cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Urukagina
mini|desno|250px|Natpis Urukagina, sada u Muzeju Louvre Urukagina je bio vladar (énsi) Lagaša u Mezopotamiji oko 24. vijeka p. n. e. Supruga mu je vjerovatno bila kraljica Shagshag. Najpoznatiji je po reformama kojim se nastojalo stati na kraj korupciji, koji se često navode kao prvi primjer pisanih zakona. Iako sam tekst zakonika nije sačuvan, sadržaj mu je poznat na osnovu njegovog citiranja u drugim izvorima. U njemu je izuzeo udovice i siročad od plaćanja poreza; natjerao je grad da plaća pogrebne troškove (uključujući ritualne žrtve ljevanice- hranu i piće putovanje mrtvih u podzemni svijeti); te zapovijedio da bogataši moraju koristiti srebro kada kupuju od siromašnih, te ako siromah ne želi prodati, moćan čovjek (bogataš ili svećenik) ga na to ne može prisiliti. Njegov zakonik je važan jer je žene stavljao u bolji položaj od kasnijih zakonika kao što je Hammurabijev, Lipit Ishtar, ili još kasniji asirski i babilonski zakonici.
Urukaginin zakonik je možda prvi poznati primjer samo-reforme neke vlade. Kao kasnija Magna Carta i Ustav SAD (te, u neku ruku, i Hamurabijev zakonik), Urukaginin zakonik je ograničio vlast političara, te tako uveo vlast nad vlašću.
Urukagina je stanovnike Lagaša nastojao osloboditi lihvarstva, teških nameta, krađe, ubistava i otimanja vlasništva i osoba, pa se u neku ruku može reći da je uspostavio slobodu u modernom političkom smislu riječi. Zahvaljujući njemu, udovice i siročad više nisu bile na milost i nemilost moćnih muškaraca.
Također je učestvovao u nekoliko sukoba, od kojih je najvažniji granični rat koji je izgubio boreći se s Urukom. Za vrijeme njegove vladavine Uruk je pao pod vlast Lugal-Zage-Sija, patesija Umme, te je Urukagina svrgnut, Lagaš pripojen Ummi i tako uspostavljeno Mezopotamsko carstvo.
NGC 2653
NGC 2653 je dvostruka zvijezda i nalazi se u sazviježđu Žirafa. Prvo otkriće je napravio Ernst Wilhelm Leberecht Tempel 18. augusta 1882. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Šimuni
Šimuni su naseljeno mjesto u sastavu grada Paga, na ostrvu Pagu, Zadarska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare općine Pag.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Šimuni su imali 165 stanovnika.
Napomena: ''Iskazuje se kao dio naselja od 1880., a kao naselje od 1991. nastalo izdvajanjem iz naselja Pag u kojemu su sadržani podaci u 1931. U 1890. bez stanovnika.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Šimuni je imalo 108 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
IC 2476
IC 2476 (također poznat kao MCG 5-23-1, PGC 26854 i UGC 5043) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 371 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Lav. Najveći prečnik je 1,20 (129 hiljada sg) a najmanji 0,9 uglovnih minuta (97 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Stephane Javelle 14. aprila 1896. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Welaʻahilaninui
Prema havajskoj mitologiji, Welaʻahilaninui [Velaahilaninui] bio je bog ili prvi čovjek, predak Havajaca. Spomenut je kao predak havajskih poglavica u drevnom pojanju Kumulipu.
Njegovo ime se može pisati i kao Wela-Ahi-Lani-Nui. Wela znači "požuda" ili "vrućina", a ahi "vatra". Lani je havajska riječ za nebo, dok nui znači "velik".
Nidwalden
Nidwalden je kanton smješten u centralnom dijelu Švicarske sa 40.287 stanovnika (2007). Službeni jezik u kantonu je njemački. Glavni grad kantona je Stans.
Kanton se sastoji od 11 općina.
Welaʻahilaninui
Wela’ahilaninuijevi roditelji su bili Iwahinakiʻiakea (sin Hikiuanahine i Waluanahine) i Lohanakiʻipapa (Umiwahinakiʻipapa), čiji roditelji su nepoznati.
Postoji mnogo havajskih priča o tome kako su ljudi došli do vatre, a jedna kaže da se to zbilo tokom Wela’ahilaninuijevog vremena, šta je povezano sa njegovim imenom.
Abraham Fornander je spomenuo da su Wela’ahilaninui i njegova žena bili prvi ljudi, a stvorili su ih veliki bogovi Lono, Kāne i Kū.
Rosulje (Tešanj)
Rosulje su naseljeno mjesto u općini Tešanj, Bosna i Hercegovina.
Intifada
Intifada ( istresanje) uobičajeni je naziv za ustanke Palestinaca protiv Izraela.
Poznate su dvije Intifade:
Prva Intifada
Prva Intifada počela je 1987. godine, počela se gasiti 1991., a prekinuta je 1993., nakon potpisivanja Sporazuma iz Osla i uspostavljanja Palestinske Narodne Samouprave.
Palestinci su, nakon izraelsko-arapskih ratova, bili ostali bez svoje države, a Pojas Gaze i Zapadna Obala postala su okupirana područja pod izraelskom vojnom upravom. Mnoštvo nezadovoljnih Palestinaca nastavilo je živjeti u izbjegličkim logorima po okupiranim područjima. S druge strane, izraelski naseljenici sve češće grade naselja na palestinskom području.
Krajem osamdesetih godina situacija je bila toliko napeta da je bilo dovoljno ubistvo jednog Židova u Gazi i saobraćajna nesreća u kojoj su poginula četvorica palestinskih izbjeglica pa da 6. decembra 1987. počnu velike demonstracije. Prilikom protesta jedan je izraelski vojnik ubio Palestinca, što je potaklo nove pobune.
Palestinci mobilišu svoje paravojne jedinice i počinju se boriti protiv Izraelaca. Pritom su protuudari izraelske, znatno opremljenije vojske imali mnogo veći učinak.
To je vidljivo i iz konačnog broja žrtava od decembra 1987. do potpisivanja Sporazuma iz Osla 1993. U tom su razdoblju ubijena 1.162 Palestinca, od čega 241 dijeteta, te 160 Izraelaca, od čega petero djece (podaci nevladine organizacije B'tselem ).
Druga Intifada
Nakon linča dvojice izraelskih pričuvnih vojnika, prethodno zarobljenih u Ramali od strane palestinske policije, sukobi postaju trajni. Palestinci počinju s terorističkim samoubilačkim napadima, koji odnose mnoge živote nedužnih, a izraelska vojska odgovara sravnjivanjem čitavih naselja sa zemljom i snažnim odgovorima na najmanji otpor.
U ovoj Intifadi, koja još nije službeno završena, od 2000. do 2004. ubijena su 3.223 Palestinca i 950 Izraelaca (podaci nevladine organizacije B'tselem ).
