cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Emocija
Vrste emocija
Kvalitativni poremećaji:
Nauka o materijalima
mini|[[Tetraedar nauke o materijalima, koji često uključuje i karakterizaciju, koja se nalazi u sredini tetraedra]] Nauka o materijalima je interdisciplinarna nauka, koja izučava osobine materije, te njenu primjenu na razna područija nauke i inženjerstva. Ona se koristi elementima primjenjene fizike i hemije, kao i hemijskog inženjerstva, mehaničkog inženjerstva, civilnog i električkog inženjerstva. Kako je pažnja svih medija, u proteklim godinama, fokusirana na nanonauku i nanotehnologiju, nauka o materijalima dobija sve veći značaj na svim univerzitetima.
Historija
Čitave ere u historiji Zemlje dobijale su naziv po materijalu, koji je tada bio najzastupljeniji: kameno doba, bronzano doba i doba čelika su primjeri. Nauka o materijalima je jedna od najstarijih formi inženjerstva i primjenjene nauke. Savremena nauka o materijalima izrasla je, direktno, iz metalurgije, dok je metalurgija izrasla iz rudarstva. Glavno otkriće u razumijevanju materijala dogodilo se u kasnom 19. vijeku, kada je Willard Gibbs pokazao da su termodinamičke osobine, koje se odnose na strukturu atoma u raznim fazama, u odnosu sa fizikalnim osobinama materijala. Važni elementi savremene mauke o materijalima su produkt "svemirske utrke"": shvatanje i inženjerstvo metalnih legura i ostalih materijala, koji su ulazili u konstrukcije svemirskih vozila. Nauka o materijalima je omogućila ova istrživanja, te je učestvovala i u razvoju drugih revolucionarnih tehnologija, kao što su plastika, poluprovodnici i biomaterijali.
Prije 60-tih godina 20. vijeka (u nekim slučajevima i desetljećima kasnije), odjeli nauke o materijalima bili su zvani metalurški odjeli, zbog naglaska na upotrebu metala iz 19. i ranog 20. vijeka. Od tada, ova nauka se proširila, te danas u sebe uključuje svaku vrstu materijala, uključujući: keramiku, polimere, poluprovodnike, magnetične materijale, materijale za medicinske implante, te biološke materijale.
Fundamenti nauke o materijalima
U nauci o materijalima cilj nije samo traženje novih materijala i iskorištavanje njihovih osobina, nego je primarni cilj shvatanje suštine materijala, tako da bude moguće napraviti materijal željenih osobina.
Osnova nauke o materijalima je stavljanje u odnos fizikalne osobine željenog materijala i ralativne performanse materijala u određenoj primjeni, sa strukturom atoma i faza u materijalu. Glavni pokazatelji strukture materijala i njegovih osobina su sami hemijski elementi, koji ga sačinjavaju, kao i način na koji je bio procesuiran u svoju finalnu formu. Sve ovo, uzeto zajedno, te uz primjenu zakona termodinamike, daje mikrostrukturu materijala, a time i opisuje osobine tog materijala.
Stara izreka kaže: "materijali su kao ljudi; defekti su ti koji ih čine zanimljivim". Proizvodnja savršenog kristala nekog materijala je fizički nemoguća. Umjesto toga, naučnici manipulišu sa defektima u materijalima.
Nemaju svi materijali pravilnu kristalnu strukturu. Polimeri pokazuju razne varijacije kristalne strukture. Stakla, neka keramika, te mnogi drugi materijali su amorfni, tj. u njima ne postoji stalna uređenost u atomskoj strukturi. Ovakve materijale je teže napraviti od materijala sa kristalnom strukturom. Polimeri nisu ni jedno ni drugo, pa njihovo proučavanje uključuje kombinovanje elemenata hemijske i statističke termodinamike, kako bi se dobili više termodinamički, nego mehanički opisi njihovih fizikalnih osobina.
Zbog industrijske potražnje, nauka o materijalima se postepeno razvila u oblast, koja radi ispitivanja kondenzovane materije, kao i ispitivanje teorija čvrstog stanja. Takođe, pojavile su se neke nove grane fizike, jer je bilo potrebno objasniti neke nove osobine materijala.
Materijali u industriji
Radikalni razvitak materijala može dovesti do stvaranja novih proizvoda, pa čak i novih industrija, međutim, stabilne industrije, također, zapošljavaju naučnike iz oblasti nauke o materijalima kako bi doveli do inkrementalnih poboljšanja, kao i rješenja problema u materijalima koji se trenutno koriste. Industrijske primjene nauke o materijalima uključuju dizajn materijala, profit u industrijskoj proizvodnji, procesne tehnike (livenje, valjanje, zavarivanje, ionska implantacija, kristalni rast, sinterovanje itd.), te analitičke tehnike (karakterizacijske tehnike kao što su elektronska mikroskopija, difrakcija x-zraka, kalorimetrija, nuklearna mikroskopija, Rutherfordova tehnika povratnog raspršenja, difrakcija neutrona, itd.).
Poklapanje nekih oblasti iz fizike i nauke o materijalima dovelo je do formiranja nove oblasti, koja se naziva fizika materijala, a koja se bavi fizikalnim osobinama materijala.
Klase materijala (prema vrsti veze)
Nauka o materijalima proučava razne klase materijala, gdje svaki od tih materijala može imati vlastitu naučnu podoblast. Materijali se, ponekad, dijele prema vrsti veze između atoma:
Podoblasti nauke o materijalima
Neki smatraju reologiju za podoblast nauke o materijalima, jer ona govori o svim materijalima koji mogu teći. Međutim, savremena reologija se bavi nenjutnovskom dinamikom fluida, pa se često smatra za podoblast mehanike kontinuuma. Također pogledajte granularne materijale.
Svijet u kojem živim (Indexi)
Svijet u kojem živim je singl ploča sarajevskog muzičkog sastava Indexi kojeg je u martu 1971. godine objavila izdavačka kuċa Jugoton. Stihove za ovu antologijsku i na koncertima Indexa najviše izvođenu pjesmu napisao je legenda sarajevske muzičke scene Želimir Altarac Čičak. Početkom 1970-ih Indexi su već bili jedan od najznačajnijih muzičkih sastava na jugoslavenskoj rock sceni. Ovakav ugled stečen je čestim nastupima na "pop" festivalima "beat" muzike (u to vrijeme "rock" je još bio nepoznat izraz u zemljama bivše Jugoslavije) i povremenim singlova i EP izdanja. Grupa Indexi je u to vrijeme bila jedan od rijetkih muzičkih sastava u bivšoj Jugoslaviji koji se usudio eksperimentirati u proširenju granica pop pjesama i snimiti ponekad duže pjesme. Nažalost, diskografske kompanije koje su u to vrijeme bile u državnom vlasništvu nisu bile voljne riskirati i umjesto toga su ih prisilile da nastave stvarati kratke pop pjesme za širu publiku. Ovaj singl koji je objavljen 1971. godine rezultat je očitog kompromisa. Na njemu su dvije prilično kratke pjesme pogodne za radijsko izvođenje, ali sa složenim muzičkim aranžmanima i tekstovima. Na ovoj singl ploči prvi put se pojavio još jedan novi član Indexa, Ranko Rihtman, klasično školovani kompozitor i pijanist koji je preuzeo odgovornosti za elekrične orgulje. Pjesma "Svijet u kojem živim" počinje sa nezaboravnim uvodom na električnoj gitari i basu. Nakon toga im se pridružuju bubnjevi i orgulje i na kraju snažno pjevanje "živim život svoj to je sve što sada imam ja" Davorina Popovića, koji kasnije instrumentalnim pjevanjem podupire melodiju na solo gitari.
