cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Robert Sean Leonard
Biografija
Leonard je dobar prijatelj s kolegom iz serije Dr. House, Hughom Lauriejem, kao i s Ethanom Hawkeom, prijateljem iz djetinjstva i kolegom iz filma Društvo mrtvih pjesnika. S njim i još trojicom kolega (Jamesom Waterstonom, Steveom Zahnom i Frankom Whaleyem) osnovao je pozorišnu kompaniju Malaparte. Oženjen je jahačicom Gabriellom Salick s kojom ima kćerku Eleanor (r. 2009).
NGC 5002
NGC 5002 (također poznat kao MCG 6-29-51, PGC 45728 i UGC 8254) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 50 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Lovački psi. Najveći prečnik je 1,70 (25 hiljada sg) a najmanji 1,0 uglovnih minuta (15 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Heinrich Louis d'Arrest 27. aprila 1865. godine.
Peri Kan Sofijeva
Peri Kan Sofieva (azerbejdžanski: Pərixan Sofiyeva; 1884 – 1953) bila je prva muslimanka izabrana na dužnost.
Biografija
Sofijeva je rođena 1884. godine u gruzijskom gradu Karajala, koji je tada bio deo gruzijske oblasti Tiflis, u Ruskom carstvu. Bila je jedina djevojčica u osmočlanoj porodici. U vrijeme Ruskog carstva, Sofija je bila glava porodice, čime je stekla popularnost. Uz kredit uzet od banke, otvorila je sirotište u selu.
Nezavisna Gruzija
Nakon februarske revolucije 1917. godine, tranzicija je započela reformom lokalne samouprave. 26. 5. 1918. Gruzija je proglasila svoju nezavisnost. Na lokalnim izborima kasnije tokom godine, Sofijeva je izabrana za odbornicu u Karajali. Iako je Sofijeva bila aktivna osoba, vrlo malo se zna o njenom životu.
Invazija na Sovjetski savez
Prema Rashgan Sofievoj, ženi nećaka Peri Kan Sofijeve, Sofijeva je mrzila boljševike i sovjetsku vladu. Zbog Velike čistke hodala je sa svojim starim pištoljem Mauser C96, nakon što joj je osmoro braće pogubljeno i sahranjeno u jednoj od zajedničkih grobnica jer su dolazili iz bogate porodice i smatrani su izdajnicima.
Smrt
Sofijeva je umrla 1953. godine od srčanog udara, nakon što je čula da je jedan od njenih nećaka uhapšen.
Ropovići (Novo Goražde)
Ropovići su naseljeno mjesto u općini Novo Goražde, Bosna i Hercegovina.
IC 205
IC 205 (također poznat kao MCG 0-6-34, PGC 8098 i UGC 1613) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 384 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Kit. Najveći prečnik je 0,90 (100 hiljada sg) a najmanji 0,9 uglovnih minuta (100 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Stephane Javelle 3. decembra 1891. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Funkcija identiteta
U matematici, funkcija identiteta, također nazvano preslikavanje identiteta, mapiranje identiteta ili transformacija identiteta, je funkcija koja uvijek vraća istu vrijednost jednaku njenom argumentu. U smislu jednadžbi, ova funkcija se može izraziti kao f(x) = x.
Definicija
Ako je M skup, onda je funkcija identiteta f na M definirana kao funkcija sa domenom i kodomenom M koja zadovoljava f(x) = x, tj. f : M → M, za sve elemente x ∈ M. Funkcija identiteta f na M se također često označava kao idM ili 1M.
U pogledu teorije skupova, gdje je funkcija definirana kao pojedinačna vrsta binarne relacije, funkcija identiteta se može izraziti kao relacija identiteta ili dijagonala od M.
Algebarska osobina
Ako je f : M → N bilo koja funkcija, onda je f o idM = f = idN o f (" o " ovdje označava kompoziciju funkcije). Osobito idM je neutralni element monoida za sve funkcije od M do M.
Derby County FC
Derby County Football Club je profesionalni nogometni klub iz Derbya, grofovija Derbyshire, Engleska. Trenutno nastupa u EFL League One, trećem rangu engleskog nogometa. Posljedni nastup u Premijer ligi imali su u sezoni 2007/08.
Funkcija identiteta
Algebarska osobina
Pošto je neutralni element od monoida jedinstven, možemo ga definirati kao funkciju identiteta na M. Ovakva definicija uopćuje koncept morfizma identiteta u teoriji kategorija gdje endomorfizmi od M ne trebaju biti funkcije.
Derby County FC
Historija
Klub je osnovan 1875. godine, kao Derbyshire County Cricket Club. Od 1997. godine domaće utakmice igra na stadionu Pride Park.
Spisak integrala hiperboličkih funkcija
Slijedi spisak integrala (antiderivacija funkcija) hiperboličkih funkcija. Za potpuni spisak integrala funkcija, pogledati tablica integrala i spisak integrala.
Derby County FC
Historija
1888. godine je bio jedan od osnivača Prve Divizije. Klub je svoj vrhunac imao sedamdesetih godina 20. vijeka, kada je osvojio dvije titule prvaka Engleske (1972, 1975) i imao četiri nastupa u evropskim takmičenjima, a najveći uspjeh je polufinale Kupa evropskih šampiona u sezoni 1972/73. Klub je također osvojio FA Cup 1946. godine.
Darije I
Darije I (549.p.n.e. - 486.p.n.e.) je bio treći kralj perzijskog Ahemenidskog carstva. Poznat kao Darije Veliki vladao je carstvom (522.p.n.e. - 486.p.n.e.) na njegovom vrhuncu, kada je carstvo zauzimalo veći dio jugozapadne Azije, Kavkaz, dijelove Balkana (Trakija, Makedonija, Peonija), obalna područja oko Crnog mora, dijelove sjevernog Kavkaza, srednju Aziju do rijeke Ind, sjever i sjeveroistok Afrike uključujući Egipat, istočnu Libiju i primorski dio Sudana.
Darije je došao na prijestolje nakon svrgavanja Smerdisa, uzurpatora prijestolja Gaumata uz pomoć šest drugih plemićkih porodica. Odmah nakon dolaska na prijestolje ugušio je niz pobuna u istočnim provincijama. Veliki događaj u Darijevom životu je njegova ekspedicija do Atine i Eretrije kako bi ih kaznio zbog pomoći ustanicima u Jonskom ustanku. Iako je na kraju završio neuspjehom u bici kod Maratona, Darije je ponovo pokorio Trakiju te proširio carstvo osvajajući Makedoniju, Kikladu, ostrvo Naksos i Eretriju.