Thomas Stearns Eliot
Thomas Stearns Eliot (26. septembar 1888. – 4. januar 1965.), engleski pisac američkog porijekla.
Jedan od najpoznatijih evropskih pjesnika 20. vijeka, dobitnik mnogih nagrada, među njima Nobelove 1948. i Goetheove 1954. Nosilac 16 počasnih doktorata.
Dinastija Keawe
Kuća Keawe (dinastija Keawe; havajski: Hale o Keawe) bila je kraljevska havajska porodica koju je osnovao kralj Havaja Keaweʻīkekahialiʻiokamoku.
Oxford
mini|desno|Panorama horizonta Oxforda sa crkve Svete Marije Oxford je grad i sjedište lokalne uprave okruga Oxfordshire, Engleska, s 134.248 stanovnika prema popisu iz 2001. godine. Oxfordski Univerzitet je najstariji univerzitet u zemljama u kojima se govori engleski jezik.
Također pogledajte
= Reference =
Dinastija Keawe
Etimologija
U havajskom jeziku, riječ keawe označava jednu zvijezdu.
Egzosfera
desno|thumb|300px|Prosječna temperatura i molarna masa zraka u zavisnosti od visine. Egzosfera predstavlja najviši sloj Zemljine atmosfere sa potpuno razrijeđenim zrakom na visinama iznad 800 km. Donji sloj se graniči s termosferom. Na visinama oko 3000 km iznad Zemlje čestice iz egzosfere odlaze u međuplanetarni prostor. Uglavnom egzosferu strukturno predstavljaju ionizirani vodik, kisik i dušik. Na ovoj visini molekuli gasa imaju toliku brzinu da su u stanju i napustiti oblast Zemljine teže i udaljiti se u Svemir. Ali, budući da su pretežno ionizirani, veći dio ostaje unutar magnetnih silnica magnetosfere (Zemljini polovi)
Dinastija Keawe
Etimologija
Ova dinastija je nazvana po Keaweʻīkekahialiʻiokamokuu, koji je bio nazvan po prijašnjem kralju, Keaweu I Velikom.
Malajski jezik
Malajski jezik (malajski: Bahasa Melayu) je jezik malajske grane austronezijske jezične porodice. Kao prometni jezik indijskih, kineskih i evropskih trgovaca, on se govori u čitavoj Indoneziji i na Malajskom poluotoku sve do južnog Tajlanda.
Tvori podlogu standardnog malajskog jezika Malezije, a i službenog jezika Indonezije (bahasa) pa se često naziva indonezijskim jezikom. U toku svoga širenja primio je mnoge elemente iz arapskog, sanskrita, tamilskog, holandskog i, u skorije vrijeme, engleskog jezika.
Govorni malajski jezik znatno se razlikuje od pisanog time što upotrebljava korijene riječi umjesto izvedenica, što izostavlja vezne čestice. Ovaj se jezik dijeli na više dijalekata: riuski, južnosumatrijski, molučki i džakartski. Malajski jezik je aglutinativan. Postoje tri glavna načina stvaranja novih reči: afiksacija, pravljenje složenica i reduplikacija. Ne poznaje kategorije roda i broja. Pod uticajem Engleza i Holanđana uvedena je latinica.
NGC 5553
NGC 5553 (također poznat kao MCG 5-34-17, PGC 51105 i UGC 9160) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 209 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Volar. Najveći prečnik je 1,30 (79 hiljada sg) a najmanji 0,3 uglovnih minuta (18 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 6. maja 1831. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Luzern (kanton)
Lucern je kanton smješten u centralnom dijelu Švicarske. Prema podacima od 31. decembra 2016. u kantonu je živjelo 403.397 stanovnika. Službeni jezik u kantonu je njemački. Glavni grad kantona je Lucern.
Kanton se sastoji od 83 općine.
Distrikti
thumb|Distrikti kantona Lucern
Kanton se dijeli na 5 distrikta tzv. Ämter:
Općine
Kanton se osim distrikta dijeli i na općine kojih je ukupno 83 (podaci iz 2016).
Zenon iz Eleje
Zenon iz Eleje (oko 490-430. p. n. e.) je bio Parmenidov sljedbenik. U Platonovu dijalogu Parmenid, Zenon je prikazan kao autor jednoga spisa, u kojem je nastojao odbraniti parmenidovsko stajalište, i to tako što je dokazivao da iz pretpostavke da postoji mnoštvo slijede besmislene posljedice. Nekoliko argumenata iz toga spisa sačuvano je kod Simplicija. Zenonovi najpoznatiji argumenti su oni protiv kretanja, o kojima raspravlja Aristotel u svojoj Fizici. Aristotel spominje četiri takva argumenta, od kojih su najpoznatiji Trkalište« ili Dihotomija (kako bi došao do cilja, trkač mora preći beskonačno mnogo tačaka u nizu 1/2, 1/4, 1/8 itd.; ali u konačnom vremenu nemoguće je proći beskonačno mnogo tačaka; dakle, trkač ne može doći do cilja), i Ahilej i kornjača (ako brzi Ahilej dadne prednost sporoj kornjači, nikad ju ne može stići jer najprije treba doći na mjesto s kojega je kornjača krenula, zatim na mjesto na kojem je kornjača bila kada je on došao na mjesto s kojega je ona krenula itd. u beskonačnost).
Zenon iz Eleje je najpoznatiji po svojim paradoksima.
"U ovom hirovitom svijetu ništa nije hirovitije od posmrtne slave. Jedan od najboljih primjera žrtvi radi lošeg rasuđivanja novih generacija je elejac Zenon. Nakon što je izmislio četiri argumenta od kojih su svi bili nemjerljivo suptilni i smišljeni, najveći dio kasnijih filozofa ga je proglasilo dovitljivim žonglerom, a njegove argumente sofizmima. Poslije dvije hiljade godina neprestanog opovrgavanja, ovi sofizmi su ponovo postavljeni, i postali su osnov matematičke renesanse..." Bertrand Russell, ''Principi Matematike I (1903). ''
Život
Malo je sa sigurnošću poznato o Zenonovom životu. Iako napisan gotovo vijek poslije Zenonove smrti, glavni izvor informacija o Zenonovoj biografiji dobija se iz Platonovog dijaloga zvanog Parmenid. U dijalogu, Platon opisuje posjetu Zenona i Parmenida Ateni, u vremenu kada je Parmenid imao "oko 65", Zenon je imao "gotovo 40" godina, a Sokrat je bio "veoma mlad" (Parmenid 127). Ako uzmemo da je Sokrat tada imao oko 20 godina, i znajući da je Sokratovo rođenje bilo 470. p. n. e., dobijamo da je datum rođenja Zenona oko 490. p. n. e.
Platon kaže da je Zenon bio "visok i lijep" i da je "u godinama svoje mladosti...bio obljubljen od Parmenida" (''Parmenid' 127).
