cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Krus penisa
Iza ove tačke, krus se sužava i stapa se u corpus cavernosum, koji zadržava jednoličan prečnik prema prednjem kraju.
Breze (biljke)
mini|thumb|260px| Rasprostranjenje porodice Betulaceae thumb|left|Rese (mace) [[lješnik (Corylus avellana)]] Porodica brēzâ (lat. Betulaceae) uključuje šest rodova listopadnog  drveća i žbunova, čiji je plod  orah, uključujući breze, johes, lijeske, grabove, lješnik-grabove i bjelograbiće sa ukupno 167 vrsta. Uglavnom su domoroci u umjerenom dijelu Sjeverne hemisfere, uz nekoliko vrsta u Južnoj hemisferi – na  Andima u Južnoj Americi. Njihov tipičan cvijet je resa,  koja se često pojavljuje prije lišća. U prošlosti, porodica je često dijeljena na dvije porodice, Betulaceae (rodovi Alnus i  Betula ) i Corylaceae (ostatak). Nedavni pristupii, uključujući i Grupu za filogeniju angiospermi, ove dvije grupe opisuju  kao potporodice unutar proširene porodice Betulaceae: Betuloideae i Coryloideae. Dijagnostički gledano, Betulaceae su vrlo slične porodici  Rosaceae i drugim porodicama motiva ruža.
Evolucijska historija
Vjeruje se da su se Betulaceae pojavile na kraju perioda krede (prije oko 70 miliona godina) u Centralnoj Kini. Ova regija u to vrijeme imala je mediteransku klimui (zbog blizine Tetiskog mora), koje je u ranom priodu tercijara pokrivalo dijelove današnjeg Tibeta i Xinjianga. Ovaj centar porijekla podržva i činjenica da su svih šest rodova i 52 vrsta porijeklom iz ovog kraja, od kojih su mnoge endemske. Vjeruje se da su se svih šest modernih rodova u potpunosti odvojili od oligocena, sa svim rodovima u porodici (s izuzetkom  Ostryopsis ), sa fosilnim ostatacima koji sežu  u  prošlost od najmanje 20 miliona godina prije sadašnjosti.
Zadužbina i Zemlja
Zadužbina i Zemlja ( je naučnofantastični roman američkog pisca Isaaca Asimova, peti roman iz serije Zadužbina i hronološki posljednji u nizu. Objavljena je 1986., četiri godine nakon prvog nastavka trilogije Zadužbina.
Breze (biljke)
Upotreba
Drugi rodovi uključuju brojne popularno ukrasno drveće, široko zasađivano u parkovima i velikim vrtovima; nekoliko breza se posebno vrednuju zbog glatkih i jarkih boja kore.
Drvo je obično tvrdo, žilavo i teško, posebno kod grabova; nekoliko vrsta su bile od velikog značaja u prošlosti, tamo gdje  je bilo potrebno vrlo tvrdo drvo, koje je  u stanju da izdrže teška habanja, kao što je za kostur korpi, vodene točkovi, zupčanike, ručke za  alat, daske za rezanje i drvene klinove. U većini ovih vidova upotrebe, drvo je sada zamijenjeno metalima ili nekim od vještačkih materijala.
Zadužbina i Zemlja
Sažetak radnje
Nekoliko vijekova nakon događaja Druge Zadužbine, dva građanina Zadužbine traže Zemlju, legendarnu planetu na kojoj su ljudi, kako se kaže, nastali. Još manje se zna o Zemlji nego što je to bio slučaj u Zadužbini, kada se čini da naučnici još uvijek znaju lokaciju planete 'Sol'. Priča se nastavlja na "Na rubu Zadužbine", ali se može čitati kao djelo za sebe (međutim, to odaje većinu misterija oko kojih se gradi "Na rubu Zadužbine").
Prvi dio: Gaia
Savjetnik Golan Trevize, historičar Janov Pelorat i Blissenobiarella s planete Gaia krenuli su na putovanje da pronađu planetu predaka čovječanstva – Zemlju. Svrha putovanja je razriješiti Trevizeovu sumnju u njegovu odluku, na kraju romana "Na rubu Zadužbine", da prigrli sveobuhvatnu Galaksiju.
Poljana (Velika Kladuša)
Poljana je naseljeno mjesto u općini Velika Kladuša, Bosna i Hercegovina.
Zadužbina i Zemlja
Drugi dio: Comporellon
Prvo posjećuju Comporelon, za koju se tvrdi da je najstarija trenutno naseljena planeta u galaksiji. Po dolasku bivaju zatvoreni, ali pregovaraju o izlazu. Dok su tamo, historičar im daje koordinate tri Spacer-ske planete, za koje se pretpostavlja da su prilično blizu Zemlje.
Četvrti dio: Solarija
Poslije Aurore posjećuju Solariju, gdje otkrivaju da su Solarijanci, koji su preživjeli sukobe Spacer-Naseljenici pametnim povlačenjem detaljno opisanim u Asimovljevom romanu Roboti i Carstvo, konstruirali sebe u hermafrodite koji se samoreproduciraju, općenito netolerantni na ljudsku fizičku prisutnost ili kontakt. Oni su takođe sebi dali prirodnu sposobnost da mentalno kanališu ("transduciraju") velike količine energije i koriste je kao jedini izvor moći. Solarijanci namjerno izbjegavaju da ikada moraju međusobno komunicirati, osim holografskim aparatima ("gledanjem"), i reprodukuju se samo kada je to potrebno da zamijene mrtve. Blissa, Pelorat i Trevize zamalo su ubili Solarian Sarton Bander; ali Bliss odbija transdukciju u trenutku kada je Bander koristi kao oružje, slučajno ubijajući Bandera. Dok bježe, nalaze Banderovo nezrelo dijete, Fallom, koje je u stanju panike jer je njegova robotska dadilja, kao i svi drugi roboti na imanju, izgubila moć i prestala funkcionirati zbog smrti gospodara, te je nose (Bliss, autor preferencija, koristi zamjenicu ženskog roda na Fallomu iako se radi o hermafroditu) na njihov brod kako bi spriječio njeno pogubljenje od strane Solarijanaca - ona bi bila višak za njihove potrebe stanovništva zbog toga što je još uvijek nezrela da preuzme mjesto mrtvog Bander, te bi zrelije dijete iz drugog imanja bilo dovedeno da preuzme Banderovo imanje.
Peti dio: Melpomenija
Posada sada posjećuje Melpomeniju, treću i posljednju Spacer planetu čiju koordinatu imaju, gdje je atmosfera smanjena na nekoliko hiljaditih dijelova normalnog atmosferskog pritiska. U svemirskim odijelima ulaze u biblioteku i pronalaze ploču s imenima i koordinatama svih pedeset Spacerskih svijetova. Na povratku do broda primjećuju da je mahovina počela rasti oko pečata njihovih svemirskih odijela, i na vrijeme pretpostavljaju da se mahovina hrani malim curenjem ugljičnog dioksida. Tako su u stanju da iskorijene mahovinu blasterom i jakim UV-osvjetljenjem kako se spore ne bi nenamjerno odnijele sa planete i napravile ekološku katastrofu. Oni zatim ucrtavaju Spacerske planete u brodski računar, te se formira gruba sfera i zaključuju da lokacija Zemlje mora biti blizu centra sfere. Ispostavilo se da ovo područje ima binarni zvjezdani sistem.
