cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Slobodno skijanje na Zimskim olimpijskim igrama 2014.
U aprilu 2011. Međunarodni olimpijski odbor odobrio je dodavanje discipline halfpipe u obje konkurencije. U julu 2011. u program je uvrštena i disciplina slopestyle.
Satnica takmičenja
mini|desno|250px|[[Rosa Hutor, gdje su održana takmičenja u slobodnom skijanju]]
Zemlje učesnice
Učestvovalo je 267 takmičara iz 30 država. U zagradama je broj takmičara iz svake države posebno. Debitanti u slobodnom skijanju bili su Belgija, Brazil, Britanska Djevičanska ostrva i Čile. Paragvaj je bio debitant na ZOI uopće, a njegov jedini predstavnik nastupio je u ovom sportu.
Kvalifikacije
Maksimalni dozvoljeni broj takmičara koji su mogli nastupiti u takmičenjima u slobodnom skijanju iznosio je 282. Svaka država mogla je poslati najviše 26 takmičara (s maksimumom od 14 muškaraca ili 14 žena). Svaka disciplina imala je drugačiju kvotu.
Kontroverze
I Kanada i Slovenija uložile su odvojene žalbe Arbitražnom sudu za sport navodeći da je trojici francuskih skijaša u finalu ski-krosa trener ilegalno zamijenio skijaške pantalone i da im je to dalo prednost u aerodinamici nad ostalim takmičarima. Obje zemlje prvo su se žalile FIS-u, ali su odbijene pošto su žalbe uložene nekoliko sati nakon finala (rok je bio 15 minuta po završetku utrke). Na kraju je i sud odbio žalbe složivši se s FIS-ovim obrazloženjem.
Napomena
Kanađanin Alexandre Bilodeau postao je prvi olimpijski pobjednik u slobodnom skijanju koji je odbranio zlatnu medalju nakon pobjede u mogulima 2010. u Vancouveru, a njegova zemljakinja Justine Dufour-Lapointe postala je najmlađa olimpijska pobjednica u slobodnom skijanju (u bilo kojoj disciplini), pobijedivši također u mogulima.
NGC 5148
NGC 5148 (također poznat kao MCG 1-34-21 i PGC 47060) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 309 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Djevica. Najveći prečnik je 0,70 (63 hiljade sg) a najmanji 0,7 uglovnih minuta (63 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio Albert Marth 30. aprila 1864. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
IC 980
IC 980 (također poznat kao PGC 1020574) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 311 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Djevica. Najveći prečnik je 0,50 (45 hiljada sg) a najmanji 0,5 uglovnih minuta (45 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Stephane Javelle 16. juna 1893. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
NGC 472
NGC 472 (također poznat kao MCG 5-4-22, PGC 4833 i UGC 870) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 244 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Ribe. Najveći prečnik je 1,30 (92 hiljade sg) a najmanji 1,1 uglovnih minuta (78 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Heinrich Louis d'Arrest 29. augusta 1862. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Balistika
Balistika grč. βάλλειν – ballein = (iz)baciti je polje mehanike koje se bavi lansiranjem, ponašanjem letova i efektima udara projektila, posebno dometa municije oružja kao što su meci, nevođene bombe, rakete ili slično; nauka ili umjetnost dizajniranja i ubrzavanja projektila kako bi se postigla željena izvedba.
Balističko tijelo je tijelo koje se slobodno kreće sa impulsom, a koje može biti izloženo silama kao što su sile plinova pod pritiskom iz cijevi pištolja ili mlaznog pogona, normalne sile od riblanja, i gravitacije i povlačenja zraka tokom leta.
Balistički projektil je projektil koji se navodi samo tokom relativno kratke početne faze leta sa motorom, a putorija je naknadno vođena zakonima klasične mehanike; za razliku od (naprimjer) kraćeg projektila koji se aerodinamički vodi u letenju na motor kao aviona s fiksnim krilom.
