cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Camillo Benso di Cavour
Borba za ujedinjenje Italije
Italija je u to doba razjedinjena na niz manjih država, a sjeverni dio je pod austrijskom dominacijom. Cavour oblikuje italijanski nacionalni program: ujedinjenje Italije na čelu s Pijemontom (odnosno savojskom dinastijom), kao ustavne monarhije po ugledu na Englesku i (nakon 1830) Francusku. Kao zastupnik umjerene liberalno-nacionalističke političke ideologije suprotstavlja se kako reakcionarnom klerikarizmu, tako i republikanstvu i revolucionarnom jakobinizmu. Nasuprot vatrenom revolucionaru i republikancu Giuseppeu Mazziniju, vodi pragmatičnu, opreznu politiku, služeći se diplomacijom i lukavstvima.
1847. godine osniva, s Cesareom Balbom list "Il riorgimento". 1850. godine ulazi u vladu Pijemonta kao ministar privrede. U godinama 1852–1859. i 1860–1861. je premijer, koji drži niz resora uključujući i vanjske poslove. U sukobu s Austrijom nalazi saveznika u Napoleonu III. Nakon uspješnog ratovanja 1859. godine, Pijemont dobija Lombardiju. Cavour iskorištava republikanski nacionalno-oslobodilački pokret pod vodstvom Garibaldija i Mazzinija, da bi zemlje srednje i južne Italije doveo pod savojsku krunu. U tome i uspjeva, te pred kraj života, 1861, proglašava ujedinjenje italijanskih zemalja u Kraljevinu Italiju, te postaje njen prvi premijer.
Izraz pijemont ušao je u opći politički rječnik kao oznaka za zemlju ili državu koja ima stožernu ulogu u nekoj regiji (a kao metafora i šire, za neku stožernu silu).
Cavour, njemstvo i jugoslavenstvo
Cavouru se pripisivala izjava, koju je na prvom zasjedanju italijanskog parlamenta zapravo izrekao drugi političar (Massimo d'Azeglio): »Stvorili smo Italiju; sada moramo stvoriti Italijane.« Sve prethodne nacionalne borbe zapravo nisu zahvatile italijanske mase; nasuprot ujedinjenoj državi stajala je velika šarolikost tradicija, institucija, mentaliteta i narječja.
NGC 246
NGC 246 je planetarna maglina i nalazi se u sazviježđu Kit. Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 27. novembra 1785. godine.
Camillo Benso di Cavour
Cavour, njemstvo i jugoslavenstvo
Svojim primjerom snažno je utjecao na Bismarcka, koji deset godina kasnije na sličan način ujedinjuje Njemačku pod pruskom krunom. Utjecao je i na Nikolu Pašića i i druge srbijanske ideologe koji su težili stvaranju Velike Srbije. Nasuprot Pašiću, Svetozar Pribićević, ideolog integralnog jugoslavenstva, bio je bliži koncepcijama Mazzinija. Srbiju su u posljednjim decenijama 19. vijeka počeli nazivati "pijemontom" južnih Slavena. U Beogradu je npr. prije Prvog svjetskog rata izlazio dnevni list "Pijemont".
NGC 246
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Camillo Benso di Cavour
Cavour i ban Jelačić
U revolucionarnoj 1848. godinie, kad je austrijska vlast koristila lojalne trupe iz Hrvatske za gušenje pobune u Milanu, nasuprut ogorčenju protiv Hrvata, u govoru u parlamentu u Torinu ističe da uloga bana Josipa Jelačića nije reakcionarna; ona je znak nacionalnog buđenja južnoslavenskih naroda. "Zastava koju su razvili Hrvati i drugi južnoslavenski narodi zastava je slavenska, a ne, kako neki drugi misle, zastava reakcije i despotizma. Njihova je stvar pravedna i ona će u budućnosti pobijediti." Bio je to izraz solidarnosti potlačenih naroda u borbi protiv austrijske krune.
IC 149
IC 149 (također poznat kao IRAS 01400-1633, MCG -3-5-15 i PGC 6289) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 253 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Kit. Najveći prečnik je 1,10 (81 hiljada sg) a najmanji 0,3 uglovnih minuta (22 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio Stephane Javelle 7. decembra 1893. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Prijeko Brdo
Prijeko Brdo je naseljeno mjesto u gradu Gračanici, Bosna i Hercegovina.
Geografija
Naselje Prijeko Brdo se nalazi u sjevernom dijelu općine Gračanica na nadmorskoj visini od 200 - 400 metara. Zahvata površinu od deset kvadratnih kilometara.
U Prijeko Brdo dolazi se putem koji vodi od Gračanice do Gradačca u Gornjim Doborovcima odvaja se put, do MZ Prijeko Brdo. Naselja su razbacana i odvojena jedna od drugih, ali su povezana asfaltnim putevima. Prijeko Brdo danas je, po broju stanovnika jedna od manjih mjesnih zajednica na području općine i udaljena 11 km od Gracanice.
Historija
MZ Prijeko Brdo je bila u sastavu MZ Soko do 1971. god. Naselje ima četvororazrednu osnovnu školu od 1955. godine, koja je u sastavu osmog­odišnje škole u Džakulama. Nova školska zgrada izgrađena je 1996/7. Prve savremene trgo­vine otvorene su 1978. i 1979. godine, zatim poljoprivredna apoteka, ambulanta, dom kulture, džamija, te je uspostavljena autobuska veza sa Gračanicom. Distributivni sistem električne energije je uspostavljen pedesetih godina a fiksne telefonske linije su uvedene 1980. godine.
Privreda
Glavno zanimanje stanovništva u ovom naselju oduvijek je bila poljoprivreda. Neki su se pomalo bavili i seoskim zanatima. Osim toga, u mjestu se nalazi pogon za proizvodnju obuće firme Fortuna-Gračanica.
Vodosnabdijevanje
Konfiguracija terena u Prijekom Brdu veoma je nepovoljna, pa je i snabdijevanje pit­kom vodom otežano. Prvi vodovod doveden je 1973. godine sa udaljenosti od 9 kilo­metara sa područja Sijedog krša. Taj vodovod, međutim, nije mogao dugo podmirivati potrebe svih domaćinstava Prijekog Brda, pa su mještani od izvorišta Slane bare, udaljeno četiri ki­lometra izgradili još jedan vodovod, odakle se napaja centralno naselje Rijeka. Naselje Džinići imaju poseban vodovod iz Cikota. Postoji još nekoliko vodovoda sa obližnjih izvora slabijeg kapaciteta, a mnoga domaćinstva uz vodovod imaju i vlastite bunare iz kojih se snabdijevaju vodom.
Narodna nošnja
Ranije su u ovom naselju muškarci nosili čak­šire ili šalvare koje su opasivali pojasom, a nos­ili su i gunjeve. Šalvare su pravljene od crnog glota i imale su spušten zadnji dio (tur). Nošeni su i jeleci, a ispod njih košulje od pamuka. Na glavama su nosili fesove omotane pamrama ili krmezovima. Na nogama su nosili opanke pu­trovce i debele vunene čarape.
