cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Progerija
Dijagnoza
Kod pogođenih, favljaju se promjene na koži, abnormalni rast i gubitak kose. Ovi simptomi se obično počinju pojavljivati do jedne godine života. Dijagnozu progerije za mutacije LMNA može potvrditi genetičko testiranje. Prije pojave genetičkog testa, pogrešna dijagnoza je bila uobičajena.
Liječenje
U novembru 2020. godine, američka Uprava za hranu i lijekoveodobrila je lonafarnib, koji pomaže u sprječavanju nagomilavanja defektnog progerina i sličnih proteina. Kliničko ispitivanje iz 2018. godine ukazuje na značajno niže stope mortaliteta - liječenje samo lonafarnibom u poređenju bez liječenja (3,7% naspram 33,3%) – u srednjem vremenskom periodu praćenja nakon ispitivanja od 2,2 godine. Lijek, koji ima status lijeka siročadi i vaučer za prioritetnu provjeru dječjih bolesti, uzima se dva puta dnevno u obliku kapsula i može koštati 650.000 dolara godišnje, što ga čini nedostatnim za ogromnu većinu porodica. Nejasno je kako će to biti pokriveno zdravstvenim osiguranjem u Sjedinjenim Državama. Uobičajene nuspojave lijeka uključuju "mučninu, povraćanje, proljev, infekcije, smanjen apetit i umor".
Druge opcije liječenja fokusirale su se na smanjenje komplikacija (kao što je kardiovaskularna bolest) sa operacijom koronarne arterijske premosnice („bajpasa“) i malim dozama aspirina.
Pokušano je liječenje hormonom rasta. Upotreba Morpholinoa je također pokušana na miševima i ćelijskim kulturama, kako bi se smanjila proizvodnja progerina. Korišteni su antisens morfolino oligonukleotidi koji su specifično usmjereni protiv mutirane prerade egzon 11 – egzon 12 u mutiranim pre-iRNK.
Prognoza
Kako ne postoji poznat lijek, mali je broj ljudi s progerijom stariji od 13 godina. Najmanje 90 posto pacijenata umire od komplikacija ateroskleroze, poput srčanog ili moždanog udara.
Epidemiologija
Studija iz Nizozemske pokazala je incidenciju od 1/20 miliona porođaja. Prema Progeria Research Foundation, do septembra 2020. u svijetu je poznato 179 slučajeva u 53 zemlje; 18 slučajeva je identificirano u Sjedinjenim Državama. Stotine slučajeva prijavljeno je u ihstoriji medicine od 1886. Međutim, Progeria Research Foundation vjeruje da može postojati čak 150 nedijagnosticiranih slučajeva širom svijeta.
Dorota Masłowska
mini|Dorota Masłowska (2018) Dorota Masłowska (fonetski: Dorota Maslovska) (Wejherowo, 3. juli 1983.), poljska spisateljica, dramaturginja, kolumnistica, kompozitorka, pjevačica, muzička producentica; dobitnik književne nagrade Nike (2006) za roman „Paw królowej“ („Kraljičin paun“) (2005).
Progerija
Epidemiologija
Postojala su samo dva slučaja u kojima je bilo poznato da zdrava osoba nosi mutaciju LMNA, koja uzrokuje progeriju. Jedna porodica iz Indije imala je petero djece sa progerijom.
Dorota Masłowska
Biografija
Masłowska je rođena i odrasla u Wejherowu. Njen otac je bio pomorac, a majka doktor. Ima brata, starijeg od nje tri godine. Godine 2002. završila je Prvu Opću gimnaziju Kralj Ivan III Sobjeski u Wejherowu.
Progerija
Etimologija
Reč „progerija“ dolazi od astarogrčkih reči πρό – pro = pre ili prerano + γῆρας – gēras = starost.
Dorota Masłowska
Biografija
Debitovala je 2000. godine na takmičenju "Dzienniki Polek" („Dnevnici Poljakinja“) u organizaciji mjesečnika "Twój Styl" („Tvoj stil“), osvojivši prvu nagradu. Iste godine objavila je kratku priču „Wyprawa na dach wieżowca” („Ekspedicija na krov nebodera“) u književnom časopisu „Lampa“. U junu 2002. godine osvojila je prvo mjesto na 7. pjesničkom konkursu „Za zlatno pero Sopota“.
Pripremajući se za maturu, intenzivno je radila na svom prvom romanu. Tekst romana je završen 13. juna 2002.  i objavljen je u drugoj polovini iste godine pod naslovom „Wojna polsko-ruska pod flagą biało-czerwoną“ (”Poljsko-ruski rat pod bijelo-crvenom zastavom“).
Roman je promovisan kao "prvi dreserski poljski roman" – njegov glavni lik je Silny, koji pripada miljeu „dresera“. Prvenac je naišao na vrlo pozitivne kritike i postao izdavački bestseler (do kraja 2002. godine prodato je oko 40.000 primjeraka), ali je izazvao i dosta kontroverzi. ”Poljsko-ruski rat...“ spisateljici je donio „Politikin pasoš“ u kategoriji književnosti za „izvorni pogled na poljsku stvarnost i kreativnu upotrebu zajedničkog jezika“ i finale književne nagrade Nike 2003. godine. Roman je preveden na nekoliko evropskih jezika (uključujući i srpski). Debi Masłowske donio je značajnu zaradu izdavačkoj kući, što je omogućilo dalje izdavanje časopisa "Lampa".
Nakon što je završila srednju školu, Masłowska je studirala psihologiju na Univerzitetu u Gdanjsku. Zatim se preselila u Varšavu da studira kulturologiju na Univerzitetu u Varšavi, koju nije završila. Preselila se u varšavsko naselje Praga, a potom u Żoliborz.
Njena druga drama objavljena je 2008. „Między nami dobrze jest“ („Dobro je među nama“). Protagonistice – tri žene iz različitih generacija – ne mogu pronaći zajednički jezik jer žive u različitim realnostima. Justyna Sobolewska opisala je predstavu kao sablasnu komediju o Poljacima koji ne znaju ko su, ili možda čak i ne postoje. Drama je postavljena 2009. godine u TR Varšava, u režiji Grzegorza Jarzyne.
Početkom 2009. Masłowska je otišla u Berlin na jednogodišnju DAAD stipendiju. Godinu dana kasnije, otputovala je u Sjedinjene Države kako bi pohađala program Ledig House International Writers Residency (kamp za pisce u gradu Omi, New York). Bila je i gost na Brooklyn Book Festivalu.
Godine 2012. objavljen je treći roman Masłowske, „Kochanie, zabiłam nasze koty“ („Dragi, ubila sam naše mačke“). U intervjuu je izjavila da je to njen najpromišljeniji roman.
Spisateljica, novinarka i publicistkinja Agnieszka Drotkiewicz napravila je opširan intervju s Dorotom Masłowskom, koji je objavljen 2013. godine u obliku knjige pod naslovom „Dusza światowa“ („Svjetska duša“).
