cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Most Galata
Historija
U periodu 1502-1503., postojali su planovi da se napravi prvi most na trenutnoj lokaciji. Sultan Bajazid II je zatražio da mu se napravi projekat mosta, a Leonardo da Vinci ga je dizajnirao koristeći tri dobro poznata geometrijska principa: parabolu, spljošteni i temeljni luk. Luk tako dizajniranog mosta iznosio je 240 m, a dizajn je predviđao širinu mosta od 24m, što bi u to vrijeme predstavljalo najduži most na svijetu, da je izgrađen. Međutim, tako ambiciozan plan nije dobio podršku sultana.
Most Hayratiye
U ranom 19. vijeku, sultan Mahmud II je naredio izgradnju mosta koji se nalazio nešto dalje unutar Zlatnog roga, između naselja Azapkapı i Unkapanı. Ovaj most, poznat i kao Hayratiye (most hajrata, dobrote), otvoren je 3. septembra 1836. godine. Projekat je izveo zamjenik visokog admirala Fevzi Ahmet paša sa radnicima i opremom mornarice. Po podacima iz knjige Historija po Lutfi, ovaj most je napravljen na povezanim pontonskim mostovima a bio je dug između 500 i 540 metara.
Most Cisr-i Cedid
Na strani mosta prema naselju Karaköy, postojao je natpis u vidu strofe koju je napisao pjesnik İbrahim Şinasi u kojom kaže da je Novi most sagradio sultan Abdul Medžid I. Prvi koji je prešao preko Novog mosta bio je upravo sultan Abdul Medžid I, a prvi koji je prošao ispod mosta bio je francuski kapetan Magnan sa svojim brodom Cygne.
Taksa
Prva tri dana prelaska mosta od dana svečanog otvaranja nije bilo naplate takse. Nakon toga, mostarina (poznata kao mürüriye) naplaćivana je od strane Ministarstva pomorstva. Mostarina je počela sa naplatom 25. novembra 1845. godine, u sljedećim iznosima: mini|desno|220px|Između 1880-1893, most Galata i u pozadini Nova džamija u [[Istanbulu.]] mini|desno|220px|Treći Galata most, oko 1892–1893 mini|desno|220px|Konjica iz "[[Ertuğrul" regimente na trećem Galata mostu – slika od Fausta Zonara za sultana Abdul Hamida II.]] Mostarina se naplaćivala do 31. maja 1930. godine od strane službenih lica koji su stajali u bijelim uniformama sa obje strane mosta.
Drugi most
Ovaj most je zamijenjen drugim drvenim mostom 1863. godine kojeg je sagradio Ethem Pertev paša po naređenju sultana Abdul Aziza tokom radova na rekonstrukciji gradske infrastrukture neposredno prije posjete Napoleona III Istanbulu.
Hrvatske oružane snage
300px|mini|Ratna zastava NDH. Hrvatske oružane snage ime je za vojne snage u NDH koje su formirane 1944. spajanjem Domobranstva i Ustaške vojnice. Ova vojska je djelovala sve do poraza NDH u maju 1945.
Most Galata
Treći most
Godine 1870. potpisan je ugovor sa francuskom firmom Forges et Chantiers de la Mediteranée za izgradnju novog trećeg mosta, međutim, zbog početka rata između Francuske i Njemačke projekat je odgođen, te je izgradnja mosta povjerena britanskoj firmi G. Wells 1872. godine. Ovaj most, završen 1875. godine, bio je dug 480 m, a širok 14 m, učvršćen na 24 pontona. Izgradnja mosta je koštala 105 hiljada zlatnih lira. Koristio se sve do 1912. godine, kada je premješten uzvodno gdje je zamijenio tada potpuno stari Cisr-i Atik most.
Hrvatske oružane snage
Sjedinjenje Ustaške vojnice i Domobranstva
Nakon uhićenja ustaškog krilnika Ante Vokića, Ante Pavelić i ustaški krugovi su preuzeli potpuni nadzor nad svim vojnim snagama NDH. Odlučilo se stvoriti jedinstvenu vojsku koja bi bila prožeta ustaškim duhom i koju bi vodili ustaški oficiri.
Most Galata
Četvrti most
Četvrti Galata most je izgrađen 1912. godine od strane njemačke firme Hüttenwerk Oberhausen AG. Troškovi izgradnje iznosili su 350 hiljada tadašnjih zlatnih lira. Ovaj pontonski (plutajući) most je bio 466 m dug i 25 m širok. To je most koji je donedavno bio simbol Istanbula i koga pamte mnoge današnje generacije. Teško je oštećen požarom 1992. godine, da bi nedugo poslije toga bio demontiran i temeljito rekonstriran.
Hrvatske oružane snage
Sjedinjenje Ustaške vojnice i Domobranstva
U jesen 1944. započelo je spajanje Ustaške vojnice i Hrvatskog domobranstva u jedinstvenu vojsku čime započinje i posljednje razdoblje u razvoju oružanih snaga Nezavisne države Hrvatske.
Most Galata
Peti (današnji) most
mini|desno|220px|Detalj presjeka kontaktne mreže za tramvaje i čvrstog dijela mosta. [[Sulejmanija džamija je u pozadini.]] Današnji, peti, Galata most je izgradila turska građevinska firma STFA nekoliko metara dalje od mjesta gdje je stajao raniji četvrti most, između naselja Karaköy and Eminönü. Dovršen je u decembru 1994. godine. Idejni projekat i nadzor nad izgradnjom povjeren je firmi GAMB (Göncer Ayalp Mühendislik ve Müşavirlik Bürosu). Danas je most Galata pokretni most, koji je dug 490 metara sa glavnim lukom dugim 80 m. Most je širok 42 m i ima tri uzdužne trake te po jedan trotoar sa svake strane. Nedavno je ponovno vraćena tramvajska infrastruktura preko mosta što je omogućilo vožnju linije istanbulskog tramvaja od predgrađa Zeytinburnu u blizini aerodroma Atatürk do stanice Kabataş u blizini palate Dolmabahçe. Ovo je jedan od malobrojnih pokretnih mostova u svijetu preko kojeg također prelazi i elektrificirana željeznica ili tramvaj. Ostali dio mosta zauzima i područje riblje tržnice na prvom spratu ispod kolovoza, a otvorena je 2003. godine.
Hrvatske oružane snage
Sjedinjenje Ustaške vojnice i Domobranstva
U već prije planiranih 17 divizija u sklopu triju zbornih područja ušli su i ustaški zdrugovi a Zapovjedništvo Ustaške vojnice je rasformirano.
Kraj 1944.
Do kraja 1944. formirano je 16 divizija koje su bile raspoređene diljem NDH.
