cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Donji Vakuf
Postanak grada
U srednjem vijeku područje današnjeg Donjeg Vakufa je pripadalo župi Uskoplje. Pouzdano se ne zna godina kada su udareni temelji današnjem naselju. Još 1530. godine Benedik Kuprešić svojim putopisom upućuje na zaključak da se ovo naselje zvalo Donji Novi. Prema kazivanju historičara Nasufa Fazlagića grad je osnovao Ibrahim-beg Malkočević (drugi od sedam sinova Malkoč-bega, bosanskog, hercegovačkog i kliškog sandžakbega). Prema ovim izvorima Ibrahim-beg je 1574. godine podigao džamiju (Čaršijska-bas džamija) koju u svom putopisu spominje i Evlija Čelebija. U to doba Donji Vakuf se zvao Novosel. Iz sultanovog fermana koji nosi datum 20. muharem 990. po hidžri (19. novembar 1590. godine) saznajemo da je stanovništvo Novosela, zbog geopolitičkog i komunikacionog značaja koji mu je pridavala porta, bilo oslobođeno poreza. Od tog datuma Novosel (Donji Vakuf) nosi status kasabe. Osmanlije su Donji Vakuf zvali Fakvi-ziv, a kasnije Donji Vakuf. Tada je grad imao 161 kuću sa 33 medereda (neoženjena mladića). Naseljavali su ga zanatlije, trgovci, a bilo je i carskih službenika. Da je tadašnje Donje Skoplje predstavljalo značajan strateški punkt svjedoči i podatak da je u gradu službovalo 14 vojnih lica (10 spahija, dvojica ćehaja, jedan subaša i jedan vojvoda). Za osmanlijske vladavine u Donjem Vakufu na lijevoj obali Vrbasa nije izgrađena ni jedna kuća, a i naselje na desnoj nije se razvijalo. Nova austrougarska vlast je zatekla staru kasabu sa oko 2.000 stanovnika.
Austrougarsko doba
U vrijeme vladavine Austro-Ugarske započinje gradnja cestovnih i željezničkih komunikacija, jer je okolina Donjeg Vakufa koja je bogata šumom brzo privukla bečke industrijalce. Izgrađena je uskotračna pruga Donji Vakuf - Jajce, te Donji Vakuf - Bugojno, kao i putni pravci dolinom rijeke Vrbas. Početkom ovog vijeka (1901.) podignuta je prva pilana na vodeni pogon na rijeci Semešnici, vlasništvo Huge Feldbauera. Tada je premoštena rijeka Vrbas (Filbarova ćuprija). U svojim putopisima profesor Strodl Stjepan iz Sarajeva spominje da je 1901. u Donjem Vakufu bilo 2.329 stanovnika dok je Bugojno imalo 1.771 stanovnika. On je zabilježio i postojanje sreske ispostave, žandarmerijske stanice, devet džamija, četiri mekteba, narodne osnovne škole, pravoslavne crkve, pravoslavne osnovne škole, željezničke stanice. Počeo je rad i gipsare (vlašnistvo firme Latner), te pogon tkaonice ćilima. U gradu je živio određeni broj željezničara, zanatlija, trgovaca i ugostitelja. Ostalo stanovništvo bavilo se poljoprivredom, dućane su držali imućniji ljudi.
Geografija
mini|desno|250px|Rijeka [[Vrbas (rijeka)|Vrbas teče kroz Donji Vakuf]]
Donji Vakuf se nalazi u Srednjobosanskom kantonu, broji 8.000 stanovnika (procjena iz 2000. godine), leži na rijeci Vrbas.
Prije rata (1992-1995) Donji Vakuf je bio razvijen moderni gradić u kojem je živjelo oko 7.000 stanovnika, dok je općina brojala preko 20.000 stanovnika.
Donji Vakuf je važno bosanskohercegovačko raskrižje, kroz grad idu dvije najvažnije magistrale (Zenica - Donji Vakuf i Banja Luka - Jablanica).
Stanovništvo
Po posljednjem službenom popisu stanovništva iz 1991. godine, općina Donji Vakuf imala je 24.544 stanovnika, raspoređenih u 68 naselja. Poslije potpisivanja Dejtonskog sporazuma, općina Donji Vakuf je gotovo u cjelini ušla je u sastav Federacije Bosne i Hercegovine. U sastav Republike Srpske ušao je dio naseljenog mjesta Ljuša.
Privreda
mini|desno|Raskrsnica u Donjem Vakufu Donji Vakuf je prije 1992. godine imao razvijenu drvnu industriju "Janj", tvornicu montažnih kuća, tvornicu gipsa i gipsceluloznih ploča, rudnike gipsa i kamena, metalni pogon, visokogradnju i niz drugih manjih preduzeća.
Za vrijeme rata 1992-95. mnogo privrednih i ekonomsko važnih objekata je bilo djelimično uništeno ili opljačkano. Problem grada i općine je visoki stepen nezaposlenosti, posebno među mladom populacijom.
Obrazovanje
U gradu se nalaze gimnazija, mješovita srednja škola, te tri osnovne škole. Grad ima bogatu biblioteku, kulturno-umjetničko društvo i književni klub 'ART'.
Zanimljivosti
U okolini Donjeg Vakufa postoji 16 nekropola stećaka, ostaci gotičke bazilike u Oborcima, turbe Torlak Alije u Torlakovcu, a najveći broj kulturno-historijskih spomenika iz rimskog i osmanlijskog perioda nalazi se u Pruscu (4 km od Donjeg Vakufa): tvrđava tj. stari grad koju su započeli Mlečani, a završile Osmanlije, sahat-kula, turbe Hasan Kjafi efendije, turbe Ajvaz-dede i Ajvaz-dedina stijena Ajvatovica u narodu poznata kao mala kjaba, jer predstavlja najveće dovište muslimana u Evropi, a ujedno i najveće tradicionalno okupljalište Bošnjaka.
Brojnići
Brojnići su naseljeno mjesto u općini Pale, Bosna i Hercegovina.
Zavičajni muzej u Visokom
mini|Desno|Zgrada Zavičajnog muzeja u Visokom mini|Desno|Zgrada Zavičajnog muzeja u Visokom
Zgrada Zavičajnog muzeja u Visokom izgrađena je 1902. godine u Austro-Ugarskom periodu i prvobitno je imala funkciju zgrade gradske općine odnosno Beledije. Zavičajni muzej u Visokom osnovan je 1953. godine, a u zgradi, u kojoj se danas nalazi, smješten je 1957. godine. Zgrada je izgrađena u neo-maurskom stilu i odražava arhitektonski stil gradnje karakterističan za vrijeme u kom je izgrađena. Prvi kustos muzeja je bio Anton Smodič. Zgrada muzeja je tokom rata pretrpjela ogromna oštećenja. U periodu od 2008. do 2012. godine zgrada je obnovljena.