Masłowska je također pisala kolumne za "Przekrój" („Presjek“), objavljene pod naslovom „Z krainy pazłotka“ („Iz zemlje pozlaćenih“), i recenzije knjiga za "Wysokie Obcasy" („Visoke potpetice“, dodatak za "Gazeta Wyborcza"). Od početka rada sarađivala je i sa časopisom "Lampa".
Godine 2003. snimila je dvije pjesme sa grupom Cool Kids of Death : Słyszałeś (Čuo si) i Świat wyszedł z foremki (Svijet je izašao iz kalupa). Prethodno je osnovala različite muzičke grupe: Falsifikatori na recept (zajedno s Adamom Wasilkowskim i Patrykom Mogilnickim), Bijes i vrištanje i Dvorac Ujko Leszek. Potonja grupa objavila je dvije pjesme: Fryzjerka (Frizerka) i Wakacje (Raspust), koje su objavljene 2005. na kompakt disku priloženom časopisu "Lampa".
U aprilu 2011. godine, na poziv organizatora festivala Varšavski pozorišni susreti, vodila je blog pod nazivom Tramvaj zvan pozorište, gdje je objavljivala kritike predstava.
Godine 2014. izašao je prvi muzički album Masłowske (pod pseudonimom "Mister D.") – Społeczeństwo jest niemiłe (Društvo je neugodno). Masłowska pjeva svoje pjesme, a instrumentalni sloj je donekle rezultat eksperimenata sa kompjuterskim programom. Debitantkinji je pomogao iskusni muzičar – Marcin Macuk, a podršku su joj pružili i drugi poznanici. Album je promovirao koncert na kojem je nastupila zajedno sa spomenutim Macukom, Kubom Wandachowiczom, Piotrom Gwaderom i Magdom Staroszczyk. Premijeri albuma prethodilo je predstavljanje pjesme Chleb (Hljeb), a popularnost je pjesma stekla nekoliko sedmica nakon izlaska albuma zahvaljujući objavljivanju spota na YouTube-u, dijelom i zbog povjeravanja jedne od glavnih uloga manekenki Anji Rubik. Hajs je također postao popularan.
U septembru 2020. godine postala je novinar online radio stanice newonce.radio.
Privatni život
Bila je u vezi sa spisateljem Kazimierzom Malinowskim, sa kojim ima kćer Malinu (rodjena 2004.). Kasnije se vidjala sa glumcem Erykom Lubosem.
Djela
Knjige
IC 1404
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Špecle sa sirom
180px|mini|desno|Špecle sa sirom, začinjene uprženim crvenim lukom i svježim [[Vlasac|vlascem]] Špecle sa sirom je jelo iz regija Württemberg, Gornja Švapska, Baden, Allgäu, Švicarska, Lihtenštajn, Tirol i Vorarlberg.
Priprema
Prilozi uz špecle sa sirom obično su zelena salata ili salata od krompira. U dijelu Vorarlberga i u Lihtenštajnu, kiseli i blago slatki umak od jabuka je čest uz špecle. Ostatke špecli od sira mogu se popržiti na maslacu u tavi.
Regionalne karakteristike
U Švapskoj se špecle sa sirom tradicionalno pripremaju s planinskim sirom i/ili ementalerom. U Vorarlbergu postoje različiti načini pripreme; u Montafonu se pripravljaju špecli sa sirom s Montafoner Sauerkäse, a u Bregenzerwald špecli sa sirom se pripremaju s planinskim sirom i Räßkäse.
Kao prilog i dodatni začin, Franz Maier-Bruck preporučuje dodavanje maslaca i uprženog crvenog luka. Postoje i varijante sa sirevima limburger, Weißlacker ili Vorarlberger Bergkäse.
Varijante
Varijanta špecli sa sirom su Kasnocken ili Kasnockn, koji se prave u austrijskok saveznoj pokrajino Salzburgu u Pinzgauu i Gornjoj Štajerskoj. Za razliku od klasičnih špecli sa sirom, one se pripremaju u tavi. U Štajerskom Ennstalu se prave takozvane Ennstaler Kasnockn, za čiju se pripravu koristi štajerski enstaler; Za tu se svrhu tjestaste okruglice ostružu s daske i u tavi pomiješaju s mrvičastim sirom i zagriju.
Poljoprivreda
mini|desno|300px|Precizna poljoprivreda u Minessoti: iz svemira ova farma u sjeverozapadnoj Minessoti izgleda kao kolaž. Polja mijenjaju nijanse tokom sezona i sa dijelovima zasijanim organskom pšenicom, sojom, kukuruzom, alfalfa-om, lanom ili pod sijenom. Ovaj infracrveni snimak obojen vještačkim bojama donosi mnoštvo informacija o stanju usjeva. Za netreniranog posmatrača, sama slika ne znači ništa. Ali, farmeri su obučeni da prepoznaju žuta područja gdje su usjevi inficirani, crvene nijanse koje kazuju da su usjevi u dobrom stanju, crno koje pokazuje poplavljeno područje, i smeđe dijelove koji kazuju da su neželjeni pesticidi prešli na usjeve koji se ne tretiraju hemikalijama. Poljoprivreda je postupak proizvodnje hrane, hrane za stoku, vlakana kao i ostalih potrebnih proizvoda putem uzgoja određenih biljaka i domaćih životinja (stoke). Poljoprivreda je također poznata kao zemljoradnja.
Broj ljudi u svijetu uključenih u poljoprivredu kao osnovnu ekonomsku aktivnost, veći je nego za bilo koju drugu granu privrede.
Porijeklo
Razvoj poljoprivrede omogućio je da ljudska populacija poraste mnogo puta više nego što bi se moglo održati lovom i sakupljanjem. Poljoprivreda je započela nezavisno u različitim dijelovima svijeta u najmanje 11 odvojenih centara porijekla i uključivala je raznolik spektar biljnih vrsta. Divlje žitarice su se sakupljale i konzumirale od prije najmanje 105.000 godina. U paleolitskom Levantu, prije 23.000 godina, uočeno je uzgajanje žitarica emera, riže i zobi u blizini Galilejskog mora. Riža je udomaćena u Kini između 11.500 i 6.200 p. n. e., sa najranijim poznatim uzgojem iz 5.700 pne, praćena mungom, sojom i azuki grahom. Ovce su pripitomljene u Mesopotamiji prije između 13.000 i 11.000 godina. Goveda su pripitomljena u oblastima moderne Turske i Pakistana prije nekih 10.500 godina. Uzgoj svinja počeo je u Evroaziji, uključujući Evropu, istočnu Aziju i jugozapadnu Aziju, gdje su divlje svinje prvi put pripitomljene prije oko 10.500 godina. U Andima Južne Amerike, krompir je pripitomljen prije između 10.000 i 7.000 godina, zajedno sa grahom, kokošima, lamama, alpakama i zamorcima. Šećerna trska i nešto korjenastog povrća pripitomljeni su u Novoj Gvineji prije oko 9.000 godina. Sirak je pripitomljen u regiji Sahel u Africi prije 7.000 godina. Pamuk je pripitomljen u Peruu prije 5.600 godina i samostalno je pripitomljen u Evroaziji. U Mesoamerici, divlji teosinte je uzgojen u kukuruz prije 6.000 godina. Konj je pripitomljen u evroazijskim stepama oko 3.500. godine p. n. e.. Naučnici su ponudili više hipoteza za objašnjenje historijskog porijekla poljoprivrede. Studije tranzicije od lovačko-sakupljačkih društava u poljoprivredna društva ukazuju na početni period intenziviranja i sve većeg sjedilaštva; primjeri su natufijska kultura na Levantu i rani kineski neolit u Kini. Zatim su se počele saditi divlje biljke koje su prethodno bile požnjevene i koje su se postepeno odomaćivale.
