cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Brom
Izotopi
Brom ima dva stabilna izotopa, 79Br (zastupljenost 50,69%) i 81Br (49,31%). Poznato je najmanje 23 radioaktivnih izotopa broma. Mnogi od tih izotopa su proizvodi fisije. Neki od težih izotopa broma, proizvoda fisije, su emiteri neutrona sa odloženim djelovanjem, što je važno za mogućnost kontrole rada nuklearnog reaktora. Svi njegovi radioaktivni izotopi su relativno kratkog životnog vijeka. Najduže vrijeme poluraspada ima izotop sa najmanjim brojem neutrona 77Br, oko 2,376 dana. Najduže živući izotop sa najvećim brojem neutrona je 82Br, čije vrijeme poluraspada iznosi 1,471 dan. Neki izotopi broma imaju metastabilne izomere. Stabilni 79Br ima svoj radioaktivni izomer sa vremenom poluraspada od 4,86 sekundi. On se raspada izomerskom tranzicijom u stabilno osnovno stanje.
Maseni brojevi izotopa broma kreću se od 67Br do 98Br. Za jedan od njih, 67Br, nije poznato vrijeme poluraspada. Vremena poluraspada šest izotopa od 95Br do 98Br, te 68Br i 69Br su kraća od jedne mikrosekunde. Izotopi od 91Br do 94Br i 70Br imaju vremena poluraspada između mikrosekunde i sekunde. Svi ostali izotopi, osim dva stabilna, imaju vremena poluraspada od jedne sekunde do 57 sati. Za stabilne izotope 79Br i 81Br nisu izmjerena vremena poluraspada. Tri najlakša izotopa broma (67Br do 69Br) raspadaju se putem emisije protona. Izotopi od 70Br do 78Br raspadaju se bilo elektronskim zahvatom bilo emisijom pozitrona. Izotop 80Br te izotopi od 82Br do 97Br raspadaju se emisijom elektrona. Izotop 98Br raspada se emisijom neutrona.
Rasprostranjenost
thumb|lijevo|Trend svjetske proizvodnje broma thumb|desno|190px|Pogled na slana polja gdje se isparava voda Mrtvog mora, i gdje [[Jordan (desno) i Izrael (lijevo) proizvode so i brom 31.15°N, 35.45°W]] Diatomski element Br2 ne javlja se u prirodi. Međutim, brom postoji isključivo u vidu bromidnih soli u različitim koncentracijama u stijenama. Zbog osobine taloženja, bromidne soli su se akumulirale u morskoj vodi u koncentraciji od 65 ppm, što je manje od hlorida. Brom se može ekonomično izdvajati iz slanih izvora bogatih bromidima kao i iz vode Mrtvog mora (u koncentracijama i do 5%). U oba slučaja javlja se u vidu soli natrij bromida. U Zemljinoj kori, on je javlja u prosječnoj koncentraciji od 0,37 ppm, čime je 62. element po rasprostranjenosti. Koncentracija broma u zemljištu varira obično u rasponu od 5 do 40 ppm, međutim neka vulkanska zemljišta mogu sadržavati i do 500 ppm broma. Koncentracija broma u atmosferi je izuzetno mala, a iznosi samo nekoliko dijelova na bilion. U prirodi se javlja veliki broj organobromnih spojeva ali u relativno malim količinama.
Najpoznatiji mineral broma je brom-karnalit, KMg(Cl,Br)3·6H2O. Rezerve broma u Kini nalaze se u provinciji Shandong, dok su rezerve broma u Izraelu uglavnom sadržane u vodama Mrtvog mora. Najveće rezerve broma u SAD nalaze se u okruzima Columbia i Union u saveznoj državi Arkansas.
Dobijanje
Proizvodnja broma je povećana šest puta u odnosu na 1960te. U 2007. u svijetu je proizvedeno oko 556 hiljada tona broma (vrijednosti oko 2,5 milijarde US$). U svjetskoj proizvodnji, dominiraju SAD sa 226 hiljada tona i Izrael sa 210.000 tona. Međutim, od 2007. iz Američkog geološkog izvještaja isključena je proizvodnja broma u SAD, a od 380.000 tona koliko su u toku 2010. proizvele druge države, 140 hiljada tona otpada na Kinu, 130.000 t na Izrael i 80.000 t na Jordan.
Pri proizvodnji broma, slana voda bogata bromidima tretira se gasnim hlorom, njegovim rasipanjem u zraku. Pri ovom procesu, anioni bromida se oksidiraju do broma pomoću gasa hlora.
Laboratorijski načini proizvodnje
U laboratorijskim uslovima, zbog svoje dostupnosti na tržištu i dugog roka trajanja, brom se obično ne proizvodi. U svakom slučaju, male količine broma se mogu dobiti putem reakcije čvrstog natrij bromida sa koncentriranom sumpornom kiselinom (H2SO4). U prvoj fazi formira se bromovodik (HBr), koji je u gasovitom stanju, ali pod reaktivnim uslovima dio HBr se dalje oksidira djelovanjem sumporne kiseline dajući brom (Br2) i sumpor dioksid (SO2).
Neoksidirajuće kiselinske alternative, poput korištenja razblažene hidrobromske kiseline sa natrij hipobromitom su također moguće, čime se dobija hipobromna kiselina, koja je nestabilna u prisustvu bromida, te se reducira do broma u skladu sa sljedećom reakcijom:
Reakcije su povratne reakcije disproporcionacije elementarnog broma u bazi i nazivaju se komproporcionacije. Slična reakcija se dešava i sa natrij hipohloritom, kiselinama i hloridima, dajući elementarni hlor. Reakcije koje uključuju oksidativno sredstvo, poput kalij-permanganata ili mangan-dioksida djelujući na bromidne ione u prisustvu kiseline, također daju brom u reakcijama analognim formiranju elementarnih hlora i joda iz kiseline i oksidanta.
Poput joda, brom je rastvorljiv u hloroformu ali je vrlo slabo rastvorljiv u vodi. Njegova rastvorljivost u vodi se može povećati u prisustvu bromidnih iona. Koncentrirani rastvori broma se rijetko pripremaju u laboratoriji zbog opasnosti. Kao i u slučajevima sa rastvorima hlora i joda, natrij tiosulfat (ili neki drugi rastvorljivi tiosulfat) je efektivni reagens za reduciranje broma do bezbojnog bromida bez mirisa, te se time mogu ukloniti neugodni mirisi i boje uzrokovane elementom sa neželjenih mjesta. Iz istog razloga, tiosulfati se koriste pri razvijanju fotografija kada se slobodni brom treba tretirati u emulziji u filmu srebro bromida.