Djelatnost muzeja
Djelatnost muzeja se zasniva na prikupljanju, obradi, zaštiti i čuvanju muzejske građe, kao i njenoj prezentaciji organizirovanjem izložbi, samostalno ili u saradnji sa drugim ustanovama. Pored osnovnih djelatnosti muzeoloških disciplina Muzej je registrovan i za naučno-istraživački rad, kao i za zaštitu kulturne baštine.
Zavičajni muzej Visoko posjeduje vlastitu zgradu u centralnoj zoni grada sa raspoloživih 366 m2. To uključuje i zbirku sa kamenim fragmentima, kancelarijama, izložbenim prostorima, kao i restauratorsku-konzervatorsku radionicu
Zavičajni muzeja obuhvata muzejsku građu prikupljenu na području visočke općine i sistematiziranu u nekoliko zbirki: Numizmatička zbirka, arheološka zbirka, srednjovjekovna zbirka, etnografska zbirka, geološko-paleontološka zbirka, zbirka predmeta NOB-a, umjetnička zbirka, fototeka, muzejska biblioteka i knjižni fond.
Zavičajni muzej nudi nekoliko tematskih izložbi godišnje svim svojim posjetiocima, a također značajnu pažnju poklanja očuvanju tradicije starih zanata u Visokom
IC 1909
IC 1909 (također poznat kao ESO 357-14, MCG -6-8-3 i PGC 12212) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 349 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Hemijska peć. Najveći prečnik je 1,20 (122 hiljade sg) a najmanji 0,6 uglovnih minuta (61 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio DeLisle Stewart 1899. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Sintaksin
Sintaksini su porodica membranski integrisanih Q-SNARE proteina koji učestvuju u egzocitozi.
Domeni
Sintaksini posjeduju po jedan C-terminalni transmembranski domen, SNARE domen (poznat kao H3) i N-terminalni regulatorni domen (Habc). Sintaksin 17 može imati dva transmembranska domena.
Funkcija
In vitro sintaksin sam po sebi dovoljan je za pokretanje spontane kalcij-neovisne fuzije sinapsnih vezikula koje sadrže v-SNARE.
Noviji i donekle kontroverzni amperometrijski podaci sugeriraju da transmembranski domen sintaksiina 1A može činiti dio fuzijskih pora egzocitoze.
IC 216
IC 216 (također poznat kao PGC 8650) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 137 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Kit. Najveći prečnik je 0,30 (12 hiljade sg) a najmanji 0,2 uglovnih minuta (8 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Stephane Javelle 4. decembra 1891. godine.
Sintaksin
Vezivanje
Sintaksini se vezuju za sinaptotagmin na način ovisan o kalciju i stupaju u interakciju sa naponskim zavisnim kalcijskim i kalijskim kanalima preko C-terminalnog H3 domena. Direktna interakcija sintaksin-kanala je pogodan molekulski mehanizam za blizinu između m fuzije i kapija ulaska Ca2+ tokom depolarizacije presinapsnih aksonskih dugmadi.
IC 216
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Sintaksin
Vezivanje
Poznato je da se proteini porodice Sec1/Munc18 vezuju za sintaksin i reguliraju sinmtaksinske mehanizme. Munc18-1 se vezuje za sintaksin 1A preko dva različita mesta koja se nazivaju N-terminal vezivanja i "zatvorena" konformacija koja uključuje i centralni Habc domen i domen jezgarnog SNARE-a. Smatra se da vezivanje Munc18-1 za N-terminal sintaksina-1 olakšava interakciju sintaksina-1 sa drugim SNARE, dok se veruje da je vezivanje za "zatvorenu" konformaciju sintaksina-1 inhibitorno.
Nedavno objavljeni podaci pokazuju da se alternativni spojeni sintaksin 1 (STX1B) kojem nedostaje transmembranski domen lokalizira u jedrima.
Bulozi (Pale, FBiH)
Bulozi su naseljeno mjesto u općini Pale, Bosna i Hercegovina.
Dimitrije Požarski
Dimitrije Požarski, Spasitelj domovine (17. oktobar 1577. - 30. april 1642.), ruski general i vojni vladar Rusije 4. novembra 1612. - 21. februara 1613.
Rat
U trenucima kada je do ovog generala stigla vijest o stvaranju prve dobrovoljačke armije Prokopija Ljapunova, donosi odluku da joj se odmah pridruži. Tokom Moskovske bune u martu 1611. godine Dimitrije je ranjen zbog čega nema nikakve uloge u propasti pobunjenika tokom augusta 1611. godine. Kako je tada bila propala vojska, a ne želja za slobodom ubrzo ruski trgovci organiziraju druge dobrovoljačke armije. Ovaj put oni su zapovjedništvo ponudili proslavljenom generalu Dimitriju Požarskom. Očekivanja svih da će nova vojska odmah krajem 1611. godine krenuti prema Moskvi nisu se ispunila, pošto on odlučuje da je najprije potrebno vojsku dovesti u vojnu spremnost. Nakon dugog pripremanja tek u ljeto 1612. godine ova vojska je krenula osloboditi Moskvu. U odlučujućoj četverodnevnoj bitki 19. - 23. augusta 1612. godine snage Dimitrija Požarskog su potukle poljsku vojsku i osvojile vojne zalihe za poljski garnizon u Moskvi. Iako su još neko vrijeme potom neprijateljski vojnici držali ruski glavni grad, oni su ostavši bez hrane bili primorani na predaju. Godišnjica ulaska ruskih vojnika u Kremlj se danas još uvijek obilježava svakog 4. novembra koji je proglašen nacionalnim praznikom ruskog jedinstva.
Oslobodivši glavni grad Dimitrije Požarski je postao nacionalni heroj s zadatkom organiziranja okupljanja parlamenta radi biranja novog cara. Zbog tadašnjeg popriličnog državnog rasula nakon 8 godina što građanskog rata, što strane okupacije prošlo je cijelih 6 mjeseci prije izvršenog biranja. Bez obzira na svoj herojski status on nikada nije bio niti u širem popisu kandidata za krunu. Sličnu sudbinu je doživio i Simeon Bekbulatovič još uvijek živi veliki vojvoda Moskve. U tipičnim svevremenskim političkim spletkama za novog cara je 21. februara 1613. godine izabran šesnaestogodišnji Mihajlo Romanov zbog nade da će se njim radi njegove mladosti moći upravljati bez problema.
Ostatak života
Nakon oslobođenja život Dimitrija Požarskog je krenuo normalnim feudalnim tokom prema dolje. On više nikada nije upravljao niti jednom ruskom vojskom jer se smatralo da kao novopečeni bojar ne smije komandirati plemićima plave krvi. Zbog svojih prijašnjih zasluga od cara dobija titulu spasitelja domovine i velike posjede oko Moskve. Umro je 20. aprila 1642. godine, samo tridesetak godina prije smrti svojega posljednjeg potomka.