Darije je proveo reorganizaciju državne uprave. Podijelio je državu na pokrajine (satrapije) kojima je dao odgovarajuću autonomiju, ali je odvojio civilnu i vojnu vlast u njima da onemogući separatizam. Centralnu vlast pojačao je poreznim sistemom pomoću kojeg su se ogromne količine novca slijevale u njegovu riznicu. Jedinstvu carstva služila je i saobraćajna mreža koju je razvio, a posebno je bila popularna "Kraljevska cesta". Nakon što je uredio državu, ekonomiju i vojsku, krenuo je u proširenje carstva. Perzija je u njegovo doba postala najveća država anitke, veća i od kasnijeg Aleksandrovog i Rimskog carstva. Darije se spominje u biblijskim knjigama Hagai, Zaharija, Ezra Nehemija i Daniel.
Dolazak na vlast
Darije I je odrastao u perzijskoj plemićkoj porodici, a bio je i rođak Kambiza II, nasljednika Kira Velikog. Poslije ubistva Kambiza II 522. p. n. e. uzurpator prijestolja Gaumata je nesmetano vladao kao tobožnji Smerdis, ubijeni sin Kira Velikog i brat Kambiza II. Nitko se nije usudio ustati protiv lažnog cara, osim Darija I. koji uz pomoć šest plemića iznenađuje i ubija uzurpatora 522. p. n. e. Darije Veliki tada postaje perzijski car. Ženi se sa Atosom, ženom lažnog cara i kćerkom Kira Velikog. Imali su sina Kserksa I, koji će naslijediti oca. Iznenadnu promjenu na vrhu države vladari perzijskih provincija su vidjeli kao dobru priliku da dobiju nezavisnost. U Susi, Babilonu, Mediji i Sagartija uzurpatori su skupljali armije iza sebe. Međutim, Darije u dvije godine smiruje sve te pobune. Čak je i Babilon koji se dva puta bunio priznao vlast Darija Velikog.
Smrt
Nakon saznanja o porazu Perzijske vojske u bici kod Maratona, Darije I je počeo planirati još jedan pohod na grčke gradove-države. Ovaj put je odlučio da on komanduje vojskom a ne Datis. Nako tri godine priprema za rat, izbila je pobuna u Egiptu. Ova pobuna pogoršala je njegovo zdravstveno stanje i uskoro je umro. u oktobru 486. p. n. e. tijelo Darija I je balzamovano i pokopan je u grobnicu koju je napravio nekoliko godina ranije. Kserks, najstariji sin Darija I, postao je kralj Kserks I.
Carstvo
mini|lijevo|400px|Karta svijeta [[500. p. n. e. sa Perzijskim carstvom označenim smeđom bojom.]] Poput većine Perzijanaca, Darije je bio sljedbenik Ahure Mazde, zoroastrijske religije. Veliki reformista i organizator Darije je potpuno izmijenio perzijski administrativni i pravni sistem. Njegove izmjene su se odnosile na zakone svjedočenja, depozita, podmićivanja i nasilja.
Preko njegovih reformi i organizacije Perzijsko carstvo postaje restaurirano naslijeđe carstva Kira Velikog. Njegova organizacija carstva u 20 pokrajina (satrapija) kojima su upravljali lokalni vladari, koji su imali pravo da uvode posebne zakone, propise, koji su se odnosili na tradiciju i elitu. Visok stepen lokalne političke autonomije nije uključivao i ovlaštenja nad vojskom. Porezni sistem omogućavao je ogromne prihode u zlatu i srebru.
Svaka provincija je također imala nezavisnog finansijskoga kontrolora, nezavisnog vojnog koordinatora, te satrapa koji je kontrolisao administraciju i zakon. Sva trojica su direktno odgovarali kralju. Ovaj sistem organizacije i podjela vlasti bio je razlog stabilnosti i cjelovitosti zemlje, jer su šanse za pobunu ili odvajanje smanjene na minimum. Darije je također povećao i broj članova državne uprave koja se sastojala od pisara, koji su pomagali u uvođenju zakona i odredbi širom carstva.
Vojnici mnogih naroda sudjelovali su u Darijevoj armiji, uključujući Asirce, Feničane, Babilonce, Indijce, Egipćane, Židove i Arape.
Graditeljski projekti
Darije je bio veliki graditelj, pa su tokom njegove vladavine izgrađeni mnogi veliki arhitektonski i građevinski projekti. Najznačajniji projekt bio je gradnja novog glavnog grada Persepolisa, remek djela antičke arhitekture. S obzirom da se dotadašnji glavni grad Pasargad uglavnom dovodio u kontekst njegovih prethodnika Kira Velikog i Kambiza II, Darije je odlučio sagraditi novi. Zgrade u Persepolisu su zbijene na prirodnoj kamenoj terasi čija površina iznosi oko 500 x 273 metra. Krovove velikih dvorana podupirali su višestruki stupovi, od kojih su se samo oni od kamena sačuvali. Stupovi su bili visoki 20 metara što ih čini najvišim i najtanjim (u odnosu na visinu) antičkim stupovima, a rasponi stubova od 8.65 metara su također veći od bilo kojeg arhitektonskog zdanja tog doba. S obzirom da je ropstvo bilo zabranjeno u Perziji, cijeli kompleks su izgradili plaćeni radnici koji su dolazili i iz Egipta, Indije, Grčke, Kavkaza, Arabije, itd. Persepolis je prva građevina sa planiranim drenažnim sistemom, izgrađenim prije postavljanja temelja. Na terase se dolazilo karakterističnim dvostrukim stubištem, od kojih glavno vodi prema jugu do Apadane (zgrade za prijeme), a prema istoku do drugog nedovršenog ulaza koji gleda na prijestolnu dvoranu (tzv. Dvoranu sa hiljadu stupova). Darije je pokopan u grobnici ukopanoj u stijenama planine nedaleko od grada.
Osim Persepolisa, Darije je ostao upamćen i po Sueskom kanalu koji je dao izgraditi između Nila i Sueca (Sueza), preko kojeg su perzijski brodovi prolazili iz Crvenog mora u Mediteran i obrnuto. Značajan građevinski poduhvat bio je i izgradnja "Kraljevske ceste" duge 2700 km koja je spajala Persepolis i Susu sa Sardom u Joniji. Cesta je omogućavala brz i siguran transport i prenos pošte, a u njenom sastavu bile su stanice za odmor i gostionice, te sigurnosne stanice. S obzirom na visok kvalitet ova cesta je korištena vijekovima, sve do rimskog doba.
Ekonomija, diplomatija, trgovina
mini|Perzijski zlatni darik iz 490. p. n. e.
Između ostalog, Darije je poznat i kao sjajan ekonomista. Preuredio je ekonomski sistem i uveo zlatni novac "darik" kao stalno platežno sredstvo. Razvijao je trgovinu unutar carstva i sa udaljenim zemljama. Na primjer, slao je ekspedicije na čelu sa karijskim kapetanom Skilaksom koje su istraživale cijelu obalu Indijskog okeana od Indije do Afrike. Tokom njegove vladavine broj stanovništva se uvećao, a u gradovima cvate industrija.