Sredstvo za gašenje požara
Brominirana sredstva za zaštitu od požara predstavljaju robu kojoj se sve više pridaje značaj, a to je ujedno i najčešći komercijalni način potrošnje broma. Kada bromirani materijal poče sagorijevati, sredstvo za zaštitu proizvodi bromovodičnu kiselinu koja utječe na lančanu reakciju radikala tokom oksidacije koja se odvija požarom. Mehanizam je takav da veoma reaktivni radikali vodika, kisika i hidroksi-radikali reagiraju sa bromovodičnom kiselinom dajući manje reaktivne radikale broma (npr. slobodne atome broma). Atomi broma također mogu direktno reagirati sa drugim radikalima te tako pomažu da se prekinu lančane reakcije slobodnih radikala koje karakteristišu sagorijevanje.
Dodatak benzinu
Etilen bromid je u prošlosti bio dodatak (aditiv) pogonskom gorivu u koje su dodavana sredstva na bazi olova protiv lupanja motora. Ovi bromidni spojevi su na sebe vezali olovo formirajući isparljivi olovo-bromid, koji se ispuštao iz motora. Ovaj vid upotrebe broma koristio je oko 77% broma proizvedenog 1966. u SAD. Međutim, 1970tih njegova upotreba je smanjena zbog pooštravanja ekoloških propisa.
Pesticidi
desno|150px|thumb|Metil bromid (bromometan) Otrovni metil bromid se široko koristi kao pesticid na zemljištima ali i u domaćinstvima. U slične svrhe koristi se i etilen bromid. Ovi isparljivi organobromni spojevi se danas smatraju sredstvima koja oštećuju ozonski omotač. U Protokolu iz Montreala o supstancama koje utječu na ozonski omotač regulirano je da sve supstance koje ga oštećuju budu zabranjene i povučene iz upotrebe do 2005. godine, tako da se organobromni pesticidi danas više ne koriste. Danas se u prašenju domaćinstava protiv insekata umjesto sredstava na bazi broma koriste spojevi poput sumporil fluorida, koji ne sadrži ni hlor ni brom. Prije Protokola iz Montreala 1991. godine (naprimjer) procjenjena količina hemikalija koje sadrže brom iznosila je oko 35.000 tona, a koristile su se za kontrolu nematoda, gljivica, korova i drugih bolesti biljaka, koje dospijevaju iz zemljišta.
U medicini i veterini
Bromidni spojevi, a naročito kalij-bromid, često su se koristili kao opći sedativi u 19. i početkom 20. vijeka. Bromidi u obliku jednostavnih soli se i danas koriste kao antiepileptici u veterini ali i u medicini, mada je njihova upotreba u medicini različita od države do države. Naprimjer, američka administracija za lijekove i hranu (FDA) ne odobrava upotrebu bromida za liječenje bilo kojih bolesti, i oni su uklonjeni iz sedativnih proizvoda koji su bili u slobodnoj prodaji, poput Bromo-Seltzer 1975. godine. Stoga, nivoi bromida u tijelu se ne mjere rutinski u medicinskim laboratorijama u SAD. Međutim, veterinarski dijagnostički testovi u laboratorijama u SAD mjere nivo bromida po zahtjevu, kao pomoć pri tretmanu epilepsije kod pasa.
Organski
thumb|desno|150px|N-bromosukcinimid Kao i drugi halogeni, brom supstituira vodik u ugljikovodicima, kovalentno se vežući na ugljik. Poput svih halogena, C-Br proizvod ove supstitucije je općenito bezbojan, ako je i odgovarajući C-H spoj također bez boje. Dodavanje kovalentno vezanog broma povećava gustoću i podiže tačku topljenja organskim spojevima.
Organski spojevi se bromiraju bilo reakcijom adicije ili supstitucije. Brom se elektrofilno adira (veže) na dvostruku vezu alkena, preko cikličnog bromonij međuproizvoda. U nevodnim otapalima poput ugljik-disulfida, ova reakcija daje di-brom spojeve. Naprimjer, reakcija sa etilenom će dati 1,2-dibromoetan. Brom također ulazi u reakcije elektrofilne supstitucije sa fenolima i anilinima. Kada se koristi kao bromna voda, nastaju manje količine odgovarajućeg bromohidrina kao i dibromski spoj. Zbog takve osobine i reaktivnosti broma, bromna voda se koristi kao reagens za ispitivanje prisustva alkena, fenola i anilina u uzorku. Kao i drugi halogeni, brom učestvuje u reakcijama slobodnih radikala. Naprimjer, ugljikovodici se bromiraju djelovanjem broma na njih u prisustvu svjetlosti.
Organski bromidi se često više preferiraju u odnosu na manje reaktivne hloride i skuplje reagense koje sadržavaju jod. Stoga se, naprimjer, organolitijski i Grignardovi spojevi najčešće generiraju iz odgovarajućih bromida. Određeni spojevi broma smatraju se potencijalno štetnim za ozonski omotač a neki se bioakumuliraju u živim organizmima. Rezultat toga, mnogi industrijski spojevi broma se više ne proizvode ili su zabranjeni a neki su planirani za zabranu ili je predviđen prelazak na druge spojeve bez broma. Protokol iz Montreala u nekoliko navrata spominje neke organobromne spojeve koji bi se trebali prestati koristiti.
Neorganski
Neorganski spojevi broma imaju razna oksidacijska stanja u rasponu od -1 do +7. U prirodi, bromidi (Br-) su daleko najčešće stanje broma, a otklon od ovog oksidacijskog stanja -1 je u potpunosti zbog živih organizama i interakcije bromida sa biološki proizvedenim oksidantima, poput slobodnog kisika. Kao i drugi halogeni, bromidni ioni su bezbojni i grade brojne bezbojne ionske mineralne soli, slično hloridima. Bromidni ion je vrlo dobro rastvorljiv u vodi.
Primjeri spojeva u kojima je brom u različitim oksidacijskim stanjima, prikazani su u tabeli desno:
Brom je oksidirajuće sredstvo te će oksidirati jodidne ione do joda, a sam se reducirati do bromida:
Brom također oksidizira metale i metaloide do pripadajućih bromida. Međutim, bezvodni brom je manje reaktivan prema mnogim metalima od hidratnog broma. Suhi brom burno reagira sa aluminijem, titanijem, živom kao i sa alkalnim i zemnoalkalnim metalima. Rastvaranjem broma u alkalnim rastvorima dobija se mješavina bromida i hipobromita:
Nasuprot načinu dobijanja perhlorata, perbromati se ne mogu dobiti pomoću elektrolize nego samo reakcijom rastvora bromata sa fluorom ili ozonom.
Brom burno i eksplozivno reagira sa metalnim aluminijem, dajući aluminij bromid:
Brom reagira sa jodidima alkalnih metala u reakciji premještanja. Ova reakcija daje bromide alkalnih metala i proizvodi elementalni jod:
Brom gradi okside opće formule (gdje je n = 1, 3, 5). Dibrom-oksid, za razliku od , ne može se izdvojiti kao čista supstanca, već se njeno pristustvo može dokazati samo u vidu reaktivnog međuspoja. Dibrom-oksid postojan je samo na vrlo niskim temperaturama. U takvim uslovima, on je tamnosmeđa, čvrsta supstanca, koja se kristalizira u obliku igličastih kristala, dok je u vakuumu sublimirana supstanca, oštrog mirisa sličnog hlornom kreču.