Demografija Vogošće
Po popisu stanovništva iz 1991. godine, općina Vogošća (u to vrijeme jedna od 5 prigradskih općina Grada Sarajeva) imala je 24.647 stanovnika, raspoređenih u 21 naselju.
Popis 1991.
ukupno: 24.647
Popis 1981.
ukupno: 18.663
Popis 1971.
ukupno: 14.402
Seget Gornji
Seget Gornji je naseljeno mjesto u sastavu općine Seget, Splitsko-dalmatinska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Trogir.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2021. godine, Seget Gornji je imao 137 stanovnika.
Napomena: ''Do 1931. iskazivano je pod imenom Seget, a od 1948. do 1981. pod imenom Gornji Seget. U 1869., 1921. i 1931. sadrži podatke za naselje Seget Vranjica, a u 1921. i 1931. za naselje Seget Donji.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Seget Gornji je imalo 177 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Colin Farrell
Colin James Farrell (Dublin, 31. maj 1976.) irski glumac, poznat po svojim filmskim ulogama u visokobudžetnim hollywoodskim filmovima, ali i po svome burnom, privatnom životu.
Biografija
Vratio se u Dublin, svaštario, pa se priključio grupi koja se bavila kaubojskim plesom, da bi s osamnaest godina i uživanja velikih količina droge i alkohola završio na liječenju od depresije. Liječenje njegove autodestrukcije je trajalo šest mjeseci i tada mu je pomogao brat Eamon (vodi umjetničku školu u Dublinu), posudivši mu novac i natjeravši ga da upiše satove glume na Gaiety School of Drama. Kako nikada nije podnosio autoritete i ovaj puta je prekinuo školovanje, zarađivao kao fotomodel i dobio prvu ulogu u filmu "A Little World Of Our Own". Na njegovu sreću primijetio ga je glumac Kevin Spacey i spomenuo producentima filma "Ordinary Decent Criminal". Uloga sa Spaceyem donijela mu je dodatni proboj i dolazak na američko područje. U međuvremenu je u Irskoj igrao u niskobudžetnom filmu Joela Schumachera "Tigerland" i njome zaradio pohvale američkih filmskih kritičara.
Živio je nevjerovatno brzo, potajno se vjenčavši s glumicom Ameliom Warner, da bi se nakon par mjeseci razveli. Onda je uslijedila odlična uloga u filmu "Hartov rat" s Bruceom Willisom u glavnoj ulozi. Nakon toga je nizao uloge u filmskim hitovima poput ZF "Minority Reporta" (2002. g.) s Tomom Cruiseom. I dalje je ostao dosljedan sebi i svojoj otvorenosti pričajući o seksu, drogama, piću. Žestoke reakcije izazvao je njegov intervju za magazin Playboy 2002. godine u kojem je pripadnike IRA-e nazvao "smećem i teroristima.
U 2003. godini snimio je čak šest filmskih uloga.
Sa svojim idolom iz djetinjstva Al Pacinom glumio je u filmu "The Recruit", a glumcu Ben Afflecku oteo ulogu u ekranizaciji stripa Daredevil. U samo dvanaest dana snimio je film "Phone Boot", zatim u biografskoj drami "Victoria Guerin" i jednu od glavnih uloga u filmu "S.W.A.T.".
Nakon snimanja filmskog nastavka popularne policijske serije "Miami Vice" (koji kreće u distribuciju 2006. g.) s Jammieom Foxxom, odlazi na liječenje ovisnosti o lijekovima protiv bolova.
Uz pomoć višeg suda u Los Angelesu uspio je prekinuti distribuciju kućnih seksi video snimki preko interneta, koje je 2003. g. snimio s Playboyevom djevojkom Nicole Narain.
Iz jedne od propalih veza ima sina, u januaru 2006. se vratio s liječenja i očekuje ga bogati raspored snimanja za film o Bobu Dylanu, pa triler "Borgia" i dramu "Pride and Glory" s Nickom Nolteom.
Spisak naseljenih mjesta u općini Vogošća
Opći podaci
Općina Vogošća se nalazi u kantonu Sarajevo, Bosna i Hercegovina.
Naseljena mjesta u općini Vogošća, po popisu stanovništva iz 2013. (ukupno 21) su:
Berane
mini|280px|Berane, zgrada općine Berane (ćir. Беране) su grad i naseljeno mjesto, te sjedište općine u Crnoj Gori.
Geografija
Od ukupne površine općine na plodno zemljište otpada 91% ili nešto oko 62 hektara. Neplodnog zemljišta je oko 5,5 hektara. Područje beranske općine ima uglavnom umjerenu kontinentalnu klimu. U pojedinim mjestima općine temperatura može dostići do 37 °C, a zimi i do -30 °C. U užem dijelu općine proljećna klima nastupa rano i ona se uglavnom poklapa sa kalendarskim početkom proljeća, što je povoljno za rane proljetne poljoprivredne radove i za vegetacioni period koji u prosjeku traje 250 dana. Zime su duge i uglavnom oštre sa niskim temperaturama. Područje općine bogato je vodom, što je posljedica sastava zemljišta, biljnog pokrivača, reljefa i klime. Lim je glavna rijeka koja odvodi 98% vode sa teritorije općine. Voda Lima nije iskorištena iako raspolaže znatnom snagom koja se može iskoristiti za izgradnju hidroelektrane. Lim je bogat raznovrsnom ribom (11-15 vrsta).
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine općina Berane imala je 28.515 stanovnika, od čega u samim Beranama 11.073.
Berane (naseljeno mjesto)
Napomena: ''Od 1949. do 1992. iskazivano pod imenom Ivangrad.''
Popis 2011.
Napomena: Oznaka Z predstavlja zaštićen podatak.
Privreda
Općina Berane je jedna od najsiromašnijih općina u republici Crnoj Gori. Industrijska proizvodnja je veoma mala jer su mnoga preduzeća u zadnjih 10 godina prestala da rade zbog raspada SFRJ. U ranijem periodu mnoga poljoprivredna domaćinstva su preseljena sa sela u grad zbog tzv. industrijalizacije, tako da je poljoprivreda zamrla, selo zapostavljeno, a industrija ugašena tako da većina stanovnika teško živi. U posljednje vrijeme otvoreno je mnogo privatnih preduzeća uglavnom na bazi trgovine i ugostiteljstva. Proizvodnih preduzeća je veoma malo. U tim preduzećima zapošljavaju se radnici uglavnom na crno, te nemaju neki društveni značaj. Ukupan broj zaposlenih je oko 3.000. U općini Berane postoji jedan dječji vrtić, 13 osnovnih škola, 4 srednje škole, visoka medicinska škola, učiteljski fakultet (odjeljenje fakulteta u Nikšiću), Fakultet za menadžment u saobraćaju i komunikacijama, Fakultet za primijenjeno računarstvo (odjeljenje fakulteta iz Podgorice). U općini postoji opća bolnica i dom zdravlja sa 61 ljekarom, 20 stomatologa i oko 350 zdravstvenih radnika srednjeg obrazovanja. Broj korisnika materijalnog obezbjedjenja kreće se oko 1200.