Drugi, možda manje pouzdani detalji Zenonovog života su dati u knjizi "Životi poznatih filozofa" Diogena Laertija, gdje je zabilježeno da je on bio sin Teleutagore, usvojeni sin Parmenida i "dobar u debatovanju obje strane neke rasprave, univerzalni kritičar", i da ga je tiran Eleje uhapsio i možda ubio.
Djela
Iako nekoliko antičkih pisaca pominje Zenonova pisana djela, ni jedno nije sačuvano.
Platon kaže da su Zenonova djela "donešena u Atenu prvi put prilikom..." posjete Zenona i Parmenida. Platon dalje kaže da je Zenon rekao da je to djelo,"trebalo odbraniti Parmenidove argumente", da je napisano u Zenonovoj mladosti, ukradeno, i objavljeno bez njegovog odobrenja. Platon daje Sokratovo parafraziranje "prve teze prvog argumenta" u Zenonovom djelu, koja glasi:"...ako ima više bića, oni moraju biti u isto vrijeme i slični i različiti, što je nemoguće, jer slično ne može biti različito, niti različito slično".
Zenonovi argumenti su možda prvi primjeri metode saznanja zvane reductio ad absurdum, također zvane i dokaz pomoću kontradikcije.
Zenonovi paradoksi
Zenonovi paradoksi su zbunjivali, izazivali, inspirisali i zadivljavali filozofe, matematičare i fizičare preko dvije hiljade godina. Najpoznatiji su takozvani "argumenti protiv kretanja" opisani u Aristotelovoj Fizici.
Jedan od Aristotelovih paradoksa
Paradoks mjesta:
"...ako sve što postoji ima mjesto, i to mjesto će imati mjesto, i tako dalje do u beskonačnost". (Aristotelova Fizika IV:1, 209a25)
Obwalden
Obwalden je kanton smješten u centralnom dijelu Švicarske sa 33.997 stanovnika (2007). Službeni jezik u kantonu je njemački. Glavni grad kantona je Sarnen.
Unutar ovog kantona nalazi se geografski centar Švicarske.
Kanton se sastoji od 7 općina.
Dolac (Zavidovići)
Dolac je naseljeno mjesto u općini Zavidovići, Bosna i Hercegovina.
Jomkipurski rat
Jom Kipurski rat (poznat još i kao Oktobarski rat) se vodio između Izraela i koalicije arapskih zemalja pod vodstvom Egipta i Sirije između 6. i 26. oktobra 1973. Rat je počeo na dan jevrejske slave Yom Kippur iznenadnim napadom Egipćana i Sirijaca na Sinaj i Golansku visoravan, koje je Izrael zauzeo 1967. Arapske zemlje nazivaju ga i Ramazanski rat.
Napad arapske koalicije
6. oktobra 1973. avioni egipatske vojske prelijeću Sueski kanal. Uz to, 2000 topovskih cijevi otvara vatru na položaje izraelske vojske na Sinajskom poluostrvu. Sirijska vojska sa 700 tenkova prodire na Golansku visoravan. Do večeri je egipatska vojska uspijela preći liniju odbrane "Bar Lev", koju su Izraelci smatrali neprobojnom. U prvom naletu Sirija je uspjela vratiti u potpunosti teritorije koje su 1967. bile oduzete od strane Izraela. Arapska koalicija je namjerno taj dan odabrala iz dva razloga: Po prvi put, otkako je progašena samostalnost, Izrael se nalazi u defanzivi. Izraelski general Moše Dajan upotrijebio je izraz "Jom Kipurski rat". Ujedinjene nacije 22. oktobra 1973. donose rezoluciju 338 koja zahtijeva prekid napada. SAD je isporučivao oružje i municiju Izraelu, dok je SSSR snabdijevao arapsku koaliciju.
Kraj sukoba
Pod pritiskom SAD-a uspostavljaju se pregovori a 26. oktobra se zvanično prekidaju ratna dejstva. 11. novembra 1973. Egipat i Izrael potpisuju sporazum.
Another One Bites the Dust
"Another One Bites the Dust" je singl britanske rock grupe Queen. Napisao ju je bas gitarist John Deacon a našla se na njihovom osmom studijskom albumu The Game iz 1980. godine. Pjesma je postala svjetski hit, zauzevši prvo mjesto na američkoj top-listi Billboard Hot 100, drugo mjesto na top-listi Hot Soul Singles i sedmo mjesto na britanskoj top-listi singlova UK Singles Chart. Pjesma je okarakterizirana kao najprodavaniji singl grupe s prodatih više od 7 miliona primjeraka, a nalazi se na 34. mjestu Billboardove top liste pjesama svih vremena.
Malo ropsko jezero
Prosječna dubina jezera iznosi 11,4 m, dok je maksimalna dubina 20,5 m. Iz jezera ističe Mala ropska rijeka koja je glavna pritoka rijeci Athabasci.
Grad Slave Lake nalazi se na istočnom rubu jezera u blizini istoimene rijeke.
Vlašići (Pag)
Vlašići su naseljeno mjesto u sastavu grada Paga, na ostrvu Pagu, Zadarska županija, Republika Hrvatska.
Malo ropsko jezero
Očuvanje i razvoj
Malo ropsko jezero popularno je među ptičarima zbog svoje pristupačnosti i velikog broja ptičjih vrsta. U obližnjem provincijskom parku nalaze se pješčane i kamene plaže koje su pogodne za kampovanje. Takođe, ribolov na jezeru je legalan i popularan. Cijela sjeverna obala jezera je zaštićena, a na ovom području se nalazi i nekolicina prirodnih rezervata.
Vlašići (Pag)
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare općine Pag.
Malo ropsko jezero
Očuvanje i razvoj
Pored južne obale jezera prolaze Autocesta 2 i željeznica. Na obalama jezera nalazi se niz indijanskih rezervata:
Vlašići (Pag)
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Vlašići su imali 272 stanovnika.
Malo ropsko jezero
14. februar 1968.
Dana 14. februara 1968. avion Cessna 182H CF-WUK srušio se u jezero nakon zaleđivanja krila pri čemu je pilot izgubio kontrolu. Pilot je bio Graham James Cox, bivši zapovjednik 501. eskadrile tokom Drugog svjetskog rata. On je, zajedno sa dva putnika, poginuo u nesreći. Putnici su bili William Henry Lucus i Kenneth McIntosh McMillan.
Vlašići (Pag)
Stanovništvo
Napomena: ''U 1991. smanjeno izdvajanjem naselja Smokvica, za koje sadrži podatke u 1931. U 1869. podaci su sadržani u naselju Povljana (općina Povljana).''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Vlašići je imalo 315 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Malo ropsko jezero
20. maj 2011.
Dana 20. maja 2011. u jezero se srušio helikopter Bell 212 prilikom gašenja požara na jezeru. Pilot, 54-godišnji, Jean-Luc Deba iz Montreala je preminuo. Na godišnjicu njegove smrti, u njegovu čast, park u Canyon Creeku dobio je naziv po njemu.