Projektili
Projektil je bilo koji objekt projektiran u prostor (prazan ili ne) djelovanjem sile. Iako je svaki predmet u kretanju kroz svemir (naprimjer bačena bejzbol lopta) projektil, termin se najčešće odnosi na dometno oružje. Za analizu projektilskog traktorija koriste se matematičke jednadžbe kretanja
Bacanje
Bacanje je ispaljivanje projektila rukom. Iako neke druge životinje mogu bacati, ljudi su neuobičajeno dobri bacači zbog svoje velike spretnosti i dobrog vremena, a vjeruje se da je to evoluirana osobina. Dokazi o ljudskom bacanju datiraju prije dva miliona godina. Brzina bacanja od 90 mph koja se nalazi kod mnogih sportista daleko premašuje brzinu kojom čimpanze mogu bacati stvari, a to je oko 20 mph. Ova sposobnost odražava sposobnost ljudskih rame mišića i tetiva da pohranjuju elastičnost sve dok ne bude potrebno za pokretanje objekta.
Praćka
Praćka je projektilsko oružje koji se obično koristi za bacanje tupog projektila kao što su "praćkinii meci" od kamena, gline ili olova
Praćka ima malu kolijevku ili torbu u sredini dvije dužine gajtana. U torbicu stavlja se projektil za izbacivanje. Srednji prst ili palac se stavlja kroz omču na kraju jedne vrpce, a jezičak na kraju druge vrpce stavlja se između palca i kažiprsta. Remen se okreće u luku, a jezičak se oslobađa u tačno određenom trenutku. Ovo oslobađa projektil da leti do cilja.
Luk
Luk je fleksibilan komad materijala koji ispaljuje aerodinamičke projektile zvane strelice. Žica ili napeti gajtan spaja dva kraja i kada se vrpca povuče unazad, krajevi lučnog štapa se savijaju. Kada se struna pusti, potencijalna energija savijenog štapa pretvara se u brzinu strelice. Streličarstvo je umjetnost ili sport gađanja strijelom iz luka.
Katapult
Katapult je uređaj koji se koristi za lansiranje projektila na veliku daljinu bez pomoći eksplozivnih naprava – posebno raznih tipova antičkih i srednjovjekovnih opsadnih mašinas. Katapult je korišten od davnina, jer se pokazalo da je to jedan od najefikasnijih mehanizama tokom ratovanja. Riječ "katapult" dolazi od latinskog catapulta, koji opet dolazi od grčkog καταπέλτης – katapeltēs = sam, od κατά –kata = protiv  + πάλλω – pallō = baciti, izbaciti. Katapulte su izmislili Antički Grci.
Top
Top je obično cjevasto oružje ili drugi uređaj dizajniran za izbacivanje projektila ili drugog materijala. Projektil može biti čvrst, tečan, gasovit ili energetski i može biti slobodan, kao sa mecima i artiljerijskim granatama, ili zarobljeni kao sa taserskim sondama i kitolovcima. Sredstva za projekciju variraju u zavisnosti od dizajna, ali obično se utiču na dejstvo pritiska plina, bilo proizvedenog brzim sagorevanjem pogonskog goriva ili komprimovanog i uskladištenog mehaničkim sredstvima, koji djeluje na projektil unutar cijevi otvorenog kraja po principu klipa. Ograničeni plin ubrzava pokretni projektil niz dužinu cijevi dajući dovoljnu brzinu da održi put projektila nakon što prestane djelovanje plina na kraju cijevi ili njuške. Alternativno, može se koristiti ubrzanje putem stvaranja elektromagnetnog polja u kom slučaju se cijev može izostaviti i zamijeniti vodilicom.
Inženjer oružja ili oružar koji primjenjuje naučne principe balistike na dizajniranje patrona često se naziva balističarom.
Raketa
Raketa je projektil, svemirski brod, avion ili drugo vozilo koje dobija potisak od raketnog motora. Ispušni plinovi raketnih motora se u potpunosti formiraju od pogonskog goriva koje se nosi unutar rakete prije upotrebe. Raketni motori rade akcijom i reakcijom. Raketni motori guraju rakete naprijed jednostavnim izbacivanjem izduvnih plinova unatrag izuzetno brzo.
Rakete za vojnu i rekreativnu upotrebu datiraju najmanje od 13. stoljeća iz Kine. Značajna naučna, međuplanetarna i industrijska upotreba dogodila se tek u 20. stoljeću, kada je raketna tehnika bila tehnologija koja je omogućila Svemirsko doba, uključujući stupanje na Mjesec. Rakete se sada koriste za vatromet, oružje, rampa za izbacivanje, lansirno vozilo za vještačke satelite, ljudski svemirski let i Istraživanje svemira.