NGC 5011A
NGC 5011A (također poznat kao ESO 269-63, IRAS 13093-4303, MCG -7-27-41 i PGC 45847) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 146 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Kentaur. Najveći prečnik je 1,60 (68 hiljada sg) a najmanji 0,7 uglovnih minuta (30 hiljada sg).
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Reg Parnell
Reginald Harold Haslam Parnell (Derby, 2. juli 1911 - Derby 7. januar 1964) bio je britanski vozač u Formuli 1.
Potpuni spisak rezultata u F1
(Utrke u boldu označuju najbolju startnu poziciju) (Utrke u italicu označavaju najbrži krug utrke)
NGC 309
NGC 309 (također poznat kao IRAS 00542-1010, MCG -2-3-50 i PGC 3377) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 260 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Kit. Najveći prečnik je 3,00 (227 hiljada sg) a najmanji 2,4 uglovnih minuta (182 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio Ernst Wilhelm Leberecht Tempel 1876. godine.
Velika džamija
Velika džamija je ime Harema u Mekki.
NGC 309
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Velika džamija
Može se odnositi i na:
A Night at the Opera (Queen)
A Night at the Opera je 4. studijski album britanske rock grupe Queen, izdan 21. oktobra 1975. godine. Drugi je album pored albuma A Day at the Races koji je samostalno producirala grupa. Doživio je 4 platinasta izdanja u SAD-u i 2 u Velikoj Britaniji. Sniman je u Sarm West Studios i Wessex Studios u Londonu. Album je dobio naziv po čuvenom filmu braće Marx koji je grupa gledala tokom snimanja albuma i čiji naziv zapravo metaforički dočarava ono što je Queen htio postići ovim albumom. Obilježen je kao prekretnica i vrhunac u karijeri Queena i smatra se njihovim najboljim i najkompletnijim studijskim ostvarenjem. To je bio njihov prvi album koji je dostigao vrh na britanskoj top-listi albuma gdje se zadržao punih devet sedmica, a u SAD-u je dospio do broja 4 gdje je doživio trostruki platinasti tiraž. Ogromnom uspjehu albuma uveliko je pridonio epski singl Bohemian Rhapsody koji je izašao tri sedmice prije albuma i koji je postao njihov prvi broj 1 hit nakon što je emitiran u emisiji Top Of The Pops, postavši tako prvim videospotom u historiji moderne muzike. Pjesma je srušila sve rekorde popularnosti dotada, bila je na vrhu top-liste u Britaniji punih devet sedmica i donijela je njenom autoru Freddie Mercuryju još jednu prestižnu "Ivor Novello" nagradu. Sa ovim albumom Queen su ušli u prvu ligu rocka i započeli svoju desetogodišnju neprekidnu i sveprisutnu dominaciju svijetom rock muzike.
Album je nastajao u vrlo teškom i neizvjesnom periodu za grupu, prvenstveno jer su se pokušavali riješiti svog starog menadžmenta te se izboriti za svoju nezavisnu poziciju na muzičkoj sceni zbog čega je bio svojevrsni album "biti ili ne biti" naročito nakon što je izdavačka kuća EMI odlučila pokriti za to vrijeme enormne troškove njegovog snimanja, publiciranja i izdavanja. To je dotada bio najskuplji rock album ikad napravljen, sniman u sedam različitih studija i prema Brian Mayu vjerovatno bi došlo i do raspada grupe da album nije polučio očekivane rezultate. U muzičkom smislu, Queen je ovim albumom dostigao vrhunac svoga ranog izraza, koji se čini kao svojevrsno ušće svih već ranije predstavljenih odlika i muzičkih pravaca grupe. Za razliku od prethodnih albuma ovdje je svaka pjesma dorađena i dovedena do savršenstva, a cijeli album djeluje kao impresivna i homogena cjelina, zaokružena formom "zvučnog zida", "posloženim" baroknim vokalnim dionicama i "kolažnom" produkcijom. Njihovo eksperimentisanje i miješanje različitih muzičkih žanrova na osnovni hard rock iskaz ovdje je dostiglo svoje vrhunce i Queen je napravio hrabro i ambiciozno izdanje, koje se danas smatra remek-djelom hard rocka i jednim od najboljih albuma rock općenito. Od svog izlaska album je zadržao svoju veliku popularnost i utjecaj kod publike i kritike, a njegova najbolja i najpoznatija kompozicija Bohemian Rhapsody se smatra jednom od najboljih pjesama ikad napravljenih. Album je uključen u listu magazina "Rolling Stone" među 500 najboljih albuma u historiji na broj 230, te na liste "Classic Rock" magazina 100 najvećih britanskih albuma (broj 17) i "Q Magazina" 50 najboljih britanskih albuma ikad (broj 16). Godine 2006. je izabran kao deveti najbolji broj 1 album svih vremena od britanske javnosti, a "Channel 4" ga je imenovao trinaestim najboljim albumom ikad. Album je također uključen među 100 najboljih rock albuma po izboru internetskog portala "DigitalDreamDoor.com", te na listama magazina "Kerrang!" među 100 najboljih rock i heavy metal albuma. Isto tako ovo je treći Queenov album u nizu koji je uključen u knjigu "1001 album koji morate čuti prije smrti" čiji popis su sastavili vodeći svjetski muzički kritičari.
Povodom 30 godina od izlaska albuma 21. novembra 2005. godine je izašlo i njegovo DVD izdanje pod nazivom Classic Albums: The Making Of A Night at the Opera koje sadrži: dokumentarni film o nastanku albuma i kritički osvrt iz serijala "Classic Albums" od "Eagle Rock Entertainmenta" sa komentarima članova grupe, producenta Roya Thomasa Bakera, novinara i drugih muzičara na prvom dvd-u, te cijelu dvd verziju albuma na drugome (originalni videospotovi za njegove singlove Bohemian Rhapsody i You're My Best Friend, te novi napravljeni i umontirani filmovi za ostale pjesme sačinjeni uglavnom od njihovih koncertnih izvedbi).
Spisak pjesama
Strana 1
Strana 2
"Death on Two Legs (Dedicated To..."