Šesti dio: Alfa
Stižu do planete Alpha, koja kruži oko Alpha Centauri koja je cijela pokrivena okeanom osim ostrva dugog 250 km i širokog 65 km na kojem živi mala grupa ljudi. U referenci na radioaktivnu Zemlju u Asimovljevom romanu Kamičak na nebu, obnova Zemljinog tla je na kraju napuštena u korist preseljenja stanovništva na "Novu Zemlju", koju je Prvo galaktičko carstvo već teraformiralo. Domoroci izgledaju prijateljski, ali potajno namjeravaju ubiti posjetitelje mikrobiološkim agentom kako bi ih spriječili da informišu ostatak galaksije o svom postojanju. Upozoreni su da pobjegnu prije nego što se agent aktivira, od strane domorodke koja je stvorila privlačnost prema Trevizeu i bila je impresionirana Fallomovom sposobnošću da svira flautu samo svojim umom. Sada sigurni da Alpha Centauri nije Zemlja, ali da su blizu nje, oni se približavaju sistemu koji je blizu i zbunjeni su vrlo jakim sličnostima između ove zvijezde i većeg sunca sistema Alpha Centauri. Asimov ovdje koristi astronomski kuriozitet: najbliži zvjezdani sistem Solu sadrži zvijezdu koja ima isti spektralni tip, G2 V, iako je Alfa Centauri A malo veća i svjetlija.
Sedmi dio: Zemlja
Na prilazu Zemlji, otkrivaju da je visoko radioaktivna i da nije sposobna za život, ali, dok pokušava koristiti brodski računar da locira Solariju, Fallom skreće Trevizeovu pažnju na mjesec, koji je dovoljno velik da služi kao skrovište za snage koje su živele na Zemlji. Tamo pronalaze R. Daneela Olivawa, koji objašnjava da je paternalistički manipulirao čovječanstvom još od vremena Elijaha Baleya, mnogo prije Galaktičke imperije ili Zadužbine. Tako je izazvao naseljavanje Alpha Centauri, stvaranje Gaia-je i stvaranje psihohistorije (detaljno opisano u Preludiju za Zadužbinu i U susret Zadužbini), manipulisao Trevizeom da donese svoju odluku na kraju Na rubu Zadužbine (iako nije manipulisao samu odluka). Otkriva se da Daneelov pozitronski mozak propada i da on nije u stanju da dizajnira novi mozak, kao što je to činio nekoliko puta ranije, budući da je njegov mozak sada previše krhak; on stoga želi spojiti Fallomov mozak sa svojim vlastitim, dajući mu vremena da nadgleda Galaksijino stvaranje.
Daneel nastavlja da objašnjava da je ljudski unutrašnji rat ili parohijalizam bio razlog zašto je izazvao stvaranje psihohistorije i Gaia-je. Trevize zatim potvrđuje svoju odluku da je stvaranje Galaksije ispravan izbor i navodi svoj razlog kao vjerovatnoću da će napredni život izvan galaksije na kraju napasti čovječanstvo. Trevize navodi da bi trebalo biti dovoljno vremena da Galaksia bude u potpunosti spremna sve dok neprijatelj nije već prisutan među njima, ne primjećujući Fallomov vanzemaljski pogled koji je nedokučivo počivao na njemu.
OneRepublic
OneRepublic je američka pop rock grupa iz grada Colorado Springs, savezne države Colorado. Osnovali su je Ryan Tedder i Zach Filkins. Grupa je postigla značajan uspjeh na MySpaceu bez ikakvih ugovora. Nakon što je grupa završila sa sviranjem u području Los Angelesa pri kraju 2003. godine, veliki broj diskografskih kuća im je prišlo kako bi osigurali ugovore sa grupom, te je OneRepublic na poslijetku potpisala sa kućom Valvet Hammer, kojom upravlja Columbia Records. Napravili su svoj prvi album sa producentom Gregom Wellsom tokom ljeta i jeseni 2005. godine u njegovom studiju Rocket Carousel u gradu Culver City, saveznoj državi Kaliforniji. Album je prvobitno trebao izaći 6. juna 2006. godine, no Columbia je odbacila grupu iz svog pokroviteljstva dva mjeseca prije nego što je album trebao izaći. Glavni singl tog albuma pod nazivom "Apologize" je objavljen 2005. godine. 2006. godine je dostigao je popriličnu popularnost na MySpaceu.
Prvi album OneRepublica je objavljen 2007. godine pod nazivom Dreaming Out Loud. Timbaland je uradio remiks pjesme "Apologize" sa tog albuma, nakon čega je miks doživio međunarodni uspjeh, došavši na prvo mjesto u šesnaest zemalja i dobivši nominaciju za Grammy. Drugi singl "Stop and Stare" je imao sličan uspjeh kao svoj prethodnik. Album je kasnije dobio Platinum certifikaciju od američke snimačke asocijacije, odnosno RIAA.
Treći album OneRepublika pod nazivom Native (2013), postao je prvi album grupe da dostigne mjesto među prvih deset albuma na ljestvici Billboard200. Singl albuma "If I Lose Myself" se plasirao među prvih deset pjesama na raznim ljestvicama u nekolicini zemalja, dok je treći singl albuma "Counting Stars" postao najpopularniji singl benda u novije vrijeme, te je bio među prvih pet mjesta na ljestvicama u Australiji, Kanadi, Njemačkoj, Irskoj, Novom Zelandu, SAD-u i UK-u. Ovo im je najveći uspjeh u Ujedinjenom Kraljevstvu. Također se našao na drugom mjestu ljestvice Billboard Hot 100, poput pjesme "Apologize" iz 2007. godine.
Gamma Capricorni
Gamma Capricorni (γ Capricorni, γ Cap) je zvijezda u sazviježđu Jarac. Njen prividan sjaj iznosi 3.68. Udaljena je 139 sg od Sunca. Tradicionalni naziv Nashira (Našira) potječe iz arapskog za "prenosnika dobrih vijesti". γ Cap se nalazi blizu ekliptike te može biti zaklonjena Mjesecom nekada i planetama. Ona je div spektralne klase A. Spada u promjenjive zvijezde tipa α-2 Canum Venatoricum. Ima jako magnetno polje a po hemijskom sastavu je pekulijarna.
Krajnčica
Krajnčica je naseljeno mjesto u sastavu općine Šentjur, regija Savinjska, Slovenija.
Peniski bulbus
Peniski bulbus predstavlja malo povećanje neposredno prije nego što se svaki krus penisa sretne sa svojim parnjakom.
Krajnčica
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Šentjur pri Celju.
Peniski bulbus
Georg Ludwig Kobelt nazvao ga je bulbusom peniskog kavernoznog tijela. Penisni bulbus također je poznat i kao ureterski bulbus. Peniski bulbus je homologan sa vestibulskim bulbusom u ženki.