Na temelju zapovjedi Ministarstva oružanih snaga (MINORS) od 21. novembra 1944. počeo je proces nove reorganizacije oružanih snaga NDH u smislu njihova ujedinjavanja u "Hrvatske oružane snage" (HOS).
Početak 1945.
Početkom 1945. počelo se povezivati nove ustaško-domobranske divizije u "zborove" te je do kraja marta 1945. stvoreno 5 zborova u koje je bilo svrstano 18 divizija. Tokom marta i aprila sve su divizije bile raspoređene po zborovima a svaki zbor je bio sastava 3 do 4 divizije. Sastav zborova početkom aprila bio je:
Svi zborovi (osim I.-og) su nosili naziv ustaški a njima su zapovjedali istaknuti ustaški zapovjednici. Divizije su bile ustaške, ponekad s nazivom udarne, zatim mješovite ustaško-domobranske s nazivom hrvatske, te jedna gorska, sastavljena od prijašnjih domobranskih gorskih zdrugova. Ostali tipovi divizija bili su posadna, sastavljena od vojnih obveznika starijih godišta, te doknadna, koje su čiinili vojni obveznici unovačeni 1944. i 1945.
Zborovi i divizije su tokom 1945. mijenjali svoje položaje kako se mijenjalo tj. skraćivalo obrambeno bojište. Njemačkim snagama u NDH prijetilo je odsjecanje od glavnine i padanje u sovjetsko zarobljeništvo. Nakon pada Beča u sovjetske ruke 13. aprila 1945., Vrhovna komanda njemačke vojske odobrila je povlačenje njemačke Grupe armija "E" na zapad. To je uslijedilo nakon povlačenja njemačkih snaga iz Bosne i Hercegovine sjeverno od rijeke Save.
Nakon proboja partizana na Bilogori 29. aprila 1945. zapovjednik Grupe armija "E", general Alexander Löhr naredio je povlačenje svih njemačkih snaga s prostora Karlovac-Zagreb-Varaždin prema Austriji. Zajedno s njima počele su se 8. maja 1945. povlačiti i snage HOS-a zajedno sa političkim vodstvom NDH. Povlačenje je trajalo do 15. maja kada su se snage HOS kod Bleiburga u Austriji predale britanskim snagama i položile oružje. Predaju je u ime Zapovjedništva HOS-a potpisao general Slavko Štancer. Odmah potom snage HOS-a su bile predane 3. jugoslavenskoj armiji te vraćene u Hrvatsku, gdje su tokom Križnog puta najvećim dijelom poubijane.
Olimpijski kvalifikacijski turnir u košarci 2008 – muškarci
[[Datoteka:FIBA World Olympic Qualifying Tournament 2008.PNG|mini|250px|Države učesnice kvalifikacijskoga turnira.
Olimpijski kvalifikacijski turnir u košarci 2008 je zadnji kvalifikacioni turnir za Olimpijske igre u Pekingu. Održao se u Atini, u Grčkoj,  od 14. do 20. jula 2008 u dvorani Atinskog olimpijskog kompleksa.
Turnir će odlučiti o zadnje tri reprezentacije na Olimpijskim igrama i na njemu učestvuje dvanaest reprezentacija sa pet kontinenata.
12 reprezentacija su podijeljene u četiri grupe, čiji prvoplasirani i drugoplasirani u daljem razigravanju odlučuju o tri mjesta za Olimpijske igre. Pobjednici polufinala direktno se kvalificiraju za Olimpijske igre dok poraženi odlučuju u neposrednom susretu o trećem učesniku:
Drugi krug
Na turniru nema finalne utakmice, već se prve dvije ekipe plasiraju na Olimpijadu i podjednik utakmice između poraženih ekipa u polufinalu
NGC 3624
NGC 3624 (također poznat kao MCG 1-29-29 i PGC 34599) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 508 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Lav. Najveći prečnik je 0,90 (133 hiljade sg) a najmanji 0,6 uglovnih minuta (89 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 27. decembra 1827. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
NGC 435
NGC 435 (također poznat kao MCG 0-4-46, PGC 4434 i UGC 779) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 471 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Kit. Najveći prečnik je 1,10 (151 hiljada sg) a najmanji 0,4 uglovnih minuta (55 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Albert Marth 23. oktobra 1864. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Inteligentni robot
Inteligentni robot je robot iz treće generacije, koji je u stanju da interpretira informacije o varijacijama u položaju radnih predmeta i o promjenama u okolini, te da im prilagodi svoje djelovanje bez intervencije operatera.
Inteligentni robot ima dvije značajne karakteristike: Na osnovu ove dvije karakteristike možemo reći da je inteligentni robot autonoman.
Odbojka na Olimpijskim igrama 1996.
Odbojka na Olimpijskim igrama u Atlanti 1996. godine uključivala je takmičenja u odbojci te po prvi put na Igrama u službenom programu odbojci na pijesku, kako za žene tako i za muškarce.
VLDLR-vezana cerebelumska hipoplazija
VLDLR-vezana hipoplazija malog mozga (VLDLRCH) je rijetko autosomno recesivno stanje uzrokovano poremećajem gena VLDLR.
Teumesijska lisica
U grčkoj mitologiji, Teumesijska lisica, ili Kadmejska lisica, bila je ogromna lisica kojoj je suđeno da nikada ne bude uhvaćena.
Mitologija
Rečeno je da su bogovi (možda Dioniz) poslali Teumesijsku lisicu da lovi djecu Tebe kao kaznu za nacionalni zločin. Kreont, tadašnji regent Tebe, postavio je Amfitrionu nemoguć zadatak da uništi ovu zvijer. Otkrio je naizgled savršeno rješenje za problem tako što je doveo čarobnog psa Laelapsa, koji je bio predodređen da uhvati sve što juri, da uhvati Teumesijsku lisicu. Zeus je, suočen sa neizbježnom kontradikcijom zbog paradoksalne prirode njihovih sposobnosti koje se međusobno isključuju, pretvorio dvije zvijeri u kamen. Par je bačen u zvijezde i postaju sazviježđa Canis Major (Veliki pas) i Canis Minor (Mali pas).
Hipomen
U grčkoj mitologiji, Hipomen (starogrčki: Ἱππομένης), također poznat kao Melanion (starogrčki: Μελανίων ili Μειλανίων), bio je sin Arkadijskog Amfidame ili kralja Megareja od Onkesta i muž Atalante. Poznato je da je bio jedan od Hironovih učenika i da je nadmašio druge učenike u svojoj željnosti da se nosi sa teškim izazovima. Natpisi ga spominju kao jednog od kalidonskih lovaca.