Pjesma "Da sam ja netko" je vrsta "protestne", društveno angažirane pjesme o uklanjanju nepravdi i uvođenju ljubavi i brige među ljude. Tekst je napisala Maja Perfiljeva, a muziku Hrvoje Hegedušić. Slobodan Kovačević u ovoj pjesmi ponovo pokazuje vještinu sa svojim dugotrajnim gitarskim solima, potpomognut zvukom električnih orgulja i marševskom ritam sekcijom. Ove dvije pjesme snimljene 1971. godine na singl ploči bile su komercijalno popularne i umjetnički važne, a ubrzo su postale klasični dio muzičkog repertoara grupe Indexi.
Socijalistička partija Republike Srpske
Socijalistička partija Republike Srpske (skr. SP) je bosanskohercegovačka politička stranka osnovana 1993. godine, kada je imala bliske odnose sa Socijalističkom partijom Srbije Slobodana Miloševića. Godine 1998. ulazi u sastav koalicija "Sloga" čiji je član Živko Radišić izabran za srpskog člana Predsjedništva Bosne i Hercegovine. Od samog osnivanja parlamentarna je stranka u Bosni i Hercegovini. Od 2004. godine nosi naziv samo Socijalistička partija te svoje političko djelovanje započinje na cijeloj teritoriji Bosne i Hercegovine. Predsjednik stranke je Petar Đokić. Na izborima održanim 1. oktobra 2006. godine, Socijalistička partija je osvojila samo tri mandata u Narodnoj skupštini Republike Srpske.
U međuvremenu je kroz svoje postojanje imala nekoliko turbulentnih perioda tokom kojih su se odvijali žestoki unutar-stranački sukobi. Poslije svakog Kongresa partije nezadovoljna struja bi napustila partiju i osnovala novu. Tako je svojevremeno osnovana Demokratska socijalistička partija (DSP) koja se kasnije utopila u Savez nezavisnih socijaldemokrata Milorada Dodik. Također, izdvajanjem iz SP-a nastali su i Narodna demokratska stranka (NDS) i Nova Socijalistička partija (NSP).
Historija
Socijalistička partija je osnovana 2. juna 1993. godine u Banjoj Luci kao jedina demokratska alternativa tadašnjim nacionalnim strankama u vrijeme kada je na prostorima Bosne i Hercegovine bjesnio surov građanski rat. Socijalistička partija je autohtona partija demokratske ljevice s najvišim stepenom nacionalne i državotvorne odgovornosti za Republiku Srpsku i Bosnu i Hercegovinu.
Socijalistička partija na jasan način daje alternativu socijalnim, ekonomskim i drugim izazovima, a istovremeno je stranka duboko ukorenjena u demokratskom biću naroda i građana Republike Srpske. Socijalistička partija je po načinu rada i metodama političke borbe demokratska stranka privržena višestranačkoj parlamentarnoj demokratiji i vladavini prava. Socijalistička partija je stranka rada i stvaralaštva, stranka radništva i radno zavisnog stanovništva, te politička organizacija građana usmjerenih vrijednostima socijalne države i civilnog društva.
Socijalistička partija baštini i uključuje u svoj politički program sve pozitivne odrednice levičarske demokratske političke tradicije, te sveopšta načela, vrijednosti i ideje evropske socijaldemokratije čiji su temelji: mir, sloboda, patriotizam, pravda, jednakost, solidarnost i demokratija kao osnovne vrijednosti programa Socijalističke partije.
Socijalistička partija je na prvim demokratskim izborima u Bosni i Hercegovini održanim 1996. godine ušla u Narodnu skupštinu Republike Srpske i Parlamentarnu skupštinu Bosne i Hercegovine gdje su bili jedina opoziciona partija izvan nacionalnog bloka. Svoje parlamentarno učešće su potvrđivali na svim dosadašnjim izborima i danas su parlamentarna stranka na entitetskom i državnom nivou. Socijalistička partija je svojim političkim djelovanjem uticala da dođe do demokratskih promjena u Republici Srpskoj krajem 1997. godine a poslije toga i na nivou BiH.
Napomene
<references group="lower-alpha" />
Spisak botaničara po autorskim skraćenicama
Spisak botaničara prema skraćenicama koji slijedi nepotpun je. Uključuje one botaničare koji su dali botanička imena jednom ili više prihvaćenih taksona. Uspostavili su je Brummitt & Powell (1992)., a upotrebu je preporučila odredba člana 46A tačka 1 Međunarodnog kodeksa nomenklature algi, gljiva i biljaka. Spisak se ažurira na Internetu u Međunarodnom indeksu imena biljaka i Index Fungorum.
NGC 4891
NGC 4891 je zvijezda i nalazi se u sazviježđu Djevica. Prvo otkriće je napravio Ernst Wilhelm Leberecht Tempel 21. aprila 1882. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Spisak botaničara po autorskim skraćenicama
Napominje se da se u nekim slučajevima „autorska kratica“ sastoji od punog prezimena, dok je u drugim slučajevima prezime skraćeno i/ili praćeno jednim ili više inicijala. Između inicijala i prezimena (ili njegove kratice) nema razmaka.
Trebević
mini|250p|Pogled na vrh Trebevića
Spisak botaničara po autorskim skraćenicama
Redoslijed unosa
Ovdje se spisak vodi strogo po abecednim redu slova u kratici; dakle "A.B.Jacks." se pojavljuje pod "A", a ne "J", i nalazi se kao da su znakovi "ABJACKS". Velika i velika slova se zanemaruje kao i svi nefabetski znakovi poput "." i prostora. Dijakritičke oznake se također zanemaruju, tako da se npr. "ü" tretira kao da je "u".
Trebević
Trebević je planina u jugoistočnom dijelu Bosne i Hercegovine. Smještena je jugoistočno od Sarajeva i preko Malog i Velikog Stupnja (1522 m) nadovezuje se na Jahorinu. Najviši vrh je Sofe (1627 m).
