cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Prvi balkanski rat
Bugarska
Poslije Srpsko-bugarskog rata 1885. godine, Bugarska je svojim glavnim neprijateljem smatrala Srbiju, pa je tako sve ratne pripreme vršila za novi rat sa Srbijom. S Turskom je Bugarska bila u dobrim odnosima. Tek kada se Bugarska politički približila Rusiji, odnosi s Turskom su se pogoršali. Prvi plan, po kome bi Turska prije izvršila mobilizaciju, predviđao je odbrambene akcije na maričkom i makedonskom frontu. Taj plan je ubrzo odbačen jer se došlo do zaključka da Bugarska može izvršiti mobilizaciju prije Turske, pa je 1908. godine izrađen novi plan koji je predviđao ofanzivu na oba fronta. Osnovna ideja tog ratnog plana je bila: glavnim snagama (tri armije) poduzeti ofanzivu na maričkom frontu, s tim da jedna armija blokira utvrdu Jedrene, dok bi druge dvije napale desnu stranu i pozadinu turskih snaga na prostoru između Jedrene i Krk Kilisa. Jedna divizija je bila u sastavu srpske vojske na makedonskom frontu, a vezu između ta dva fronta bi omogućavao Rodopski odred. Flota je trebala braniti crnomorsku obalu, naročito luke Varnu i Burgas.
Grčka
Osnovna ideja grčkog ratnog plana je bila: glavnim snagama, okupljenim u Sjevernoj Tesaliji, poduzeti ofanzivu, razbiti turske snage na graničnom frontu i produžiti s nadiranjem do zauzimanja Soluna. Flota je trebala presjeći turski promet i zauzeti ostrva u Egejskom moru.
Turska
Idejni tvorac turskog ratnog plana protiv balkanskih zemalja bio je njemački general von der Golc. Smatrajući da će Turska biti mnogo sporija u mobilizaciji i raspoređivanju snaga nego balkanske države, on je bio predložio da Turska ostane prvo na svojim prvobitnim položajima, dok se ne izvrši prikupljanje snaga i dok se ne utvrde borbeni pravci balkanskih vojski. Međutim, ministar turske vojske, Nazim paša, odbio je taj plan i podcjenjujući snagu balkanskih vojski htio je preuzeti inicijativu već na početku rata, napredujući na dvije strane, prema vardarskom i tračkom frontu.
= Tok rata =
Operacije Prvog balkanskog rata se dijele na dva perioda:
Crnogorski front
Glavni cilj crnogorske vojske je bilo zauzimanje Skadra i to prije nego što Turci uspiju prikupiti jače snage za njegovu odbranu. Operacije crnogorske vojske su počele 8. oktobra sa tri odreda. Zetski odred krenuo ka graničnom frontu i zauzeo položaje prema Turcima kod Tuzima. U jutro, 9. oktobra poslije kratke artiljerijske pripreme, napad je počeo. Do 15. oktobra je savladan turski otpor i bili su zauzeti turski položaji. Veliki dio turskih snaga je bio zarobljen. Ostatak turskih jedinica je u nekotroliranom bijegu pobjegao u Skadar i unio paniku u pozadini. Sa ovom pobjedom kod Tuzima, crnogorskoj vojsci je bio otvoren put ka Skadru. Međutim, zbog izmorenosti vojnika i velikih gubitaka, crnogorsko zapovjedništvo je dalo nekoliko dana odmora svojoj vojsci. Napad na Skadar otpočeo je 28. oktobra sa dvije strane, desnom, istočnom obalom Skadarskog jezera i lijevom, koja je uspjela da ovlada Velikim Bardanjoltom. Primorski odred je 9.oktobra prešao tursku granicu i sukobio se sa turskim snagama na Tarabošu i protjerao turske snage prema Skadru. Zbog slabe komunikacije, crnogorski zapovjednici nisu bili svjesni svog uspjeha, i da su Turci već pobjegli. Turska vojska je iskoristila tu grešku crnogorke vojske i 11. oktobra ponovno zauzela Taraboš. Crnogorska vojska je morala sačekati svoju artiljeriju kako bi izvršila novi napad na ponovno utvrđeni Taraboš. Pripreme za napad su završene 21.oktobra i poslije tri dana artiljerijske paljbe na turske položaje, crnogorska vojska je trebala 25. oktobra ponovno izvršiti napad. Međutim, uoči samog napada, u noći između 24./25 oktobra, kralj Nikola je odlučio da se ne izvede napad na Taraboš, kako se ne bi gubili nepotrebno ljudi, već samo da se nastavi sa artiljerijskom vatrom po turskim položajima. Kralj Nikola je smatrao da je zauzimanje Taraboša nepotrebno, jer je glavni cilj bio Skadar, za kojeg je mislio da će se svakako u nekoliko dana sam predati. U tom cilju, crnogorska vojska je blokirala Skadar sa južne strane i kod mjesta Lješa se susrela sa srpskom vojskom koja se probila preko Albanije do Skadra. Istočni odred je 8. oktobra otpočeo pokret iz područja Kolašina i Andrijevice i 9. oktobra prešao tursku granicu, zauzeli Mojkovac i Bijelo Polje, i nastavili tok operacije prema Beranama i zauzeli Berane 16. oktobra. Glavnina je nastavila iz Berana prodiranje prema Čakoru i Mokroj planini i nakon dva dana borbi su ih zauzeli. 30. oktobra crnogorski Istočni odred je ušao u Peć i Đakovicu, gdje se susreo sa srpskom Drinskom divizijom. Po naređenju Vrhovne komande, Istočni odred je krenuo na marš po bespuću preko Bogićevice, Plava gusinja i dolinom rijeke Cijevne ka Skadru, gdje je sa 6000 ljudi i stigao 20. novembra i ušao u sastav Zetskog odreda. Janko Vukotić je postavljen za komandanta štaba Vrhovne komande.
Srpski front
mini|Srbija, Crna Gora i Albanija 1913. godine - faktičko stanje nakon osmanskog poraza u Prvom balkanskom ratu|250px Plan srpske vojske je bio okružiti i poraziti turske jedinice na Ovčjem polju i to uzajamnim djelovanjem 1. 2. i 3. armije. Budući da se 3. armija nalazila najudaljenije od mjesta sukoba, srpsko vrhovno zapovjedništvo je namjeravalo poslati je dan ranije nego druge armije na put ka Ovčjem polju. Zbog prepada turskih jedinica kod Merdara između 15. i 19. oktobra, 3. armija se nije mogla pokrenuti sve do 21. oktobra, tj. kad i ostale dvije, a dan kasnije 22. oktobra zauzela Prištinu.
