cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sun Yat-sen
Sun se smatra jednim od najvećih lidera moderne Kine, ali je njegov politički život bio u stalnoj borbi i čestom izgnanstvu. Nakon uspjeha revolucije 1911. godine, brzo je dao ostavku na mjesto predsjednika novoosnovane Republike Kine i prepustio položaj Yuan Shikaiju. Uskoro je otišao u egzil u Japan radi sigurnosti, ali se vratio da bi osnovao revolucionarnu vladu na jugu kao izazov za gospodare rata koji su kontrolisali veći dio nacije. Godine 1923. pozvao je predstavnike Komunističke internacionale u Kanton (Guangdžou) da reorganizuju svoju partiju i formirao krhki savez sa Komunističkom partijom Kine. Nije doživio da vidi kako njegova partija ujedinjuje zemlju pod njegovim nasljednikom, Chiang Kai-shek, u Sjevernoj ekspediciji. Umro je u Pekingu od raka žučne kese 12. marta 1925. godine.
Sunovo glavno nasljeđe je njegova politička filozofija poznata kao tri principa naroda: Mínzú ( 民族主義, Mínzúzhǔyì) ili nacionalizam (nezavisnost od strane dominacije), Mínquán ( 民權主義 , "Mínquan) ili prevedeno pravo naroda" „demokratija“), i Mínshēng ( 民生主義 , Mínshēngzhǔyì) ili život ljudi (ponekad se prevodi kao „komunitarizam“ ili „blagostanje“).
Mjesto rođenja i rani život
Sun Yat-sen je rođen 12. 11. 1866. u porodici Sun Dacheng i Madame Yang. u selu Cuiheng, okrug Xiangshan (sadašnji grad Zhongshan), provincija Canton (sada Guangdong). Rođen je s kulturnom pozadinom Hakka i kantonskim kao maternjim jezikom. Njegov otac je posjedovao vrlo malo zemlje i radio je kao krojač u Makau, te kao kalfa i portir. Nakon što je završio osnovno obrazovanje, preselio se u Honolulu u Kraljevini Havaji, gdje je živio udobnim životom skromnog bogatstva uz podršku svog starijeg brata Sun Meija.
Godine obrazovanja
Tokom svog boravka u Honoluluu, Sun Yat-sen je išao u školu ʻIolani gdje je studirao engleski jezik, britansku historiju, matematiku, nauku i kršćanstvo. Iako prvobitno nije mogao govoriti engleski, Sun Yat-sen je brzo naučio jezik i dobio nagradu za akademsko postignuće od kralja Davida Kalākaue prije nego što je diplomirao 1882. godine. Zatim je pohađao Oahu College (sada poznat kao Punahou School) jedan semestar. Godine 1883. poslan je kući u Kinu jer je njegov brat postajao zabrinut da Sun Yat-sen počinje prihvaćati kršćanstvo. Kako su Havaji bili aneksirani od strane Sjedinjenih Država u to vrijeme, Sun je dobio američko državljanstvo.
Kada se 1883. vratio u Kinu sa 17 godina, Sun se ponovo susreo sa svojim prijateljem iz djetinjstva Lu Haodongom u Beijidian-u ( 北極殿 ), hramu u selu Cuiheng. Videli su mnoge seljane kako obožavaju Beiji (bukvalno Severni pol) cara-boga u hramu, i bili su nezadovoljni njihovim drevnim narodnim metodama liječenja. Razbili su lik, izazivajući gnjev mještana, te su pobjegli u Hong Kong. Po dolasku u Hong Kong u novembru 1883. studirao je u Eparhijskom domu i sirotištu u Istočnoj ulici (danas Dijecezanska škola za dječake), a od 15. aprila 1884. do diplomiranja 1886. bio je u The Državna centralna škola u ulici Gough (sada Queen's College).
Godine 1886. Sun je studirao medicinu u bolnici Guangzhou Boji kod kršćanskog misionara Johna G. Kerra. Prema njegovoj knjizi "Kidnap u Londonu", Sun je 1887. godine čuo za otvaranje Hong Kong koledža medicine za Kineze (preteča Univerziteta u Hong Kongu) i odmah je odlučio da iskoristi "prednosti koje nudi." Na kraju, stekao je licencu za hrišćansku praksu kao ljekar 1892. godine. Značajno je da je od svoje generacije od 12 učenika, Sun bio jedan od samo dvojice koji su diplomirali.
Kalmi Baruh
Kalmi Baruh bio je bosanskohercegovački filolog, književni kritičar, prevoditelj, pionir hispanoloških i sefardskih studija u Bosni i Hercegovini i tadašnjoj Jugoslaviji.
Biografija
Kalmi Baruh rođen je u 25. decembra 1896. godine u Sarajevu, u sefardskoj porodici koja se u Sarajevo doselila iz Višegrada. Osnovnu školu, a potom gimnaziju završio je u Sarajevu. Već kao učenik uključio se u rad Jevrejskog đačkog literarnog društva "Jehuda Makabi", te tada započinje rad na prevođenju književnog naslijeđa sefardskih Jevreja. Tokom Prvog svjetskog rata zapada u rusko zarobljeništvo. Studirao je u Zagrebu, Beču i Parizu. U Beču je 1923. godine doktorirao s temom “Razvoj glasova u jevrejsko-španskom jeziku u Bosni” ili “Glasovni sistem u jevrejsko-španskom jeziku u Bosni”.
Kalmi Baruh je izvjesno vrijeme proveo na filološkim i književnim studijama u Berlinu i Madridu. U Madridu se družio sa najnaprednijim i najuticajnijim intelektualcima, te je sistematski radio na sabiranju i izučavanju različitih materijala na osnovu kojih je kasnije napisao niz eseja i članaka, te u tekstovima koji objašnjavju političke i društvene pojave u tadašnjoj predrevolucionarnoj i revolucionarnoj Španiji. Bio je saradnik "Revista de Filologia Espafiola« u Madridu. Govorio je francuski, italijanski, njemački, engleski, španski, katalonski, arapski, turski, hebrejski i rumunski, za koji je bio sudski tumač.
Živio je i radio kao profesor u Sarajevu do okupacije, te pisao, prevodio i objavljivao. Pripadao je grupi naprednih sarajevskih intelektualaca koja se kupila oko sarajevskog časopisa "Pregled" koja se angažovala u borbi protiv fašizma i za napredne vrijednosti. Većina okupljenih oko časopisa, likvidirana je već na početku okupacije. Kalmi Baruh se sa svojom braćom sklonio na Cetinje, pred progonom ustaša, no tu je uhvaćen i deportovan u koncentracijski logor Bergen-Belsen. Ponižavan, izložen zlostavljanju, prisilnom radu i gladi, u Bergen-Belsenu je izgubio život u svojoj 46. godini.