Krajnčica
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Krajnčica je imala 225 stanovnika.
Klitorisni poklopac
Klitorisna kapuljača sastoji se od mukokutanog tkiva; ta tkiva su između sluznice i kože i mogu imati imunski značaj jer mogu biti mjesto ulaska mukozne vakcine. Također je važna ne samo u zaštiti klitorisnog glansa, već i u užitku, jer joj je tkivo erogeno.
Razvoj i varijacija
Klitorisna kapuljača nastaje u fetusnoj fazi od ćelijske lamele. Ćelijska lamela raste na dorzalnoj strani klitorisa i na kraju je stopljena sa klitorisom. Klitorisna kapuljača nastaje iz istih tkiva koja formiraju prepucij u muškaraca.
Klitorisna kapuljača varira u veličini, obliku, debljini i drugim estetskim područjima. Neke žene imaju velike kapuljače koje u potpunosti prekrivaju klitorisne glavice. Neke od njih mogu se povući kako bi se otkrile klitorisne glavice, kao što su higijenske svrhe ili za zadovoljstvo; druge se ne povlače. Druge žene imaju manje kapke koje ne pokrivaju cijelu dužinu klitorisnih glava, ostavljajući ih cijelo vrijeme izložene. Između navlake i glavice mogu se oblikovati ljepljive vrpce tkiva koje se nazivaju "adhezije"; one naliježu na kapuljačinu glavicu, tako da se kapuljača ne može povući natrag kako bi se izložila glava, i, kao u mužjaka, može se nakupljati snažno mirisna smegma (serozna masa).
Stimulacija
thumb|Potpodručja klitorisa: klitorisni glans, tijelo, krura. Vide se i vezikulski bulbusi i  corpora cavernosa. Obično je klitorisni glans sam po sebi previše osjetljiv da bi se mogao direktno stimulirati, kao što je slučaj u slučajevima kada se kapuljača uvlači. Žene s kapuljačama koje pokrivaju većinu klitorisnih glava često mogu masturbirati stimuliranjem kapka preko klitorisnih glavića; one s manjim ili kompaktnijim strukturama teže trljaju klitorisne glavice i kapuljače zajedno kao jedan predmet
Klitorisna kapuljača dodatno pruža zaštitu klitorisnim glavicama, poput prepucija na glaviću penisa. Tokom seksualne stimulacije, kapuljača može spriječiti i da penis dođe u direktan kontakt s klitorisnom žlijezdom, što je obično stimulirano pritiskom partnerskog pubisa. Većina sisavra i primata prilazi kopulaciji sa stražnje strane, umjesto uobičajenog frontalnog položaja koji ljudi često zauzimaju, pa se stimulacija klitorisa izravno stvara kontaktom žlijezda s skrotumom u dnu penisa i različitim kontrakcijama njegovih valovitih mišića. Klitorisne glavice, poput prepucija, moraju biti podmazane prirodnim putem sebumom. Ako ženska klitorisna glava nije podmazana, kapuljača je možda neće milovati tokom seksualne stimulacije ili ženka može osjetiti prije bol nego zadovoljstvo.
Modifikacije
thumb|Vertikalni pirsing klitorisne kapuljače. U većem dijelu svijeta modifikacije klitorisa nisu uobičajene. U nekim kulturama osakaćivanje ženskih genitalija (FGM) praktikuje se kao obred prelaska u ženskost, doživljava se kao poboljšanje izgleda genitalija ili se koristi za suzbijanje ili smanjenje ženske seksualne želje i užitka (uključujući mastrurbaciju). FGM je izvođen na mnogo djece u zapadnim zemljama, uključujući prethodno u Sjedinjenim Državama, kako bi obeshrabrio masturbaciju i smanjio bolesti za koje se vjeruje da su povezane s tim.
Krivica (Šentjur)
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Šentjur pri Celju.
Klitorisni poklopac
Modifikacije
Jedna od modifikacija koje žene često izvršavaju po svojoj slobodnoj volji je da presvuku kapuljaču pirsingom i ubace nakit, kako za ukrašavanje, tako i za fizički užitak. Iako su mnogo rjeđe, druge se žene odluče za hirurško podrezanu ili uklonjenu kapuljaču tako da trajno izlože dio ili svu klitorisnu glavicu.
IC 5001
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Apocalypto (film)
Apocalypto je epski film iz 2006. smješten u doba propasti civilizacije Maja kojeg je režirao Mel Gibson.
Sadržaj filma
Stoljeće je šesnaesto, u kasno doba civilizacije Maya. Lovac Jaguarova Šapa (R. Youngblood) živi tradicionalnim načinom života, sa sinom i trudnom ženom. Jednoga jutra njihovo selo napadaju ratnici paleći kuće i okrutno ubijajući ljude. Jaguarova Šapa u zadnji tren uspijeva spustiti ženu i sina u jednu duboku pećinu, ostavivši uže na vrhu kako bi se oni kasnije mogli uspeti. Tokom prepada ubijen je i otac Jaguarove Šape, a on je zarobljen. Jedan od napadača prereže uže, osudivši ženu i dijete na polaganu smrt u pećini. Napadači zarobljenike vode u grad Maya, kaneći ih žrtvovati bogu Sunca. Na vrhu piramide spreman je svećenik koji živim zarobljenicima vadi srca.
Korijen penisa
Korijen penisa je triradijalnog oblika, a se sastoji se od diverzirajuće krure, po jedne s obje strane i medijalnog ureterskog bulbusa.
NGC 4656 i NGC 4657
NGC 4656 (također poznat kao IRAS 12417+3228, MCG 5-30-66, PGC 42863 i UGC 7907) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 30 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Lovački psi. Najveći prečnik je 15,30 (132 hiljade sg) a najmanji 2,4 ugaonih minuta (21 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 20. marta 1787. godine.
Korijen penisa
Svaki krus prekriven je ishiokavernoznim mišićima, dok je bulbus okružen bulbospongioznim.
Korijen penisa je u perineumu, između donje fascije urogenitalne dijafragme i Collesove fascije. Pored toga što je pričvršćen za fascije i stidni ramus, povezan je i sa prednjim dijelom fundiformne stidne simfize i suspenzornim ligamentima.
NGC 4656 i NGC 4657
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Krivica (čvor)
Slovenija:
Peniski suspenzorski ligament
Peniski suspenzorski ligament ili suspenzorski ligamant penisa – kod mužjaka – je vezan za  stidnu simfizu, koji drži penis blizu stidne kosti i podržava ga u erekciji.
Fundiformni ligament
Fundiformni ligament ili peniski fundiformni ligament je specijalizacija ili zadebljanje površinske (Scarpinove) fascije koji se proteže od linea alba do donjeg trbušnog zida. Vodi od razine stidne kosti, bočno oko bokova penisa (kao praćka), a zatim se ujedini u podnožju penisa prije odlaska na septum skrotuma.
Nalazi se neposredno uz površinski  suspenzorni ligament.
Iako se rijetko spominje, ovaj ligament postoji i kod ženki.
