cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Milan Kundera
Biografija
Kundera je i dalje ostao angažiran u reformi češkog komunizma i oštro je javno, u štampi, polemizirao s Havelom, govoreći da bi svako trebao ostati staložen, jer "nikoga još ne zatvaraju zbog mišljenja", a "važnost Praške jeseni mogla bi u konačnici biti veći od važnosti Praškog proljeća". No, na kraju je napustio svoje reformističke snove i odselio se u Francusku 1975. Bio je francuski građanin od 1981.
Djela
Počeo je objavljivati 1953. Pisao je i na češkom i na francuskom jeziku. Od 1993. pisao je na francuskom.
Kaspar Capparoni
Kaspar Capparoni (rođen kao Gaspare Capparoni, Rim, Italija, 1. august 1964. -) je italijanski glumac. Rodom iz Rima, Capparoni je postao pozorišni glumac kada je imao 18 godina, u režiji Giuseppea Patronija Griffija. Godine 1984. pojavio se i u filmu Phenomena u režiji Darija Argenta.
Radio je u različitim igranim televizijskim postavkama, uključujući: sapunice Ricominciamo (2000, TV miniserija), Piccolo mondo antico (TV miniserija), Incantesimo 4 (2001), Elisa di Rivombrosa (2003), La caccia (2005, a TV miniserija koju je režirao Massimo Spano, kao antagonist za Alessio Boni), i za Capri (2006, TV serija) uz glumicu Biancu Guaccero.
Godine 2007. nastupio je kao protagonista u mini seriji Donna Detective u režiji Cinzia TH Torrini. 2008. bio je i u Inspektoru Rexu, pod režijom Marka Serafinija, te u seriji Capri 2 u režiji Andrea Barzinija i Giorgia Moltenija.
Kališče
Slovenija:
NGC 2398-1
NGC 2398-1 (također poznat kao MCG 4-18-23 i PGC 21165) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 410 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Blizanci. Najveći prečnik je 0,40 (48 hiljada sg) a najmanji 0,3 uglovnih minuta (36 hiljada sg).
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Martin Weinek
Martin Weinek (Leoben, Austrija, 5. juni 1964.) je austrijski glumac.
Studirao je dramu od 1983. do 1986. kod prof. Petera P. Josta. Od 1986. se predao pozorišnim ulogama. Glumio je po raznim bečkim pozorištima. Svoju prvu malu filmsku ulogu je imao u Nachsaisonu, gdje je glumio liftboja. Godine 1987. je glumio u Der Lechner Edi schaut ins Paradies Jure Soyfera, redatelja Georga Mittendreina na festivalu Ruhrfestspiele Recklinghausen i ulogu uličnog čistača u filmu Müllomania Dietera Bernera. Godine 1988. i 1989. je radio u bečkom Jura Soyfertheater-u i još nekim malim pozorištima, radio je i kao redatelj, umjetnički direktor i filmski producent.
Godine 1989. se pojavio u televizijskoj seriji Calafati Joe. Od 1990. do 1991. je bio umjetničkim direktorom u hernalškom gradskom kazalištu. Pored svog glumačkog posla, Martin Weinek se od 1993. bavi i vinogradarstvom i vinarstvom. On i njegova supruga Eva, također glumica i dramatistica, imaju svoje vinograde kod Hagensdorfa (nedaleko Heiligenbrunna).
Dolenje Kališče
Dolenje Kališče su naseljeno mjesto u sastavu općine Velike Lašče, regija Srednja Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu grada Ljubljane, odn. stare općine Vič–Rudnik.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Dolenje Kališče nisu imale stanovnika.
Sanela Sijerčić
mini|desno|Omot albuma "Srce od papira" Sanela Sijerčić, bosanska pjevačica narodne muzike, rođena je u Sarajevu.
Imunska privilegija
Imunska privilegija je pojava da određena mjesta ljudskog tijela imaju "povlaštenu sposobnost" da mogu tolerirati unošenje antigena, bez ispoljavanja očekivanog imunskog odgovora na upalni proces. Transplantirano tkivo, tijelo obično prepoznaje kao strani antigen i napada ga imunskim sistemom. Međutim, na imunski povlaštenim mjestima transplantati mogu preživjeti duže vrijeme, a da se odbacivanje ne dogodi. Imunski privilegovana mjesta su:
Vjeruje se da se imunološka privilegija, u određenoj mjeri, pojavljuje ili se može inducirati u zglobnoj hrskavici. Nekada se mislilo da to uključuje i mozak, ali se sada zna da je to netačno, jer je pokazano da imunske ćelije CNS-a doprinose održavanju neurogeneze i sposobnosti prostornog učenja u odrasloj dobi.
Smatra se da je imunska privilegija evolucijska prilagodba koja štiti vitalne strukture od potencijalno štetnih učinaka upalnog imunskog odgovora. Upala u mozgu ili oku može dovesti do gubitka funkcije organa, dok imunski odgovori usmjereni protiv fetusa mogu dovesti do pobačaja. Ovo koristi i transplantacija rožnjače, kao i transplantacija koljenskog meniskusa.
Mehanizam
Otkriveno je da antigeni iz imuno-povlašćenih regiona stupaju u interakciju sa T-ćelijama na neobičan način: izazivajući toleranciju normalnih stimulatora za odbacivanje. Imunska privilegija pojavila se kao aktivan, a ne pasivan proces.
Fizičke strukture koje okružuju privilegovana mesta uzrokuju nedostatak drenaže atoma limfe, ograničavajući sposobnost imunskog sistema da uđe na pogođeno mjesto. Ostali faktori koji doprinose održavanju imunih privilegija uključuju pojave kao što su: Priroda izolacije imunski povlaštenih mjesta od ostatka imunskog sistema može dovesti do toga da postanu meta autoimune bolesti ili stanja, uključujući simpatičku oftalmiju u oku.
Kliničke aplikacije
Postoji veliki potencijal za upotrebu molekulskih mehanizama prisutnih na imuno privilegiranim mjestima u transplantacijama, posebno alotransplantacijama. U usporedbi s alotransplantatima kože, koji se odbacuju u gotovo 100% slučajeva, alografti rožnjače dugoročno preživljavaju u 50-90% slučajeva. Imunski privilegovani alogtransplantati opstaju čak i bez imunosupresije, što se rutinski primenjuje na različite primatelje tkiva/organa.
Istraživanja sugeriraju da iskorištavanje imunskog odstupanja povezanog sa prednjom komorom (ACAID), vodeni humoralni sadržaj i njegova protivupalna svojstva te indukcija regulatorne - ćelije (Treg) mogu dovesti do povećanog preživljavanja alotransplantata.
Druga opcija iskorištavanja imunih privilegija je genska terapija. Sertolijeve ćelije su već korištene u istraživanjima za proizvodnju insulina kod živih dijabetičkih miševa. Sertolijeve ćelije su genetički inženjerirane pomoću rekombinantnog lentivirusa za proizvodnju insulina, a zatim su presađene u miševe. Iako su rezultati bili samo kratkoročni, istraživački tim je utvrdio da je moguće koristiti genetički izmijenjene Sertolijeve ćelije u terapiji bolesnih ćelija.
