cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Andy Murray
2005.
Murray je dobio pozivnicu za Wimbledon 2005. Na svom prvom seniorskom Grand Slam turniru bio je 347. igrač svijeta, ali je u prvom kolu u trećeg seta porazio 14. nosioca, Radeka Štěpáneka. Postao je prvi škotski teniser koji se plasirao u treće kolo Wimbledona i u tom je trenutku bio jedini Britanac koji je igrao u muškoj i ženskoj pojedinačnoj konkurenciji. Ipak, njegov uspjeh na Wimbledonu prekinuo je David Nalbandian, koji ga je porazio u pet setova.
Tokom ovog Wimbledona Murray je postao izuzetno popularan u Ujedinjenom Kraljevstvu. Mnogi ljubitelji tenisa predlagali su da se "Henmanov brežuljak", koji je dobio ime po nekadašnjoj britanskoj teniskoj zvijezdi Timu Henmanu, preimenuje u "Murrayjev brežuljak" ili "Murrayjevo polje" (zato što u Edinburghu postoji stadion koji se tako zove), a "Henmanmanija" je postala "Andymanija".
Dobio je pozivnicu za učešće na Cincinnati Mastersu i to je bio njegov prvi turnir iz Masters serije. Izgubio je u drugom kolu od jednog od prvih deset tenisera svijeta tada, Marata Safina (6–4, 1–6, 6–4). Murray je bio 122. teniser svijeta i morao je učestvovati u kvalifikacijskom turniru za US Open. Izgubio je u drugom kolu. Konačno je ušao u prvih 100 tenisera svijeta kad je pobijedio Robina Söderlinga na turniru u Bangkoku, u čijem je finalu poražen od prvog tenisera svijeta, Rogera Federera. To je bilo njegovo prvo ATP-finale, koje mu je pomoglo da postane 72. teniser svijeta.
Nakon kraće povrede, igrao je na turniru u Baselu. U prvom kolu porazio je tadašnjeg najboljeg tenisera Britanije, Tima Henmana (6–2, 5–7, 7–6/4/). Nakon toga je pobijedio Tomáša Berdycha u drugom kolu. Ipak, izgubio je u četvrtfinalu od desetog tenisera svijeta, Fernanda Gonzáleza. Ali, probio se do 64. mjesta na ATP-listi.
2006.
Murray je započeo sezonu na nekoliko turnira u Australiji, na kojima nije postigao veće uspjehe. Na Australian Openu izgubio je u prvom kolu od Juana Ignacija Chele. Nakon jedne od pobjeda na turniru u Aucklandu (protiv Kennetha Carlsena iz Danske) prokomentirao je da su "obojica igrali kao žene". Nakon toga je rekao da je mislio na to da je bilo mnogo brejkova i loših servisa.
Osvojio je svoju prvu titulu u San Joseu (Kalifornija) i tokom turnira je pobijedio dva bivša prva tenisera planete, Andyja Roddicka i Lleytona Hewitta. Dostigao je i četvrtfinale na turniru u Memphisu. Ali, zato je izgubio u prvom kolu na Roland Garrosu i u Queen's clubu. Također je igrao i parove u Davis Cupu (zbog povrede nije mogao igrati pojedinačno).
Otkad je ušao među prvih 100 najboljih igrača svijeta, Murray je u medijima opisivan kao "teniser eksplozivne naravi". Tokom meča parova u Davis Cupu s Gregom Rusedskim protiv Nenada Zimonjića i Ilije Bozoljca Murray je uvrijedio sudiju, nazvavši ga "idiotom", i zbog toga je morao platiti kaznu od 2.500 dolara. Kasnije je rekao da je psovao tokom meča, kao i: "Bili smo šokirani nekim odlukama sudije i rekao sam koliko je loš".
Izgubio je u prvom kolu na Mastersu u Monte Carlu, a na Wimbledonu je došao do četvrtog kola (u trećem kolu porazio je trećeg nosioca, Roddicka), u kojem je izgubio od Marcosa Baghdatisa. Zatim je dostigao finala turnira u Newportu i Washingtonu. U međuvremenu je pobijedio Andyja Rama u meču Davis Cupa protiv Izraela.
Dostigao je polufinale Canada Mastersa, u kojem je izgubio od Richarda Gasqueta, a na Mastersu u Cincinnatiju izgubio je od Roddicka u četvrtfinalu. U trećem kolu porazio je Federera. Murray je jedan od dvojice tenisera koji su uspjeli poraziti Federera te godine (drugi je Nadal). Na posljednjem Grand Slam turniru u sezoni, US Openu, izgubio je u četvrtom kolu od Nikolaja Davidenka. Zatim je ponovo igrao u Davis Cupu. Britanija je igrala protiv Ukrajine i Murray je pobijedio u oba pojedinačna meča, dok je izgubio u igri parova.
Krajem godine izgubio je od Tima Henmana na turniru u Bangkoku. Također je igrao finale muških parova sa svojim bratom. Na Mastersu u Madridu izgubio je u trećem kolu od Đokovića. Također je izgubio u drugom kolu Mastersa u Parizu.
Na kraju godine Murray se nalazio na 17. mjestu ATP-liste.
2008.
Murray je bio deseti nosilac na Australian Openu, ali je u prvom kolu izgubio od kasnijeg finaliste, Jo-Wilfrieda Tsonge (7–5, 6–4, 0–6, 7–6). Murray nije igrao u mečevima Davis Cupa protiv Argentine, što je prilično razljutilo Britance. Njegov brat Jamie rekao je da "Andy ne mrzi igrati Davis Cup, nego se želi koncentrirati za turnir u Marseilleu".
Murray je u Marseilleu osvojio svoju petu titulu u karijeri, pobijedivši u finalu Marija Ančića (6–3, 6–4). Međutim, na sljedećem je turniru ispao u prvom kolu. Na turniru u Dubaiju pobijedio je Federera drugi put u svojoj karijeri (6–7, 6–3, 6–4). Izgubio je u četvrtfinalu od Davidenka (7–5, 6–4). Na prva dva turnira iz Masters serije nije postigao značajne rezultate. Izgubio je u četvrtom kolu Indian Wellsa od Tommyja Haasa i od Ančića u drugom kolu Miami Mastersa.
Kako bi bio bolje spremljen za turnire na zemlji, podlozi na kojoj je najslabiji, Murray je počeo raditi s nekadašnjim finalistom Roland Garrosa Àlexom Corretjom. Na prvom turniru na zemlji, Monte Carlo Mastersu, izgubio je u trećem kolu od Đokovića (6–0, 6–4). Ispao je u drugom kolu Barcelone i Mastersa u Rimu, te u trećem kolu Hamburg Mastersa, u kojem je izgubio od kasnijeg pobjednika, Nadala (6–3, 6–2).
Murray je bio deseti nosilac na Roland Garrosu. U drugom kolu pobijedio je Joséa Acasusa, specijalistu za zemlju (6–4, 6–0, 6–4). BBC je ovo nazvao "njegovim najboljim nastupom na zemlji ikada". Ipak, u trećem kolu izgubio je od kasnijeg četvrtfinaliste, Nicolása Almagra (6–3, 6–7, 6–3, 7–5).