Hemijske rakete su najčešći tip raketa visokih performansi i obično stvaraju svoj izduvni plin sagorevanjem raketnog pogonskog goriva. Hemijske rakete pohranjuju veliku količinu energije u obliku koji se lahko oslobađa i mogu biti vrlo opasne. Međutim, pažljiv dizajn, testiranje, konstrukcija i upotreba minimiziraju rizike.
Potpodjela
Balistika se često dijeli u sljedeće četiri kategorije:
Vedran Škobić
Vedran Škobić (rođen 13. mai 1984. godine u Mostaru) jeste bosanskohercegovački odvjetnik iz Mostara. Dana 28. aprila 2023. godine Škobić je imenovan za ministar pravde Federacije Bosne i Hercegovine.
Balistika
Unutrašnja balistika
Unutrašnja balistika (također interna balistika), podoblast balistike, proučava pogon projektila.
Vedran Škobić
Karijera
Rođen je 13. maja 1984. godine u Mostaru, gdje je završio osnovnu školu i srednju elektrotehničk školu. Diplomirao je na Pravnom fakultetu Sveučilišta u Mostaru 2008. godine te nakon pripravničkog staža u odvjetničkom uredu 2010. godine položio pravosudni ispit pred komisijom Ministarstva pravde BiH.
Nakon pripravničkog staža u odvjetničkom uredu radio je kao pravnik u Hypo Alpe Adria Bank d.d. nakon čega se se opet zaposlio u odvjetničkom uredu. Također, karijeru pravnika je gradio društvu Aluminij d.d. Mostar kao tajnik društva, nakon čega je, od 2015. godine kao stručni suradnik u odvjetničkom uredu te naposljetku od 2020 godine samostalno obavlja odvjetničku djelatnost.
Balistika
Unutrašnja balistika
Unutrašnja balistika puške pokriva vrijeme od paljenja pogonskog goriva do izlaska projektila iz cijevi. Proučavanje unutrašnje balistike važno je za dizajnere i korisnike vatrenog oružja svih tipova, od malokalibarskih pušaka i pištolja, do visokotehnološke artiljerije.
Vedran Škobić
Karijera
Od 2014 je član Upravnog odbora Hrvatskog muškog rukometnog kluba Zrinjski. U periodu od 2016-2018 bio je njegov predsjednik.
Balistika
Unutrašnja balistika
Za raketne projektile, unutrašnja balistika pokriva period tokom kojeg raketni motor daje potisak.
Vedran Škobić
Karijera
2023. godine izabran je u predsjedništvo Hrvatskog narodnog sabora Bosne i Hercegovine.
Balistika
Vanjska balistika
Eksterna balistika je dio nauke balistike koji se bavi ponašanjem projektila u letu bez pogona.
Vedran Škobić
Karijera
Vedran Škobić je oženjen i ima jednog sina.
Balistika
Vanjska balistika
Eksterna balistika se često povezuje sa vatrenim oružjem i bavi se fazom slobodnog leta bez napajanja metka nakon što izađe iz cijev pištolja i prije nego što pogodi metu, tako da se nalazi između tranzicijska balistika i terminalna balistika.
Međutim, vanjska balistika se također bavi slobodnim letenjem raketa i drugih projektila, kao što su kugle, strijele itd.
Terminalna balistika
Terminalna balistika proučava ponašanja i efekata projektila kada pogodi svoju metu.
Terminalna balistika je relevantna, kako za projektile malog kalibra, tako i za projektile velikog kalibra (ispaljene iz artiljerijskog oruđa). Proučavanje udara ekstremno velikih brzina je još uvijek vrlo novo i još uvijek se uglavnom primjenjuje na dizajn svemirskih brodova.
Forenzička balistika
Forenzička balistika uključuje analizu metaka i udaraca metaka, kako bi se utvrdile informacije koje će se koristiti sudu ili drugom dijelu pravnog sistema. Zasebno od balističkih informacija, ispitivanje tragova vatrenog oružja i alata („balistički otisak prsta“) uključuje analizu dokaza o vatrenom oružju, municiji i tragovima oruđa kako bi se utvrdilo da li je određeno vatreno oružje ili oruđe korišteno u počinjenju zločina.
Astrodinamika
Astrodinamika je primjena balistike i nebeske mehanike na praktične probleme koji se tiču kretanja raketa i drugih svemirskih letilica. Kretanje ovih objekata se obično izračunava iz Njutnovog zakona kretanja i Njutnovog zakona univerzalne gravitacije. To je ključna disciplina u dizajnu i kontroli svemirskih misija.