Mitologija
Hipomen se zaljubio u Atalantu, djevicu lovkinju kojoj se jako nije svidjela ideja da se uda. Nakon upozorenja od proročanstva o udaji, izjavila je da onaj ko želi da je oženi treba da je pobijedi u trci (i sama je poznata kao brza trkačica), a da će oni koji pokušaju i izgube biti kažnjeni smrću na licu mjesta. Druga verzija (koju je pratio Higin) bila je da je njen otac želio da se ona uda, ali ona nije. Pristala je na trke protiv svojih udvarača jer je mislila da nikada neće izgubiti.
Atalanta se utrkivala sa svim svojim proscima i nadmašila sve osim Hipomena, koji ju je pobijedio lukavstvom, a ne brzinom. Hipomen je znao da sa Atalantom ne može pobijediti u poštenoj trci, pa se molio Afroditi za pomoć (boginji se u međuvremenu nije svidjelo Atalantino zanemarivanje ljubavi).
Afrodita mu je dala tri zlatne jabuke – koje su proizašle iz njenog svetog stabla jabuke u Tamazu, na Kipru, prema Ovidiju, ili iz vrta Hesperida prema Serviju – i rekla mu da ih ispušta jednu po jednu da odvrati pažnju. Atalanta. Poslije svake od prve dvije jabuke, Atalanta je uspela da povrati vodstvo, ali kada je stala za treću, Hipomen je pobijedio u trci. Trebale su mu sve tri jabuke i sva njegova brzina, ali Hipomen je konačno bio uspješan, pobijedivši u trci i Atalantinu ruku.
Atalantu i Hipomena je Kibela pretvorila u lavove za kaznu nakon seksa u jednom od njenih hramova u koji su ušli da se odmore tokom svog putovanja do Hipomenove kuće (Grci su verovali da se lavovi ne mogu pariti sa drugim lavovima, već samo sa leopardima). Ovidije i Servije sugerišu da je Hipomen zaboravio da oda počast Afroditi koja je obećala da će mu pomoći, pa ih je tokom boravka u Kibelinom hramu Afrodita natjerala na seks nakon što su poludjeli od požude, znajući da će to uvrijediti Kibelu, i to je zaista rezultiralo time da ih je Kibela (ili Zeus prema Higinu) preobrazila u lavove. Nakon toga su vukli Kibelinu kočiju, koju Servije izjednačava sa samom Zemljom.
Prema nekim izveštajima, Hipomen (Melanion) je bio Partenopejev otac; drugi pak navode da je Atalanta imala sina od Aresa ili Meleagra prije braka s Hipomenom.
Prodaja primorja Dubrovčanima 1399.
Prodaja primorja Dubrovčanima 1399
Uz saglasnost bosanskog sabora (stanak) kralj Ostoja je 1399. prodao Dubrovčanima primorje, područje od Kurila do Stona sa svim posjedima uključujući i ostrva. U dogovaranju oko kupoprodaje u početku je bio uključen vojvoda Radič Sanković, inače glavni velmoža na prodavanom području, ali ga je kralj kasnije isključio. Zato je vojvoda Radič separatno sa Dubrovčanima dogovarao svoj doprinos u toj kupoprodaji.
Za izvršenu kupoprodaju, kao kralj Ostoja i vojvoda Hrvoje Vukčić Hrvatinić i vojvoda Radič Sanković dobio je kuću (palatu) u Dubrovniku. Kralj Ostoja se kasnije pokajao i tražio da mu Dubrovčani vrate primorje nazad. Zbog toga su Bosanci vodili rat sa Dubrovnikom (1403-1404), ali je mirovnim sporazumom iz 1405. potvrđeno ranije izvršeno ustupanje primorja.
IC 946
IC 946 (također poznat kao MCG 2-35-21, PGC 49244 i UGC 8772) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 314 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Volar. Najveći prečnik je 0,90 (82 hiljade sg) a najmanji 0,8 uglovnih minuta (73 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 19. marta 1787. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Pauci (grupa)
Pauci je nekadašnja sarajevska rokenrol i beat grupa iz prve polovine 1960-ih, koju su sačinjavali: pjevač Davorin Popović, gitarist Mahmut Ferović "Paša", ritam-gitarist Predrag Subotić, bas-gitarist Vlado Stefanović i bubnjar Vladimir Borovčanin. Tokom njihovog kratkotrajnog (1964 - 1965) aktivnog djelovanja grupa Pauci nastupala je po tadašnjim sarajevskim domovima kulture i mjesnim zajednicama koje na svom području nisu imali dom kulture. Krajem 1964. grupu napušta Davorin Popović i postaje član grupe Indexi. Godine 1965. nastavlja se osipanje prvobitne postave, tako da do kraja godine ovaj muzički sastav prestaje s aktivnim koncertnim nastupima. Zajedno s grupama Plavi dijamanti, Lutalice, Indexi i Sabahudinom Kurtom predstavljaju pionire sarajevske škole pop roka. Neki od muzičara iz ovih već navedenih rokenrol sastava pridružiće se Indexima, koji će u to vrijeme postati glavna atrakcija na sarajevskoj pop rok sceni.
Dogodilo se na Dan svih svetih
Dogodilo se na dan Svih svetih (izdat 1969.) je kriminalistički roman Agathe Christie sa Poirotom i gospođom Oliver u glavnim ulogama.
Radnja
Roman počinje kada književnica Ariadne Oliver ide na zabavu za Noć vještica za tinejdžere koju je organizovala udovica, Rowena Drake. Iznenada djevojka Joyce Reynolds kaže "Vidjela sam ubistvo, ali tada kad sam ga vidjela nisam znala da je to ubistvo". Kasnije te noći Joyce je nađena mrtva. Utopila se u kanti koja je bila namijenjena za hvatanje jabuka. Gospođa Oliver poziva Poirota da riješi slučaj. Na kraju se otkriva da Joyce nije vidjela ubistvo, nego da je ponavljala riječi druge djevojčice Mirande Butler. Sada se treba otkriti ko je ubijen.
NGC 6576
NGC 6576 (također poznat kao PGC 61530) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 233 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Herkul. Najveći prečnik je 0,60 (41 hiljada sg) a najmanji 0,6 uglovnih minuta (41 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Albert Marth 7. augusta 1864. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
IC 356
IC 356 (također poznat kao Arp 213, IRAS 04025+6940, MCG 12-4-11, PGC 14508 i UGC 2953) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 41 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Žirafa. Najveći prečnik je 5,90 (71 hiljada sg) a najmanji 3,9 uglovnih minuta (47 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Edward Emerson Barnard 23. augusta 1889. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Veselin Masleša
mini|Bista u [[Sarajevo|Sarajevu]] Veselin Masleša Veso (20. april 1906 – 14. juni 1943) bio je književnik, novinar, revolucionar, učesnik Narodnooslobodilačke borbe i narodni heroj Jugoslavije.