Spisak botaničara po autorskim skraćenicama
Navigacija
Zbog svoje dužine, popis je podijeljen na zasebne stranice. Svim abecednim odjeljcima može se pristupiti iz kratke tabele sadržaja; okomite trake prikazuju podjele stranica. Pretragom se mogu pronaći samo unosi unutar stranice.
Trebević
Trebević predstavlja turistički i rekreativni centar, koji je u ratu u Bosni i Hercegovini dosta uništen. S ovim izletištem grad je povezan asfaltnim putem i žičarom, koja je ponovo puštena u rad 6. aprila 2018, dužine 1700 m. Iz grada je preko Vraca povezan zavojitom cestom, do planinarskog doma (1100 m), bob-staze i žičare i do kompleksa Brus (1150 m). Nakon Brusa je lošom asfaltnom cestom povezan s Jahorinom.
Na 1566 m, blizu vrha, 1975. izgrađen je telekomunikacioni toranj visine 60 m, telekomunikacioni čvor za Sarajevo i predajnik za nekoliko RTV stanica.
Zaštićeno područje - Park prirode
Drugo zaštićeno područje na Trebeviću nalazi se na dijelu Trebevića koji administrativno pripada Republici Srpskoj, sa slijedećim karakteristikama: -II stepena (762,73 ha) primijenjuje se na prostoru kanjona rijeka Paljanske i Mokranjske Miljacke, zatim granicama odjela i odsjeka u okviru Jahorinskog i Romanijskog šumskoprivrednog područja. -III stepena (4.273,64 ha)
Katerina Babkina
Katerina Bohdanivna Babkina rođena 22. jula 1985. u Ivano-Frankivsku, Ukrajinska SSR; SSSR (danas Ukrajina) ukrajinska je pjesnikinja, spisateljica, dramaturginja i prevoditeljica.
Biografija
Katerina Babkna potiče iz zapadnoukrajinskog grada Ivano-Frankivsk, koji su nekada oblikovale njemačka i poljska kultura, a danas suvremeni ukrajinski pisci i intelektualci. Studirala je novinarstvo na Nacionalnom univerzitetu Taras Ševčenko u Kijevu, a nakon diplome 2006. radila je za međunarodne i ukrajinske novine i književne časopise Esquire, Le Monde, Art Ukraine, The Insider, Platforma, Kur'er Krybasu, Sučasnist, Svjatji Volodimir, Ukraina moloda, Hetver, Forma(R)t, Radar.
Djela
Babkina je objavila svoju prvu zbirku pjesama još kao studentica. Uslijedile su priče i pjesme u raznim ukrajinskim časopisima, koji su kasnije objavljeni kao zbornici pjesama i eseja, kao i njezin prvi roman "Sonja" 2013. godine. Pjesme su već prevedene na poljski, ruski, njemački, engleski, francuski i švedski jezik. Babkina pripada generaciji autora poput Irine Slavinske ili Andrija Ljubke, koji su odrasli, žive i pišu bez iskustava iz bivšeg Sovjetskog Saveza i usporedbe s njihovom svakodnevicom. Kao i drugi ukrajinski autori, inspiraciju je crpila iz svojih brojnih putovanja i susreta. Tekstove živahne i predane mlade spisateljice često karakteriziraju melankolija i ironija, a povremeno prožeti i prizvukom gorčine. Godine 2017. u Harkivu je objavljen njezin prijevod knjige Meika Wikinga "Hygge".
Godine 2012. realizirala je "Ukrajino zbogom" pod naslovom "Zlo" u sklopu većeg kinematografskog projekta mladih umjetnika. Njezin drugi kratki film "Yelow Box" iz 2013. isprva je bio zabranjen za javno prikazivanje zbog anarhističke političke izjave, likvidacije kriminalnih poduzetnika novobogataša.
IC 1736
IC 1736 (također poznat kao MCG 3-5-20, PGC 6814 i UGC 1309) je galaksija koja je udaljena oko 237 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Ovan. Najveći prečnik je 1,10 (76 hiljada sg) a najmanji 0,4 uglovnih minuta (28 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Stephane Javelle 23. decembra 1897. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Svrabež (medicina)
mini|250px|desno|Reakcija vjeverice češanjem na svrabež Svrabež je subjektivna patološka pojava na koži i sluzokoži koja prati neke kožne i druge bolesti, a manifestuje se neprijatnim senzacijama koje izazivaju želju (refleks) za češanje ili grebanje. Svrabež ne treba miješati sa drugim subjektivnim osjećajima kao što su gmizanje, parestezija, peckanje i bol. Svrabež u ustima je izuzetno rijedak i tada je obično lokalizovan na tvrdom nepcu, a provocira ga dodir jezika.
Zvjezdana vrata
Zvjezdana vrata (goauldski: Chappa'ai, jezik Drevnih: Astria Porta) su izmišljeni objekt iz naučno-fantastične serije i filma Stargate. Osnovna im je funkcija da transportiraju ljude i objekte na udaljene planete uz pomoć vještački stvorene crvotočine koja može ostati otvorena tačno 38 minuta. Poznata su i pod sljedećim nazivima na drugim planetama: "Prsten Bogova", "Krug stojeće vode", "Portal", "Kameni Prsten", Vodena vrata, "Annulus", "Prsten predaka", a na jednoj planeti "Stari Prolaz".
Prvi put se pojavljuju 1994. u filmu Stargate režisera Rolanda Emmericha, a poslije toga i u televizijskoj seriji Stargate SG-1 i spinoffu Stargate Atlantis. mini|Šematski dijagram Zvjezdanih vrata u [[Mliječni put|galaksiji Mliječni put sa simbolima]] Izgradili su ih Drevni prije nego su se uzdigli na viši nivo postojanja i postavili ih na mnoge planete i mjesece u galaksiji Mliječni put i drugim galaksijama.
Specifikacije
mini|Šematski dijagram sa simbolima Atlantisovih vrata
Zvjezdana vrata napravljena su od metala Naquadaha, 6.7 m visoka i 29,000 kg teška. Na svakim vratima nalazi se 7 simbola čije kombinacije predstavljaju adrese planeta. Uspostavljanje crvotočine vrši se uz pomoć Uređaja za zvanje, skraćeno DHD, koji se nalazi uz svaka vrata. Putovanje kroz crvotočinu traje proksimativno 6 sekundi. Prilikom prolaska kroz crvotočinu tijelo ili objekt biva dezintegrisan, da bi se ponovo materijaliziralo u normalno stanje pri izlasku. Nakon što se proces zvanja izvrši dolazi do uspostavljanja stabilne crvotočine, koje započinje sa izbacivanjem nestabilne energetske crvotočine pod nazivom "kawoosh" (naziv ulazi u upotrebu od epizode Krstaški rat) kroz vrata, a zatim se na vratima pojavljuje horizont događaja koji podsjeća na baru plavičaste vode. Sva operativna vrata nalaze se u vertikalnom položaju.