Perzija je tokom vladavine Darija Velikog imala kontakte sa Kartagom (prema zapisima na stijeni Naksh-i Rustam), te Sicilijom i apeninskim poluostrvom. Darije se kao vladar pokazao vrlo dobroćudnim nastavljajući politiku njegovog djeda Kira Velikog, pa je priznavao sve religije, npr. Židovima je dozvolio i finansirao obnovu Solomonovog (Drugog) hrama u Jerusalemu kojeg su srušili Babilonci. U Egiptu se njegovo ime spominje na hramovima izgrađenim u Memfisu, Edfu i Velikoj Oazi. U egipatskoj tradiciji Darije se smatra jednim od najvećih dobrotvora i zakonodavaca u egipatskoj historiji. Sličan odnos Darije je imao i prema Grcima kojima je finansirao izgradnju velikih hramova, ukidao ropstvo u grčkim gradovima, te Apolonova "sveta područja" oslobađao od poreza. To je stvorilo velike simpatije jonskih i makedonskih Grka prema Dariju pa su stali na perzijsku stranu tokom Grčko-perzijskih ratova.
Fizikalne veličine poput mase i dužine su standardizovane tzv. "kraljevskom mjerom", iako su Egipćani i Babilonci nastavili koristiti vlastite mjerne jedinice. Takvi propisi pojednostavnili su međunarodnu trgovinu što je imalo veliki uticaj na rast perzijske privrede, kao i razvoj komunikacija i administrativne mreže.
Darije je nastavio proces religijske tolerancije prema osvojenim narodima, što je započeto još u doba njegovog djeda Kira Velikog i Kambiza II. Darije je lično bio zoroastrijski monoteist; u kraljevskim zapisima Ahura Mazda se spominje kao jedini bog. Nasuprot Perzijancima i Židovima, većina naroda Perzijskog carstva praktikovala je politeizam. Bio je dosljedan i prema perzijskoj zabrani ropstva, primjerice graditelji Persepolisa i drugih perzijskih zdanja bili su plaćeni, što je bio revolucionarni pristup u to vrijeme. Ljudska prava su također poštivana kao u doba njegovih prethodnika, što se prije svega odnosilo na čuveni Kirov cilindar (prvi pisani dokument o ljudskim pravima u historiji), prema kojem se svi ljudi rađaju jednaki i sa istim pravima.
Evropske i sjevernoafričke vojne ekspedicije
Darije Veliki je 512. p. n. e. krenuo u rat protiv nomadskih Skita. Velika perzijska armija je prešla Bosfor, zauzela istočnu Trakiju dok se Makedonija dobrovoljno priključila Perziji, te prešla Dunav. Svrha ove ekspedicije bila je udar na nomadska plemena sa leđa i time osigurati sigurnost sjevernih granica carstva. Međutim, cijeli plan se zasnivao na netačnoj geografskoj pretpostavci koju je kasnije ponovio i Aleksandar Makedonski; vjerovali su kako je zapadna Indija neposredno uz istočne obale rijeke Don i Crnog mora. Nakon što su otišli predaleko u stepe, morali su se povući zbog predugih linija opskrbe i dezorijentisanosti. Prema grčkim izvorima (Herodot) Perzijanci su stigli čak i do rijeke Volge, ali podatak nije pouzdan.
Istovremeno, evropski Grci poput polisa Atine i Eretrije pomaganjem Jonskog ustanka i gusarenjem u Egejskom moru započinju rat sa Perzijom. Nakon što su Atinjani razorili grad Sard, Darije Veliki se zakleo na osvetu. Odlučujuća bitka odigrala se 494. p. n. e. kod "Lade" na ulazu u miletsku luku. Perzijska flota, sastavljena od egipatskih i feničanskih brodova, razbila je helenske snage. Milet je osvojen, a ovi događaji označili su slom Jonskog ustanka.
Nekoliko godina poslije sloma ovog ustanka Darije je pripremio pohod na Grčku. Prva perzijska ekspedicija je doživjela poraz 492. p. n. e.; Perzijanci su se dvije godine poslije iskrcali na Atici, ali ih je atinska vojska pod vodstvom vojskovođe Miltijada porazila u Maratonskoj bitci. Poslije Darijeve smrti ekspediciju protiv evropske Grčke nastavio je njegov sin Kserks Veliki koji je u znak odmazde spalio Atinu i Eretriju. Darije je neposredno prije smrti pripremao i gušenje egipatskog ustanka, ali umro je 486. p. n. e., nakon 36 godina vladavine.
Aboridžini
mini|desno|300px|Aboridžini Aboridžini je skupni naziv za domorodačka plemena Australije. Korijen ove riječi je ab origine što znači 'od početka' (prebivati na jednom mjestu od pamtivijeka), došla je iz latinskog jezika. Jedno neidentificirano pleme sa apeninskog poluostrva prvo je dobilo ime Aborigines. Kasnije se riječ internacionalizira, te počinje da označava prastanovnika neke zemlje ili kontinenta. Danas je to uobičajeni naziv za australske domoroce, među koje se ponekad ubrajaju i Tasmanci, odnosno Aboridžini Torresovih otoka. Domoroci Australije naseljavaju svoj kontinent najmanje 50,000 godina. Prema mišljenjima naučnika na kontinent su se naselili još u vrijeme posljednjeg Ledenog doba. Tada su veliki otoci Nova Gvineja i Borneo bili veći nego danas, a morski prolaz između njih i Australije mnogo uži. Sumnja se da su preci današnjih australskih domorodaca u Australiju došli iz tih područja. Iako današnji Papuanci i susjedni Melanezijci imaju crnu put poput Australaca, fizičke razlike su ipak očite, i na prvi pogled lako ih je razlikovati. Tipovi kulture su također različiti, no oni mogu nastati uslijed različitih klimatsko-geografskih uslova. Jezično se Australci danas klasificiraju u porodicu 'Australian'.
Društvena organizacija i sistem srodstva
Domoroci Australije podijeljeni su na više stotina plemena, govorilo se oko 600 jezika. Nekada ih je bilo mnogo više nego danas, mnogi su nestali ili su asimilirani u suvremeno australsko društvo. Svako njihovo pleme govorilo je vlastitim jezikom, a i razne lokalne grupe su vjerovatno razvile posebne dijalekte. Domoroci su bili organizirani po malenim bandama ili porodičnim grupama. Svaka je imala vođu, obično starijeg iskusnijeg muškarca. Njihove socijalne porodice sastojale su se od očevog oca i često od njegovog brata ili braće, oni se po njihovom sistemu srodstva također nazivaju 'očev otac'; njegove žene ili žena; oca; i možda njegove braće (to su ujaci). Otac se u njihovoj terminologiji često naziva 'djetetov otac'. Vođa ovakve grupe odlučuje gdje će se i kada postaviti logor, odnosno krenuti dalje, i u kojem smjeru. Vođe su trebale dobro poznavati plemenski teritorij, gdje ima vode, gdje se i kada može što uloviti ili pronaći za hranu. Omladina je bila podvrgavana inicijacijama, često veoma zahtjevnim operacijama kao što su subincizija, klitoridektomija, pa čak i odsijecanje jednog testisa. Sva njihova plemena, osim plemena Bad imala su totemske klanove. Klanovi su bili podijeljeni unutar dvije ženidbene klase.