Pregled
Na poljoprivredu je moguće gledati kao na izdržavanje zemljoradnjom, odnosno proizvodnju tek dovoljno hrane da se zadovolje potrebe zemljoradnika/poljoprivrednika i njegove porodice. Isto tako, moguće je posmatrati je kao komercijalnu poljoprivredu, preovlađujući vid iste kod "razvijenih" naroda, u stalnom porastu i drugdje, a koja se sastoji u sticanju novčane dobiti obrađivanjem zemlje u svrhu prinosa ljetine, komercijalni uzgoj domaćih životinja (gazdinstvo), ili i jedno i drugo.
Poljoprivreda je također skraćeni naziv studije o poljoprivrednim znanjima i vještinama, poznatije i kao poljoprivredne nauke.
Pored ovog, kao dodatak hrani za ljudsku ishranu i hrani za stoku, poljoprivredom se mogu proizvesti dobra kao npr. ukrasno cvijeće i ukrasno rasadno bilje, tesana ili drvena građa, đubrivo, životinjska koža, štavljena koža, industrijske hemikalije (skrob, šećer, etanol, alkohol i plastične mase), vlakna (pamuk, vuna, konoplja i lan), goriva (metan iz biomase, biodizel), pa i nedozvoljeni proizvodi (narkotici - marihuana, opijum, kokain), kao i dozvoljene supstance (bio-ljekovita sredstva, duhan ili genetski modifikovane GMO biljke i životinje za dobijanje specijalnih ljekova.
Na Zapadu, upotreba genetski modifikovanih proizvoda, stručnije rukovanje hranljivim sastojcima tla, kao i poboljšana kontrola korova uticali su na povećan prinos za istu zasađenu površinu. Istovremeno, korištenje mehanizacije umanjilo je potrebu za radnom snagom. Zemlje u razvoju najčešće proizvode manje prinose, imajući u vidu nepostojanje najnovijih dostignuća na ovom polju, dobre ekonomske osnove i temelja za tehnološki razvoj.
Savremena poljoprivreda u mnogome zavisi od dobrih tehnoloških rješenja i novih tehnologija, pa i od bioloških i primjenjenih nauka. Navodnjavanje, odvodnjavanje, održavanje i sanitarne tehnike od kojih je svaka jednako značajna za uspešnu zemljoradnju; samo su neke oblasti koje zahtjevaju posjedovanje posebnih znanja poljoprivrednih tehnologa.
Poljoprivredna hemija bavi se ostalim suštinskim pitanjima poljoprivrede, kao što su upotreba đubriva, insekticida, pesticida, zatim sastavom zemljišta, analizom poljoprivrednih proizvoda, i pravilnom ishranom domaćih životinja.
Uzgoj biljaka i genetika imaju nemjerljiv doprinos produktivnosti njiva i zasada. Takođe, genetika je stvorila nauku od uzgoja stoke. Hidroponika, metod zasađivanja bez zemljišta, gdje biljke rastu posađene u hranljive hemijske rastvore, može pomoći u savladavanju sve veće potrebe za hranom kako se svjetska populacija povećava.
Pakovanje, obrada i promet poljoprivrednih proizvoda usko su povezani i također pod uticajem nauke. Novi načini brzog zamrzavanja i dehidracije proširili su tržišta poljoprivrednih proizvoda.
Agrarna mehanizacija
Agrarna mehanizacija je dosta olakšala svakodnevni težak rad poljoprivrednika i značajno povećala efikasnost kao i produktivnost polja i njiva. Životinje, uključujući konje, magarce, volove, kamile, lame, alpake i pse; se, međutim, još uvek koriste za obradu polja, žetvu i prevoz ovih proizvoda do tržišta širom svijeta.
Sateliti, avioni, helikopteri, kamioni, kombajni i traktori koriste se u poljoprivredi za nadgledanje, sjetvu, žetvu, zaprašivanje protiv insekata i kontrolu štetočina, prevoz kvarljive robe, ali i za borbu protiv šumskih požara. Radio i televizija izveštavaju o veoma bitnim atmosferskim promjenama i drugim vijestima kao što su tržišni izveštaji koji se tiču poljoprivrednika. Računari postaju nezamjenjivo pomagalo u upravljanju gazdinstvom.
Prema Nacionalnoj inženjerskoj akademiji iz SAD, agrarna mehanizacija je među prvih 20 inžinjerskih dostignuća dvadesetog vijeka. Početkom 1900-tih, jedan američki farmer mogao je proizvesti hrane koja podmiruje potrebe samo 2,5 čovjeka, dok danas, zahvaljujući inžinjerskoj tehnologiji (također, uzgoju biljaka i hemijskim đubrivima), jedan farmer u stanju je da proizvede hranu za više od 130 ljudi. Ipak, ovaj napredak rezultira ogromnim energetskim ulaganjima iz neobnovljivih izvora (uglavnom fosilna goriva - nafta i ugalj).
NGC 1630-2
NGC 1630-2 (također poznat kao PGC 862277) je spiralna galaksija i nalazi se u sazviježđu Eridan.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Cape Town
Cape Town (afr. Kaapstad, kos. iKapa) jeste drugi najmnogoljudniji grad u Južnoafričkoj Republici, poslije Johannesburga, glavni grad provincije i najveći grad Western Capea.
Kao sjedište državnog parlamenta, također je i sjedište zakonodavne vlaste te se pored Pretorije smatra jednim od dva glavna grada. On je dio šire istoimene metropolitanske općine. Grad je poznat po svojoj luci, po svom prirodnom položaju u botaničkoj regiji Cape, kao i po vrlo uočljivim prirodnim obilježjima poput planine Table (Stone planine) i Cape Point. Prema podacima iz 2014. on je 10. najmnogoljudniji grad u Africi i dom za oko 64% stanovništva regije Western Cape. Također je jedan od gradova svijeta koji se može pohvaliti multikulturnim životom, a istovremeno predstavlja i jedno od osnovnih odredišta za useljenike i azilante u Južnoafričku Republiku. Cape Town je dobio i titulu svjetske prijestolnice dizajna 2014. godine koji mu je dodijelilo Međunarodno vijeće društava industrijskog dizajna. Cape Town je proglašen najboljim mjestom za posjetiti na svijetu 2014. godine od strane The New York Timesa i The Telegrapha.