Convair B-36
Convair B-36 Peacemaker jest avion pravljen po katalogu potreba Američkog ministarstva odbrane iz 1941. u kojem se navodi potreba za jednim bombarderom koji bi bio u mogućnosti s tovarom od 4,5 tona i polaskom iz SAD-a doći do ciljeva u Evropi. Uz to je bila propisana brzina od 390 km/h i dužina leta od 16.000 km i visina leta od 10.500 m. Ovaj avion s rasponom krila od preko 70 m i njihovom debljinom pri trupu od 1,83 m bio je ogroman za to vrijeme. Debljina od 1,83 m omogućavala je mehaničarima da i u letu dođu do motora. Godine 1943. naručeno je 100 aviona ovog tipa, ali su do prvog leta prošle još 4 godine. Od 1950. pogon je poboljšan i ugrađeni su mlazni umjesto zvjezdastih propelerskih motora.
Ancash
Ancash je regija na sjeveru Perua. Graniči sa regijama La Libertad na sjeveru, Huánuco i Pasco na istoku, zatim regijom Lima na jugu, a zapadno je Tihi okean. Glavni grad je Huaraz, a najveći grad i luka je Chimbote. Ime regije vodi porijeklo od riječi Quechua jezika "anqash", što znači plavo.
Wiz Khalifa
Cameron Jibril Thomaz (Minot, Sjeverna Dakota, 8. septembar 1987), poznatiji kao Wiz Khalifa, američki je reper, pjevač, tekstopisac i glumac iz Pittsbourgha. Roditelji su mu služili u američkoj vojsci. Od šeste godine volio je muziku, te je htio postati pjevač. U 14. godini pronašao je studio I.D. Labs, gdje je počeo snimati prve pjesme. Pohađao je srednju školu "Taylor Allderice". Njegova muzička karijera počela je 2005, kad je objavio svoj prvi miksani album Prine of the City: Welcome to Pistolvania.
Svoj prvi, nezavisni album Show and Prowe objavio je 2006, te je 2007. potpisao ugovor za produkcijsku kuću Warner Bros. Records. Njegovv prvi singl Say Yeah zauzeo je 19. mjesto na listi Bilboard Hot 100.Wiz je svoj drugi nezavisni album objavio Deal or No Deal objavio je 2009. Miksani album Kush & Orange Juice objavio je kao besplatni download 2010, a album je postao najtraženija tema na Googleu. Prvi singl nakon što je potpisao za Atlantic Records bio je Black and Yellow koji je debitovao na 1. mjestu liste Bilboard Hot 100. Svoj debitanski album Rolling Papers objavio je 2011. Osim singla "Black and Yellow", album sadrži još tri hit singla:On My Level, Roll Up i No Sleep. Album O.N.I.F.C trebao je izaći u septembru 2012.
Nezavisni albumi
2006 - Show and Prove 2009 - Deal or No Deal
Studijski albumi
2011 - Rolling Papers
San Francisco
San Francisco je kulturni, komercijalni i finansijski centar i 4. najveći grad u Kaliforniji nakon Los Angelesa, San Diega i San Josea. Također je jedini grad-okrug u ovoj saveznoj državi te obuhvata sjeverni kraj istoimenog poluostrva. Najgušće je naseljeni veći grad (sa brojem stanovnika većim od 200.000 ljudi) u Kaliforniji i drugi grad po gustoći naseljenosti u SAD-u, odmah iza New Yorka. San Francisco je četvrti po veličini grad u Kaliforniji. Po broju stanovnika nalazi se na 14. mjestu u SAD-u; po procjeni iz 2013. imao ih je 837.442. Grad i okolno područje poznati su kao Zalivska oblast San Franciska, koja je dio kombinirane statističke površine gradova San Josea, San Franciska i Oaklanda s procijenjenim brojem od 8,5 miliona stanovnika.