Sertolijeve ćelije su takođe korišćene u eksperimentima za svoju imunosupresivnu funkciju. Korišteni su za zaštitu i njegovanje otočića koji proizvode insulin za liječenje dijabetesa I tipa. Eksploatacija Sertolijevih ćelija značajno je povećala preživljavanje transplantiranih otočića. Međutim, mora se provesti više eksperimenata prije nego što se ova metoda može testirati u ljudskoj medicini u sklopu kliničkih ispitivanja. U drugoj studiji o dijabetesu tipa II i pretilim miševima, transplantacija mikrokapsuliranih Sertolijevih ćelija u deponije trbušne masnoće dovodi do povratka normalne razine glukoze u 60% životinja.
Triton (rimska mitologija)
mini|170 px|Triton, sa trozubom, Neptunovim simbolom, rimski mozaik
U rimskoj mitologiji Triton je morski bog, a tog boga i njegovo ime su Rimljani preuzeli od Grka i njihovog Tritona.
Opis
Triton je opisan kao bog koji ima ljudsko tijelo i riblji rep te zelenu kosu, a u ruci drži trozubac, premda manji nego od svog oca (slika desno).
Dolenja vas pri Polhovem Gradcu
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu grada Ljubljane, odn. stare općine Vič–Rudnik.
Triton (rimska mitologija)
Opis
Sin je Neptuna i njegove supruge, božice Salacije. Sa svojim roditeljima živi u morskoj palači i puše u školjku.
Vergilije u svojoj Eneidi donosi da je Mizen, Enejin trubadur izazvao Tritona na takmičenje u sviranju trube. Triton ga je bacio u more zbog taštine.
Dolenja vas pri Polhovem Gradcu
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Dolenja vas pri Polhovem Gradcu je imala 246 stanovnika.
Napomena: ''Do 1955. iskazivano pod imenom Dolenja vas.''
Vilenjaci (Srednja zemlja)
Vilenjaci, narod iz knjiga J. R. R. Tolkiena, su najljepši i najpošteniji narod. Besmrtni su i otporni na bolesti. Posjeduju tri prstena moći. Vilenjaci su podijeljeni u više rodova. Njihovi bijeli brodovi mogu ići svuda. Hrabri su borci i imaju svoju moćnu magiju. Najveći vilenjak je bio Feanor.
Historija Vilenjaka u Dobima zvijezda i u Prvom dobu
Vilenjaci su se probudili kada je Varda, jedna od Valara, zapalila zvijezde. Prvo što su Vilenjaci vidjeli bili su zvijezde. Zbog ovoga oni od svih Valara najviše vole Vardu. Vilenjaci su se,dakle, probudili pored zaliva Kuivienen. Vjeruje se da je Melkor prvi saznao sa buđenje Vilenjaka. On je poslao mnoge zle utvare na njih. Mnogi Vilenjaci su zarobljeni. Melkor ih je mučenjem izobličio i oni su postali Orci. Orome je prvi od Valara sreo Vilenjake. On ih je odmah zavolio. Na svjetu Valara koji je održan potom, Valari su odlučili da zarate sa Melkorom da ne bi poubijao Vilenjake. Valari su krenuli protiv Melkora. Razorili su njegovo utvrđenje Utumno, zarobili Melkora i zarobili ga u zatvorMandosov.
Zatim su Valari pozvali Vilenjake da dođu u Neumiruće zemlje. Tada je nastala prva podjela među Vilenjacima. Oni koji su prihvatili pozive Valara su postali Eldari. Oni koji su ostali u Srednjoj zemlji su nazvani Avari, Nevoljni. Eldari su bili podijeljeni u tri roda. Prvi rod su Vanjari, Zlatni Vilenjaci. Oni su najmoćniji, ali i najmalobrojniji Vilenjaci. Njihov kralj je Ingve, koji se smatra Uzvišenim kraljem svih Vilenjaka. Drugi rod su Noldori. Njihovo ime znači znanje i oni streme ka njemu. Njihov kralj je tada bio Finve. Treći rod Eldara su Teleri. To su najmnogobrojniji Vilenjaci. Oni su Vilenjaci Mora. U njihovoj muzici odjekuje tužno naricanje mora i zvuk talasa. Imali su dva kralja: slavnog Elu Tingola, kralja Sivog Ogrtača i Olvea, njegovog brata. Sada, Vanjari i Noldori su relativno brzo stigli u Neumiruće zemlje. Teleri sporo putovahu. Kada su stigli do Anduina, jedan dio Telerija se pobuni i napusti putovanje. Njih je predvodio neki Lenve. Oni potom zauvek postadoše poznati kao Laikvendi, Zeleni Vilenjaci. Oni su volili šume i vješto su se skrivali u njima. Teleriji su nastavili putovanje i stigli su u Beleriand. Tamo su zastali pokraj šume Nan Elmot. Elu Tingol je zalutao u nju. Tamo je sreo majarskog duha, Melijanu Maju, kako pjeva. Oni su se zaljubili jedno u drugo na prvi pogled. Tingolu se činilo da vidi neku jarku, blistavu i prelijepu svijetlost na njenom licu. Kada je izašao iz šume sa Majom, objavio je svom naroduda će on ostati na Srednjoj Zemlji. Mnogi Teleri ostadoše sa njim. Oni osnovaše kraljevstvo Dorijat. Olve, Elveov brat, nastavio je da vodi Telere. Oni su konačno došli do obala mora. Tamo Ulmo Gospodar mora, nagovori neke od Telerija da ostanu na obalama. Oni otada behu znani kao Falatrimi. Cirdan Brodograditelj je bio njihov Gopodar. Ipak, najveći deo Telerija je na kraju stigao u Neumiruće zemlje. Tamo su oni osnovali veliku luku Alvakvonde. Noldori su osnovali grad Tirion na brdu Tuna. Vanjari su živjeli pored velike planine Tanikvetil, gdje se nalazi presto Manveov. Sreća vilin- naroda je bila velika.