Žene su nosile dimije od pamuka i košul­jce koji su bili ukrašeni vezenim uzvodima. Na glavama su nosile šamije ili feredže sa zavicima kojima su skrivale lice. Po košuljcima su se zavis­no do godišnjeg doba, nosili jeleci ili pamuklije, a na nogama cipele ili opanci.
Kraboriš
Kraboriš je naseljeno mjesto u gradu Goraždu, Bosna i Hercegovina.
Miguel de Cervantes
Miguel de Cervantes Saavedra (Migel de Servantes Savedra ili samo Migel Servantes) (29. septembra 1547- 22. aprila 1616) bio je španski pisac. Smatra se jednim od najvećih pisaca na španskom jeziku i eminentni je romanopisac. Najpoznatiji kao autor Don Quijotea, knjige koja važi kao prvi moderni europski roman i kao "prvi veliki roman svjetske književnosti". Osim navedenog romana, pisao je poeziju i dramu.
Anketa iz 2002. godine od oko 100 poznatih autora proglasila ju je za "najsmisleniju knjigu svih vremena", među "najboljim i najvažnijim djelima u svjetskoj književnosti".
Godine 1569. Cervantes je bio primoran da napusti Španiju i preseli se u Rim, gde je radio u domaćinstvu kardinala. Godine 1570. prijavio se u pešadijsku jedinicu španske mornarice i bio teško ranjen u bici kod Lepanta u oktobru 1571. Služio je kao vojnik do 1575. godine, kada su ga zarobili berberski pirati; nakon pet godina zarobljeništva, otkupljen je i vraćen u Madrid.
Njegov prvi značajan roman, pod nazivom Galatea, objavljen je 1585. godine, ali je nastavio da radi kao agent za kupovinu, a kasnije i kao državni poreznik. Prvi dio Don Kihota objavljen je 1605., a drugi dio 1615. Ostala djela uključuju Uzorite novele, Put na Parnas i Osam komedija i osam međuigara. Roman Persiles i Sigismunda, objavljen je posthumno 1616.
Amina Kajtaz
Diplomirala je na Univerzitetu modernih nauka u Mostaru, i postala magistrica poslovnog menadžmenta.
Miguel de Cervantes
Biografija
Uprkos njegovoj kasnijoj slavi, veliki dio njegovog života je nepoznat, uključujući njegovo ime, porjeklo i kako je izgledao. Iako se potpisao Cerbantes, njegovi štampari su koristili Cervantes, što je postalo uobičajeni oblik. U kasnijem životu, Cervantesje koristio ime Saavedra, ime daljeg rođaka, umjesto uobičajenijeg Cortinas, po majci. Historičarka Luce López-Baralt, tvrdila je da dolazi od riječi shaibedraa koja na arapskom znači "jednoruki", što je bio njegov nadimak tokom zarobljeništva.
Još jedno područje spora je njegova vjerska pozadina. Pretpostavlja se da su ne samo Cervantesov otac već i njegova majka mogli biti novi kršćani. Anthony Cascardi piše: "Iako je porodica možda imala pravo na plemstvo, često su se nalazile u finansijskim teškoćama. Gotovo sigurno su bili preobraćenici u katoličanstvo jevrejskog porijekla. U Španiji Servantesovih dana, to je značilo život pod oblacima službene sumnje i društvenog nepovjerenja, s daleko ograničenijim mogućnostima nego što su to uživali pripadnici 'starokršćanske' kaste."
Rane godine (1547-1566)
Rođen je u gradiću Alcala de Henares, nedaleko od Madrida, kao četvrto od sedmero djece siromašnog hirurga Rodrigo de Cervantes i njegove žene Leonor de Cortinas. Rodrigo je došao iz Cordobe u Andaluziji, gdje je njegov otac Huan de Cervantes bio utjecajni advokat.
Rodrigo je često bio u dugovima ili u potrazi za poslom i stalno se selio. Leonor je došla iz Argande del Rey, i umrla je u oktobru 1593. godine, u 73. godini; Preživjeli pravni dokumenti pokazuju da je imala sedmoro djece, znala je čitati i pisati, te da je bila snalažljiva osoba sa oštrim okom za posao. Kada je Rodrigo bio u zatvoru zbog duga od oktobra 1553. do aprila 1554. godine, sama je izdržavala porodicu.
Servantesova braća i sestre bili su Andrés (rođen 1543), Andrea (rođen 1544), Luisa (rođen 1546), Rodrigo (rođen 1550), Magdalena (rođen 1554) i Huan. Živjeli su u Cordobi do 1556. godine, kada mu je umro djed. Iz nejasnih razloga, Rodrigo nije imao koristi od njegove oporuke i porodica nestaje sve do 1564. godine kada je podnio tužbu u Sevilji.
Sevilja je tada bila usred ekonomskog procvata, a Rodrigo je upravljao iznajmljenim smeštajem za svog starijeg brata Andresa, koji je bio mlađi sudija. Pretpostavlja se da je Servantes pohađao jezuitski koledž u Sevilji, gdje je jedan od nastavnika bio jezuitski dramatičar Pedro Pablo Acevedo, koji se tamo doselio 1561. godine iz Cordobe. Međutim, pravni zapisi pokazuju da se njegov otac još jednom zadužio i 1566. godine porodica se preselila u Madrid.
Vojna služba i zarobljeništvo (1566 - 1580)
U 19. veku, biograf je otkrio nalog za hapšenje Miguela de Cervantesa, od 15. septembra 1569. godine, koji je bio optužen da je ranio Antonija de Siguru u dvoboju. Iako se u to vrijeme osporavalo, uglavnom na osnovu toga što je takvo ponašanje nedostojno tako velikog autora, sada je prihvaćeno kao najvjerovatniji razlog zašto je naputio Madrid.
Na kraju je stigao do Rima, gdje je našao mjesto u domaćinstvu Giulija Akvavive, italijanskog biskupa koji je proveo 1568. do 1569. u Madridu, a 1570. je imenovan za kardinala. Kada je počeo Osmanlijsko-mletački rat od 1570. do 1573., Španija je bila dio Svete lige, a formirana je i koalicija koja podržava Mletačku Republiku. Vjerovatno videći priliku da se njegov nalog za hapšenje ukine, Cervantes je otišao u Napulj, koji je tada bio dio krune Aragona. Tu je upoznao italijansku književnost posebice djela Dantea i Boccaccioa.
Vojni komandant u Napulju bio je Alvaro de Sande, prijatelj porodice, koji ga je unovačio pod markizom de Santa Cruzom. U nekom trenutku, u Napulju mu se pridružio njegov mlađi brat Rodrigo. Septembra 1571. Cervantes je plovio na brodu Marquesa, dio flote Svete lige pod donom Juanom od Austrije, nezakonitim polubratom Filipa II od Španije; 7. oktobra, porazili su osmanlijsku flotu u bici kod Lepanta.