San Francisco (špa. Sveti Franjo) osnovan je 29. juna 1776, kad su španski kolonisti sagradili tvrđavu na Golden Gateu i imenovali je po Franji Asiškom. Nakon pronalaska rezervi zlata 1848. te srebra 1859. grad doživljava period ubrzanog širenja i postaje najveći grad na zapadnoj obali u to vrijeme. Zbog porasta broja stanovništva, grad je 1856. ujedno postao i okrug. Nakon što je u potpunosti bio uništen u zemljotresu i požaru 1906, grad je brzo obnovljen i 9 godina kasnije već je bio domaćin Međunarodne izložbe "Panama-Pacific". Tokom Drugog svjetskog rata služio je kao luka za ukrcavanje vojnika i ostalih službenika koji su upućivani na pacifičko ratište. Niz događaja, poput povratka vojnih lica, masovne imigracije, rasta hipijevske protivkulture, seksualne revolucije i porasta broja mirovnih pokreta zbog umiješanosti SAD-a u Vijetnamski rat, kao i ostala dešavanja koja su dovela do "Ljeta ljubavi" i pokreta za prava LGBT-osoba, utemeljili su San Francisco kao centar liberalnog aktivizma u SAD-u. U političkom smislu, građani značajno favoriziraju liberalne stranke, poput Demokratske.
Historija
mini|Misija Sv. Franjo Asiški (misija Dolores)|lijevo Najraniji arheološki dokazi ljudske prisutnosti na teritoriji današnjeg San Franciska datiraju iz perioda oko 3000. p. n. e. Grupa Yelamu naroda Ohlone boravila je u nekoliko manjih sela kada su 2. novembra 1769. došli španski kolonisti, koje je predvodio Gaspar de Portolà, što je prva dokumentirana posjeta Evropljana zalivskoj oblasti San Franciska. Sedam godina kasnije, 28. marta 1776, Španci su osnovali vojnu bazu Presidio, nakon koje su osnovali misiju "Sv. Franjo Asiški" (poznatu još pod imenom "Dolores"), koju je osnovao Juan Bautista de Anza.
Nakon stjecanja nezavisnosti od Španije 1821. područje je postalo dio Meksika. Pod meksičkom vladavinom sistem misija postepeno je ukinut i zemljišta su privatizirana. 1835. godine Englez William A. Richardson formirao je prvo nezavisno imanje blizu sidrišta na današnjem području trga Portsmouth. Zajedno s alkaldeom Franciscom de Harom osmislio je ulični plan za prošireno naselje i grad pod imenom Yerba Buena, što je počelo privlačiti američke doseljenike. Komodor John D. Sloat pripojio je Kaliforniju SAD-u 7. jula 1846. tokom Meksičko-američkog rata te je kapetan John B. Montgomery došao do naselja Yerba Buena da bi ga nakon 2 dana pripojio. Yerba Buena preimenovana je u San Francisco 30. januara sljedeće godine te je na kraju rata Meksiko službeno ustupio teritoriju SAD-u. Uprkos privlačnom položaju San Franciska kao luke i pomorske baze, grad je i dalje bio manje naselje s negostoljubivom geografijom. mini|lijevo|Francis Samuel Marryat, Vrh San Franciska u Kaliforniji, gleda na zaliv, M. & N. Hanhart, hromolitografija (1849) mini|lijevo|[[Luka San Franciska 1851.]]
Kalifornijska zlatna groznica sa sobom je dovela mnoštvo tragača za blagom. Tragači za zlatom, zajedno sa svojim hljebom od kiselog tijesta, gomilali su se u San Francisku na račun grada Benicije, podigavši broj stanovnika sa 1.000 na 25.000 do decembra 1849. Želja za nezamislivim bogatstvom bila je toliko velika da su posade odmah pri iskrcavanju napuštale brodove i jurile ka zlatnim poljima, ostavivši gomilu jarbola u luci San Franciska. Kalifornija je vrlo brzo postala savezna država SAD-a te je vojska sagradila Fort Point blizu moreuza Golden Gate i tvrđavu na ostrvu Alcatrazu kako bi osigurala zalivsku oblast San Franciska. Otkriće srebra, uključujući Comstockove žile srebra 1859, također je znatno doprinijelo porastu broja stanovništva. Pošto su gomile ljudi dolazile kako bi se obogatile, nepoštivanje zakona bilo je često i dio grada Barbary Coast postao je poznat kao utočište kriminalaca i središte prostitucije i kockanja.