Kalmi Baruh objavio je brojne članke i studije u različitim časopisima, kako u Bosni i Hercegovini, tadašnjoj Jugoslaviji, tako i širom svijeta. Posvećeno je sakupljao španske romanse u Bosni i Hercegovini, Makedoniji, te Kosovu, te sarađivao sa Laurom Papo-Bohoretom. Osim posvećenosti sefardskoj tematici i sefardskom kulturnom naslijeđu, Kalmi Baruh je napisao brojne eseje o staroj i modernoj španskoj književnost i, a posebna preokupacija su mu bili napredni pisci u Španskom građanskom ratu. Za vrijeme fašističke okupacije Sarajeva, propala mu je sva neobjavljena naučno književna građa i romanse u rukopisu, što predstavlja neprocjenjivi gubitak za kulturno naslijeđe Bosne i Hercegovine.
Izdavačko preduzeće "Svjetlost" Sarajevo godine 1952. objavilo je Baruhove eseje i članke iz španske književnosti. U "Spomenici palih pisaca 1941-1945" koja je povodom proslave desetogodišnjice ustanka naroda Bosne i Hercegovine objavljena 1952. godine u Sarajevu, u izdanju izdavačke kuće "Svjetlost", pored biografskih podataka o životu i djelima Kalmija Baruha, objavljena su i dva njegova rada o rodonačelniku klasične španske drame, Lope de Vegi, te o književnicima u Španskom građanskom ratu. Muzej književnosti i pozorišne umjetnosti Bosne i Hercegovine objavio je 2018. godine zbornik "Prošlo i sadašnje - tragovi i ogledala : Kalmi Baruh: pisac, narod, jezik i grad". Tekst Davida Kamhija "Neki aspekti iz života i rada dr. Kalmija Baruha, jednog od najistaknutijih svjetskih hispanista i poznavalaca sefardike" objavljen je 2018. godine u sarajevskom časopisu za filozofiju i društvenu teoriju "Dijalog".
Jedna ulica u sarajevskoj općini Centar, u mjesnom području Marijin dvor, nosi naziv Kalmija Baruha.
Vanjski linkovi
[https://www.oslobodjenje.ba/magazin/kultura/izlozbe/kalmi-baruh-prevelik-za-svoju-sredinu-355392 Abadžija, Maja. Kalmi Baruh: prevelik za svoju sredinu],Oslobodjenje, 12.4.2018.
Kamena pustinja
mini|Kamene formacije Kamena pustinja jest pustinjski kameni fenomen koji se nalazi u sjeverozapadnom dijelu oblasti Varna u Bugarskoj.
Do 29. juna 1942. nosila je naziv Dikilitaš što bukvalno sa turskog znači "tučeno kamenje".
Lokacija
Nalaze se 18 km zapadno od Varne, sa obje strane magistralnog puta Varna-Sofija, između sela Slančevo, Strašimirovo i Poveljanovo. Administrativno se odnose na općinu Aksakovo. Podijeljeni su u 18 velikih i malih grupa sa površinom od 7 km2.
Karakteristike
Smatra se jedinom pustinjom u Bugarskoj i jednom od rijetkih u Evropi. Pustinja se sastoji od pješčanih dina i nekoliko grupa prirodnih kamenih formacija na ukupnoj površini od 13 km2. Formacije su uglavnom kameni stubovi visine od 5 do 7 m i debljine od 0,3 do 3 metra. Stubovi nemaju čvrste temelje. Oni su šuplji i ispunjeni pijeskom, i izgledaju kao da su zaglavljeni u pijesku, po čemu je ovaj fenomen dobio ime. Pješčane oluje i pješčana tornada također su uobičajeni u ovoj pustinjskoj regiji Bugarske. Kamena pustinja nije samo poznata evropska turistička atrakcija zahvaljujući svojoj pustinji kao staništu, već je to jedno od nekoliko mjesta gdje raste pustinjski tip vegetacije, poput kaktusa na primjer. To je također jedina pustinja u Evropi u kojoj žive pustinjski reptili i ostali tipovi pustinjskih životinja. Kamena pustinja zajedno sa pustinjom Tabernas u Španiji su jedine dvije prirodno formirane pustinje u čitavoj Evropi.
Da bi se očuvala, Kamena pustinja je označena kao prirodna znamenitost u kasnim tridesetim godinama prošlog vijeka. Postoji nekoliko teorija o porijeklu fenomena. Prvobitna hipoteza može se grubo podijeliti u dvije grupe: koje ukazuju ili na organsko ili na abiotsko poreklo. Prema prvoj grupi, formacije su rezultat koralnih aktivnosti (ali detaljna istraživanja su pokazala da nisu korali), dok druga grupa objašnjava fenomen sa prizmatičnim vremenskim uticajem i dezertifikacijom stijena, koje je dovelo do formiranje betona od pijeska i krečnjaka u kasnom Eocenu.
Godine 1995. kategorizirani su kao zaštićeno područje sa površinom od 253,3 hektara. Flora je zastupljena rijetkim biljnim vrstama kao što su kaktusi, planinska ruža, floks, bagrem i druge.
Porijeklo
Postoji mnogo hipoteza o njihovom porijeklu, koje se uglavnom mogu grupisati u dvije grupe - za njihovo organsko i neorgansko porijeklo. Prvi se odnose na koraljne organizme i druge. Prema potonjem, njihovo porijeklo se objašnjava prizmatičnim trošenjem stijena ili stvaranjem pijeska - krečnjačkih nodula, itd. Kako bi bili zaštićeni, 1937. godine proglašeni su prirodnim znamenitostima.
Smatra se da je nastala prije oko 50 miliona godina. Na osnovu obilnog sadržaja fosila, stratigrafski raspon formacija je određen unutar donjeg eocena (48,6 - 53 miliona godina).
Metal (hemija)
U hemiji, metal (iz grč. "μέταλλον" - métallon, rudnik ) je hemijski element, spoj ili legura koji ima osobinu velike električne provodljivosti. U metalima, atomi otpuštaju elektrone i grade pozitivne ione (katione). Ti ioni su okruženi delociranim elektronima, koji su odgovorni za osobinu provodljivosti. Čvrsto tijelo koje je građeno na taj način se održava elektrostatičnim međudjelovanjima između iona i oblaka elektrona, a takva veza među atomima se naziva metalna veza.
U astronomiji, pojam metala se definira sasvim drugačije.
Definicija
Metali se ponekad opisuju kao skup pozitivnih iona okruženih morem delociranih elektrona. Oni su jedna od tri grupe elemenata ako se posmatraju po osobinama ionizacije i atomskih veza, pored metaloida i nemetala.
Metali zauzimaju najveći dio periodnog sistema elemenata, dok se nemetalni elementi mogu naći samo na desnoj strani periodnog sistema elemenata. Dijagonalna linija, povučena od bora (B) do polonija (Po), uslovno razdvaja nemetale od metala. Najveći dio elemenata oko ove linije su metaloidi, ponekad poznatiji i pod nazivom poluprovodnici. Ovo je iz razloga što ti elementi pokazuju električne osobine koje su svojstvene i provodnicima i izolatorima. Elementi ispod i lijevo od ove linije su metali, dok su elementi iznad i desno od linije nemetali.