Operacije do Kumanovske bitke
1. armija je krećući se u dvije kolone 22. oktobra stigla pred Kumanovo i po zapovjedi vrhovnog zapovjedništva zaustavila se kako bi sačekala pristizanje 3. armije iz pravca Prištine. Zbog nedostatka obavještajnih podataka, 1. armija nije znala tačnu snagu turskih snaga u Kumanovu. Smatralo se da se tamo nalaze samo neke manje zaštitne snage. 2. armija je također nastupala u dvije kolone, pri čemu je desna kolona 22. oktobra u svom nastupanju zauzela Stracin a lijeva Kratovo. Zbog nemogućnosti uspostave čvrste međusobne povezanosti, tri srpske armije su 22./23. oktobra bile raspoređene na liniji Priština – Kumanovo – Kratovo – Stracin, bez izvještajnih podataka o snazi turskih snaga i uvjerenjem da će se glavna bitka protiv Turaka desiti na Ovčjem polju.
Tokom noći 22./23. oktobra koristeći srpsku neobaviještenost, turske jedinice su se razvile i zauzele položaje prema usamljenoj srpskoj 1. armiji s ciljem pobjede nad njom, pri čemu je turski zapovjednik Zeki-paša raspolagao tačnim podacima o snazi srpskih snaga. Iako snažan, napad koji je počeo iznenada 23. oktobra rano ujutro, nije uspio potisnuti srpsku 1. armiju sa položaja. I dalje u svom neznanju, štab 1. srpske armije 24. oktobra zapovijeda protivnapad, misleći da se radi o slabim turskim snagama i potiskuje turske snage, jednim dijelom ka Skoplju a drugim dijelom ka Velesu preko Ovčjeg polja. Nesvjestan postignutog uspjeha, štab 1. srpske armije 25. oktobra zapovijeda daljnje nastupanje prema Ovčjem polju, gdje su očekivane glavne turske snage. Čak i nakon ulaska jedne brigade u nebranjeno Skoplje, srpski zapovjednici nisu bili i dalje svjesni svog uspjeha i nisu imali jasnu predstavu razvoja događaja. Tek nakon što su 28. oktobra uspjeli izbiti na Ovčje polje i pred Veles, bez ikakvog otpora turskih snaga, postalo je jasno šta se desilo pred Kumanovom i da šansa nije iskorištena. Druge dvije armije, 2. i 3., nastupajući s lijeva i desna i ne znajući što se dešava pred Kumanovom, nisu iskoristile priliku da potpuno poraze turske snage.
Operacije poslije Kumanovske bitke
Nakon izbijanja na Ovčje polje i u područje Skoplja, uslijedilo je reorganiziranje srpskih snaga i planiranje daljnjih operacija. Cilj je bio uništenje turske Vardarske armije koja se povukla ka Bitoli gdje je organizirala odbranu. Do odlučujuće bitke, koja je trajala tri dana, je došlo 16. novembra i srpska armija je ušla u Bitolu 19. novembra. Turske snage su protjerane a nakon zauzimanja Ohrida i Debra, ostvaren je dodir s grčkim snagama. Operacije su prekinute 4. decembra zbog primirja.
Bugarski front
Bugarska vojska je otpočela svoje vojne operacije 18. oktobra kada su njene snage prešle tursku granicu i krenula na Jedrene. Turci su imali samo djelomične podatke o pokretu bugarskih snaga. Naime, bilo im je poznato pravac kretanja glavnine bugarske vojske ali nisu imali podatke o pokretu nekih snaga 3. bugarske armije i njihovom obuhvatu Krk Kilisea. Na osnovu tih nepotpunih podataka, turski zapovjednik, Nazim-paša je bio uvjeren da bugarska vojska nastupa samo jednim pravcem, sa sjevera ka Jedrenima, pa je 21. oktobra prešao u napad na bugarske snage, gdje su turske snage krajem dana bile stiješnjene na cijelom frontu i prinuđene na povlačenje. Bugari su nastavili sa napredovanjem i 23. oktobra natjerali Turke u bijeg, pri čemu je vojna utvrda Krk Kilisea napuštena bez borbe. Zbog nepoznavanja trenutne situacije na frontu, bugarske snage su se zaustavile na liniji Krk Kilisea – Jenidže – put ka Jedenima, i tako Turcima dali mogućnost ponovnog prikupljanja snaga u području Lüleburgaza, gdje je 29. oktobra došlo do borbe. Nakon tri dana žestoke borbe Turci su ponovo poraženi, ali ponovo nije iskorištena prednost i turske snage su se uspjele reorganizirati i pripremiti za odbranu Carigrada, gdje je vladala velika pometnja. Pokušavajući ispraviti grešku, Nazim-paša se utvrdio na Čataldži uz potporu turske mornarice na bokovima i tu sačekao bugarski napad, čiji je napad počeo 17. novembra. Nakon dva dana borbi, Bugari su, uz velike gubitke u ljudstvu, odbijeni, pa je na bugarsku molbu 4. decembra zaključeno primirje, jer su i turske snage bile vrlo oslabljene.
Grčki front
Operacije na grčkom frontu započele su u isto vrijeme napadom dviju grčkih armija, teslijske i epirske, 18. oktobra u dva odvojena pravca. Tesalijska vojska je nakon vrlo brzih pobjeda nad manjim turskim snagama, 22. oktobra stigla do Sarandaporona i tamo porazila turske snage pod zapovjedništvom Hasana Taksim-paše, a 29. oktobra zauzela Naus, Veri i Katerinu i stigla pred Solun, gdje se ujedinila sa srpskim i bugarskim snagama. Nakon borbi, Hasan Taksim-paša je 8. novembra potpisao kapitulaciju i grčke snage su 9. novembra ušle u Solun, čime je bila presječena i veza između istočne i zapadne turske armije. Suprotno drugim zaraćenim snagama, Grčka nije potpisala primirje s Turskom već je nastavila sa operacijama, a na području Makedonije je organizirala svoju vlast. Operacije grčke vojske su na makedonskom frontu završene 16. decembra osvajanjem Korčua. Epirska vojska je protjerala turske snage prema Janjinama, koje nije bila u mogućnosti zauzeti. Na položajima prema Janjinama je ostavila svoje manje snage a sa ostalim očistila preostalo područje, pri čemu je 21. oktobra zauzela ostrvo Lemnos i na njemu ustrojila manevarsku bazu i počela blokadu Dardanela. Iako je nakon pada Soluna, prikupila dovoljno snaga za napad na Janjine, Grčka nije uspjela zbog zime, planinskog terena i opsežnih priprema, izvršiti napad prije primirja na Janjine, koje je nastupilo 4. decembra i čime je bilo utvrđeno da sve snage ostanu na svojim položajima a da se utvrde Jedrene, Janjine i Skadar ne mogu snabdijevati izvana.
Primirje (4. decembar 1912. - 29. januar 1913.)