Poduzetnici su nastojali kapitalizirati bogatstvo koje je proisteklo od Kalifornijske zlatne groznice. Prvi uspjesi ostvareni su u bankarstvu osnivanjem kompanija Wells Fargo 1852. i Kalifornijske banke 1864. Razvoj luke San Franciska i stvaranje pristupa željezničkom sistemu u istočnom dijelu SAD-a 1869. preko nove Pacifičke željeznice (grad je nerado pružio pomoć za izgradnju ove željeznice ) omogućili su zalivskoj oblasti San Franciska da postane centar trgovine. Levi Strauss započeo je biznis s tekstilnom robom, a Domingo Ghirardelli počeo je s proizvodnjom čokolade kako bi udovoljili potrebama novih stanovnika. Imigrantski radnici učinili su grad višejezičkim, te su kineski radnici na željeznici napravili Kinesku četvrt. Već 1870. Azijati su sačinjavali 8% stanovništva. Prva žičara počela je s prijevozom građana San Franciska 1873. Veći broj građevina počeo se praviti u viktorijanskom stilu, a civilne vođe vodile su kampanje za izgradnju prostranog javnog parka, što je rezultiralo planovima za park Golden Gate. Građani su sagradili škole, crkve, kina i sva obilježja građanskog života. Presidio se razvio u najvažniji američki vojni objekt na Pacifičkoj obali. Do 1890. broj stanovnika San Franciska popeo se na 300.000 te je time postao 8. grad po veličini u SAD-u u to vrijeme. San Francisco je već oko 1901. bio veliki grad poznat po svom kitnjastom stilu, skupim hotelima, razmetljivim vilama na Nob Hillu i uspješnoj umjetničkoj sceni. Prva sjevernoamerička epidemija kuge pogodila je San Francisco 1900. i trajala je sve do 1904.
Veliki zemljotres pogodio je San Fransico i sjevernu Kaliforniju 18. aprila 1906. u 05:12. Kako su se zgrade rušile, oštećeni gasovodni sistem izazvao je požar, koji se brzo proširio gradom i gorio izvan kontrole nekoliko dana. Budući da vodovodna mreža nije bila u funkciji, artiljerijski korpus Presidio pokušao je suzbiti požar koristeći dinamit da sruši blokove zgrada kako bi napravio protivpožarne pregradne zidove. Više od tri četvrtine grada ležalo je u ruševinama, uključujući skoro cijeli centar grada. Tadašnji izvještaji prijavili su da je 498 ljudi izgubilo živote, dok savremene procjene dižu ovaj broj na nekoliko hiljada. Više od 400.000 stanovnika ostalo je bez domova. Izbjeglice su se privremeno naselile u kamp naselja u parku Golden Gate, Presidiju, na plažama i drugim mjestima. Mnoštvo stanovnika trajno se preselilo u East Bay.
mini|lijevo|[[Palača lijepih umjetnosti (San Francisco)|Palača lijepih umjetnosti na Međunarodnoj izložbi "Panama-Pacific" 1915.]]
Obnova je bila brza i izvođena je u velikim razmjerima. Odbivši prijedlog za potpunu rekonstrukciju ulične mreže (onakva kakva je bila), građani San Franciska fokusirali su se na brzinu. Gianninijeva Banka Italije, koja će kasnije postati Banka Amerike, davala je kredite znatnom broju ljudi koji nisu imali sredstava za život. Utjecajna asocijacija za planiranje i urbanističko istraživanje (SPUR) osnovana je 1910. kako bi se bavila kvalitetom udomljavanja nakon zemljotresa. Zemljotres je ubrzao razvoj zapadnih naselja koja su preživjela požar, uključujući Pacific Heights, u kojem je većina bogataša ponovo izgradila svoje kuće. Uništene vile u Nob Hillu postale su hoteli. Gradska vijećnica ponovo je izgrađena u stilu secesije i grad je proslavio svoj preporod na Međunarodnoj izložbi "Panama-Pacific" 1915.
Tokom ovog razdoblja izgrađen je veći dio gradske infrastrukture. U septembru 1912. gradonačelnik James Rolph angažirao je građevinskog inženjera Michaela O'Shaughnessyja kao glavnog inženjera za grad kako bi nadgledao izgradnju rezervoara Twin Peaks, tunelâ Stockton Street i Twin Peaks, općinske željeznice San Franciska, pomoćnog vodovoda i nove kanalizacije. O'Shaughnessy je od 1915. do 1927. omogućio izgradnju tramvajskog sistema San Franciska, čije su vozne linije J, K, L, M i N aktivne i danas. Najveći utjecaj na San Francisco imali su O'Shaughnessyjeva brana, rezervoar Hetch Hetchy i akvadukt Hetch Hetchy. Obilna vodoopskrba omogućila je San Francisku da se razvije u grad koji je danas. mini|desno|[[Most San Francisco–Oakland u izgradnji 1935. Izgradnja je trajala 40 mjeseci.]]