Podjela metala
Metali predstavljaju najveću grupu elemenata u periodnom sistemu elemenata, ukupno 84 od 107 svih do sada poznatih elemenata po sličnim osobinama: metalni sjaj, provodljivost elektične struje i toplote, kovnost, čvrstoća, lahka pokretljivost elektrona, bazični oksidi itd.
Metali se također dijele na:
Prvi proizvedeni tehnički metali bili su bronza, željezni ljevovi i nelegirani čelik. Tako je u starom vijeku bilo poznato sedam metala i to: zlato, srebro, bakar, željezo, kalaj, živa i olovo. U toku srednjeg vijeka i dijela novoga do sredine 18. vijeka otkriveno je još sedam elemenata među kojima su bili : antimon, kobalt i platina. Svi ostali elementi - čak 91, otkriveni su od druge polovine 18. vijeka do naših dana.
Opće karakteristike metala
Metali se odlikuju metalnim sjajem i povećanom električnom i toplotnom provodljivošću, što je uslovljeno osobenošću unutrašnje građe atoma i njihove međusobne veze i dobrom kovnošću.
Uobičajena podjela metala vrši se prema boji na crne i obojene, prema gustoći na lahke i teške, prema temperaturi topljenja na lahko, teško ii vrlo teško topljive metale. Najprikladnija podjela je prema njihovom položaju u periodnom sistemu elemenata.
Metali se jedan od drugog razlikuju prema strukturnoj građi njihovih atoma i osobinama, a kao što je već napomenuto prema nekim pokazateljima mogu se razvrstati u grupe. Jedna od osnovnih podjela je na crne i obojene metale. Uobičajena podjela na crne i obojene metale predviđa da u crne metale spada samo željezo i legure željeza, a u obojene metale da spadaju svi ostali metali. Međutim treba napomenuti, da se pod crnim metalom ne podrazumijeva samo željezo već grupa metala.
NGC 274
NGC 274 (također poznat kao Arp 140, MCG -1-3-21 i PGC 2980) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 81 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Kit. Najveći prečnik je 1,40 (33 hiljade sg) a najmanji 1,2 uglovnih minuta (28 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 10. septembra 1785. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
NGC 3472
NGC 3472 (također poznat kao ESO 572-25 i PGC 37610) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 98 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Gavran. Najveći prečnik je 0,80 (23 hiljade sg) a najmanji 0,6 uglovnih minuta (17 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Ormond Stone 1886. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Dolina
mini|Dolina nastala djelovanjem rijeke Dolina je geografski pojam koji se odnosi na onaj dio terena koji je u depresiji, tj. u samom podnožju u odnosu na okolna uzvišenja. Nastaje uglavnom erozivnim djelovanjem rijeke i smješten je između uzvisina. Uvijek je otvorena u daljinu, u pravcu toka rijeke.
NGC 6418
NGC 6418 (također poznat kao MCG 10-25-74 i PGC 60610) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 394 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Zmaj. Najveći prečnik je 0,50 (57 hiljada sg) a najmanji 0,4 uglovnih minuta (46 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Edward Swift 4. maja 1885. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
NGC 4978
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Ljekovito bilje
Ljekovito bilje se koristi tokom cjelokupnog razvoja čovječansta i dugi period je bilo jedini način liječenja. Zahvaljujući davnim spoznajama o ljekovitosti pojedinih dijelova biljaka – korijena, kore, lista, pupoljaka, cvijeta ili drugih dijelova -  čovjek ih je koristio u različitim oblicima, kao suho, sirovo, želatin, čaj najčešće, ili u praškastom stanju, što se češće čini danas. Vremenom se razvila tradicionalna narodna medicina karakteristična za sve narode, podneblja i civilizacije. Znanja i iskustva o ljekovitosti biljaka prenosila su se s koljena na koljeno, najčešće usmenim putem. Značajan broj knjiga ili priručnika, koji su se pojavili kasnije, opisali su iskustava i uputstava za korištenje ljekovitih svojstava pojedinih dijelova biljaka, što pokazuje veliki interes za njihovim korištenjem. Ljudi su uvijek vjerovali u ljekovita svojstva biljaka, ali je zvanična medicina često iskazivala sumnju u njihovu ljekovitost ili ljekovitu moć koja je davana pojedinim biljkama i njihovim sastojcima. U nekim vremenskim periodima i sredinama ova vrsta liječenja je zabranjivana, jer su postojale, i još postoje, zloupotrebe u liječenju ljekovitim biljem. Kao nepisano pravilo u ovoj vrsti liječenja koristi se princip - da svako pojedinačno donosi odluku hoće li koristiti neki od tzv. «narodnih lijekova». U posljednje vrijeme medicinska nauka sve više uvažava rezultate liječenja ljekovitim biljem.
Ljekovito bilje se koristi i kao sastojak u proizvodnji sintetičkih lijekova, zatim kao osnovna sirovina raznih kozmetičkih krema, mirisa, kolonjske vode, toaletnih sapuna, zubnih pasta i drugog, a u prehrambenoj industriji kao začini u mesnim prerađevinama, gotovim jelima i pićima.
Potrošnja i potražnja ljekovitog bilja na svjetskom tržištu sve je veća. Područje Bosne i Hercegovine, posebno planinski dio, ima izvanredne prirodne uslove i veoma je bogato različitim vrstama ljekovitog bilja, pa je u pojedinim krajevima postao značajan izvor prihoda stanovništva.
Grb Reuniona
mini|desno|200px|Grb Reuniona Grb Reuniona zvanično je samo logo na kojem je stilizirani prikaz ostrva i natpis "Region Réunion". Ali također postoji i grb nezvanični grb Reuniona koji se sastoji od štita na francuskim motivima.
Zemnoalkalni metali
Zemnoalkalni metali su elementi IIA grupe periodnog sistema elemenata: berilij, magnezij, kalcij, stroncij, barij i radij.
Zastupljenost
Zemnoalkalni metali u prirodi nikada ne dolaze u elementarnom stanju. Uvijek dolaze kao spojevi, u otopljenom stanju ili u mineralima. Najzastupljeniji su kalcij i magnezij. Magnezij je zastupljen u morskoj vodi kao kation Mg2+. Zemnoalkalni metali su zastupljeni u Zemljinoj kori kao krečnjak (kalcijum-karbonat CaCO3) i dolomit (smjesa kalcij i magnezij karbonata). Važan mineral kalcija je gips CaSO4·2H2O. Berilij je zastupljen kao mineral beril Be3Al2(SiO3)6. Kristali berila se nazivaju smaragd i akvamarin.