Delfin
Delfin (rjeđe i dupin) je vodeni sisar srodan kitu i običnoj pliskavici, poznat po svojoj inteligencij te navodnom saosjećanju i radosti. Ime mu potječe od starogrčke riječi δελφίς - delphis koja znači „s matericom“ odnosno „riba sa matericom“. Grupa delfina zove se jato.
Riječ "delfin" ima više značenja i može podrazumijevati:
Orke i neke srodne vrste pripadaju Delphinidae porodici i mogu se svrstati među delfine, iako se uobičajeno nazivaju kitovi. Postoji oko 40 vrsta delfina u 17 rodova. Veličina im varira od 1.2 m i 40 kg (Maui delfin), do 9.5 m i 10 tona (orka). Mogu se naći posvuda, najčešće u plitkim morima kontinentalnih šelfova. Mesojedi su i hrane se uglavnom ribom i lignjama. Porodica Delphinidae je najveća u redu Cetacea, i relativno mlada: delfini su se pojavili prije oko 10 miliona godina tokom miocena.
Evolucija i anatomija
Delfini se smatraju potomcima kopnenih sisara, najverovatnije iz reda Artiodactyl. Skelet današnjih delfina ima dvije pelvične kosti u obliku štapa, za koje se misli da su zakržljale noge. Pretpostavlja se da su im preci ušli su u vodu prije oko 50 miliona godina.
Delfini imaju fuziformno tijelo prilagođeno za brzo plivanje. Na glavi imaju melon, okrugli organ koji koriste za eholokaciju. Neke vrste imaju zakrivljena usta koja podsjećaju na osmijeh. Mogu imati do 250 zuba. Mozak delfina je velik sa visoko strukturiranom moždanom korom, što se često koristi kao argument za njihovu visoku inteligenciju. Zubi su im raspoređeni u niz tako da funkcionišu kao antena koja sabira dolazeći zvuk. Osnovna boja im je siva, različitih nijansi, sa svijetlim donjim dijelom tijela.
Ponašanje
Delfini često skaču iznad površine vode, često izvodeći prave akrobacije, mada za sada ne postoji neko definitivno naučno objašnjenje za ovakvo ponašanje.
Poznati su po svom prijateljskom odnosu prema ljudima, u vodi im često prilaze sa naznakom da žele igru sa njima. Postoje mnoge priče o delfinima koji su štitili brodolomce od ajkula. Jato delfina je navodno spasilo i jedan ribarski čamac. Nakon što su osjetili podvodna komešanja za vrijeme Azijskog cunamija iz 2004. godine, delfini su čamac odvratili od plovidbe na pučinu.
Delfini su društvene životinje, koje žive u jatima od oko 12 životinja. Na mjestima sa obiljem hrane, jata mogu privremeno da se udruže formirajući agregacije od preko 1000 delfina. Pripadnost jatu nije striktna, česta je međurazmjena. Doduše, životinje mogu razviti jake međusobne veze. Među sobom komuniciraju nizom različitih vrsta coktanja, zvižduka i drugih zvukova. Koriste također i ultrazvuk za eholokaciju.
Delfini su jedna od retkih životinja koje se kao i ljudi pare ne samo zbog razmnožavanja. Čak i tokom neplodnih dana u ženskom menstrualnom ciklusu, delfini su primjećeni kako se pare iz zadovoljstva i međusobnog vezivanja.
Ishrana
Delfini su grabljivice. Njihov zubni niz prilagođen je plijenu koji love: vrste sa dugim kljunom i mnogo zuba love ribu, dok one sa manje zuba i kraćim kljunom radije traže lignja. Neki delfini se hrane i rakovima. Veće vrste, pogotovo orke, jedu i vodene sisare čak i male kitove.
Razguri
mini|280px|Razguri, rimokatolička crkva "Sv. Ana" Razguri su naseljeno mjesto u sastavu općine Sežana, regija Obalno-kraška, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazili su se u sastavu stare općine Sežana.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Razguri su imali 38 stanovnika.
Fraserovo ostrvo
mini|desno|200px|Pogled sa Indijanske glave na Fraserovo ostrvo mini|desno|200px|Plaža na Fraserovom ostrvu Fraserovo ostrvo (eng.: Fraser Island; aboridžinski: K’gari, raj) je najduže pješčano ostrvo na svijetu. Prostire se na 184 000 hektara. Smješteno je na istočnoj obali Australije, 200 km sjeverno od Brisbanea u Queensland.
Ostrvo je 1992. godine stavljeno na UNESCO-ovu listu svjetske kulturne i prirodne baštine. Pod zaštitom je vlade Australije koje ga je proglasila nacionalnim parkom – Veliki pješčani nacionalni park (Great Sandy National Park).
Historija
Prvo spominjanje Fraserova ostrvo datira iz 1770. godine, kada je britanski istraživač, kapetan James Cook plovio duž istočne obale Australije. Cook i njegovi saputnici smatrali su da se radi o poluostrvu. Nekoliko godina kasnije istraživač Matthew Flinders iskrcao se na njegovu obalu. U njegovom ličnom dnevniku zabilježio je: „...nema veće pustare od ovog poluostrva...“. Ubrzo je napustio ostrvo, ne otkrivši njegove prirodne čari koje su se nalazile samo par kilometara od njega.
Etimologija
mini|desno|200px|Olupina broda na plaži Fraserovog ostrva Današnji naziv ostrvo je dobilo nakon jedne tragedije. Kapetan James Fraser i njegova supruga Elise Fraser preživjeli su, 1836. godine, brodolom jedrenjaka Svirling Kasls, nakon čega su dospjeli na ovo ostrvo. Pripadnici jednog urođeničkog plemena ubili su kapetana, ali je Elise kasnije spašena. Zbog te tragedije, u znaku kapetana Jamesa, dotadašnji naziv Veliko pješčano ostrvo promjenjeno je u Fraserovo ostrvo.
Pored ova dva imena, ostrvo ima još jedno ime. Urođenici su svoje ostrvo nazivali K’gari – što u prijevodu znači raj. Ovaj naziv je još uvijek korišten kod urođenika.
Klima
Fraserovo ostrvo ima suptropsku klimu sa umjerenom temperaturom. Prosječna temperatura na obali je između 22 i 28 °C u decembru, a u julu ona se kreće između 14 i 21 stepeni. Temperature u unutrašnjosti kopna mogu biti ekstremno visoke. Godišnja količina padavina iznosi oko 1200 mm na obali, i oko 1800 mm u unutrašnjosti. Kišoviti period traje od januara do marta, dok suša prevladava u zimskim i proljetnim mjesecima. Ljetne bure su uobičajne, i obično se javljaju povremeno duž pješčanih obala.