Smješten na obali zaliva Table (Stoni zaliv), Cape Town je najprije izgradila Holandska istočnoindijska kompanija kao opskrbnu stanicu za holandske brodove koji su plovili prema istočnoj Africi, Indiji i Dalekom istoku. Dolaskom Jan van Riebeecka 6. aprila 1652. osnovano je prvo stalno evropsko naselje u današnjoj Južnoafričkoj Republici. Cape Town je vrlo brzo prerastao svoju prvobitnu namjenu kao prva evropska tvrđava "Dobre nade", postavši ekonomsko i kulturno središte kolonije Cape. Sve do početka zlatne groznice Witwatersrand i razvoja Johannesburga, Cape Town je bio najveći grad u Južnoj Africi.
Historija
thumb|lijevo|Slika [[Charles Davidson Bell|Charlesa Bella: ''Dolazak Jan van Riebeecka u zaliv Table]] Najstariji poznati dokazi o naseljenosti ovog kraja nađeni su u pećini Peers u Fish Hoeku a datiraju iz perioda od prije 15.000 do 12.000 godina. Vrlo malo je poznato o historiji prvih stanovnika ove regije, pošto nije sačuvana pisana historija sve dok ovo područje nije spomenuo portugalski istraživač Bartolomeu Dias 1486. godine i Vasco da Gama kada je opisao rt dobre nade 1497. godine. Krajem 16. vijeka, francuski, portugalski, engleski, danski i holandski brodovi su redovno pristajali u zaliv Table na svom putu prema Indiji. U trgovini sa plemenom Koikoi za svježe meso davali su duhan, bakar i željezo.
Tokom francuskih revolucionarnih i Napoleonovih ratova, Holandiju je stalno okupirala Francuska, a kontrolu nad holandskim kolonijama preuzela je Velika Britanija. Britanci osvajaju Cape Town 1795. ali su ga vratili Holandiji nakon sporazuma 1803. godine. Međutim, britanske snage ponovno okupiraju Cape 1806. nakon bitke kod Bloubergstranda. Po englesko-holandskom sporazumu 1814. Cape Town potpuno prelazi pod vlast Britanaca. Postaje prijestolnica novoformirane britanske kolonije Cape Colony, čija se teritorija neprestano širila tokom 1800tih. Širenjem teritorije sve češće su se čuli i zahtjevi za širom autonomijom i nezavisnošću od Britanije, a 1854. godine Cape je dobio i svoj vlastiti parlament, te lokalnog premijera 1872. godine. Pravo glasa nije bilo postavljeno na rasnim nego na spolnim osnovama, u skladu sa Zakonom o pravu glasa u Capeu.
Otkriće dijamanata u Griqualand Westu 1867. i zlatna groznica Witwatersrand 1886. doveli su do ogromnog priliva useljenika u Južnu Afriku. Sukob između Burske republike u unutrašnjosti i britanske kolonijalne uprave doveo je do izbijanja Drugog burskog rata od 1899. do 1902. koji je Britanija dobila. Godine 1910. Britanci osnivaju Uniju Južne Afrike, koja je ujedinila koloniju Cape sa britanskom kolonijom Natal i poraženom Burskom republikom. Cape Town je postao zakonodavno središte Unije, a kasnije i Južnoafričke Republike.
Na državnim izborima 1948. pobijedila je Nacionalna stranka Južne Afrike na platformi apartheida (rasne segregacije) i pod sloganom swart gevaar (bos. opasnost od crnog). Došlo je do erozije i kasnijeg ukidanja višerasnog društva u Capeu, kao i do donošenja Zakona o grupnim područjima, kojim su sva područja u zemlji klasificirana po rasama. Ranija višerasna predgrađa Cape Towna ili su očišćena od nepripadajućeg stanovništva ili potpuno srušena. Među najpoznatijim primjerima ovog u Cape Townu bio je Distrikt šest. Nakon što je proglašen područjem samo za bijelce 1965. godine, sve kuće su porušene a preko 60.000 njegovih stanovnika je nasilno premješteno. Mnogi njegovi stanovnici su preseljeni u Cape Flats i Lavender Hill. Pod režimom apartheida, Cape se smatrao područjem gdje su obojeni radnici nepoželjni, zbog ekskluzije bantu pripadnika tj. crnaca. Kao reakcija na Zakon o obrazovanju bantua 1953. i ustanak u Sowetu u junu 1976, učenici iz škola u Langau, Gugulethu i Nyangau u Cape Townu organizirali su proteste, sakupljajući se i marširajući kroz ulice gdje su se sukobili sa policijom. Mnoge školske zgrade su tada spaljene.
Cape Town je dom mnogim vođama pokreta protiv apartheida. Na ostrvu Robben, bivšem kažnjeničkom ostrvu udaljenom 10 km od grada, držani su godinama zatočeni mnogi poznati politički zatvorenici. Jedan od svjetski poznatih događaja koji je obilježio kraj ere apartheida, označio je prvi javni govor Nelsona Mandele nekoliko sati nakon puštanja na slobodu, sa balkona gradske vijećnice Cape Towna 11. februara 1990. godine. Njegov govor obilježio je novi period u historiji grada Cape Towna i cijele Južnoafričke Republike, a prvi demokratski izbori održani su četiri godine kasnije 27. aprila 1994. godine. Na trgu Nobelovaca u četvrti Victoria & Alfred Waterfront postavljene su statue četiri južnoafrička nobelovca za mir: Albert Lutuli, Desmond Tutu, F. W. de Klerk i Nelson Mandela. Počev od 1994. grad se sve više suočava sa problemima poput droge, koji kulminiraju nasiljem i kriminalnim djelima u vezi droge, te nedavno i okršaji bandi. Istovremeno ekonomija je procvjetala do neslućenih razmjera zbog enormnog povećanja turizma i tržišta nekretnina. Sa Gini koeficijentom od 0,67 Cape Town ima najviši odnos jednakosti raspodjele dohotka u Južnoj Africi.
Geografija
thumb|lijevo|800px|Kotao Cape Towna, pogled sa planine Table
Cape Town se nalazi na 33,55° južne geografske širine (otprilike kao Sydney i Buenos Aires, odnosno slično kao i Casablanca ili Los Angeles na sjevernoj hemisferi) te 18,25° istočne dužine. Planina Table (Stona planina) sa gotovo vertikalnim stijenama i neobično ravnim vrhom na preko 1000 m nadmorske visine, sa vrhovima Devil's Peak (Đavolji vrh) i Lion's Head (Lavovska glava) sa dvije strane, zajedno formiraju jedinstvenu planinsku unutrašnjost koja okružuje centralno područje grada, a lokalno je poznat kao lonac Cape Towna. Uski pojas oblaka, kolokvijalno poznat kao odjeća stola, ponekad se formira na vrhu planine. Neposredno na jugu pruža se poluostrvo Cape sa pejsažnim planinskim hrptom koji se pruža 40 km prema jugu u Atlantski okean završavajući na Cape Pointu. Postoji više od 70 vrhova viših od 300 m unutar zvaničnih granica grada. Mnoga od gradskih predgrađa nalaze se na velikim zaravnima zvanim Cape Flats, koja se pružaju preko 50 km prema istoku i povezuju poluostrvo sa kopnom. Te zaravni se nalaze na izdignutim morskim ravnicama, sačinjene uglavnom od sedimentiranog morskog pijeska čime se može potvrditi teza da je planina Table nekad davno i sama bila ostrvo. Regija Cape Towna općenito sa svojom sredozemnom klimom, razuđenom obalom, neprohodnim planinskim lancima, priobalnim nizijama i graničnom polupustinjskom okolinom, ima dosta sličnosti sa južnom Kalifornijom.