Porijeklo imena
Ime ne potiče od robova, kao što mnogi misle, nego od plemena Slavey koje je nekad naseljavalo predjele na kojem se jezero nalazi.
NGC 7059
NGC 7059 (također poznat kao ESO 145-5, IRAS 21236-6013 i PGC 66784) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 80 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Paun. Najveći prečnik je 3,30 (76 hiljada sg) a najmanji 1,7 uglovnih minuta (39 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 22. jula 1835. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Fjodor Dostojevski
Fjodor Mihailovič Dostojevski (11. novembar 1821 – 9. februar 1881) ruski je književnik, romanopisac, novelist i publicist. Književna djela Dostojevskog uglavnom istražuju ljudsku psihologiju u problematičnoj političkoj i društvenoj atmosferi Rusije 19. vijeka i bave se različitim filozofskim i religijskim temama. Njegovi najvažniji romani su: Zločin i kazna (1866), Idiot (1869), Demoni (1872) i Braća Karamazovi (1880). Njegov književni opus sastoji se od 12 romana, četiri novele, 16 kratkih pipovijetki i brojnih drugih djela. Mnogi književni kritičari ga ocjenjuju jednim od najvećih psiholoških romanopisaca u svjetskoj književnosti. Njegov roman Zapisi iz podzemlja iz 1864. godine smatra se jednim od prvih djela egzistencijalističke književnosti.
Djela Dostojevskog mnogo su čitana kako u rodnoj Rusiji, tako i izvan nje, a uticala su na podjednako velik broj kasnijih književnika, uključujući Ruse nobelovca Aleksandra Solženjicina i Antona Čehova, filozofe Friedricha Nietzschea i Jean-Paul Sartrea, te na pojavu egzistencijalizma i psihoanalize. Djela su mu prevedena na više od 170 jezika i poslužile su kao osnova za mnoge filmove.
Mladost i književni počeci
Dostojevski je bio sin liječnika, pripadnika nižeg plemstva kojeg su ubili vlastiti kmetovi zbog okrutnosti i ponižavanja, dok mu je majka umrla u djetinjstvu. Odrastao je u porodičnoj kući u krugu bolnice za siromašne Mariinski, koja se nalazila u siromašnom okrugu, u predgrađu Moskve. Tokom djetinstva, susretao je osobe koje su se nalazile na samom dnu društvene skale tadašnjeg ruskog društva. Budući pisac pohađa i završava vojno-inženjerijsko obrazovanje u Petrogradu, no rano odlučuje da će se posvetiti književničkom pozivu. Među ranim utjecajima najvažniji je njemački dramatičar i pjesnik Friedrich Schiller, za Dostojevskog utjelovljenje idealizma i humanosti - upliv koji je kasnije žestoko ismijavao i karikirao, no, kojeg se nije oslobodio do kraja života. U velikoj mjeri je bio pod uticajem djela Nikolaja Gogolja. Prevodi Balzacovu "Eugeniju Grandet" i pod utjecajem Gogolja piše svoje prvo djelo, kratki epistolarni roman "Bijedni ljudi" (1846.), koji je prikazom trpnji i zanosa tzv. "malih ljudi" oduševio najznačajnijeg ruskog kritičara Visariona Bjelinskog i lansirala Dostojevskog u sferu eminentnih ruskih književnih krugova. Autor se kreće u društvu literata i dobrostojećih mecena i plemstva, ali izgleda da su njegova sramežljivost, počeci manifestacije živčanih poremećaja koji su kasnije dijagnosticirani kao epilepsija, kao i sklonost kršćanskom misticizmu doprinijeli da nije bio u potpunosti prihvaćen u liberalno-sekularnim krugovima. Pisac se također približava i ulazi u krug utopijskih socijalista koje je predvodio intelektualac poljskog porijekla Butaševič-Petraševski, čija se "revolucionarna" djelatnost sastojala uglavnom od privatnih rasprava o budućnosti Rusije, reformi društvenog sistema, demokratizaciji i oslobođenju zemlje od kmetstva. Na književnom planu, slijedilo je prvo pravo "dostojevskijansko" ostvarenje, kratki roman "Dvojnik" (1846.) u kojem je prikazan raskol ličnosti činovnika Goljatkina koji tone u šizofreniju u nizu halucinacija u kojima se miješaju stvarnost i mentalne projekcije, utjelovljene u njegovom dvojniku. To originalno djelo, bogato psihološkim uvidima, nije naišlo na zadovoljavajući prijem, što je možda i razumljivo, jer po usmjerenju i profilu pripada zapravo 20. vijeku. Kao i često puta kasnije, Dostojevski je bio daleko ispred svog vremena.
Prijelom: U Sibiru
Godine 1849. dolazi do policijske zabrane djelatnosti "Petraševaca", hapšenja članova, te sadističke farse što ju je izvela carska policija: Dostojevski i njegovi drugovi su u zoru izvedeni na iscenirano strijeljanje, pročitana im je smrtna presuda, i, dok su s povezima na očima očekivali plotun streljačkog stroja, došlo je "carsko pomilovanje" kojim su, tobože, pomilovani i osuđeni na sibirsku robiju i progonstvo. U biti, carski autoriteti nisu ni mislili strijeljati uhapšenike, nego se radilo jedino o pokušaju slamanja i mrcvarenja nemoćnih ljudi. Na robiji Dostojevski proživljava teške dane, zdravlje mu se pogoršava, a snagu nalazi u revizatalizaciji kršćanske vjere, te prolazi ideološku preobrazbu (o kojoj postoje različita mišljenja). Iz suprotstavljenih stavova jasno je da je Dostojevski i prije katorge naginjao kršćanskom misticizmu, te da njegov utopijski socijalizam nije slijedio materijalističke doktrine poput Feuerbachove, nego iz idealističkih nazora Fouriera i Schillera, shvaćanja koja je kasnije ismijavao, no koja nisu prestala biti centrom njegovih opsesija. Istinska novost u njegovom pogledu na svijet u postsibirskom razdoblju je glorifikacija carističkog despotizma, ruskog nacionalizma i pravoslavlja, te općenito protivzapadnih stavova u kojima se Dostojevski približio slavjanofilima, no nikad potpuno ni u cijelosti. Naime, autor je do konca života, uprkos svim prepirkama sa lijevim radikalima, zadržao preveliku dozu subverzivne ideološke energije koju nije mogao kanalizirati nijedan režim, a kamoli opskurantistička ruska despocija. Pisac je četiri godine robijao, a nakon toga je četiri godine prisilno služio kao običan vojnik u teškim uvjetima zabačenih krajeva azijske Rusije. Tu je i upoznao svoju prvu suprugu, tuberkuloznu i histeričnu udovicu, koja mu je kasnije poslužila kao prototip za niz ženskih likova u romanima.