Reljef braće Dioskuri
Reljef braće Dioskuri je jedan od najstarijih antičkih spomenika visoke kulturne vrijednosti koji se čuva u Muzeju Hercegovine u Mostaru. Izvorno potječe iz Dračeva kod Čapljine, odakle je tokom 1960-ih prebačen u Muzej Hercegovine. Na reljefu su, prema arheologu Veljku Paškvalinu, prikazana mitska grčka braća Dioskuri (Kastor i Polideuk) koje je Zeus, dirnut jakom bratskom ljubavlju, učinio besmrtnima i pretvorio u zvijezde. Po priči (korištenom mitu) jedan brat je bio besmrtan i on je bio Zeusov sin, dok je drugi bio sin spartanskog kralja i nije bio besmrtan. U jednoj bici smrtni brat pogiba, a drugi brat više ne želi živjeti bez njega. On moli svoga oca Zeusa da mu vrati brata ili da mu oduzme besmrtnost. Drevni bog Zeus, ganut takvom ljubavlju, učinio je njih dvojcu dvjema zvijezdama Kastor i Polideuk, koje su danas u astronomiji poznate i nalaze se u sazviježđu Blizanaca.
Arheolog Marko Barišić izjavio je za novinare kako je ovaj spomenik više od dvadeset godina stajao u parku Alekse Šantića. Akcijom premještanja spomenika iz parka u Muzej Hercegovine htjeli su pokazati da Mostar ima antičku baštinu, ali da to mnogi ljudi ne znaju.
Ovaj dragocjeni spomenik "bratskoj ljubavi" još uvijek se proučava, pri čemu se pokušavaju sagledati i utvrditi sve činjenice. Prema riječima Edina Mulovića iz muzeja Hercegovine, datiranje samog reljefa je još uvijek teško utvrditi. Datum njegove izrade procjenjuje se između drugog stoljeća prije nove ere i prvog stoljeće nove ere. Također, još uvijek nije jasno da li se radi o grčkom ili rimskom kultu.
GEN1
GEN1, Hollidayeva spojna 5' zalisna endonukleaza jest enzim koji je kod ljudi  kodiran genom  GEN1 sa  hromosoma 2.
Amiokiselininska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 908 aminokiselina, a molkekulska iežina 102.884 Da.
Funkcija
Ovaj gen kodira člana grupe G porodice nukleaza xeroderma pigmentosum čije članove karakteriziraju N-terminalni i unutrašnji domeni nukleazne grupe G xeroderma pigmentosum, praćeni heliks-ukosnica-heliks domenom i neuređenim C-terminalnim domenom. Protein kodiran ovim genom uključen je u razlučivanje Hollidayevih spojeva, koji su srednje četverosmjerne strukture koje kovalentno povezuju DNK tokom homologne rekombinacije i popravke dvolančanog prekida. Protein razrješava Hollidayeve spojeve stvaranjem dvostrukih rezova preko spoja kako bi se proizveli dupleks proizvodi koji se mogu ligirati. Osim toga, utvrđeno je da se ovaj protein nalazi na centrosomima, gdje je uključen u regulaciju integriteta centrosoma. Alternativna prerada rezultira višestrukim varijantama transkripta (prema RefSeq, juli 2016).
Operacija "Dijadema"
Operacija "Dijadema", poznata i kao Četvrta bitka za Monte Cassino ili, u Kanadi, Bitka u dolini Lirija, bila je ofanziva koju su preduzeli Saveznici (američka 5. i britanska 8. armija) u maju 1944. kao dio Italijanske kampanje u Drugom svjetskom ratu. Podrška ovoj operaciji bili su zračni napadi, poznati kao operacija "Strangle". Neprijateljska snaga bila je njemačka 10. armija.
U napadu su učestvovala četiri korpusa; slijeva nadesno: poljski II korpus, britanski XIII korpus iz 8. armije, Korpus Slobodne Francuske (uključujući marokanske gumijere) i američki II korpus iz 5. armije, koja je kontrolirala i VI korpus na položajima u Anziju, oko 95 km sjeverozapadno.
"Dijadema" je počela 11. maja 1944. u 23 sata. XIII korpus uspio je isforsirati prijelaz preko rijeke Rapido na ulazu u dolinu Lirija protiv jakog neprijatelja, što je privuklo lokalne njemačke rezervne snage. Korpus Slobodne Francuske krenuo je lijevo kroz planine 14. maja, a podržavao ga je američki II korpus duž obale. 17. maja poljski II korpus na desnoj strani napao je Monte Cassino.
Njemački su položaji kolabirali i Nijemci su se povukli na Hitlerovu liniju, približno 15 km unazad. Ove borbe odvukle su njemačke rezerve u dolinu Lirija, smanjujući time pritisak na položaje na plaži u Anziju.
Četiri korpusa napala su Hitlerovu liniju 23. maja. Istog dana američki VI korpus krenuo je u proboj s položaja na plaži u Anziju.
Hitlerovu liniju probila je jedinica 1. kanadske divizije 23. maja u Pontecorvu. Njemačka 10. armija bila je prisiljena povući se sjeverozapadno. Krećući se sjeveroistočno od Anzija, VI korpus bio je na samoj ivici toga da presiječe njemačku odstupnicu kad je zapovjednik 5. armije, general Mark Wayne Clark, neobjašnjivo naredio da VI korpus umjesto toga okrene prema sjeverozapadu i nastavi napredovanje prema Rimu. Postoje mnoge špekulacije da je to uradio kako bi 5. armija osvojila Rim prije britanske Osme napredujući uz dolinu Lirija. Tako je njemačka 10. armija izbjegla vlastito opkoljavanje.
Nijemci su se nastavili boriti u nizu akcija kojima su odgađali konačni poraz, povukli se prvo na Trazimensku, a zatim na Gotsku liniju (identificiranu na njemačkim mapama kao "Zelena linija"), sjeverno od rijeke Arno.
Polje (Velika Kladuša)
Polje je naseljeno mjesto u općini Velika Kladuša, Bosna i Hercegovina.
Ravna Romanija
Ravna Romanija je naseljeno mjesto u općini Sokolac, Bosna i Hercegovina.
Epsilon Carinae
Epsilon Carinae (ε Carinae, ε Car) je zvijezda u sazviježđu Kobilica. Ima prividan sjaj od 1,86 mag. Udaljena je 630 sg od Sunca. Ubraja se u divove spektralne klasse K3III+B2:V.Sastoji se od dvije zvijezde.
Zvjezdani sistem
Sastoji se od dvije zvijezde. Primarna ε Car A je narandžasti div spektralne klase K. Sekundarna ε Car B je plavi patuljak spektralne klase B. Tokom rotacije se ε Car A i B međusobno zaklanjaju.
Etimologija
Tradicionalni naziv Avior uveden je 1930. Majesty’s Nautical Almanac Office je izdao almanah koji sadrži 57 zvijezda podobnih za navigaciju u vazduhoplovstvu. ε Car i α Pav (sazviježđe Paun) nisu tada imale tradicionalan naziv. RAF je insistirao na imenu Avior za ε Car, dok je α Pav dobio naziv Peacock (paun na engleskom).