Prema sopstvenom izveštaju, iako je bolovao od malarije, Cervantes je dobio komandu nad čamcem od 12 ljudi, malim čamcem koji se koristio za napade na neprijateljske galije. Markez je imao 40 mrtvih, a 120 ranjenih, uključujući Cervantesa, koji je zadobio tri odvojene rane, dvije u grudi i još jednu koja mu je lijevu ruku učinila beskorisnom, ova posljednja rana je razlog zašto je kasnije nazvan "El Manco de Lepanto" (Jednoruki čovek iz Lepanta"), titula koja ga je pratila do kraja života. Njegovi postupci u Lepantu bili su izvor ponosa do kraja njegovog života, dok je Don Juan odobrio čak četiri odvojena povećanja plate za njega.
U Put u Parnas, objavljenom dvije godine prije njegove smrti 1616. godine, tvrdio je da je "izgubio pokret lijeve ruke za slavu desne". Kao i sa mnogo toga drugog, stepen njegovog invaliditeta je nejasan, jedini izvor je sam Cervantes, dok komentatori navode njegovu uobičajenu sklonost da se hvali, ,eđutim, bio je dovoljno ozbiljan da provede šest mjeseci u bolnici u Messini, Sicilija.
Iako se vratio u službu u julu 1572. godine, zapisi pokazuju da njegove rane na grudima još uvijek nisu bile potpuno zacijeljene u februaru 1573. godine. Sa sjedištem uglavnom u Napulju, pridružio se ekspedicijama na Krf i Palos, i učestvovao je u okupaciji Tunisa i La Goulette 1573. godine, koje su Osmanlije ponovo zauzele 1574. godine. Uprkos Lepantu, rat je sveukupno bio osmanlijska pobeda, a gubitak Tunisa vojna katastrofa za Španiju. Cervantes se vratio u Palermo, gdje ga je isplatio vojvoda od Sessa, koji mu je dao pisma pohvale.
Početkom septembra 1575. Cervantes i Rodrigo napustili su Napulj na galiji Sol; kako su se približavali Barceloni 26. septembra, njihov brod su zarobili osmanlijski gusari, a braća su odvedena u Alžir, gdje su ih držali za otkup. Rodrigo je otkupljen 1577. godine, ali njegova porodica nije mogla priuštiti naknadu za Cervantesa, koji je bio prisiljen da ostane. Turski historičar Rasih Nuri İleri pronašao je dokaze koji ukazuju na to da je Cervantes radio na izgradnji kompleksa Kılıç Ali Pasha, što znači da je proveo barem dio svog zatočeništva u Istanbulu.
Do 1580. Španija je bila okupirana integracijom Portugala i suzbijanjem holandske pobune, dok su Osmanlije bile u ratu sa Persijom; dvije strane su dogovorile primirje, što je dovelo do poboljšanja odnosa. Nakon skoro pet godina i četiri pokušaja bijega, Cervantesa su 1580. oslobodili Trinitarci, vjerska dobrotvorna organizacija koja se specijalizirala za otkup kršćanskih zarobljenika, i vratio se u Madrid.
Kasniji život i smrt (1580 - 1616)
Nakon povratka u Španiju, radi kao porezni djelatnik i završava u zatvoru. U 37. godini se ženi, a od 1582. godine posvećuje literaturi, no njegova pozorišna djela i pjesme ne nalaze izdavača.
Kolposkopija
desno|200px|mini|Kolposkop, uređaj za kolposkopski pregled Kolposkopija (od grč. colpo - vagina, scope - gledati) je metoda ginekološkog pregleda kod žena. Nastala je 1925 godine; prvi ju je opisao Nijemac Hans Hinselmann, koji je time pokušavao razviti alat za efektivno nalaženje tumora cerviksa (grlića maternice), najraširenije maligno oboljenje toga vremena. On je smatrao da se iz endofitskih i egzofitskih lezona cerviksa razvijaju karcinomi cerviksa, te je kolposkopijom pokušao da uvećavajući ova tkiva identificira rane stadije tumora, dajući dovoljno vremena za adekvatne tretmane i uspješno liječenje tumora, prije nego što se on raširi i razvije. Njegove teorije geneze tumora cerviksa su bile netačne, a njegov protokol za kolposkopsku evaluaciju klinički nepraktičan, pa se traženje alternativnih metoda za otkrivanje ovog tumora nastavilo.
Miguel de Cervantes
Kasniji život i smrt (1580 - 1616)
U tamnici piše prva poglavlja Don Kihot (Don Quijote). Roman je objavljen 1605. pod naslovom Bistri vitez don Quijote od Manche (El ingenioso hidalgo don Quijote de la Mancha) i tim djelom ostvaruje slavu i veliki uspjeh.
Tokom svog života napisao je osam drama od kojih se izdvajaju Alžirski događaj (El trato de Argel), Pedro de Urdemas i Opsada Numancije (El cerco de Numancia), zbirku od dvanaest novela Uzorne novele (Novelas ejemplares), satiričko-didaktičku poemu Put na Parnas (El viaje del Parnaso) i pustolovno-ljubavni roman Zgode Persilasa i Sigismunde (Los trabajos de Persiles y Sigismunda).
U okviru ceremonije održane su i vojne počasti, budući da je Cervantes bio i vojnik.
Domaća perad
mini|desno|300px|Patke i ostala perad Domaća perad ili samo perad je grupa udomaćenih ptica koje se uzgajaju radi mesa, jaja i perja. Najtipičnije peradi su iz superreda Galloanserae, posebno iz reda Galliformes (uključuju kokoške i ćurke), kao i iz porodice Anatidae (patke i guske). U perad spadaju i ostale ptice kao što su golubovi, grlice, prepelice, fazani i druge. Nauka koja se bavi domaćom peradi se zove peradarstvo.
Vanjski linkovi
Птахівництво
Messier 36
NGC 1960 je otvoreno zvjezdano jato i nalazi se u sazviježđu Kočijaš. Prvo otkriće je napravio Giovanni Battista Hodierna 1654. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Kiparska funta
Novčanice
Tekst na licu novčanica je pisan na grčkom i turskom jeziku. Vrijednost na poleđini je pisana na engleskom.
Ascites
mini|Ascites kao posljedica ciroze jetre Ascites (gr. askites, poput vreće)  izraz je za nakupljanje tekućine u peritonealnoj šupljini. Zdravstveno stanje je također poznato kao hidroperitoneum. Iako najčešće nastaje zbog ciroze i teške bolesti jetre, njegova prisutnost može značiti druge značajne zdravstvene probleme.
Znakovi i simptomi
Blaži ascites se teško primijeti dok značajni ascites dovodi do trbušne distenzije. Pacijent se žali na težinu u trbuhu i pritisak, kratak dah zbog podizanja ošita (dijafragme).