Na turniru u Queen's Clubu Murray je došao do četvrtfinala, ali ga je morao predati Roddicku zbog povrede palca ruke. Na Wimbledonu je dostigao četvrtfinale, pobijedivši Santoroa, Mallisea, Haasa i Gasqueta. U svom prvom Grand slam četvrtfinalu izgubio je od kasnijeg osvajača turnira, Nadala (6–3, 6–2, 6–4).
Murray je onda zaigrao na Seriji Otvorenog prvenstva Amerike. Dostigao je polufinale Canada Mastersa u Torontu, izgubivši od Nadala, koji je i osvojio turnir. Prethodno je u četvrtfinalu pobijedio Đokovića. Poslije nekoliko dana, ponovo je pobijedio Đokovića u finalu Cincinnati Mastersa (7–64, 7–6/5/) i tako osvojio svoju prvu titulu iz ATP Masters serije. Ova pobjeda omogućila mu je da postane šesti teniser svijeta, što je bila njegova najviša pozicija na ATP-listi ikada. Murray je tako postao drugi Britanac koji je osvojio titulu iz ATP Masters serije (nakon Tima Henmana, koji je osvojio Paris Masters 2003).
Murray se takmičio za Ujedinjeno Kraljevstvo na Olimpijskim igrama 2008. u Pekingu, u objema kategorijama. Izgubio je u prvom kolu; porazio ga je Yen-Hsun Lu. S bratom Jamiejem je u prvom kolu parova porazio Kanađane Daniela Nestora i Frédérica Niemeyera, ali su u drugom kolu poraženi od francuskog para Arnaud Clément/Michaël Llodra.
Murray se plasirao u svoje prvo Grand slam finale na US Openu, u kojem ga je porazio petostruki osvajač turnira, Roger Federer (6–2, 7–5, 6–2). Za prolazak u finale savladao je Nadala (6–2, 7–64, 4–6, 6–4). Nakon ovog turnira Murray je postao četvrti teniser svijeta prvi put u karijeri. Također se plasirao na ovogodišnji Masters Cup. 18. oktobra na Mastersu u Madridu plasirao se u drugo Masters finale u karijeri, u kojem je i trijumfirao nad Gillesom Simonom. U polufinalu je savladao Federera. Murray je postao prvi Britanac koji je osvojio više od jedne titule iz ATP Masters serije i prvi koji je osvojio četiri titule u sezoni. 26. oktobra osvojio je i turnir u St. Petersburgu, što je bila njegova 23. pobjeda u posljednjih 25 mečeva. Murray je postao i prvi Britanac koji je odbranio svoju titulu još od Marka Coxa 1975. godine, koji je odbranio svoje titule u Londonu i Washingtonu.
Murray se zatim takmičio na Masters Cupu, završnom ATP-turniru za osam najuspješnijih tenisera u godini. Pobijedio je u sva tri meča u grupnoj fazi (protiv Roddicka, Simona i Federera). U polufinalu ga je porazio Davidenko (7–5, 6–2).
2009.
Murray je počeo sezonu pobjedama nad desetim, drugim i prvim teniserom svijeta – Jamesom Blakeom, Federerom i Nadalom – i osvojio egzibicijski turnir u Abu Dabiju. Nakon toga je odbranio titulu na turniru u Dohi, savladavši usput Montañésa, Petzschnera, Federera i Roddicka.
Murray je trebao igrati u Davis Cupu protiv Ukrajine, ali je odustao zbog istog virusa zbog kojeg se povukao s turnira u Dubaiju. Vratio se na Mastersu u Indian Wellsu, gdje je odigrao odličan turnir. Stigao je do finala, gdje je uvjerljivo poražen od Nadala (6–1, 6–2). Murray je nakon meča izjavio da je najveći krivac za njegov poraz vjetar na koji nije bio navikao, dok je Nadal dan prije igrao u takvim uvjetima, pa se bolje snašao u toj situaciji. Na sljedećem turniru u Miamiju odigrao je odličan turnir, koji je na kraju i osvojio. U finalu je pobijedio Đokovića (6–2, 7–5). Na narednom turniru Murray je imao izuzetno dobar nastup s obzirom da se radilo o turniru na zemljanoj podlozi. Zaustavljen je u polufinalu Mastersa u Monte Carlu od kasnijeg pobjednika ovog turnira, Nadala (6–2, 7–64). Poslije ovog turnira Murray je imao izuzetno loš nastup na Mastersu u Rimu gdje je poražen u drugom kolu od Juana Mónaca.
Na narednom turniru, Mastersu u Madridu, Murray je branio titulu. Problem je bio u tome što je ovaj turnir pomjeren na početak sezone i rekonstruirana je podloga na kojoj se igra. Tvrdu pologu zamijenila je zemljana. Uprkos tome, Murray je stigao do četvrtfinala, gdje je poražen od Del Potra (7–64, 6–3). Na Roland Garrosu Murray je ponovo stigao do četvrtfinala, gdje ga je zaustavio Fernando Gonzalez (6–3, 3–6, 6–0, 6–4). Uslijedila je sezona na travi. Prvi turnir u toj sezoni Murray je odigrao u Queen's Clubu. Taj turnir Murray je ujedno i osvojio pobijedivši u finalu Jamesa Blakea (7–5, 6–4). Na Wimbledonu je odigrao sjajno i plasirao se u polufinale. Tamo ga je porazio Roddick (6–4, 4–6, 7–67, 7–65).
Nakon ovog turnira Murray nije igrao skoro dva mjeseca zbog povrede. Vratio se na Mastersu u Kanadi i odigrao sjajan turnir. Pobijedivši u finalu Del Potra (6–74, 7–63, 6–1), Murray je osvojio svoj drugi Masters u sezoni. Naredni turnir Murray je odigrao slabije i bio poražen u polufinalu od Federera (6–2, 7–68). US Open Murray je odigrao slabo. U četvrtom kolu porazio ga je Marin Čilić vrlo lahko (7–5, 6–2, 6–2). Nakon ovog turnira Murray je ponovno pauzirao dva mjeseca. Vratio se na turniru u Valenciji, koji je i osvojio. Na posljednjem Mastersu u Parizu porazio ga je Štěpánek. Godinu završava kao četvrti teniser svijeta.
2010.
Murray je novu godinu počeo tako što nije odigrao nijedan pripremni turnir za Australian Open. Na Australian Openu stigao je do finala, ali ponovo biva poražen od Federera (3–6, 4–6, 6–711). Nakon toga je uslijedila pauza od mjesec dana. Naredni turnir bio mu je onaj u Dubaiju, gdje je zabilježio jako loš nastup te biva poražen od Janka Tipsarevića u drugom kolu. Naredni turnir bio je Masters u Indian Wellsu, gdje je stigao do četvrtfinala, a bolji od njega bio je Söderling (6–1, 7–64). Na Mastersu u Miamiju bio je još lošiji. Poražen je u drugom kolu od Mardyja Fisha, koji je tada bio 101. teniser svijeta.