Na Srednjoj Zemlji, Tingol i Melijana su načinili od Dorijata blagosloveno mjesto. Počela je trgovina sa Patuljcima Nogroda i Belegosta. U Amanu(Aman je drugo ime za Neumiruće zemlje) Noldori su rasli u znanju i hrabrosti. Finve, njih kralj se oženio uskoro sa Vilenjakinjom Mirijelom. Ona mu je rodila sina Feanora koji će biti najsilniji Vilenjak ikada. Međutim, porođaj je toliko iscrpio Mirijelu da je uskoro umrla. Bol Finvea je bio ogroman. On se poslije oženio Indis, vanjarskom Vilenjakinjom. Ona mu je rodila dva sina: Fingolfina i Finarfina. Od trojice braće Feanor je bio najvještiji i najoštrijeg uma, Fingolfin je bio najhrabriji i najpostojaniji, a Finarfin je bio najljepši i najmudriji. Dakle, u srećnim dobima kad je Melkor bio zatvoren, Noldori su dostigli vrhunac. Feanor je u ovo vrijeme načinio svoje najveće dijelo, koje nije mogao ponoviti: načinio je tri veličanstvena dragulja Silmarila. Međutim, Melkoru je istekla kazna i ubrzo je dobio slobodu da se kreće po Valimaru. Mnogi su povjerovali da se promijenio, jer je išao svuda unaokolo, praveći se dobar i dajući razne savjete (naizged mudre). Ali, Melkor je bio isuviše iskvaren. Bio je ljubomoran na darove, sreću i talente Vilenjaka. Počeo je da širi zle glasine, koje su najbolje prihvatali Noldori. Govorio je da su Valari neprijatelji Vilenjaka, da su ljubomorni na njih, i da ih drže u zatvoru da bi slabija rasa ljudi zavladala Srednjom zemljom. Govorio im je o oružju, o ratovima i ubijanju. Mnogi od Vilenjaka su povjerovali u ove zle priče. Amanom se raširilo nezadovoljstvo i mržnja. Na kraju su Valari otkrili da Melkor širi zlo, ali, prije nego što su ga mogli uhvatiti, Melkor je pobjegao. On je otišao zlom džinovskom pauku Ungolijat, i načinio sa njom dogovor da uništi Aman. U vrijeme kada je bio veliki praznik u Valimaru, Melkor i Ungolijat su brzo napali Drveće Valara. Melkor ih je probo kopljem, a Ungolijat isisa iz njih sav život. Zatim su otišli do Feanorove riznice, ubili njegovog oca Finvea, i ukrali Silmarile.
Fingolfin i njegov narod, ostavljeni na obali, odlučiše da pređu Helkarase, Led koji se mrvi. Putovanje bijaše teško i mnogi su umrli, ali na kraju stigoše u Beleriand. U međuvremenu, Feanorova vojska se sukobi sa Morgotovim slugama. Ova bitka bijaše nazvana Bitka pod zvijezdama, i u njoj Noldori pobijediše. Međutim, Feanor odluta ispred svoje vojske i bi ubijen od strane Gotmoga, gospodara Balroga. Njegovo tijelo se pretvori u prah u njegovoj vatri i bijesu, i ne bijaše sahranjen. Fingolfin dobi titulu kralja svih Noldora od Maidrosa, i otada se kuća Feanorova naziva Obezvlašćena. Noldori se nastaniše po Beleriandu i osnovaše kraljevstva. Finrod Felagund osnova Nangotrond, sinovi Feanorovi naseliše čitav istočni Beleriand, Fingolfin i Fingon nastaniše Hitlum a Turgon osnova skriveni grad Gondolin. Poraziše Melkora još jednom; u bici Dagor Aglareb koja je nazvana Slavna bitka. Poslije toga nastupi Dugi mir od skoro tri stotine godina. U ovo doba Edaini, ljudi, dođoše u Belerinand, i podijeliše se u tri kuće. Kuća Beorova življaše u Dortonionu, kuća Hadorova u južnom Hitlumu, a narod Haletin u šumi Bretil.
Melkor je shvatio da Orci nisu dorasli Vilenjacima. Zbog toga on stvori mnoge druge sluge: Zmajeve, Balroge, Vampire... Na kraju Glaurung, otac Zmajeva izađe u bici Dagor Bragolah, Bitka iznenadnog plamena i snage dobra su bile poražene. Velika i zelena ravnica Ard-galen se pretvori u prostranstvoi zagušljivog pjeska, Dortonion je bio zauzet a kuća Beorova uništena. Kraljevstva sinova Feanorovih su oslabila i izgubila kontrolu nad nekim predjelima. Fingolfin je pao u očajanje. Krenuo je i došao do kapija Angbanda, izazivajući Melkora na dvoboj. Melkor je izašao i borio se sa Fingolfinom. Fingolfin je Morgotu zadao sedam rana, ali je na kraju bio ubijen. Fingolfinovo tijelo spasi orao Torondor, koji je tada kandžama unakazio Melkorovo lice.
Beren i Lutijena su, poslije mnogih prepreka, uspjeli da ukradu jedan Silmaril od Morgota. Maidros, sin feanorov se obodrio i počeo da stvara savez za uništenje Morgota. Skupio je svu svoju i svoje braće vojsku, ljude sa istoka, ljude Bretila i Dor-lomina, vojsku Fingona, kralja Noldora u Hitlumu, kao i jednu malu četu ratnika iz Dorijta. Svi ovi ratnici su krenuli u veliku bitku, onu koja je nazvana Nirnait Arnoidad, Bitka nebrojenih suza. Tu su vojske dobra bile izdane od strane ljudi istoka i izgubili su bitku, a Fingon i Huor su poginuli. Hurin je bio zarobljen. Turgon, kralj Gondolina je sada po pravu bio Visoki kralj svih Noldora.
U sledećem periodu je ohološću Turina Turambara uništen Nangotrond. Sinovi Feanorovi, vezani zakletvom, napadaju kralja Diora i Dorijat, jer je Dior posjedovao Silmarili. Dorijat je uništen, ali je Elvinga, Diorova kćerka, pobjegla sa Silmarilom. Kelegorm, Kurufin Karantir, Dior i Mablung su poginuli.
Kraljevstvo Gondolin je palo zbog Maiglinove izdaje. Ostaci naroda Gondolina i Dorijata su izgradili naselje na ušću Siriona. Sinovi Feanorovi su opet napali ovo naselje zbog Elvinginog Silmarila. Nselje je bilo spaljeno, iako su Feanorovi sinovi Amrod i Amras poginuli. Elvinga se bacila u more sa Silmarilom, ali je preživjela. U međuvremenu, moreplovac Earendil stiže do Valinora i uspjeva da nagovori Valare da pođu u rat protiv Melkora. Valari napadaju Melkora, u velikom ratu poznatom kao Rat Bijesnih, istjeruju ga iz krugova svijeta. Dva Silmarila su oteta od Melkora. Maidros i Maglor, vezani zakletvom, kradu Silmarile od Valara. Silmarili peku njihove ruke nepodnošljivim bolom. Maidros se baca u grotlo vulkana sa svojim Silmariliom, a Maglor baca svoj Silmaril u more i odluta, pjevajući sa bolom i kajanjem kraj talasa. Beleriand se od siline borbe raspao i pao u more, sav Beleriand osim Lindona. Prvo doba se završava.