Povratak
Nakon povratka u Petrograd, Dostojevski objavljuje "Zapise iz mrtvoga doma" (1860.-1862.), poludokumentarni opis vlastita robovanja koji realistički rekreira situacije u sibirskom zatočeništvu. Taj roman, jedna od najpoznatijih knjiga o robovanju, prethodnica mnogobrojne ruske "logoraške literature" 20. vijeka (Solženjicin, Šalamov), polučuje velik uspjeh i donosi autoru djelomičnu carevu rehabilitaciju. No, nesređene i nesretne porodične prilike (prvi brak, koji se bio od početka agonija koja je obilovala mučenjima i optuživanjima obje strane, završio je smrću žene od tuberkuloze), kao i osobna ljudska drama (pojačavanje simptoma epilepsije, smrt brata Mihajla s kime je zajednički uređivao novine i koja ga je dovela u dužničku krizu, zasnivanje veze s radikalnom ruskom feministkinjom) dovode Dostojevskog u tešku situaciju koja je djelomično usporila njegovo stvaralaštvo. Primjer je roman "Poniženi i uvrijeđeni" (1861.) koji, uprkos za pisca "reprezentativnom" naslovu, zaostaje za većinom njegovih prijašnjih, a kamoli budućih djela. Dostojevski pred vjerovnicima bježi u zapadnu Evropu, na prvo od nekoliko putovanja, kada je boravio u Njemačkoj, Francuskoj, Švicarskoj, Italiji i Engleskoj. U Londonu posjećuje Hercena i Bakunjina, a u Švicarskoj i Francuskoj provodi mučne dane u svađama i ispadima ljubomore. Naime, ljubavnica ga je prevarila i napustila. Tokom 1860-ih je u još nekoliko navrata posjetio Evropu, ovaj puta s drugom ženom, Anom Snjitkinom, koju je upoznao kao daktilografkinju pri stvaranju romana "Kockar", i koja mu je donijela porodični mir i sreću, postala majkom njegove djece, te ga odvikla od kockarske ovisnosti.
Razdoblje velikih ostvarenja
Godine 1864. Dostojevski objelodanjuje briljantne "Zapise iz podzemlja" - jedan od najintenzivnijih kratkih romana uopšte, preteču ispovjednih narativnih djela Camusa, Krleže, Rilkea, Hamsuna i Sartrea. U njemu je autor primijenio niz postupaka u kojima je obnovio prozne tehnike i postavio obrazac svojih budućih velikih romana: ideološki obračun s utopijskim i opštenito "humanističkim" liberalnim stereotipima, obilje esejističkih elemenata koji su esencijalno dramatizirani sokratovski dijalozi vođeni u atmosferi nabijenoj strastima i skandalima; novinarski stil kojemu je jedina svrha funkcionalnost u saopštavanju piščeve vizije, a ne estetski doživljaj kao takav; psihološku tipologiju koja obuhvata, kao najčešće tipove likova, krotke i ponizne kršćane (Sonja Marmeladova, Aljoša Karamazov, knez Miškin), nihilističke cinike (Svidrigajlov, Nikolaj Stavrogin), radikalne intelektualce u borbi protiv svih općeprihvaćenih vrijednosti (Rodion Raskoljnikov, Ivan Karamazov, Ivan Kirilov), djecu iz "slučajnih obitelji" i ljude kojima je povrijeđeno dostojanstvo (junak romana "Mladić", "Zapisi iz podzemlja"). Dostojevski je razvio tehniku struje svijesti davno prije no što je postala popularna u anglo-američkom romanu 20. vijeka (primjer je duža pripovijest "Krotka", kao i dijelovi velikih romana, npr "Zločin i kazna"), sažeo je radnju u svega nekoliko dana ("Idiot", "Zločin i kazna") ili sati, dajući vremenski presjek u svijesti pripovjedača ("Krotka"), te stvorio istinski "polifoni roman" (kako ga je nazvao istaknuti ruski književni i jezični teoretičar Mihail Bahtin) u kojemu mnogoglasje ideološke i vjerskofilozofske borbe koja razdire protagoniste nalazi izraza kako u interioriziranim svijestima, tako u dramski nabijenim dijalozima. Većina njegovih romana je smještena u tmurnu atmosferu velegradskog "podzemlja", središtena oko uzbudljivih događaja baštinjenih iz trivijalnog romana i crnih hronika (ubistvo, očeubistvo, zločin, krađa, skandali razne vrste) i vrti se oko za čovječanstvo "prokletih pitanja": naravi zla, ljudske patnje, smrtnosti i besmrtnosti, postojanja i nepostojanja Boga, slobode i odgovornosti, sudbine Rusije i Zapada. Kako su primijetili neki kritičari, Dostojevski je bitno spiritualni autor, te je njegova karakterizacija čovjeka kao "srca u kojem se bore Bog i Sotona, a zalog je ljudski život" vjerovatno i adekvatan opis njegovog vlastitog stvaralaštva. Iako se nerijetko ističe piščev utjecaj na književnost psihoanalitičke inspiracije (što je ispravna tvrdnja), ne može se poreći da su glavna djela Dostojevskog utjelovljene metafizičke drame: tu je činjenicu sažeo francuski pisac Albares u tezi da je za Dostojevskog, u opreci prema golemoj većini ostalih romanopisaca, čovjek primarno ne biološko, socijalno, ekonomsko, psihološko, nego metafizičko biće.
U velike romane Dostojevskog obično se broje sljedeća djela: "Zločin i kazna" (1866.), njegovo tehnički najsavršenije djelo, o ideološki motiviranom ubistvu s glavnim likom Rodionom Raskoljnikovim, prototipom Nietzscheova natčovjeka, slomljenim u nihilizmu i spašenom ljubavlju prostitutke, svetice Sonje Marmeladove; "Idiot" (1868.), u kojem je Dostojevski dao lik "fatalne žene" Nastasje Filipovne (oblikovan prema sjećanju na prvu suprugu), te kristoliki lik kneza Miškina, pokušaj portreta neuvjetovanog dobra; "Bjesovi"/"Demoni"/»Zli dusi" (1872.), "najdostojevskijevski" roman o grupi nihilističkih revolucionara, djelo metafizičke aure u ruhu prvog modernog političkog romana; "Mladić"/»Žutokljunac» (1875.), rusku verziju njemačkog odgojnog romana, koji karakteristično vrije skandaloznim i nevezanim događajima i ne vodi, poput klasičnih "Bildungsromana» Goethea ili Kellera, ni u kakvu sređenu građansku egzistenciju, nego završava vrlogom kaosa kojim je i počeo; te posljednje, najopsežnije i najveće djelo, "Braća Karamazovi» (1881.), formalno o patricidu u obitelji s ocem (Fjodorom) i četvoro braće (Dimitrijem, Ivanom, Aljošom, Smerdjakovim), no romanom u kojem je pisac sumirao sve svoje opsesivne teme, i za koji se može reći da mu je glavni "junak» Zlo, oličeno u Satanu, no pobijeđeno porukom nade u uskrsnuće i vječni život.