Običaji
Domoroci su se bavili lovom i sakupljanjem. Koplje i bumerang bili su njihovo glavno oružje. Obalni domoroci sakupljali su mekušce, kao školjke i rakove. U pustinjskim predjelima hvatali su životinje, ptice i razne reptile. Sva lovina koju je lovac uhvatio dijelila se sa čitavom grupom. Hrana se pripremala nad otvorenom vatrom. Sakupljanje bilja i sjemena također je bilo značajno. Poput kalifornijskih plemena, i Aboridžini su znali mljevenjem nekog sjemena proizvesti brašno. Neki logori ovih domorodaca znali su imati 6-10 osoba, a bilo ih je čak do 400. Njihove kolibe od kore drveta poznate su pod imenom gunyah. Količina hrane bez sumnje je utjecala na veličinu logora. Svaki dan članovi bande odlaze iz logora u potragu za hranom, da bi se zatim vračali natrag i dijelili je sa ostalim članovima. Glavna svečanost poznata je pod imenom corroboree, a instrumenti didgeridoo, štapići za udaranje i zvečke. Vjerovali su i u reinkarnaciju. Nakon smrti duša se ponovno vraća na zemlju u obliku neke životinje.
NGC 3489
NGC 3489 (također poznat kao MCG 2-28-39, PGC 33160 i UGC 6082) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 31 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Lav. Najveći prečnik je 3,60 (32 hiljade sg) a najmanji 2,2 uglovnih minuta (20 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 8. aprila 1784. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Lakatna kost
Lakatna kost (lat. ulna) je jedna od dvije duge kosti u podlaktici; druga je žbica. Nalazi se na suprotnoj strani palca, a proteže se od lakta do zgloba šake, i teče paralelno s žbicom, koja je duža i veća. U anatomskom položaju, kad se ruke dolje aa strana tijela i dlanovima licem prema naprijed, lakatna kost se nalazi na bočnoj strani podlaktice najbliže tijelu sa medijane strane. Ova kost se može slomiti zbog prekomjerne težine ili utjecaja opterećenja.
Struktura
Laktna kost je šira blizu lakta, a sužava se kako se približava zglobu šake.
U neposrednoj blizini lakta, lakatna kost ima koščati nastavak (proces olecranon), odnosno kuku, kao strukturu koja se uklapa u olekranonsku jamu u humerusu. Time se sprečava hiperekstenzija i tvori zglobni spoj s koturom nadlaktične kosti. Tu je i radijalni usjek za glavu žbice – lakatna kvrga za koju se vežu mišići. U blizini zgloba, lakatna kost ima lakatni trnasti nastavak.
Histologija
Laktnna kost (ulna) je duga kost. Njena duga i uska medularna šupljina je zatvorena jakim zidom kortikalnog tkiva koje je najdeblje uz međukostnu granicu i leđnu površinu. Na ekstremitetima, kompaktni sloj se stanjuje. Kompaktni sloj se nastavlja na stražnjoj strani olekranonskog nastavka kao tanjir bliske spužvaste kosti s paralelnim lamelama. Ispod koronoidnog nastavka postoji mali prostor kompaktne kosti od kojeg nastavak krivuda gore i na kraju koso prema površini polumjesečastog ureza koji je obložen tankim slojem kompaktne kosti. Nastavci na donjem kraju imaju više uzdužni smjer.
Razvoj
Pri rođenju, krajevi su hrskavičavi. O četvrtoj godini, centar okoštavanja se pojavljuje u sredini glave, a uskoro izlazi i u lakatni trnasti nastavak. O desetoj godini, centar se pojavljuje u olekranonu blizu njegovog kraja, kao glavni dio ovog nastavka koji se formira prema gore, u produžetku tijela. Gornja epifiza pridružuje tijelo oko šesnaeste, a donji oko dvadesete godine.
Zglobovi
Lakatna kost formira dio zgloba šake i lakatni zglob. Naime, lakatna kost se zglobljava sa strukturama kao što su:
Frakture
Specifični tipovi lomova lakatne kosti su: Konzervativni saniranje mogućih lomova palčane kosti kada se nalaze na njenom distalnom dvotrećinskom dijelu, uključuju samo tijelo (osovinu), bez skraćivanja manje 10° zglobljavanja i manje od 50% premještanja. U takvim slučajevima, ortopedski zahvat treba primijeniti iznad lakta. Tokom Opsade Sarajeva (1992.-1995), za saniranje višestrukih lomova dugih kostiju usavršena je "sarajevska longeta" – fiksator i za najkompliciranije prelome podlaktičnih kostiju.
Ostale životinje
Kod četveronožnih životinja, radijus je glavna nosiva kost podlaktice, pa je lakatna kost prvenstveno važna za vezanje mišića. Kod mnogih sisara, ona je djelomično ili potpuno spojena s radijusom, pa stoga i ne postoji kao zasebna kost. Međutim, čak i u ekstremnim slučajevima fuzije, kao što je u konja, olekranonski nastavak je još uvijek prisutan, iako kao projekcija iz gornjeg dijela žbice.
Dodatne slike
<Gallery> Ulna - animation.gif|Položaj lakatne kosti (crvena) RightHumanPosteriorRadiusUlna.jpg|Desni zadnji dio žbice i ulne čovjeka Human arm bones diagram.svg|Dijagram kostiju ljudske ruke Gray417_color.PNG|Poprečni presjek kroz sredinu podlaktice
NGC 6436
NGC 6436 (također poznat kao MCG 10-25-82, PGC 60695 i UGC 10951) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 291 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Zmaj. Najveći prečnik je 1,40 (119 hiljada sg) a najmanji 0,8 uglovnih minuta (68 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Lewis Swift 25. septembra 1884. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Poslanici u islamu
Poslanici (arapski رسول – "resul"), po učenju islama, jesu odabrani ljudi, koji su, po Allahovom nalogu, ljudima donosili Allahove savjete i upute o tome, kako trebaju proživjeti ovozemaljski život. Svi poslanici su ujedno bili i vjerovjesnici (arapski نبی – "nebijj"). Razlika između poslanika i vjerovjesnika je u tome što je poslanicima došla Objava u vidu posebnog vjerozakona (knjige) koji su bili dužni obznaniti ljudima, a vjerovjesnici su, po Božijem nalogu, obznanjivali i obnavljali prijašnje zakone. Prvi poslanik bio je ujedno i prvi čovjek na Zemlji, a zvao se Adem.
Burak
mini|Burak na Mogulskoj minijaturi iz 17. stoljeća Burāk (arapski البُراق) je po islamskoj tradiciji, životinja iz Raja na kojoj su jahali poslanici u svojim putovanjima na nebesa. Najčešće se spominje u priči o poslaniku islama Muhammedu u kojoj se navodi da je u noći Isra i miradža jahao na njoj kroz sedam nebesa do Božijeg prijestolja.