Biografija
Rođen je 20. aprila 1906. u Banjoj Luci. Djetinstvo i svoju ranu mladost proveo je u Banjoj Luci gdje je završio i gimnaziju.
Mladost
Još u šestom razredu gimnazije, stupio je u revolucionarni omladinski pokret, a istovremeno se uključio i u akcije radničkog pokreta Banje Luke. Prve osnove marksističkog obrazovanja stekao je u đačko-literarnom društvu "Mladost".
Studij
Godine 1925. Masleša odlazi na studije – najprije u Zagreb, gdje je upisao Pravni fakultet, da bi ubrzo prešao u Frankfurt, gdje je studirao ekonomiju, a potom u Pariz, gdje je studirao političku ekonomiju i sociologiju.
Zbog revolucionarnog rada među jugoslavenskim studentima i radnicima – iseljenicima u Francuskoj – bio je izložen progonima, i onemogućeno mu je dalje nastavljanje studija. Francuske vlasti su ga protjerale u Jugoslaviju, a jugoslavenske iz Beograda u Banju Luku.
U Banjoj Luci nastavio je aktivnost u radničkom pokretu. Potom odlazi u Osijek, gdje se zapošljava kao urednik i korektor, u redakciji Hrvatski list. Ali je ubrzo uhapšen i ponovno protjeran u Banju Luku. Godine 1938. zapošljava se u Beogradu, kao skupštinski novinarski reporter i komentator u Beogradskim novostima. Iste godine primljen je u članstvo Komunističke partije Jugoslavije.
Brzo se uključuje u društveni i politički život Beograd a, učestvujući, pored nezakonitog partijskog rada, i u legalnim manifestacijama tadašnje napredne inteligencije. Istupao je s natpisima u mnogim listovima i časopisima. U decembru 1928. godine zajedno s Otokarom Keršovanijem pokreće časopis Nova literatura. Ali nakon proglašenja šestojanuarske diktature 1929. uhapšen je i poslije sedam mjeseci provedenih u zatvoru, protjeran u Banju Luku.
U Banjoj Luci, u kojoj je ostao nešto duže od godinu dana, imao vrlo raznovrsnu političku djelatnost: držao je nezakonite partijske tečajeve, seminare i predavanja; pisao je, ali bez potpisa, u banjalučkom listu Nova štampa; bavio se prevodilačkim radom i nastavio izvanredne studije prava u Zagrebu.
Godine 1931. vraća se u Beograd i zapošljava se kao publicist u redakciji časopisa Narodno blagostanje. Posebno je bio angažiran u ostvarivanju politike Narodnog fronta i stvaranju legalne jedinstvene radničke partije, odnosno Stranke radnog naroda, kao sekretar njenog Inicijativnog odbora.
Pored partijsko-političke aktivnosti, Masleša se intenzivno bavio znanstveno-istraživačkim, publicističkim i prevodilačkim radom. Baveći se temama iz domene ekonomskih, političkih i književnih zbivanja u zemlji i inostranstvu, Veselin Masleša je, kao publicista, objavljivao nekoliko studija, a najpoznatije su Mlada Bosna i Svetozar Marković.
Od 1927. do 1940. Masleša je deset puta hapšen, provodeći, za to vrijeme, u zatvorima ukupno više od dvije i po godine.
Drugi svjetski rat
Poslije bombardiranja Beograda aprila 1941. prešao je u Crnu Goru i tamo učestvovao u pripremama ustanka. Organizirao je propagandni rad Pokrajinskog komiteta KPJ za Crnu Goru i Glavnog štaba za Crnu Goru i Boku. Pokrenuo je i uređivao listove Sloboda i Narodna borba.
U vrijeme pohoda proleterskih brigada u Bosansku krajinu, jula i augusta 1942, bio je član Politodjela Četvrte proleterske crnogorske brigade. U drugoj polovini 1942, u selu Driniću, zajedno s Mošom Pijade i drugim saradnicima, obnavlja list Borba, organ Komunističke partije Jugoslavije, u kojoj objavljuje mnoge tekstove, sarađuje i u listovima: Proleteru, Vojno-političkom pregledu, Narodnom oslobođenju i drugima.
Na prvom zasjedanju AVNOJ-a u Bihaću u novembru 1942, Masleša je održao glavni referat: "Narodnooslobodilačka borba i stvaranje Antifašističkog vijeća", u kojem je iznio historijat antifašističke borbe u svim krajevima Jugoslavije od 1936. do 1942. Tada je izabran u Izvršni odbor AVNOJ-a.
Tokom četvrte i pete neprijateljske ofanzive bio je s grupom divizija NOVJ koje su vodile borbe na Neretvi i Sutjesci. Poginuo je (utopio se) 14. maja 1943. kada su noću prelazili Sutjesku da bi se probili iz njemačkog obruča.
Odlukom Prezidijuma Narodne skupštine Federativne narodne republike Jugoslavije, 20. decembra 1951, proglašen je za narodnog heroja.
Waidhofen an der Thaya (okrug)
Okrug Waidhofen an der Thaya nalazi se sjevernom dijelu austrijske savezne pokrajine Donje Austrije.
Upravna podjela
Okrug se sastoji od ukupno 15 općina. Od toga su tri grada i 10 općina sa statusom Markt. Broj stanovnika u pojedinoj općini nalazi se u zagradi.
mini|800px|Općine u okrugu Waidhofen an der Thaya
Robot
mini|desno|250px|Robot zavarivač Robot je mašina - posebno ona koju može programirati računar - sposobna da automatski izvrši složeni niz akcija. Roboti mogu biti vođeni od strane eksternog kontrolnog uređaja, ili kontrole mogu biti ugrađene u robotu. Roboti se mogu konstruisati nalik linijama ljudskog oblika, ali većina su robota mašine dizajnirane za obavljanje zadataka bez obzira na njihovu estetiku.
Robot se definiše na različite načine:
Funkcije robota su primarno izvršavanje određenih realnih operacija. Roboti se dijele po različitim kriterijima.
Prvi robot
Historičari nauke označavaju Abū al-'Iz Ibn Ismā'īl ibn al-Razāz al-Jazarī-ja kao "oca robotike", s obzirom na to da je napravio prvi automatski uređaj te vrste 1204. godine.
Otiški Vrh
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Dravograd.
Stanovništvo
Napomena: ''U 2004. smanjeno za dio naselja koji je proglašen za samostalno naselje Bukovje.''
Gvajana
mini|desno|260px|Vodopad [[Kaieteur Falls, nalazi se u centralnoj Gvajani, na rijeci Potaro. Ovaj vodopad je pet puta viši od vodopada Nijagara.]] Gvajana (engleski izgovor /ɡaɪˈænə/ gye-AN-ə), službenog naziva "Co-operative Republic of Guyana" i prethodno poznata kao Britanska Gvajana, je država na sjevernoj obali Južne Amerike i kulturno pripada anglofonim Karibima.