Smrt i utjecaj
Dostojevski je umro 1881., iznenada, nakon krvarenja uzrokovanog epileptičnim napadom. Život mu je u posljednjim godinama bio sređen, i može se reći da se oslobodio materijalne oskudice i nevolja koje su ga pratile veći dio života. Najveću predsmrtnu slavu je postigao znamenitim govorom na otkrivanju spomenika Puškinu, u kojem je veličao ruski nacionalni genij. Namjeravao je napisati ostatak "Braće Karamazova" (koji su zamišljeni kao dio trilogije ili čak tetralogije), no sudbina ga je omela u naumu. Priređena mu je veličanstvena sahrana u kojoj je, po procjenama policije, učestvovalo od 60.000 do 100.000 ljudi, studentske omladine, običnih građana i svih slojeva društva, a sam se sprovod pretvorio u demonstracije protiv carizma, uprkos piščevom dvosmislenom stavu prema cijelom pitanju, kao i poluslužbene "kanonizacije" Dostojevskog od strane carističkog režima. Sahranjen je, protiv svoje želje, kraj dvorskog pjesnika Žukovskog, a ne uz grob prijatelja Njekrasova, pjesnika "tuge i osvete".
Fjodor Dostojevski pripada najužem krugu svjetskih vrhunskih pisaca, poput Dantea, Shakespearea, Tolstoja, Cervantesa, Prousta i još nekolicine autora. Njegov uticaj na svjetsku književnost je ogroman, od Leonida Leonova do Hermana Hessea, od Williama Faulknera do Franza Kafke, od Marcela Prousta do Gabriela Garcie Marqueza. Rijetko je koji moderni pisac izbjegao njegovoj sjeni, a puno mu duguju pokreti ekpresionizma i egzistencijalizma.
IC 2477
IC 2477 je nepostojeći astronomski objekat naveden u Novom općem katalogu koji je opisan da se nalazi u sazviježđu Lav. Ovaj objekat je zapisao Stephane Javelle 1. maja 1896. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Geografski centar Švicarske
mini|250px|Oznaka geografskog centra Švicarske Geografski centar Švicarske se nalazi na lokaciji Älggi-Alp u kantonu Obwalden, sa koordinatama: 46°48′4″ S(sjever) 8°13′36″ I (istok)﻿ / ﻿46.80111°S 8.22667°I﻿ / 46.80111; 8.22667 Koordinate: 46°48′4″S 8°13′36″I﻿ / ﻿46.80111°SI8.22667°E﻿ / 46.80111; 8.22667 (Švicarska mreža: 660158/183641).
Kako je tačna lokacija centra nepristupačna, kamen koji simbolizira centar je smješten oko 500 metara jugoistočno.
SEPT5
Septin-5 jest protein koji je kod ljudi kodiran genom SEPT5 sa hromosoma 22.
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 369 aminokiselina, a molekulska težina  42 777 Da.
Funkcija
Ovaj gen je član porodice gena septinskih proteina koji vezuju nukleotide, prvobitno opisane u kvascima. kao regulatorni proteini ciklusa ćelijske deobe. Septini su visoko konzervirani u kvasacima, rodu Drosophila i miševima i izgleda da regulišu organizaciju citoskeleta. Poremećaj funkcije septina remeti citokinezu i dovodi do velikih višejedarnih] ili poliploidnih ćelija. Ovaj gen je mapiran na hromosomu 22, regija q11, koja se često deletira u DiGeorgeovim i velokardiofacijalnim sindromima.
Elizabeth Barrett Browning
Elizabeth Barrett Browning (pokraj Durhama, 6. mart 1806. - Firenca, 29. juni 1861.), engleska književnica.
SEPT5
Funkcija
Translokacija koja uključuje gen MLL i ovaj gen također je prijavljena kod pacijenata s akutnom mijeloidnom leukemijom. Uočena su dvije varijante transkripta ovog gena, glavni od 2,2 kb i manji od 3,5 kb. Forma od 2,2 kb je posljedica korištenja nekonsenzusnog poliA signala (AACAAT). U nedostatku poliadenilacija sa ovog nesavršenog mjesta, koristi se konsenzusni poliA signal nizvodnog susjednog gena (GP1BB; trombocitni glikoprotein Ib), što rezultira transkriptom od 3,5 kb. Identificirana je i alternativno prerađena varijanta transkripta s drugim krajem od 5', ali njegova priroda pune dužine nije u potpunosti utvrđena.
Interakcije
Pokazalo se da SEPT5 ima interakcije sa:
Elizabeth Barrett Browning
Od čitavog njenog opsežnog, ali često nedovoljno oblikovanog stvaralaštva, održali su se u književnosti "Krik djece", patetični protest protiv eksploatacije dječjeg rada u tvornicama, i ciklus soneta "Soneti s portugalskog", poetski dokaz njene ljubavi prema suprugu, pjesniku R. Browningu , a ubraja se među najbolje ljubavne pjesme u engleskoj književnosti. U spjevovima "Prozori palače Guidi" i "Pjesme Kongrsu" inspirirala se borbama za oslobođenje Italije, a djelo "Aurora Leigh" je odraz političkih i društvenih prlika u viktorijanskoj Engleskoj. Njeno djelo karakteriše dubina osjećaja, ljubav prema Italiji i obilje autobiografskih elemenata.
NGC 4079
NGC 4079 (također poznat kao IRAS 12022-0206, MCG 0-31-34, PGC 38240 i UGC 7067) je galaksija koja je udaljena oko 280 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Djevica. Najveći prečnik je 2,30 (188 hiljada sg) a najmanji 1,6 uglovnih minuta (130 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 15. aprila 1828. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Schaffhausen (kanton)
Schaffhausen je kanton smješten na sjeveru Švicarske sa 74.527 stanovnika (2007). Službeni jezik u kantonu je njemački. Glavni grad kantona je Schaffhausen.
Galicija
Slovenija:
Španija:
HD 206610 b
HD 206610 b je ekstrasolarna planeta koja kruži oko zvijezde K-tipa HD 206610, udaljene otprilike 633 svjetlosne godine u sazviježđu Vodolija.
Planeta HD 206610 b nosi naziv Naron. Ime je odabrano zbog kampanje koju je pokrenula Bosna i Hercegovina u NameExoWorlds povodom stote obljetnice Međunarodne astronomske unije (IAU), 2019. godine. Naron je jedno od imena rijeke Neretve u Hercegovini koje potječe od Kelta, a koji su je nazivali Nera Etwa što znači tekuće božanstvo. Zvijezda koja je domaćin ekstrasolarnoj planeti HD 206610 zove se Bosona, a to je ime koje je teritoriji Bosne dato u 10. vijeku.