Fizičke osobine
Zemnoalkalni metali imaju više tačke topljenja, veću gustoću i tvrdoću u odnosu na alkalne metale. Elektronska konfiguracija najvišeg nivoa zemnoalkalnih metala je ns2. Elektroni u zadnjem energetskom nivou lahko napuštaju atom i kreću se unutar metalne rešetke. Energija ionizacije zemnoalkalnih metala je niska, ali je nešto viša nego kod alkalnih metala. Zbog toga se zemnoalkalni metali teže oksidiraju nego alkalni metali. Srebrnaste su boje, dobro provode toplotu i elektricitet.
Hemijske osobine
Zemnoalkalni metali se lahko oksidiraju. U spojevima dolaze u oksidacionom stanju +2. Spojevi kalcija, stroncija i barija imaju karakteristike ionskih spojeva. Spojevi berilija su kovalentni. Spojevi berilija sa halogenim elementima ne provode električnu struju u rastaljenom stanju, što ukazuje na njihov kovalentni karakter. Halogenidi ostalih elemenata u grupi su tipični ionski spojevi. Svi hidroksidi zemnoalkalnih metala su slabo topljivi u vodi.
Upotreba
Magnezij-oksid (MgO) se upotrebljava u proizvodnji papira i antacida. Kalcij-sulfat dihidrat je poznat kao gips. Suspenzija barij-sulfata se upotrebljava prilikom rentgenskog snimanja digestivnog trakta.
Marija Kotromanić
Marija Kotromanić (nakon 1333 - 27. april 1403) je bila unuka bosanskog bana Stjepana I i supruga helfenštajnskog grofa Ulriha V.
IC 1869
IC 1869 (također poznat kao PGC 11224) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 338 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Kit. Najveći prečnik je 0,60 (59 hiljada sg) a najmanji 0,2 uglovnih minuta (20 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Stephane Javelle 14. decembra 1903. godine.
Marija Kotromanić
Porijeklo
Princeza Marija je kći jednog od trojice sinova bosanskog bana Stjepana I. Bilo je pokušaja da se princeza Marija prikaže kao kći bana Stjepana I i banice Elizabete, najvjerovatnije mješajući je sa tetkom Marijom, koja je bila sestra bana Stjepana II. Teorija da je princeza Marija kći kneza Ninoslava je gotovo nemoguća kada se uzme u obzir da je knez Ninoslav umro oko 1315. godine. Ako je princeza Marija bila kći kneza Vladislava i kneginje Jelene Bribirske onda je rođena oko 1340. godine. Najveći dio historičara podržaje teoriju da je Marija kći bana Stjepana II i banice Elizabete Pjast. Ako je Marija doista bila kći bana Stjepana II onda je princeza Marija rođena između 1335. godine i 1339. godine kada je rođena Elizabeta Kotromanić. Njemački historičar Oswald Gabelkover princezu Mariju u 16. vijeku naziva mlađom kćerkom bana Stjepana. Postoje dokazi da je princeza Marija zajedno sa Elizabetom Kotromanić još prije Elizabetine udaje za Ludovika Anužvinskog boravila u Budimu. Kralj Ludovik spominje princezu Mariju u svojim poveljama. Pored toga imena Elizabetinih kćeri daju doznanje da je Marija zajedno sa Katarinom Celjskom i princezom Elizabetom boravile u Budimu i da su ove tri princeze bile sestre. Važno je uzeti u obzir da su se Elizabetine prve dvije kćeri zvale Katarina i Marija.
IC 1869
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Marija Kotromanić
Udaja
250px|thumb|Grb porodice Helfenstein. Brak između Ulirha V i princeze Marije je realizovao car Svetog rimskog carstva, Karlo IV. Car Karlo je ovim brakom htio podići status helfenštajnskog grofa Ulirha u društvu. Marija je već 26. aprila 1352. godine krenula u njemački grad Passau, na jugu današnje Njemačke sa velikom pratnjom mađarskih plemića. Braj je sklopjen već 9. maja 1352. godine. Kralj Ludovik spominje Mariju 25. marta 1353. godine kao udanu ženu. Brak sa princezom Marijom je grofu Ulirhu donio veliki ugled u društvu. Budući da je za princezu Mariju gorf Ulirh bio ispod njenog statusa ona je bila prilično samostalna što je bilo neobično za udate žene u srednjovjekovnoj Evropi. Marija i njen muž su bili vjerne pristaše cara Karla IV. Princeza Marija i grof Ulirh su imali šest sinova i tri kćeri : Fridika, Ludovika Helfensteina (biskup Kaloče), Viliama, Konrada, Ulirha i Ivana, Agnes, Beatriciju i Mariju. Međutim, Marija i njen muž su vodili vrlo rasipan život, te je dinastija Helfenštajn ubrzo počela propadati. Bili su prisiljeni prodavati svoj teritorij kako bi otplatili Marijine dugove.
Marija je ostala udovica 1372. godine kada joj je muž ubijen. Ulirha su naslijedili sinovi Konrad i Fridrik. Tri Marijina sina su odabrali crkveni život i stekli su uspješnu karijeru kao što je Ludovik postao biskup Kaloče zahvaljujući tetki Elizabeti. Marijino udovištvo je bilo opterećno raznim finansijskim problemima koji su nju i njene sinove prislili da svoje posjede prodaju svoje posjedu gradu Ulmu. Princeza Marija stanovnike Ulm naziva svojim nasljednicima. Ona je provela ostatak svog života u Bühringen dvorcu, koji je primio kao. Umrla je 30 godina poslije muža, 27. aprila 1403. godine. Princeza je najvjerovatnije pokopana u Überkingenu. Natpis na njenoj nadgrobnoj ploči je oštećen već od sredine 16. vijeka.
Ostavština
Marija se tradicionalno krivi za propast porodice Helfenstein. Grad Geislingen an der Steige u južnom dijelu Njemačke ima ulicu koji nosi naziv  Maria-von-Bosnien-Weg. Jedna bolnica u Njemačkoj u gradu Wiesensteigu nosin naziv Bolnica Marije od Bosne. Ova bolnica je zadudžbina princeze Marije.
Rimovani prepis natpisa s Marijine nadgrobne ploče u obliku pjesme sačuvan je s obje strane jednog lista hartije koja se danas nalazi u Državnom arhivu u Ludwigsburgu, Njemačka. U kontekstu heraldike ovaj dokument je zanimljiv jer na kraju pjesme donosi likovni prikaz i tekstualni opis grba Bosne. Po svom izgledu i opisu ovo znamenje u potpunosti odgovara bosanskom grbu poznatom iz drugih savremenih heraldičkih izvora. Jedina, ali veoma krupna razlika sadržana je u izboru boja koje su drukčije od onih ustaljenih kojima se grb Kotromanića i Bosanskog kraljevstva obično predstavlja u literaturi.