Pregovori oko primirja su otpočeli 13. decembra u Londonu a vođeni su pod uticajem Velikih sila, koje su bile iznenađene brzim i uspješnim prodorom savezničkih snaga. U cilju očuvanja svojih interesa, Velike sile su već 4. decembra osnovale autonomnu Albaniju koja je bila pod jamstvom i kontrolom Velikih sila. Od Turske se zahtijevalo da ustupi sva područja zapadno od linije Tekirdag - Midija kao i sva ostrva u Egejskom moru, uključujući i Kretu. Turska nije prvobitno pristala na te zahtjeve već je samo nudila autonomiju Makedonije i Albanije, nakon čega su i pregovori prekinuti. Ipak, po nagovoru Velikih sila, Turska je pristala 22. januara prihvatiti savezničke zahtjeve, ali je 23. januara izbila pobuna Mladoturaka, na čelu sa Enver-begom, pri čemu je Nazim-paša ubijen a vlada bila oborena. Mladoturci su se bili usprotivili ustupanju Jedrena i egejskih ostrva nakon čega je 29. januara prekinuto primirje.
II. razdoblje – operacije nakon primirja (29. januar – 30. maj 1913.)
desno|mini|240p|Situacija nakon rata Vrijeme tokom primirja su iskoristile obje strane za reorganiziranje i obnovu svojih snaga i za pripreme za nove operacije. To je pogotovu dobro došlo Turcima, jer su im snage bile demoralizirane i oboljele epidemijom kolere. Nakon odbijanja savezničkih zahtijeva 3. februara nastavljene su ratne operacije. Turci su na frontu svoje Istočne vojske započeli napade na bugarske snage i u kratkoj ofanzivi (5.- 9. februara) uspjeli potisnuti bugarske predstraže i povratiti Čataldžu. Usprkos početnoj premoći, bugarske snage su uspjele odbiti turske snage i slomiti posljednje pokušaje turskih snaga deblokiranja Jedrena.
Grci su, po završetku pripremnih operacija, 4. marta napale na Janjine i poslije teških borbi zauzele 6. marta utvrdu, tokom čega su zarobili veliki broj turskih snaga. Osim toga, grčka mornarica je vodila žestoke borbe sa turskom mornaricom, spriječavajući joj prebacivanje snaga putem mora.
Nakon odbijanja turske ofanzive, Bugari su odlučili zauzeti Jedrene, u kojima se nalazilo oko 60 hiljada turskih vojnika, pa su zajedničkim napadom bugarskih i srpskih snaga 25. marta počele borbe za Jedrene. Uprkos velikom broju snaga, turski zapovjednik Šukri-paša je 26. marta bio prinuđen predati Jedrene, čime je bugarski položaj u mnogome poboljšan, jer je uspostavljena željeznička veza Svilengrad-Jedrene-Čataldža. Uvidjevši prednosti bugarske vojske, Turci su odmah predložili primirje koje je zaključeno 16. aprila. U Jedrenama je zarobljeno 12 paša, hiljade turskih oficira i oko 35 hiljadu vojnika, kao i znatne količine ratnog materijala.
Na crnogorskom frontu, odmah nakon prestanka primirja, crnogorske snage su u saradnji sa srpskim 7. februara otpočele napad na Skadar koji je odbijen uz velike žrtve. Želeći da stavi Velike sile pred svršen čin, crnogorski kralj Nikola, ponovo u saradnji sa jačim srpskim snagama, koje su prebačene iz Soluna pripremao ponovni napad na Skadar. Zbog prijetnje Velikih sila da Skadar mora pripasti Albaniji, Srbija je povukla snage u Srbiju, a kralj Nikola je sam nastavio opsadu Skadra, koja je završena predajom 23. aprila zbog gladi. Pod prijetnjom Velikih sila, crnogorske snage su napustile 14. maja Skadar, predajući ga u ruke snagama Velikih sila.
Konačan svršetak rata je bio 30. maja 1913. godine, kad je Turska potpisala mirovni ugovor u Londonu i odrekla se svih područja zapadno od linije Enos – Midija. Kao ishod Prvog balkanskog rata, ustanovljena je država Albanija i srušen je turski feudalni sistem.
Reference
Izvor: Vojna enciklopedija, Beograd, izdanje 1958.
Spisak dvorana u Bosni i Hercegovini
Spisak dvorana u Bosni i Hercegovini kapaciteta većeg od 2.000 mjesta:
Dvorane u izgradnji kapaciteta većeg od 2.000 mjesta:
Pseća kućica
mini|desno|300px|Pseća kućica Pseća kućica je malo sklonište, najčešće građeno u obliku male kuće, namjenjeno za pse. Kućica služi za boravak psa i kao zaštita od vremenskih nepogoda. Kuća ne bi trebala da bude ni prevelika (zobg gubitka toplote) ni premala (zbog skučenosti).
Kućice mogu služiti samo kao spavaonice za jednog psa, ili mogu biti veće pa služiti za čuvanje više pasa, kao i za uzgoj pasa.
Voltaire (Metro Pariz)
Metro stanica Voltaire pariskog metroa je podzemna stanica koja se nalazi u 11. arondismanu ispod bulevara Boulevard Voltaire.
NGC 1936
NGC 1936 (također poznat kao ESO 56-EN111 i IC 2127) je emisijska maglina i nalazi se u sazviježđu Zlatna riba. Prvo otkriće je napravio James Dunlop 27. septembra 1826. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Šerići (Zenica)
Šerići su naseljeno mjesto u gradu Zenici, Bosna i Hercegovina.
Cjevanica
mini|220px|desno|Poprečni presjek potkoljenice sa različitim strukturama (i latinskim oznakama)
Cjevanica, goljenica ili goljenjača (lat. tibia) je veća i jača, od dvije kosti u nozi ispod koljena u kičmenjaka. Druga je lisna kost ili lisnjača (fibula), a obje povezuju koljeno sa gležanjskim kostima. Cjevanica se nalazi na medijalnoj strani nogu ispred fibule, bliže medijalnoj ravni ili centralnoj liniji. Cjevanica je je povezana sa lisnjačom pomoću međukostne membrane, formirajući tip vlaknastog zgloba zvanog sindesmoza, koji omogućava vrlo malo pokreta. Latinski naziv tibia je ime za flautu tibia. To je druga najjača kost u ljudskom tijelu (nakon femura). Inače, po prirodi opterećenja, kosti nogu su najsnažnije duge kosti, jer podržavaju ostatak tijela.
Struktura
U anatomiji čovjeke tibija je, po veličini, druga kost iza femura. Kao i kod drugih kičmenjaka, ona je jedna od dvije kosti u potkoljenici, a druga je fibula, te je sastavni dio zglobova koljena i gležnja zglobova. Kosti nogu (femuri, tibije i fibule) su najjače duge kosti jer oni daju podršku ostatku tijela.