Laze pri Dramljah
Laze pri Dramljah su naseljeno mjesto u sastavu općine Šentjur, regija Savinjska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu stare općine Šentjur pri Celju.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Laze pri Dramljah su imale 169 stanovnika.
Napomena: ''Do 1955. iskazivano pod imenom Laze.''
John Smith's (stadion)
John Smith's je nogometni stadion koji se nalazi u Huddersfieldu, Engleska. Na njemu domaće utakmice igraju nogometni klub Huddersfield Town i ragbi klub Huddersfield Giants. Kapacitet stadiona je 24.500 sjedećih mjesta. Prethodno je bio poznat pod nazivima Alfred McAlpine, odnosno Galpharm.
Stadion je otvoren 1994. godine. Prva nogometna utakmica na ovom stadionu je odigrana u augustu 1994. godine između Huddersfield Towna i Wycombe Wanderersa. Stadion je u nekoliko navrata bio domaćin ragbi takmičenjima. Na stadionu je održano nekoliko muzičkih koncerata. Između ostalih nastupali su: Bryan Adams, Bon Jovi, Eagles i Elton John. Stadion je u vlasništvu općine Kirklees, Huddersfield Towna i Huddersfield Giants u omjeru 40:40:20. John Smith's je 38. najveći stadion u Engleskoj.
Vavta vas
mini|280px|Vavta vas, rimokatolička crkva "Sv. Jakob" Vavta vas je naseljeno mjesto u sastavu općine Straža, regija Jugoistočna Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Novo Mesto.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Vavta vas je imala 410 stanovnika.
Napomena: ''U 1999. izvršena je manja razmjena teritorija između naselja Rumanja vas i Vavta vas.''
Vezani geni
mini|[[Thomas Hunt Morgan vezane gene otkrio je prilikom genetičkog mapiranja hromosoma  Drosophila melanogaster. To je bilo prvo genetičko mapiranje i značajan dokaz hromosomske teorije nasljeđivanja. ]] Vezani gen ili gensko vezanje jest pojam koji se odnosi na pojavu prostorne bliskosti datih lokusa i njihovih gena na istom hromosomu. Zato se oni tokom ćelijskih dioba prenose skupa, izuzimajući slučajeve kada se među njima dogodi krosing-over. Geni čiji lokusi bliži jedni drugima imaju manje šanse se razdvoje na različite hromatide  tokom krosingovera; zato  kaže da su genetički  vezani. Drugim riječima, što su dva gena bliže na hromosomu, manja je šansa za formiranje hijazmi između njih pa se nasljeđuju zajedno.
Kompleksi vezanih gena koji se nasljeđuju u zajedničkom "paketu" označavaju se kao haplotipovi. Primjeri takvih haplotipova su bliskosusjedni geni C, D i E, koji određuju pripadnost krvnim grupama Rh sistema. ili HLA sistemu histokompatibilnosti.
Otkriće
Gensku vezanost prvi put su otkili britanski  genetičari  William Bateson, Edith Rebecca Saunders i Reginald Punnett,  ubrzo nakon reotkrića  Mendelovih zakona. Razumijevanje genetičke povezanosti, prošireno je  radom Thomasa Morgana (Thomas Hunt Morgan), koji je zapazio da je količina rekombinacija između vezanih gena međugenski razlikuje, što je  dovelo do ideje da frekvencije hijazmi  možda ukazuju na udaljenost koja razdvaja gena na hromosomu.
Alfred Sturtevant, Morganov student,  prvi je razvio genetičke mape, također poznate kao mape genskog vezivanje. On je predložio da je veći razmak između povezanih gena uzrokuje veću šansu da se segmenti nesestrinskih  hromatida rekombiniraju u  regiji između gena. Na osnovu većeg broja rekombinanata moguće je dobiti mjeru za udaljenost između gena. Ova udaljenost se izražava u smislu
Mape vezanosti se kreiraju po pronalaženju relativne udaljenosti između broja osobina čiji su lokusi na istom hromosomu, nepreciznosti koje mogu nastati zbog mogućnosti  pojave višestrukih  rekombinacija.
Mape vezivanja
Mapa povezanosti je genetički prikaz  jedne vrste, prirodne  ili eksperimentalne populacije,  koji odražava  međusobni položaj  poznatih gena  ili genetičkih markera, prema frekvencijama  rekombinacija, a ne specifične fizičke udaljenosti duž svakog  hromosoma. Ovo mapiranje je kritično za identifikaciju lokacije gena koji uzrokuju genetičke bolesti.
Genetička karta je karta na osnovu frekvencije rekombinacije između markera tokom hromosomskih krosingover homolognih hromosoma. Što je veća učestalost rekombinacije (segregacije) između dva genetička markera, lokusi su međusobno udaljeniji nego  što se pretpostavlja po zakonu slučajnosti. Nasuprot tome, manja je učestalost rekombinacija između markera, to je manja fizička udaljenost između njih. Istorijski, markeri, koji su je nekada bili  fenotipski (proizvodnja enzima,  boja očiju) izvedena iz sekvenci  kodirajuće DNK. Na kraju, potvrđeno je ili se pretpostavlja da  sekvence nekodirajuće  DNK, kao što su mikrosatelittske ili one koje  generiranje dužine restrikcijskih fragmenata polimorfizama (RFLP) se također koriste.
Pojam genetička mapa ne odnosi se na fizičku kartu ili genomsku mapu.
Rijeća
Rijeća je naseljeno mjesto u općini Sokolac, Bosna i Hercegovina.
Velike Poljane (Škocjan)
Velike Poljane su naseljeno mjesto u sastavu općine Škocjan, regija Jugoistočna Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu stare općine Novo Mesto.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Velike Poljane su imale 92 stanovnika.
Ponikve (Velika Kladuša)
Ponikve su naseljeno mjesto u općini Velika Kladuša, Bosna i Hercegovina.
Lažiše
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu stare općine Šentjur pri Celju.
IC 3387
IC 3387 (također poznat kao PGC 40994) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 691 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Berenikina kosa. Najveći prečnik je 0,20 (40 hiljada sg) a najmanji 0,2 uglovnih minuta (40 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Charles Joseph Etienne Wolf 23. marta 1903. godine.
CTLA4
CTLA4 ili CTLA-4 (eng. skr. od cytotoxic T-lymphocyte-associated protein 4 = citotoksičnim T-limfocitima pridruženi protein 4), znan i kao CD152 (klaster diferencijacije 152), jest proteinski receptor koji je kod ljudi kodiran genom CTLA4  sa  hromosoma 2. To je proteinski receptor koji funkcioniše kao imunska kontrolna tačka i smanjuje imunske odgovore. CTLA4 se konstitutivno eksprimira u regulatornim T-ćelijama, ali se povećava samo u konvencijskim T-ćelijama, nakon aktivacije – fenomen koji je posebno uočljiv kod karcinoma. Djeluje kao off prekidač kada je vezan za CD80 ili CD86 na površini ćelije koja prezentira antigene.
CTLA-4 protein kod miševa je kodiran Ctla4 genom, a kod ljudi CTLA4-om.