Etiologija
Patofiziološki mehanizam je sličan onom kao kod nastanka edema Uzroci ascitesa sa visokim gradijentom serum-ascites albumina (engl. Serum-ascities albumin gradient SAAG) mogu biti sljedeći:
Uzroci ascitesa ("eksudat") sa niskim gradijentom serum-ascites albumina (engl. Serum-ascities albumin gradient SAAG) mogu biti sljedeći:
Drugi rijetki uzroci su:
mini|Malehne količine slobodne tečnosti (*) između jetre i bubrega na ultrazvučnom snimku. mini|Velike količine ascitesa oko jetre.
Dijagnoza
mini|Ascites u osobe sa rakom abdomena viđen ultrazvučnim pregledom Dijagnoza uzroka počinje pretragama krvi, ultrazvukom abdomena i izravnim uklanjanjem tekućine iglom ili paracentezom (koja također može biti terapeutska). Algoritam dijagnostike bi izgledao kao što je navedeno:
Liječenje
Liječenje može biti lijekovima (diuretici), paracentezom ili drugim tretmanima usmjerenih na uzrok.
Prognoza
Prognoza zavisi od osnovne bolesti. Kod zloćudne bolesti prognoza je u vezi sa prognozom te bolesti. Kod ciroze jetre poduzete procedure utječu direktno na prognozu. Shuntovi mogu spriječiti nastanak fatalnog krvarenja kod ciroze jetre.
Heinrich Böll
Dobitnik je Nobelove nagrade za književnost 1972. godine.
Djetinjstvo i obrazovanje
Heinrich Böll (Hajnrih Bel) rođen je kao jedno od šestoro djece u braku Viktora Böll, po zanimanju slikar, i Maria (Hermann) Böll. Pogađao je Državnu gimnaziju cara Wilhelma (njem. Kaiser-Wilhelm-Gymnasium) u Kölnu. Maturira 1937. i upisuje zanat za trgovca knjiga u Bonnu. Počinje se baviti pisanjem, 1938. prekida zanat nakon poziva u radnu službu (njem. Arbeitsdienst).
Studiji i Drugi svjetski rat
Upisuje studij historije i klasične filologije, njemački Wehrmacht ga mobiliše i šalje kao vojnika u Poljsku, Francusku, Mađarsku i Sovjetski Savez. Nekoliko puta je u borbi ranjavan, oboljeva od tifusa. Nakon kraja Drugog Svjetskog rata je 1945. kratko vrijeme bio zarobljen, boravi u američkim i britanskim logorima.
Poslijeratni period
Upisuje 1946. studij germanistike u Kölnu. Piše kratke priče koje su objavljene u novinama "Rheinischer Merkur" i časopisima "Der Ruf" und "Karussel". Objavljuje svoju prvu knjigu "'Der Zug war pünktlich" (1949.), gdje prepričava doživljaje iz ratnog perioda. Roman "Und sagte kein einziges Wort" (1953.) opisuje bijedu povratnika iz zatočeništva. Objavljuje još mnoštvo romana kao i zbirku kratkih priča. Od 1964. predaje kao docent na Univerzitetu Frankfurt na Majni. Od 1970-1972. je bio predsjednik njemačkog P.E.N (en. Poets, Essayists, Novelists) centra koji zastupa slobodu pisane riječi.
1983. premijer Sjevernorajnske Vestfajile mu dodjeljuje titulu profesora a postaje počasni građanin Kölna. Učestvuje u blokadi skladišta američke vojske u Mutlangenu.
Umire 16.jula 1985 nakon duže bolesti.
Privatni život
1942. Böll ženi Annemarie Cech (Anemari Ceh) s kojom je imao četiri sina.
Putopis
Irisches Tagebuch, 1957.
Filmska adaptacija
Böllov roman Das Brot der frühen Jahre je 1962. filmski obrađen.
Hrvatsko proljeće
Hrvatsko proljeće je bio politički pokret koji ranih 1970-ih traži veća prava Hrvatske u okviru Jugoslavije. Politički protivnici nazivali su ga i masovni pokret (MASPOK).
Poznati proljećari
Savka Dapčević, Haramija, Pirker, Petar Kriste, Miko Tripalo bili su državno-partijski fukcioneri na vioskim položajima.
Utjecaj
Hrvatsko proljeće nakon svoga gašenja imalo je veliki utjecaj na Tita. Jugoslavenski Ustav bio je promijenjen 1974. na taj način da je ispunio pojedine uvjete Hrvatskog proljeća: dopuštena je opcija secesije narodima Jugoslavije (u Uvodnom dijelu Ustava 1974 u Osnovnom načelu I, rečenicom "Narodi Jugoslavije, polazeći od prava svakog naroda na samoopredjeljenje, uključujući i pravo na otcjepljenje ... ostvaruju i obezbjeđuju ... nacionalnu slobodu i nezavisnost;"), koje je pravo, doduše, cijelim republikama dano tek uz ozbiljno ograničenje (sročeno u Članu 5, stav 3: "Granica Socijalističke Federativne Republike Jugoslavije ne može se mijenjati bez saglasnosti svih republika i autonomnih pokrajina." i kojemu sliči npr. nešto blaže ograničenje u EU, gdje je za izlazak članice iz Unije potrebno dopuštenje 55 posto zemalja članica koje obuhvaćaju najmanje 65 posto stanovnika EU ), svaka republika imala je svoju autonomnost. Ovim promjenama u ustavu, te kasnijim egzilom mnogih aktivista Hrvatskog proljeća udarilo je klicu novog hrvatskog pokreta za samostalnost. Dolaskom Slobodana Miloševića na vlast u Srbiji, demokratskim promjenama u Jugoslaviji, padom Berlinskog zida mnogi proljećari se aktiviraju i vraćaju iz inostranstva, te stvaraju nove hrvatski orijentirane stranke. Godine 1991., 25. juna, ostvaren je, po uvjerenju nekih no ne svih proljećara, konačni cilj Hrvatskog proljeća, osamostaljenje Hrvatske, koja je, uz tvrdnju da se ima pravo legalno otcijepiti i postati slobodna, morala braniti svoju slobodu na ratištu u Domovinskom ratu.
Mreža poligona
Poligon je definisan pomoću svojih vrhova (engl. vertices), a prave linije koje spajaju vrhove poligona se nazivaju ivice ili stranice poligona (engl. edges). Poligoni mogu biti raznih oblika (najčešće korišten je trougaoni oblik) a grupa poligona koja je spojena zajedno preko djeljenih vrhova naziva se mrežom poligona (engl. poligon mesh). U 3D računarkoj grafici, poligon-modeliranje predstavlja način za modeliranje objekata tako što imitiramo njihovu površinu koristeći mrežu poligona. Poligonalna mreže je dakle grupa vrhova i poligona koja definiše površinu objekta u 3D računarskoj grafici.