Historija Vilenjaka u Drugom dobu
U Drugom dobu sunca, titulu Uzvišenog kralja Noldora dobio je Gil-galad. On je utemeljio svoje kraljevstvo u Lindonu, jedinom preostalom dijelu Belerianda. Cirdan je izgradio Sive luke. Oko 700. godine, Kelebrimor, unuk Feanorov, je igradio kraljevstvo u zemlji Eregion. Između njegovih podanika i Patuljaka Morije dolazi do unosne trgovine u velikog prijateljstva. Vilenjačka kraljevstva Lorien i Mrka Šuma su osnovana. Sauron je, u obliku dobrog duha Anatara, došao kod Kelebrimora. Sauron je obmanuo Kelebrimora i usadio mu je pomisao da napravi Prstenove moći. Nakon nekih tri stotine godina, Kelebrimor je završio Prstenove moći. Devet je dao ljudima, sedam Patuljcima, a tri najmoćnija je dao Galadrieli, Gil-galadu i Cirdanu. Sauron je u tajnosti iskovao Prsten moći, koji je trebao da gospodari ostalim prstenovima. Kelebrimor je shvatio da je obmanut i počeo je veliki rat Saurona i Vilenjaka. Eregion je bio razoren. Elrond je poveo mnoge izbjeglice iz Eregiona i izgradio Rivendal. Sauron je otjeran u Mordor zahvaljujući pomoći koju je poslao Tar-Minastir, kralj Numenora. Nakon propasti Numenora, Elendil, Izildur i Anarion su došli u Srednju zemlju. Izgradili su kraljevstva Arnor i Gondor. Kada je Sauron ponovo počeo da širi vlast, osnovana je Posljednja Alijansa vilenjaka i ljudi. Sauron je poražen i nestao je sa svijeta za neko vrijeme, ali su Gil-galad, Elendil i Anarion poginuli. Otada nije bilo Uzvišenog kralja Noldora. Kraj Drugog doba.
Historija Vilenjaka u Trećem dobu
Treće doba je bilo doba opadanja Vilenjaka. Njihova moć je vremenom slabila, a njihov narod se smanjivao brojem. Samo su dva kraljevstva uspjela da očuvaju veličanstvenost starih vilin-kraljevstva: Lorien i Rivendal. Nakon što je Sauron uništen, sva tri vilenjačka prstena moći su nestala i izblijedila. Većina Vilenjaka je otišla u Valinor u ovom dobu. Cirdan i neki od Vilenjaka Loriena i Mrke Šume su otali jedan dio Četvrtog doba u Srednjoj zemlji, ali su i oni vremenom otišli u Neumiruće zemlje.
Također pogledajte
Figuren in Tolkiens Welt
Mirza Idrizović
thumb|Na snimanju "Hodoljublja", Dougga, Tunis. thumb|Sa Miom Begović na snimanju filma "Azra". Mirza Idrizović (rođen u Sarajevu 1939, preminuo 1997) je bio filmski i TV režiser i scenarista.
Studirao je arhitekturu u Ljubljani, završio je u Sarajevu. Radio kao scenograf na nekoliko igranih filmova, bio asistent nekolicini poznatih stranih i domaćih reditelja (Tomo Janjić, Veljko Bulajić, Aleksandar Astrik, Orson Welles), te se bavio filmskom publicistikom i radio kao urednik dokumentarnih i igranih programa na TV Sarajevo.
Filmska karijera
Prvi igrani film ovog autora nosi naslov Ram za sliku moje drage (1968), tema je djetinstvo i odrastanje, prisutna je humorna poetska forma i reference na tadašnji novi talas. Idrizovićevi filmovi su smjesa humora, nostalgije, nadrealističkog prosedea, te blage tuge. Ovo su osnovne karkteristike i njegovih sljedećih igranih filmova Život je masovna pojava (1970) i Pjegava djevojka (1973).
Novu fazu u svom opusu počinje filmom Miris dunja (1982). Ratnom melodramom koja se bavi odnosom muslimana i jevreja tokom okupacije Sarajeva u Drugom svjetskom ratu. Ovaj film bio je jugoslovenski predstavnik za nagradu Oscar, a dobio je i Zlatnu arenu za scenario. Azra (1988) drugi je film iz Idrizovićeve ratne faze. Ovaj film govori o kraju rata u Sarajevu i položaju žene.
U pripremama za igrani film Bosanski rulet ga zatiče rat u Sarajevu. Radi za producentsku kuću Saga gdje režira nekoliko kratkih dokumentarnih filmova različite tematike. Ratni rad autora udruženi u Sagi je nagrađen Feliksom Evropske filmske akademije.? Na desetini svjetskih festivala je prikazan i Sagin film MGM Sarajevo, gdje je Idrizović bio jedan od trojice reditelja. Režirao je veliki broj kratkih filmova od kojih su najpoznatiji i najnagrađivaniji Pismo, Kasabe, La paloma. Na televiziji će ostati upamćen kao autor putopisne TV serije Hodoljublja.
Irfan Hozo
Irfan Hozo (rođen 15. decembra 1957. godine u Sarajevu) jeste bosanskohercegovački grafičar. U rodnom gradu je na Akademiji likovnih umjetnosti magistrirao grafiku sa tezom "Tehnika kao kreativna dimenzija grafičkog izraza". Izlagao je na mnogim samostalnim i kolektivnim izložbama u: Beču, Rimu, Madridu, Granadi, San Sebastijanu, Eibaru, Trentu, Kerdežinu, Dubrovniku, Subotici, Zemunu, Senju, Cetinju i dr. Njegova najznačajnija izložba u Bosni i Hercegovini održana je 2019. u Umjetničkoj galeriji Bosne i Hercegovine u Sarajevu pod nazivom Portreti grada, a u inostranstvu bile su grupne izložbe u Artroom Würth u austrijskom gradu Böheimkirchen 2002, te međunarodnom bijenalu gravure 2021. u francuskom gradu Sercellesu. Dobitnik je nekoliko nagrada i priznanja za svoj grafički rad od Udruženja likovnih umjetnosti Bosne i Hercegovine, te nagradu "Sarajevo" za grafiku. Od 1980. godine član je Udruženje likovnih umjetnika Bosne i Hercegovine, a u dva navrata bio je biran za predsjednika ovog udruženja. Godine 1985. priznat mu je status slobodnog umjetnika. Živi i radi u Sarajevu.
NGC 1056
NGC 1056 (također poznat kao IRAS 02398+2821, MCG 5-7-32, PGC 10272 i UGC 2183) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 71 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Ovan. Najveći prečnik je 2,40 (50 hiljada sg) a najmanji 1,1 uglovnih minuta (23 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 26. oktobra 1786. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Murat-kapetan Gradaščević
Murat-kapetan Gradaščević je bio rođen u Gradačcu krajem 18. vijeka i sin je Osman-kapetana Gradaščevića i brat Husein-kapetana Gradaščevića. Murat-kapetan je poznat po tome što je sagradio drugu medresu u Gračanici 1809. godine. Također nedaleko od Ahmed-pašine džamije u Gračanici Murat-kapetan je sagradio česmu sa natpisom:
"Božjom voljom potekla je voda u ovom gradu, … plemeniti kapetan Murat-beg za dušu svog oca … umrlog Osman-kapetana sagradi ovu česmu u ovoj mahali, neka je za njihovu dušu rahmet."