Klima
Cape Town ima toplu sredozemnu klimu (po Köppenu Csb),  sa blagim, umjereno vlažnim zimama i suhim, toplim ljetima. Zima, koja traje od početka juna do kraja augusta, može ponekad obilovati velikim hladnim frontovima koji periodično nailaze sa Atlantskog okeana donoseći dosta padavina i snažne sjeverne i zapadne vjetrove. Prosječne temperature u zimskim mjesecima u gradu kreću se od 18 °C danju i oko 8,5 °C noću. Ukupna prosječna godišnja količina padavina u gradu iznosi 515 mm. Ljeto, koje traje od početka decembra do marta, je toplo i suho sa prosječnim dnevnim temperaturama oko 26 °C i noćnim oko 16 °C.
U gradu često bude neugodno toplo kada puše takozvani Berg Wind (bos. brdski vjetar) od unutrašnjosti Karoo tokom nekoliko sedmica u februaru i početkom marta. U kasno proljeće i rano ljeto ponekad se javljaju snažni vjetrovi sa jugoistoka, lokalno poznati kao doktor Cape, nazvani tako jer raznose zagađeni zrak iznad grada. Taj vjetar nastaje zbog sistema visokog pritiska (anticiklona) koja se formira u južnom Atlantiku zapadno od grada, a koja se u meteorologiji naziva i južnoatlantski anticiklon. Prosječno godišnje u Cape Townu je izmjereno 3100 sati sunčevog sjaja što se približno može uporediti sa Los Angelesom (3300 sati) odnosno više od Atine i Madrida (2900 sati). Temperature mora se značajno razlikuju od 10 °C na Atlantskoj obali do 22 °C u zalivu False (Lažnom zalivu). Prosječna godišnja temperatura okeana kreće se od 13 °C na obali Atlantika (slično kao u vodama Kalifornije kod San Franciska ili Big Sura) do 17 °C u zalivu False (slično kao temperature u sjevernim dijelovima Sredozemnog mora, poput Nice ili Monte Carla).
Stanovništvo
thumb|desno|Foreshore sa centralnim poslovnim distriktom u pozadini thumb|desno|Glavni ulaz u Međunarodni centar za konvencije u Cape Townu Prema državnom popisu u Južnoafričkoj Republici provedenom 2011. godine, stanovništvo metropolitanske općine grada Cape Towna, područja koje uključuje predgrađa i okolna naselja koja se uvijek ne smatraju dijelom grada, iznosi 3.740.026 stanovnika. To predstavlja godišnji rast stanovništva od oko 2,6% u odnosu na rezultate prethodnog popisa stanovništva 2001. godine, po kojem je broj stanovnika Cape Towna iznosio 2.892.243. Spolni udio muškaraca u odnosu na žene iznosi 0,96 što znači da ima neznatno više žena. Oko 42,4% stanovništva se smatra obojenim, 38,6% crncima, 15,7% bijelcima i 1,4% ostalim (poput Indijaca i Azijata). Po jezicima, 35,7% stanovnika se izjasnilo da priča afrikans kao prvi jezik, dok ih 29,8% govori kosa jezik (xhosa) i 28,4% engleski. Oko 24,8% stanovništva je mlađe od 15 godine, dok je 5,5% starije od 65 godina.
Od stanovnika starijih od 20 godina, 1,8% ih nije pohađalo školu, 8,1% imaju neko školovanje ali nisu završili osnovnu školu, 4,6% stanovnika je završilo osnovnu ali nije pohađalo dalje škole, 38,9% učenika je pohađalo srednju ali je nije završilo, 29,9% stanovnika je završilo srednju školu ali se nisu školovali dalje, a 16,7% stanovnika imaju više obrazovanje. Sveukupno, 46,6% stanovnika imaju srednješkolsko obrazovanje. Od djece između 5 i 25 godina, njih 67,8% je pohađalo neku obrazovnu instituciju. Među osobama između 15 i 65 godina, stopa nezaposlenosti iznosi 23,7%. Prosječni dohodak domaćinstva u Cape Townu iznosi 161.762 randa. U općini živi 1.068.573 domaćinstva što daje prosječnu veličinu domaćinstva od 3,3 osobe. Oko 94% domaćinstava ima električnu struju u domovima, oko 87,3% ima pitku vodu iz gradskog vodovoda dok ih 12% koriste vodu iz javnih česmi. Usluge odvoza smeća obuhvataju 94,6% domaćinstava. Samo 34% domaćinstava ima fiksni telefon, ali ih 91,3% ima mobilne telefone. Oko 37,9% ih posjeduje računar, a 49,3% ima pristup internetu (bilo putem računara ili pametnog telefona).
Privreda
Cape Town je ekonomsko središte provincije Western Cape, južnoafričkog drugog po značaju ekonomskog centra i trećeg najvećeg ekonomskog središta na afričkom kontinentu. Služi i kao regionalni proizvodni centar u Western Capeu. U 2011. gradski BDP iznosio je 56,8 milijardi američkih dolara, odnosno 15.721 US$ po glavi stanovnika. U pet godina prije 2014. BDP Cape Towna rastao je po prosječnoj godišnjoj stopi od 3,7 postotaka. U tom periodu, poljoprivredni i proizvodni sektori su smanjili svoj udio u gradskom BDP-u, dok su finansijski, uslužni, transportni i logistički sektor znatno porasli što oslikava rast specijaliziranih sektora usluga u lokalnoj privredi. Ribolov, tekstilna industrija, proizvodnja vunenih proizvoda, elektronika, namještaj, finansijski i drugih sektori su grane privrede u ekonomiji Cape Towna koje imaju najveće komparativne prednosti. Između 2001. i 2010. Gini koeficijent u gradu, mjera nejednakosti raspodjele društvenog dohotka, se donekle popravio; u 2007. iznosio je 0,59 da bi 2010. pao na 0,57, te u 2011/12. povećao se na 0,67. Uprkos ovom povećanju, Gini koeficijent grada je i dalje najniži među svim gradovima u državi.