HD 206610 je zvijezda, narandžasti div, od nas udaljena oko 482 svjetlosne godine i pripada spektralnom tipu K. Njena planeta HD 206610 b, koja je otkrivena 2009. godine je plinoviti div i malo je masivnija od Jupitera. Potrebno joj je oko 1,8 zemaljskih godina da jednom obiđe oko svoje zvijezde, od koje je udaljena 1,74 astronomskih jedinica (jedna astronomska jedinica odgovara prosječnoj udaljenosti Zemlje od Sunca).
KK Union Olimpija
KK Union Olimpija je slovenski košarkaški klub iz Ljubljane.
Historija
Klub je osnovan 1946 godine u okviru fiskulturnog društva Sloboda. Krajem iste godine je preimenovan u Enotnost (Jedinstvo).
Taj je naziv nosio do 1954, kada postaje AŠK Olimpija. Od tada klub je zadržavao nastavak Olimpija, ali obično je ispred tog naziva naziv nekog od sponzora kluba.
Prvu utakmicu klub je odigrao iste godine kad je i osnovan, 1946.
Ramayana
mini|Skulptura Hanumana Ramayana (Sanskrit, रामायणम्) je drevna indijska epska poezija, koji govori o borbi božanskog princa Rame da spasi svoju ženu Situ od kralja demona Ravane. Pored Mahabharata-e, sačinjava osnovu drevne Hindu historijske tradicije pod nazivom Itihasu. Ramayana je jedan od najvećih antičkih epova u svjetskoj književnosti. Sastoji se od skoro 24.000 stihova koji su uglavnom pisani u šloka metru, a svaki stih se sastoji od 32 sloga. Cjelokupno djelo je podijeljeno u sedam kandasa (knjiga) i oko 500 sargasa (poglavlja). U hinduističkoj tradiciji se smatra za "adi-kavya" (prvu pjesmu). Prikazuje dužnosti u odnosima između ljudi, prikazujući idealne likove kao što su: idealni otac, idealan sluga, idealan brat, idealna supruga i idealan kralj. Ramayana je imala važan utjecaj na kasniju sanskritsku poeziju i hinduistički život i kulturu. Kao i Mahabharata, Ramayana nije samo priča: ona prikazuje učenje drevnih hinduskih mudraca u narativnoj alegoriji, preplićući filozofske i etičke elemente.
Ovo djelo je nastalo u 5.vijeku p. n. e.
KK Union Olimpija
Historija
Prvi trofej prvaka Jugoslavije, klub je osvojio 1957. Nakon toga klub je još pet puta bio prvak bivše države.
Ramayana
O djelu
Epski, tradicionalno pripisan hinduskom mudracu Valmikiju, pripovijeda o životu Rame, legendarnog princa kraljevine Kosala i o spletki kojom je Rama, božanski junak i kralj, uklonjen s prijestolja. Ramayana slijedi njegov četrnaestogodišnji progon u šumu iz kraljevstva njegovog oca kralja Dasharatha, na zahtjev njegove druge supruge Kaikeyi. Rama putuje preko šuma u Indiji sa suprugom Situ i bratom Lakšmanom. Tokom njihovog putovanja Ramina vjerna supruga biva oteta od strane Ravane, demonskog kralja utvrđenog grada Lanka i odvedena u Šri Lanku. To je dovelo do rata s njim i Raminog eventualnog povratka u njegov rodni grad Ayodhya gdje je bio krunisan za kralja. Rama je utjelovljenje pravednosti i smatraju ga jednim od deset avatara (utjelovljenja) boga Višnua. Pojavilo se mišljenje da bogovi u svakom razdoblju šalju jednog avatara.
KK Union Olimpija
Historija
Nakon raspada Jugoslavije 1991 u novoosnovanoj slovenskoj košarkaškoj ligi Olimpija je više puta bila šampion Slovenije. Od međunarodnih uspjeha se iz tog vremena izdvaja osvajanje košarkaškog Eurokupa 1994.
Ramayana
Značaj djela
U narodnom hinduizmu priča o Rami ne sluša se samo od ranog djetinjstva, već postaje i osnova svakodnevnog života. Ramu se zaziva na početku svakog pothvata i zahvaljuje mu se poslije uspješno obavljenog posla. Njegova junačka djela postala su primjer za ugledanje i poticaj za ispravno ponašanje. Njegovo ime služi za utjehu ostarjelima i pjevaju ga na sahrani, dok se tijelo mrtvog čovjeka odnosi na spaljivanje.
KK Union Olimpija
Dvorana
Do 2010 KK Olimpija je svoje domaće utakmice igrala u dvorani Tivoli, koja je kapaciteta 4.000 i 5.500 gledalaca.
Ramayana
Značaj djela
Ramina žena, Sita, postala je primjer vjerne žene, te su je veličali zbog vrlina ljubavi i odanosti.
KK Union Olimpija
Dvorana
Te je godine klub preselio u novosagrađenu Arenu Stožice, gdje i danas igra. Ona je kapaciteta 13.000 gledalaca.
Pothvati Sherlocka Holmesa
Pothvati Sherlocka Holmesa (Exploits of Sherlock Holmes, izdan 1954.) je zbirka kratkih priča o Sherlocku Holmesu koju su napisali Adrian Conan Doyle i John Dickson Carr.
Sastoji se od:
Thomas Chatterton
Thomas Chatterton (Bristol, 20. novembar 1752. - London, 25. august 1770.), engleski pjesnik
Od ranog djetinjstva čitao je stare srednjevjekovne rukopise i već u svojoj dvanaestoj godini sastavlja pjesničke mistifikacije. Izmislio je lik Thomasa Rowleya, tobožnjeg svećenika iz XV. vijeka, te zaodjenuvši svoje pjesme u starinski jezik podmeće ih kao tvorevine drevnih barda.
U 15. godini postao je odvjetnički pisar, a zatim odlazi u London, gdje se otkriva da su Rowleyeve pjesme falsifikat. Chatterton se pokušava izdržavati saradnjom u novinama, no novine loše plaćaju njegovu saradnju, a prijatelji mu uskraćuju pomoć, te u neimaštini počinjuje samoubistvo u svojoj 18. godini. Njegovo književno djelo, usprkos fragmentarnosti i autorovoj mladosti, jedna je od najsnažnijih pojava engleske predromantike. Njegova osobna tragedija i izuzetna pjesnička zrelost učinile su ga miljenikom engleskih romantika (Shelley, Wordsworth, Coleridge, Keats).