San Francisco je u narednih nekoliko godina učvrstio svoj položaj kao glavni finansijski grad; kad je 1929. došlo do kraha berze, nijedna banka iz San Franciska nije propala. Čak naprotiv, Velika depresija bila je razdoblje u kojem je San Francisco poduzeo dva velika građevinska projekta, istovremeno izgradivši mostove San Francisco–Oakland i "Golden Gate", završivši prvi 1936, a drugi 1937. Tokom ovog razdoblja Ostrvo Alcatraz, koje je prije korišteno kao vojni zatvor, postalo je lokacija saveznog zatvora maksimalne sigurnosti, u koji su bili smješteni poznati zatvorenici, poput Ala Caponea i Roberta Franklina Strouda, koji je nosio nadimak Alkatraski ptičar. San Francisco je kasnije proslavio svoju ponovo stečenu grandioznost Međunarodnom izložbom "Golden Gate" 1939. i 1940. Ostrvo Treasure napravljeno je usred zaliva kako bi se na njemu održala ova izložba.
mini|lijevo|[[USS "San Francisco" (CA-38)|USS San Francisco ispod mosta Golden Gate 1942. tokom Drugog svjetskog rata]]
Mornaričko brodogradilište Hunters Point postalo je središte aktivnosti, a Fort Mason glavna luka za ukrcavanje vojnika koji su upućivani na Pacifički front tokom Drugog svjetskog rata. Iznenadna potreba za radnicima privukla je mnoštvo ljudi u ovo područje, pogotovo Afroamerikance s juga SAD-a. Mnogi vojnici koji su se vratili sa službe u inozemstvu i civili koji su prvobitno došli samo da rade odlučili su ostati u gradu nakon završetka rata. Povelja Ujedinjenih nacija, kojom su formirane Ujedinjene nacije, potpisana je u San Francisku 1945, a sporazumom u San Francisku 1951. službeno je završen rat s Japanom.
Projekti urbanističkog planiranja sredinom 1950-ih i 1960-ih označili su rušenje i ponovnu gradnju susjedstava na zapadnoj strani grada, kao i novih autoputeva, od kojih je samo djelić izgrađen prije no što je gradska opozicija zaustavila izgradnju. Korištenje kontejnera učinilo je pristaništa San Franciska zastarjelim, pa su aktivnosti utovara i istovara tereta premještene u veću luku u Oaklandu. Grad je počeo gubiti industrijske poslove i prebacio je ekonomski fokus na turizam, kao najvažniji dio gradske ekonomije. Predgrađa su rasla vrlo brzo tako da je San Francisco prošao kroz veliku demografsku promjenu jer je jedan broj bijelaca napustio grad, a zamijenili su ih useljenici iz Azije i Južne Amerike. Od 1950. do 1980. grad je izgubio preko 10% stanovništva.
San Francisco je tokom ovog razdoblja postao magnet za američku protivkulturu. Spisatelji bitničke generacije podstakli su renesansu San Franciska i središte postavili u susjedstvu North Beach 1950-ih. Hipiji su pohrlili u Haight-Ashbury 1960-ih, s najvećim brojem tokom Ljeta ljubavi 1967. U tzv. "Zebra ubistvima" 1974. stradalo je najmanje 16 ljudi. 1970-ih grad je postao centar za pokrete za prava LGBT-osoba te se Castro pojavio kao urbano LGBT-selo; Harvey Milk izabran je u Općinsko vijeće, ali je 1978. izvršen atentat na njega i gradonačelnika, Georgea Mosconea.
Banka Amerike završila je izgradnju zgrade 555 California Street 1969, a Piramida Transamerica završena je 1972, što je pokrenulo talas "menhetnizacije", koji je trajao do kraja 1980-ih – razdoblje izgradnje nebodera u centru grada. 1980-e bile su period u kojem se dramatično povećao broj beskućnika; taj problem i danas je prisutan u gradu uprkos nekolicini pokušaja da se riješi. Zemljotres u Loma Prieti 1989. prouzrokovao je uništenje i ljudske žrtve širom Zalivske oblasti. U San Francisku je oštetio građevine u distriktu Marina i South of Marketu i ubrzao uništenje već oštećenog autoputa Embarcadero i većeg dijela Centralnog autoputa, dozvoljavajući gradu da ponovo izgradi Embarcadero kao historijsku lučku četvrt u centru grada i revitalizira susjedstvo Hayes Valley.