Poslanici u islamu
Poslanici kroz historiju
U Kur'anu je (prema mnogim mufesirima, između ostalog i Ibn Kesira) spomenuto 25 poslanika i vjerovjesnika a to su: Adem, Idris, Nuh, Hud, Salih, Ibrahim, Lut, Ismail, Ishak, Jakub, Jusuf, Ejjub, Šuajb, Musa, Harun, Davud, Sulejman, Ilijas, El'jese, Junus, Zulkifl, Zekerijja, Jahja, Isa i Muhammed. Ukupan broj vjerovjenika i poslanika koji su kroz historiju poslani čovječanstvu nije poznat jer su u Kur'anu spomenuti samo neki, o čemu se kaže:
Burak
Opis
Burak je opisan kao inteligentno, svijetlo, mliječno-bijelo, četveronožno stvorenje sa krilima.
Poslanici u islamu
Poslanici kroz historiju
Za Zul-Karnejna, Lukmana i Uzejra se ne može pouzdano utvridi da li su poslanici ili dobri ljudi. U 36. poglavlju drugog toma knjige "Mektubat Ma'sumijje" navodi se da je i Hidr bio Poslanik.
Burak
Opis
Dio hadisa iz Buharijeve zbirke hadisa opisuje Buraka: “Doveden mi je burak. On je bijel i visok. Veći je od magarca, a manji od mazge. On svoja kopita stavlja dokle dopre pogled (korak mu je dokle seže pogled). Uzjahao sam i ga i brzo smo stigli do Jerusalema. Zavezao sam ga za halku za koju vezuju poslanici. Ušao sam u Mesdžid-Al-Aksa i klanjao dva rekjata, a zatim izišao”
Poslanici u islamu
Poslanici kroz historiju
Kur'an, kao i dosta hadisa, navodi Ibrahima kao jednog od najodabranijih poslanika:
Burak
Opis
Također se prenosi da je Burak prevozio Ibrahima kada je posjećivao svoju suprugu Hadžeru i sina Ismaila iz Sirije u Meku.
Poslanici u islamu
Poslanici kroz historiju
U poznatom hadisu o Israu i Mi'radžu spominje se da je Muhammed vidio neke poslanike na određenoj nebeskoj sferi.
Najodabraniji poslanici
Najodabraniji poslanici ("Ulul-'azm"), prema jednom hadisu, jesu petorica:
Demografija Hadžića
Po popisu stanovništva iz 1991. godine, općina Hadžići (u to vrijeme jedna od 5 prigradskih općina Grada Sarajeva) imala je 24.200 stanovnika, raspoređenih u 62 naselja.
Popis 1991.
ukupno: 24.200
Popis 1981.
ukupno: 20.952
Popis 1971.
ukupno: 18.508
2001: Odiseja u svemiru (film)
2001: Odiseja u svemiru jest epski film snimljen 1968. u žanru naučne fantastike koji je producirao i režirao Stanley Kubrick. Scenarij su zajednički napisali Kubrick i Arthur C. Clarke, a djelomično je inspiriran Clarkeovom kratkom pričom "Stražar". Clarke je u isto vrijeme pisao istoimeni roman, objavljen ubrzo nakon što je film pušten na prikazivanje u kinima. Film prati putovanje na Jupiter s računarom HAL-om 9000 nakon otkrića tajanstvenog crnog monolita koji utječe na ljudsku evoluciju. Film se bavi temama egzistencijalizma, ljudske evolucije, tehnologije, vještačke inteligencije i vanzemaljskog života. Poznat je po naučno preciznom prikazu svemirskih letova, pionirskim specijalnim efektima i dvosmislenim snimcima. U filmu su se koristili zvučni efekti i minimalan dijalog umjesto tradicionalnih narativnih tehnika; filmska muzika sastoji se od djela klasične muzike, kao što su Na lijepom plavom Dunavu, Johanna Straussa mlađeg i Tako je govorio Zaratustra, Johanna Straussa starijeg.
Finansirana i distribuirana od američkog studija Metro Goldwyn-Mayera, 2001: Odiseja u svemiru snimljena je i montirana gotovo u potpunosti u Engleskoj, koristeći studijske objekte MGM-a, koji su bili podružnica britanskog MGM-a i u Shepperton Studiosu, uglavnom zbog dostupnosti mnogo veće zvučne scene nego što je u to doba postojala u SAD-u. Produkcija je imala dodatni ugovor s Kubrickovom producentskom kućom i vodilo se računa o tome da film bude dovoljno britanski kako bi se kvalificirao za subvencije iz fonda Eady Levy. Nakon što je već snimio dva filma u Engleskoj, Kubrick se tokom snimanja odlučio trajno nastaniti tamo.
Iako je u početku doživjela različite reakcije kritike i publike, Odiseja u svemiru stekla je kultni status i polahko je doživjela status američkog filma s najvećom zaradom tokom 1968. Nominirana je za četiri Oscara, a osvojila je onaj za najbolje vizualne efekte. Danas ovaj film kritičari i filmaši smatraju jednim od najvećih i najutjecajnijih filmova ikad snimljenih. Kongresna biblioteka ga je 1991. proglasila "kulturno, historijski, i estetski značajnim" i izabran je za čuvanje u Nacionalnom filmskom registru. Prema anketama iz 2002. i 2012. magazin Sight & Sound rangirao je 2001: Odiseju u svemiru kao šesti od deset najboljih filmova svih vremena; također je podijelio drugo mjesto u anketi među režiserima od strane istog magazina. U 2010. godini izabran je za najveći film svih vremena od strane magazina Moving Arts Film Journal. Godine 1984. nastavak filma režirao je Peter Hyams, a objavljen je pod nazivom 2010: Godina kad smo uspostavili kontakt.
Radnja
U afričkoj pustinji prije miliona godina, pleme čovjekolikih majmuna istjerano je iz svojih jazbina od strane suparničkog plemena. Kada su se jednom probudili pronašli su bezlični crni monolit koji se pojavio pred njima. Jedan čovjekoliki majmun je shvatio da se kost može koristiti kao alat i oružje; pleme ubija vođe svojih protivnika i prisvaja njihovu jazbinu.
Miliona godina kasnije, Pan Am-ov svemirski brod Orion III prevozi dr. Heywood R. Floyda na svemirsku stanicu koja orbitira oko Zemlje kao prva stanica na svom putu ka bazi Clavius, američke ispostave na Mjesecu. Nakon video razgovora sa svojom kćerkom, Floydov prijatelj sovjetski naučnik i njen kolega pitaju ga o glasinama o misterioznoj epidemiji na Claviusu. Floyd odbija da odgovori. Po dolasku na Clavius, Floyd vodi sastanak sa osobljem baze, i izvinjava se zbog prikrivanja istine o epidemiji, ali je naglasio potrebu tajnosti. Njegov zadatak je da istraži nedavno pronađeni zakopani artefakt od prije četiri miliona godina. Floyd i drugi se odvoze sa lunarnim vozilom do artefakta, koji je ustvari monolit identičan onom na koji su naišli čovjekoliki majmuni. Sunčeva svjetlost obasjava monolit i glasni piskavi radio signal se začuo.