Cape Town je nedavno doživio procvat tržišta nekretnina i izgradnje, jer se zbog Svjetskog nogometnog prvenstva 2010. mnogo ljudi odlučilo kupiti neke nekretnine ili ljetne rezidencije u gradu ili su odlučili trajno se nastaniti ovdje. Cape Town je bio domaćin devet utakmica prvenstva: šest utakmica u grupnoj fazi, jedne utakmice u osmini finala, jedno četvrtfinale i jedno polufinale. Centralni poslovni distrikt je uključen u opširni urbani program renoviranja, u kojem se odvija restauracija starih zgrada i izgradnja novih u organizaciji Cape Town partnerstva. Grad ima četiri velika trgovačka čvora, a centralni poslovni distrikt sadržava najveći broj poslovnih prostora i poslovnih mogućnosti. Century City, pojas Bellville/TygerValley i Claremont su također vrlo razvijeni poslovni centri koji sadrže mnoge kancelarije, predstavništva i sjedišta korporacija. U gradu najviše sjedišta imaju kompanije iz oblasti osiguranja, trgovački lanci, izdavačke kuće, dizajnerske firme, transportne i naftne kompanije, arhitekti i oglašivači. Među svjetski poznatim kompanijama koje imaju sjedište u gradu su, između ostalih, trgovački lanac Woolworths, lanci supermarketa Pick n Pay Stores i Shoprite, modni lanac Foschini Group,, međunarodni gigant iz oblasti medija Naspers i finansijska kompanija Sanlam. Druge poznatije kompanije uključuju Belron (međunarodna grupa specijalizirana za autodijelove, naročito stakla), CapeRay (medicinska oprema za dijagnosticiranje raka dojki), Ceres Fruit Juices (proizvođač voćnih sokova i drugih proizvoda na bazi voća), ICS (nekada jedan od najvećih proizvođača mesa), Capitec Bank (velika komercijalna banka u JAR) i druge. Grad je također i proizvodna baza za nekoliko multinacionalnih kompanija, kao što su Johnson & Johnson, GlaxoSmithKline, Levi Strauss & Co., Adidas, Bokomo Foods i Nampak.
Mnoge proizvedene robe prođu kroz luku Cape Towna i međunarodni aerodrom Cape Town. Mnoge kompanije koje se bave izgradnjom brodova imaju svoje kancelarije i postrojenja u Cape Townu. Provincija je također i centar energetskog razvoja države, gdje postojeća nuklearna električna centrala Koeberg proizvodi energiju za potrebe provincije Western Cape. Provincija u kojoj je i Cape Town je važna turistička regija Južnoafričke Republike. Prihodi od turizma iznose oko 9,8% ukupnog BDP-a provincije i zapošljavaju 9,6% radne snage. U 2010. godini preko 1,5 miliona inostranih turista posjetilo je ovo područje.
Sa najvećim brojem uspješnih IT kompanija u Africi, Cape Town je i važno središte ove industrije na cijelom kontinentu. Rast na godišnjem nivou od 8,5% uz približnu vrijednost od 77 milijardi randa u 2010. u cijeloj državi, IT industrija u Cape Townu sve više dobija na značaju u privredi grada.
Grad je nedavno dobio i epitet najboljeg grada za poduzetništvo u Južnoafričkoj Republici, sa postotkom građana koji ostvaruju poslovne mogućnosti gotovo tri puta više nego državni prosjek. Građani starosti od 18 do 64 godine imaju oko 190% više šanse da uspije pokrenuti neki poslovni projekat, dok u Johannesburgu ista demografska grupa ima samo 60% šanse u odnosu na državni prosjek da pokrenu neki novi biznis.
Sport
Najpopularniji sportovi u Cape Townu, računajući po broju učesnika ili igrača su kriket, nogomet, plivanje i ragbi. U ragbiju, Cape Town je dom ekipe "Western Province" koja svoje domaće utakmice igra na stadionu Newlands a takmiči se u Currie kupu. Osim toga, igrači "Western Province" (zajedno sa nekim igračima Boland Cavaliersa iz Wellingtona) čine Stormers u takmičenju južne hemisfere Super ragbi. Grad je često domaćin i reprezentaciji Južnoafričke Republike u ragbiju poznate pod nadimkom Springboks (antilope). Grad je bio i domaćin Svjetskog kupa u ragbiju 1995. godine uključujući ceremonije otvaranja i mnoge utakmice, kao što je bilo polufinale između reprezentacija Novog Zelanda i Engleske.
Nogomet je također popularan u Cape Townu, kao i u cijeloj državi. Dva nogometna kluba iz Cape Towna igraju u premijer ligi Južnoafričke Republike (PSL), najvišem nivou takmičenja u državi. Ti timovi su Ajax Cape Town koji je nastao spajanjem klubova Seven Stars i Cape Town Spurs 1999. godine, te klub koji je nedavno ušao u premijer ligu Chippa United. U Cape Townu odigrano je i nekoliko utakmica u okviru Svjetskog prvenstva 2010. uključujući jedno polufinale. U području Green Pointa izgrađen je novi stadion Cape Town stadion kapaciteta 70 hiljada sjedećih mjesta.
Cape Town je imao i olimpijske aspiracije. Godine 1996. grad je bio jedan od pet kandidata u užem izboru Međunarodnog olimpijskog odbora i započeo zvaničnu kandidaturu za domaćina Ljetnih olimpijskih igara 2004. godine. Iako su igre dodijeljene Atini, Cape Town je na glasanju pri izboru grada domaćina bio treći. Postojale su neke špekulacije da je Cape Town tražio i nominiranje putem olimpijskog odbora Južnoafričke Republike kao domaćina Ljetnih olimpijskih igara 2020. godine, ali nije došao do statusa grada-kandidata.
NGC 843
NGC 843 je trostruka zvijezda i nalazi se u sazviježđu Trokut. Prvo otkriće je napravio Heinrich Louis d'Arrest 16. septembra 1865. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Patrolni čamac
desno|250px|mini|HMCS Brandon, kanadski patrolni čamac klase Kingston
Patrolni čamac je naziv za mali ratni brod čiji je zadatak odbrana obale, odnosno kontrola teritorijalnih voda. U praksi se patrolni čamci danas uglavnom koriste u svrhu borbe protiv krijumčara, pirata, odnosno pomorske gerile.
Obično imaju oko 30 m dužine, te su naoružani jednim lakim protuavionskim topom ili s nekoliko mitraljeza. Često su po svom dizajnu prilično slični torpednim i raketnim čamcima.
Emaskulator
mini|desno|300px|Kastracija [[mula|mule sa emaskulatorom]] Emaskulator je veterinarski hirurški instrument koji se koristi za kastraciju stoke, najčešće konja i magaraca. Njegova je funkcija da u isto vrijeme gnječi i reže sjemeno uže, sprečavajući krvarenje, a u isto vrijeme odvajajući testis od životinje. Prilikom kastracije oštri dio emaskulatora za rezanje se postavlja prema testisu, a dio za gnječenje prema životinji. Na emaskulatoru se nalazi poluga koja drži emaskulator zatvorenim 2-3 minute radi hemostaze.
Ledolomac
mini|desno|300px|Ledolomac [[Polarstern]]
Ledolomac je naziv za posebno sagrađeni brod kojemu je svrha razbijanje leda u svrhu otvaranja plovnih puteva.
Da bi to postigao, ledolomac morati posebno učvršćen trup, poseban oblik trupa te posebno snažan motor.