Loša serija rezultata nastavila se i kad se prešlo na zemljane terene. Na Mastersu u Monte Carlu ponovo je bio poražen u drugom kolu od Philippa Kohlschreibera (6–2, 6–1). Na narednom Mastersu Murray biva poražen u trećem kolu od Davida Ferrera (6–3, 6–4). Masters u Madridu odigrao je nešto bolje, ali je za njega ponovo koban bio Ferrer, koji ga je sada pobijedio sa 7–5, 6–3. Drugi Grand Slam sezone Murray je odigrao solidno. Stigao je do četvrtog kola, gdje biva poražen od Berdycha (6–4, 7–5, 6–3). Za Wimbledon se pripremao već tradicionalno, na turniru u Queen's Clubu. Zaustavljen je u trećem kolu od Fisha (6–4, 1–6, 7–62).
2011.
Murray je otvorio novu godinu identično kao i prethodne godine. Nije odigrao nijedan pripremni turnir do Australian Opena. Tamo je, kao i prošle godine, stigao do finala, no opet biva poražen, ovaj put od Đokovića (6–4, 6–2, 6–3). Nakon toga uslijedila je pauza od dvije sedmice. Vratio se na turniru u Rotterdamu, gdje biva poražen u prvom kolu od Baghdatisa (6–4, 6–1). To je bio prvi u nizu poraza koji će uslijediti. Naredni turnir odigrao je u Indian Wellsu, gdje je poražen u drugom kolu od kvalifikanta Donalda Younga. Na Mastersu u Miamiju ponovo je poražen u drugom kolu, također od kvalifikanta, Alexa Bogomolova Jr.
Taj niz konačno je prekinut u Monte Carlu, gdje je Murray stigao do polufinala u kojem je nakon velike borbe izgubio od Nadala (6–4, 2–6, 6–1). Na Mastersu u Madridu ispao je u trećem kolu, gdje je bolji od njega bio Thomaz Bellucci (6–4, 6–2). Na Mastersu u Rimu stigao je do polufinala, ali je ovaj put od njega bolji bio Đoković (6–1, 3–6, 7–62). Na Roland Garros stigao je pripremljen te je zabilježio odličan nastup i stigao do polufinala, gdje ga je ponovo porazio Nadal (6–4, 7–5, 6–4). Zatim je uslijedila sezona na travi. Murray je kao pripremu za Wimbledon iskoristio turnir u Queen's Clubu. Tamo je imao odličan nastup i osvojio turnir. U finalu je pobijedio Tsongu (3–6, 7–62, 6–4).
Na Wimbledonu je stigao do polufinala. Kao i prethodne godine, u polufinalu ga je zaustavio Nadal (5–7, 6–2, 6–2, 6–4).
Oprema
Murrayjev glavni sponzor reketa je Head. Do kraja 2009. nosio je opremu "Fred Perry", ali je tada potpisao petogodišnji ugovor s Adidasom vrijedan 30 miliona funti. Nakon isteka tog ugovora potpisao je četverogodišnji s kompanijom Under Armour, a 2019. s Castoreom, nazvavši to posljednjim ugovorom prije završetka karijere.
Način igre
Murray se smatra defanzivnim kontraudaračem. Paul Annacone smatra ga najboljim takvim igračem na ATP Touru. Njegova udarna snaga jesu snažni udarci s jako malim brojem grešaka te njegova anticipacija i sposobnost brzog reagiranja i mogućnost brze tranzicije iz odbrane u napad, što mu omogućava da pogodi winnere iz odbrambenih pozicija. Njegov način igre smatra se sličnim onome koji je imao Miloslav Mečíř. Njegova se igra većinom zasniva na nadmudrivanju s osnovne linije sve dok protivnik ne načini grešku. Također, Murray se smatra jednim od najboljih vraćača servisa na Touru. Također posjeduje izuzetno snažan i dobar prvi servis pomoću kojeg osvaja mnoge poene. Najbolje igre prikazuje na tvrdim podlogama, iako on sam tvrdi da preferira zemljane podloge zbog toga što je kao junior trenirao na zemljanim terenima u Barceloni.
Nacionalni identitet
Murray definira sebe kao "Škota, ali, također, i Britanca". Tokom Wimbledona 2006. Murray je izazvao javnu debatu svojom izjavom da na Svjetskom nogometnom prvenstvu 2006. "podržava bilo koga osim reprezentacije Engleske". Kao rezultat je primio mnogobrojna pisma mržnje na svom službenom veb-sajtu. Mediji su, također, prenijeli da je na utakmici između Engleske i Paragvaja nosio dres paragvajskog tima, što se ispostavilo kao netačno. Murray je objasnio da su njegovi komentari izrečeni u šali tokom jednog vrlo opuštenog intervjua s Desom Kellyjem, koji ga je upitao hoće li na Svjetskom prvenstvu navijati za škotsku reprezentaciju i pored toga što se Škotska nije kvalificirala. Kelly je izjavio da su druge novine Murrayjeve izjave izvukle iz konteksta i da je "istina potpuno izgubljena" u želji da se pišu negativni komentari o Murrayju.
Murray je, također, izjavio kako "nije antienglez" i kako nikada nije ni bio", kao i da je bio vrlo razočaran kada je Englesku eliminirao Portugal. U razgovoru s Niki Campbell u radioemisiji BBC Radio 5 Live Tim Henman je potvrdio da je Murrayjev komentar bio izrečen u šali, na koju su ga "navukli" Kelly i Henman lično. On je, također, izjavio da je neistina da je Murray nosio dres Paragvaja.
U razgovoru sa Gabijem Loganom za Inside Sport Murray je rekao da je on i Škot i Britanac i da je zadovoljan svojim britanskim identitetom. Izjavio je da između ta dva nema konflikta i da je ponosan na oba. Murray je, također, otkrio da je jednom četvrtinom Englez, budući da mu jedan dio porodice potječe iz Newcastlea, da je njegov trener Škot, a njegova tadašnja djevojka (sada supruga), Kim Sears, Engleskinja.
Uspjeh po sezonama
Informacije u ovim tabelama ažuriraju se nakon ''što je igračevo učešće na turniru završeno. Ovo je tabela nakon Cincinnati Mastersa 2019.''
Stjepan Polje
Geografija
Stjepan Polje se nalazi na oko 11 km površine Trebave i sprečanske aluvijalne ravni, sa nadmorskom visinom od oko 200-500 metara. Tlo uglavnom grade pijesak, šljunak, škriljave gline i gline uopšte pliocenske starosti. Stjepan Polje se sastoji od zaseoka: Dživraci, Potok Mahala, Hadžići, Jahići, Husići, Mejremići, Hodžići, Muratovići, Mustafići, Dedići, Avdići, Memići, Polje, Bare, Ibrahimovići,Džebe i Luke.
Historija
Stjepan Polje je dosta staro naselje koje je postojalo još u praistoriji, a kasnije i u srednjem vijeku. U turskim dokumentima ovo naselje se pojavljuje veoma rano. Prema dr. A. Handžiću Stjepan Polje je do 1528. godine bilo naseljeno Vlasima, kao i selo Gračanica, u kojem je bio rudnik željeza, zatim varoš grada Sokola, te sela Drenovac, Orahovica, Gornja Lohinja, Donja Lohinja, Brijesnica i Klokotnica. Od 1528. kada su Osmanlije došle na ovo područje, te uslijed procesa islamizacije, neislamskog stanovništva je sve manje. Od tog doba kao najveći dio stanovištva sačinjavaju muslimani.