Pjesmu je napisao Freddie a kao što se iz naziva može primijetiti ista je posvećena nekome te su postojala nagađanja da je Freddie na osnovu mržnje koju je osjećao prema bivšem menadžeru grupe Queen, Normanu Sheffieldu, istu posvetio upravo njemu. Iako to nikada nije priznao u javnosti, nakon saslušanja pjesme, poznavaoci Freddia su bili uvjereni da su nagađanja tačna usljed čega je Norman Sheffield pokušao i tužiti grupu Queen. Tokom izvođenja ove pjesme uživo Freddie je znao dodatno posvetiti pjesmu tako da bi nakon riječi ‘’Dedicated to’’ dodavao i riječi "a real motherfucker of a gentleman" iako je ovaj dodatak cenzurisan i izbačen sa albuma Live Killers snimljenog 1979. godine. U dokumentarcu o snimanju albuma ‘’A Night at the Opera’’ Brian May je izjavio da su članovi grupe na prvo slušanje bili iznenađeni zajedljivošću teksta pjesme. Kao i u slučaju pjesme Bohemian Rhapsody, većinu muzičkih dionica prvobitno je Freddie odsvirao na klaviru iako su to dionice za gitaru upravo da bi demonstrirao koliko je May i njegova virtuoznost na gitari potrebna grupi.
Lazing on a Sunday Afternoon
Pjesma "Lazing on a Sunday Afternoon" je još jedna pjesma s albuma koju je napisao Mercury za koju je također odsvirao klavirske dionice i otpjevao sve vokale.
"I'm in Love with My Car"
Ovo je jedna od najpoznatijih pjesama Rogera Taylora u cjelokupnom stvaralaštvu grupe ‘’Queen’’. Pjesma je u početku smatrana kao šala jer je May nakon što je preslušao demo snimak smatrao da nije dovoljno ozbiljna. Na originalnom demo snimku Taylor je odsvirao gitaru da bi na ponovnom snimanju tu ulogu preuzeo May. Vodeće vokale studijske verzije pjesme izveo je Taylor a isto to je izvodio i na koncertima uživo kad god se izvodila ova pjesma. Taylor je pjesmu napisao inspirisan svojim tadašnjim automobilom Alfa Romeo. Kada je došlo do izdavanja prvog singla albuma, Taylor je toliko bio oduševljen ovom pjesmom da je tražio od Freddia (autora prvog singla "Bohemian Rhapsody") da mu osigura prvo mjesto za pjesmu na ‘’B’’ strani albuma čime bi se pjesmi posvetila ista količina publiciteta kao i glavnom singlu albuma i kasnije će se ispostaviti jednoj od najboljih pjesama grupe ‘’Queen’’ pjesmi "Bohemian Rhapsody". Pjesma je redovno izvođena na koncertima uživo u periodu između 1977. i 1981. godine.
"39"
Pjesma "'39" govori o grupi istraživača svemira koji je ukrcavaju se na ono što je, iz njihove perspektive, godinama dugo putovanja. Po povratku sa putovanja, međutim, oni shvate da je od njihovog polaska do povratka prošlo 100 godina, zbog posljedica koje proizilaze iz Einsteinove specijalne teorije relativnosti. Dok Brian May pjeva pjesmu na albumu, Freddie je istu obično pjevao na koncertima uživo. George Michael pjesmu "'39"izvodi na Freddie Mercury Tribute Concertu, održanom u aprilu 1992. godine. Zanimljivost vezana za ovu pjesmu je ta da je pjesma "'39" ustvari 39. pjesma po redu počevši od pjesme "Keep Yourself Alive" (sa prvog albuma grupe).
"Sweet Lady
"Sweet Lady" je napisana u neobičnom rock stilu, a napisao ju je Brian May. Taylor dionicu sa bubnjevima smatra kao najtežu ikada snimljenu.
"Seaside Rendezvous"
Pjesmu je napisao Mercury, a poznata je po instrumentalnom dijelu pjesme koji počinje oko 00:51. U cjelosti je izvode Mercury i Taylor. Freddie u pjesmi imitira drvenoduvačke instrumente, uključujući i klarinet dok Taylor uglavnom imitira limene duvače instrumente, uključujući tube i trube. Tokom ovog dijela Taylor pogodi najvišu notu na albumu, C6. Mercury je odsvirao i dionicu na klaviru.
"The Prophet's Song"
Komponovao ju je May (radni naslov pjesme je bio "ljudi na zemlji"). U TV emisiji In the Studio with Redbeard, Brian je objasnio da je napisao pjesmu nakon sna u kojem je sanjao o velikoj poplavi, dok se oporavljao od bolesti,za vrijeme snimanja albuma Sheer Heart Attack. Također je naveo da je to bio izvor za još neke tekstove pjesama. On je proveo nekoliko dana stavljajući ga zajedno, a to uključuje i vokalni kanon pjeva Merkura.Vokal, a kasnije i instrumentalne Canon je producirao ranim uređaje traka kašnjenja. Pjesma je pod jakim uticajem progresivnog rock stila. Sa trajanjem od preko 8 minuta ovo je najduža pjesma grupe Queen ne računajući instrumental Untitled Hidden Track sa albuma "Made in Heaven" koja je u trajanju od 22:32. San kojeg je sanjao a koji je bio inspiracija za ovu pjesmu je bio oko Velikog potopa, a tekstovi pjesmi imaju reference iz Biblije i Noine arke.
"Love Of My Life"
Napisana je za tadašnju Freddievu djevojku Mary Austin i jedna je od njegovih najizvođenijih pjesama. Freddie svira klavir (uključujući i klasične solo dionice) i pjeva sve vokale sa zapanjujućom preciznošću. Brian svira harfu a Gibson Hummingbird akustičnu gitaru (koju je kupio u Japanu). Brian May na kraju aranžirao pjesmu tako da se može svirati na akustičnoj gitari tokom nastupa grupe. Bila je omiljena Freddieva pjesma koju je često tokom koncerata uživo u momentima prestajao pjevati prepuštajući to publici. To je posebno dobro primljeno tokom koncerata grupe u Južnoj Americi. Ta tradicija je ostala tako kada Queen i Paul Rodgers izvode ovu pjesmu tokom koncerta (pogotovo kada je izvodi sam Brian) skoro da i ne izgovaraju riječi pjesme prepuštajući to publici.
"Good Company"
Pjesma je inspirisana pričom o čovjeku kojeg je otac dok je još bio mlad savjetovao da "se brine o svemu onome što naziva svojim i da se drži dobrog društva". Pjesma dalje govori o tome da se mladić u početku držao tog savjeta, družio se sa svojim prijateljima a potom se i oženio djevojkom Sally. Međutim, nakon vjenčanja, on počinje gubiti interes za svoje prijatelje. Kako stari, sve više se posvećuje svom pozivu, radeći i noću i zapostavljajući svoju porodicu. Na kraju, njegovi napori su nagrađeni, osniva svoju kompaniju i još više se posvećuje svom poslu, ne primiječujući kako ga njegova supruga ostavlja. Na kraju pjesma završava uzdahom starijeg čovjeka, zadihanog sa lulom, razmišljajući o životnim lekcijama.
"God Save the Queen"
Brian je snimio pjesmu prije turneje grupe povodom promocije albuma Sheer Heart Attack. U kasnijoj verziji pjesme uklonio je dionicu sa klavirom i dodao nekoliko dionica gitare. Dionice na gitari potvrđuju njegovu osebujnu tehniku. Za tu tehniku sviranja gitare je izjavio da je razvijena dok je pokušavao pronaći zvuke violine svirajući gitaru.