Amiokiselininska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 223 aminokiseline, a molkekulska iežina 24.656 Da.
Struktura
Protein sadrži vanćelijski Vdomen, transmembranski domen i citoplazmatski rep. Okarakterizirane su alternativne varijante prerade, koje kodiraju različite izoforme. Izoforma vezana za membranu funkcionira kao homodimer međusobno povezana disulfidnom vezom, dok rastvorljiva izoforma funkcionira kao monomer. Unutarćelijski domen je sličan onom CD28, po tome što nema internu katalitsku aktivnost i sadrži jedan YVKM motiv koji može da veže PI3K, PP2A i SHP-2 i jedan motiv bogat prolinom koji može da veže SH3 sa proteinima. Čini se da je prva uloga CTLA-4 u inhibiciji odgovora T-ćelija direktno preko SHP-2 i PP2A defosforilacije TCR-proksimalnih signalnih proteina kao što su CD3 i LAT. CTLA-4 također može uticati na signalizaciju i indirektno, preko nadmetanja sa CD28 za vezivanje CD80/86. CTLA-4 također može da veže PI3K, iako su važnost i rezultati ove interakcije neizvesni.
Funkcija
CTLA4 je član natporodice imunoglobulina koji se eksprimira aktiviranim T-pomoćnim ćelijama i prenosi inhibitorni signal na T-ćelije. CTLA4 je homologan kostimulativnom proteinu T-ćelija, CD28, i obje molekule se vezuju za CD80 i CD86, koji se nazivaju i B7-1 i B7-2, na antigen-prezentiraćićim ćelijama. CTLA-4 veže CD80 i CD86 sa većim afinitetom i avidnošću od CD28, što mu omogućava da nadmaši CD28 za svoje ligande. CTLA4 prenosi inhibitorni signal na T-ćelije,  dok CD28 prenosi stimulativni signal. CTLA4 se također nalazi u regulatornim T-ćelijama (Tregs) i doprinosi njihovoj inhibitornoj funkciji. Aktivacija T-ćelija preko njihovog receptora i CD28 dovodi do povećane ekspresije CTLA-4.
Mehanizam kojim CTLA-4 djeluje u T-ćelijama ostaje donekle kontroverzan. Biohemijski dokazi sugeriraju da CTLA-4 regrutuje fosfatazu na T-ćelijski receptor (TCR), čime se slabi signal. Ovo djelovanje ostalo je nepotvrđeno u literaturi od njegovog prvog objavljivanja. Noviji radovi sugeriraju da CTLA-4 može funkcionirati in vivo hvatanjem i uklanjanjem CD80 i CD86 iz membrana antigen-prezentirajućih ćelija, čineći ih tako nedostupnima za pokretanje CD28.
Pored toga, otkrivena je da interakcija dendritskih ćelija (DC) - Treg uzrokuje sekvestraciju fascina-1, proteina koji povezuje aktin koji je neophodan za formiranje imunskikih sinpsi i iskrivljuje polarizaciju aktina zavisnu od fascina-1. u antigen-prezentirajući DC-ovima, prema zoni adhezije Treg ćelija. Iako je reverzibilan, nakon deangažiranja T-regulatornih ćelija, ova sekvestracija esencijalnih komponenti citoskeleta uzrokuje letargično stanje DC-a, što dovodi do smanjenog pražnjenja T-ćelija. Ovo sugerira da je supresija imunosti posredovana Treg-om procesom u više koraka. Pored interakcije CTLA-4 CD80 / CD86, polarizacija citoskeleta zavisna od fascina prema DC-Treg imunskkoj sinapsi može imati ključnu ulogu.
Popis stanovništva na Kosovu 2011 (Priština)
'''Popis stanovništva na Kosovu 2011. godine''' proveden je od 1. do 15 aprila 2011. na osnovu Zakona o popisu stanovništva (Zakon broj 03/L-237). Po popisu stanovništva na površini od 854 km2, 2011. godine u općini Priština živjelo je 198.897 stanovnika, što predstavlja 11,43%, od ukupnog broja stanovnika Kosova. Od toga je 99.361 osoba muškog i 99.536 osoba ženskog spola. (Odnos m/ž je 1000:1002). Gustoća naseljenosti u Prištini je 233 stanovnika/km2.
CTLA4
Funkcija
CTLA-4 može također funkcionirati preko modulacije ćelijske pokretljivosti i/ili signalizacije putem PI3 kinaze. Čini se da su rane multifotonske mikroskopske studije koje su promatrale pokretljivost T-ćelija u netaknutim limfnim čvorovima dale dokaze za takozvani "model signalizacije obrnutog zaustavljanja". U ovom modelu, CTLA-4 preokreće TCR-inducirani "stop signal" potreban za čvrst kontakt između T-ćelija i antigen-prezentirajućih ćelija (APC). Međutim, te studije su poredile CTLA-4 pozitivne ćelije, koje su pretežno regulatorne ćelije i koje su barem delimično aktivirane, CTLA-4 negativnim nevinim T-ćelijama. Nejednakost ovih ćelija u višestrukim aspektima može objasniti neke od ovih rezultata. Druge grupe koje su analizirale učinak antitijela na CTLA-4 in vivo zaključile su mali ili nikakav učinak na pokretljivost u kontekstu anergijskih T-ćelija. Antitijela na CTLA-4 mogu ispoljiti dodatne efekte kada se koriste in vivo, vezivanjem i time iscrpljivanjem regulatornih T-ćelija.
Tupoljev Tu-160
Razvoj
Rađen iz političkih pobuda, s ciljem da nadmaši B-1 Lancer, Tu-160 je u tome u potpunosti uspio. Iako je razvoj Tu-160 započeo u ranim sedamdesetima, postojanje projekta Samolet 70 otkriveno je tek kad je 26. novembra 1981. američki špijunski satelit snimio prototip na uzletištu Žukovski. Prvi let prototip je izveo 19. decembra iste godine. Da razvoj novog bombardera nije tekao bez teškoća potvrđuje i činjenica kako je brzina zvuka dostignuta tek u februaru 1985. godine. Bombarder je patio od većeg broja nedostataka koji su manjim dijelom bili posljedica loše konstrukcije, a većim dijelom nesposobnosti sovjetske industrije da podupre tako zahtijevan projekt. Zbog toga je djelomičan nivo operativnosti Tu-160 dostigao tek potkraj 1987. Iako je prvobitno planirana proizvodnja bar 100 tih bombardera, zbog raspada Sovjetskog Saveza napravljeno ih je ukupno 32 (neki izvori navode 39), dok je u tvornici Kazan ostao napola dovršeni primjerak. Ruski su izvori potvrdili da ne postoji mogućnost obnove proizvodnje.
CTLA4
Klinički značaj
Varijante ovog gena povezane su sa dijabetesom tipa 1, Gravesovom bolešću, Hashimotovim tireoiditisom, celijakijom, sistemskim eritemskim lupusom, štitnjača-pridruženom orbitopatijom, primarnom žučnom cirozom i drugim autoimunskim bolestima.