U periodu 18. i početkom 19. stoljeća u Stjepan Polje, i okolna sela dolaze i trajno se naseljavaju muslimanske porodice iz Srbije i to većinom iz Užica. Također, ovdje su se naseljavale i porodice iz Hercegovine, Mađarske te prekosavske i (najvećim dijelom) podrinjske oblasti. Godine 1878. Bosna i Hercegovina pada pod vlast Austro-Ugarske, te administrativno-pravnim promjenama Stjepan Polje ulazi u okvir Gračaničkog sreza.
Naselje je razbijenog tipa. Kuće su razbacane po okolnom pobrđu, čija nadmorska visina iznosi do 250 m. Stjepan Polje ima više mahala (zaselaka) koji su raspoređeni u dva odvojena dijela u koje se dolazi asfaltnim putem koji se iznad osnovne škole u zaseoku Polje račva te jedan dio na sjeveru povezuje Mustafiće, Dediće, Muratoviće, Avdiće i Džebe, a drugi krak puta povezuje na sjeveroistoku mahalu Prkute (Hadžiće), Dživrake, Mejremiće i Potok mahalu. Zaseoci pretežno nose imena po prezimenima porodica koji ih nastanjuju ili su ih nastanjivali. Izuzetak čini zaselak Polje, odnosno Crkvina, Potok mahala, Dživraci i Luke.
Obrazovanje
Stjepan Polje posjeduje jednu osnovnu školu koja počela je sa radom 1949. godine u mektebskoj zgradi. Objekat škole je izgrađen 1951 godine sa dvije učionice i stanom za učitelja. Do 1974. godine egzistirala je kao područno odjeljenje Osnovne škole "Mitar Trifunović Učo" Gračanica, a kao samostalna obrazovna ustanova osnovana je Odlukom Skupštine općine Gračanica 23. 12. 1974 godine. Škola u Stjepan Polju danas ima 390 učenika raspoređenih u 18 odjeljenja i od školske 2004/05 godine uvela je devetogodišnje školovanje. Ima 38 zaposlenih radnika, od čega 33 nastavnika. Školske 2011/2012. godine JU OŠ " Stjepan Polje" je pohađalo 365 učenika raspoređenih u 17 odjeljenja.
Šiva
mini|desno|200p|Šiva u plesu mini|desno|200p|Šiva na planini Šiva je hinduističko božanstvo.
Opis
Najveći od svih Jogija. Upravlja tamas gunom (neznanje, tama) koja je jedna od tri vezujuće sile materijalnog svemira.
Mantra u slavu Šive glasi: Om namah shivaya hare hare mahadeva.
Sofia Kenin
Sofija Anna "Sonya" Kenin ( SOH -nee-ə KEN -in; rođena 14. novembra 1998.) jeste američka profesionalni teniserka. Ima 7. rang-poziciju ženskog teniskog saveza (WTA), na svijetu. Ona je trenutna prvakinja na Australian Openu i najmlađa Amerikanka koja je osvojila Grand Slam žensku pojedinačnu titulu, nakon Serene Williams 2002. godine. Kenin je 2019. godine proglašena za WTA najviše poboljšanu igračicu godine, čime je postala prva Amerikanka koja je osvojila nagradu također nakon Serene Williams 1999. godine. Kenin je osvojila ukupno četiri WTA naslova u singlu. Osvojila je i dvije titule WTA dubla, uključujući i 2019. China Open na Premier Mandatory nivou s Bethanie Mattek-Sands. mini|Kenin s trofejem nacionalnog prvenstva USTA Girls lijevo|mini| Kenin na US Openu 2015
NGC 3188A
NGC 3188A (također poznat kao MCG 10-15-64 i PGC 30179) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 363 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Veliki medvjed. Najveći prečnik je 0,40 (42 hiljade sg) a najmanji 0,2 uglovnih minuta (21 hiljada sg).
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Croatia Records
Croatia Records je jedna od vodećih diskografskih kuća u Hrvatskoj. Raspadom Jugoslavije i s demokratskim promjenama u Hrvatskoj 1990.g., nastala je promjenom imena "Jugoton" u "Croatia Records". Kompanija se ubrzo privatizira.
Historija
Osnovana je pod imenom Jugoton 1947. godine. A 1990. godine mijenja naziv u Croatia Records. Od 1995. je član Hrvatskog diskografskog udruženja.
Muzički žanrovi
Klasična muzika, Jazz, Pop, Rock, zabavna, etno muzika i narodna muzika.
Voltmetar
mini|desno|250px|Dva digitalna voltmetra Voltmetar je mjerni instrument kojim se mjeri električni napon.
Većina voltmetara u stvari mjeri električnu struju koja ovisi o mjerenom naponu i unutrašnjem otporu instrumenta. Kako bi se smanjio uticaj na mjereni krug nastoji se da taj otpor bude što veći i navodi se bilo kao stalna vrijednost, npr 1 MΩ, bilo kao vrijednost koja ovisi o mjernom području, npr. 20 kΩ/V.
Uobičajeni se tip voltmetra sastoji od osjetljivog galvanometra s pomičnim svitkom i serijski spojenog otpornika kojim se određuje mjerno područje, tj. napon koji je potreban za puni otklon kazaljke instrumenta. Zakretni se svitak galvanometra nalazi u magnetnom polju, pa je moment sile razmjeran jakosti struje koja protječe svitkom. Kako se svitak oslanja na spiralnu oprugu koja stvara suprotni moment razmjeran kutu zakretanja svitka, kut u kojem se uspostavi ravnoteža razmjeran je jakosti struje, a time i mjerenom naponu.
Moderni digitalni voltmetri koriste analogno-digitalnu pretvorbu kako bi napon pretvorili u broj prikazan na instrumentu.
Aerodrom "Konstantin Veliki" Niš
Međunarodni aerodrom Konstantin Veliki - Niš je udaljen 4 kilometra od centra grada Niša i to je drugi po veličini međunarodni aerodrom u Srbiji. Međunarodni avijacijski kod mu je ICAO, a naziv aerodroma je LYNI, dok je kod međunarodnog udruženja avioprevoznika IATA - INI.
Historija
Aerodrom je otvoren tokom komunističke ere u Socijalističkoj federativnoj republici Jugoslaviji. Dugo je bio samo vojna baza i piste su korištene u vojne svrhe. Tokom NATO bombardovanja Savezne Republike Jugoslavije 1999. godine, aerodrom "Niš" je pogođen i bio je van upotrebe nekoliko godina.
2003. godine, norveško kraljevsko ministarstvo vanjskih poslova je uložilo velika sredstva za rekonstrukciju aerodroma. Aerodrom je otvoren 12. oktobra 2003. i dobio ime Aerodrom Niš "Konstantin Veliki". Jedan od najprometnijih perioda u aerodromu je bila zima 2005. godine kada su svi avioni koji su trebali da slete na Aerodrom Nikola Tesla Beograd (najveći i najprometniji aerodrom u Srbiji) sletali na aerodrom Konstantin Veliki zbog magle u Beogradu i okolini. Beogradski aerodrom Nikola Tesla je poslije toga nabavio sisteme da se tako nešto više ne desi, ali oni i dalje (2006. godina) nisu u funkciji i u decembru 2006. je beogradski aerodrom ponovo zbog magle bio van funkcije dva dana, tokom kojih je niški aerodrom primio izvijestan broj letova.