Just Push Play
Just Push Play jest 13. studijski album američke hard rock grupe Aerosmith. Objavljen je 2001. Na snimanju albuma, pomoć u koprodukciji Aerosmithu pružili su Mark Hudson i Martini Fredrikson.
NGC 2013
NGC 2013 je otvoreno zvjezdano jato i nalazi se u sazviježđu Kočijaš. Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 10. februara 1831. godine.
Vladislav IV, kralj Poljske
Vladislav IV Vasa (poljski: Władysław IV Waza; ruski: Владислав IV Ваза; latinski: Vladislaus IV Vasa; litvanski: Vladislovas Vaza; 9. juni 1595. - 20. maj 1648.) je bio kralj Poljske i veliki vojvoda Litvanije od 1632. do njegove smrti 1648. godine. Bio je sin Sigismunda III i njegove supruge Ane Habsburške. Godine 1610. Vladislav je bio izabran za cara Rusije od strane Sedam bojara, ali nije preuzeo ruski tron zbog protivljenja svog oca i narodnog ustanka u Rusiji. Ipak, do 1634. godine je koristio titulu veliki knez Moskve.
Mesapi
mini|250px|Mesapska keramika, Arheološki muzej u Oriji, Apulija, Italija. mini|250px|Mogući smjer doseljenja Mesapa na jug Italije
Vladislav IV, kralj Poljske
Nakon dolaska na poljsko prijestolje 1632. godine, Vladislav je bio prilično uspješan u odbrani Poljsko-litvanske unije, prije svega u Smolenskom ratu (1632. - 1634.) u kojem je lično učestvovao. Podržavao je vjersku toleranciju i sprovodio vojne reforme; osnovao je zajedničku mornaricu. Također je bio i renomirani pokrovitelj umjetnosti i muzike. Umro je bez legitimnog muškog nasljednika i naslijedio ga je njegov polubrat Ivan II Kazimir. Njegova smrt je označila kraj relativne stabilnosti Poljsko-litvanske unije, jer je nakon nekoliko decenija došlo do sukoba i tenzija sa štetnim posljedicama kao što su Hmeljnickijev ustanak 1648. godine i Švedska invazija 1655. godine.
NGC 2013
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Mesapi
Mesapi su bili pripadnici antičkog plemena koje je naseljavalo jugoistočne dijelove današnje Italije, oko grada Salenta u regiji Apulija. U različitim historijskim razdobljima ovo je područje imalo različita imena: Mesapija, Japigija i Kalabrija. Važnija naselja Mesapa bila su Uzentum (današnji Ugento), Rudiae (Rugge), Brundisium (Brindizi) i Orija.
Vladislav IV, kralj Poljske
Car Rusije
U doba kada je na vlasti u Rusiji još uvijek bio car Vasilije IV Šujski tokom zime 1610. godine tamošnji nezadovoljnici su poslali amdasadora Poljskom kralju Žigmundu III radi dogovora o predaji carske vlasti njegovom sinu Vladislavu. Konačni uspjeh ti pregovori postižu 4. februara 1610 godine kada u zamjenu za krunu poljski princ se obvezuje da će izvršiti prelaz na pravoslavnu vjeru. Da bi tada postignuti dogovor postao realnost trebalo je još samo da Poljska vojska pod zapovjedništvom generala Stanislava Zolkievskog potuče vojsku ruskog cara Vasilija IV. Taj uvjet je na kraju bio ispunjen tek u julu 1610. godine kada nakon potpune pobjede tokom opsade Smolenska Poljske trupe pobjednički ulaze u Moskvu.
Mesapi
Opis
Mesapi su se se bavili uzgojem maslina, vinove loze, uzgojem stoke, pasa i konja. Na njihovim fino izrađenim i dekorisanim vazama primjećuju se ženski likovi odjeveni u duge tunike i ukrasima u obliku vijenca ili krune na glavi a muškarci odjeveni u duge halje sa kapuljačom i sandalama.
Vladislav IV, kralj Poljske
Car Rusije
Kako bi izbor novog cara bio legalan po ruskom zakonu general Stanislav Zolkievski je dobio zadatak da okupi parlament koji je trebao proglasiti novoga cara. Na sjednici tokom septembra 1610. godine taj posljednji uvjet je bio ispunjen i Vladislav je postao car Rusije i veliki vojvoda Moskve bez da je uopće ušao na Ruski teritorij.
Kada je vijest o poljskom vladaru Rusije i poljskim vojnicima u Kremlju došla u ruski narod ona je odmah izazvala potpuni bijes stanovništva. Rezultat toga je postalo stvaranje dobrovoljačkih vojski. Prva od njih je bila ona Prokopija Ljapunova koja je već u ljeto 1611. godine počela blokadu Moskve. Kako je ta vojska prije svega ovisila o karizmi vođe njegova smrt 1. augusta 1611. godine označava njen raspad.
Mesapi
Jezik Mesapa
Jezik kojim su govorili nazvan je mesapski a o Mesapima se često govorilo kao o najjužnijem od svih plemena Japiga. Smatra se da je mesapski jezik indo-evropski i njime su govorila antička plemena na jugu današnje Italije: Japigi, Mesapi i Peuceti. Vjerovatno je da je mesapski jezik porijeklom ilirski jezik zbog sličnih ili istih vlastitih imena koja su pronađena uklesana na nadgrobnim spomenicima ili u zapisima antičkih historičara. Mesapi su poznavali pismenost i usvojili su jonsko-tarentinsku verziju grčkog alfabeta za zapise na vlastitom jeziku kojih je do sada pronađeno oko 50 ali tek djelomično dešifriranih. Antički su historičari zapravo Mesapima dali cijelu petu od čizme Apeninskog poluostrva i to na osnovu lingvističkih pronalazaka; javnih natpisa, pogrebnih i votivnih oznaka i numizmatičkih primjeraka. Mesapski jezik je iščezao s vremenom u toku kojeg su njegovi govornici usvojili latinski jezik (neki od njih usvojili su grčki).
Julius Pokorny (1887-1970, bavio se izučavanjem keltskih jezika) smatra da je etnonim Messapii postao od riječi messapia što znači "(mjesto) između voda", prema Mess- od proto-indoevropskog *medhyo-, "sredina, srednji", i -apia od proto-indoevropskog *ap-, "voda". Slično je i sa toponimom Salapia - "slana voda".
Vladislav IV, kralj Poljske
Car Rusije
Na žalost Vladislava taj događaj mu nije ništa donio pošto se ubrzo krenulo na stvaranje druge dobrovoljačke armije. Ruski trgovci koji ju financiraju zatražili su od Dimitrija Požarskog časnika prve armije da preuzme zapovjedanje u ovom novom pokušaju. Ova nova oslobodilačka armija pod zapovjedništvom Dimitrija Požarskog nastaje krajem 1611. godine. U odlučujućoj bitki tokom augusta 1612. godine vojne snage Ladislava su bile potpuno potučene, a tamošnji garnizon u Moskvi je bio prisiljen na kapitulaciju. Tim činom vlast ovoga "Ruskog" cara je bila završena.