Biološki značaj
Nedavno je otkriveno da je brom jedan od osnovnih kofaktora za katalizirano dobijanje peroksidazina kod sulfilimin poprečnih veza u kolagenu IV. Pošto je taj proces post-translacijska modifikacija koja se dešava kod svih životinja, stoga je brom nezamjenjivi element u tragovima za ljude. Pare broma oštećuju sluzokožu organa za disanje, a ako dospije na kožu brom pravi rane koje veoma teško zarastaju. U velikim količinama čist brom je veoma otrovan. Ioni broma Br- su bezopasni ukoliko njihova količina ne prelazi preko one koja je u morskoj vodi.
Otrovnost
Dugotrajna upotreba kalij-bromida (ili bilo koje bromidne soli) može dovesti do razvoja bromizma. Ovo depresivno stanje centralnog nervnog sistema izazvano je umjerenom otrovnošću bromida u dozama od nekoliko grama za ljude i druge sisare. Vrlo dugo vrijeme poluživota iona bromida u tijelu (oko 12 dana) također doprinosi otrovnosti bromida koji se skupljaju u tjelesnim tekućinama. Gutanje bromida može izazvati stvaranje akni, čireva i drugih pojava na koži.
Vanjski linkovi
🇵🇸
Nocebo
Nocebo efekt javlja se kada negativna očekivanja pacijenta u vezi sa tretmanom uzrokuju da tretman ima negativniji efekat nego što bi inače imao. Naprimjer, kada pacijent predvidi nuspojavu lijeka, može osjetiti taj efekat čak i ako je "lijek" zapravo inertna supstanca. Za komplementarni koncept, placebo efekt, kaže se da se javlja kada pozitivna očekivanja poboljšaju ishod. Takođe se kaže da se efekt javlja kod nekoga kada se razboli zbog pogrešnog vjerovanja da je bio izložen toksinu ili fizičkoj pojavi za koju veruju da je štetna, kao što je EM zračenje.
I placebo i nocebo efekti su vjerovatno psihogeni, ali mogu izazvati mjerljive promjene u tijelu. Jednan pregled uključio je 31 studiju o nocebo efektima prijavljenog širokog spektra simptoma koji se mogu manifestovati kao nocebo efekti, uključujući mučninu, bolove u stomaku, svrbež, nadimanje, depresiju, probleme sa spavanjem, gubitak apetita, seksualnu disfunkciju i tešku hipotenziju.
Etimologija i upotreba
Termin nocebo (lat. nocēbō = naškodit ću, od noceō = nanosim štetu") skovao je Walter Kennedy 1961. godine da označi pandan upotrebi placeba (latinski placēbō = "ja ću molim", od placeō = molim; supstanca koja može proizvesti blagotvoran, zdrav, prijatan ili poželjan efekt). Kennedy je naglasio da se njegova upotreba izraza "nocebo" odnosi striktno na odgovor usmjeren na subjekta, kvalitet koji je inherentan pacijentu, a ne lijeku". To jest, Kennedy je odbacio upotrebu ovog lijeka. Izraz za farmakološki izazvane negativne nuspojave kao što je zujanje u ušima uzrokovano kininom. To nije pojava da pacijentov psihološki odgovor izazvan odgovor možda ne uključuje fiziološke efekte. Naprimjer, očekivanje bola može izazvati anksioznost, što zauzvrat uzrokuje oslobađanje holecistokinina, što olakšava prijenos bola.
Odgovor
U najužem smislu, nocebo odgovor javlja se kada se simptomi subjekta koji je ispitivao lijek pogoršavaju primjenom inertnog, lažnog, ili lažnog (simulator) liječenja, vanog placebo. Prema sadašnjem farmakološkom znanju i sadašnjem razumijevanju uzroka i posljedice, placebo ne sadrži hemikalije (ili bilo koji drugi agens) koji bi eventualno mogao "uzrokovati" bilo koje od uočenih pogoršanja u simptomi subjekta. Dakle, svaka promjena na gore mora biti posljedica nekog subjektivnog faktora. Nepoželjna očekivanja također mogu uzrokovati da analgetski efekti anestetičkih lijekova nestanu.
Pogoršanje simptoma ispitanika ili smanjenje korisnih efekata je direktna posljedica njihovog izlaganja placebu, ali te simptome nije hemijski generisao placebo. Budući da ova generacija simptoma uključuje kompleks "subjekt-unutrašnje" aktivnosti, u najstrožem smislu, nikada ne možemo govoriti u terminima "nocebo efekata" usmjerenih na simulator, već samo u terminima "nocebo odgovora" usmjerenih na subjekt. Iako neki posmatrači pripisuju nocebo odgovore (ili placebo odgovore) subjektovoj lakovjernosti, nema dokaza da će pojedinac koji manifestira nocebo/placebo odgovor na jedan tretman manifestirati nocebo/placebo odgovor na bilo koji drugi tretman; tj. ne postoji fiksna osobina ili sklonost koja reaguje na nocebo/placebo.
McGlashan, Evans & Orne (1969, p. 319) nisu pronašli dokaze za ono što su nazvali "placebo ličnost". Također, u pažljivo osmišljenoj studiji, Lasagna, Mosteller, von Felsinger i Beecher (1954), otkrili su da ne postoji način da bilo koji posmatrač može utvrditi, testiranjem ili intervjuom, koji subjekt će ispoljiti placebo reakciju, a koji ne. Eksperimenti su pokazali da ne postoji veza između izmjerene hipnotske osjetljivosti pojedinca i njihove manifestacije nocebo ili placebo odgovora.
Neželjeni efekti lijekova
Pokazalo se da, zbog nocebo efekta, upozoravanje pacijenata na nuspojave lijekova može doprinijeti uzročnosti takvih efekata, bez obzira da li je lijek stvaran ili ne. Ovaj efekt uočen je u kliničkim ispitivanjima: prema pregledu iz 2013., stopa napuštanja među pacijentima koji su primali placebo u meta-analizi 41 kliničkog ispitivanja tretmana Parkinsonove bolesti iznosio je 8,8%. Pregled iz 2013. je otkrio da je skoro 1 od 20 pacijenata koji su primali placebo u kliničkim ispitivanjima za depresiju odustao zbog neželjenih događaja, za koje se vjerovalo da je uzrokovan nocebo efektom. Pregledom iz 2018. godine utvrđeno je da polovina pacijenata koji su uzimali placebo u kliničkim ispitivanjima prijavljuje nuspojave povezane s intervencijom.
U januaru 2022., sistematski pregled i meta-analiza zaključili su da su nocebo odgovori činili 72% štetnih efekata nakon prve doze COVID-19 vakcina i 52% nakon druge doze.
Elektromagnetna preosjetljivost
Dokazi sugeriraju da su simptomi elektromagnetne preosjetljivosti uzrokovani nocebo efektom.