Kvalifikacije za Svjetsko prvenstvo u nogometu 1934.
Za Svjetsko prvenstvo u nogometu u Italiji 1934. godine prijavile su se ukupno 32 reprezentacije i to:
Gvajana
Gvajana je prije bila britanska, holandska, i jedan kratki period, francuska kolonija.
Kvalifikacije za Svjetsko prvenstvo u nogometu 1934.
mini|350px|Države kvalificirane na Svjetsko prvenstvo
Prvi svjetski prvak u nogometu iz 1930. godine, reprezentacija Urugvaja nije branila titulu, zbog bojkota prema evropskim ekipama, a domaćin Italija morala se kvalificirati za učestvovanje na završnom turniru.
Gvajana
Površina države je 215,000 km2, i ima 770,000 stanovnika.
Kvalifikacije za Svjetsko prvenstvo u nogometu 1934.
Ukupno se kvalificiralo 16 ekipa i to:
Prije početka kvalifikacija, tri su se ekipe dobrovoljno odjavile sa učestvovanja na prvenstvu, te je samo 27 ekipa učestvovalo u kvalifikacijama.
Gvajana
Glavni grad je Georgetown.
Kvalifikacije za Svjetsko prvenstvo u nogometu 1934.
Evropa
150px|lijevo
U Evropi su ekipe bile podijeljene u osam grupa i to 5 grupa sa 3 ekipe i 3 grupe sa po dvije ekipe. Iz grupe sa tri ekipe, kvalificirale su se prve dvije ekipe, izuzev u grupi 1, gdje je samo pobjednik grupe stekao pravo.
Grupa 1
Rezultati utakmica
* ''Rezultati su sa 2:0 za Švedsku pribilježeni bez odigravanja utakmica. Utakmice između Estonije i Litvanije nisu održane.''
Grupa 2
Iz grupe 2 direktno se sa dvije pobjede protiv Portugala plasirala reprezentacija Španije.
Grupa 3
''Grčka je odustala od uzvratne utakmice sa Italijom. Po izvorima IFFHS-a iz 1995. godine grčki nogometni savez dobio je 700.000 drahmi da bi odustali od susreta u Ateni, te tako omogućili duže pripreme italijanske reprezentacije i uštedu zbog dugog putovanja za Grčku. ''
Grupa 4
Rezultati utakmica
Ostale utakmice nisu odigrane, zbog prednosti Mađarske i Austrije
Grupa 6
Rezultati utakmica
* '' Utakmica Švicarska protiv Rumunije registrirana je 2:0 za Švicarsku, zbog jednog neregistriranog igrača Rumunije. ''
Grupa 8
Rezultati utakmica
Utakmica Njemačka – Francuska nije odigrana jer su se obje reprezentacije pobjedom protiv Luksemburga već kvalificirale za Svjetsko prvenstvo.
Južna Amerika
150px|lijevo
Grupa 9
Odustajanjem Perua reprezentacija Brazila direktno se kvalificirala za Svjetsko prvenstvo.
Grupa 10
Odustajanjem Čilea reprezentacija Argentine direktno se kvalificirala za Svjetsko prvenstvo.
Sjeverna i srednja Amerika, Karibi
150px|lijevo
Grupa 11
1. krug
Jakob Finci
Jakob Finci (1. oktobar 1943, Rab-) bivši je ambasador Bosne i Hercegovine u Švicarskoj. Nakon gimnazije, završio je Pravni fakultet u Sarajevu i od 1966. radi kao pravnik - stručnjak za međunarodno trgovinsko pravo.
Kvalifikacije za Svjetsko prvenstvo u nogometu 1934.
Grupa 11
2. krug
Runde 3 Nakon treće runde, pobjedom protiv reprezentacije Meksika, za prvenstvo se kvalificirala reprezentacija SAD-a.
Jakob Finci
1991. je bio jedan od inicijatora obnove jevrejskog kulturnog, prosvjetnog i humanitarnog društva La benevolencija i prvi njegov potpredsjednik. Na dužnosti predsjednika ovog društva nalazi se od 1993, a 1995. je izabran za prvog predsjednika Jevrejske zajednice Bosne i Hercegovine. Potpredsjednik je asocijacije FONDEKO i član asocijacije nezavisnih intelektualaca Krug 99. Od septembra 1996. do aprila 2000. se nalazi na dužnosti izvršnog direktora Otvorenog društva BiH - Soroš fondacije za Bosnu i Hercegovinu. Od 2000. godine do 2008. bio je prvi direktor Agencije za državnu službu Bosne i Hercegovine. Od 2008. je bio ambasador Bosne i Hercegovine za Švicarsku. Specijalista je za trgovačko pravo, privatizaciju i organizaciju humanitarnog rada. Održao je niz predavanja o ovim temama i sudjelovao na brojnim međunarodnim skupovima i konferencijama.
Kvalifikacije za Svjetsko prvenstvo u nogometu 1934.
Bliski istok
150px|lijevo Zbog odustajanje Turske, odigravanjem samo dvije utakmice, sa dvijema pobjedama protiv Palestine, plasirala se ekipa Egipta za odlazak na Svjetsko prvenstvo u Italiju.
Jakob Finci
Finci trenutno obavlja funkciju predsjednika Jevrejske zajednice u Bosni i Hercegovini.
Donje Selo
Crna Gora:
Hrvatska:
Kvalifikacije za Svjetsko prvenstvo u nogometu 1934.
Grupa 12
Pod imenom Palestina nastupila je rerezentacija današnjeg Izraela
Putnik za Frankfurt
Putnik za Frankfurt (izdat 1970.) je špijunski roman Agathe Christie. To je zadnji od njenih malobrojnih špijunskih romana.
Radnja
Kad jednom diplomati priđe žena kojoj je život u opasnosti, on joj u slabosti daje svoj pasoš i kartu. Odjednom i Stafford Nyeov život je na liniji jer je saznao informacije od kojih se može spasiti samo tako da nadmudri groficu von Waldsausen koja želi dominirati svijetom tako što koristi mlade vojnike za razvoj nacizma.
Ambasadori
Ambasadori su bili popularna pop rok grupa iz Sarajeva, Bosna i Hercegovina. Ambasadori, osnovani 1968. godine, jedna su od značajnijih grupa sarajevske pop rok scene. Njeni osnivači bili su gitarist Slobodan Vujović i klavijaturist Robert Ivanović, koji je uvođenjem puhačkih instrumenata unio novi zvuk na sarajevskoj pop rok sceni. Nakon što je angažirao solistu Zdravka Čolića, do tada nepoznatog sarajevskoj sceni, grupa je dobila upečatljiv vokal i ubrzo postala nenadomjestiv dio sarajevske pop rok scene. Uz gore već navedene i vokalnog solistu Zdravka Čolića, ostali članovi grupe bili su: Slobodan Jerković - bas gitara, Srboljub Stefanović - trombon, Ivica Sindičić - saksofon, Vlatko Anković - truba i Tihomir Določek - bubnjevi.