Osamnaest mjeseci kasnije, američki svemirski brod Discovery One  na putu je za planetu Jupiter. Na brodu se nalaze piloti misije i naučnici dr. David Bowman i dr. Frank Poole sa tri naučnika u kriogenoj hibernaciji. Većina operacija  Discoverya  su pod kontrolom brodskog kompjutera, HAL 9000, kojeg posada naziva kao "Hal". Bowman i Poole pričaju sa Halom i sami razgovaraju o misiji za emisiju BBC-a, u kojoj kompjuter kaže da je "siguran i nepogrešiv." Na pitanje voditelja emisije da li Hal ima istinske emocije, Bowman odgovara da se čini da ima, ali da je istina nepoznata. Kasnije, Hal postavlja pitanje Daveu o misterioznom cilju misije, zatim izvještava o neposrednom zatajenju uređaja za kontrolu antene. Astronauti dohvaćaju komponentu uz pomoć vozila za održavanje, ali nalaze da je sve bilo u ispravnom stanju. Hal predlaže ponovno instaliranje dijela i da se ostavi da zataji tako da se problem može pronaći. Kontrola misije savjetuje astronaute da rezervna baza podataka Twin HAL 9000 ukazuje na to da je u Halu greška. Hal tvrdi da je problem, kao i sa prethodnom verzijom iz serije HAL-a, zbog ljudske greške. Zabrinut zbog ponašanja Hal-a, Bowman i Poole ulaze u vozilo za održavanje (EVA) kako bi razgovarali da ih Hal ne može čuti i dogovaraju se da ga isključe ako se dokaže da postoji greška u njemu. Hal tajno prati njihov razgovor uz pomoć čitanja sa usana.
Dok Poole pokušava zamijeniti uređaj za vrijeme svemirske ophodnje, njegovo EVA vozilo, pod kontrolom Hala, kida crijevo za kisik i odbacuje ga da pluta po svemiru daleko od svemirskog broda. Bowman preuzima jedno od vozila i pokušava spašavanje, ostavljajući za sobom kacigu. Hal isključuje sve funkcije potrebne za održavanje života članova posade koji su u stanju hibernacije. Kada se Bowman vraća na brod sa Pooleovim tijelom, Hal odbija da ga pusti unutra, navodeći da plan astronauta da ga onesposobe ugrožava misiju. Bowman ručno otvara hitnu komoru broda, ulazi u brod, i nastavlja da se kreće do jezgra Halovog procesora i da isključi računar. Hal pokušava uvjeriti Bowmana, i onda ga moli da prestane, i na kraju izražava osjećaje straha. Dok Bowman deaktivira kontrolu viših intelektualnih funkcija HAL-a, HAL se degradira do njegovih prvih programiranim memorija, a to je pjesma "Daisy Bell", koju on pjeva za Bowmana.
Kada je Hal konačno bio ugašen, snimljena video poruka od Floyda otkriva postojanje monolita na Mjesecu; njegova svrha i porijeklo su nepoznati. Sa izuzetkom jedne kratke, ali vrlo moćne radio emisije čiji je cilj Jupiter, objekat je inače nepokretan. Na Jupiteru, Bowman uzima EVA letjelicu sa broda Discovery One da bi istražio drugi monolit otkriven u orbiti oko planete. Letjelica se uvlači u vrtlog obojene svjetlosti, i Bowman ubrzano prolazi kroz ogromni udaljeni prostor, razgledajući bizarne kosmološke pojave i čudne krajolike neobične boje.
On se iznenada nalazi zajedno sa svojom letjelicom u spavaćoj sobi uređenoj u neoklasičnom stilu. On vidi vizije sebe kao mlađeg, zatim se njegov ugao gledanja mijenja svaki put; prvo stoji u spavaćoj sobi, srednje dobi, i dalje u svom skafanderu, zatim formalno obučen i večera, a na kraju kao starac leži u krevetu. Crni monolit se pojavljuje u podnožju kreveta, i u momentu kad je Bowman posegnuo da ga dohvati, on se pretvara u fetus zatvoren u transparentnu kuglu svjetlosti. Film se završava dok novorođenče lebdi u svemiru i gleda prema planeti Zemlji.
Kalpain-2
Kalpain-2 (, kalcij-aktivirana neutralna proteaza II, m-kalpain, mili-calpain) je unutarćelijaka heterodimerna cisteinska proteaza aktivirana kalcijem. Ovaj enzim katalizira sljedeće hemijske reakcije Ovaj enzim pripada porodici peptidaza C2. Jedan je od 15 proteina u porodici kalpaina.
Struktura
Kalpain-2 je heterodimer katalitske podjedinice kodirane CAPN2 genom i regulatorne podjedinice CAPNS1, na q kraku hromosoma 1. Katalitička podjedinica sastoji se od četiri domena: jezgarni domen proteaze 1 (PC1), jezgarni domen proteaze 2 (PC2), domen nalik beta sendviču kalpaina (CBSW) i domen penta EF-šake (PEF(L)). Katalitsku pukotinu formiraju PC1 i PC2 nakon vezivanja kalcija. Katalitska trijada sastoji se od ostataka C105, H262 i N286. Važno je napomenuti da CAPN2 također sadrži N-terminalni sidreni heliks, koji se, međutim, otcijepi nakon aktivacije proteaze. Vjeruje se da ima ulogu u regulaciji katalitske aktivnosti. Regulatorna podjedinica sastoji se od dva domena: domen bogat glicinom (GR) i domen penta EF-šake (PEF(S)). Interakcija PEF(S) i PEF(L) kroz neupareni EF-motiv šake uzrokuje dimerizaciju dvije podjedinice. Kalpain-2 heterodimer je visoko homologan kalpainu-1, koji je formiran od katalitskog CAPN1 i regulatorne podjedinice CAPNS1.
Svojstva
Ne postoji poznata konsenzusna sekvenca za proteolizu kalpaina-2, ali postoje dokazi za preko 130 potencijalnih supstrata. Proteolitsko cijepanje kalpainom-2 regulirano je prisustvom iom+na Ca2+. Za aktivaciju je potrebna suprafiziološka (niska milimolarna) koncentracija Ca2+. Unutarćelijska koncentracija Ca2+ (približno 100 nM )< je nedovoljna za aktiviranje kalpaina-2, pa se aktivacija javlja pri ulivu iona iz vanćelijskog prostora ili iz endoplazmatskog retikuluma. Uz to, kalpain-1/2 može inhibirati kalpastatin (kodiran genom CAST) koji se vezuje za PEF domene katalitske i regulatorne podjedinice kalpaina-1/2. Zabranjuje vezivanje supstrata za aktivno mjesto kroz sternne smetnje.