Njemačka u Drugom svjetskom ratu
Njemačka, odnosno Treći Reich je imala ključnu ulogu u Drugom svjetskom ratu, koji je trajao od 1939. do 1945. godine. Adolf Hitler i njegova nacistička stranka, poznata kao Nacionalsocijalistička njemačka radnička partija (NSDAP), došli su na vlast u Njemačkoj 1933. mini|Karta Evrope 1938. Nakon Hitlerovog dolaska na vlast, njemačka vlada poduzela je niz agresivnih vanjskih politika, koje su kulminirale invazijom na Poljsku u septembru 1939. To je bio povod za početak rata, a Velika Britanija i Francuska objavile su rat Njemačkoj.
Pozadina
Prvi svjetski rat ostavio je duboke rane na Evropi i svijetu. Velike sile su se suočile s ogromnim gubicima, ekonomskim krizama i socijalnim nemirima. Mnoge zemlje osjećale su se poniženima i tražile su povratak izgubljene teritorije.
Svjetska ekonomska kriza 1929, poznata kao Velika depresija, imala je teške posljedice na mnoge zemlje. Visoka nezaposlenost, siromaštvo i socijalna napetost stvarali su povoljan okoliš za uspon političkog ekstremizma.
IC 548
IC 548 (također poznat kao PGC 27463) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 258 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Lav. Najveći prečnik je 0,60 (45 hiljada sg) a najmanji 0,2 uglovnih minuta (15 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Stephane Javelle 13. aprila 1893. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Njemačka u Drugom svjetskom ratu
Pozadina
Adolf Hitler i njegova Nacionalsocijalistička njemačka radnička stranka (NSDAP) došli su na vlast u Njemačkoj 1933. Njihova nacistička ideologija promovirala je rasnu nadmoć, teritorijalne pretenzije i antisemitizam. Hitler je izgradio snažan militaristički aparat i planirao preuzeti kontrolu nad Europom.
Nacistička Njemačka, kao i drugi totalitarni režimi poput fašističke Italije i carskog Japana, počela je provoditi ekspanzionističku politiku. Teritorijalne aneksije, poput aneksije Sudeta 1938. godine i pripojenja Austrije (Anschluss), pokazali su Hitlerove ambicije i izazvali zabrinutost međunarodne zajednice.
Pakt Ribbentrop – Molotov
mini|Vjačeslav Molotov potpisuje pakt Ribbentrop-Molotov 1939. Iza njega su drugi potpisnik Joachim von Ribbentrop, Josif Staljin i Boris Šarpošnjikov. Pakt Ribbentrop - Molotov (njem. Hitler-Stalin-Pakt) ili kako se službeno zvao Pakt o nenapadanju i prijateljstvu između Njemačke i Saveza Sovjetskih socijalističkih Republika je bio značajan sporazum o vojnoj i privrednoj suradnji između Njemačkog Reicha i Sovjetskog Saveza. Potpisali su ga 23. augusta 1939. god. u Moskvi sovjetski ministar vanjskih poslova Vjačeslav Mihajlovič Molotov i njemački ministar vanjskih poslova Joachim von Ribbentrop.
Pakt je bio na snazi do početka Operacije Barbarossa 22. juna 1941. god. kada je Njemačka napala SSSR. mini|Podjela Europe 1939. – 1941. Trgovinska razmjena između dviju moćnih država - gdje je Njemačka dobivala naftu i sirovine do kojih je imala otežan pristup zbog britanske vojne blokade, a Sovjetski Savez je dolazio do moderne tehnologije - bila je vrlo značajna u prve dvije godine II. svjetskog rata u kojem su SSSR i Njemačka zajednički napali više država i podijelili između sebe njihove teritorije.
Iako je službeno bio označen kao "pakt o nenapadanju", ovaj sporazum je obuhvaćao i tajni protokol kojim je izvršena podjela interesnih sfera u nezavisnim zemljama Finskoj, Estoniji, Latviji, Litvi, Poljskoj i Rumuniji. Tajni protokol je eksplicitno predviđao "političke i teritorijalne promjene" u dijelovima navedenih zemalja što je ovaj sporazum pretvorilo u agresivni vojni savez usprkos njegovom službenom nazivu. Kao posljedica ovog sporazuma sve su navedene zemlje napali i okupirali, bilo Njemačka, bilo SSSR; Rumuniju i Poljsku kao najveće od tih država napali su Nijemci i Sovjeti zajednički. Od svih tih zemalja koje su bile žrtve sovjetsko - njemačkog savezništva, jedino je Finska, koja je dva puta vodila rat sa Sovjetskim Savezom tijekom Drugog svjetskog rata, uspjela sačuvati svoju nezavisnost; međutim je i ona bila prisiljena ustupiti određene teritorije.
1939. godina
Njemačka vojska koristila je koncentriranu silu, podržanu zračnim napadima i tenkovskom invazijom, kako bi brzo probila poljske obrambene linije. Istovremeno, poljska vojska suočila se s poteškoćama u koordinaciji obrane i nedostatkom modernog vojnog oružja, što je dodatno oslabilo njihovu otpornost. mini|Teritorijalne promjene Poljske 1939. godine Nakon brzog prodora njemačkih snaga, Poljska je suočena s teškom situacijom. Uz njemački napad s zapada, Sovjetski Savez je 17. septembra 1939. godine napao istočnu Poljsku u skladu s tajnim protokolom Molotov-Ribbentrop pakta, sporazuma o nenapadanju između Njemačke i Sovjetskog Saveza.
Poljska je bila poražena u roku od nekoliko sedmica, a okupirana podijeljena između Njemačke i Sovjetskog Saveza. Zapadna Poljska postala je područje njemačke okupacije, dok je istočna Poljska pripala Sovjetskom Savezu.
Dana 3. septembra Ujedinjeno Kraljevstvo i Francuska objavile su rat Njemačkoj.
27. septembra Varšava potpisuje kapitulaciju i tako Poljska biva podijeljena između ove dvije sile.
1940. godina
mini|Potpisivanje primirja između Francuske i Njemačke u francuskom gradu Compiègne Privremeno razdoblje primirja koje je uslijedilo nakon poraza Poljske završilo je 9. aprila 1940. godine kada su njemački vojnici marširali u Norvešku i Dansku. S ulaskom u neutralne Beneluks države (Nizozemska, Belgija i Luksemburg) i Francusku 10. maja 1940. godine, Njemačka je pokrenula svoj napad na Zapadnu Europu. 22. juna 1940. godine, Francuska je potpisala primirje s Njemačkom. Dogovor je predviđao okupaciju sjeverne polovice Francuske od strane njemačke vojske i omogućio izgradnju marionetskog režima na jugu zemlje, s sjedištem u Vichyju.
S blagonaklonošću Nijemaca, Sovjetski Savez je u junu 1940. godine okupirao baltičke države, koje su službeno anektirane u augustu 1940. Italija, članica Osovinskih sila (zemlje saveznice Njemačke), uključila se u rat 10. juna 1940. godine. Od 10. jula do 31. oktobra 1940. godine, njemačko zrakoplovstvo je izvelo takozvanu "Bitku za Britaniju", koju je na kraju izgubilo.