U Državnom arhivu u Ludwigsburgu nedaleko od Stuttgarta, čuva se prateća isprava o primirju između Marije od Helfensteina i opata Konrada od Elchingena 17. decembra 1365, i na nju je kao koroborativni element pričvršćen viseći pečat Marije, rođene vojvotkinje od Bosne. Jedno od tumačenja ovog pečata je svjesna odluk Tvrtka I, da kao kralj Srba i Bosne počne uz grb Kotromanića paralelno isticati i grb Nemanjića.
Spisak naseljenih mjesta u općini Čajniče
Opći podaci
Čajniče je naselje i općina koje se nalazi u jugoistočnom dijelu Bosne i Hercegovine na granici prema Crnoj Gori. Naseljena mjesta u općini Čajniče, po popisu stanovništva iz 2013. (ukupno 36) su:
Potočka džamija
Porušena je tokom rata.
Odlučivost (čvor)
Odlučivost ima formalno značenje u teoriji rekurzije, teoriji formalnih jezika, te matematičkoj logici i može se odnositi na:
Tartuffe
Tartuffe je komedija koju je napisao Molière. Kao tipična plautovska komedija, sadrži pet činova, uvod, zaplet, kulminaciju i rasplet. Komedija je napisana 1664. godine i tada je ujedno i prikazana prvi put. Molière je imao problema sa dobijanjem dopuštenja za odigravanje komedije isključivo zbog sadržaja same komedije. Sâm princ Condé nakon što je sa kraljem odgledao Scaramouchea izjavio da publika ne prihvata Molièreovu komediju iz razloga što njegova komedija ismijava gospodu što predstavlja najveći problem. Predstava je ipak izvedena i nastavljala se izvoditi, a sama riječ Tartuffe nakon ove komedije predstavlja hipokrita, tj. licemjera.
Likovi
Orgon - glava kuće. Predstavlja tipičnu naivnu vlastelu koju obični licemjeri kao što je Tartuffe mogu prevariti. Iako ga ostali ukućani pokušavaju ubijediti da čini grešku, Orgon ne odustaje od svojih namjera i ne samo da zadržava Tartuffea kod sebe nego ga proglašava svojim baštinikom i predaje svu svoju imovinu na njegovo ime.
Elmira - Orgonova žena koja se našla na meti Tartuffeove požude. Svjesna da je Tartuffe želi, želi čak dokazati to svom mužu, a tek uspijeva kada navede Tartuffea da prizna svoje namjere dok se Orgon skriva ispod stola.
Damis - sin Orgonov. Kroz čitavu dramu, isfrustriran je očevom naivnošću toliko da u određenim trenucima bijesni zbog čega ga kasnije Orgon želi istjerati iz kuće.
Marijana - Orgonova kći, Damisova sestra. Zaljubljena je u Valerija, a Orgon je želi udati za Tartuffea. Molière se i nije previše bazirao na njenom liku iako su njene zaruke predstavljale problem u toku drame.
Valerij - zaljubljen u Marijanu. Ne pojavljuje se često u toku drame, ali je okarakteriziran kao pošten, inteligentan i hrabar mladić.
Cléante - Orgonov šurjak, tj. Elmirin brat.
Dorina - Marijanina pratilica. Njen lik, pored ostalih likova, je također veoma interesantan zbog Dorinine određene doze sarkazma i načina ismijavanja ostalih ukućana. Brine se o Marijani i također se protivi Tartuffeu.
Tartuffe - hipokrit. Pojavljuje se u trećem činu. Orgonu se učinio kao pobožan, bijedni čovjek kojem je trebala pomoć. Nakon što ga je Orgon prihvatio, Tartuffe iskorištava njegovu naivnost i okreće čitavu situaciju u svoju korist ne mareći što će zagorčati živote ostalih ukućana.
Flipota - služavka gospođe Pernelle.
Gospodin Loyal - sudski stražar. Molière se malo "poigrao" sa njegovim imenom, ismijavajući njegovu lažnu lojalnost i odanost svojoj državi.
Sadržaj djela
Gospođa Pernelle se svađa s ostatkom ukućana oko Tartuffea. Svi je pokušavaju ubijediti da je Tartuffe lažnjak koji je iskoristio njihovu naivnost, ali gospođa Pernelle ostaje pri svom i sinovom mišljenju da je to samo jedan pobožan čovjek kojem treba pomoć. Njihova naivnost prelazi sve granice kada Orgon počinje dizati Tartuffea u nebesa, nazivajući ga svojim bratom, a Cléante, koji je već počeo biti sumnjiv oko Marijaninih predstojećih zaruka upozorava Orgona da se drži svoje riječi.
Orgon se odluči da zaruči Tartuffea i Marijanu. Iako se još ne pojavljuje, pretpostavlja se da je Tartuffe pristao na to bez obzira što ga Marijana uopće ne zanima. Dorina se počne svađati s Orgonom, ismijavući i njega i njegovu naivnost na što se Orgon naljuti. Valerij govori Marijani da pristane na nove zaruke iako su oboje zaljubljeni jedno u drugo. Dorina prekida njihova ljubavna jadanja i počinje smišljati plan kako da razotkrije Tartuffea.
Dorina uspijeva osmisliti plan pri kojem bi Damis i ona trebali prisluškivati Elmiru i Tartuffea. Ispočetka, sve kreće dobro. Tartuffe priznaje Elmiri da ima osjećaje prema njoj, ali njegove riječi razljute Damisa koji izlazi bijesno i napada Tartuffea. Orgon se pojavljuje, a Tartuffe opet uspijeva iskoristiti naivnog Orgona koji se još više razljuti i tjera Damisa iz svoje kuće, a istovremeno čini potez zbog kojeg će kasnije požaliti - u naletu emocija, proglašava Tartuffea svojim baštinikom i predaje svu imovinu na njegovo ime. Tartuffe to prihvata veoma skromno, znajući da su mu sada otvorene mogućnosti za manipuliranje svih porodičnih sredstava.
Cléante pokušava ubijediti Orgona da ne čini glupe stvari, ali Orgon i dalje vjeruje svojim osjećajima. Elmira ga uspijeva nagovoriti da se sakrije ispod stola dok ona i Tartuffe pričaju. Orgon na to pristaje misleći da neće čuti ništa pogrešno. Tartuffe dolazi i počinje pričati s Elmirom obasipajući je riječima požude. Elmira odugovlači, želeći izvući što više iz njega. Međutim, kada Tartuffe izjavi da će njihova veza moći funkcionirati jer je njen muž obična naivčina, Orgon se razbjesni i napada Tartuffea. Tartuffe bijesno odlazi iz kuće upozoravajući ostale da će im se osvetiti. Orgon ostaje šokiran, a ujedno se javlja i novi problem. Tajni papiri koje je Orgonu dao njegov prijatelj Argas su nestali sa Tartuffeom što Tartuffe može jako dobro iskoristiti. Osim toga, sva imovina se nalazi na njegovom imenu što zadaje još veće muke jadnom Orgonu.