Klinički značaj
Povećana regulacija kalpaina-2 povezana je s povećanom agresivnošću kancera. Postoje dokazi koji upućuju na to da je mehanizam djelovanja kroz cijepanje supstrata uključenih u migraciju ćelija, invaziju i osjetljivost na hemoterapeutske agense.
Nomenklatura domena
Ranije korištena nomenklatura koristila je rimske brojeve za označavanje domena kalpaina-2, počevši od N-kraja CAPN2 i završavajući na C-kraju CAPNS1. Naprimjer, PEF(L) i PEF(S) nazivani su domenom IV, odnosno domenom VI.
Klinasto pismo
mini|Ploča s klinastim pismom Klinasto pismo ili klinopis je jedan od najranijih pisama. Stvorili su ga Sumerani u kasnom 4. mileniju p.n.e., kao sistem piktograma. Vremenom, piktogrami su pojednostavljeni i postali apstraktni.
Klinastim pismom se pisalo po glinenim pločicama, u koje su se utiskivali znakovi komadom trske (stilusom). Otisci su imali oblik klina, po čemu je pismo i dobilo ime.
Historija
Sistem pisanja klinastim pismom je nastao vjerovatno oko 3000. p.n.e. u Sumeru; posljednja upotreba se bilježi godine 75. mini|Sumerski natpis u arhaičnom monumentalnom stilu (oko 26. stoljeća p. n. e.) Klinasto pismo je prošlo bitne promjene kroz period od više od dva milenija. Sljedeća slika prikazuje razvoj znaka SAG "glava" (Borger nr. 184, U+12295).
400px|Razvoj klinastog simbola SAG "glava", 3000. p. n. e. – 1000. p. n. e.
Stadij 1 prikazuje piktogram kako je crtan oko 3000. p.n.e. Stadij 2 je rotirani piktogram, kakav se upotrebljavao oko 2800. p.n.e. Stadij 3 je apstraktni glif u arhaičnim monumentalnim natpisima, iz oko 2600. p.n.e., a stadij 4 je znak kako je pisan u glini, u isto vrijeme kao i stadij 3. Stadij 5 predstavlja kasni 3. milenij p.n.e.; stadij 6 je staroasirski znak ranog 2. milenija, kako su ga koristili Hetiti. Stadij 7 je pojednostavljen znak kakvog su pisali asirski pisari u ranom 1. mileniju p. n. e. sve do izumiranja pisma.
Manchester United FC
Manchester United je profesionalni nogometni klub iz Manchestera, Engleska. Trenutno nastupa u Premijer ligi, prvom rangu engleskog nogometa. Jedan je od najtrofejnijih i najpoznatijih engleskih i evropskih nogometnih klubova.
Klub je osnovan 1878. godine kao Newton Heath. Prvobitno je nastupao u Football Alliance. Član Football League postaje 1892. godine. Sadašnje ime usvaja 1902. godine. Manchester United je prvi engleski klub koji je osvojio Evropski kup. Prvu diviziju je osvajao 20 puta, FA kup 12 puta, te Liga kup 4 puta. Najuspješniji period u historiji kluba je bio pod vodstvom Alexa Fergusona. Domaće utakmice igra na Old Traffordu od 1910. godine.
Historija
Klub je osnovan 1878. godine pod imenom Newton Heath LYR Football Club od strane radnika Lancashire i Yorkshire želježnica u Newton Heathu. Klub je tada igrao utakmice protiv drugih odjeljenja i željezničkih kompanija. Igrači su tada nosili zeleno-zlatne dresove. Petnaest godina je igrao na malom igralištu, pored buduće željezničke postaje Manchester Piccadilly, prije nego što se 1893. godine preselio na Bank Street u obližnjem gradu Claytonu. Godinu dana ranije klub se počeo takmičiti u nogometnoj ligi, te je raskinuo veze sa željeznicom. Postao je nezavisno preduzeće, te je skratio ime u Newton Heath FC.
Rusanj
Rusanj je naseljeno mjesto u općini Novo Goražde, Bosna i Hercegovina.
Manchester United FC
Historija
1888. godine postaje član Combination lige. Naredne godine postaje jedan od osnivača Football Alliance. U sezoni 1892-93. je igrao u Football League First Division, da bi dvije godine kasnije ispao u Second Division.
Trenutni sastav
''Posljednja izmjena: 31. august 2021.''
(C)
Haron (mitologija)
mini|250p|Gustave Doré: Haron, [[ilustracija iz Danteove Božanstvene komedije]]
Haron u starogrčkoj mitologiji Haron je lađar koji prevozi mrtvace na onaj svijet preko podzemne rijeke Stiksa.
Mitologija
Cijena prijevoza je bila jedan obol (novčić - obolus), zbog čega se u antici obol stavljao mrtvacu pod jezik. Duše nepokopanih mrtvaca morale su prije prevoženja dugo lutati uz obale podzemnih rijeka. Haron je samo uz posebno odobrenje smio prevesti preko rijeke žive ljude (Heraklo i Enej). Vergilije ga opisuje u Eneidi.
Nijednu dušu nikad nije preveo u drugome smjeru, a iznimke bjehu Perzefona, Orfej i Psiha.
Također pogledajte
mini|lijevo|220p|Luca Giordano: Haron i barka, [[1684. - 1686. ]]
Aristofan ga u ovoj komediji opisuje kao mršavog starčića koji je vrijeđao ljude na temelju fizičkog izgleda.
Mijelodisplazijski sindrom
Mijelodisplazijski sindrom (MDS) je jedan iz grupe karcinoma kod kojih nezrele krvne ćelije u koštanoj srži ne zriju, tako da ne mogu nastati zdrave krvne ćelije. U početku se obično ne vide simptomi. Kasnije simptomi mogu uključivati osjećaj umora, kratko disanje, poremećaj krvarenja, anemiju ili česte infekcije. Neki tipovi se mogu razviti u akutnu mijeloidnu leukemiju.
Uzrok, mehanizam i dijagnoza
Faktori rizika uključuju prethodnu hemoterapiju ili radioterapiju, izloženost određenim hemikalijama, kao što su duhanski dim, pesticidi i benzen, te izlaganje teškim metalima kao što su živa ili olovo. Problemi sa formiranjem krvnih zrnaca rezultiraju nekom kombinacijom niske razine broja crvenih krvnih zrnaca, trombocita i bijelih krvnih zrnaca. Neki tipovi imaju povećanje nezrelih krvnih ćelija, koje se nakupljaju u organizmu
Znaci i simptomi
Znakovi i simptomi su nespecifični i općenito se odnose na krvne citopenije:
Mnoge osobe su asimptomske, a krvna citopenija ili drugi problemi su identificirani kao dio rutinske krvne slike:
Iako postoji određeni rizik za razvoj akutne mijelogene leukemije, oko 50% smrti nastaje kao posljedica krvarenja ili infekcije. Međutim, leukemija koja se javlja kao posljedica mijelodisplazije poznato je otporna na liječenje. Anemija dominira ranim tokom. Većina simptomskih pacijenata žali se na postepeni početak umora i slabosti, dispneju i bljedilo, ali najmanje polovina pacijenata je asimptomska i njihov MDS se otkriva samo slučajno na rutinskoj krvnoj slici. Prethodna izloženost hemoterapijama ili zračenju je važan faktor u historiji bolesti osobe. Groznica i gubitak težine bi trebali ukazivati na mijeloproliferativni, a ne na mijelodisplazijski proces.