Bol
Verbalna sugestija može uzrokovati hiperalgeziju (povećana osjetljivost na bol) i alodiniju (percepciju taktilnog stimulusa kao bolnog) kao rezultat nocebo efekta. Vjeruje se da nocebo hiperalgezija uključuje aktivaciju holecistokininskih receptora.
Dvosmislenost medicinske upotrebe
Stewart-Williams i Podd tvrde da je korištenje suprotnih izraza "placebo" i "nocebo" za označavanje inertnih agenasa koji proizvode ugodne, zdravstvene ili poželjne rezultate u odnosu na neugodne, pogoršavaju zdravlje ili nepoželjne ishode (respektivno), izuzetno kontraproduktivno. Naprimjer, potpuno isti inertni agensi mogu proizvesti analgeziju i hiperalgeziju, od kojih bi prva, prema ovoj definiciji, bila placebo, a druga nocebo.
Drugi problem je taj što isti efekat, kao što je imunosupresija, može biti poželjan za subjekta sa autoimunskim poremećajem, ali nepoželjan za većinu drugih subjekata. Dakle, u prvom slučaju bi efekat bio placebo, a u drugom nocebo. Treći problem je što propisivač ne zna da li relevantni subjekti smatraju efekti koje doživljavaju biti poželjni ili nepoželjni do nekog vremena nakon što su lijekovi primijenjeni. Četvrti problem je što se isti fenomeni stvaraju u svim subjekti, a oni se stvaraju istim lijekom, koji djeluje na sve subjekte kroz isti mehanizam. Ipak, budući da se dotični fenomen subjektivno smatra poželjnim za jednu grupu, ali ne i za drugu, te se pojave sada označavaju na dva međusobno isključiva načina (tj. placebo i nocebo); a ovo ostavlja lažni utisak da je dotični lijek proizveo dva različita fenomena.
Dvosmislenost antropološke upotrebe
Neki ljudi smatraju da vjerovanje ubija (npr. "vudu smrt": Cannon (1942) opisuje brojne primjere iz različitih kultura) i vjerovanje liječi (npr. iscjeljenje vjerom). "Samovoljna" smrt (zbog vudua hex, zlo oko, pokazuje kost procedure, itd.) je ekstremni oblik kulturno-specifičnog sindroma ili masovne psihogene bolesti koji proizvode određeni oblik psihosomatski ili psihofiziološki poremećaj koji rezultira psihogenom smrću. Rubel (1964) je govorio o sindromima "vezanim za kulturu", koji su oni "od kojih pripadnici određene grupe tvrde da pate i za koje njihova kultura daje etiologiju, dijagnozu, preventivne mjere i režime liječenja".
Ipak, može postati još terminološki složeniji, jer kao što Hahn i Kleinman ukazuju, mogu postojati i slučajevi u kojima postoje paradoksalni nocebo ishodi iz placebo rituala, kao i paradoksalni placebo ishodi iz nocebo rituala. Pišući iz svog opsežnog iskustva u liječenju raka (uključujući više od 1.000 slučajeva melanoma) u Sydney Hospital, Milton (1973) upozorio je na uticaj isporuke prognoza i koliko je njegovih pacijenata, nakon što su dobili prognozu, jednostavno okrenuli licem prema zidu i umrli preranom smrću: "postoji mala grupa pacijenata kod kojih je spoznaja o nadolazećoj smrti udarac toliko strašan da se ne mogu prilagoditi i oni brzo umiru prije nego što se čini da se zloćudni tumor dovoljno razvio da izazove smrt. Ovaj problem samovoljnog umiranja je na neki način analogan smrti koju je kod primitivnih naroda izazvalo vještičarenje ('šiljenje kosti').
Etika
Brojni istraživači istakli su da šteta uzrokovana komunikacijom s pacijentima o potencijalnom liječenju neželjenih događaja postavlja etičko pitanje. Da bi se poštovala autonomija, potrebno je obavijestiti pacijenta o tome kakvu štetu će liječenje vjerovatno uzrokovati. Ipak, način na koji se potencijalna šteta prenosi može uzrokovati dodatnu štetu, što može narušiti etički princip nezlonamjernosti. Moguće je da se nocebo efekti mogu smanjiti uz poštovanje autonomije, korištenjem različitih modela informiranog pristanka, uključujući korištenje efekta kadriranja i ovlašteno prikrivanje. U stvari, tvrdilo se da bi prisiljavanje pacijenata da saznaju o svim potencijalnim štetnim događajima protiv njihove volje moglo narušiti autonomiju.
Tetrarh
Prvi put ova titula je uvedena za vrijeme Dioklecijana (284. p. n. e. — 305. p. n. e.), prvog cara u doba dominata, na njegovu inicijativu, jer više nije bilo moguće upravljati carstvom iz jednog centra. Tetrarhija je zajednička vladavina 4 vladara (2 avgusta i 2 cezara). Dioklecijanov savladar je bio Maksimijan, a partneri-cezari su bili Galerije i Konstancije Hlor. Prijestolnica Dioklecijana je bila Nikomedija u Maloj Aziji, Maksimijana — Milano, Galerijeva — Sirmium, a Konstancija Hlora — Trijer na Rajni.
Tetrarhija je ukinuta 324. godine p. n. e., jer je izbio građanski rat između avgusta Konstantina Velikog i Licinija, kada je Konstantin postao jedini vladar.
Redžep Nurović
Redžep Nurović (15. juli 1945. Lukare, Novi Pazar) jest srbijanski književnik i pjesnik, a školovao se u Novom Pazaru i Prištini. Njegova književna djela prevođena su na francuski i engleski jezik. Zastupljen je u desetak antologija i izbora na prostorima bivše Jugoslavije i nekim evropslim zemljama. Učesnik је više književnih manifestacija, kao što su knjževni susreti i festivali u: Luxembourgu, Ljubljani, Skoplju, Beogradu, Prizrenu, Rožajama, Sjenici i drugim. Tekstovi su mu zastupljeni u antologiji "Bijel behar", priređivača Alije Džogovića, kao i u školskim programima na bosanskom jeziku za Bošnjake na Kosovu. Objavljuje u mnogim časopisima i publikacijama za književnost (Almanah, Mak, Rožajski zbornik, Zbornik Sjenice, Tutinski zbornik i drugi). Nagrađivan je za rad u kulturi, a danas radi u rodnom mjestu kao prosvjetni radnik.
Objavljene knjige
pjesme.
NGC 6819
NGC 6819 je otvoreno zvjezdano jato i nalazi se u sazviježđu Labud. Prvo otkriće je napravio Caroline Lucretia Herschel 12. maja 1784. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Njemačka u Prvom svjetskom ratu
Centralne sile
Centralne sile (njem. Mittelmächte; engl.Central Powers) su sačinjavale Njemačka, Austro-Ugarska, Osmanlijsko carstvo i Bugarska, koje su se borile protiv Savezničkih sila tokom Prvog svjetskog rata. Ime su dobile po tome što su bile između Rusije, na istoku, i Britanije, na zapadu.