1941. godina
mini|Njemački vojnici tokom sovjetske invazije 1941.godine Nakon preuzimanja Balkana invazijom na Jugoslaviju i Grčku 6. aprila 1941. godine, Nijemci i njihovi saveznici su 22. juna 1941. godine izvršili napad na Sovjetski Savez poznatu još kao Operacija Barbarossa, što je bio kršenje njemačko-sovjetskog Pakt o nenapadanju. U junu i julu 1941. godine, Nijemci su također okupirali baltičke države. Sovjetski vođa Josif Staljin postao je važan saveznički partner protiv nacističke Njemačke i njenih osovinskih saveznika. Tokom ljeta i jeseni 1941. godine, njemačke trupe su duboko prodrele u Sovjetski Savez. Međutim, snažan otpor Crvene Armije spriječio je Nijemce da zauzmu važne gradove Lenjingrad i Moskvu. 6. decembra 1941. godine, sovjetske trupe su pokrenule veliku ofanzivu i trajno protjerale njemačke vojnike iz područja oko Moskve.
Harry Potter i Plameni pehar (film)
Ovo je četvrti film iz serije filmova o mladom čarobnjaku Harryju Potteru.
Njemačka u Drugom svjetskom ratu
Ulazak Sjedinjenih Američkih Država u rat
7. decembra 1941. godine, Japan (jedna od osovinskih sila) je bombardirao havajsku bazu Pearl Harbor. Kao odgovor na to, Sjedinjene Američke Države su odmah proglasile rat Japanu. U sklopu širenja vojnog sukoba, Njemačka i Italija su 11. decembra proglasile rat Sjedinjenim Američkim Državama. mini|Franklin D. Roosevelt drži govor pred Kongerom u kojem objavljuje rat Japanu Dan nakon napada, 8. decembra 1941. godine, predsjednik SAD-a Franklin D. Roosevelt obratio se Kongresu i zatražio proglašenje rata protiv Japana. Kongres je jednoglasno usvojio rezoluciju o ratu, čime su SAD službeno ušle u sukob s Japanom.
1942. godina
mini|Bombardovanje Kölna od strane britanske Royal Air Force 1942. godine U maju 1942. godine, britansko Kraljevsko ratno zrakoplovstvo (Royal Air Force) izvelo je takozvani "1000-bombarderski napad" na Köln, čime je rat prvi put osjetio i Njemačku. U naredne tri godine, savezničke zračne snage sistematski su bombardirale industrijske pogone i gradove širom Reicha. Do 1945. godine, veći dio njemačkih urbanih područja bili su u ruševinama. Krajem 1942. i početkom 1943. godine, saveznici su ostvarili niz značajnih vojnih uspjeha u Sjevernoj Africi. Nakon što francuske snage nisu uspjele spriječiti okupaciju Maroka i Alžira od strane saveznika, Nijemci su 11. novembra 1942. godine okupirali kolaborirajuću Vichy Francusku. Vojske Osovinskih sila u Africi, ukupno oko 150.000 vojnika, predale su se u maju 1943. godine.
Na Istočnom frontu, Nijemci i njihovi osovinski saveznici su u ljeto 1942. godine ponovno pokušali napredovati prema Sovjetskom Savezu. Cilj je bio zauzeti Staljingrad na Volgi, kao i grad Baku i naftna polja na Kavkazu. Kasnih ljetnih mjeseci 1942. godine, njemačka ofanziva je zapela na obje fronte. U novembru, sovjetske trupe su prešle u kontraofanzivu u Staljingradu.
Bitka za Staljingrad
mini|Uništene zgrade u Staljingradu Staljingradska bitka, koja se vodila 12. septembra 1942.godine sve do 2. februara 1943. godine je bila glavna prekretnica u 2. svjetskom ratu, i smatra se najkrvavijom bitkom u ljudskoj historiji. Bitku su obilježili brutalnost i nebriga za civilne žrtve sa obje strane. Bitka se sastojala iz njemačke opsade južnog ruskog grada Staljingrada (današnji Volgograd), bitke unutar grada i sovjetske kontraofanzive koja je konačno zarobila i uništila njemačke i ostale snage sila Osovine koje su se nalazile oko grada. Ukupni gubici se procjenjuju na između 1 i 2 miliona. Sile Osovine su izgubile oko četvrtine ukupnog ljudstva na istočnom frontu, i nikad se nisu oporavile od poraza. Za Sovjete, koji su izgubili preko milion vojnika i civila za vrijeme bitke, pobjeda kod Staljingrada je značila početak oslobođenja Sovjetskog Saveza, vodeći ka konačnoj pobjedi nad Nacističkom Njemačkom, 1945.
mini|Benito Musolini i Adolf Hitler U julu 1943. godine, saveznici su izvršili iskrcavanje na Siciliju i u septembru su stigli na italijansko kopno. Nakon što je Veliki fašistički savjet izrazio nepovjerenje prema italijanskom premijeru Benitu Musoliniju (Hitlerov saveznik), vojne snage Italije preuzele su vlast. Kao rezultat pregovora sa trupama Velike Britanije i Sjedinjenih Američkih Država, konačno je proglašen primirje 8. septembra. Njemačke trupe stacionirane u Italiji preuzele su kontrolu nad sjevernim dijelom poluostrva i nastavile svoj otpor. U septembru je Musolini, koji je bio uhapšen od strane italijanskih vojnih vlasti, oslobođen od strane njemačkih SS jedinica. Pod njemačkom nadzorom, uspostavio je marionetski neofašistički režim na sjeveru Italije. Njemačke trupe su držale sjevernu Italiju sve do kapitulacije 2. maja 1945. godine.
1945. godina
mini|Prikaz štete nakon bombardovanja Dresdena U okviru svoje ofanzive od 12. januara 1945. godine, Sovjeti su oslobodili zapadnu Poljsku i prisilili Mađarsku (saveznika Osovinskih sila) na kapitulaciju. Sredinom februara 1945. godine, savezničke snage bombardovale su grad Dresden i ubile oko 35.000 civila.
Posljedice Drugog svjetskog rata na račun Njemačke i žrtve
Posljedice Drugog svjetskog rata na Njemačku su bile izuzetno teške i dugoročne. Njemačka je izgubila velike dijelove svog teritorija. Istok Njemačke, uključujući i Prusku tadašnji Königsberg, koji se danas naziva Kiljingradska oblast i pripada Ruskoj Federaciji, pripao je Sovjetskom Savezu, a istočni dijelovi Poljske su prešli u poljsku vlast. Također, Njemačka je izgubila kontrolu nad svojim kolonijama.
Nakon rata, Njemačka je bila podijeljena na četiri okupacijske zone koje su kontrolisale Sjedinjene Američke Države, Sovjetski Savez, Velika Britanija i Francuska. Ova podjela je kasnije dovela do izgradnje Berlinskog zida i podele između Istočne i Zapadne Njemačke.