Ulaganja i razvoj
Aerodrom Niš Konstantin Veliki ima tek nekoliko redovnih letova sedmično. Kroz aerodrom je 2005. godine prošlo 27.000 putnika, oko 42% više nego 2004. godine.
Niš Konstantin je uspješno sproveo TAM program {Turn Around Management} evropske banke za rekonstrukciju i razvoj {EBRD} čiji cilj je da unaprijedi rad menadžmenta i strateški pripremi aerodrom Niš za razvoj. Ekspert TAM programa, Michael Kellaway, procijenio je da će se u slijedećih par godina broj putnika povećati sa 28.000 na 200.000 godišnje.
Vlada Republike Srbije je uložila 10 miliona dinara u dalji razvoj aerodroma koji je zabilježio nekih 16.000 putnika u prvih 6 mjeseci 2006. godine.
Avio-kompanije i destinacije
Aerodrom Niš Konstantin Veliki ima 5 letova dnevno za Podgoricu avionima Montenegro Airlines-a. Od 2013. godine u okviru AIR.NET projekta EU uspostavljna je direktna linija za Trst, avio kompanijom Mistral Er. Od 12. juna čarter let Niš-Antalija, u saradnji sa turističkom agencijom 1A Travel iz Beograda i Sky Airlines.
Acantharea
Acantharea (Acantharia) je grupa radiolaria protozoa, koje uglavnom imaju skelet od stroncij-sulfata.
Aerodrom "Konstantin Veliki" Niš
Avio-kompanije i destinacije
Sljedeće aviokompanije trenutno lete sa aerodroma:
Acantharea
Struktura
Skelet akantarea sastoje se od  kristala stroncij-sulfata, koga izlučuju vakuole okružene bodljama i spikulama. Akantarea su jedini morski organizmi za koje se zna da biomineraliziraju stroncij-sulfat kao glavnu komponentu skeleta, što ih čini prilično jedinstvenim. .
Aerodrom "Konstantin Veliki" Niš
Slobodno nebo nad aerodromom
Potpisan je takozvani dogovor o ”slobodnom nebu” ("Open Skies") dogovor (slobodno tržište za aviousluge koje omogućava ogromne pogodnosti za putnike, otpremnike, i narod kao i za ekonomiju svake države) i od 1. januara 2007. godine, sve kompanije, koje žele da slete u Srbiju, moći će to da urade. Do sada je Jat Airways imao pravo da odbije bilo koju kompaniju koja je želela da sleti u Srbiju, kako bi uživali tržište bez poslovnih suparnika. Neke od odbijenih kompanija su bile Adria Airways i Emirati. Ovaj dogovor otvara put za jeftine avio-kompanije u Evropi, kao što su Ryan Air) i EasyJet, da slete u Srbiji, pa i na aerodromu Niš - Konstantin Veliki, ako to žele.
Acantharea
Struktura
Za razliku od drugih radiolarija, čiji su skeleti načinjeni od silicij-dioksida, akantareje se ne fosiliziraju, prvenstveno zato što je stroncij-sulfat vrlo mračan u morskoj vodi i kristali se rastvaraju nakon što organizmi uginu. Skelet se sastoji od deset dijametralnih ili dvadeset radijalnih šiljaka. Dijametarske kuglice prelaze središte ćelije, dok se radijalne spojnice završavaju u središtu ćelije gdje formiraju zbijeni ili fleksibilni spoj, ovisno o vrsti. Ćelija je podijeljena u dvije regije: endoplazmu i ektoplazmu. Endoplazma u jezgru ćelije sadrži glavne organele, uključujući mnoga jedra, a od ektoplazme je ograničena kapsularnim zidom od mrežice mikrofibrila. Kod simbiotskih vrsta, simbiotske alge održavaju se u endoplazmi. Ektoplazma se sastoji od citoplazmatskih ekstenzija koje se koriste za hvatanje plijena, a sadrži i hranjive vakuole za varenje plijena. Ektoplazma je okružena periplazmatskim korteksom, također sačinjenim od mikrofibrila, ali raspoređenih u dvadeset ploča, svaka s rupom kroz koju prolazi jedan spojnik. Korteks je povezan sa kontraktilnim bodljicama, mionemama, koji pomažu u kontroli uzgona tako što omogućuju ektoplazmi da se proširi i stegne, povećavajući i smanjujući ukupni ćelijski volumen.
Klasifikacija prema rasporedu bodlji
Raspored bodlji je vrlo precizan, a opisuje ga tzv. Müllerov zakon, koji se može predstaviti linijama geografske širine i dužine. Bodlje su na sjecištima između pet bivših, simetričnih okoloekvatorskih, a osam posljednjih su jednoliko raspoređene. Svaka linija dužine nosi ili dvije „tropske“ bodlje ili jednu „ekvatorsku“ i dvije „polarne“. Način spajanja skeleta u središtu ćelije varira i to je jedno od glavnih obilježja po kojem se ovi organizmi svrstavaju. Akantareje s dijametralnim spojnicama ili slabo pričvršćenim radijalnim spojnicama mogu preurediti ili odbaciti bodljice (tzv. spikule) i formirati ciste. Morfološki sistem klasifikacije otprilike se slaže sa filogenetskim stablima na osnovu usklađivanja gena ribosomne RNK, iako su grupe uglavnom polifiletske. Čini se da se Holacanthida razvila prva i uključuje molekulskee kladuse A, B i D. Chaunacanthida je evoluirala druga i uključuje samo jedan molekulski kladu, kladus: C. Arthracanthida i Symphacanthida, koje imaju najsloženije skelete, razvijale su se u najnovije vrijeme i čine molekulske kladuse E i F.
Simbioza
Mnogi od akanatrija, uključujući one iz kladusa B (Holacanthida) i svi u kladusima E i F (Symphiacanthida i Arthracanthida), imaju jednocelićelijske alge u unutrašnjem dijelu citoplazme (endoplazme). Učestvujući u ovoj fotobiobiozi akanarija su u suštini miksotrofi: energiju stiču i heterotrofno i autotrofno. Ta veza može omogućiti ovim životinjama da budu veoma brojne u okeanima s malo hranjivih sastojaka i može im pružiti dodatnu energiju potrebnu za održavanje složenih skeleta od stroncij-sulfata. Hipoteza je da akantarea algama daju hranjive tvari (dušik i fosfor) koje steknu hvatanjem i zabavljanjem plijena u zamjenu za šećer koji alge proizvode tokom fotosinteze. Međutim, ne zna se da li alge simbionti imaju koristi od veze ili ih akantaea jednostavno iskorištavaju, a potom ih i svare.