Korijen tog saveza je vojni sporazum koji je 1879. sklopljen između Njemačke i Austro-Ugarske, a kojemu se 1882. priključila Italija te je dobio naziv Trojni savez.
U oktobru 1914. se Središnjim silama priključio Osmansko Carstvo, a u jesen 1915. i Bugarska.
Te četiri države su bile jedine članice bloka Centralnih sila. S druge strane, Centralne sile su uživale podršku nekih paravojnih formacija u državama Antante – irskih revolucionara, a od 1917. i proturuski raspoloženih Poljaka i Ukrajinaca.
mini|Centralne sile tokom Prvog svjetskog rata
1914.
Na zapadnom frontu njemačke su operacije u početku bile uspješne. Njemačka vojska provodeći izmijenjeni Schlieffenov plan, 1. i 2. augusta okupirala je neutralni Luksemburg, 3. augusta prodrla u Belgiju, pa preko nje u Francusku. Borbe koje su slijedile otvorile su mogućnost Nijemcima da napadnu Pariz, pa su se Francuzi i u međuvremenu pristigli Britanci povukli na rijeku Marnu. Savezničke snage uspjele su ih zaustaviti i poraziti u bitki na Marni od 5. do 9. septembra. S druge strane, saveznički pokušaj nastavka protuofanzive nije uspio, a pokušaji obje strane da na zapadnom dijelu fronta obuhvate i odlučno poraze jedna drugu doveo je do Trke prema moru, serije krvavih bitaka koje su završile neodlučnim rezultatom i stvaranjem linije rovova, koja se protezala od kanala La Manchea do švicarske granice. mini|Kolonijalni posjedi Njemačkog Carstva na početku 1914.
U novembru je propao obostrani pokušaj okruživanja u Flandriji. Nakon iscrpljujućih tromjesečnih borbi front je stabiliziran. Nijemci su zadržali gotovo čitavu Belgiju i dio Francuske. Bio je to kraj manevarskog rata i prelazak na rovovski način rata s ofanzivama ograničenih razmjera. Pobjeda je tražena i s novim bojnim sredstvima.
Na istočnom frontu, operacije su počeli Rusi jer su Nijemci imali glavne snage na Zapadu. Rusi su u augustu 1914. napali Istočnu Prusku i Galiciju. Nakon početnih uspjeha u Pruskoj, Rusi su potkraj augusta potučeni kraj Tannenberga. Na galicijskom bojištu Rusi su uglavnom dominirali nad austrougarskom vojskom. Do kraja godine okružili su veliku utvrdu Przemyśl i osvojili Karpate. Front se stabilizirao na liniji od Njemena do Karpata.
1915.
Od kraja januara do potkraj septembra na istočnom frontu bile su aktivne obje zaraćene strane. U februaru, Nijemci su potukli Ruse kraj Mazurskih jezera. Rusi su obranili Varšavu i osvojili Przemyśl. U maju je počela zajednička njemačko-austrougarska ofanziva u kojoj je probijena ruska linija kraj Gorlica u podnožju Karpata, što je dovelo do lančanog povlačenja ruskih snaga na cijeloj fronti.
Slijedilo je frontalno potiskivanje Rusa koje je trajalo do kraja septembra i početkom oktobra, kada je linija stabilizirana. Front se stabiliziro na liniji Dnjestar–Riški zaljev. Rusi su izgubili Galiciju, Poljsku, Litvu i dijelove Latvije i Bjelorusije. To je bio uspjeh Središnjih sila, koji će im omogućiti da napadnu Srbiju i odupru se Italiji.
Na zapadu, Nijemci su u aprilu 1915. kod Ypresa prvi upotrijeili bojne otrove. Poslije će ta sredstva koristiti i Antanta. Do kraja 1915. nije bilo znatnih pomaka uprkos velikim borbama i golemim gubicima na objema stranama. Francuzi i Britanci bez većih rezultata poduzeli više ofanziva u Champagnei, Flandriji i Artoisu.
Centralne sile imale su daleko više uspjeha u svojim napadnim operacijama. Ulazak Bugarske u rat na strani Centralnih sila omogućio je pokretanje širokog napada na Srbiju. U oktobru 1915. njemačke, austrougarske i bugarske snage krenule su u ofanzivu na Srbiju i Crnu Goru i u decembru 1915. i januaru 1916. ih okupirale. Srpska se vojska uz velike gubitke povukla preko Albanije na jadransku obalu, gdje su je prihvatili Saveznici, prebacili na otok Krf i nakon reorganizacije premjestili na Solunski fron t. Nijemci su dotad bili istjerani iz Togoa i jugozapada Afrike, a u Kamerunu i Njemačkoj Istočnoj Africi borbe su se vodile do kraja rata.
Zimske olimpijske igre 2006.
'''XX. Zimske olimpijske igre''' su održane 2006. u Torinu, u Italiji. Ostali gradovi kandidati za ulogu domaćina su bili Helsinki, Klagenfurt, Poprad-Tatry, Sion i Zakopane, ali se MOO odlučio za Torino. Bilo je to drugi puta da je Italija bila domaćin Zimskih olimpijskih igara nakon Igara u Cortini d'Ampezo 1956. Italija je organizirala i jedne ljetne Olimpijske igre, i to u Rimu 1960.
Njemačka u Prvom svjetskom ratu
1916.
Načelnik njemačkog Generalštaba Erich von Falkenhayn smatrao je da Centralne sile, bez obzira na spektakularne uspjehe na istočnom frontu, neće odnijeti pobjedu ako iz rata ne bude izbačena Francuska. Odbacivši strategiju temeljenu na odlučnom udaru kao neizvedivu u postojećim uvjetima zapadne fronte, odlučio se za ofanzivu čiji je krajnji cilj umjesto osvajanja teritorija bilo iscrpljivanje francuskoga ljudstva. U februaru je pokrenuta velika ofanziva na francusku tvrđavu Verdun. Nijemci su nastojali slomiti Francusku. Francuzi su uistinu trpjeli velike gubitke i postupno gubili teritorij. Dana 31. maja, odigrala se kraj Jyllanda, najveća pomorska bitka u ratu, u kojoj je britanska flota natjerala njemačku na povlačenje. mini|Francuski vojnici se skrivaju u rovovima kod Verduna Nastojeći saveznika osloboditi pritiska, Britanci su u junu pokrenuli ambicioznu ofanzivu na rijeci Sommi. Taj se napad pretvorio u još jedan krvav i spektakularan promašaj u kojemu je poginuo velik broj ljudi zbog beznačajnoga teritorija. S druge strane, nastojeći zaustaviti ovaj napad, Nijemci su bili prisiljeni prebacivati snage s Verduna i tako omogućili Francuzima da tu bitku polako preokrenu u svoju korist. Bitka na Sommi važna je i zbog korištenja tenkova, prvi put u historiji.
Zimske olimpijske igre 2006.