Okoštavanje tibije ili stvaranja kosti počinje od tri centara; jedan u osovinu i jedan u svakom od krajeva (ekstremiteta). Tibija je kategorizirana kao duga kost i kao takva se sastoji od dijafize i dvije epifize. U dijafize je trbuh tibije također poznat kao osovina ili tijelo. Dok su epifize dva zaobljene krajnosti kosti, gornji (nadređeni ili proksimalni) najbliži je bedrenjači, a donji (podređeni ili distalni) najbliži je stopalu. Tibije je najviše sužena u donjoj trećini, a distalni kraj je manji od proksimalnog.
Obilježja
Proksimalni ili gornjih dijelovi tibije su prošireni u poprečnu ravan sa medijalnim i lateralnim kondilom, od kojih su oba poravnata u horizontalnoj ravni. Medijalni kondila je veći od dva i bolje podržan preko tijela. Gornja površina kondila se zglobljava sa femurom i formira tibiofemurski zglob, koji je težinsko-ležajni dio koljenskog zgloba. Medijalni i lateralni kondili su odvojeni od međukondilarnim prostorom, gdje su vezani krstačni ligamenti i meniskusi. Ovdje medijalna i bočna međukondilska kvrga oblikuju međukondilsku eminenciju. Zajedno sa medijalnim i bočnim kondilima, u interkondilskom regionu se formira tibijski plato, a oba zglobljavanja su vezana sa donjim krajem femura. Interkondilska eminencija dijeli međukondilski prostor u prednji i zadnji dio. Anterolateralno područje prednjeg međuondilskog dijela perforirano je brojnim malim otvorima za hranidbene arterije. Zglobne površine oba kondila su konkavne, posebno u središtu. Ravniji rubova su u kontaktu sa meniskusima. Gornja površina medijalnog kondila je ovalnog oblika i proteže se bočno na strani medijalne kvržice. Bočna površina gornjeg kondila je kružnog oblika, a njegov medijalni rub se proteže na stranu bočne međukondilske kvržice. Zadnja površina medijalnog kondila nosi horizontalni žlijeb za vezanje dijela vlakana musculus semimembranosus, dok bočni kondili ima kružni aspekt za artikulaciju sa glavom fibule. Ispod kondila je cjevanična kvrga koja služi za pričvršćivanje u čašičnog ligamenta, koji je nastavak mišića musculus quadriceps femoris.
Osovina ili tijelo tibije je trouglastog presjeka i formira tri granice: prednju, medijalnu i lateralne ili međukostnu granicu. Ove tri granice omeđuju tri površine: medijalnou, lateralnu i zadnju. Donjih nastavak tibije je mnogo manji od gornjeg i ima pet površina; nadolje se produžava na medijalnoj strani kao snažan nastavak, medijalni maleolus. Donjih dio tibije zajedno sa fibulom i petnom kosti formira u skočni zglob.
Prokrvljavanje
Tibije se snabdijeva krvlju iz dva izvora: hranljiva arterija, kao glavni izvor, pokosni krvni sud izvedena iz prednje tibijske arterije.
Razvoj
mini|250px|Plan okoštavanja tibije iz tri centra mini|250px|Epifizne linije tibije i fibule kod mlade odrasle osobe (prednji aspekt) Okoštavanje tibije počinje od tri centra: primarni center za dijafize (tijela kosti) i sekundarni centar za svaku epifizu (ekstremiteta). Okoštavanje počinje u središtu tijela, o sedmoj nedelji fetusnog života i postupno proširuje prema ekstremiteta. Čini se da s e centar za gornju epifizu javlja prije ili ubrzo nakon rođenja, u neposrednoj blizini 34. Sedmice trudnoće. Ima spljošten oblik i tanki jezičak u obliku prednjeg nastavka, koji čini kvrgu. Donje epifize se pojavljuje u drugoj godini života. Donja epifize se spaja sa tijelom cjevanice oko 18., a gornja oko 20. godine. Povremeno postoje i dva dodatna centra, jedan za nastavak gornje epifize (u obliku kvrgavog jezička) i jedan za medijalni maleolus.
Snaga
Cjevanica je modelirana kao oslonac za preuzimanje aksijalne sile u toku hodanja do 4,7 tjelesnih težina. Njen moment savijanja u sagitalnoj ravni u kasnoj fazi stava je do 71,6 tjelesnih težina puta broj milimetara.
Frakture
Lomovi tibije mogu se podijeliti na one koje uključuju samo nju: bekovski lom, Segondov lom, Gosselinov lom, Todlerov lom, a oni koji uključuju i tibiju i fibulu: trimaleolski lom, bimaleolski lom, Potov lom.
Tokom Opsade Sarajeva (1992.-1995), za saniranje višestrukih lomova dugih kostiju usavršena je "sarajevska longeta" – fiksator i za najkompliciranije politraumatske prelome potkoljeničnih kostiju.
Ostale životinje
Struktura tibije kod većine drugih tetrapoda je u osnovi slična onoj kod ljudi. Kvrga tibije, greben na kojem se veže čašični ligament u sisara, je veća za tetive u mišiću musculus quadriceps kod vodozemaca, gmizavaca, ptica, koji nemaju čašicu.
NGC 3418
NGC 3418 (također poznat kao MCG 5-26-23, PGC 32549 i UGC 5963) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 58 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Mali lav. Najveći prečnik je 1,40 (24 hiljade sg) a najmanji 1,1 uglovnih minuta (19 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 11. aprila 1785. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
NGC 6365A
NGC 6365A (također poznat kao Arp 30, MCG 10-25-19, PGC 60174 i UGC 10832) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 390 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Zmaj. Najveći prečnik je 1,10 (125 hiljada sg) a najmanji 1,0 uglovnih minuta (114 hiljade sg).
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Perspektiva
Perspektiva dolazi od latinske riječi prospicere što znači vidjeti ili razabrati. Pojam perspektiva se koristi u nebrojene svrhe, te u mnogim umjetničkim i naučnim granama. Najčešće se koristi u likovnoj umjetnosti, filmskoj industriji, književnosti, filozofiji, retorici i dr.
Perspektiva u vizualnom predmetu razgovora:
Perspektiva u relaciji prema spoznajnim temama:
Bučje (Goražde)
Bučje je naselje u gradu Goraždu, Bosna i Hercegovina.
Velika nagrada Kanade
Višestruki pobjednici (vozači)
Podebljani vozači su i dalje aktivni u takmičenju Formule 1.