Muzičko stvaralaštvo
Na samom početku karijere sviraju u sarajevskom Domu JNA u Sarajevu (maj 1969. godine).
Kroz ovaj sarajevski pop sastav prošao je niz muzičara kao što su: Perica Stojanović, Miroslav Šaranović, Sead Avdić (bubnjari) Ivica Vinković i Enes Bajramović (basisti), Vlado Pravdić (klavijature), Neven Pocrnjić (klavijature), Sinan Alimanović (klavijature), Andrej Stefanović (saksofon), Krešimir Vlašić (truba), te vokalnih solista – Zdravko Čolić, Hajrudin Varešanović, Jasna Gospić i Ismeta Dervoz, koja je bila zaštitni znak grupe u njihovoj najplodnijoj fazi od 1972. do 1976. godine. mini|desno|250px|Ambasadori za vrijeme nastupa na [[Eurosong 1976.|Eurosongu 1976. u Den Haagu.]] U početku su Ambasadori svirali muziku zasnovanu na svjetskim hitovima, ali nakon prvih nastupa na domaćim festivalima zabavne muzike, počinje i njihova autorska afirmacija. Prije objavljivanja njihove prve LP ploče "Ambasadori" 1975., snimili su šest singl ploča sa poletnim pjesmama u pop, rok i šlager stilu pogodnom za izvedbe na festivalima ove vrste muzike. Povremeno bi napravili muzički izlet svirajući funk i rok muziku kao na singl ploči "Sviraj mi, sviraj / Sve što kaže mama" pokazujući kvalitet muziciranja i u ovim muzičkim stilovima. Zanimljivo je da su svi pjevači Ambasadora počinjali u ovoj grupi kao potpuno anonimni solisti, a onda su napuštanjem sastava postizali uspješne samostalne karijere. Prvi je bio Zdravko Čolić. Poslije nekoliko mjeseci pjevanja s Ambasadorima 1969. godine, odmah ga je zapazio Kornelije Kovač i pozvao u svoju Korni grupu da zamijeni Dadu Topića. Nakon 1972. Čolić napušta ovu grupu i započinje uspješnu solistiĉku karijeru. Grupa je u vrijeme postojanja izdala 22 singl ploče, 2 LP ploče, 4 audio kasete.
Ubrzo nakon toga i pjevačica Ismeta Dervoz započinje samostalnu pjevačku karijeru, a na njeno mjesto dolazi Jasna Gospić i s njom grupa ostvaruje svoj veliki muzički uspjeh sa pjesmom "Dođi u pet do pet". Međutim, ni Jasna Gospić nije dugo ostala članica sastava. Ubrzo s Ambasadorima počeo je pjevati mladi i do tada nepoznati Hajrudin Varešanović, koji je pjevao u grupi Zov. Godine 1980. Ambasadori su objavili prvi studijski album – pokazat će se da je imao "proročanski" naziv – "Dao sam ti sve što se moglo dati". Nakon toga, Hari Varešanović odlazi na odsluženje vojnog roka u JNA, a Ambasadori ubrzo zatim prestaju sa aktivnim muziĉkim djelovanjem. Procjenjuje se da je ukupno prodato oko 3 miliona nosača zvuka sa svim objavljenim pjesmama Ambasadora.
Grupa Ambasadori prestaje s radom 1989. godine.
Svjetsko prvenstvo u nogometu 1966 - grupa 2
Svjetsko prvenstvo u nogometu 1966 – grupa 2 bila je jedna od četiri grupe grupne faze takmičenja na Svjetskom prvenstvu 1966. koje se odigralo u Engleskoj. Takmičenje u grupi 2 igralo se od 12. do 20. jula 1966. godine. U grupi 2 nalazile su se četiri reprezentacije: Zapadna Njemačka, Argentina, Španija i Švicarska. Zapadna Njemačka kao pobjednik grupe, te Argentina kao drugoplasirana ekipa kvalificirali su se u nokaut fazu Svjetskog prvenstva 1966.
Zapadna Njemačka – Švicarska
<section begin=SP 1966 - utakmica 2 /><section end=SP 1966 - utakmica 2 />
Argentina – Španija
<section begin=SP 1966 - utakmica 7 /><section end=SP 1966 - utakmica 7 />
Španija – Švicarska
<section begin=SP 1966 - utakmica 10 /><section end=SP 1966 - utakmica 10 />
Zapadna Njemačka – Argentina
<section begin=SP 1966 - utakmica 14 /><section end=SP 1966 - utakmica 14 />
Argentina – Švicarska
<section begin=SP 1966 - utakmica 18 /><section end=SP 1966 - utakmica 18 />
Zapadna Njemačka – Španija
<section begin=SP 1966 - utakmica 23 /><section end=SP 1966 - utakmica 23 />
Bukovje (Dravograd)
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazilo se u sastavu stare općine Dravograd. Kao samostalno naseljeno mjesto, Bukovje postoji od 2004. godine. Nastalo je izdvajanjem dijela iz naselja Otiški Vrh.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Bukovje je imalo 74 stanovnika.
Napomena: ''U 2004. nastalo izdvajanjem dijela iz naselja Otiški Vrh.''
Šifra "Nemesis"
Šifra Nemesis (izdat 1971.) je kriminalistički roman Agathe Christie sa detektivkom Miss Marple u glavnoj ulozi.
Radnja
Miss Marple je dobila pismo od starog prijatelja, gospodina Rafiela, u kojem je on moli da istraži jedno ubistvo. Jedini problem je što je Rafiel ostavio malo tragova. Nije joj rekao ko, kad i gdje je ubijen.
NGC 5120
NGC 5120 (također poznat kao ESO 96-SC11) je grupa zvijezda i nalazi se u sazviježđu Kentaur. Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 16. juna 1835. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Bajruzin Hajro Planjac
Bajruzin Hajro Planjac (rođen 19. marta 1961) bosanskohercegovački je pjesnik, pripovjedač, romansijer i publicista.
Biografija
Bajruzin Hajro Planjac, rođen je 19. marta 1961. godine u Bobarama kod Tešnja. Osnovnu školu završio je u rodnom mjestu, srednju metalsku, saobraćajnu i trgovačku u Doboju, a novinarsku na Jugoslovenskom institutu za novinarstvo u Beogradu.
