godine svog postojanja i više je kolekcija kompozicija nego trenutak inspiracije poput kasnijih izdanja. 6. jula 1973. godine izdan je singl Keep Yourself Alive koji se nije uspio plasirati na top-liste i koji je bio tek manji hit u Japanu. Album se na top-listi zadržao 28 sedmica te dospio na 24. mjesto.
Queen su se predstavili svojim prvijencem kao višeslojan i slojevit sastav, podjednako i muzički i tekstualno. Album je donio spoj ranog heavy metala i hard rocka sa artističkim pristupom tada dominantnog glam rocka, te elemente progresivnog i folk rocka sa višeglasnim vokalnim melodijama i produkcijski posloženim zvukom koji su postali karakteristični za sastav. Isto tako prvijenac je predstavio izvrstan vokal pjevača Freddija Mercuryja i gitarističko umijeće Briana Maya, te solidnu ritam sekciju basista Johna Deacona i bubnjara Rogera Taylora. Za singlove s albuma "Keep Yourself Alive" i "Liar" (izdan samo u SAD-u) su snimljeni promotivni filmovi koji su bili među prvim ikad napravljenim videospotovima u historiji moderne muzike. Album je sadržavao čuvenu krilaticu Ne sintisajzeru (No synthesizers) čime se grupa htjela jasno ograditi od tada sveopće prihvaćenog instrumenta u rock muzici i time još više naglasiti vlastitu virtuoznost. Smatra se jednim od najpodcijenjenijih prvijenaca hard rock žanra i jednim od najutjecajnijih albuma heavy metala. Internetski portal "DigitalDreamDoor.com" ga je uvrstio među 100 najboljih gitarističkih albuma rocka, te među 100 najboljih debitantskih albuma.
Keep Yourself Alive
Gitarist Brian May je ovu uvodnu pjesmu napisao prije nego što se grupi pridružio basist John Deacon. Pjesma je prvi i jedini singl grupe koji se nije uspio plasirati na top-liste, ali usprkos tome postala je prvi "klasik" kojeg su redovno izvodili na svim koncertima u svojih prvih deset godina postojanja i jedna je od njihovih najžeščih i najpoznatijih kompozicija. Stihovi pjesme govore o iskustvima, problemima i životu mladih grupa na putu prema slavi i komercijalnom proboju. 1997. godine objavljena je na kompilaciji Queen Rocks, a koncertna verzija pjesme se može naći na albumima At the Beeb, Live Killers i Queen Rock Montreal. Pjesmu je obradio Yngwie Malmsteen na albumu "Dragon Attack: A Tribute To Queen" i izdao je kao singl, dok britanski heavy metal grupa Iron Maiden redovno svira njen poznati gitaristički riff tokom izvođenja svog standarda "Sanctuary" kao posvetu kompoziciji. Pjesma je uvrštena i na kompilaciji "Harley-Davidson Cycles: Road Songs Vol. 2", a 2008. godine pjesmu je "Rolling Stone" stavio na broj 31 od 100 najboljih gitarističkih pjesama.
Doing All Right
Ovo je pjesma grupe "Smile", od kojega je nastao Queen. To je prva pjesma koju je Mercury uz klavir otpjevao uživo. Prije njega pjevao ju je Tim Staffel, basist i pjevač spomenute grupe. Mercury se trudio otpjevati pjesmu na sličan način, mijenjajući tokom izvođenja pjesme način pjevanja i raspon vokala, što je postalo kasnije njegov trademark. Pjesma je preteča Queenovih melodičnih balada kojima dominira klavir i kombinira lagane dijelove sa furioznim hard rock dionicama.
My Fairy King
Na ovoj pjesmi se prvi put Mercury pojavljuje kao klavirist. Dio stihova kompozicije poput "Mother Mercury, look what they've done to me" su inspirisali pjevača da promjeni svoje prezime "Bulsara" u Mercury što je i napravio 1970. godine. Ovo je bila prva pjesma koju je Mercury napisao o svojem svijetu fantazije kojega je nazvao "Rhye" i po formi i strukturi smatra se jednom od preteča Bohemian Rhapsody. Dio stihova pjesme je Mercury uzeo iz djela Roberta Browninga "The Pied Piper Of Hamelin". Ovo je prva i uvodna pjesma na albumu At the Beeb.
Liar
Mercury je pjesmu napisao 1970. godine, prije nego što se grupi pridružio basist John Deacon. U februaru 1974. godine je objavljena kao drugi singl grupe u SAD-u ali se nije plasirala na top-liste. Uz "Keep Yourself Alive" najpoznatija je pjesma albuma koja je postala koncertni standard i jedan od najimpresivnijih trenutaka njihovih nastupa. Uživo je obično trajala preko osam minuta i redovno su je izvodili kao zadnju pjesmu prije izlaska na bis tokom sedamdesetih. Smatra se jednom od najboljih pjesama iz ranih dana ‘’Queena’’. U muzičkom stilu, pjesma je heavy metal sa progresivnom rock strukturom, a znamenitosti pjesme uključuju gitarski riff na tragu Jimi Hendrixa, bubnjarski intro solo i solo dionica na bas-gitari prije furioznog kraja. Ovo je također bila jedna od rijetkih Queenovih kompozicija na kojoj su koristili Hammond organ klavijature i na kojoj basist John Deacon pjeva prateće vokale. Stihovi pjesme su nadahnuti kratkom pričom iz Germanske mitologije i ličnim životnim iskustvima njenog autora, koje tematski vješto kombinira u jednu cjelinu.
The Night Comes Down
May je pjesmu napisao 1970. godine. Snimljena je u septembru 1971. godine na demo snimci kojom je grupa tražila svoj prvi angažman i ugovor, te je jedina kompozicija na albumu koja se našla nepromjenjena sa te snimke. Ovo je prva poluakustična melanholična balada Brian Maya sa jakim folk rock uticajem kakve su postale karakteristične za gitaristu Queena.
Modern Times Rock And Roll
Prva pjesma koju je napisao i otpjevao bubnjar grupe Roger Taylor sa za njega tipičnom buntovnom mladenačkom tematikom. Najbrža i najžešća pjesma na albumu koja govori o heavy rocku i pratećim stereotipima.
Jesus
Progresivna rock pjesma čije riječi kazuju dio priče o Isusu iz Nazareta. Zanimljivost je što je autor pjesme Mercury bio sljedbenik zoroastrizma. Pjesma sadrži i izrazito psihodelične tonove koje je gitarist Brian May proizveo dosnimavajući melodije sa svoje gitare koji zvuče poput sintisajzera.
Seven Seas Of Rhye
Kratki instrumental na kraju albuma sa poznatim klavirskim uvodom koji će postati puna pjesma sa tekstom na slijedećem albumu Queen II. Za vrijeme snimanja ovog albuma pjesma je bila tek napola dovršena.
Ivan Herceg
Ivan Herceg (rođen 2. novembra 1981) hrvatski je filmski, televizijski i pozorišni glumac.
Karijera
Glumu je upisao 2000. iz drugog pokušaja. Diplomirao je istu 2009. godine na Akademiji dramskih umjetnosti u Zagrebu.
Privatni život
Stariji je brat hrvatske pjevačice Ive Herceg. Osim Ive, ima i mlađeg brata Josipa.
Klio
mini|[[Johannes Vermeer: Klio, detalj slike Alegorija slikanja ]] mini|150p|Klio sa svojim atributima