Poligoni mogu biti različitih oblika, što nam govori da se i mreža poligona može sastojati od trouglova, četverouglova ili ostalih jednostavnih konveksnih poligona, budući da to pojednostavljuje rendering. Mrežom poligona se mogu opisati i objekti modelirani generalno od poligona, po izboru i sa rupama.
Tokio Hotel
mini|Tokio Hotel, Bill Kaulitz Tokio Hotel je njemačka rock/pop muzički grupa.
Historija
Svoj muzički debi započeli su 2005. godine pojavivši se velikim mega-hitom u Njemačkoj "Durch den Monsun" (Kroz Monsun) i zaludili gotovo 70% teenagerica širom Njemačke, i tek ponešto izvan granica. Slobodno se može reći da će njemačka muzička scena trajno i neizbrisivo biti obilježena njihovim uticajem i karizmom.
Sve je privukao njihov jedinstven izgled i neobično ime. Pjevač Bill predstavio se crnom manga frizurom, otkačenim rockerskim stilom, tetovažom svog sastava te piercingom na jeziku i obrvi. No najviše je zapanjio svojim očima, dramatično obrubljenima crnom olovkom i sjenilom te lakiranim noktima u crno. Pažnju je privukao i njegov brat blizanac Tom, stilski sasvim različit svome jednojajčanom blizancu Billu: dreadovi, hip-hoperski stil, piercing na usni.
"Durch den Monsun" 5 je sedmica bio na vrhu ljestvica, a prvi album "Schrei"(Vrisak) ponovio je još veći uspjeh. Osvojili su gotovo sve njemačke nagrade. Histerija oko njih može se od tada pa do danas mjeriti s onom legendarnih The Beatelsa.
Danas, tri godine kasnije, Tokio Hotel razvio se u smjeru koji se mogao i pretpostaviti. Toliki uspjeh i karizma rezultirali su proširenjem njihova imena po cijeloj Evropi, dijelu Azije, pa čak i do SAD-a.
Posebno ih vole u Francuskoj, a Tokio Hotel im to vraća čestim gostovanjima i koncertima.
Danas su više orijentisani na svjetsku karijeru, izdali su album na engleskom jeziku, iako im baš i nije jača strana, ali postižu uspjeh i osvajaju međunarodne nagrade za najbolju grupu, video te albume.
Bill Kaulitz - vokal
mini|desno|Bill Kaulitz ([[2007.)]]
Bill je rođen 1. septembra 1989. godine 10 minuta poslije svoga jednojajčanog brata blizanca Toma u Leipzigu u Njemačkoj. Sada s mamom, očuhom i bratom živi u malom mjestu blizu Magdeburga pod imenom Loitsche.
S 13 godina nastupa u dječjem showu 'Star Search' (koji se emitovao na njemačkom TV programu Sat.1) u kojem, na žalost, nije pobjedio ali je postigao zapaženi uspjeh.
S 10 godina napisao je pjesmu Leb' die Sekunde koja u izvornoj verziji izgleda malo drugačije nego ona objavljena na albumu Schrei 2005. godine.
Sve je iznenadio svojim izgledom te iznimnim vokalnim sposobnostima.
Svojim izgledom i otvorenim stavom postavio se za frontmena benda.
Izrazito je feminiziran - u početku karijere imao je manga frizuru, nokte je lakirao crno, a oči uokviravao crnom olovkom i sjenilom. Davao je dojam drskosti i opisivali su ga kao: nježnog divljaka. Postepeno se 'uozbiljavao'.
Sada ga vidimo s divljom crnom i posve natapiranom kosom i bijelim pramenovima, crno našminkanim očima i noktima (umjetnim) u crno-bijeloj kombinaciji.
Većinu pjesama na albumima piše upravo on.
Zaštitni znakovi su mu piercing na jeziku i desnoj obrvi, te (za sada) tri tetovaže:
Tom Kaulitz - gitara
mini|desno|Tom Kaulitz ([[2006.)]]
Tom je Billov jednojajčani blizanac, a rođen je 10 minuta prije njega 1. septembra 1989. godine u Leipzigu u Njemačkoj.
Os svoje 9. godine Tom svira gitaru.
Prvu gitaru našao je u podrumu i nije se od nje odvajao cijelu noć.
Strpljiviji je od Billa i koliko god različiti bili, podržava ga u svemu.
Prepoznatljiv je po svom stilu odijevanja: hip-hop. Nosi dreadlockse i kape. Još je i poznat i po tome što je šaljivčina i zavodnik u grupi, čemu svjedoči i jedna pjesma s albuma Zimer 483(Soba 483), Reden(pričati, govoriti), koja govori o jednoj Tomovoj noći s obožavateljicom.
Iako je njegov brat Bill najomiljeniji član grupe, dio obožavateljica ipak više voli njega. Tako je baš on drugi član grupe po omiljenosti.
Georg Listing - bas-gitara
Georg je rođen 31. marta 1987. godine u Leipzigu u Njemačkoj.
Ima poludugu smeđu kosu koju ravna. Oko njega se ne diže takva frka kao oko Billa i Toma jer je stariji, ali isto kao i Tom on je macho tip koji je slomio mnoga ženska srdašca.
Gustav Schäfer - bubnjevi
Rođen je 8. septembra 1988. godine u Magdeburgu u Njemačkoj gdje i živi s porodicom.
Ako iko daje sve od sebe na pozornici i snimanjima onda je to definitivno on. Uvijek se u potpunosti uživi svirajući bubnjeve, što se posebno može vidjeti na nastupima uživo, pogotovo na Zugabeu.
Povučen je i sramežljiv, pa je možda i baš zbog toga zanimljiv tolikim obožavateljicama.
Uvijek nosi kape i ima kratku plavu kosu.
Diskografija
Do sada su izdali 3 albuma:
Također su izdali album pod nazivom Room 483 tj. Scream na kojem se nalaze engleske verzije pjesama s albuma Zimmer 483 i Schrei.
Mama Tata
Mama Tata ili Mama Chi je kršćanska sinkretistička religija zastupljena u određenim dijelovima Paname. To je mješavina katolicizma i animizma i najraširenija je među pripadnicima plemena Guajmí. Pojavila se u drugoj polovini dvadesetog stoljeća, nakon što je navodna proročica Mala Mama (Little Mama) imala viziju Isusa koji se vozi na njenom motociklu.
Vjerovanja
Članovi religije Mama Tata vjeruju da je Bog ukinuo Crkvu i da se obraća samo njima preko Male Mame koja ima vizije Marije (Velike Mame - Big Mama) i Isusa. Također vjeruju da su samo sljedbenici ove religije idu u raj.
IC 1844
IC 1844 (također poznat kao MCG 0-8-7 i PGC 10448) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 313 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Kit. Najveći prečnik je 0,80 (73 hiljade sg) a najmanji 0,3 uglovnih minuta (27 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Stephane Javelle 18. decembra 1897. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
BMW M6
desno|mini|250p|2006 BMW M6 Coupe 250p|mini|desno|BMW M6 kabriolet BMW M6 je automobil izuzetnih performansi, rađen na bazi modela iz serije 6, od BMW-ovog motorsport odjela.