Ekonomiju je diplomirao na Fakultetu poslovne ekonomije Panevropskog univerziteta APEIRON u Banjoj Luci. Magistrirao je na Fakultetu za menadžment i poslovnu ekonomiju Univerziteta u Travniku gdje je završio i doktorske studije, odbranivši disertaciju o temi „Faktori uticaja na razvoj obrta, malih i srednjih poduzeća u BiH“. Nešto kasnije na istom Univerzitetu dobio je i docenturu iz predmeta Menadžment i organizacija. Pedagošku grupu predmeta završio je na Učiteljskom fakultetu Internacionalnog univerziteta u Brčkom.
Karijeru je počeo kao fizički radnik u Tehnici Zagreb, zatim monter u Rafineriji nafte u Bosanskom Brodu, bravar u Trudbeniku u Doboju, mašinbravar u „4. septembru“ u Tesliću, muzičar u rock sastavu Atomski zvuk, menadžer na estradi, trgovački putnik u Izdavačkoj kući O. Keršovani Opatija i Beogradskom izdavačko grafičkom zavodu-BIGZ, oficir u ARBIH, novinar u novinama, na radiju i televiziji, zatim poduzetnik, glavni i odgovorni urednik, direktor, savjetnik, konsultant, univerzitetski profesor.
Kao omladinac, krajem sedamdesetih godina prošlog vijeka, osnovao je vokalno-instrumentalni sastav, rock grupu Atomski zvuk, u kojoj je svirao bubnjeve. Grupa je par godina svirala na igrankama i zabavama u dobojskom regionu. Bio je i glumac u popularnoj TV seriji Viza za budućnost, igrajući tajkuna Habeta.
Osnovao je 1988. godine Književnu zajednicu STUDENAC, koja je kasnije prerasla u Izdavačko poduzeće Mak Dizdar,Izdavačko-štamparsku kuću, PLANJAX komerc.
Oženjen je suprugom Medinom. Ima troje djece. Ima unuke Damira i Darisa.
Sa grupom tešanjskih poduzetnika 1996. godine osnovao je Komerc banku, kasnije ABS banku koju je akvizirala Sparkassa. Osnovao je sa šest poduzetnika 2005. godine, Udruženje privrednika Biznis Centar, Jelah-Tešanj te kreirao i bio prvi organizator Međunarodnog sajma privrede u Tešnju.
Osnovao je 2017. godine Centar za obrazovanje odraslih EDUKA BH sa sjedištem u Bobarama (Tešanj) i Sarajevu čiji je bio direktor. Centar ima u svom sastavu Medicinsku i Saobraćajnu školu za odrasle te stručna osposobljavanja za oko 50 zanimanja. Organizovao je prvi poslijeratni MISS BiH za MISS svijeta.
Osnovao je 2022. godine sa Šimom Ešićem, Vildanom Pečenković i Mirzanom Pašić-Kodrić Institut za dječiju književnost u BiH.
Osnovao je 2023. sa porodicom Fondaciju Znanje i obrazovanje, koja ima za cilj da afirmiše i populariše znanje i obrazovanje, te stipendira nadarene učenike i studente i brine o autorskim pravima njenog osnivača.
Utemeljio je 1988. godine, MAK-list za tržišne komunikacije koji je izlazio dvije godine i bio njegov urednik.
Utemeljio je petnaestodnevni informativni list TEŠNJAK, nezavisne novine te enigmatsku reviju Enigmu, Skandi PLANJAX, Skandi ĐERDAN, Enigmatski ĐERDAN, Specijal ĐERDAN. Neke od njih skoro 25. godina redovno izlaze i distribuiraju se u Bosni i Hercegovini.
Utemeljio je Šahovski EXKLUZIV za koji su pisala i najveća svjetska imena iz šaha.
Utemeljio je 2004. godine PLANJAXOVU NAGRADU ZA NAJBOLJU KNJIGU POEZIJE U BIH, u iznosu 5.000 KM i plaketu. Laureati ove nagrade su M. Stojić, M. Delalić, D. Džamonja, I. Kajan, K. Mahmutefendić, A. Brka i H.Hajdarević.
Utemeljio je 2013. književnu nagradu PLANJAXOVO PERO, za najbolju priču za djecu i mlade.
Utemeljio je 2022. PLANJAXOVU NAGRADU ZA NAJBOLJU KNJIGU ZA DJECU - DJEČIJI OSMIJEH, u iznosu 10.000KM, plaketu i ime i prezime LAUREATA uklesano na Spomenu piscu postavljenom u Pjesničkom parku.
Utemeljio je Međunarodnu književnu nagradu “Musa Ćazim Ćatić”, PLANJAXOVU nagradu “Ramiz Brkić”, za najvredniju knjigu iz književnosti objavljenu u Izdavačko-štamparskoj kući PLANJAX komerc i PLANJAXOVU nagradu “Smail F. Terzić” za svestranost, i PLANJAXOVU kagradu “Nafa Bukvić”, za književni prvijenac izdat u PLANJAXU.
Utemeljio je u Općoj biblioteci u Tešnju FOND/LEGAT Bajruzina Hajre Planjca vrijedan blizu 4.000 primjeraka knjiga i drugoh dokumenata. Poklonio je biblioteci u Maglaju 2.000 knjiga, te biblioteci u Potočarima 1.000 knjiga.
U cilju afirmacije knjige i autora formirao je ALEJU PISACA, sa tridesetpet stabala ispred područne škole u Bobarama u kojoj svoje Stablo sjećanja imaju najistaknutiji bosansko-hercegovački književnici, čije knjige je uređivao, štampao i izdavao. Akademici: A. Gojer, A. Sidran, S. Kulenović, G.Šljivo, te N. Ibrišimović, Š. Ešić, M. Vešović, I. Kajan, I. Spahić, S. Kurtić, I. Kobaš, R. Džafić, I. Bekrić, M. Šarić, E. Kujundžić, H. Kadrić, H. Hajdarević ...
81.
Godina 81. (LXXXI) bila je redovna godina koja počinje u ponedjeljak u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao Godina konzulstva Silve i Poliona ili, rjeđe, '''godina 834. Ab urbe condita'''. Oznaka "81." za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavna metoda za imenovanje godina.
Bajruzin Hajro Planjac
Biografija
Sudjelovao je na brojnim književnim festivalima u zemlji i inostranstvu: Sarajevski dani poezije u Sarajevu, Stazama djetinjstva u B. Krupi, Vezeni most u Tuzli, Zeničko proljeće u Zenici, Andrićevi dani u Travniku, Festivalu dječije umjetnosti FEDU u Sarajevu, Riječi sa Une u Bihaću, Kikićevim susretima u Gradačcu, Dječijem osmijehu u Tešnju, zatim međunarodnim festivalima: „Pod starom maslinom“ u Baru, (MNE) „Festivalu prijateljstva“ u Yalovi (TUR), Festivalu KIBATEK u Izmiru (TUR).