Popis stanovništva na Kosovu 2011 (Priština)
Rezultati popisa na Kosovu su nepotpuni zbog bojkota popisa u općinama sa većinskim srpskim stanovništvom (Leposavić, Zubin Potok, Zvečan i u sjevernom dijelu Mitrovice). Po izvorima nekih srbijanskih medija, izbore je bojkotovalo srpsko stanovništvo i u drugim općinama Kosova.
CTLA4
Klinički značaj
Polimorfizmi gena CTLA-4 povezani su s autoimunskim bolestima kao što su reumatoidni artritis, autoimunska bolest štitnjače i multipla skleroza, iako je ova povezanost često slaba. Kod sistemskog eritemskog lupusa (SLE), varijanta transkripta sCTLA-4 proizvodi se aberantno i nalazi u serumu pacijenata sa aktivnim SLE.
Tupoljev Tu-160
Opis
thumb|Tu-160 u letu. thumb|Kokpit aviona. Iako se sličnost B-1 i Tu-160 nikako ne može poreći, ipak bi bilo nepravedno reći da je sovjetski bombarder kopija američkog. Koristeći se istim ili sličnim naučnim saznanjima i dostignućima, sličnim računarskim programima, ali i iskustvima američkih kolega iz projekta B-1A, sovjetski stručnjaci su dobili sličan avion većih dimenzija, ali i boljih karakteristika. Ako je Tu-160 kopija B-1A, onda je to kopija koja je nedvojbeno nadmašila original.
Popis stanovništva na Kosovu 2011 (Priština)
Starosna piramida
Od ukupnog broja stanovnika u općini Priština je 99.361 osoba muškog i 99.536 osoba ženskog spola. Kod osoba muškog spola udio mlađih od 18 godina je 32,31%, sa 32.105, dok je kod osoba ženskog spola 29,76%, sa ukupno 29.620 popisanih.
Tupoljev Tu-160
Opis
Zbog toga je odabrana konfiguracija niskokrilca s promjenjivom geometrijom krila. Tri osnovne strijele ugla krila od 20°, 35° i 65° odabiralo je automatski letno računalo, iako je zadržana i mogućnost ručnog namještanja. Ugao od 20° rabio se isključivo za letenje pri malim brzinama, kod slijetanja i polijetanja. Strijela od 35° služila je za letenje na malim visinama, dok je strijela od 65° bila namijenjena isključivo postizanju visokih nadzvučnih brzina. Kad su se krila pomaknula na strijelu od 65°, podigla su se dva pretkrilca fiksnog dijela krila gradeći tako aerodinamičke pregrade čija zadaća je bilo omogućiti pravilnije strujanje zraka. Koristeći pozitivna iskustva s krilima primijenjena na Tu-22M i Tu-160 je dobio krila opremljena pretkrilcima (flap) i dvodijelnim zakrilcima po cijeloj dužini pokretnog dijela krila. Na krajevima krila postavljena su krilca (aileron) koja su pri slijetanju glumila zakrilca. Zbog ugradnje gondola s motorima nepokretni dio krila (rukavica) nije dobio zakrilca iako je svojim oblikom znatno pridonosio uzgonu aviona. Krila su opremljena i zračnim kočnicama (spoiler). Repne horizontalne površine bile su all-moving tipa i postavljene su na sredini vertikalnog stabilizatora, nešto više nego kod bombardera B-1. Ugrađen je vrlo moderan fly-by-wire sistem upravljanja avionom koji je znatno pojednostavljivao letenje i smanjivao zamor pilota.
CTLA4
Haploinsuficijencija zametne linije
Germlinijska haploinsuficijencija CTLA4 dovodi do nedostatka CTLA4 ili CHAI bolesti (CTLA4 haploinsuficijencija sa autoimunskom infiltracijom), rijetkog genetičkog poremećaja imunskog sistema. Ovo može uzrokovati disregulaciju imunskog nsistema i može dovesti do limfoproliferacije, autoimunosti, hipoipogamaglobulinemije, rekurentnih infekcija i može malo povećati rizik od limfoma. Mutacije CTLA4 su prvi put opisane u saradnji između grupa dr. Gulbua Uzela, dr. Stevena Hollanda et al., Michael Lenardo iz Nacionalnog instituta za alergije i zarazne bolesti, dr. Thomas Fleisher iz NIH kliničkog centra u američkog Nacionalnih zdravstvenih instituta i njihovi saradnici u 2014. Iste godine, suradnja između grupa dr. Bode Grimbachera, dr. Shimona Sakaguchija, dr. Lucy Walker i dr. Davida Sansoma i njihovih saradnika opisali su sličan fenotip.
Tupoljev Tu-160
Opis
Tijelo je bilo kružnog oblika relativno malog prečnika, a posebna pažnja obraćena je spoju trupa i krila kako bi se dobio što manji radarski odraz aviona. Zbog toga Tu-160, kad se gleda sprijeda, podsjeća na oblik letećeg krila. Koliko su sovjetski stručnjaci u naporima za smanjenjem radarskog odraza uspjeli, najbolje kazuje podatak da 20 posto veći Tu-160 ima manji radarski odraz od američkog konkurenta B-1B. Kako se na razvoju i gradnji Tu-160 nije štedjelo, tako je i 20 posto konstrukcije aviona napravljeno od ultraskupog titana, uključujući napadne rubove i remenjače krila. Motori su postavljeni u gondole pod krilima. Konstrukcija gondola bila je znatno naprednija nego na B-1B, što je izazvalo veliko iznenađenje na Zapadu. Uvodnici zraka bili su promjenjivog presjeka i omogućavali su let brzinama iznad 2000 km/h. Uz to bili su takve konstrukcije da nisu dopuštali ulazak radarskih zraka do lopatica kompresora motora i njihovo odbijanje prema radaru. U gondole su ugrađivana četiri Samara NK-321 turbofan mlazna motora, po dva u svaku gondolu. Motor NK-321 imao je maksimalnu snagu od 137,3 kN suhog i 245 kN potiska s naknadnim izgaranjem, što je 79 posto više snage nego kod konkuretnog B-1B. Gorivo se nosilo u rezervoarima u trupu i u pokretnom dijelu krila.
CTLA4
Haploinsuficijencija zametne linije
CTLA4 mutacije se nasljeđuju na autosomno dominantan način. To znači da je osobi potreban samo jedan abnormalni gen od jednog roditelja da bi imala poremećaj. Jedna normalna kopija nije dovoljna da nadoknadi jednu nenormalnu kopiju. Dominantno nasljeđivanje znači da je većina porodica sa CTLA4 mutacijama uticala na rođake u svakoj generaciji na strani porodice sa mutacijom.
Tupoljev Tu-160
Opis
Stajni trap je bio masivan i prilagođen za loše USS-e, ili za betonske staze prekrivene snijegom. Tako su glavne noge stajnog trapa dobile čak šest kotača što je znatno utjecalo na težinu, ali se smatralo opravdanim za teške zimske uvjete u Rusiji i Ukrajini. Zbog gondola na krilima razmak glavnih nogu stajnog trapa relativno je mali, iako ne postoje izvještaji koji bi potvrđivali da su posade zbog toga imale problema.