Reljef
Fraserovo ostrvo dugačako je 120, a široko 25 km, njegova površina iznosi oko 184 000 hektara. Masivna pješčana brda izdižu se i do 250 metara iznad nivoa mora, što ovo ostrvo čini najvišim te vrste u svijetu. Dokazi ukazuju na to da bezbrojne tone pijeska, od kojih je ostrvo nastalo, potiču sa Velikih razvodnih planina, planinskog lanca koji se prostire duž čitave obale Australije. Tokom vremena, na tim planinama su obilne padavine prouzrokovale odrone stijena, koje su bujice potom odnosili do rijeka i okeana. Djelovanjem morskih struja, stijene su pretvorene u sitan pijesak koji se postepeno taložio na morskom dnu prema sjeveru. Pijesak se nagomilavao na prostoru ograničenom rtovima i formacijama stijena koje su se izdizale sa morskog dna. Tako je nastao Fraserovo ostrvo.
Slatkovodna jezera
Na ostrvo se nalaze i jezera koja su nastala u dinama kod kojih je dno depresije ispod gornjeg nivoa podzemnih voda. Slatka voda podire u udubljenja u dinama, stvarajući bazene sa čistom kristalnom vodom koju filtrira pijesak. Voda u jezerima se obnavlja zahvaljujući padavinama čija količina iznosi oko 1 500 mm godišnje. Voda koja ne završi u jezerima ili u pijesku, formira rijeke koje se kreću ka moru. Procjenjuje se da se iz jedne takve rijeke, u Tihi okean uljeva više od 5 000 000 litara vode na sat.
Jedinstvene šume
Zbog obilja vode Fraserovo ostrvo je obraslo bujnom vegetacijom. Pješčano tlo je siromašno hranljivim materijama i zato je obično nepogodno za rast prašume. Međutim, Fraserovp ostrvo je jedno od nekoliko mjesta na Zemlji gdje prašume bujaju upravo na pješčanom tlu. One su nekada bile toliko guste da su preko 100 godina korištene za proizvodnju građe. Među šumarima su naročito bile cijenjene dvije vrste eukaliptusa i jedna vrsta bora. Drveće koje ovdje raste visoko je i preko 45 m, i dostiže širinu od 2 do 3 metra. Neke vrste drveća, koja su inače pogodne za primjenu u stolarstvu za proizvodnju terpentina, korištene su za izradbu zidova Sueckog kanala. Međutim, danas je na ostrvo sječa šuma obustavljena zbog masovnog uništavanja drveta koje spada među najkvalitetnije na svijetu.
Aboridžini
mini|desno|200px Aboridžini su naselili ostrvo prije oko 5 000 godina. Arheološka istraživanja utvrdila su da ih je u početku bilo svega oko 200-300. Zahvaljujući prirodi ostrvo i njenoj raznovrsnosti, ubrzo su prerasli u populaciju od oko 2 000 do 3 000 članova. Dolazak Evropljana donio im je propast i društveni slom. Početak istraživanja Matthewa Flindersa 1802. za njih je značilo početak njihovog kraja. Iako Matthew napušta ostrvo ne istražujući ga, nesluteći što se sve krije u njemu, urođenici ga opažaju. 1836. kapetan James Fraser i njegova supruga Elise doživljavaju brodolom jedrilice. Morske struje ih odbacuju do obale ostrva, gdje će ih urođenici uhvatiti i zarobiti. Poslije više sedmica mučenja, James umire. Elise uspjeva da se izbavi iz ruku Aboridžina i poslije šest sedmica provedenih na ostrvu, napušta ga. To je prouzrokovalo borbe 1840. godine, poslije kojih je život urođenika osuđen na propast. Aboridžini nisu mogli ništa uraditi sa svojim kopljima, lukovima i strijelama. Jednostavno, evropski barut je bio moćniji. Od 1904. Aboridžini odlaze da žive u Queenslandu, i drugim dijelovima Australije. Danas, pored stanovanja na kopnu, Aboridžini žive i u K’Gari Campu na Fraserovom ostrvo, i to u malom broju.
Teretni vagon
mini|desno|Zatvoreni vagon mini|desno|Vagon cisterna mini|desno|Vagon sa spremnicima Teretni vagon je željezničko vučeno vozilo namijenjeno isključivo prijevozu tereta.
Prema osnovnoj podjeli teretne vagone možemo podijeliti na:
Ritomeče
Ritomeče su naseljeno mjesto u sastavu općine Hrpelje–Kozina, regija Obalno-kraška, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu stare općine Sežana.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Ritomeče su imale 42 stanovnika.
Medvjed
Medvjedi (Ursidae) su porodica sisara iz reda zvijeri (Carnivora). Ranije ih se nazivalo "velikim medvjedima" ili još i "pravim medvjedima", da bi ih tako razlikovali od rakuna (Procyonidae) koje su nazivali "malim medvjedima". Jedna vrsta iz te porodice, mrki medvjed, je najveća divlja životinja i grabežljivac na bosanskom tlu.
Osobine
Građom tijela, sve vrste medvjeda su međusobno vrlo slične. Tijela su im zbijena, glave okrugle a udovi relativno kratki i vrlo snažni. Oči su male, a uši okrugle i uspravne. U izduženoj njuški imaju, ovisno o vrsti, 40 ili 42 zuba. Noge završavaju s pet prstiju s kandžama koje ne mogu uvući. Hodaju na tabanima koji su uglavnom dlakavi, osim kod vrsta koje se često penju na drveće, kao kod sunčevog medvjeda čiji su tabani goli. Rep im je samo maleni patrljak. Krzno im je dosta dugačko i jednobojno, smeđe, crno ili bijelo. Izuzetak je veliki panda (čije svrstavanje u ovu porodicu još nije općeprihvaćeno, vidi ) koji ima vrlo uočljive crno bijele šare. Svijetle šare na prsima ili licu se mogu pojaviti kod više vrsta.
Tjelesna težina im se kreće od 25 pa do 800 kg, pri čemu su mužjaci uvijek osjetno teži od ženki. Dužina tijela im je između 100 i 280 cm.
Način života
Svi su medvjedi samotnjaci, a aktivni su u sumrak i noću (jedini izuzetak su bijeli medvjedi). Spavaju uglavnom u špiljama, šupljim stablima ili jamama u tlu. Obično se kreću polako, no ako zatreba, mogu trčati i do 50 km/h. Medvjedi su u pravilu dobri penjači (naročito sunčev medvjed), a i izvrsno plivaju.
Hrana
Medvjedi su oportuni svežderi koji se, već prema godišnjem dobu, u različitim omjerima hrane biljnom i životinjskom hranom. Voće i drugi dijelovi biljki su kod većine vrsta najveći dio prehrane koju samo dopunjavaju insektima, njihovim larvama i malim kičmenjacima kao ribama ili glodarima. Ponekad ubiju i neku veću životinju do veličine jelena, a povremeno, ako se pruži prilika, i stoku. Odmak od ove šeme su samo velike pande koje se hrane gotovo isključivo bambusom i bijeli medvjedi koji su jedini pretežni mesožderi u ovoj grupi.