Nakon rata, održani su Nürnberški procesi, na kojima su vodeći nacistički lideri bili suočeni sa suđenjem za ratne zločine, zločine protiv čovječnosti i zločine protiv mira.
William McKinley
William McKinley bio je američki pravnik i političar, 25. predsjednik Sjedinjenih Američkih Država (1897–1901).
Na mjesto predsjednika izabran je kao kandidat Republikanske stranke. Jedno od glavnih oblježja njegovog mandata bila je politika imperijalizma. Započeo je Američko-španski rat, anektirao Havaje i stavio Kubu i Portoriko pod američku kontrolu. Godine 1898. imenovao je tzv. Industrijsku komisiju, koja je imala zadatak istražiti utjecaj velikih konglomerata i trustova na privredu. Izvještaj te komisije njegovom nasljedniku Theodoreu Rooseveltu označit će početak politike razbijanja trustova. Ubio ga je anarhist Leon Czolgosz 1901. za vrijeme posjete gradu Buffalu u saveznoj državi New York.
Po njemu je do 1975. ime nosio najviši vrh Sjeverne Amerike, Denali, na Aljasci, kad ga je promijenio Aljaški odbor za geografske nazive. (Godine 2015. vraćanje izvornog imena Denali potvrđeno je i na nivou cijelih Sjedinjenih Država.)
Daniela Hörburger
Daniela Hörburger je nekadašnja njemačka biatlonka, koja je isprva nastupala za biatlonski savez Zapadne Njemačke, a nakon ujedinjenja, za Njemački biatlonski savez.
Svjetska prvenstva
Nastupila je na dva Svjetska prvenstva od SP 1989. do SP 1990. Osvojila je dvije medalje: srebrnu na SP 1990. u norveškom Oslu u ekipnoj utrci sa Ingom Schneider, Irenom Schroll i Petrom Schaaf i bronzanu u austrijskom Feistritzu na SP 1989. u ekipnoj utrci sa Ingom Schneider, Dorinom Pieper i Petrom Schaaf. Najbolji plasman u pojedinačnim utrkama bilo je 22-o mjesto na SP 1990. u norveškom Oslu na SP 1990. u utrci na 7,5 km, kada je s tri promašaja i zaostatkom od 2:41.2 min bila sporija od pobjednice Anne Elvebakk, koja je završila utrku s dva promašaja.
Svjetski kup
Prvi nastup Daniela Hörburger u Svjetskom kupu bio je u sezoni 1987/88. Na prvom nastupu u njemačkom Ruhpoldingu 26. januara 1988, kada je osvojila 20-o mjesto u utrci na 15 km sa šest promašaja i zaostatkom od 6:56.2 min u odnosu na pobjednicu Martinu Göbel, što joj je ujedno i najbolji rezultat. Najbolji rezultati u ekipnoj utrci bilo joj je šesto mjesto u sezoni 1989/90. u finskom Kontiolahtiju.
Ukupni plasman
U Svjetskom kupu nije osvajala bodove.
Grover Cleveland
Stephen Grover Cleveland bio je 22. predsjednik Sjedinjenih Američkih Država (1885–89) i 24. predsjednik (1893–97) i jedini predsjednik koji je služio dva neuzastopna mandata, pa se zato dvaput navodi na listi američkih predsjednika. Jedini je demokrat koji je izabran u republikanskom dobu između Američkog građanskog rata i izbora Woodrowa Wilsona 1912.
Biografija
Stephen Grover Cleveland rođen je u porodici prezbiterijanskog svećenika, vlč. Richarda Cladwella. Porodica mu se često selila, pa je odrastao u državi New York, gdje je i završio pravo te započeo karijeru kao advokat.
Tamo je stekao veliki ugled, te je godine 1870. izabran za šerifa okruga Erie. Njegove dužnosti su, između ostaloga, uključivale i vješanje osuđenih kriminalaca. U najmanje dva navrata Cleveland je osobno objesio osuđenike, te poslije objašnjavao kako mu je cilj bio "ne delegirati tu neugodnu dužnost na svoje zamjenike".
Na građane okruga je ostavio prilično dobar dojam, te je godine 1881. kao kandidat Demokratske stranke i obećavajući reforme, izabran za gradonačelnika Buffaloa. To je bio početak meteorskog uspona na vrh američke politike. Samo godinu dana kasnije je izabran za guvernera New Yorka.
Cleveland je za vrijeme svog prvog mandata nastojao izbjegavati kontroverzne odluke, ali se zamjerio industrijalcima zbog insistiranja na niskim carinama, te veteranima građanskog rata zbog stavljanja veta na davanje penzija. Godine 1887. je formirana Komisija za međudržavnu trgovinu - prvo regulatorno tijelo u američkoj ekonomskoj historiji.
Najspektakularniji događaj Clevelandovog mandata se godine 1886. dogodio u Bijeloj kući, kada se predsjednik oženio za Frances Folsom, koja će s 20 godina postati najmlađa Prva dama u američkoj historiji.
Godine 1888. Cleveland je na konvenciji jednoglasno proglašen demokratskim kandidatom za slijedeće predsjedničke izbore. Kao republikanskog protukandidata je imao Benjamina Harrisona. Od njega je dobio više glasova, ali je u ključnoj državi New York percepcija o Clevelandu kao simpatizeru Velike Britanije od njega okrenula irske birače. Tako je Harrison uspio osvojiti većinu u elektorskom kolegiju.
Tijesno poražen, četiri godine kasnije Cleveland se ponovno kandidirao za predsjednika. Zahvaljujući nezadovoljstvu republikanskom politikom prema radničkom pokretu, Cleveland je glatko 1892. godine porazio Harrisona.
Međutim, njegov drugi mandat je odmah obilježen velikom ekonomskom krizom, dotada nezapamćenom u američkoj historiji. Cleveland je na nju reagirao odbijanjem da napusti zlatni standard, odnosno uvede srebrni standard kao što su zahtijevali siromašni farmeri. Godine 1894. Cleveland je s federalnim trupama razbio veliki željeznički štrajk.
Clevelandova nepopularnost je dovela do odbacivanja od strane Demokratske stranke, koju su na izbornoj konvenciji 1896. godine preuzeli populisti poput Williama Jenningsa Bryana.
Nakon odlaska iz Bijele kuće, Cleveland, kome je za vrijeme mandata bio odstranjen veliki tumor iz grla, otišao je u Princeton gdje je služio kao član upravnog odbora na tamošnjem univerzitetu. Umro je od srčanog udara u dobi od 71 godine.
Oktoberfest
mini|desno|200px|Oktoberfest u [[Münchenu 2007. godine]] Oktoberfest u Münchenu (u kolokvijalnom govoru: d’Wiesn) je jedno od najvećih narodnih slavlja na svijetu. Traje šesnaest dana, obično krajem septembra i početkom oktobra svake godine. Prvi Oktoberfest održan je 1810. godine na Theresienwiese (Terezijinoj poljani) u Münchenu, a do danas Oktoberfest u ovom gradu najveći je festival ove vrste u svijetu. Svake godine ovom pivskom festivalu i narodnoj zabavi prisustvuje preko šest miliona posjetilaca, gdje se uz polka muziku i valcere pjeva i pleše.