Patofiziologija
MDS se najčešće razvija bez prepoznatljivog uzroka. Faktori rizika uključuju izlaganje agensu za koje je poznato da uzrokuje oštećenje DNK, kao što su zračenje, benzen i određena hemoterapija; drugi faktori rizika su nedosljedno prijavljeni. Dokazivanje veze između sumnje na izloženost i razvoja MDS-a može biti teško, ali prisustvo genetičkih abnormalnosti može pružiti neke dodatne informacije. Sekundarni MDS može se pojaviti kao kasna toksičnost terapije raka (MDS povezan s terapijom, t-MDS). MDS nakon izlaganja zračenju ili alkilirajućim agensima kao što su busulfan, nitrozourea ili prokarbazin, obično se javlja 3–7 godina nakon izlaganja i često pokazuje gubitak hromosoma 5 ili 7. MDS nakon izlaganja inhibitorima DNK topoizomeraze II javlja se nakon kraće latencije od samo 1–3 godine i može imati translokaciju 11q23. Drugi već postojeći poremećaji koštane srži, kao što su stečena aplazijska anemija nakon imunosupresivnog liječenja i Fanconijeva anemija mogu evoluirati u MDS.
Smatra se da MDS nastaje mutacijom u multipotentnim matičnim ćelijama koštane srži, ali specifični defekti odgovorni za ove bolesti ostaju slabo shvaćeni. Diferencijacija ćelija prekursora krvi je poremećena, a značajno povećanje nivoa apoptotske ćelijske smrti javlja se u ćelijama koštane srži. Klonsko širenje abnormalnih ćelija dovodi do stvaranja ćelija koje su izgubile sposobnost diferencijacije. Ako ukupan postotak mijeloblasta koštane srži poraste preko određene granice (20% za prema SZO i 30% za prema englesko-francuskoj klasifikaciji), tada je došlo do transformacije u akutnu mijelogenu leukemiju (AML). Progresija MDS-a do AML-a je dobar primjer teorije višestepene kancerogeneze u kojoj se niz mutacija javlja u prvobitno normalnoj ćeliji i pretvara je u kancersku ćeliju.
Iako je prepoznavanje leukemijske transformacije bilo istorijski važno, značajan dio morbiditeta i smrtnosti koji se mogu pripisati MDS-u nije posljedica transformacije u AML, već prije od citopenija uočenih kod svih pacijenata sa MDS-om. Dok je anemija najčešća citopenija kod pacijenata sa MDS-om, s obzirom na dostupnost transfuzija krvi, pacijenti sa MDS-om retko trpe povrede od teške anemije. Dvije najozbiljnije komplikacije kod pacijenata s MDS-om koje proizlaze iz njihovih citopenija su krvarenje (zbog nedostatka trombocita) ili infekcija (zbog nedostatka bijelih krvnih ćelijaa). Dugotrajna transfuzija zbijenih crvenih krvnih zrnaca dovodi do preopterećenja gvožđem.
Genetika
Prepoznavanje epigenetičkih promjena u strukturi DNK u MDS-u objasnilo je uspjeh dva hipometilirajući agensa (5-azacitidina i decitabina od tri, treći je lenalidomid) komercijalno dostupni hlijekova odobrenih u Uprava za hranu i lijekove SAD|Sjedinjenih Američkih Državea]] za liječenje MDS-a. Pravilna metilacija DNK je kritična u regulaciji gena za proliferaciju, a gubitak kontrole metilacije DNK može dovesti do nekontroliranog rasta ćelija i citopenije. Nedavno odobreni inhibitori DNK metiltransferaze koriste prednosti ovog mehanizma, stvaranjem urednijeg profila metilacije DNK u jedrima, hematopoetskim matičnih ćelija, čime se vraća normalna krvna slika i usporava progresija MDS-a do akutne leukemije.
Neki autori predložili su da gubitak funkcije mitohondrija tokom vremena dovodi do akumulacije mutacija DNK u hematopoetskim matičnim ćelijama, i to objašnjava povećanu incidenciju MDS-a kod starijih pacijenata. Istraživanja ukazuju na akumulaciju mitohondrijskih naslaga gvožđa nu prstenastom sideroblastu, kao dokaz disfunkcije mitohondrija kod MDS-a.
Prevencija i liječenje
Tretmani mogu uključivati potpornu njegu, terapiju lijekovima i transplantaciju hematopoetskih matičnih čelija. Potporna njega može uključivati transfuzije krvi, lijekove za povećavaju stvaranje crvenih krvnih zrnaca i antibiotike. Terapija lijekovima može uključivati lijekove lenalidomid, antitimocitni globulin i azacitidin. Određeni ljudi se mogu izliječiti hemoterapijom, nakon čega slijedi transplantacija matičnih ćelija od donora.
Epidemiologija i historija
Pogođeno je oko 7/100.000 ljudi, sa oko 4/100.000 ljudi koji je novodobiju svake godine. Tipska starost početka je 70 godina. Izgledi zavise od tipa zahvaćenih ćelija, broja blasta u koštanoj srži ili krvi i promjena u hromosomima zahvaćenih ćelija. Tipsko vreme preživljavanja nakon dijagnoza je 2,5 godine. Stanja su prvi put prepoznata početkom 1900-ih. Sadašnji naziv je ušao u upotrebu 1976. godine.
NGC 2004
NGC 2004 (također poznat kao ESO 86-SC4) je otvoreno zvjezdano jato i nalazi se u sazviježđu Zlatna riba. Prvo otkriće je napravio James Dunlop 3. augusta 1826. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Sankt Veit an der Glan (okrug)
Okrug Sankt Veit an der Glan nalazi se u sjevernom dijelu austrijske pokrajine Koruške.
Upravna podjela
Okrug se sastoji od ukupno 20 općina. Od toga su četiri grada i devet općine sa statusom markt. mini|desno|480px|Općine u okrugu Sankt Veit an der Glan
Erinije
mini|250p|William-Adolphe Bouguereau: Orestovo grizodušje. Oresta su Erinije progonile jer je ubio svoju majku. Erinije (grčki Ἐρıνύες, Erinýes), u grčkom mitu tri božice osvete, rođene iz kapi Uranove krvi, sestre: Tizifona (osvetnica ubojstva), Alekta (nepomirljiva) i Megera (opaka pogleda), koje na zemlji i u Hadu kažnjavaju sva neosvećena zlodjela ljudi. Atributi su im zmije, zublje i bič. Eufemistički su ih nazivali eumenide (dobrohotne). Mit sadržava predodžbu o nužnosti kazne i osvete za uspostavu pravednoga reda. Kod Rimljana furije.