IC 822
IC 822 (također poznat kao MCG 5-30-85 i PGC 43196) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 856 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Berenikina kosa. Najveći prečnik je 0,40 (100 hiljada sg) a najmanji 0,4 uglovnih minuta (100 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Rudolf Ferdinand Spitaler 18. marta 1892. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
NGC 1304
NGC 1304 (također poznat kao MCG -1-9-30, NGC 1307 i PGC 12575) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 183 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Eridan. Najveći prečnik je 1,40 (74 hiljade sg) a najmanji 0,8 uglovnih minuta (43 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 5. oktobra 1785. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Schwyz (kanton)
Schwyz je kanton smješten u centralnom dijelu Švicarske, između švicarskih Alpa na jugu, jezera Lucerne na zapadu i Ciriškog jezera na sjeveru. Prema podacima sa kraja 2016. godine u kantonu je živjelo 155.863 stanovnika. Službeni jezik u kantonu je njemački. Glavni grad kantona je Schwyz.
Zastava Švicarske je nastala iz grba kantona Schwyz.
Albert II, knez Monaka
Albert II (punim izvornim imenom Albert Alexandre Louis Pierre; rođen 14. marta 1958. godine) je trenutni monegaški monarh i glava porodice Grimaldi.
Djetinjstvo i obrazovanje
Rođen je kao prvi sin kneza Rainiera III i glumice Grace Kelly. Knez ima jednu stariju sestru, princezu Caroline, i jednu mlađu sestru, princezu Stéphanie. Kao jedini sin kneževskog para, od rođenja do nasljeđivanja monegaškog trona nosio je titulu nasljednog kneza od Monaka.
Završio je Srednju školu Albert I i zatim se upisao na koledž Amherst u Massachusettsu, gdje je studirao političke nauke, ekonomiju, muziku i englesku književnost. U mladosti je bio uspješan sportist; učestvovao je na svim Zimskim olimpijskim igrama od 1988. do 2002. godine.
Namjesništvo
Dana 7. marta 2005. godine Albertov otac je primljen u bolnicu i ubrzo smješten na intenzivnu njegu. Dana 31. marta monegaška palača objavila je da će Albert, nasljedni knez od Monaka, preuzeti dužnosti regenta i obavljati suverenske dužnosti koje njegov otac više nije bio u mogućnosti ispunjavati.
Kako se zdravlje ostarjelog kneza sve više pogoršavalo, pitanje Albertovog zakonskog potomstva je postajala javna i politička briga. Statut Monaka davao je pravo na tron samo zakonskim potomcima prethodnog kneza - Rainierova sestra je tako izgubila pravo na nasljedstvo čim je njen brat preuzeo tron. Ako bi tron naslijedio Albert i umro bez zakonskog potomstva, prema tom zakonu izumrla bi dinastija Grimaldi i Monako bi prestao biti nezavisna kneževina - postao bi francuski protektorat. Statut jeste, međutim, dozvoljavao knezu da usvoji nasljednika, ali tek nakon što knez navrši pedeset, a posvojenik 21 godinu. Ovaj zakon ukinut je 2. aprila 2005. godine i donesen je Kneževski zakon 1.249, koji omogućava braći i sestrama kneza da ga naslijede ukoliko on nema djece, po pravilu primogeniture, s tim da braća imaju prednost nad sestrama. U oktobru 2005. godine ovaj zakon je postao važeći, kada ga je priznala Francuska. Novi zakon vratio je Albertove sestre i njihove potomke u nasljedni niz, ali je onemogućio Albertu da posvoji nasljednika.
Pitanje braka i nasljednika
Sve dok knez Albert II ne dobije dijete s kneginjom, njegova starija sestra Caroline, supruga princa od Hanovera, ostaje prijestolonasljednica.
NGC 5554
NGC 5554 (također poznat kao NGC 5564 i PGC 51160) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 346 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Djevica. Najveći prečnik je 0,70 (71 hiljada sg) a najmanji 0,5 uglovnih minuta (50 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Albert Marth 8. maja 1864. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
John Dryden
John Dryden (19. august 1631 – 1. maj 1700) bio je engleski književnik.
Poslije studija u Cambridgeu, dolazi u London, gdje stihovima slavi Cromwella, zatim Karla II. Uspjeh kod publike doživio je svojim herojskim tragedijama. Često je pretjerivao u svojim djelima, te je bio predmet satire među suvremenim piscima, ali im je i uzvraćao jedankom mjerom u svojim komadima. Sudjelovao je u političkom životu svoga doba obilno se koristeći svojim satiričkim telentom. Bio je kraljevski historiograf. Do pojave Popea bio je najveća ličnost engleskoga klasicizma, no njegovo djelo je neujednačeno: od slabih komedija do majstorske satire. Utemeljitelj je "comedy of manners" (komedija na motive tzv. visokog društva), a eseji su mu pribavili naziv "otac engleske proze".
Vrčići
Vrčići su naseljeno mjesto u sastavu grada Paga, na ostrvu Pagu, Zadarska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare općine Pag.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Vrčići je imalo 37 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Difuzna radijacija Zemlje
mini|200px|Vedro plavo nebo. Difuzna radijacija Zemlje ili nebesko zračenje. Difuzna radijacija predstavlja raspršivanje (difuziju) sunčevih zraka u oblake, vodene kapljice i kristaliće leda u raznim pravcima, pri čemu sunčevi zraci sadržavaju svoju talasnu dužinu. Taj proces u atmosferi naziva se difuzna refleksija kojom se 16 puta više rasturaju kratkotalasni ultraljubičasti zraci u odnosu na infracrvene. Njena najveća uloga je svjetlost, odnosno izmijenjena zračna sunčeva energija koja se difuznom refleksijom pretvara u svjetlosnu energiju. U svom dnevnom hodu maksimumi difuzne refleksije su u prva tri sata nakon izlaska Sunca i pred zalazak Sunca kada je difuzna radijacija veća od direktnog sunčevog zračenja. Tokom dana kada je Sunce visoko nad horizontom nebo je plavo usljed difuznog rasturanja kratkotalasnih ultraljubičastih zraka od čestice prašine. Difuzna refleksija raste sa povećanom količinom vodene pare u zraku i porastom geografske širine. Na primjer, oko 50 do 80 % od ukupne radijacije tokom godine u Štokholmu otpada na difuznu radijaciju ili zračenje. Navedeno zračenje je posebno značajno kao izvor svjetlosti u višim geografskim širinama tokom zimskih mjeseci.
SEPT3
Neuronski-specifični septin-3 jest protein koji je kod ljudi kodiran genom SEPT3 sa hromosoma 22.
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 358 aminokiselina, a molekulska težina  40.704 Da.
Funkcija
Ovaj gen pripada septinskoj porodici GTPaza. Članovi ove porodice su potrebni za citokinezu. Ekspresija je pojačana retinoinskom kiselinom u ljudskoj teratokarcinomskoj ćelijskoj liniji. Specifična funkcija ovog gena nije utvrđena. Alternativna prerada ovog gena rezultira višestrukim varijantama transkripta.
IC 823
IC 823 je zvijezda i nalazi se u sazviježđu Berenikina kosa. Prvo otkriće je napravio Guillaume Bigourdan 17. aprila 1885. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.