Dolnje Retje
Dolnje Retje su naseljeno mjesto u sastavu općine Velike Lašče, regija Srednja Slovenija, Slovenija.
Oktoberfest
Tokom najznačajnijeg svjetskog Oktoberfest festivala koji se održava u Münchenu, mnogobrojni posjetioci konzumiraju ogromne količine piva, koja dolaze iz šest najstarijih pivnica u ovom gradu poput: Paulaner, Augustiner, Spaten, Hacker-Pschorr, Hofbräu i Löwenbräu. Po statistikama iz 2007. godine, tokom Oktoberfesta popijeno je 6.940.000 litara piva.
Durance
Izvor joj je u jugozapadnom dijelu Alpa, u okviru skijaškog područja Montgenèvre blizu Briançona; teče u smjeru jugozapada kroz sljedeće departmane i gradove:
NGC 6822
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Inga Schneider
Inga Schneider rođena 22. septembra 1968. Willingenu, tada Zapadna Njemačka, kao Inga Kasper je nekadašnja njemačka biatlonka, koja je isprva nastupala za biatlonski savez Zapadne Njemačke, a nakon ujedinjenja, za Njemački biatlonski savez. Svjetska prvakinja je u ekipnoj utrci.
Olimpijske igre
Schneider je nastupila samo na jednim olimpijskim igrama i to a ZOI 1992. Najbolji joj je rezultat bilo deseto mjesto u utrci na 15 km na igrama u Albertvilla 1992. godine, kada je sa dva promašaja i 1:28.1 min zaostatka bila sporija od biatlonke Anfise Rezcove, koja je nastupila za Ujedinjeni tim. U štafetnim takmičenjima nije nastupila.
Svjetska prvenstva
Nastupila je na šest Svjetska prvenstva od SP 1987. do SP 1992. Osvojila je tri medalje: zlatnu na SP 1992. ruskom Novosibirsku u ekipnoj utrci sa Petrom Bauer, Petrom Schaaf i Uschi Disl; srebrnu na SP 1990. u norveškom Oslu u ekipnoj utrci sa Danielom Hörburger, Irenom Schroll i Petrom Schaaf i bronzanu u austrijskom Feistritzu na SP 1989. u ekipnoj utrci sa Danielom Hörburger, Dorinom Pieper i Petrom Schaaf. Najbolji plasman u pojedinačnim utrkama bilo je sedmo mjesto na SP 1989. u austrijskom Feistritzu na SP 1989. u utrci na 7,5 km, kada je bez promašaja i zaostatkom od 40.9 s bila sporija od pobjednice Anne Elvebakk, koja je završila utrku s dva promašaja.
Svjetski kup
Prvi nastup Inga Schneider u Svjetskom kupu bio je u sezoni 1987/88. Na prvom nastupu u njemačkom Ruhpoldingu 28. januara 1988, kada je osvojila treće mjesto u utrci sprinta na 5 km sa tri promašaja i zaostatkom od 34.1 s u odnosu na pobjednicu Ivu Karađozovu, što joj je ujedno i najbolji rezultat. Najbolji rezultati u štafeti je jedna pobjeda u sezoni 1990/91. u njemačkom Oberhofu 3. februara 1991, sa Uschi Disl i Petrom Schaaf, te pobjeda u ekipnoj utrci u sezoni 1989/90. u finskom Kontiolahtiju sa Irenom Schroll, Dorinom Pieper i Petrom Schaaf.
Ukupni plasman
U Svjetskom kupu u sezoni 1990/91. osvojila je 10 mjesto sa 115 bodova.
Durance
Etimologija
Rijeka je dokumentirana u 1. stoljeću kao Druentia, zatim kao Drouéntios (Δρουέντιος) u 2. stoljeću, Durantia 854. i Durentia 1127. Naziv Dru-en-tia vjerovatno znači "ona koja teče", a potječe od praindoevropskog korijena *dreu- ("trčati, hodati brzo").
Izet Alečković
Izet Alečković (rođen 1. juna 1944. godine u Sarajevu) jest bosanskohercegovački slikar. Završio je Akademiju likovnih umjetnosti u Sarajevu. Autor je preko dvadeset samostalnih izložbi u zemlji i inostranstvu, kao i velikog niza zajedničkih izložbi. Učesnik je mnogih akcija, instalacija i performansa sa grupom Zvono. Član je Udruženja likovnih umjetnika BiH, a radio je kao profesor u Školi primijenjenih umjetnosti u Sarajevu. Živi i radi u Sarajevu.
Durance
Etimologija
Durance zadržava ime iako su Clarée i Guisane duže na mjestu spajanja s njom. Durance je poznatija od njih jer je njena dolina stari i važan trgovački put, dok su doline Claréea i Guisanea praktično slijepe ulice.
Izet Alečković
Slikarstvo Izeta Alečkovića zasniva se na ekspresionističkom izrazu koje svojim dramatičnim tonom reafirmira onu normu umjetničkog stvaranja po kojoj i likovna umjetnost svoju svrhu nalazi u izražajnoj funkciji slike. Središnja tema njegovih slikarskih djela je predstavljanje doživljaja drame ljudskog postajanja i njegove interpretacije. Ljudsko postojanje predstavljeno je kao događaj u kojem se raspadanje odigrava na pozornici ljudskog tijela kao fokusa života i smrti. Tu dramu raspadanja, mučninu smrti, prizore rastakanja ljudskog tijela, Alečković izražava prikazom ljudskih kostiju, usredsređujući se na fragmente tijela i skeleta, na njihovo haotično rasipanje i preplitanje koje predstavlja raspad života u mrtvu tvar i njegovu prolaznost. Sve ovo povratno rezultira proizvodnjom posve grotesknih oblika, koji bi se mogli tumačiti kao izopačena "produkcija" same smrti (naznačena u pervertiranim antropomorfnim figurama, njihovim fragmentima ili u čudovišnim dijaboličnim obličjima koja pripadaju simboličkom jeziku smrti).
Durance
Od izvora do Serre-Ponçona
mini|desno|Brana na jezeru Serre-Ponçon Durance izvire na sjevernoj padini Sommet des Angesa, gdje se prvi mali potoci spajaju u rijeku. Ovaj vodotok teče blizu Montgenèvrea i zatim se ulijeva u veću rijeku Clarée, a zatim protječe kroz Briançon prije nego što mu se pridruži Guisane. Zatim nastavlja na jug spajajući se sa Gyrondeom – glacijalnim potokom s Écrinsa – kod L'Argentière-la-Besséea. Sutok s Guilom dešava se ispod Guillestrea i Mont-Dophina. Durance zatim teče u smjeru jug-jugozapad i ulijeva se u jezero Serre-Ponçon odmah nizvodno od Embruna. Sutok s Ubayeom poplavljen je kako se akumulacijsko jezero punilo.