Višestruki pobjednici (konstruktori)
Podebljani konstruktori su i dalje aktivni u takmičenju Formule 1
Rizik
Jednostavno rečeno, rizik je mogućnost da se dogodi nešto loše. Rizik uključuje neizvjesnost o efektima/implikacijama aktivnosti u odnosu na nešto što ljudi cijene (kao što je zdravlje, dobrobit, bogatstvo, imovina ili okolina), često fokusirajući se na negativne, nepoželjne posljedice. Predloženo je mnogo različitih definicija. Međunarodna standardna definicija rizika za opšte razumijevanje u različitim primjenama je „učinak neizvjesnosti na ciljeve“. Razumijevanje rizika, metode procjene i upravljanja, opisi rizika, pa čak i definicije rizika razlikuju se u različitim oblastima prakse (poslovanje, ekonomija, okolina, finansije, informacione tehnologije, zdravstvo, osiguranje, sigurnost, bezbjednost itd.). Ovaj članak sadrži veze do detaljnijih članaka o ovim područjima. Međunarodni standard za upravljanje rizicima, ISO 31000, pruža principe i generičke smjernice za upravljanje rizicima sa kojima se organizacije suočavaju. Oksfordski rječnik engleskog (OED) citira najraniju upotrebu riječi na engleskom (napisano kao risque iz francuskog originala, 'risque') od 1621. godine, a napisano kao risk od 1655. godine. Iako uključuje nekoliko drugih definicija, OED 3. izdanje definira rizik kao: (Izloženost) mogućnosti gubitka, povrede ili druge nepovoljne ili neželjene okolnosti; šansa ili situacija koja uključuje takvu mogućnost.
Demografija Srebrenice
Po popisu stanovništva iz 1991. godine, općina Srebrenica imala je 36.666 stanovnika, raspoređenih u 81 naselju.
Popis 1991.
ukupno: 36.666
Popis 1971.
ukupno: 33.357
Nastanak feudalnog društva
Na temeljima robovlasničkog društva, u zapadnoj Evropi se razvilo feudalno društvo i srednjovjekovna kultura. Na slavenskim prostorima bizantinski uticaj će, sa svojom moćnom privredom i kulturom, biti dominantan faktor.
Srednji vijek je trajao od pada Zapadnog Rimskog Carstva 476. godine do kraja 18. vijeka. U tih hiljadu i tri stotine godina su se stalno razvijali ekonomski, društveni i kulturni odnosi. Prema stepenu razvoja, Srednji vijek se dijeli na:
Nastanak feudalizma na prostoru bivšeg Zap. Rimskog Carstva je značio privremeni zastoj na polju društva, kulture i privrede, jer je propast Rimskog Carstva praćeno uništavanjem svega onog što je do tada na tom prostoru postignuto.
Pojam feudalizam potiče od latinske riječi feudum, što znači vlastelinstvo, posjed plemića. Feudalci su bili vrhovni gospodari zemlje i stanovništva na svojim feudima (imanjima). Obično bi do posjeda došli tako što bi im kralj poklanjao zemlju za zasluge u ratovima.
276 Adelheid
276 Adelheid je veoma veliki asteroid iz Glavnog asteroidnog pojasa.
Klasifikovan je od IRAS satelita kombinacijom spektralnih klasa P i C, i vjerovatno je sastavljen od jednostavnih karbonata.
Otkrio ga je Johann Palisa 17. aprila, 1888. godine u Beču.
Brnjica
mini|desno|300px|[[Njemački ovčar sa brnjicom]] Brnjica je sprava koja se stavlja preko životnjske njuške (najčešće pseće) i spriječava je da otvara usta.
Brnjice se najčešće koriste kod netreniranih pasa, i velikih i malih, da se spriječi neželjeno lajanje i griženje. Brnjice moraju biti dobro svezane da ne bi slučajno otpale. Postoje šuplje brnjice sa omogućenom cirkulacijom zraka i koje dozvoljavaju psu da dahće, kao i brnjice za fiksaciju koje totalno zatvaraju usta.
Osim pasa brnjice se koriste kod konja. Postoje dvije vrste konjskih brnjica, jedna koja spriječava ugrize, a druga koja se koristi da spriječi konja da uzima hranu u slučaju npr. laminitisa.
Arheološko nalazište Brdašce (Laktaši)
Arheološko nalazište Brdašce (Laktaši) otkriveno je 1959. godine, a već 1960. godine na njemu je izvršeno probno arheološko iskopavanje, o kome je do sada objavljen samo kratak prethodni izvještaj Sav pokretni materijal i dokumentacija sa iskopavanja pohranjeni su u Muzeju Bosanske krajine u Banjoj Luci. Uz dopuštenje rukovodilaca iskopavanja (V. Nikolić i B. Čovića) rezultati su objavljeni kasnije.
Keramika
Keramika vrste A rađena je od sasvim prečišćene zemlje, vrlo dobro pečene, i često su sa premazom. Crvenkaste su ili svijetlosmeđe boje. Ova keramika je najčešće ornamentirana, a pripadaju joj finije posude.
Vrstu B predstavlja dobro pečena keramika, obično ravnih površina, svijetlosmeđe ili tamnosive boje s premazom. Rađena je od skoro sasvim prečišćene zemlje (u presjeku su posude tamnosive boje). Obično u ovu vrstu spadaju zdjele i tanjuri s turban obodom.
Keramika vrste C je crvenkaste, žućkaste i svijetlosmeđe boje, slabije je pečena, i sa slabijim premazom. U keramici ove vrste ima dosta lonaca s izduženim cilindričnim vratom. U sastavu često ima dosta pijeska ili komadića tucanog kamena.
Prema oblicima, pronađeni su: pitosi, lonci, pehari (amforice), vrčevi (čaše), kašike i zdjele.
Ornamenti su uglavnom izvođeni urezivanjem, s tim da se nalaze razne kombinacije horizontalnih, vertikalnih, kosih i cik-cak linija, šrafiranih rombova i trouglova, zavjesasto urezanih linija te kraćih, različito raspoređenih zareza. U nekoliko primjera su utvrđeni ostaci bijele inkrustacije. Prisutne su i plastične trake s udubljenjima.
Ostale izrađevine od gline: bikonični pršljenci različite veličine, manji broj tegova u obliku zarubljene piramide, pljosnati keramički predmet okruglog oblika (kao točak), koji po sredini cijelog obima ima udubljenje – širi žljeb.
Izrađevine od kosti
Pronađen je veći broj rogova od jelena koji su prilagođavani za upotrebu: bat s rupom za nasađivanje drvene drške, šila za obradu kože, alatke za ukrašavanje keramike, trnokopi za obradu zemlje i  konjske žvale.
Tumačenje nalaza
Osnovna karakteristika nalazišta je neprekidnost naseljavanja. Keramičke posude pokazuju brojne analogije sa nalazištima na području sjeverne Bosne : Vis – Pivnica, Zecovi, Petkovo Brdo i posebno Donja Dolina. Analogije sreću se u materijalu koji pripada periodu Halštatske kulture Ha Al – Ha B2 (prema H. M. Karpe) u vremenskom rasponu 1200-800. g. p.n.e, a to je vrijeme kasnog bronzanog doba na prelazu u starije željezno doba sjeveroistočne Bosne. Keramički elementi nađeni na Brdašcu, prvenstveno pehari (amforice), pokazuju potpunu sličnost sa bikoničnim amforicama sa „X“ drškom sa nalazišta Pod. Isto je i sa zdjelama sa zadebljanim facetiranim obodima, koje su najbrojnije i u Laktašima i u Podu, i čine jednu od karakterističnih pojava keramografije srednjobosanske grupe. Na Brdašcu se javlja i ornamentika girlandi, poznata kao motiv unutar komplikovanije ukrasne kompozicije, a česti je motiv na Podu i ostalim nalazištima srednjobosanske grupe. Sve to potvrđuje da se najmlađi slojevi na lokalitetu Brdašce mogu datirati u 7. stoljeće (Halštat C). Naselje na lokalitetu Brdašce pripada kulturno jedinstvenom sloju u kojem se izdvajaju dvije osnovne građevinske faze kao stambene horizonte, čije se debljine mogu objasniti relativnim dužim naseljavanjem na manjem prostoru.