Gospođa Pernelle pokušava ubijediti Orgona da je Tartuffe ipak dobar čovjek i da su oni pogriješili. Orgon se opet razljuti pokušavajući je ubijediti da je vidio sve svojim očima i da će Tartuffe iskoristiti sve protiv njih. Uskoro se pojavljuje Gospodin Loyal koji upućuje ukućanima da se Tartuffe požalio i sudu i kralju i da se do sutra moraju iseliti iz kuće jer ne pripada više njima na što se Gospođa Pernelle zgrozi. Kasnije dolazi Valerij koji govori Orgonu da mora pobjeći jer je Tartuffe preokrenuo čitavu situaciju protiv njih. Međutim, dolazi činovnik koji riješava čitavu dramu govoreći da su prepoznali Tartuffea i da je on već zadavao ljudima i prije problema, a da je kralj zanemario tajne dokumente koje je Orgonu proslijedio njegov prijatelj Argas. Komedija, naravno, završava povoljno i počinju pripreme za vjenčanje Valerija i Marijane.
Tunel
mini|250 px|desno|[[Metro-tunel]] mini|250 px|desno|Tunel-kanal u [[Velika Britanija|Velikoj Britaniji]]
Tunel (noviji) ili prokop (stariji oblik) je podzemni (a rijetko i podvodni) prolazni put. Tačnije određenja bilo bi:
Tunel može biti namijenjen:
Gradnja tunela
mini|250 px|desno|Izgradnja [[Metro-tunela Pariskog metroa]] Gradnja tunela se vrši iz nekoliko koraka:
Kalisto
Kalisto se odnosi na:
Grb Mayottea
Ovaj grb ima boje francuske zastave, a također se nalazi i na zastavi Mayottea, koja je bijele boje sa nazivom teritorije iznad grba. Polumjesec podsjeća na muslimansku religiju, dok cvjetovi "Ilang-ilang" (Cananga odorata) predstavljaju glavni poljoprivredni resurs na ostrvu. Ugrađena bordura simbolizira koralnu barijeru, koja ograničava najveću zatvorenu lagunu na svijetu. Morski konjiċi aludiraju na siluetu ostrva.
Grb je dizajnirao Michel Chabin, bivši direktor Arhive na ostrvu Réunion, a naslikao ga je lokalni umjetnik, Pascale Santerre.
Grb Somalilanda
mini|desno|200px|Grb Somalilanda Grb Somalilanda je uveden 14. oktobra 1996, zajedno sa zastavom. Okruglog je oblika i sastoji se od orla, vage pravde, maslinove grančice i dvije ruke koje se rukuju. Grb je žute boje što simbolizira svijetlu i lijepu kulturu naroda Somalilanda. Iznad grba arapskim pismom je napisana Bismila.
NGC 1987
NGC 1987 (također poznat kao ESO 56-SC131) je otvoreno zvjezdano jato i nalazi se u sazviježđu Sto. Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 3. novembra 1834. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Bruno Senna
Formula 1 karijera
* Sezona u toku
Potpuni spisak rezultata u Formuli 1
(Utrke u boldu označavaju najbolju startnu poziciju) (Utrke u italicu označuju najbrži krug utrke) * Sezona u toku
IC 182
IC 182 (također poznat kao IRAS 01572+0710, MCG 1-6-26, PGC 7556 i UGC 1473) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 216 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Ribe. Najveći prečnik je 0,90 (57 hiljada sg) a najmanji 0,6 uglovnih minuta (38 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Stephane Javelle 5. decembra 1893. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
NGC 6419
NGC 6419 (također poznat kao MCG 11-21-12, PGC 60543 i UGC 10924) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 365 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Zmaj. Najveći prečnik je 1,30 (138 hiljada sg) a najmanji 0,3 uglovnih minuta (32 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio Lewis Swift 17. augusta 1883. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
NGC 3473
NGC 3473 (također poznat kao MCG 3-28-41, PGC 32978 i UGC 6052) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 422 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Lav. Najveći prečnik je 1,10 (135 hiljada sg) a najmanji 1,0 uglovnih minuta (123 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 21. marta 1784. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Polumetali
Polumetali ili metaloidi je naziv za grupu elemenata, čije se osobine nalaze između metalnih i nemetalnih osobina.
Polumetali imaju niz metalnih osobina - kao na primjer bliješteća površina i visoke temperature topljenja. Ipak, oni imaju mnogo lošiju električnu i toplotnu provodljivost od tipičnih metala, a veće od tipičnih nemetala, što je uzrok njihovog javljanja u poluprovodnicima.
Njihove hemijske osobine također se ne mogu ubrajati ni u metalne ni u nemetalne: sa jedne strane pokazuju nemetalne osobine - npr. grade dosta jake neorganske kiseline, a sa druge strane pokazuju tipične metalne - pokazuju veću tendenciju za pravljenje baza nego kiselina i sposobni su za stvaranje kompleksnih jedinjenja kao prijelazni metali.
Londonska konvencija o moreuzima
U Londonskoj konvenciji o moreuzima, zaključenoj 13. jula 1841. između tadašnjih velikih sila Evrope – Rusije, Ujedinjenog Kraljevstva, Francuske, Austrije i Pruske – ponovo je uspostavljena "drevna vlast" Osmanlijskog Carstva zatvaranjem turskih moreuza (Bosfora i Dardanelija), koji povezuju Crno more sa Mediteranom, za sve ratne brodove, osim onih sultanovih saveznika tokom rata. Tako je koristio britanskoj pomorskoj moći na račun Rusije jer je potonja imala direktan pristup za svoju mornaricu Mediteranu.
Ugovor je jedan u nizu koji se bavi pristupom Bosforu, Mramornom moru i Dardanelima. Razvio se kao reakcija na tajni članak u Ugovoru Hünkâr İskelesi, nastalom 1833, u kojem je Osmanlijsko Carstvo jamčilo isključivo korištenje moreuza osmanlijskim i ruskim carskim ratnim brodovima u slučaju opšteg rata, ne dozvoljavajući "stranim ratnim brodovima da uđu u to pod bilo kojim izgovorom". Savremeni ugovor koji kontroliše odnose jest Montrejska konvencija o režimu moreuza iz 1936, koja je još uvijek na snazi.
Pozadina
Konvencija je bila sporazum između velikih sila za jačanje Osmanlijskog Carstva. Razvio se iz ranijeg Sporazuma o Dardanelima, potpisanog između Britanije i Osmanlija 1809.
Počevši od 1831. godine, Egipat se, pod vodstvom egipatskog Muhameda Alija, pobunio protiv Osmanlijskog Carstva, što je rezultiralo egipatsko-osmanlijskim ratom (1831–1833). Ruski car Nikola I odlučio je da podrži Osmanlije. Godine 1833. Rusija je poslala pomorsku snagu i trupe da podrže osmanlijsku odbranu Carigrada. Britanija je isto tako podržavala Osmanlijsko Carstvo.