M 6/M635 Csi (E24)
1983. godine u BMW-u su preuzeli motor iz modela M1 istavili u E24 šasiju stvorivši tako najjači model iz serije 6. Od ostalih modela serije 6 se razlikovao po većim usisnicima vazduha, M6 oznakama na rešetki i nazad, i po elegantnom spojleru.
Model M6 (M635 Csi), sa zapreminom motora od 3453 ccm, 6 cilindara i 24 ventila (4 po cilindru), 210 kW (286 KS) pri 6500 obr/min, i maksimalnim obrtnim momentom od 340 Nm pri 4500 obr/min. Ubrzanje 0–100 km/h za 6,4 s i maksimalnom brzinom od 255 km/h.
Proizvodnja modela M6 je prestala 1989, sa ukupno 5 855 prodatih auta, od čega 1 767 na tržištu Sjeverne Amerike.
M6 (E63)
Motor je zapremine 4 999 ccm, sa 10 cilindara i 4 ventila po cilindru, snage 373 kW (507 KS) pri 7 750 obr/min, uz maksimalni okretni momenat od 520 Nm pri 6 100 obr/min. Ubrzanje 0–100 km/h za 4,6 s, a maksimalna brzina je, elektronski, ograničena na 250 km/h, ali uklanjanjom blokade moguće je dostići brzinu od 330 km/h. Prosječna potrošnja goriva je 14,8 l /100 km.
Tatjana Đekanović
Tatjana Đekanović je bosanskohercegovačka strelkinja, učesnica Olimpijskih igara 2016. u Rio de Janeiru. Rođena je 25. februara 1997. u Banjoj Luci, a živi u Tesliću. Zauzela je 35. mjesto od 51 takmičarke u gađanju zračnom puškom sa 10 m. Poziv za učešće na Olimpijskim igrama dobila je u maju 2016. Članica je SK "Geofon" iz Teslića, ujedno prvakinja i rekorderka Bosne i Hercegovine u gađanju zračnom puškom. Streljaštvom se bavi od 6. razreda osnovne škole.
Odvijač
mini|250p|Set odvijača Odvijač ili odvrtač (šarafciger, šrafciger) jeste alat, ručni ili mašinski, za okretanje (odvrtanje ili zavrtanje) vijaka. Tipični jednostavni odvijač ima ručku i osovinu, te vrh koji služi za prenos sile na vijak. Osovina je obično napravljena od tvrdog čelika da se odupre savijanju ili uvijanju. Vrh alata može biti poboljšan da se odupre habanju, premazan tamnim slojem radi poboljšanja vizuelnog kontrasta između vrha vijka. Drška je obično drvena, metalna ili plastična i često heksagonalna, kvadratna ili ovalna u poprečnom presjeku da poboljša prijanjanje i spriječi alat da se otkotrlja kada se spusti. Neki ručni odvijači imaju izmjenjive vrhove koji se uklapaju u priključak na kraju vratila i drže se mehanički ili magnetno. Ovi često imaju šuplje ručka koje sadrži različite vrste i veličine vrhova, a reverzibilna čegrtaljka ima mogućnost koja omogućava višestruke pune okretaje bez repozicioniranja vrha ili ruke korisnika.
Odvijači se razvrstavaju prema svom vrhu koji je oblikovan da popuni površinu odvijanja—utora, žlijeba, udubljenja, itd.—na odgovarajuću glavu vijka. Ispravna upotreba zahtjeva da odvijačev vrh poveže glavu vijka iste veličine i oblika i tipa kao što je vrh odvijača. Vrhovi odvijača su dostupni u raznim varijantama tipova i veličina. Dva najčešća i najjednostavnija tipa su "oštrice" za vijke sa prorezom, i Phillipsov.
Široke varijante snage odvijača su od jednostavnog 'štapnog'-tipa sa baterijama, motorom i držačem vrha u jednom, do moćnih "pištolj" tipova VSR  bežičnih bušilica koje imaju funkcije kao odvijači. Ovo je posebno korisno kao bušenje pilot rupe prije okretanja vijka.
Historija
Najranije dokumentovani odvijači koji su korišteni u Evropi su u kasnom srednjem vijeku. Najvjerovatnije su pronađeni krajem 15. vijeka, u Njemačkoj ili Franuskoj. Originalna imena u njemačkom i francuskom su bila Schraubendreher i tournevis, respektivno. Prva dokumentacija alata je bila u srednjovjekovnoj Kućnoj knjizi Wolfegga Castlea, rukopisu pisanog negdje između 1475. i 1490. Ovi najraniji odvijači su imali kruškolike ručke i su napravljeni za sa prorezom vijke (diverzifikacija raznih vrsta odvijača nije nastala do Zlatnog doba). Odvijač je ostao neupadljiv, međutim, kao dokaz svog postojanja kroz narednih 300 godina se zasniva prvenstveno na prisustvu vijaka.
Vijci su se koristili u 15. vijeku za izgradnju struga za rezanje vijaka, za osiguravanje oklopa, ploča pozadi i kaciga za srednjovjekovne viteške borbene oklope-i na kraju za više dijelova u razvoju vatrenog oružja, posebno matchlock. Vijci, pa i odvijači, nisu korišteni u čitavom borbenom oklopu, najvjerovatnije da daju nosiocu slobodu kretanja.
Vrste odvijača
mini|Tipovi glave odvijača Odvijače razlikujemo na više načina:
Jednoslojni cilindrični epitel
Jednoslojni cilindrični epitel je jedan sloj stubastih epitelnih ćelija koje su visoke i vitke sa ovalnim jedrima koje se nalaze u baznoj regiji, pričvršćeni za baznu membranu. Kod ljudi, jednostavni ovakav epitel oblaže većinu organa probavnog trakta uključujući želudac i crijeva. Jednoslojni cilindrični epitel također oblaže maternicu.
Struktura
Jednoslojni cilindrični epitel se dalje dijeli u dvije kategorije: trepljasti i netrepljasti (žljezdani). Trepljasti dio jednostavnog cilindričnog epitela ima sitne trepljice koje pomažu u kretanju sluzi i drugih tvari u respiratornom traktu.
Jednoslojne cilindrične epitelne ćelije su visoke i uske, dajući izgled stuba. apikalne površine tkiva su okrenute prema lumenu organa, dok je bazna strana okrenuta prema bazementnoj membrani. the nuclei are located closer along the basal side of the cell.
Apsorptivni cilindrični epiteli karakteriziran je tako da ima isprugastu granicu na svojoj apikalnoj strani, ovaj rub se sastoji od nepokretnih mikroresica koje omogućavaju povećanje površine za apsorpciju poznati su kao trepljasti cilindrični epitel.