Simbiotske akantareje Holacanthida kao domaćini, uključuju nekoliko rodova dinoflagelata (Pelagodinium, Heterocapsa, Scrippsiella, Azadinium) i Haptophyte (Chrysochromulina). Kladusi E i F imaju specifičniju simbiozu i prvenstveno su domaćini simbiotima haptofita iz roda Phaeocystis, iako ponekad imaju i simbionte Chrysochromulina. a oni iz kladusa F istovremeno ugošćuju više vrsta i sojeva Phaeocystis i njihova unutrašnja zajednica ne mora nužno odgovarati relativnoj dostupnosti potencijalnih simbionata u okruženju. Nesklad između unutrašnjih i vanjskih zajednica simbionata ukazuje na to da akantrije mogu biti selektivni u odabiru simbionata i vjerovatno nekontinuirano probavljaju i pribavljaju nove simbionte, a umjesto toga održavaju simbionte duže vrijeme.
Životni ciklus
Odrasli su obično višejedarni. Smatra se da se razmnožavaju formiranjem bržih ćelija (koje se ranije nazivane "spore"), a koje mogu biti flagelate. Nisu zapažene sve faze životnog ciklusa. Proučavanje ovih organizama uglavnom je otežano nemogućnošću održavanja u kulturi u nizu uzastopnih generacija.
Papa Benedikt
Pape:
Protupape:
Stanovništvo Butana
Stanovništvo Butana sastoji se od tri grupe: u zapadnom planinskom dijelu živi narod Ngalong ili Ngalop koji je došao u srednjem vijeku iz Tibeta i toj grupi pripada i kraljevska porodica. U istočnim planinskim predjelima živi narod Sharchop koji je etnički blizak brdskim plemenima sjeveroistočne Indije. Te dvije grupe stanovništva su međusobno bliske zbog svoje pripadnosti budizmu. Treća grupa živi u dolini uz indijsku granicu, to su Lhotshampa koji govore nepalski, ime im znači južni Butanci a došli su iz Nepala. Sve tri navedene grupe kolektivno se nazivaju Drukpas.
Lav, vještica i ormar
Lav, vještica i ormar je roman epske fantastike za djecu koji je napisao C. S. Lewis, a objavio Geoffrey Bles 1950. Bio je prvi objavljen od sedam romana u Narnijskim hronikama (1950–1956) i najpoznatija je; od svih autorovih knjiga ona se najviše održava u bibliotekama. Iako je bila i napisana i objavljena prva u serijalu, druga je po redu u posljednjih nekoliko izdanja, koji su poredani prema historiji Narnije. Ilustrirala ju je Pauline Baynes.
Stanovništvo Butana
Naseljavanje Nepalaca
Nepalci su se počeli naseljavati na jugu Butana od kraja XIX vijeka, i to u početku s pristankom vlade koja je trebala dodatnu radnu snagu. 1958. godine su granice zatvorene. Zakon o državljanstvu iz iste godine otvorio je Nepalcima stalno nastanjenim u južnom Butanu mogućnost da dobiju formalno državljanstvo Butana. Međutim, i nakon 1958. se nastavilo doseljavanje posebno iz gusto naseljenog Nepala ali i iz Indije, što je izmaklo vladinoj kontroli.
Lav, vještica i ormar
Većina romana je smještena u Narniji, zemlji pričajućih životinja i mitskih bića kojima je Bijela Vještica vladala stotinu godina duboke zime. U okviru priče, četvoro engleske djece žive u velikoj staroj seoskoj kući tokom njihove evakuacije iz Londona tokom II. Svjetskog rata. Najmlađi posjete Narniju tri puta pomoću ormara u gostinskoj sobi. Svo četvoro djece su zajedno u njihovom trećem posjetu, što potvrđuje njezinu priču i obuhvata zadnjih 12 od 17 poglavlja osim kratkog zaključka. U Narniji se čini da braća i sestre ispunjavaju staro proročanstvo, pa se uskoro upuštaju u avanturu da spase svoje živote kao i da oslobode zemlju. Lewis je napisao knjigu za, i posvetio je, svojem kumčetu Lucy Barfield. Ona je bila kćerka Owena Barfielda, Lewisovog prijatelja, učitelja, savjetnika i povjerenika.
Stanovništvo Butana
Asimilacija i Zakon o državljanstvu
Popis stanovništva proveden 1980. pokazao je, da se udio nepalskog stanovništva u Butanu povećao na više od 50 posto. To je u vladajućim slojevima Butanaca izazvalo strah za postojeći tradicionalni tibetansko-budistički identitet i kulturu Butana, a osim toga i strah, da bi monarhija mogla biti ugrožena grupama nepalskog stanovništva koje su sa sobom donijele i neke demokratske tradicije.
Lav, vještica i ormar
Time magazin je uključio ovaj roman u svoj "All-TIME 100 Novels" (eng. 100 romana svih vremena) (najbolji romani na engleskom jeziku od 1923 do 2005). 2003., roman je uvršten pod brojem 9 na BBC-ovoj anketi The Big Read. Također je objavljen na 47 stranih jezika.
Stanovništvo Butana
Asimilacija i Zakon o državljanstvu
Promjenom zakona o državljanstvu s retroaktivnim djelovanjem, 1985. godine su svi stanovnici Butana porijeklom iz Nepala morali dokazati da su imali stalni boravak u Butanu prije 1959. godine. Tko to nije mogao, našao se u položaju da bude proglašen ilegalnim useljenikom.
Lav, vještica i ormar
Radnja
Glavni su likovi četvoro djece, dva brata Edmund i Peter te dvije sestre Lucy i Susan. Radnja ove priče počinje kada se djeca jednog dana igraju u staroj kući skrivača. Najmlađa Lucy uđe u jedan stari ormar koji je dovede u drugu zemlju koja se zove Narnija. U njoj vlada bijela čarobnica Jadis zbog koje vječno traje zima. Uz pomoć fauna Tumnusa, dabrova i lava Aslana djeca uspiju pobjediti zlu čarobnicu. Nakon nekoliko godina zaboravljaju na njihov svijet, oni su sada već stariji i kraljevi su Narnije. No jednoga dana love bijelog jelena po šumi u nadi da će im donjeti sreću, tada se izgube i ponovno se vrate u svoj svijet, gdje shvate da vrijeme drugačije prolazi, tj. oni su izbivali godinama, a u njihovom svijetu su prošle sekunde.
Stanovništvo Butana
Asimilacija i Zakon o državljanstvu
Nakon toga je došlo do značajnih nemira u južnom Butanu na koje je vlada reagovala pojačanim djelovanjem vojske i policije. Od polovine 1991. je počela kampanja zastrašivanja i izgona uz tvrdnju da se radi o ljudima koji nisu državljani odnosno ne mogu dokazati državljanstvo Butana, ili iznudom izjave o "dobrovoljnom" iseljenju. Veliki dio pripadnika nepalske etničke skupine - njih oko 100.000 - je pobjegao u Nepal gdje žive u izbjegličkim logorima.
Osnovni podaci
Pismenost
Populacija
Struktura godina
NGC 6115
NGC 6115 (također poznat kao ESO 226-SC7) je otvoreno zvjezdano jato i nalazi se u sazviježđu Ravnalo. Prvo otkriće je napravio James Dunlop 26. juna 1826. godine.