Rusija kao glavni saveznik Osmanlija potpisalo je Ugovor iz Hünkâr İskelesi, koji je odražavao ovaj savez. Ugovor je garantovao da će Osmanlije zatvoriti moreuz za strane ratne brodove ako i kada Rusija bude ugrožena, i to zatraži.
Pregovori
Uloženi su napori da se Francuska, koja je težila da stane na stranu Mehmeta, ubijedi da prihvati multilateralni sporazum. Ovo je evoluiralo u Konvenciju o moreuzu iz 1841, koja je uključivala garancije slične onima iz Sporazuma o Dardanelima iz 1809, koji je također produžio Londonskom konvencijom iz 1840.
GALEX
Galex je teleskop smješten u Zemljinoj orbiti. On istražuje galaksije u ultraljubičastom području sve do 10 milijardi godina u prošlost. Istraživanja će pomoći naučnicima da shvate evoluciju i nastanak galaksija. Tokom 29 mjeseci GALEX će napraviti mapu galaksija u cijelom svemiru koji će pomoći u razumijevanju kako su galaktike formirane.
Londonska konvencija o moreuzima
Pregovori
Motivacija cara Nikole I da pristane na zatvaranje moreuza bila je njegova nelagodnost zbog Ugovora iz Hünkâr İskelesi, za koji se bojao da bi druge velike sile mogle okrenuti protiv Rusije stvaranjem previše bliskog saveza između njega i sultana, Abdulmedžida I. On je također ovlastio britansku mornaricu da uguši napad na Osmanlijsko Carstvo od njenog bivšeg vazala, Muhameda Alija. Međutim, anglo-ruske tenzije oko regiona su ostale, što je na kraju dovelo do Krimskog rata.
GALEX
Svrha proučavanja je da se sazna gdje su zvijezde i hemijski elementi koji sačinjavaju našu galaksiju nastali.
Londonska konvencija o moreuzima
Ishodi
S britanske tačke gledišta, ova konvencija je pomogla da se očuva evropski balans snaga sprečavanjem nove moćne ruske mornarice da dominira Mediteranom. S ruske tačke gledišta, ugovor je ohrabrivao agresivnu politiku Britanije u regionu, što bi dovelo do Krimskog rata. Različita tumačenja, kao i historija britansko-ruskih odnosa 1840-ih, sugerišu da Konvencija o moreuzu "izgleda da uspostavlja novu eru harmonije" između obje sile, držeći rusku mornaricu podalje od Mediterana, a britansku izvan Crnog mora.
Dok su ovi aranžmani primorali cara Nikolu I da odustane od svojih planova za svođenje Osmanlijskog Carstva na potpunu zavisnost od Rusije i otimanje kontrole nad hrišćanskim zemljama Balkana od Porte, Osmanlijsko Carstvo nije bilo potpuno nezavisno nakon konvencije, jer se oslanjalo o Britaniju i Francusku radi zaštite.
GALEX
GALEX je u Zemljinoj orbiti zbog toga što se ultraljubičasto zračenje ne može posmatrati sa Zemlje zato što atmosfera upija većinu zračenja. Oko Zemlje kruži pod nagibom od 29 stepeni u odnosu na ekvator.
Misija
Historija formiranja zvijezda (Star formation history) – GALEX će istraživati kako su zvijezde i galaksije prošle evoluciju od ranog svemira do onog sadašnjeg. Naučnici se nadaju da će dobiti odgovore na pitanja: Gdje su zvijezde i elementi danas zapravo (ne vidimo ih gdje su zapravo jer svjetlosti treba određeno vrijeme da stigne do nas) i koji faktori su uzrokovali formiranje zvijezda u galaksije? GALEX će osim traženja uzroka evolucije istraživati i svemir sve do 80% puta natrag prema Velikom Prasku.
Kalibracija savremenog svemira (Recent-Universe Calibration) – napraviti će prva velika istraživanja galaktika u ultraljubičastom spektru. U traženju "originala" galaktika veliki teleskopi kao što je Hubble će istraživati udaljene galaktike u ranom svemiru u UV dijelu spektra.
Divokoza
Divokoza (Rupicapra rupicapra) pripada sisarima (Mammalia), Papkarima (Artiodactyla), i to šupljorošcima (Bovidae). Može narasti do 80 cm visine, a u dužinu do 130 cm, a jači mužjaci teški su više od 40 kg. Ženke su nešto manje i lakše. Prirodni neprijatelj im je vuk, a za mlade opasnost može predstavljati i orao. Divokoze mogu živjeti do 20 godina.
GALEX
Misija
Tokom svoje 29 mjesečne misije GALEX će istražiti 10 miliona galaksija.
Divokoza
Izgled
Boja dlake zimi je tamnosiva, skoro crna, dužine do 12 cm, a ljeti žučkastocrvena dužine do 3 cm. Glava je blijede boje, sa tamnom prugom oko očiju i gubice. Od potiljka do repa proteže se tamnija pruga. Boje mužjaka su gotovo uvijek nešto tamnije od ženki. Imaju rogove ali su oni kod kod mužjaka jači, duži i povijeniji nego kod ženki. Za mužjaka je karakterisitčna i kičica na trbuhu i jači i deblji vrat. Rogovi rastu svake godine za određenu dužinu i nikada ne otpadaju. Starost jedinke možemo odrediti brojem godova na rogu koji su izraženi. U prve četiri godine prirast roga je veliki, a zatim opada ali je i dalje vidljiv. Divokoze vole mir i napuštaju uznemirena lovišta. U lovištu je vrlo oprezna i brzo osjeća prisustvo opasnosti, pri čemu pravi uzbunu za ostale jedinke glasnim piskom.
GALEX
Letjelica
Sa osjetljivim ultraljubičastim senzorima, velikom vidnom polju i njegovoj poziciji iznad atmosfere koja upija ultraljubičasto zračenje, GALEX je najbolji teleskop koji radi u UV području. GALEX može detektirati UV objekte koji su milion puta slabijeg sjaja nego objekti koji se mogu vidjeti u vidljivoj svjetlosti. GALEX također može vidjeti milijarde godina u prošlost u svemir. GALEX je relativno mali satelit. Njegovo primarno ogledalo ima samo 50 cm u promjeru.
Divokoza
Ishrana
Divokoza je u hrani izuzetno skromna životinja. Hrani se planinskim travama i mladim lišćem grmolikih biljaka, zimi pupoljcima, suhim vlatima trave, kupinama i malinama, koje nakon hranjenja preživa. Vrlo rado uzima so koja joj se mora redovno iznosti.
GALEX
Teleskop
mini|GALEX GALEX ima teleskop čiji je dizajn sličan onom u Hubbleu, ali sakuplja samo 1/20 svjetla nego što to može skupiti Hubble.