Građa organa za varenje pokazuju anatomske crte životinja koje se hrane mesom i biljnom hranom. Prema teoriji evolucije, crijevo mesoždera je primitivnije građe od crijava biljojeda. Iz toga bi se moglo pretpostaviti da je svežder mesožder sa nekim prilagođrnostima biljnoj prehrani.
Takav slučaj imamo kod medvjeda, rakuna i još nekih vrsta koje svrstavamo u obitelj pasa. . Medvjedi su svrstani u mesoždere iako su po anatomiji i svežderi. U svojoj ishrani imaju i meso, njihova je prehrana je 78-80% biljna (zuzetaka je polarni medvjed, koji živi na vegetacijom siromašnom Arktiku pa se hrani uglavnom tuljanima).
Izbirljivi su jer ne mogu svariti vlaknastu biljnu hranu. U njihovoj prehrani najviše su zastupljeni sočno, mesnato bilje, bobice. Razlog njihovom zimskom snu je njihova prehrana sočnim biljkama kojih zimi nema (polarni medvjedi spavaju u ljetnim mjesecima kad im nisu dostupni tuljani).
Imaju anatomske crte karakteristične za prehranu mesoždera. Spoj čeljusti kod medvjeda nalazi se u visini kutnjaka. Sljepoočni mišić je krupan, a ugao između čeljusti mali što je primjereno zbog ograničene uloge sponastog i žvačnog mišića u pokretanju čeljusti. Tanko crijevo je kratko (manje od 5 dužina tijela) kao u pravih mesojeda, dok je debelo crijevo jednostavno, glatko i kratko. Najznačajnija prilagođenost biljnoj hrani, je promjena u razmještaju zuba. Zadržali su klinaste sjekutiće, velike očnjake te oštre predkutnjake mesojeda, dok su im kutnjaci postali četvrtasti sa zaobljenim vrhovima da bi služili za usitnjavanje i mljevenje hrane. Ne posjeduju spljoštene, tupe nokte kakve imaju biljojedi već su zadržali šiljaste, zaoštrene kandže kakve imaju mesožderi.
Razmnožavanje
Stvarno razdoblje skotnosti je 60 do 70 dana što je vrlo kratko, pa su mladunci (1 do 4) vrlo maleni. Najčešće se kote dva mladunca. Kod medvjeda je najveća razlika između težine majke i težine okota od svih viših sisavaca. O mladuncima se brine isključivo majka, koja je u tom razdoblju izrazito agresivna i napada gotovo svakog uljeza u svoj teritorij, od mužjaka vlastite vrste do čovjeka. Mladunci prestaju sisati u dobi od tri do devet mjeseci. S majkom ostaju najmanje do iduće jeseni, ali najčešće do 18 ili 24 mjeseca. Spolnu zrelost dosežu u starosti između tri i šest godina, a proces rasta često završava tek u dobi sa 10 do 11 godina.
Medvjedi su relativno dugovječne životinje. U prirodi žive 20 do 30 godina, a kad ljudi brinu o njima, mogu doživjeti i 50 godina.
Sulejman Tihić
Sulejman Tihić (Bosanski Šamac, 26. novembar 1951 – Sarajevo, 25. septembar 2014) bio je bosanskohercegovački političar, bivši član Predsjedništva Bosne i Hercegovine.
NGC 3367
NGC 3367 (također poznat kao IRAS 10439+1400, MCG 2-28-5, PGC 32178 i UGC 5880) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 140 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Lav. Najveći prečnik je 2,50 (102 hiljade sg) a najmanji 2,4 uglovnih minuta (97 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 19. marta 1784. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Sulejman Tihić
Život i karijera
Od 1994. do 1996. godine je bio šef Konzularnog odjeljenja Ambasade Republike Bosne i Hercegovine u Saveznoj Republici Njemačkoj. Od 1996. do 1999. godine je bio ministar - savjetnik u Konzularnom odjeljenju Ministarstva vanjskih poslova Bosne i Hercegovine. Od 1996. do 2000. godine je bio poslanik u Narodnoj skupštini Republike Srpske, a od 2000. do 2002. godine i potpredsjednik Narodne skupštine Republike Srpske. Odlukom Visokog predstavnika za Bosnu i Hercegovinu 2001. godine imenovan je za člana Komisije Narodne skupštine Republike Srpske za ustavna pitanja. Na trećem kongresu Stranke demokratske akcije, održanom oktobra 2001. godine, izabran je za predsjednika Stranke demokratske akcije. U maju 2005. također je izabran za predsjednika, za mandatni period 2005.-2009, i u maju 2009. je izabran za predsjednika, za mandatni period 2009.-2013. Na općim izborima u Bosni i Hercegovini, održanim 2002. godine, izabran je za člana Predsjedništva Bosne i Hercegovine iz reda bošnjačkog naroda. Tihić je obavljao dužnost Predsjedavajućeg Doma naroda Parlamenta Bosne i Hercegovine.
Bio je oženjen i imao je dva sina i kćerku. Umro je 25. septembra 2014. godine nakon duge i teške bolesti.
Krivac si ti (Indexi)
Krivac si ti je singl sarajevske pop rock grupe Indexi. Snimljen je u studiju izdavačke kuċe Jugoton i objavljen 1972. godine. Muziku za naslovnu pjesmu na ovoj singl ploči napisao je bas gitarist Fadil Redžić, dok su za pjesmu na B strani pod naslovom "Sve ove godine" tekst napisali Kemal Monteno, a muziku klavijaturist Indexa Enco Lesiċ. Omot za singl ploču uradio je Dragan S. Stefanoviċ.
Vrtoglavica
Vrtoglavica (lat. vertigo) jeste poremećaj orijentacije koji se manifestira snažnom iluzijom kretanja u prostoru. To je neodređen izraz koji bolesnici upotrebljavaju da bi opisali nekoliko različitih subjektivnih stanja. Uz privid kretanja, često je prisutan i funkcionalni okulomotorički poremećaj (nistagmus), rušenje u stajanju i hodanju i mučnina. Uporne vrtoglavice onemogućavaju normalno obavljanje svakodnevnih aktivnosti, što donosi nove psihogene tegobe uzrokovane zabrinutošću i strahom, te postaje vrsta invaliditeta. U svakom slučaju ne treba je potcjenjivati jer učestale vrtoglavice mogu biti posljedica nekog težeg oboljenja.
INSEAD
INSEAD (Institut européen d'administration des affaires) je evropska poslovna škola sa kampusima u Parizu, Singapuru i Abu Dhabiu. Osnovana 2013. INSEAD je bila rangirana na 5. mjestu među evropskim poslovnim školama u 2019. godini od strane Financial Times -a. INSEAD također ima program doktorskih studija, kao i nekoliko master programa u specifičnim područjima menadžmenta, kao što su marketing, finansije i preduzetništvo. Programi škole su trostruko akreditovani od strane međunarodnih udruženja AMBA (Association of MBAs), EQUIS (European Quality Improvement Systems) i AACSB (Association to Advance Collegiate Schools of Business). Škola ima više od 50000 alumnija u oblasti biznisa i politike, kao što su Jean de Luxembourg i Arnaud Montebourg.