U tamičarskom programu su se posebno istaknuli sljedeći pojedinci i ekipe:
Njemačka u Prvom svjetskom ratu
1916.
Na istočnom frontu, Rusi su u martu pokušali su ofanzivu, koja nije uspjela. Početkom juna slijedio prodor generala Brusilova kraj Luc’ka i u Bukovinu, koji je ugrozio austrougarsku liniju i zaprijetio njezinim potpunim slomom. Ruska ljetna ofanziva je bila uspješna. Zauzeta je Bukovina i dio Galicije s oko 400.000 zarobljenika. Brusilovljev prodor zaustavljen je njemačkom intervencijom, dovlačenjem snaga s drugih bojišnica, no tek pošto je uvjerio rumunjsku vladu da će Antanta dobiti rat. 28. augusta, Rumunije je ušla u rat na stranu Saveznika i napala Ugarsku. Stoga su Nijemci težište rata bacili na Rumunijui zajedno s bugarskim i austrougarskim snagama osvojili Bukurešt i većinu Rumunije.
Zimske olimpijske igre 2006.
Sportovi
= 1-9, = 10-49,  = 50-99,  = više od 100]]
Njemačka u Prvom svjetskom ratu
1916.
Na jugu je bilo manjih teritorijalnih pomaka između Italije i Austro-Ugarske. Do kraja 1916. Talijani su vratili izgubljeno i osvojili Goricu. U augustu je došlo do prvih borbi na solunskom frontu.
1917. godina
mini|Vladimir Lenjin - Čovjek koji je potpisao primirje između Centralnih sila i Rusije Ruski planove za ofanzivu u proljeće 1917. omela je revolucija u Petrogradu. Slabi rezultati na bojnom polju, korupcija u pozadini te sve veća glad i neimaština s vremenom su ruski carski režim Nikole II. učinili sve nepopularnijim, te je zbačen u Februarskoj revoluciji. Nova republikanska vlada nastavila je rat na strani Antante, ali zbog revolucionarnog previranja i boljševičke agitacije nije bila u stanju preokrenuti negativne trendove. ofanziva je započela početkom jula probojem austrougarske linije i zaustavljena je intervencijom Nijemaca. Uskoro je sredinom jula počela uspješna austro-njemačka ofanziva i Rusi su odbačeni duboko na Istok, što je olakšano izbijanjem Oktobarske revolucije u Rusiji, zahvaljujući i zahtjevanju mira od sve većeg broja ruskoga stanovništva. Početkom decembra potpisano je primirje između Centralnih sila i Rusije, što je slijedila i Rumunija.
Slični događaji, iako u mnogo manjoj mjeri, dogodili su se u Francuskoj, gdje su vojnici, nakon krvave i neuspjele ofanzive generala Nivellea, počeli otkazivati poslušnost časnicima. Na zapadu, 1917. inicijativa je bila uglavnom u rukama Francuza i Britanaca, koji su proveli nekoliko neuspjelih operacija. Najveću ofanzivu u ratu, poduzeli su Saveznici na Aisnei i u Champagnei (april–maj), ali ni ona nije dala gotovo nikakve rezultate, kao ni britanska ofanziva u Flandriji (juni–novembar). Posljednja je bila potkraj godine kraj Cambraia u kojoj su masovno korišteni tenkovi. U lipnju je na stranu Saveznika stala Grčka.
Nijemci su pribjegnuli neograničenomu podmorničkom ratu, u kojem su više od 10 milijuna tona savezničkoga i neutralnoga brodovlja. Time je ubrzan ulazak SAD-a u rat na savezničkoj strani. Nakon potapanja sedam američkih trgovačkih brodova i objavljivanja Zimmermannova telegrama, u kojem je Njemačka nastojala nagovoriti Meksiko za napad na SAD, Amerika je ušla u rat 6. aprila. Izbacivanje Rusije i Rumunije iz rata Nijemci su iskoristili da pojačaju snage na Zapadu i pokušaju postići rješenje prije masovnog dolaska američkih snaga. Jedini poticaj za Antantu u to doba bio je ulazak SAD-a u rat na strani Antante, motiviran ekonomskim interesima bankara koji su financirali Antantu i neograničenim podmorničkim njemačkim ratom čije su žrtve često bili američki brodovi. S druge strane, trebalo je vremena da SAD mobilizira i obuči vojsku u obimu koji bi mogao važnije promijeniti stanje na zapadnom frontu. Najveća novina bio je dolazak prvih američke snaga na ratište.
1918. godina
mini|Okupirani posjedi Njemačkog carstva sredinom 1918. U februaru 1918. Nijemci su obnovili rat protiv Rusije, koja je u martu prisiljena na nepovoljan mir. Rusi su napustili Poljsku, Latviju, Litvaniju i Estoniju, a Ukrajina i Finska postale su zasebne države. Čak i prije nego što je s novom sovjetskom Rusijom sklopljen Mir u Brest-Litovsku, Centralne sile počele su svoje efektive povlačiti s istočne na zapadni front kako bi stekli dovoljnu nadmoć u ljudstvu i rat riješili velikom ofanzivom prije dolaska američkih snaga. Na zapadni su front stalno stizale američke postrojbe, a udarna je moć Centralnih sila sve više slabila zbog raspada Austro-Ugarske i općenite ratne istrošenosti njezina potencijala.
Od marta do jula 1918. Nijemci su u pet ofanziva (između Somme i Oise, u Flandriji, na Chemin des Dames, na Marni i u Champagnei) pokušali postići pobjedu, ali bez uspjeha. Pažljivo pripremljena ofanziva, za koju su razvijene nove taktike, nazvana je Kaiserschlacht. Počela je u proljeće i ispočetka imala spektakularan uspjeh, pogotovo na britanskome sektoru bojišta.
Kapitulacija Njemačkog carstva i kraj Prvog svjetskog rata
mini|Predsjednik Wilson pred Kongresom objavljuje raskid svih veza s Njemačkom i ulazak Sjedinjenih država u rat SAD je u početku rata bio neutralan što je zagovarao američki predsjednik Woodrow Wilson, ali je surađivao s Francuskom, Italijom i Velikom Britanijom. Njemački totalni rat na moru, gdje su potapljani američki brodovi, promijenio je stav SAD-a. Dana 6. aprila 1917. SAD je stupio u rat na strani Antante.
Stanje u Rusiji omogućilo je uspjeh Centralnih sila na istočnom frontu. Boljševici su pregovarali s Nijemcima i u martu 1918. potpisan je mir u Brest-Litovsku.
Nijemci su napredovali i na Zapadu, a topništvom su napali i Pariz. Protunapad saveznika počeo je u augustu 1918. Francuska i Velika Britanija zauzele su turske posjede, a Bugarska je poražena. Austrougarska vojska raspala se zajedno s Carstvom, koje je prestalo postojati u novembru 1918.