Micro-Star International
Micro-Star International Co., Ltd (MSI) (na kineskom: 微星科技; transkript: Weixīng Keji) jeste elektrotehnička kompanija iz Tajvana koja je jedna od najvećih po proizvodnji matičnih ploča i grafičkih kartica.
Pregled
MSI je jedna od top tri proizvođača matičnih ploča i grafičkih kartica širom svijeta. Pored ovoga, MSI također proizvodi kartice za proširenje, servere, barebone računare, notebook računare, automobilske proizvode za zabavu i informiranje i Sve u jednom PC računare.
Historija
MSI je osnovan u augustu 1986. godine u Jhonghe, Taipei od strane 5 osnivača: Joseph Hsu, Jeans Huang, Frank Lin, Kenny Yu, i Henry Lu-a. MSI se koncentrisao na proizvodnju računarskih matičnih ploča i grafičkih kartica u početku. U 1987, kompanija je prvi put proizvela prvu overclocking matičnu ploču. MSI se proširio na Kinu, otvorivši Baoan postrojenje u Shenzhenu u 2000. time počevši sa pretraživanjem i razvojem postrojenja Kunshan u 2001. godini. Godišnja produkcija matičnih ploča i grafičkih kartica je dostigla 20,8 miliona i 11,8 miliona u isto vrijeme (prvo se odnosi na matične ploče, drugi broj na grafičke karte). U 2005. svijetske prodaje su dostigle $2,4 milijarde.
NK Istra 1961
NK Istra 1961 je nogometni klub iz Pule u Hrvatskoj, koji se trenutno takmiči u Prvoj HNL.
Klub je nastao 1948. godine pod nazivom NK Uljanik. Najveći uspjeh kluba je igranje u finalu Hrvatskog kupa 2003. U 1. HNL je po prvi put igrao sezone 2004/05 klub iz koje je ispao 2006/07. Prijašnja imena kluba su Uljanik, Pula 1856, Pula Staro Češko i Pula. Svoje domaće utakmice igra na stadionu Aldo Drosina.
Historija
Osnovan je 1948 kao klub radnika pulskog brodogradilišta Uljanik. Nakratko je prestao s radom 1961 godine, kada je fuzijom sa NK Pulom nastao novi klub NK Istra. NK Uljanik nanovo počinje s radom 1964 godine. Najveće uspjehe postižu 1978 i 1983 kada su bili šampioni regionalne lige Rijeka-Pula. Međutim, nisu nikad nastupili u višoj, jugoslavenskoj međurepubličkoj ligi, jer se tada u njoj takmičila NK Istra, a grad Pula je odlučio da ne može finansirati dva kluba u istom rangu takmičenja.
Nakon osnivanja Hrvatske nogometne lige, klub se takmičio u drugoj ligi od 1993 do 1998, kada ispada u treću ligu u kojoj se zadržao do 2001, kada se vraća u drugu. Dvije godine kasnije, klub postiže najveći uspjeh u svojoj historiji, kada je predvođen Elvisom Scorijom igrao u finalu hrvatskog kupa. Poražen od splitskog Hajduka, no ostat će zabilježeno da je to do danas bio jedini put da je klub iz druge lige igrao u finalu kupa Hrvatske.
U sezoni 2003/04, klub mjenja ime u NK Pula 1856, te postaje šampionom druge lige, te se nakon dodatnih kvalifikacija plasira u Prvu HNL, u kojoj su u prvoj sezoni završili na 10. mjestu. Iduće sezone klub zbog sponzorstva mjenja ime u NK Pula Staro Češko, te pod vodstvom novog trenera Milivoja Bračuna postaje jedno od "najugodnijih" iznenađenja lige, te sezonu završava na 7. mjestu. Iduće sezone, zbog raskida sponzorstva klub ponovo mjenja ime u NK Pula. Opterećen finansijskim problemima, klub je nizao loše rezultate, te sezonu završava na 11. mjestu, a nakon kvalifikacija ispada u drugu ligu.
Sezone 2007/08 u klub se vraća trener Scoria, te klub sezonu završava na trećem mjestu, a već iduće sezone postaje šampion druge lige, te se ponovo vraća u prvu ligu. Sezonu u 1. HNL završavaju na 11 mjestu, čime su osigurali ostanak, a njihov napadač Asim Šehić je sa petnaest postignutih golova bio treći najbolji strijelac lige.
Statistika
desno|mini|450px|Ligaški plasman Istre 1961 od 1994 godine
IC 1815
IC 1815 (također poznat kao MCG 5-7-14, PGC 9794 i UGC 2047) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 216 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Trokut. Najveći prečnik je 1,40 (88 hiljada sg) a najmanji 1,1 uglovnih minuta (69 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Stephane Javelle 20. januara 1898. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Lublin
Grad krase brojne znamenitosti iz perioda XVI-XVIII vijeka. Poznat je Univerzitet Marija Kiri. Razvijene su mašinska, tekstilna i prehrambena industrija.
Historija
Prvi podaci o Lublinu potiču iz X vijeka, mada arheološki nalazi pokazuju da su tu postojala ljudska staništa davno prije. Grad je bio u sastavu Austrije u periodu 1795-1807. godine, u sastavu Varšavskog velikog vojvodstva u periodu 1807-1818. godine, te u sastavu carske Rusije u periodu 1815-1918. godine. U Lublinu je 1918. godine osnovana vlada nezavisne Poljske i od tada je grad u njenom sastavu.
U toku Drugog svjetskog rata, u sadašnjem jugoistočnom predgrađu Majdaneku bio je smešten njemački koncentracioni logor u kojem je živote izgubilo oko 300.000 ljudi. Danas je na tom mjestu spomen-muzej. Za vrijeme njemačke okupacije sjedište Komiteta narodnog oslobođenja i privremene poljske vlade (1944. godine) je bilo u Lublinu.
Legio VII Claudia Pia Fidelis
Legio VII Claudia Pia Fidelis (vjerna i lojalna) je bila rimska legija koju je prvobitno formirao Cezar i to u vojnim kampanjama u Galiji 58. godine p. n. e. Legija je postojala sve do kraja IV stoljeća kada je patrolirala područjem oko središnjeg dijela toka rijeke Dunav. Njen simbol, kao i drugim Cezarevim legijama bio je bik, skupa sa lavom.