Ustav Bosne i Hercegovine
Ustav Bosne i Hercegovine je najviši pravno-politički dokument ove države. Trenutni ustav je donesen kao aneks 4 Dejtonskog mirovnog sporazuma potpisanog 14. decembra 1995. godine u Parizu. Taj sporazum je potpisan od strane tri predsjednika država učesnica u ratu u Bosni i Hercegovini - Alije Izetbegovića, Franje Tuđmana i Slobodana Miloševića. Sporazum je podrazumijevao okončanje sukoba, te donošenje novog ustava Bosne i Hercegovine.
Historija
Nakon krunisanja Tvrtka I Kotromanića, donesena je povelja 1381. godine koja se može smatrati nekom vrstom ustava Bosanskog kraljevstva.
Struktura Ustava
Ustav Bosne i Hercegovine se sastoji od 12 članova, dva aneksa i jednog amandmana.
U nastavku je dat kratki prikaz strukture Ustava i stvari koje ustav definiše.
Vivien Leigh
Zapažena je po izvrsnim interpretacijama Shakespearovih likova. Glumila je s Laurenceom Olivierom u Macbethu, Richardu III i Titu Androniku. Na filmu se afirmirala kao glumica neobične senzibilnosti, glumeći najčešće uloge uzvišenih, fatalnih i neshvaćenih žena. Dobila je dva Oscara, oba za glavnu žensku ulogu, i to 1939. i 1951. godine.
Novosibirsk
Novosibirsk je treći grad po veličini u Rusiji, nakon Moskve i Sankt Peterburga, i najveći grad u Sibiru, odnosno azijskom dijelu Rusije. Administrativni je centar Novosibirske oblasti kao i Sibirskog federalnog okruga. Sa brojem stanovnika od 1473754 (popis iz 2010. godine) najmnogoljudniji je grad azijskog dijela Rusije.
Historija
Grad je osnovan 1893. godine na budućem mjestu gdje će Transsibirska željeznica premostiti rijeku Ob. Prvobitni naziv grada je bio Novonikolajevsk u čast svetog Nikole i ruskog cara Nikole II. U vrijeme otvaranja mosta 1906. u Novonikolajevsku je živjelo 7.800 ljudi, a već godinu dana kasnije broj stanovnika se povećao na 47.000.
Ime grada je promjenjeno 1926. godine.
Saobraćaj
U Novosibirsku postoji Međunarodni aerodrom Tolmačovo, te gradski aerodrom odakle avioni lete samo u sjeverne nedostupne tajge, riječna luka i stanica Transsibirske željeznice.
Kratkofil
Kratkofil je godišnji međunarodni festival kratkog filma koji se održava u Banjoj Luci. U toku festivala se održavaju mnogobrojni koncerti, zabave, projekcije i drugi događaji. Veče prije početka programa održava se otvaranje dok je posljednje veče rezervisano za zatvaranje festivala gdje se i dodjeljuju nagrade pobjednicima. Najveća nagrada se zove Grand Prix. Prve godine ovu nagradu osvojilo je filmsko ostvarenje "Sjeme" Wojciecha Kasperskog.
Prvi Kratkofil održan je od 7. do 10. juna 2007. godine. Od tada je prikazano na stotine kratkih igranih, animiranih, dokumentarnih i eksperimetalnih filmova sa svih kontinenata. Festival sarađuje sa mnogim značajnim, sličnim festivalima u gradovima kao što su Clermont-Ferrand, Tampere, Sidney, Dublin i Uppsala. Ambasada SAD-a u BiH podržava ovaj festival od njegovog osnivanja. Ostali sponzori su Kancelarija specijalnog predstavnika EU i UNICEF-a.
Coco Chanel
Smatra se najznačajnijom osobom modnog dizajna u 20. vijeku. Rođena je u malom mjestu Saumuru. Nakon rođenja, njen otac napušta porodicu, pa su njegova djeca prepuštena na brigu rođacima i sirotištu. 1909. godine otvara prvu prodavnicu ženskih šešira, te postaje toliko uspješna da se u roku od jedne godine preseljava u Rue Cambon, vrlo prestižnu lokaciju u Parizu. Iako je bila genijalka, najviše je se pamti po dva izuma: parfemu Chanel No. 5, koji je lansiran 1923. godine, i Chanel odijela koji se sastoji od suknje do koljena i sakoa. Njen izum je i mala crna haljina koju je osobito popularnom učinila velika glumica Audrey Hepburn. Mala crna haljina može se nositi i po danu, ali i za večernji izlazak, sve ovisi o dodacima. Iako su suknje postojale i prije nje, Coco Chanel ih je pretvorila u obvezni standard. Smatrala je jednostavnost ključem istinske elegancije. Nadimak "Coco" koji znači ljubimac navodno je dobila u kafiću La Rotonde na Montparnasseu. Pjevala je u kabaretu, a kad bi publika htjela još, vikali bi Coco i ime je ostalo.
Stockholm Bauhaus Athletics 2015.
Stockholm Bauhaus Athletics 2015. bio je 48. izdanje godišnjeg atletskog mitinga u Stockholmu (ranije poznatog kao DN Galan) i 12. stanica Dijamantne lige 2015.
Coco Chanel
Imala je niz ljubavnika i prosaca, ali se nikada nije udala. Pretvorila je pariski hotel Ritz u svoj dom, gdje je živjela preko 30 godina. Tamo je stanovala čak i tokom nacističke okupacije Francuske, a posebno je napadana zbog toga što je imala nacističkog oficira za ljubavnika. To su joj Francuzi teško oprostili, iako je rehabilitirala svoj ugled nakon što je završio Drugi svjetski rat. Osim stana iznad butika u Rue Cambon, imala je i vilu La Pausa u gradiću Roquebranu na francuskoj rivijeri.
Portretirana je na filmu i u pozorištu gdje je napravljen mjuzikl, a glavnu ulogu tumačila je Katherine Hepburn. Posljednje godine života provela je u Parizu, u čijem hotelu Ritz i umire 1971. godine. Imala je 88 godina. Pokopana je u švicarskom gradu Lausanni, a grob joj okružuje pet kamenih lavova. Nakon dugih borbi za vodstvo kuće Chanel, na njeno čelo došao je Karl Lagerfeld.
Mišićni spazam
Mišićni spazam (grč) obično nastaje tokom intenzivnih fizičkih vežbi. Najčešći uzrok grča je nagomilavanje mlečne kiseline u mišićnim ćelijama. Mliječna kiselina je raspadni produkt metabolizma koja se stvara u uslovima nedovoljne količine kisika. Kisik se do mišićnih vlakana doprema putem razgranate mreže kapilara i naravno nephodan je za oslobođavanje energije stoga i za mišićnu aktivnost. Mišići stvaraju mliječnu kiselinu u slučaju prestanka dotoka kisika. Ovo se događa, recimo, tokom trka.kod spazma se javlja otpor mišiča tokom pasivnog istezanja.