CTLA4
Kliničke i laboratorijske manifestacije
Simptomske pacijente sa mutacijama CTLA4 karakterizira sindrom imunske disregulacije, uključujući opsežnu infiltraciju T-ćelija u brojne organe, uključujući crijeva, pluća, koštanu srž, centralni nervni sistem i bubrege. Većina pacijenata ima dijareju ili enteropatiju. Limfadenopatija i hepatosplenomegalija su takođe česte, kao i autoimunost. Organi zahvaćeni autoimunošću variraju, ali uključuju trombocitopeniju, hemolitsku anemiju, tireoiditis, dijabetes tipa I, psorijazu i artritis. Respiratorne infekcije su takođe česte. Važno je da su kliničke slike i tok bolesti promjenjivi s nekim osobama ozbiljno pogođenim, dok drugi pokazuju slabu manifestaciju bolesti. Ova promenljiva ekspresivnoskspresija gena, čak i unutar iste porodice, može biti upečatljiva i može se objasniti razlikama u načinu života, izloženosti patogenima, efikasnosti liječenja ili drugim genetičkim modifikatorima. Ovo stanje je opisano kao nepotpuna penetracija bolesti. Za penetrabilnost se kaže da je nepotpuna kada neke osobe ne ispolje datu osobinu i izgledaju potpuno asimptoske, iako nose alel. Procjenjuje se da je penetrabilnost oog gena oko 60%.
Tupoljev Tu-160
Opis
Raspon naoružanja koje je Tu-160 mogao ponijeti doista je impozantan, od klasičnih gravitacijskih bombi do krstarećih raketa dometa 3000 kilometara. Za upotrebu klasičnih gravitacijskih bombi i mina opremili su ga elektrooptičkim sistemom smještenim u prednjem dijelu aviona. Uz to što je zadržao mogućnost nošenja rakete iz arsenala Tu-22M - Kh-15P (AS-16 Kickback), Tu-160 je osamdesetih dobio i mogućnost nošenja krstarećih projektila vrlo velikog dometa Kh-55MS (domet 2400 km) i njene verzije Kh-55SM (dometa 3000 km). NATO oznaka za rakete je AS-15 Kent. Usvajajući znanja proistekla iz iskustava Savezničkih snaga u "Pustinjskoj oluji" razvijena je verzija oznake Kh-65SE opremljena konvencionalnom penetracijskom bojnom glavom težine 410 kilograma. Težina projektila bila je 1650 kilograma, a maksimalni domet 600 kilometara. Za precizno bombardiranje razvijena je i verzija oznake Kh-SD (srednjei dalnosti - srednjeg dometa) opremljena sistemom televizijskog vođenja i GPS navigacijom. Maksimalni domet tog projektila bio je 300 kilometara. Sve su se rakete nosile u odjeljku za borbeni teret unutar trupa, na šesterostrukom rotirajućem lanseru. Početkom osamdesetih pokrenut je razvoj novog krstarećeg projektila oznake Kh-101.
CTLA4
Kliničke i laboratorijske manifestacije
Klinički simptomi su uzrokovani abnormalnostima imunskog sistema.Većina pacijenata razvija smanjene razine najmanje jednog imunoglobulinskog izotipa i imaju nisku ekspresiju CTLA4 proteina u regu latornim T-ćelijama, hiperaktivaciju efektorskih T-ćelija, nisku prebacivanje  memorijskih B-ćelija i progresivni gubitak cirkulirajućih B-ćelija.
Tupoljev Tu-160
Operativna upotreba
Prva jedinica opremljena novim bombarderom bila je 184. gardijski puk teških bombardera smješten u zračnoj bazi Priluka u Ukrajini. Tako je, nakon raspada Sovjetskog Saveza upravo Ukrajina naslijedila većinu operativnih Tu-160, a to je izazvalo dugogodišnji politički spor s Rusijom. Iako Ukrajina nije imala ni volje, ni potrebe, a ni novca za održavanje flote od 19 vrlo skupih Tu-160 (avioni nisu letjeli niti su bili posebno zaštićeni ili konzervirani), pregovori o njihovom vraćanju Rusiji bili su teški i dugotrajni. Sporazum je postignut tek 1999., a sadržavao je odredbu o vraćanju osam operativnih ili, bolje rečeno, preživjelih Tu-160, dok će ostatak od 11 aviona, uz američku financijsku pomoć, biti razrezan. Na taj je način Rusija u kratko vrijeme uspjela znatno ojačati svoju flotu Tu-160 koja je dotad brojala samo 12 aviona, uz najvjerojatnije tek 2 aviona spremna za obavljanje borbenih misija. right|500px
CTLA4
Liječenje
Kada se postavi dijagnoza, liječenje se temelji na kliničkom stanju pojedinca i može uključivati standardno liječenje autoimunosti i nedostataka imunoglobulina. Studija objavljena 2016. liječila je korejskog pacijenta sa CHAI bolešću sa abataceptom, koji je fuzijski protein CTLA4 i antitijelo i bio je u stanju kontrolirati imunsku aktivnost i poboljšati simptome kod pacijenata. Redovna primjena abatacepta poboljšala je tešku anemiju i dijareju pacijenta (3L/dan) i okončala 3-godišnju hospitalizaciju.
Agonisti za smanjenje imunske aktivnosti
Relativno veći afinitet vezivanja CTLA4 od CD28 ga je učinio potencijalnom terapijom za autoimunske bolesti. Fuzijski proteini CTLA4 i antitijela (CTLA4-Ig) korišteni su u kliničkim ispitivanjima za reumatoidni artritis. Fuzijski protein CTLA4-Ig komercijalno je dostupan kao Orencia (abatacept). FDA je nedavno odobrila drugu generaciju oblika CTLA4-Ig poznatog kao belatacept, na osnovu povoljnih rezultata studije randomizirane faze III BENEFIT. Odobren je za transplantaciju bubrega kod pacijenata koji su senzibilizirani na Epstein–Barrov virus (EBV).
Antagonisti povećanja imunske aktivnosti
Suprotno tome, postoji sve veći interes za moguće terapeutske prednosti blokiranja CTLA4 (koristeći antagonistička antitijela protiv CTLA kao što je ipilimumab - FDA odobren za melanom u 2011. - kao usredstočena sredstva načno sustema  korištena strategija imunoterapije za pacijente sa rakom). Ova terapija je prva odobrena za blokadu imunske kontrolne tačke. Drugi (još nije odobren) je tremelimumab.
Nobelova nagrada za fiziologiju ili medicinu za 2018. dodijeljena je Jamesu P. Allisonu i Tasuku Honjou "za njihovo otkriće terapije raka inhibicijom negativne imunske regulacije".
Interakcije
Pokazalo se da CTLA-4 ima interakcije sa:
Rudine (Sokolac)
Rudine su naseljeno mjesto u općini Sokolac, Bosna i Hercegovina.
GFPT1
Izomerirajuća glukozamin—fruktoza-6-fosfat aminotransferaza 1 jest enzim koji je kod ljudi   kodiran genom GFPT1  sa  hromosoma 2.