Njegova lična odgovornost u ovakvom razvoju događaja se očituje u tri osnovne tačke. Odbio je prijeći na pravoslavlje što je na početku obećao, nikada nije posjetio "svoju" državu i postavio je Poljske vojnike u Kremlj. Ta sva tri događaju su bili velika, neoprostiva uvreda ruskom narodu tako da se na kraju moglo dogoditi samo ono što se desilo.
Mesapi
Historija
]]
Grčki historičar Herodot (oko 484.-425. godine p. n. e.) zabilježio je predanje prema kojem je znatan broj stanovnika ostrva Krit nakon smrti kralja Minosa otplovio u Sikaniju (današnja Sicilija) i tamo pet godina bezuspješno opsjedao grad Camicus. Napokon ih je glad natjerala da se vrate natrag, međutim, oluja ih je zadesila u blizini obale koja je kasnije nazvana Japigija i razbila im brodovlje u komade pa su tu bili primorani ostati.
Natali Dizdar
Natali Dizdar (Zadar, 27. august 1984), poznata i kao Natalie Dizdar, hrvatska je pop pjevačica.
Biografija
Prvo pojavljivanje u javnosti Natali je ostvarila krajem 2003. u popularnom reality showu televizijske kuće Nova TV, gdje biva zapažena zbog snažnog vokala i završava u finalu, kao trećeplasirana iza Rafaela Dropulića - Rafe i Saše Lozara.
Mesapi
Historija
Mesapi su naposljetku asimilirani u ekspanziji antičke rimske države.
Natali Dizdar
Biografija
Nakon toga, nastupila je duža stanka za Natali, tokom koje je pomno biran materijal za njen debitantski album, a u ljeto 2004. izlazi i prvi njen službeni singl, Ne daj, koji odmah uspijeva osvojiti gotovo sve top-liste, kako mainstream, tako i alternativne, te biva nagrađen Zlatnom kooglom za pjesmu godine, nagradom HR Top 20 za najbolje plasiranu pjesmu na top-ljestvicama tokom godine, kao i trima nominacijama i osvojenim Porinom za najboljeg debitanta. Ne daj se smatra najuspješnijim domaćim singlom 2004. godine.
Mesapi
Gradovi
Gotovo sve svoje gradove Mesapi su izgradili na uzvišenjima i okružili ih jednim ili više zaštitnih zidova sagrađenih od pravilnih pravougaonih blokova dimenzija oko 1,3 x 0.60 m. Važnija naselja su bila:
Natali Dizdar
Biografija
Nakon još jednog vrlo uspješnog singla, u maju 2005. izlazi i dugo očekivani album Natali Dizdar, koji osvaja kritiku i uskoro dostiže srebrnu nakladu. Krajem 2005., album je uvršten na popis deset najboljih domaćih albuma godine po izboru glazbenih kritičara Jutarnjeg lista, a prima i čak osam nominacija za Porin 2006.
Mesapi
Gradovi
Gradovi Mesapa su bili međusobno nezavisni i imali su aktivne trgovačke veze sa grčkim kolonijama. Po ugledu na njih i Mesapi su kovali svoj novac. Na osnovu pronađenih predmeta, pretpostavlja se da su svoje kovnice imali kod Brindizija i Orije i drugim mjestima. Novac je bio izrađivan pretežno od bronze i nešto rjeđe od srebra sa prikazima glava grčkih božanstava Atene, Herkula i Zeusa.
Natali Dizdar
Biografija
Novi album Pronađi put izašao je 18. ožujka 2009., a za sljedeći je singl najavljen Stranac.
Mesapi
Religija
Religija Mesapa malo je poznata no sigurno je da je njihova mitologija bila ispirisana onom iz stare Grčke. U svojim obredima prinosili su životinjske žrtve bogovima spaljujući ih na oltarima. Pronađeni su ugljenisani ostaci prasića te statuete koje prikazuju golubice i prasiće. Konji su također imali važno religijsko značenje, uostalom, kao i kod drugih prastanovnika Italije. Nepotvrđeno je njihovo žrtvovanje i eventualna svrha istog.
Grobovi Mesapa u najstarije vrijeme su bili u obliku tumulusa - grobnih gomila od kamena. Primjetni su tragovi kasnijih rituala inhumacije. Pod grčkim uticajem mrtvi su sahranjivani i u kamenim grobovima pod stelama i sa novčićem u ustima.
NGC 3496
NGC 3496 (također poznat kao ESO 128-SC26) je otvoreno zvjezdano jato i nalazi se u sazviježđu Kobilica. Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 14. marta 1834. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Mehmed-paša Kukavica
Mehmed-paša Kukavica bio je bosanski valija u dva maha šest i po godina (1752-1756. i 1757-1760). Istakao se odlučnim mjerama za jačanje države i gradnjom mnogih poznatih objekata.
Ne daj se, Nina
Ne daj se, Nina je hrvatsko-srbijanska televizijska serija, snimljena prema kolumbijskoj telenoveli Yo soy Betty, la fea. Prikazivanje je počelo 2007. a premijerno je prikazana 29. oktobra 2007. na srbijanskoj televiziji Fox. Hrvatska RTL televizija uvrstila je seriju u svoj zimski program počev od januara 2008. godine.
Mehmed-paša Kukavica
U osam mjesta izgradio je više od 80 objekata i obezbijedio izvore iz kojih će se uzdržavati ti objekti i njihovi službenici. Izgradio je džamiju u Travniku 1757., Foči, i još dvije džamije, medresu u Foči 1752. godine, četiri mekteba, pet ćuprija, sebilj u Sarajevu 1754. godine, četiri česme, tri karavan-saraja, jedan hamam, te jedan bezistan s više dućana. Te građevine podignute su u osam mjesta: u Foči, Goraždu, Prijepolju, Sarajevu, Visokom, Travniku i u dva sela kod Travnika, Vitezu i Slimenima.
Ne daj se, Nina
Sinopsis
Serija "Ne daj se, Nina" snimljena je po jednoj od najuspješnijih kolumbijskih telenovela "Ružna Betty" (Yo soy Betty, la Fea), autora Fernanda Gaitana. Uz ovu, najpoznatije ekranizacije "Ružne Betty" bile su i meksička "Ružna ljepotica" (La Fea mas Bella), njemačka "Zaljubljena u Berlinu" (Verliebt in Berlin) i američka "Ružna Betty" (Ugly Betty).