Pažnja
Pažnja je psihička funkcija koja ima dvije osnovne komponente kojima je može opisivati i procjenjivati: prva komponenta se odnosi na usmjeravanje i usredotočivanje psihičke energije na određeni objekt (osobu, pojavu i sl.) - ta se komponenta pažnje naziva tenacitet, druga se važna funkcija pažnje odnosi na sposobnost premještanja naše pažnje s jednog objekta na drugi objekt- to se naziva vigilitet ili budnost pažnje.
Hiperviligna pažnja
Ovaj poremećaj se odnosi na pretjeranu budnost pažnje, tj. na naglašeno premještanje pažnje (psihičke energije) s jednog sadržaja na drugi. Susreće se kod maničnih stanja, ali i kod nekih anksioznih bolesnika.
Hipoviligna pažnja
Kod ovog stanja bolesnik teško, sporo i s poteškoćom pomjera pažnju s jednog sadržaja na drugi. Razlog tome mogu biti oslabljenost psihičke aktivnosti ili zbog zaokupljenosti nekim psiho-patološkim doživljajima. Stanje se uglavnom javlja kod različitih oštećenja CNS-a i kod depresivnih stanja.
Hipertenacitet pažnje
To je pojava snažnog fokusiranja i usredotočenja pažnje na samo jedan sadržaj. Ovaj poremećaj se nalazi kod depresivnih bolesnika, ali i kod nekih shizofrenih pacijenata.
Hipotenacitet pažnje
Hipotenacitet pažnje, ili smanjena mogućnost fokusiranja i održavanja pažnje na nekom sadržaju često je povezana uz poremećaj hipervigiliteta. To znači da je nemogućnost održavanja pažnje na nekom objektu često posljedica jako izraženog premještanja pažnje s jednog sadržaja na drugi. Zbog toga je ovaj poremećaj najčešći u maničnih bolesnika, ali i kod različitih organsko-funkcionalnih oštećenja CNS-a.
Rodik
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Sežana.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Rodik je imao 311 stanovnika.
Građanska demokratska stranka Bosne i Hercegovine
Građanska demokratska stranka Bosne i Hercegovine (skr. GDS BiH) je bosanskohercegovačka politička stranka osnovana 1990. godine u Sarajevu. Savez socijalističkog radnog naroda (SSRN) Bosne i Hercegovine 1990. godine je izrastao u Demokratski Socijalistički Savez Bosne i Hercegovine. Na Konvenciji 26. maja 1993. godine, stranka je usvojila novi Program i Statut i promijenila ime u Građanska demokratska stranka BiH. GDS BiH je stranka demokratskog političkog centra. Sjedište stranke je u Sarajevu. Trenutni predsjednik stranke jeste Ibrahim Spahić. Građanska demokratska stranka BiH učestvuje na svim lokalnim i općim izborima od 1990. godine i ima parlamentarni status, bilo da je nastupala samostalno ili u političkim savezima.
Rožice
Rožice su naseljeno mjesto u sastavu općine Hrpelje–Kozina, regija Obalno-kraška, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu stare općine Sežana.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Rožice su imale 59 stanovnika.
Velika nagrada Belgije 2012.
Velika nagrada Belgije 2012. (službeno poznata kao "2012 Formula 1 Shell Belgian Grand Prix") automobilska je trka Formule 1 koja se održala 2. septembra 2012. na stazi Spa-Frankoršamp u Belgiji. Ovo je bila dvanaesta utrka u sezoni 2012. i 57. utrka za Veliku nagradu Belgije.
Vozač McLarena Jenson Button osvojio je jedinu pol-poziciju u sezoni, ukupno 8. i zadnju u karijeri; ostvario je svoju drugu pobjedu u sezoni. Drugo mjesto zauzeo je Sebastian Vettel iz Red Bulla, a treće mjesto osvojio je vozač Lotusa Kimi Räikkönen.
NGC 6305
NGC 6305 (također poznat kao ESO 138-19 i PGC 60029) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 123 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Oltar. Najveći prečnik je 1,40 (50 hiljada sg) a najmanji 0,8 uglovnih minuta (29 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 5. jula 1836. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Plima (Indexi)
Plima je EP sarajevske progresivne rock grupe Indexi. Prije njihove prve LP ploče objavljene 1974. godine, Indexi su snimili desetak singlova i EP-a u razdoblju od 1964. do 1974. godine, za izdavačku kuċu Jugoton iz Zagreba. Među njima je vjerovatno najvažniji EP "Plima" objavljen 1972. godine. Otprilike u to vrijeme Indexi su bili vodeći progresivni rock sastav u bivšoj Jugoslaviji i napravili su ambiciozne planove za prvi studijski album. U tu su svrhu komponirali nekoliko proširenih progresivnih rock pjesama, ali su ih tadašnje izdavačke kompanije odbacile u korist snimanja njihovih jednako uspješnih pop-hit sposobnosti. Na svoju desetu godišnjicu, Indexi su svirali u poznatoj sarajevskoj "Skenderiji", okupivši dvanaest hiljada ljubitelja njihove muzike, a kasnije iste godine, u novembru 1972. godine, objavljen je EP pod nazivom "Plima". Naslovnu pjesmu "Plima" komponirali su Davorin Popoviċ i Kornelije Kovač, a zapravo je snimljena 1968. godine. Bila je revolucionarna progresivna rock kompozicija, na kojoj su primjetne pratnja psihodeličnih orgulja, orkestarskih gudačkih aranžmana, ambiciozni i poetični tekstovi i iznad svega izvanredan solo na električnoj gitari Slobodana "Bode" Kovačevića. "Plima" je jedna od najboljih i najvažnijih rock pjesama komponiranih u bivšoj Jugoslaviji. Druga pjesma pod nazivom "Povratak Jacka Trbosjeka i ostalog zla" manje je poznata čak i ljubiteljima Indexa, iako je riječ o vrlo čvrstom acid hard rock muzičkom djelu sa jakim gitarskim riffom i snažnim ritmom. Tekst za ovu pjesmu napisao je Želimir Altarac Čičak.
Posljednja pjesma na B strani ovog albuma "Ugasila je plamen" je pomalo zaboravljeno remek djelo teškog progresivnog orguljaškog bluesa sa refrenom izvedenim uz improvizirano jazz pjevanje Davorina Popovića u kojem on oponaša muzički instrument, a tu je i solo gitara Slobodana "Bode" Kovačevića. Mračni zvuk akorda na klaviru i električnih orgulja podržavaju jednu od najjačih pjevačkih izvedbi Davorina Popovića, dok bas-gitara i bubnjevi daju čvrstu osnovu ovoj rock kompoziciji.