Dobitnik je brojnih domaćih i međunarodnih nagrada iz biznisa, počev od plakete Menadžera općine Tešanj, Menadžera ZE-DO kantona, Menadžera godine u BiH, do Međunarodnog trofeja za kvalitet u Ženevi (Švajcarska), te Plakete NAJČITANIJI PISAC za djecu u biblioteci u Bosanskoj Krupi 2011, a 2005. roman Habetova koliba, u selekciji Muhidina Džanke, te 2010. Tajne djedovog mlina, u selekciji Rašide Kadrić, proglašene su najboljim knjigama za djecu u BiH,.
Pokrenuo je, kreirao i bio urednik projekta KO JE KO U BOSNI I HERCEGOVINI u dva izdanja.
Urednik je kapitalnog izdanja HISTORIJA BOSNE I HERCEGOVINE 1788-1878. u dvanaest tomova, autora akademika Galiba Šljive.
Redovni je član Međunarodne istraživačke akademije nauka i umjetnosti (MIANU).
Član je Društva pisaca Bosne i Hercegovine, Društva bošnjačkih pisaca, Udruženja bosanskih umjetnika , Saveza nezavisnih novinara , Udruženja poslodavaca, Udruženje privrednika...
U svojoj „Bibilografiji„ - Pisac sa dva imena (Planjax, Tešanj, 2019.) na 280 strana je evidentirano 1108 bibliografskih jedinica u par stotina novina, časopisa.
Bibliografija
1. Djevojka i breza, poezija, Otokar Keršovani Opatija, 1987.
2. Igra Sunca, (sa K. Derakovićem ) poezija, Vidici Gračanica, 1988.
3. Zalutali mjesec, poezija, Narodni univerzitet Tešanj, 1988.
4. Žubor na Studencu, (sa grupom autora) KZ Studenac Bobare, 1989.
5. Bobarsko biserje, (sa grupom autora), KZ Studenac Bobare, 1990.
6. Pjesme sa plavih zvijezda, (sa grupom autora) KZ Studenac, 1991.
7. Pjeva krvava Bosna(sa grupom autora), Mak Dizdar– TRN Tešanj, 1993.
8. Djetinjstvo u Pousorju, (priče) Planjax Tešanj,1996. (dva izdanja).
9. Bosnuj Bosno, (poema), Planjax Tešanj, 1996. (dva izdanja)
10. Herbar-mapa za bilje, Planjax Tešanj, 1998. (dvanaest izdanja)
11. Šta da radi ovaj zalog, (sa M.Bećirbašićem)Planjax Tešanj, 1998.
12. Bojanka sa abecedom, Planjax Tešanj, 1999. (deset izdanja)
13.Bojanka sa azbukom, Planjax Tešanj,1999. (tri izdanja).
14. Slovarica za početnike – Planjax Tešanj,1999. (petnaest izdanja).
15. Tehničko pismo, (sa grupom autora) Planjax Tešanj, 1999. (dva izd.)
18. Mudrice-mudre izreke, (priredio) Planjax Tešanj, 2000.
19. Bašta moje majke, (slikovnica) Planjax Tešanj, 2000.
20. Slovarica početnica, Planjax Tešanj, 2000.
21. Jetimi, (slikovnica) Planjax Tešanj, 2003.
22. Habetova koliba,(roman za mlade Bosanska riječ Tuzla,2005.(15. izd.)
23. Kiketov rov, (roman za mlade) Planjax Tešanj, 2006.
24. Najljepše priče za djecu i roditelje, (12 slikovnica ), Planjax, 2007.
25. Dobro nam došli, (igrokaz), Planjax Tešanj, 2008.
26. Mirzin dnevnik, (roman za mlade) Preporod Sarajevo, 2008. (šest izd).
27. Putnik sanjar, (poezija) Planjax Tešanj 2008 god. (pet izdanja).
28. Bracikina Družina, (roman za mlade), Planjax Tešanj, 2009.(7 izd.)
30. Ljepotanke za čitanke, (poezija) sa A. Hozićem, I. Kajanom, R. Džafićem i M. Omerovićem, Planjax Tešanj, 2009., (dva izdanja).
31. U mom atelieru, (sa grupom tešanjskih pjesnika) CKO. Tešanj, 2009.
32. Tajne djedovog mlina,(roman za mlade) Planjax Tešanj, 2010.(osam izd.)
33. Zlatna diploma, (priče za djecu), Planjax Tešanj, 2011, (tri izdanja).
34. Vuk dobrivuk, (basne), Planjax Tešanj, 2011. (tri izdanja).
35. Tajne uspješnih poduzetnika, (sa E. Ajanovićem) UN u Travniku 2011
36. Manguparije Mutka Genijalca,(roman za mlade)Planjax Tešanj, 2012. (tri izd.)
37. Na krilima maš te, (basne sa M. Đedovićem, Ž. Milenićem, F . Kučukom i M. Đapo) Planjax Tešanj, 2012, (tri izdanja).
38. Eko bonton za djecu i omladinu, Planjax Tešanj, 2012. (tri izdanja).
39. Značaj organizacije i motivacije ljudi,(sa E. Ajanovićem) UN Travnik 2012
40. Vjerni rob ljepote,(izbor M.Ć. Ćatića sa R. Brkićem) Tešanj,2012.
41. Đulizaro moja, (izbor M.Ć. Ćatića - sa R. Brkićem,Planjax Tešanj 2013.
42. Metodologija naučno-istraživačkog rada (sa A. Alihodžićem, M. Bunjevac), Planjax Tešanj 2013.
43. Priče za dobro jutro, Planjax Tešanj, 2013. (sedam izdanja).
44. Pjesme za dobar dan, Planjax Komerc Tešanj, 2014. (pet izdanja)
45. Basne za dobro podne, Planjax Komerc Tešanj, 2014. (pet izdanja)
46. Bajke za dobar san, Planjax Komerc Tešanj, 2014. (pet izdanja)
48. Najbolji prijatelj, (roman za mlade ) Planjax Komerc Tešanj, 2015.
50. Made in Tešanj, (poezija) Planjax Komerc Tešanj, 2016.
51. Srebreno djetinjstvo, (roman) Planjax Komerc Tešanj 2016.
52. Od ideje do biznisa, (sa E. Ajanovićem) Planjax komerc 2016.
54. Malo i srednje poduzetništvo, Planjax komerc Tešanj, 2018.
55. Izabrana djela u šest knjiga, Planjax komerc Tešanj, 2020.
56. Daidžina priča, Planjax komerc Tešanj, 2020. (pet izdanja)