Njemačka je kapitulirala 11. novembra 1918. Kapitulacija je potpisana u želježničkom vagonu u šumi Compiegne. Njemački poraz ubrzale su unutarnje prilike i abdikacija cara Vilima II. Mirovni ugovor je sklopljen u dvorcu Versalliesu kraj Pariza,na konfereciju su sudjelovale sve države pobjednice tj. Velika četvorka: predsjednik Francuske George Clemenceaus, Velike Britanije David Lloyd George i Italije Victtorio Orlando te predsjednik SAD-a Thomas Woodrow Willson.
Posljedica rata po Njemačko carstvo
Njemačko carstvo je pretrpjela značajan gubitak ljudskih života tijekom Prvog svjetskog rata. Točan broj žrtava može varirati ovisno o izvorima, ali procjenjuje se da je Njemačka izgubila oko 2 milijuna vojnih osoba. Ovaj broj uključuje poginule, nestale i ranjene vojnike.
Također treba napomenuti da je Njemačka doživjela gubitke i u civilnom stanovništvu, iako su ovi podaci teže precizno utvrditi. Civili su stradali kao posljedica ratnih operacija, gladovanja, bolesti i drugih ratnih uvjeta. Procjenjuje se da je za vrijeme rata umrlo 426.000 ljudi.
Versajski ugovor
Versajski ugovor izazvao je kontroverze i nezadovoljstvo u Njemačkoj. Mnogi Nijemci smatrali su ga ponižavajućim i nepravednim, te su ga doživljavali kao uvredu nacionalnog ponosa. Ovaj nezadovoljstvo stvorilo je osjećaj nepravde i ekonomskih teškoća, što je kasnije pridonijelo političkim nemirima i usponu nacističkog režima. mini|Delegati koji su potpisali i ratificirali Versajski ugovor Važno je napomenuti da Versajski ugovor nije jedini mirovni sporazum potpisan nakon Prvog svjetskog rata, već je samo jedan od više sporazuma koji su oblikovali naknadno uređenje Europe.
Geopolitičke posljedice
Mnoge granice u Evropi su se promijenile nakon Prvog svjetskog rata. Novo uspostavljene države dobile su teritorijalne nadoknade, dok su poražene zemlje, poput Njemačke, bile suočene s teritorijalnim gubicima. Ova promjena granica ostavila je duboke tragove u regiji i u nekim slučajevima izazvala nove sukobe. Nakon Prvog svjetskog rata, nastala je nova međunarodna organizacija poznata kao Liga naroda, preteča Ujedinjenih nacija. Liga naroda osnovan je s ciljem održavanja mira i rješavanja međunarodnih sporova diplomatskim putem.
Prvi svjetski rat pridonio je usponu novih političkih ideja i ideologija. Nakon rata, marksizam-lenjinizam i komunističke ideje dobile su zamah u Rusiji, što je dovelo do stvaranja Sovjetskog Saveza. Također je bilo naglog porasta nacionalizma i promjena u društvenim i političkim strukturama. Također u Italiji se pojavio fašizam, a u Njemačkoj nacizam.
Prvi svjetski rat imao je velik utjecaj na privredu zemalja sudionica. Ratna razaranja, inflacija, velike ratne troškove i gubitak radne snage imali su dugoročne posljedice na ekonomske sustave mnogih zemalja. Prvi svjetski rat označio je rast američke moći i utjecaja na svjetskoj pozornici. Sjedinjene Američke Države postale su ključni igrač u pregovorima o miru i preuzeli vodeću ulogu u međunarodnim odnosima.
COD
COD je bila bosanskohercegovačka pop rock grupa osnovana 1972. godine.
U početku su svirali hard rock muziku i svirali poznate pjesme britanskih rok grupa Deep Purple i Uriah Heep. Upravo iz tog razloga su odlučili da daju englesko ime svojoj grupi COD, što na uličnom žargonu znači prevara, varka, obmana. Prvi ozbiljniji nastup imali su u Skenderiji povodom 10-e godišnjice od osnivanja grupe Indexi. Grupa nije postigla uspjeh sve do dolaska Enesa Bajramovića krajem 1974. godine. Do njegovog dolaska važili su za zabavljačku grupu koja je svirala sve što se od njih tražilo. Bili su prateća grupa na koncertima Kemala Montena, Zdravka Čolića, Mahira Paloša i drugih pjevača.
1943.
Nobelove nagrade
nije dodijeljena nagrada nije dodijeljena nagrada
Istočna Hercegovina
Istočna Hercegovina je mikroregija u Hercegovini. Obuhvata teritoriju istočne obale rijeke Neretve, centralnog dijela Hercegovine. Neki smatraju i istočni dio Mostara dijelom ove regije, ali se većina slaže oko toga da Mostar kao centar Hercegovine, predstavlja prirodni distrikt, mješavinu civilizacija i običaja Istočne i Zapadne Hercegovine, te da je zaseban. Ekonomsko-privredno središte, ali glavni i najveći grad Istočne Hercegovine je Trebinje koji je udaljen samo 30 km od morske obale. Oko 90 % Istočne Hercegovine administrativno pripada Republici Srpskoj. Ostale veće općine ove regije su:
Galipolje (poluostrvo)
mini|250p|Karta [[Dardaneli|Dardanela sa Galipoljem]]
Poluostrvo Galipolje (tur. Gelibolu Yarımadası; grč. Καλλίπολη /Kallipoli/) nalazi se u turskom dijelu Trakije, u evropskom dijelu Turske. Zapadno od njega je Egejskim morem, a na istoku je Dardanelski moreuz. Ime potječe od grčke riječi Kallipolis, što znači "lijepi grad".
Bitka kod Galipolja, poznata neuspješna ofanziva Saveznika u Prvom svjetskom ratu, vođena je na ovom poluostrvu 1915.
Mojanci
Sjeverna Makedonija:
Avdo Žiga
Avdo Žiga (rođen 1953. godine u Sarajevu) je  bosanskohercegovački grafičar. Završio je Akademiju likovnih umjetnosti u Sarajevu, postdiplomski studij u Beogradu i specijalizaciju u Parizu. Njegova najpoznatija djela su “Bentbaša”, “Sarajevska zima 93”, akvatinta i bakropis, što je jedna od najzahtjevnijih tehnika, te posebnost na bosanskohercegovačkoj sceni. Izlagao je samostalno i kolektivno u zemlji i inostranstvu, a dobitnik je više nagrada za grafiku. Član je Udruženja likovnih umjetnika Bosne i Hercegovine.
Živi i radi u Sarajevu.
Spisak naseljenih mjesta u općini Berkovići
Opći podaci
Berkovići su općina i naselje na krajnjem jugu Bosne i Hercegovine, u Hercegovini. Poslije potpisivanja Dejtonskog sporazuma općina Berkovići je nastala od jednog dijela općine Stolac. Naseljena mjesta u općini Berkovići, po popisu stanovništva iz 2013. (ukupno 20) su:
Shellder
Ime Shellder kombinacija je engleskih riječi "shell" = školjka, i "deride" = rugati se, odnoseći se na Shellderovu nestašnu i vragolastu narav, jer u borbi protivnicima stalno plazi jezik. Shellderov se lik temelji na školjkama. Shellder je Pokémon školjkaš koji voli pljuvati u lice svoga protivnika tokom borbi. Njegov donekle ekskluzivan napad Uklještenja (Clamp) može više puta oštetiti protivnika i spriječiti protivnikovo povlačenje ili bježanje.