Stanovništvo Butana
Osnovni podaci
Stopa rasta stanovništva
NGC 6115
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Stanovništvo Butana
Osnovni podaci
Neto stopa migracije
Urbanizacija
Odnos polova
Očekivano trajanje života
Religija
Državna religija je Vajrayana-Budizam (ispovijeda ga 75% stanovništva). Pored budističke filozofije, u Butanu se udomaćio i Hinduizam, prije svega preko nepalskih imigranata (25% stanovništva).
HIV/AIDS
U 2011. zabilježeno je 246 slučajeva zaraze HIV-om u Butanu, što predstavlja nešto preko 0.3% populacije. U julu 2010, bilo je ukupno 217 zabilježenih slučajeva, ipak izvori Ministarstva zdravlja procjenjuju broj bolesnih na oko 500.
20. februar
20. februar / veljača (20. 2) jest 51. dan godine po gregorijanskom kalendaru. Do kraja godine ima još 314 dana (315 u prestupnoj godini).
Transcendentalna funkcija
Transcendentalna funkcija je funkcija koja ne zadovoljava polinomsku jednačinu čiji su koeficijenti i sami polinomi, za razliku od algebarske funkcije, koja zadovoljava takvu jednačinu. Drugim riječima, transcendentalna funkcija je funkcija koja "transcentira" algebru na način da se ne može izraziti u smislu konačnih nizova algebarskih operacija sabiranja, množenja i vađenja korjena.
Primjeri transcendentalnih funkcija uključuju eksponencijalne, logaritmske, te trigonometrijske funkcije.
Analitička funkcija ƒ(z) jedne realne ili kompleksne varijable z je transcendentalna ako je algebarski nezavisna od te varijable.
Njemačka
Njemačka, službeno Savezna Republika Njemačka , jest suverena država u Srednjoj Evropi. Na sjeveru graniči sa Sjevernim morem, Danskom i Baltičkim morem; na istoku sa Poljskom i Češkom; na jugu sa Austrijom i Švicarskom; a na zapadu sa Francuskom, Luksemburgom, Belgijom i Holandijom. Teritorija Njemačke zauzima površinu od 357.021 kvadratnih kilometara i ima umjerenu sezonsku klimu. Sa 82 miliona stanovnika je najnaseljenija država među država članicama Evropske unije, te treća po broju migranata u svijetu.
Za područje pod imenom Germania u kojoj živi nekoliko germanskih naroda se zna i bilježi već od 100. godine n. e. Počevši od 10. vijeka, njemačka područja čine središnji dio Svetog Rimskog Carstva koje traje sve do 1806. godine. Tokom 16. vijeka, sjever Njemačke postaje središte protestanske reformacije. Njemačka se prvi put pojavljuje kao savremena nacionalna država nakon Njemačkog ujedinjenja tokom Francusko-pruskog rata 1871. godine. Nakon drugog svjetskog rata, Njemačka je bila podijeljena u dvije zasebne države: Istočnu Njemačku i Zapadnu Njemačku u skladu sa granicama savezničkih okupacionih zona. Dvije države su ponovno ujedinjene 1990. godine. Zapadna Njemačka je 1957. godine postala osnivačka članica Evropske zajednice, koja 1993. godine postaje Evropska unija. Njemačka je dio neograničene Šengenske zone i usvojila je evropsku valutu, euro, 1999. godine.
Njemačka je federalna parlamentarna republika sastavljena od 16 saveznih država. Glavni i ujedno najveći grad je Berlin. Njemačka je članica Ujedinjenih nacija, NATO-a, G8 i OECD-a. Ona je jedna od vodećih industrijskih zemalja u svijetu, sa trećom najvećom privredom po nominalnom BDP-u i petom po PKM-u. Ona je najveći izvoznik i drugi najveći uvoznik robe. Godišnje alocira drugi najveći iznos međunarodne pomoći u svijetu, dok je šesta u svijetu po vojnim troškovima. Ona je razvila visoki standard života i uspostavila opsežni sistem socijalne sigurnosti. Igra važnu ulogu u evropskoj politici a održava mnoga bliska partnerstva i na globalnom nivou. Njemačka je poznata i kao vodeća zemlja u nekoliko naučnih i tehnoloških područja.
Prahistorija
thumb|Nebeski disk Nebra Otkriće donje vilice Mauer 1 1907. godine dokazuje postojanje ljudskog života na prostorima današnje Njemačke još prije 600.000 godina. Najstariji komplet lovačko oružja na svijetu koji je ikada pronađen, otkriven je u rudniku uglja u kod Schöningena gdje su pronađena koplja dužine 6–7,5 metara starosti oko 380.000 godina. Dolina Neander je bila prvo mjesto gdje su nađeni ostaci pračovjeka 1856, poznatog kao Neandertalac. Za Neandertalca 1 poznato je da su njegovi ostaci stari oko 40.000 godina. Također pronađeni su ostaci Homo sapiensa u Švapskim jurama kod Ulma. Pronađeni ostaci također uključuju kosti ptica, kljovu mamuta, što predstavlja najstariji muzički instrument koji je pronađen. Također oko 42.000 godina stara skluptura čovjeka-lava iz Ledenog doba predstvlja najstariju figuru koja je ikada pronađena te Venera iz Hohle Felsa stara oko 35.000 godina. Nebeski disk Nebra pronađen je nedaleko od gradića Nebra nedaleko od Halea u pokrajini Saksonija-Anhalt.
Germani
mini|lijevo|Širenje [[Germani|Germanskih plemena 750. p. n. e. do 1. n. e.]] Pretpostavlja se da se je etnogeneza Germanskih plemena desila tokom nordijskog bronzanog doba, ili najkasnije tokom predrimskog željeznog doba. Iz južne Skandinavija i sjeverne Njemačke, plemena su počela da se šire prema jugu, istoku i zapadu u prvom vijeku p. n. e, te su uspostavili kontakte sa keltskim plemenima iz Galije te sa iranskim, baltičkim i slavenskim plemenima istočne Evrope. Malo se zna o ovom ranom periodu germanske historije izvan tog što je zabilježeno u djelovanjima sa rimskim carstvom, etimološkim istraživanjima i arheološkim nalazima.
Za vrijeme Augustusa, rimski vojskovođa Publius Quinctilius Varus počinje invaziju Germanije (izraz koji su Rimljani koristili za područje između Rajne i Urala), i u ovom vremenu germanska plemena se po prvi put upoznavaju sa rimskom vojnom taktikom dok zadržavaju svoj plemenski identitet. 9. godine n. e, tri rimske legije pod vodstvom Varusa su doživjele poraz od čeruskog vođe Arminiusa u bitci kod Teutoburške šume. Tako je savremena Njemačka, sve do Rajne i Dunava, ostala van Rimskog carstva. Do 100. godine, doba Tacitove "Germanije", Germani su se naselili širom dolina tih rijeka, posjedujući većinu teritorije savremene Njemačke. U 3. vijeku se pojavljuju nekoliko velikih zapadnogermanskih plemena: Alemani, Franci, Sasi i Frizi među ostalih. Oko 260, germanski narodi su se probili kroz rimsku granicu na Dunavu i prešli u zemlje pod rimskom vlasti.