Ledolomci su se pojavili relativno kasno, tek s pojavom parnog stroja. Uglavnom se koriste u polarnim i subpolarnim područjima, mada nisu rijetkost ni na važnijim rijekama koje se znaju zalediti preko zime.
Štajerski sir
Štajerski sir ( - kolokvijalno i Steirerkas) je posni sir i sir od kiselog mlijeka iz austrijske savezne pokrajine Štajerske. Razlikuju se različite regionalne vrste. Tipičan je domaći austrijski proizvod i karakterističan za alpsko stočarstvo. Izvorno su ga proizvodili seljaci i alpska gospodarstva kako bi iskoristili višak obranog mlijeka i istovremeno proizveli zalihe za duge i oštre zime.
Sorte murtaler iz Oberes Murtala i štajerski enstaler iz Štajerskog Ennstala registrirane su u austrijskom Registru tradicionalne hrane i ključni su proizvodi ovih dviju austrijskih turističkih regija.
Historija
180px|mini|desno|Kruh sa štajerskim Ennstalerom Sir se sigurno proizvodio najkasnije od srednjeg vijeka, a dokumentirano je već u 17. vijeku kao osnovna hrana za sluge najamnike i rudare. Bio je to tipičan poljoprivredni proizvod za vlastitu potrošnju.
Murtaler
Murtaler se radi od zrele skute, kojoj se dodaju sol i mlijeko, začinjava se kimom i biberom, te se zagrijava dok se masa ne rastopi (sir za kuhanje). Osušen je čvrst i pakuje se u komadima. Ima blijedožutu do zelenkastu vanjštinu. Unutrašnja forma sira je obično glatka, elastična i može sadržavati komadiće skute. Murtaler je jak sir za užine s tipičnim izdašnim i pikantnim okusom. Proizvodi se u cijeloj gornjoj dolini rijeke Mure u Štajerskoj, koja teče od okruga Murau preko Judenburga i Knittelfelda do Leobena. Murtal je na sjeveru ograničen Donjim Tauernom, Gurktalskim Alpama i štajerskim planinskim lancem (Seetaler Alpe, Stubalpe, Gleinalpe). Ovo alpsko do visoko alpsko područje nalazi se u zapadnom dijelu Gornje Štajerske na nadmorskoj visini između 800 i 2700 metara.
Enstaler
Štajerski enstaler radi se od istih osnovnih sastojaka, ali ne i otopljenih: to je sir tanke kore, ručno se mrvi, suši i pasira, ima grudičastu, mrvičastu konzistenciju i mramoriran izgled, i pakuje se u staklenke ili slične spremnike. Od maja 2021. marka štajerski enstaler je od strane Evropske unije zaštićen kao proizvod sa zaštićenim geografskim porijeklom.
Upotreba
Štajerski sir murtal osnovni je sastojak je murtalsko-štajerske supe, a štajerski enstaler se koristi za enstalske špecle sa sirom.
NGC 6084
NGC 6084 (također poznat kao MCG 3-41-143, PGC 57575 i UGC 10291) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 417 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Herkul. Najveći prečnik je 1,00 (121 hiljada sg) a najmanji 0,5 uglovnih minuta (61 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Lewis Swift 6. juna 1886. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Supertanker
mini|300px|Supertanker AbQaiq koji prevozi sirovu naftu.
Supertanker je naziv za najveće tankere na svijetu. Općenito se smatra kako se svaki tanker iznad 250000 BRT može smatrati supertankerom.
Supertankeri se smatraju najvećim brodovima na svijetu, a njihova veličina je posljedica finansijske računice prema kojoj se naftu više isplati prevoziti u jednom velikom brodu nego više malih.
Spisak misija istraživanja Marsa
Spisak misija istraživanja Marsa po vremenskom redoslijedu istraživanja.
Supertanker
Supertankeri, s druge strane, izazivaju cijeli niz problema. U stanju su pristati u relativno malen broj luka, a zbog veličine je potrebno nekoliko milja prije nego što se zaustave. Zbog toga su ranjivi na nasukavanje i razna oštećenja. Kod njih postoji rizik istjecanja nafte koji je posebno došao do izražaja kod ekološke katastrofe koju je izazvao supertanker Exxon Valdez.
Spisak misija istraživanja Marsa
mini|Mars, izdanje [[Guido Bonattijeve Liber astronomiae iz 1550.]] mini|Pogled iz lendera na površinu Marsa
Supertanker
U svrhu spriječavanja isticanja nafte, moderni supertankeri su opremljeni dvostrukim trupom.
Edmund Željeznoboki
Edmund II (staroengleski: Eadmund II; 988 – 30. novembar 1016), poznatiji kao Edmund Željeznoboki, bio je kralj Engleske od 23. aprila do 30. novembra 1016. Bio je sin kralja Ethelreda Nespremnog i njegove prve supruge Elfgifu od Yorka. Postao je kralj Engleske nakon smrti svog oca Ethelreda 1016. u trenutku velikih vojnih pohoda danskih osvajača na Englesku koje je predvodio Knut Veliki.
Edmund nije očekivao da će biti kralj Engleske. Međutim, nakon smrti njegova dva starija brata, postao je nasljednik engleskog prijestolja. Upamćen kao vrlo energičan vladar. Sa Knutom je tokom svoje kratke vladavine vodio rat sa promjenjivom srećom pri čemu su se izmjenjivale vojne pobjede na jednoj i drugoj strani što je završilo sklapanjem mira u Alneyu 1016. godine. Prema tom sporazumu Engleska je podijeljena na način da je Knutu pripala polovina Engleske sjeverno od rijeke Temze, a Edmundu je pripao južni dio. Ubrzo nakon toga iste godine, Edmund je umro te je Knut Veliki preuzeo kontrolu nad cjelokupnom Engleskom te postao engleski kralj. Nadimak Željeznoboki (engleski: Ironside) mu je zabilježen tek 1057. godine. Prema Anglosaksonskoj hronici, nadimak je dobio "zbog svoje ratobornosti" u borbi protiv danske invazije na Englesku koju je vodio Knut Veliki.
Mudžiza
Mudžiza je naziv za natprirodna djela koja se pripisuju Poslanicima i Vjerovjesnicima. Prema islamskom shvatanju to je djelo koje zapravo čini Allah (Bog) preko čovjeka. Termin koji označava ovakvo djelovanje se u islamskoj literaturi općenito zove keramet, te predstavlja djelo koje Allah čini preko ljudi koje voli (Evlija), no ukoliko se to djelo desi preko Poslanika, onda se djelo definiše kao mudžiza.
Definicija
Glavna svrha mudžize je da dokaže ispravnost Poslanika i ona mora da zadovolji sljedeće uslove :
Behar
mini|desno|250px|Probeharalo drvo višnje Behar je naziv za cvijeće drveća iz roda Prunus i nekih drugih biljaka koje posjeduju slično cvijeće za kratko vrijeme tokom proljeća. Behar može biti bijele ili roza boje u zavisnosti od vrste drveta. Behar od nektarina, breskvi, višnji i nekih badema je najčešće roza boje, a behar od šljiva, jabuka, nekih višnji i većine badema je bijele boje.