Mehmed-paša Kukavica
Vladao je u vremenima kada je moć turske carevine slabila. U Bosni su bile stalne pobune, a neprijatelj je stalno prijetio oružanom agresijom. Ugušio je veliku seljačku bunu 1753 godine u Tešnju, koja proširila se na Sarajevo, Mostar i šire. Obnovio je kapetaniju Brod, a za kapetana je postavljen Hasan Halep.
Mehmed-paša je za bosansku historiju važan i zbog toga što je potekao iz domaće sredine i što je u Bosni ostavio svoje potomke, od kojih su neki, također, imali vidniju ulogu u javnom i upravnom životu Bosne svog vremena.
Ne daj se, Nina
Sinopsis
U svijetu visoke mode, izgled, ljepota i novac su odrednice uspjeha. U taj svijet lažnog sjaja ulazi mlada Nina Brlek, čista suprotnost svemu što on predstavlja. Nina je djevojka neugledne vanjštine, ali marljiva, inteligentna i obrazovana. Nedostaje joj ponešto manira, društvene snalažljivosti, samopouzdanja i estetske uglađenosti.
Mehmed-paša Kukavica
Mehmed-paša je stupio u službu najprije u Bosni, a onda je prešao u Carigrad. Na dvoru je unaprijeđen u kapidžibašu, a godine 1750 postao je ser-čauš ili čaušbaša (šef dvorskog ceremonijala). Krajem septembra godine 1752. Kukavica je premješten u Bosnu kao poseban sultanov izaslanik (memur) sa zadatkom da zavede red. Aprila 1753. Mehmed-paša dobio je i titulu vezira. Iz Bosne otišao je 1760., najprije kao namjesnik u Janinu (Epir) da bi nakon toga, u mjesecu 1761 bio lišen svih časti i prognan u Resmo (Retimo) na Kreti i tu pogubljen.
Ne daj se, Nina
Sinopsis
Iako zavidne biografije, Nina ne uspijeva dobiti posao u prestižnoj hrvatskoj modnoj kući "H-Moda", koja pod svojom upravom izdaje i časopis "Helena". Vlasnik H-Mode je Viktor Glowatzky, koji je spreman porodični posao prepustiti svom sinu Davidu. Za poziciju predsjednika H-Mode, bori se i Petar Vidić, brat Davidove zaručnice Barbare. Mjesto Davidove sekretarice, za koje se prijavila Nina, je dobila Patricija Vučković, Barbarina prijateljica. Međutim, odlukom Davidovog oca, upravo Nina dobija mjesto sekretarice.
Mikolajivska oblast
Mikolajivska oblast (uk. Миколаївська область) je oblast u južnoj Ukrajini. Prema popisu iz 2001. u ovoj oblasti je živjelo 1.265.000 stanovnika. Administrativno središte je grad Mikolajiv, a oblast je uspostavljena 22. septembra 1937.
Geografija
Mikolajivska oblast pokriva relativno mali zemljišni prostor od oko 24.600 km2, što čini samo oko 4,07% od ukupne teritorije Ukrajine. Na jugozapadu se graniči sa Odeškom oblašċu, Kirovogradskom oblašċu na sjeveru, Dnjipropetrovskom oblašċu na sjeveroistoku i Hersonskom oblašċu na jugoistoku. Jug ove oblasti zapljuskuje Crno more, gdje se nalazi i nekoliko morskih luka.
Stanovništvo
Sadašnji broj stanovnika procjenjuje se na 1,265 000 ljudi (zvanična procjena iz 2005. godine). Veći dio stanovništva ove oblasti živi u gradskim naseljima (66%), a ostatak živi u poljoprivrednim područjima. Gotovo 60% urbanog stanovništva živi u gradu Mikolajivu, industrijskom, kulturnom i administrativnom središtu Mikolajivske oblasti. Gustoća stanovništva ove oblasti je jedna od najnižih u Ukrajini - 52 ljudi na 1 km2. Nalazi se na 18. mjestu po broju stanovnika u Ukrajini.
Administrativna podjela
Mikolajivska oblast je administrativno podijeljena na 4 rejona (upravnih okruga).
IC 1910
IC 1910 je nepostojeći astronomski objekat naveden u Novom općem katalogu koji je opisan da se nalazi u sazviježđu Eridan. Ovaj objekat je zapisao DeLisle Stewart 1899. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
John Densmore
John Paul Densmore (Los Angeles, Kalifornija, 1. decembar 1944. godine) je američki muzičar, bubnjar grupe The Doors od 1965. do 1973.
U počecima svoje karijere glumio je u pozorištu u La Mama Theatre. Glumio je i u mnogi TV emisijama, imo je i jednu vlastitu emisiju, show Square Pegs, radio je kao bubnjar u Johnny Slash's sastavu. Napisao je najprodavaniju autobijografiju: "Riders on the storm". Kao bubnjar i kao član grupe The Doors, John je smješten u središte Rock 'n' Rolla. On i Robby Krieger radili su kao tehnički savjetnici na snimanju flma The Doors s Valom Kilmerom. Od 2006. John ima novi band, Tribaljazz. U njihovim su pjesmama posebno naglašeni zvukovi afričkih bubnjeva. Manzarek, Krieger i Asbury (bivši pjevač grupe The Cult) ponovo su počeli svirati pjesme Doorsa. Pošto John Densmore nije htio da se grupa zove The Doors, band su nazvali "Riders on the storm". John Densmore također je veliki protivnik komercijalizacije rocka u smislu prodavanja kompozicija za reklamne spotove velikih korporacija.
Ljetopis Matice srpske
Ljetopis Matice srpske je književni časopis koji je pokrenut 1824. godine. Iako je pretežno književnog karaktera, Ljetopis se bavi i drugim umjetničkim, kao i naučnim i društvenim temama. On tretira historijska pitanja, jezik, nauku o književnosti i srodne discipline. Po vlastitom razumjevanju je ogledalo nacionalnog, kulturnog i naučnog života srpskog naroda. Programsku orijentaciju Ljetopisa utvrđuje i ostvaruje Uredništvo, a potvrđuje upravni odbor. Upravni odbor imenuje uredništvo na četiri godine (prema statutu Matice srpske, član 49).
Historija
Ovo je najstariji srpski časopis među onima koji i danas izlaze. Pokrenuo ga je 1824. godine Georgije Magarašević. Prva knjiga pod nazivom Serbske letopisi izašla je krajem 1824. godine sa oznakom za 1825. Časopis je uređivan u Novom Sadu, a štampan u Budimu. Odziv publike je bio slab, tako da je Magarašević najavio obustavljanje časopisa ako mu rodoljubivo građanstvo ne pritekne u pomoć. Ovaj apel je bio povod da se u Pešti osnuje književno društvo Matica srpska koje je, između ostalog, na sebe preuzelo brigu oko daljeg izdavanja Ljetopisa. Poslije Magaraševićeve smrti 1830. godine, uredništvo preuzima Jovan Hadžić (Miloš Svetić) i časopis postaje stvarni organ Matice srpske i književne grupe oko nje.