Sveto rimsko carstvo
mini|desno|250px|Karta Svetog rimskog carstva thumb|lijevo|Martin Luther Njemački jezik i "germanizam" postoje više od hiljadu godina, ali je država po imenu Njemačka formirana kao moderna nacionalna država tek 1871. godine, kada je dominacija nad Pruskom propala. Tada je nastao drugi njemački Reich, u historiografiji obično poznat i kao Carstvo.
Prvi reich, poznatiji i kao Sveto rimsko carstvo njemačke nacije, je potekao od Karolinškog carstva (843), koga su osnovali Čarlemanci 25. decembra 800. godine, a koji je trajao sve do 1806. Tokom ovih hiljadu godina, Nijemci su uspješno proširili svoj uticaj uz pomoć katoličke crkve.
Godine 1517. Martin Luther je objavi svojih devedeset pet teza u Wittenbergu, te počinje reformaciju u Katoličkoj crkvi. Luteranizam i kalvinizam postaju službene religije u njemačkim pokrajinama nakon 1530. i 1648. godine. Ova događanja su dovela do Tridesetogodišnjeg rata (1618), koji je, kada se završio Westfalskim mirom 1648. godine, učinio da Njemačka postane ekonomski iscrpljena i politički nestabilna. Ovakva situacija je omogućila Napoleonu da 1806. porazi Njemačku. Poslije toga, Francuska je postala krvni neprijatelj Njemačke. U Francusko-pruskom ratu 1870, Njemačka se osvetila Francuskoj, kao i u Prvom svjetskom ratu 1914-19, kada je invazija na Francusku bila glavni cilj.
Sveto rimsko carstvo se proširilo tako što je sklopljen savez Njemačke i Austrije, gdje je glavnu riječ imala Njemačka. Između 1815. i 1871. Njemačka se sastojala od mnoštva malih država (39), od kojih je napravljen Njemački savez (Deutscher Bund).
Njemačka konfederacija i ujedinjenje Njemačke
thumb|Osnivanje njemačkog carstva u Versillesu 1871. godine thumb|lijevo|200px|Njemačko carstvo (1871-1918) Nakon Napoleonovog pada saziva se Bečki kongres 1814, te se osniva Njemačka konfederacija, labavi savez 39 njemačkih država. Neslaganje s restauratorskom politikom je djelimično dovela do pojave liberalnih pokreta, nakon čega slijedi nova mjera represije od strane austrijskog državnika Klemens Wenzel von Metternicha, poznata kao Zollverein (tarifna unija) je produbila ekonomsko ujedinjenje Njemačke. Nacionalni i liberalni ideali iz Francuske revolucije dobili su veliku podršku među Nijemcima, naročito kod mlađih generacija. Hambacher Fest je bio glavni događaj u prilog njemačkom jedinstvu, slobodi i demokraciji. Tokom niza revolucija 1848. godine, tokom kojih je uspostavljena republika u Francuskoj, intelektualni i pučki sloj stanovništva je digao revoluciju 1848. u njemačkim državama.
Atentat na austrougarskog prijestolonasljednika Franju Ferdinanda 28. juna 1914. godine označio je povod za Svjetski rat. Njemačka, kao dio Centralnih sila je pretrpila poraz od sila Antante u jednom od najkrvavijih sukoba svih vremena. Ukupno je poginulo oko dva miliona njemačkih vojnika tokom Prvog svjetskog rata. Njemačka revolucija je izbila u oktobru 1918. godine, kralj Wilhelm II je abdicirao. Primirje je potpisano 11. novembra 1918. godine, Njemačka potpisuje Versajski sporazum u junu 1919. Nijemci su ovaj sporazum doživjeli kao nepravedan i ponižavajući.
Weimarska republika i Treći reich
Poslije operacije Barbarossa (napada na Sovjetski Savez) 22. juna 1941. otvoren je drugi front na istoku, kao i napada na Sjedinjene Države, kada je prekršen dogovor o nenapadanju Njemačke na SAD, od strane Hitlera (11. decembra 1941. godine). Od 1941. do 1945. nacistička Njemačka, uz pomoć susjednih kolaboracionista, sistematski je ubila u koncentracionim logorima 6 miliona Jevreja (holokaust) i 5 miliona uglavnom Slavena i Roma (porajmos). Režim je isto tako ubijao homoseksualce i mentalno retardirane osobe i druge "nesposobne" ljude, ali i politički nepodobne građane (naročito komuniste i socijaliste, ali i religiozne vođe). 8. maja 1945. godine Njemačka je kapitulirala poslije okupacije Berlina od strane ruske Crvene Armije i Zapadnih sila. Prije ulaska ruskih trupa u Berlin, Hitler je izvršio samoubistvo.
Istočna i Zapadna Njemačka
thumb|left|Okupacijske zone Njemačke thumb|Pad Berlinskog zida 1989. Nakon kapitulacije nacističke Njemačke, Njemačka i Berlin su podijeljeni od strane saveznika na četiri okupacijske zone. Ove zone su zajedno prihvatile oko 6,5 miliona Nijemaca protjeranih iz istočnih dijelova Evrope (SSSR, Poljska, Jugoslavija, Čehoslovačka). Od zapadnih sektora koji su bili pod kontrolom SAD-a, Velike Britanije i Francuske 23. maja 1949. formirana je Savezna Republika Njemačka, a od sovjetskog sektora formirana je 7. oktobra 1949. Njemačka demokratska republika poznatija i kao Istočna Njemačka. Za glavni grad Zapadne Njemačke odabran je Bonn, a Istočne Berlin.
Istočna Njemačka je bila zemlja članica Varšavskog pakta pod političkom i vojnom kontrolom SSSR-a. Iako se DDR predstavljao kao demokratska zemlja, zapravo vlast u zemlji je vlast imala Partija socijalističkog jedinstva Njemačke, koja je na vlasti opstajala zajvaljujući Stasiju, golemom aparatu tajne policije i mnogim drugim organizacijama. Ekonomiju DDR-a je kontrolirao Sovjetski savez, DDR je bio zemlja članica Savjeta za uzajamnu ekonomsku pomoć.
Napetosti između istočne i zapadne Njemačke su smanjene tokom ranih 1970-ih za vrijeme Ostpolitika kancelara Willy Brandta. U ljeto 1989. godine Mađarska je prva srušila željeznu zavjesu i otvorila svoje granice prema zapadu, što je dovelo do iseljavanja hiljade Nijemaca iz DDR-a u Zapadnu Njemačku preko Mađarske.
Ujedinjena Njemačka
Poslije pada komunizma u Evropi, Njemačka se ponovo ujedinila (1990), što je dovelo do ekonomskih problema koji se osjećaju i danas. Berlin je ponovo postao glavni grad. Porodice, koje su bile dugi niz godina rastavljene, ponovo su se spojile. Kao dio postkomunističkog procesa, otvoreni su akti tajne policije.
Zajedno sa Francuskom, nova Njemačka igra glavnu ulogu u Evropskoj uniji. Njemačka je država koja se zalaže za zajedničku evropsku politiku, odbranu i sigurnost. Kancelar se redovno poziva na sastanke Vijeća Sigurnosti Ujedinjenih Naroda.