U godini 42. n. e. Legio VII dobila je naziv Claudia Pia fidelis nakon pobune guvernera tadašnje rimske provincije Dalmacije u toku koje je legija ostala vjerna Klaudiju.
Bastille (Metro Pariz)
Metro stanica Bastille pariskog metroa je podzemna stanica, koja se nalazi na granici 4, 11 i 12. arondismana. Pored linije metroa, stanica je povezana i linijama.
Budići
Budići su naseljeno mjesto u gradu Goraždu, Bosna i Hercegovina.
Nikomahova etika
Nikomahova etika je naziv koji se koristi za poznato Aristotelovo djelo o vrlini i moralnom liku. Smatra se jednim od temeljnih djela aristotelovske etike. Sastoji se od deset knjiga temeljenih na bilješkama s predavanja u Liceju koje je ili uredio Aristotelov sin Nikomah ili su mu bile posvećene. U mnogo čemu ova knjiga je slična Eudemovoj etici, s kojom se često uspoređuje.
Prva knjiga
Opće je prihvaćena činjenica da je najveće dobro ono kojem težimo radi njega samog, a ne radi neke druge svrhe. To može biti sreća, blaženstvo..., i svaki čovjek po naravi teži tome dobru. Isto tako svako umijeće i svako istraživanje teži nekom dobru, no razlikuju se svrhe djelovanja, iako bi svrha uvijek trebala biti dobro. U Nikomahovoj etici Aristotel dijeli življenje života na tri načina; to su život užitaka, državni (politički) i misaoni život. Oni se razlikuju po djelovanju i svrhama djelovanja, te se postavlja pitanje koje je najveće dobro. Blaženstvo, dakle, biramo radi njega samog, također i kreposti, ali, je li to uistinu najveće dobro, te gdje je pravednost u tome? Krajnje je dobro samodostatno, zadaća čovjeku je život, ma kakav on bio, a život je samodostatan.
Druga knjiga
Postoje tri stanja, no samo je jedno ispravno. Srednji put (drugo stanje) zaslužuje pohvalu, no skretanja su nužna jer se tako najlakše nalazi pravi put. Vrlina bi trebala biti ona osobina na osnovu koje čojvek postaje dobar. Strasti su prolazni afekti (strah, požuda..., osjećaji zadovoljstva ili nezadovoljstva). Sklonosti su ono na osnovu čega smo u stanju npr. naljutiti se. Osobine su ono na osnovu čega se odnosimo pravilno ili nepravilno prema afektima.
Prvo stanje: razmetanje, nadutost, razmetljivost, lakrdijaštvo, laskavac, sramežljivac, naprasitost, luda smjelost, neobuzdanost, rasipnost
Drugo stanje: izdašnost, plemenita ambicija, istinoljubivost, društvenost, ljubaznost, stidljivost, blagost, hrabrost, umjerenost, velikodušnost
Treće stanje: sitničavost, malodušnost, ironija, mrzovolja, pretjerana uslužnost, bestidnost, ravnodušnost, plašljivost, obuzdanost, škrtost
Šesta knjiga
Razboritost je prava stvar u pravoj situaciji. Kreposti postoje ćudoredne i razumne. Također postoje dva dijela duše - razuman i nerazuman. Nepromjenjivi (umijeće, razboritost) i promjenjivi (umnost, mudrost, znanstvenost).
Deseta knjiga
Ljudska sreća se može definirati funkcijom koja pripada svakom čovjeku. Svaki čovjek mora biti dio praktičnog života, a krajnje dobro bi trebalo proizaći iz toga da se ta funkcija dobro obavlja i treba biti cijeli život konstantna. Etičke vrline su one u skladu sa razumom, a intelektualne su superiornije jer razum razmišlja, a mišljenje je najbolja čovjekova sposobnost. No, čovjek ne može cijeli život provesti neprekidno razmišljajući. Za sreću ljudi su potrebne i neke vanjske stvari kao što su zdravlje, zdrava djeca, hrana, sklonište i sloboda.
IC 120
IC 120 (također poznat kao PGC 5484) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 221 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Kit. Najveći prečnik je 0,90 (58 hiljada sg) a najmanji 0,2 uglovnih minuta (13 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio Stephane Javelle 3. decembra 1891. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Legatus legionis
Legatus legionis, značenje na latinskom jeziku: komandant legije. Obično je sam imperator postavljao legate na period od 3-4 godine, ponekad i duže. U provincijama sa samo jednom legijom obično je guverner provincije bio i njen legatus.
Njemu direktno nadređen bio je dux. Legati su imali pravo na veliki dio ratnog plijena. Kao prilično unosna pozicija često je privlačila i konzule. Lucije Julije Cezar se dobrovoljno javio kao legat u ratu protiv Gala i to pod komandom svog rođaka, Julija Cezara.
Ekvivalent u savremenoj vojsci je general.
Izviđači
mini|200px|Tradicionalni izviđački simbol Izviđači su pokret za djecu i mladež, a u ostvarivanju ciljeva i programa im pomažu odrasli članovi organizacije. Izviđači se pretežno bave upoznavanjem prirode, druženjem (socijalizacijom djece) i učenjem korisnih vještina koje im mogu pomoći u budućem životu kako u civiliziranom svijetu, tako i u divljini.
Važnija znanja koja izviđači usvajaju su: orijentacija na karti i u prirodi, topografija, upoznavanje biljnog i životinjskog svijeta, čvorovi, putni znakovi, izviđačke pjesme, društvene igre u prirodi i zatvorenom prostoru, pionirstvo, signalizacija, prva pomoć, sportovi (npr. izviđački sportovi kao što su: otimanje marame, scoutball, tronogo trčanje) i drugo. Postoje i otvorena takmičenja orjentacijskog tipa i sa tzv. olimpijskim disciplinama.
Historija izviđača
Robert Baden Powell je prvi pokrenuo izviđački pokret 1907. u Velikoj Britaniji. Njegovo iskustvo časnika za vrijeme Burskog rata u Južnoafričkoj republici pokazalo mu je koja znanja su potrebna tadašnjem mladom čovjeku, kako bi se lakše snašao u divljini i svakodnevnom životu. Ubrzo je ideja o takvom odgoju mladih zaživjela i u drugim državama svijeta.
Travian
Rezime
U igri možete izabrati narod s kojim igrate:
Postoje 4 vrste radilišta:
Postoji 9 vrsta naselja:
i takozvani Crooperi:
Kraj igre
Travian, za razliku od većine drugih igara koje se igraju u web preglednicima, ima svoj kraj. Svaki server završava gradnjom svjetskog čuda do stote razine (koriste se anglizmi WW - world wonder za svjetsko čudo i level za razinu, nivo).
Finansiranje
Travian se igra besplatno (registracija je besplatna). Moguće je kupovati zlato (prvi vid finansiranja). Drugi vid finansiranja su banneri na službenim stranicama.