Uloga behara je da proizvede polen i privuče pčele da se izvrši polenizacija potrebna za reprodukciju i proizvodnju voća.
Drveće behara u proljeće i karakteristično je još po tome što se prilikom vjetra latice behara lako otkidaju i padaju na tlo i tako okružuju tlo oko drveta. Po ovoj karakteristici se razlikuju drveća koja beharaju od drugog drveća.
SI sistem
Mjesto primjene
Mjesto primjene SI sistema jedinica obuhvata fizičke veličine. Nefizičke veličine (npr. ekonomske, socioekonomske itd.) nisu obuhvaćeni SI sistemom jedinica.
Opće gledano postoji mogućnost da fizičke veličine budu prikazane i u drugim jedinicama. U pojedinim oblastima nauke i ekonomije dotično je i u današnjici uobičajeni i u pojedinim državama čak i zakonski dozvoljeno. Za međunarodnu razmjenu je jedan internacionalno jedinstven sistem jedinica svrsihodan, jer na taj način bivaju otklonjene nejasnoće i grješke pri preračunjavanju. Toj svrsi služi i SI sistem, pri čemu jedinice različitih mjernih sistema ne bi trebale biti miješane pri upotrebi.
Historija
SI sistem je usvojen 1960. i zasniva se na sedam po konveciji usvojenih osnovnih mjernih jedinica za sedam odgovarajućih veličina. Internacionalno, SI jedinice su obuhvaćene standardom ISO 2955. Djelimično se SI jedinice mogu naći i u ISO 2950 standardu.
Sistematika
Jedna mjerna jedinica ima svoje pisano ime i jednu oznaku. Imena se, zavisno od jezika, mogu razičito pisati (npr., , ). Oznake mjernih jedinica su svugdje iste (npr. °C).
Oznaka spaja brojku sa jedinicom SI sistema i piše se sa malim odstojanjem poslije brojke. Dotično važi i za pisanje temperature u stepenima Celzija.
Osnovne mjerne jedinice
Trenutno se radi na definiciji mase koja bi se zasnivala na masi atoma, a ne na određenom etalonu (prototipu).
Novi behar
Novi behar, časopis pokrenut 1927. godine i nastavak Behara, je list koji je izlazio dva puta mjesečno do aprila 1945, a donosio je priloge iz područja književnosti, historije, islamske nauke i dr. Vlasnik lista je bila "Islamska dionička štamparija" sve do 1944, a od početka 1944. vlasnik je bilo muslimansko kulturno društvo "Narodna uzdanica". Prvi urednik bio je književnik Husejn Đogo Dubravić, kojeg je 1930. godine u uredničkoj fotelji naslijedio Alija Nametak.
Prvi broj lista štampan je 1. maja 1927. Izlazio je neprekidno sve do 1943. godine, dakle punih 16 godišta, a od sedamnaeste godine postojanja izašlo je 6 brojeva. Novi behar odigrao je važnu ulogu u prosvjetnom i kulturnom životu muslimana Bosne i Hercegovine. Saradnici lista su bili: Safvet-beg Bašagić, Edhem Mulabdić, Ahmed Muradbegović, Hamid Dizdar, Alija Nametak, Husejn Đogo Dubravić, Ilijas Dobradžić, Tin Ujević, Muhamed Hadžijahić, Omer Čampara, Atif Ljubović, Hamza Humo, Hasan Kikić i dr.
Behar (časopis)
Beharovi pokretači iznijeli su razlog i ciljeve lista, a središnje mjesto zauzeo je stav o afirmiranju bosanskog jezika. Ono po čemu je Behar posebno značajan, jest islamski duh sa svim značajkama bosansko-muslimanskog mentaliteta i duhovnog nasljeđa, običaja i tradicije.
Prvi broj časopisa izišao je 1. maja 1900. godine i svojim sadržajem potpuno je udovoljio željama čitatelja i očekivanja onih muslimanskih intelektualaca koji će se okupiti oko ovog lista. Hrvatski pjesnik S.S. Kranjčević je pozitivno ocijenio izlaženje Behara i poručio redakciji da nam suradnici “pokažu svoje srce, svoj duh”. Poslije Edhema Mulabdića Behar je uređivao Šemsi-beg Salihbegović,ali stvarni urednik bio je Musa Ćazim Ćatić koji je u Beharu objavio niz izvornih i prevedenih priloga, pjesama, članaka, eseja, anegdota.
U listu su surađivali mnogi bosanskohercegovački književnici: Safvet-beg Bašagić, Edhem Mulabdić, Hamid Šahinović, Muhamed Hivzi Muftić, Osman Nuri Hadžić i drugi. Kao prevoditelji s turske književnosti ističu se Safvet-beg Bašagić i Musa Ćazim Ćatić, a dosta su s turskog jezika prevodili i Fehim Spaho, Šemsudim Sarajlić i Muhamed Dizdar. Posebno treba spomenuti prevođenje Hiljadu i jedne noći što je objavljivano u nastavcima, a od drugog do petog broja IX godišta u prijevodu Osmana Nuri Hadžića i Fehima Spahe.
List Behar je stekao veliku popularnost među čitateljima muslimanima, pa su čak, kako kaže Osman Nuri Hadžić, “i mlađe, i starije žene i djevojke, pregnule da što da što prije nauče latinicu da mogu čitati Behar”. Behar je prestao izlaziti početkom 1911. godine.
Od 1927-45. godine nastavio je izlaziti pod nazivom Novi Behar. Časopis je objavio mnogo bošnjačkih balada, kao i građu iz područja usmene književnosti. Od 1993. godine časopis pod istim imenom Behar izdaje Kulturno društvo Bošnjaka Hrvatske Preporod
Pomorstvo
mini|200px|Pomorac na brodu Pomorstvo obuhvata sve što se tiče odnosa između čovjeka i mora.
Pomorstvo uključuje poznavanje različitih stvari i razvijanje specijaliziranih vještina kao što su navigacija i međunarodni pomorski zakon; vrijeme, meteorologija i prognoza vremena, rukovanje brodovima i čamcima, rukovanje opremom na palubi, sidrima i kablovima, rad sa konopcima, motorima, komunikacija, jedrenje, preživljavanje na moru, traženje i spašavanje. Također i rukovanje kargo opremom, opasnim teretima, i kargo teretima; vladanje vanrednim situacijama, odbrana od požara.
Stepen poznavanja ovih vještina zavisi od prirode posla i vrste plovila, na kojem pomorac radi. Ipak, uvježbanost dobrog pomorca je korisna za sviju.
MTV Europe Music Awards
MTV Europe Music Awards je manifestacija osnovana 1994. godine od strane mreže MTV Europe, kako bi se nagradili najpopularniji muzički spotovi u Evropi. Na početku samo kao alternativa američkom MTV Video Music Awards, danas MTV Europe Music Awards slavi ono što gledaoci MTV-a smatraju za najbolje u muzici.
Za razliku od VMA, većina nagrada dodjeljuje se na osnovu glasova gledalaca.