Jednostavan cilindrični epitel sastoji se od žljezdanih peharastih ćelija koje luče mucine da bi formirale sluz. Ostatak ćelije sastavljen je od citoplazme sa membranom vezane sekretornim granulama koje luče mucin, a nalaze se prema apikalnoj površini ćelije.
Trepljasti
Trešljasti cilindrični epitel ima mnogo cilija koje pokreću sluz i druge supstance putem mukocilijskog klirensa u respiratornom traktu.
Prisutan je u sluznici jajovoda, gdje struje koje stvaraju cilije pokreću jajnu ćeliju prema maternici.
Trepljasti cilindrični epitel formira neuroepitel ependima koji oblaže moždane komore i centralni kanal kičmene moždine. Ove cilije pokreću cerebrospinalnu tečnost (CSF).
Netrepljasti
Ovi se nalaze u dijelovima sluznice gastrointestinalnog trakta (unutrašnja sluznica jednjaka, želuca, itd.) i mogu se ediutirati na četkastoj granici
Horusovi sinovi
Četiri Horusova sina ili Amentiji su četiri boga blizanca u egipatskoj mitologiji, Ozirisovi potomci, koji žive sa njim u Duatu.
Imseti
mini|220 px|[[Ozirisova sudnica - kraj Ozirisa stoje njegovi unuci, Horusovi sinovi. Iz Huneferova papirusa.]] Imseti (Sety, Mesti, Mesta) ima ljudsku glavu. Dok je smatran božicom Imset, zvan je i Amset. Njegovo ga ime povezuje sa bogom Setom, a izgled sa njegovim djedom Ozirisom. Zaštitnik je jetre, bog je juga, a štiti ga njegova baka Izida.
Hapi
Hapi ima glavu babuna. Njegovo ime se piše i Hapy. Ime boga Nila se također izgovara Hapi, a može se pisati i Hapy (iako između ta dva boga nema nikakve povezanosti). Hapi je bog sjevera i štiti pluća. Njega štiti Neftida, sestra njegove bake Izide. Hapijevo ime je povezano sa vodom, na hijeroglifima.
Kreča (Goražde)
Kreča je naseljeno mjesto u gradu Goraždu, Bosna i Hercegovina.
Horusovi sinovi
Kebehsenuef
mini|220 px|Odrasli [[Kebehsenuef i Hapi, sa svojim djedom Ozirisom, grobnica Ramsesa III. ]] Kebehsenuef ima glavu sokola, što ga odmah povezuje sa njegovim ocem Horusom. Zaštitnik je crijeva i bog zapada, a štiti ga božica škorpija Selkis.
Scerdilaidas
mini|250px|Mapa Epira, mete čestih ilirskih upada i osvajanja mini|250px|Mapa Peloponeza. Zapadne regije su bile meta Scerdilaidasa kao i arhipelag Kikladi (desno na mapi).
Scerdilaidas (Skerdilaidas), iz plemena Ardijejaca, sin kralja Pleuratusa I i brat kralja Agrona, je bio ilirski vladar od 212. do 206. godine p. n. e. Nakon smrti kralja Agrona, Ilirijom je vladala njegova druga žena, kraljica Teuta, i to kao regent umjesto Agronovog maloljetnog sina Pineusa kojeg mu je rodila prva žena, Triteuta. Teuta je pokušala proširiti teritorije osvajanjem preostalih grčkih kolonija: osvojila je Dyrrachium (Drač), grad Phoenice se predao a flota pod vođstvom Scerdilaidasa poharala je Krf i Sarandu.
Scerdilaidas je bio saveznik Filipa V Makedonskog u periodu prije 218. godine p. n. e. mada je ilirska podrška Makedoncima u borbi protiv Etolskih Grka iste godine bila narušena neslaganjima između vladara pojedinih gradova. (Postoji i raniji primjer ilirske podrške Makedoncima u odbrani od Etolskih Grka, naime, ilirski kralj Agron je 231. godine p. n. e. na molbu Demetriosa II poslao 100 brodova i 5.000 ratnika u odbranu Mediona i tom su prilikom Etolski Grci natjerani u bijeg a ilirska vojska zarobila veliki ratni plijen. Također ima i više primjera o neslozi pojedinih lokalnih vlastodržaca u Iliriji, npr. izdaja Demetrijusa Hvaranina u vrijeme rata protiv Rima, za vrijeme vladavine kraljice Teute. Generalno je cijeli period bio obilježen sklapanjem i raskidanjem savezništava između ilirskih, makedonskih, grčkih i rimskih subjekata.)
Iliru imali moćnu flotu brzih i okretnih brodova koja je bila strah i trepet za mnoge u to vrijeme, čak je i moćni Rim oklijevao intervenirati u odbranu ilirskih žrtava (vjerovatno i zbog zauzetosti ratovanjem na drugim frontovima (Drugi punski rat, protiv Kartage). No, piratstvo nije bilo neuobičajeno, to je bila "unosna aktivnost" i njome su se bavili svi.
Također 217. godine p. n. e. Scerdilaidas je oteo nekoliko makedonskih gradova u Pelagoniji i Dasareti, no Filip ih je brzo ponovo osvojio kao i Scerdilaidasove posjede oko Ohridskog jezera. 213. godine p. n. e. Filip zauzima Lisus a nekoliko obližnjih gradova se dobrovoljno predalo. Zbog Scerdilaidasovog savezništva sa Rimom, makedonska vojska je često napadala ilirske teritorije oko 210. godine p. n. e.
Scerdialidas je imao sina, Pleuratusa II, koji je s njim učestvovao u bitkama.
Antički pisci o Scerdilaidasu
Za razliku od većine drugih ilirskih vladara o kojima postoje tek oskudni podaci, Scerdilaidas se pominje u djelima historičara Apijana, Livija i Polibija i to u njihovim hronikama rimskih i grčkih ratova. Apijan je zapisao da Iliri 230. godine p. n. e. nisu poharali samo obale Elisa i Mesenije na zapadnoj obali Peloponeza već osvojili i Phoenice u Epiru te primorali Epirsku ligu da uđe u savez s njima. Osim pomorskog piratstva, Scerdilaidas je izvršio i kopnenu invaziju na Epir.
Polibije navodi, između ostalog, da su Scerdilaidas i Demetrijus Hvaranin početkom 220. godine p. n. e. otplovili sa 90 brodova do Kiklada, arhipelaga u Egejskom moru i tamo vršili pljačke.
Tako Livije navodi da je rimski Senat 217. godine p. n. e. "ljubazno podsjetio" Pineusa da plati danak koji je Teuta bila primorana plaćati nakon poraza u prvom rimsko-ilirskom ratu, odnosno, "da će /Rim/ u slučaju odgođenog plaćanja prihvatiti ilirske taoce dok se dug na otplati". Vjerovatno je to bio jedan od razloga Scerdilaidasovog odlaska u pljačku brodova i grčkih gradova.