Biološke karakteristike
Shellder je drzak i smion Pokemon; stalno plazi jezik, bilo prijatelju ili protivniku. Isto tako, bez ikakvog će razloga pljunuti protivnika u lice. Takve radnje često razbjesne protivnika.
Njegova je ljuštura veoma snažna i tvrda, tvrđa čak i od dijamanta, iako je načinjena od samo jednog glatkog sloja; ne nalik Cloysteru, čija je ljuštura debela, neuglađena, gruba i građena od više slojeva. Shellder postaje ranjiv samo u onom trenutku kada protivnik može napasti njegovu unutrašnjost.
Kada se ne skriva u svojoj ljušturi tokom borbe, napast će protivnika mlazom vode iz svojih usta. Kao posljednje sredstvo napada, upotrijebit će Uklještenje (Clamp), stežući protivnika svojom snažnom ljušturom. Doduše, ovaj napad čini Shelldera veoma ranjivim na protivnikove napade, te ga zato rijetko koristi. No, ako se i ovo ne pokaže učinkovitim, Shellder će pokušati upotrijebiti Samouništenje (Selfdestruct) ili Eksploziju (Explosion) kako bi onesvijestio sebe i protivnika.
Shellder se kroz vodu kreće brzim otvaranjem i zatvaranjem svoje ljušture, tjerajući samog sebe u suprotnom smjeru. Shellder nije sposoban kretati se izvan vode, iako je sposoban napadati.
Poput kamenice, Shellder može stvarati sedefaste bisere unutar svoje ljušture. Kada zrno pijeska uđe unutar ljušture, on miješa svoje tjelesne tekućine s njime kako bi stvorio savršeno zaobljen biser.
Uprkos snažnoj ljušturi, Shellder će se preko noći zaštititi ukopavanjem u pijesak; ukopava se kopajući pijesak jezikom. Shellder spava dok mu jezik izviruje iz njegovog oklopa. Ovo je vjerovatno razlog zašto se uopće ukopava, jer je jezik veoma osjetljiv i ranjiv na napade.
Evolucija Slowpokea
Shellder je ključan u evoluciji Slowpokea, kao i Slowpokeov dio tijela kojeg Shellder zagrize: njegov rep. Kada Shellder jednom zagrize Slowpokeov rep, njih će se dvoje razviti u jedinstvenog Pokémona, Slowbroa. Ako se Shellder slučajno prikliješti za Slowpokeovu glavu (što je prilično rijedak slučaj), njih će se dvoje razviti u Slowkinga, pametnijeg Pokémona od ostala dva. Ova se evolucija može poništiti ako Shellder otpadne s Slowbroova repa ili Slowkingove glave (ovo je nemoguće postići u videoigrama, iako je moguće izvan okvira videoigara i u animiranoj seriji). Ta se pojava rijetko događa namjerno (bar ne u videoigrama), jer evolucija donosi dobrobit oba Pokémona: Slowpoke može hodati uspravno na dvije noge, dok se Shellder može hraniti Slowpokeovim ostatcima. Shellder nakon evolucije poprimi drukčiji izgled od ljubičastog oblika kakav je prije bio, iako bi novi izgled mogao biti posljedica istovremene metamorfoze u sjedinjenju sa Slowpokeom.
U videoigrama
Shellder je dostupan u većini Pokemon RPG videoigara, obično putem pecanja. Shellder je nedostupan u igrama Pokémon Ruby i Sapphire, kao i u igri Pokemon LeafGreen. Shelldera se može uhvatiti u igri Pokémon FireRed ili ga se može oteti u igri Pokemon XD: Gale of Darkness.
Shellderova Defense statistika broji 100 bodova, što je veoma visoko za Elementarnog Pokémona koji može evoluirati. Doduše, to nije nikakvo iznenađenje, jer njegov evoluirani oblik, Cloyster, ima najvišu Defense statistiku u prvobitnim igrama Pokémon Red, Blue i Yellow.
Dole pri Škofljici
Dole pri Škofljici su naseljeno mjesto u sastavu općine Škofljica, regija Srednja Slovenija, Slovenija.
Shellder
U videoigrama
Svi Cloysterovi napadi moraju biti naučeni dok je u stadiju Shelldera, s izuzetkom Ispaljivanja šiljaka (Spike Cannon) i Šiljaka (Spikes). Ako Shellder prerano dođe u doticaj s Vodenim kamenom i evoluira, neće više moći naučiti napade kroz iskustvo.
Dole pri Škofljici
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu grada Ljubljane, odn. stare općine Vič–Rudnik.
Shellder
U animiranoj seriji
Shellder je prikazan u epizodi "The Evolution Solution", gdje je prikazana evolucija Slowpokea u Slowbrooa. Jessie uhvati Shelldera u toj epizodi, no on zagrize rep Slowpokea profesora Westwooda i razvije se u Slowbroa.
Dole pri Škofljici
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Dole pri Škofljici su imale 45 stanovnika.
Napomena: ''Do 1955. iskazivano pod imenom Dole.''
Shellder
U animiranoj seriji
Shellder je prikazan u epizodi "A Crowning Achievement", kada u staništu Slowpokea počinje nedostajati mjesta i hitno im je potreban Slowking da otvori novi dom, kao što to kaže drevno proročanstvo. Doduše, Shellderi izazovu evoluciju svakog Slowpokea u Slowbroa prije nego što protagonisti uspiju pronaći Kraljev kamen (King's Rock).
Línia evolutiva de Shellder List of Pokémon (52–101) Luettelo Pokémon-lajeista (81–100) Kokiyas 포켓몬 목록 (081-100) Lista Pokémonów (81-100) Família de Shellder
NGC 2397B
NGC 2397B (također poznat kao ESO 58-31 i PGC 20813) je nepravilna galaksija koja je udaljena oko 63 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Leteća riba. Najveći prečnik je 0,90 (17 hiljada sg) a najmanji 0,5 uglovnih minuta (9 hiljada sg).
Sjeverna Hercegovina
Sjeverna Hercegovina ili Gornja Hercegovina je mikroregija u Hercegovini. Teritorij ove regije predstavljaju jablanička, prozorska, te konjička područja. Ova mikroregija se gledano s tačke vegetacije vidno razlikuje od ostatka Hercegovine i više liči na Srednju Bosnu. Prije svega, klima je hladnija, slobodno se može reći umjerena kontinentalna u odnosu na ostatak Hercegovine gdje je klima tipična mediternska i submediteranska. Golog krša ima puno manje nego npr. u Istočnoj Hercegovini. Centar ove regije je Konjic, a općina Konjic je najveća u državi. Ostala dva urbana centra su Jablanica i Prozor.