Povijest: U Travian verziji 2 bio je način finansiranja Travian plus. To je mod u kojem igrač dobija neke pogodnosti kao građenje dvije zgrade odjednom (Rimljanin 3) itd., ali u verziji 3 se prelazi na zlato.
Moguće je i zaraditi zlato ako igrač u igricu pozove nekog prijatelja, ali ako igrač pozove sebe Multihinter će ga lako pronaći.
Lipnica Srednja
Lipnica Srednja je naseljeno mjesto u gradu Tuzli, Bosna i Hercegovina.
Evropsko prvenstvo u nogometu 2004.
Evropsko prvenstvo u nogometu 2004. (eng. 2000 UEFA European Football Championship) održalo se u Portugalu. To je bilo dvanaesto prvenstvo Evrope koje svake četiri godine organizira UEFA. Finalni turnir se odigrao između 12. juna i 4. jula na kojem je učestvovalo šesnaest reprezentacija: Grčka, Danska, Engleska, Švedska, Francuska, Holandija, Njemačka, Latvija, Španija, Bugarska, Rusija, Češka, Italija, Švicarska, Hrvatska i Portugal.
Dow Jones
Dow Jones & Company (NYSE: DJ) je američka izdavačka i informaciona firma orijentisana na vijesti iz oblasti finansija.
Kompanija je osnovana 1882. godine. Njeni osnivači su tri novinara: Charles Dow, Edward Jones i Charles Bergstresser. Kao što je to slučaj sa The New York Times i Washington Post, dionicama kompanije se trguje javno na berzi, međutim kontrolirana je od strane fizičkih lica. Trenutno je vodi porodica Bancroft.
Izdavanje štampe
Njena najpoznatija publikacija je The Wall Street Journal, dnevne novine koje pokrivaju američku i internacionalnu ekonomiju te vijesti i izdanja iz oblasti financija. Prvi put je počeo izlaziti 8. jula 1889. godine. Ostale verzije Journala uključuju:
Slični Journalu su i publikacije: Barron's Magazine, sedmični pregled svjetske ekonomije i tržišta, mjesečni žurnal Far Eastern Economic Review, te magazin za potrošače SmartMoney u saradnji sa Hearst korporacijom.
Elektronska izdanja
Dow Jones Electronic Publishing služi kao host za mnoge internet stranice. Kao dodatak za online izdanja njihovih publikacija, kompanija održava CareerJournal.com, koji je orjentisan na napredovanje u karijeri, također i CollegeJournal.com, zatim, OpinionJournal.com sa karakteriziranim sadržajem sa stranica Wall Street Journala koje su pod djelimičnim političko-konzervativnim utjecajem; poslovni portali StartupJournal.com, RealEstateJournal.com i Factiva, servis za novosti iz svijeta biznisa, čiji su suvlasnici sa Reuters-om.
U januaru 2005. godine, Dow Jones je kupio MarketWatch, transakcijom u vrijednosti od 528 miliona US$. MarketWatch je popularna finansijska internet stranica među investitorima. Dow Jones je ovom kupovinom sigurno još više doprinijeo svom uspjehu kao promotivnoj bazi na relaciji između proizvođača i potrošača, te povećao povjerenje u modele oglašavanja između pravnih lica i poslova baziranih na modelu prijave (subscription).
Dow Jones posjeduje i Dow Jones Newswires, internet medij koji se natječe sa Reuters i Bloomberg News.
Emitovanje
U medijima, Dow Jones nudi vijesti preko CNBC u SAD-u. Proizvodi dvije emisije za komercijalne radio stanice: The Wall Street Journal Report i The Dow Jones Money Report. CBS News Markerwatch sada pravi novi studio na Wall Streetu za reportera Alexis Christoforous, kako bi bili što bliže događanjima na NYSE i American Stock Exchange (Američka berza dionica).
Berzovni indeksi
Kompanija je "odgovorna" za nastanak nekoliko nadaleko čuvenih berzovnih dioničkih indeksa, između ostalih:
Evropsko prvenstvo u nogometu 2004.
Finalno takmičenje
thumb|300px|Evropsko prvenstvo u nogometu 2004. - finalisti
Dow Jones
Vlasništvo
Kompaniju efektivno kontroliše porodica Bancroft, odnosno nasljednici Clarence W. Barron, koji posjeduju kompanijine dionice B klase, od kojih svaka ima snagu 10 glasova regularnih dionica.
Evropsko prvenstvo u nogometu 2004.
Statistika
thumb|upright|[[Theodoros Zagorakis, Najbolji igrač evropskog prvenstva]] Na turniru je dato 77 golova u 31 odigranih utakmica što iznosi 2.48 gola po utakmici.
Dow Jones
Uprava kompanije
Trenutni članovi Upravnog odbora kompanije su: Peter Kann (predsjednik), Christopher Bancroft, Lewis B. Campbell, Michael Elefante, John Engler, Harvey Golub, Leslie Hill, Irvine Hockaday, David Li, Peter McPherson, Frank Newman, James Ottaway, Elizabeth Steele i William Steere.
Dux (rimska vojska)
Dux, značenje na latinskom jeziku: vođa. U vrijeme drevnog Rima dux je imao komandu nad dvije ili više legija koje su se nalazile u određenoj oblasti.
Prvenstveno dux je izraz za privremenu komandu nad jednom ili više oblasnih jedinica, dok su bile u prolazu. Ovisno o tome u kojoj oblasti su se nalazili, duxovi dobijali su odgovarajući naziv. Primjera radi dux Britanniarum komandovao legije u Britaniji koje su čuvale Hadrijanov zid. Isto tako u Egiptu je postojao dux Aegypti. Od 300 p.n.e. dux je postao zvanični čin. Direktno su podređeni magistru militumu. Plaća koju su primali iznosila je 1582 nomizmata.
Titula dux mogla se odnositi i na konzula ili imperatora, no obično se odnosila na komandanta rimske vojske, odnosno guvernera rimske provincije koji je u određenom periodu historije Rima istovremeno bio i dux, vojni komandant. Guverner provincije je dakle bio najviši civilni službenik u provinciji a kao dux i vrhovni vojni zapovjednik legija raspoređenih u njegovoj provinciji.
Tokom različitih državnih i vojnih reformi civilne i vojne funkcije su razdvojene.
Legio XIII Gemina
Legio XIII poznata kao Legio XIII Gemina (blizankinja) nakon 31. godine p. n. e. je bila jedna od najčuvenijih rimskih legija. Ovom legijom, izmađu ostalih, komandovao je i Cezar i to u vojnim kampanjama u Galiji i građanskom ratu 49. godine p. n. e. protiv Pompeja. Legio XIII Gemina je ista ona čuvena legija koja je s Cezarem prva prešla rijeku Rubikon 10. januara 49. godine p. n. e. Simbol ove legije je lav.