NGC 4979
NGC 4979 (također poznat kao IC 4198, MCG 4-31-7, PGC 45484 i UGC 8209) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 291 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Berenikina kosa. Najveći prečnik je 1,00 (85 hiljada sg) a najmanji 0,7 uglovnih minuta (59 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 10. aprila 1785. godine.
GALEX
Teleskop
GALEXov teleskop je opremljen s dva zakrivljena ogledala – primarno (M1) i sekundarno (M2). M1 u promjeru ima 50 cm, a M2 22 cm u promjeru.
NGC 4979
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Divokoza
Ishrana
Ima odlično razvijeno osjetilo njuha, vidi dobro ali reaguje tek na pokret.
GALEX
Teleskop
Svijetlo koje dolazi u teleskop se odbija od primarnog ogledala, pa od sekundarnog pa onda ulazi u rupu u sredini primarnog. Poklopac štiti leću od prašine tokom lansiranja kao što to čini poklopac na kameri. Da bi teleskop i detektori UV zračenja normalno radili trebaju se održavati na temperaturi između 0-27 stepeni Celzija. Tu zadaću vrše grijači, radijatori i termostati.
Divokoza
Razmnožavanje
Parenje divokoza počinje u novembru i traje do sredine decembra, kad najveći mužjak nastoji otjerati sve potencijalne konkurente i skupiti u krdo što više ženki, ponekad služeći se i svojim rogovima. Ženka se jari u maju i junu i jare (jedno rijetko dvoje) brzo u stanju da prate majku. Jare doji majčino mlijeko oko šest mjeseci. Roščići mu rastu već u prvoj godini a spolno sazrjevaju u trećoj godini. Ženke žive sa mladuncima i mlađim mužjacima u krdima. Odrasli mužjaci su izdvojeni i žive pojedinačno a krdu prilaze samo u vrijeme parenja. Ženke i mužjaci su polno zreli u trećoj godini ali mužjaci moraju da dostignu potpunu fizičku zrelost da bi se mogli boriti za ženku.
GALEX
Orbita
GALEX je postavljen u orbitu na visini od 690 km. Putuje brzinom od 7,5 km/sec. Na dan 16 puta prođe oko Zemlje.
FK Rudar Ugljevik
FK Rudar je nogometni klub iz Ugljevika, entitet Republika Srpska, Bosna i Hercegovina.
Prve godine
Klub je osnovan 1925, pa se smatra najstarijim klubom u entitetu. O počecima kluba se malo zna, ali se pretpostavlja da su ga osnovali mladi nogometni entuzijasti, zaposleni u rudniku ugljena u Ugljeviku, koji je otvoren 1899.
U socijalističkoj Jugoslaviji
U vrijeme bivše SFRJ klub nije postizao značajnije rezultate i takmičio se u nižim (općinskim i regionalnim) ligama.
1980-ih godina klub se zajedno sa stanovnicima seli iz starog Ugljevika u novi dio, zbog eksproprijacije zemljišta za potrebe rudnika i TE Ugljevik.
U novom Ugljeviku klub utakmice igra na stadionu sa skromnim svlačionicama i upravnim prostorima kluba, na tzv. Rudarevu. Zbog toga su se tada počeli nizati planovi o izgradnji modernijeg stadiona. Početkom 1990-ih to se i dešava, ali gradnju prekida rat u Bosni i Hercegovini.
Vrijeme rata
Rat je na kratko vrijeme prekinuo sve aktivnosti, pa i sportske. Tako je i FK Rudar prekinuo rad, ali ga je nastavio pristupivši novoosnovanom Fudbalskom savezu Republike Srpske.
Zapaženiji uspjesi
Nakon završetka rata u Bosni i Hercegovini, 1996. je odigrano je prvo nogometno prvenstvo Republike Srpske. Klub se tada nije takmičio u prvoj ligi, ali je u nju ušao u sezoni 1996/97. u grupu Istok (liga je podijeljena na Istok i Zapad). Svojim izvrsnim igrama klub je postao senzacija te je osvojio prvo mjesto u grupi Istok prve lige Republike Srpske. Za apsolutnog prvaka Republike Srpske, Rudar je igrao protiv prvaka grupe Zapad, a to je bila Sloga iz Trna. Rudar je pobjedio i osvojio naslov Republike Srpske.
U sljedećoj sezoni (1997/98.) ekipu predvodi trener Zoran Jagodić, koji s njom osvaja naslov prvaka ujedinjene Prve lige Republike Srpske. Iste sezone je osvojen i Kup Republike Srpske, a iduće sezone (1998/99.) klub je ponovo pobjednik Kupa, ali u prvenstvu je drugi, sa bodom manje od prvoplasiranog Radnika iz Bijeljine.
Klub drugo mjesto osvaja i u sezoni 1999/00. U sezoni 2000/01. liga Republike Srpske je dobila veći značaj, jer prvoplasirana tri kluba iz lige idu u Premijer ligu Bosne i Hercegovine. Rudar je osvojio treće mjesto i promoviran je u Premijer ligu.
Premijer liga BiH
U prve dvije sezone u ligi je klub igrao solidno, no finansijska kriza se odrazila i na rezultate kluba u sezoni 2004/05., koju je Rudar završio na zadnjem mjestu Premijer lige, čime je ispao u Prvu ligu Republike Srpske.
Druga liga Republike Srpske
Do sezone 2007/08. klub se takmičio u Prvoj ligi Republike Srpske, no tu sezonu završava na predzadnjem mjestu čime ispada u Drugu ligu Republike Srpske, u kojoj se i danas takmiči.
Stadion
Stadion na kojemu Rudar danas igra je otvoren 2000. Izgradnja je započela desetak godina prije, no zbog rata je bila prekinuta. Usprkos svečanom otvorenju stadion još nije završen. Unatoč tomu, to je prvi stadion u Bosni i Hercegovini, koji je dobio licencu UEFA-e. Kapaciteta je 5.000 gledalaca.
Teja
Teja (grč. Θεία, Theía; Θέα, Théa; Αἴθρα, Aíthra) je Titanida, djece boginje zemlje Geje i boga neba Urana je kojoj samo ime znači "božica". Poznata je i kao Eurifesa ("sjajna"). Bila je božica vida i vizije, a time i boginja koja je obdarila zlato, srebro i dragulje svojim sjajem i suštinskom vrijednošću. Njen muž i brat bio je Hiperion, titan i bog sunca sa kojim je imala troje djece - Helija (Sunce), Eje (Zora) i Selenu (Mjesec).
Čini se da je jedno s Etrom, suprugom Hiperiona i majkom njegove djece u nekim izvještajima. Poput njenog supruga, Teja se rijetko pojavljuje u mitu, uglavnom je važna zbog djece koju je rodila, iako se pojavljuje u nekim tekstovima i rijetkim tradicijama.