Tajna plavog voza
Tajna plavog vlaka jest roman Agathe Christie iz 1928. s Herculeom Poirotom u glavnoj ulozi.
NGC 6391
NGC 6391 (također poznat kao MCG 10-25-49 i PGC 60358) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 374 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Zmaj. Najveći prečnik je 0,90 (98 hiljada sg) a najmanji 0,7 uglovnih minuta (76 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Lewis Swift 1. septembra 1886. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
NGC 3441
NGC 3441 (također poznat kao MCG 1-28-17, PGC 32642 i UGC 5993) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 301 milion sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Lav. Najveći prečnik je 0,70 (61 hiljada sg) a najmanji 0,4 uglovnih minuta (35 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Edward Singleton Holden 6. aprila 1882. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Vidovdan
Vidovdan je religijski praznik Sv. Vida u Srpskoj pravoslavnoj crkvi, koji se slavi 28. juna. Na taj datum su se desili neki od velikih historijskih događaja, kao što su:
FN MAG
MAG 60.20
Standardna verzija mitraljeza s drvenim kundakom.
MAG 60.30
Avionska verzija s elektromagnetnim okidačem.
MAG 60.40
Suspregnuta verzija namijenjena za naoružavanje oklopnih vozila.
L7
Britanska licencna verzija namijenjena kao mitraljez opće namjene u britanskoj vojsci.
Ksp 58
Švedska licencna verzija kalibra 6.5x55 mm koju proizvodi firma Carl Gustav.
Korisnici
thumb|Američki vojnik s britanskim L7A2. thumb|Švedska verzija Ksp 58. thumb|FN MAG montiran na EC 725.
Kickboxing
mini|desno|200p|Kickboxing Kickboxing je moderan borilački sport koji obuhvata više sportskih grana:
Kickboxing je nastao na osnovama boksa, karatea, taekwondoa, kung fua i drugih više ili manje poznatih orijentalnih borilačkih sportova. Osnovni cilj svakog borca je nadvladati protivnika boljom tehnikom, brzinom i snagom uz maksimalnu sigurnost, toleranciju, poštenje i čast.
Kickboxing je zapadnjački sport. Evropski način praktikovanja tajlandskog boksa ponekad se naziva orijentalnim kik boksom. Skoro identičan sa kik boksom jeste Shootboxing, sem što su u stajanju dozvoljene poluge i bacanja.
U Kickboxingu se koristi maksimalna lična zaštitna oprema koja se sastoji od kacige (koja pokriva tjeme, bočni dio glave - uši i zatiljak), štitnika za zube, štitnika za prsa (za djevojke), štitnika za genitalije, rukavica, štitnika za potkoljenice, te papuča.
Gaius Asinius Pollio (konzul 23)
Gaj Asinije Polion (Gaius Asinius Pollio, ? - 45) bio je rimski plemić i političar iz doba Julijevsko-Klaudijevske dinastije.
Bio je sin Gaja Asinija Gala i Vipsanije Agripine. Godine 23. je za vrijeme cara Tiberija služio kao konzul. Godine 38/39. je služio kao prokonzul u Aziji. Godine 45. ga je car Klaudije dao pogubiti na nagovor svoje supruge Valerije Mesaline.
Enver Puška
Enver Puška je bosanskohercegovački pisac, scenarista, režiser i kompozitor. Rođen je 1966. u Sarajevu. Objavio je dva romana: "Mejtaš" i "Živa ograda". Francuska izdavačka kuća "L'Harmattan" je objavila "Mejtaš" na francuskom jeziku.
Tajna sedam satova
Tajna sedam satova jest kriminalistički roman Agathe Christie iz 1929. U ovom romanu Agatha oživljava likove iz romana Tajna zamka Chimneys, a oni su Lady Eileen (Bundle) Caterham, Bill Eversleigh i Načelnik Battle, a kao i u tom romanu i ovdje tumače likove glavnih detektiva.
Radnja
Dogodilo se ubistvo. Slučaj preuzimaju Bundle Brent i Jimmy Thesiger. Uz pomoć Billa Eversleigha otvkrivaju da "Klub Sedam Satova" nije samo noćni klub već i sjedište Tajnog Društva. Da bi na pravi način razriješio ovu misteriju Bundle prvo mora utvrditi da li Tajno društvo posluje sa ove ili one strane zakona.
Enver Puška
Filmovi
Serije Emisije
796.
Godina 796. (DCCXCVI) bila je prijestupna godina koja počinje u petak u julijanskom kalendaru. Oznaka 796. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
Petrovo
mini|desno|290px| Geografski položaj općine Petrovo Petrovo (prije Bosansko Petrovo Selo) jest naseljeno mjesto i sjedište istoimene općine u sjevernom dijelu Bosne i Hercegovine, u blizini Doboja.
Historija
Općina je formirana za vrijeme rata u Bosni i Hercegovini od dijelova općina Maglaj i Gračanica odlukom vlasti Republike Srpske zakonom o srpskim općinama u Bosni i Hercegovini. Istim zakonom središte općine je preimenovano u Petrovo. Potpisivanjem Dejtonskog mirovnog sporazuma općina je osnovana i zvanično.
Nacionalni spomenici
mini|desno|200px|Manastir Ozren. Na listi nacionalnih spomenika Bosne i Hercegovine za općinu Petrovo se nalaze sljedeći spomenici:
Mesud Pezer
mini|desno|Pezer 2019. Mesud Pezer je bosanskohercegovački sportista, učesnik je u atletskim takmičenjima na LJOI 2016 kao bacač kugle. Njegov lični rekord u bacanju kugle je 20,58 metara, postavljen 30. 4. 2016 u Irvinu SAD.
Zapaženi rezultati: juniorski prvak Evrope 2013, finalista Svjetskog juniorskog prvenstva, i državni prvak. Član je Atletskog kluba Zenica.
Na Mediteranskim igrama održanim 2018. godine u španskoj Tarragoni osvojio je bronzanu medalju sa hicem od 19,82 metara.
Na dan 3. august 2021., Pezer se plasirao u finale takmičenja u bacanju kugle na Olimpijskim igrama u Tokiju.
Kvalifikacije
Kvalifikacije u bacanju kugle na Olimpijskim igrama u Tokiju
Altaj
mini|300px| Vrh Bjeluha
Altaj (mong. Altain-ula - brda zlata), gorje u srednjoj Aziji, strukture slične Alpama, samo veće; pruža se od Irtiša do Džungarije na sjeveru do Sajanskog i Kolivanskog gorja.
Altajsko gorje je naziv UNESCO-ove svjetske baštine koja se sastoji od planinskog vijenca Altaj, rezervata prirode Katun, jezera Teleckoje (Озеро Телецкое), planine Bjeluha (Белуха) i visoravni Ukok u središnjem Sibiru. Ovo područje, veličine 16.175 km2 nalazi se u ruskim republikama Altajska, Tuva i Novosibirsk.