U posljednjih 20 godina desila su se dva "buma" prouzrokovana internetskom industrijom. Prvi je bio krajem 1990-ih (tzv. "dot-com bum"), tokom kojeg su novonastale nezavisne kompanije oživile ekonomiju San Franciska. Veliki broj poduzetnika i programera preselio se u grad, a slijedili su ih marketinški, dizajnerski i prodajni stručnjaci, mijenjajući društveni pejzaž budući da su prijašnja siromašna susjedstva postala sve džentrificiranija. Potražnja za novim domovima i radnim prostorom pokrenula je drugi bum izgradnje nebodera i sličnih građevina, ovog puta u distriktu South of Market. Broj stanovnika je zaključno sa 2000. godinom premašio prijašnji rekord iz 1950. Kad je ovaj ekonomski balon pukao 2001, mnoge kompanije su zatvorene te su otpustile svoje zaposlenike. Uprkos ovome, visoka tehnologija i poduzetništvo i dalje su jedni od stubova ekonomije San Franciska. Sredinom prve decenije 21. stoljeća počeo je bum društvenih medija, tako da je San Francisco postao popularna lokacija za tehnološke urede i popularno mjesto za življenje za ljude koji su bili zaposleni u kompanijama Silicijske doline, kao što je Google.
Geografija
desno|upright|mini|[[San Francisco (poluostrvo)|Poluostrvo San Francisco]]
San Francisco se nalazi na zapadnoj obali SAD-a, na sjevernom kraju istoimenog poluostrva i dobro je povezan s Tihim okeanom i zalivom San Franciska. Nekoliko slikovitih ostrva, poput Alcatraza, Treasurea i Yerba Buene, kao i malih dijelova Alamede, Red Rocka i Ostrva anđela, dio su grada. Dio grada su i nenastanjena ostrva Farallon, 43 km od obale. Kopneno područje grada tvori kvadrat dimenzija 11 x 11 km iako cijelo područje, uključujući vodene površine, ima površinu od skoro 600 km2. mini|upright|lijevo|Automobili putuju [[Ulica Lombard (San Francisco)|ulicom Lombard kako bi se spustili niz Russian Hill.]]
Unutar granica grada postoji više od 50 brda. Neka susjedstva dobila su naziv po brdu na kojem se nalaze, poput Nob Hilla, Potrero Hilla i Russian Hilla. Blizu geografskog centra grada nalaze se manje naseljena brda. Twin Peaks, par brda koja formiraju jednu od najviših tačaka grada, predstavljaju dobro mjesto za pogled na grad. Najviše brdo San Franciska, Mount Davidson, visoko je 283 m i na njemu stoji krst visine 31 m sagrađen 1934. Nad ovim područjem dominira Sutro, veliki crveno-bijeli radijski i TV-toranj.
Obližnji rasjedi San Andreas i Hayward odgovorni su za većinu zemljotresa iako nijedan fizički ne prolazi kroz grad. Rasjed San Andreas prouzrokovao je zemljotrese 1906. i 1989. Manji zemljotresi dešavaju se redovno. Prijetnja od većih zemljotresa igra veliku ulogu u razvoju gradske infrastrukture. Izgrađen je rezervni vodovodni sistem, a grad je nekoliko puta mijenjao svoje kodekse za gradnju, zahtijevajući modernizaciju starijih zgrada i više inženjerske standarde za novoizgrađene objekte. Uprkos ovome, i dalje postoje hiljade manjih zgrada podložnih šteti u slučaju zemljotresa. USGS počeo je izdavati prognozu za zemljotrese za Kaliforniju, koja izrađuje modele dešavanja zemljotresa u Kaliforniji.
Obala San Franciska proširila se izvan svojih prirodnih ograničenja. Cijela susjedstva, poput Marine, Mission Baya, Hunters Pointa, kao i veći dijelovi Embarcadera nalaze se na područjima deponija. Ostrvo Treasure izgrađeno je od materijala iskopanog iz zaliva i onog nastalog gradnjom tunela kroz ostrvo Yerba Buenu tokom pravljenja mosta San Francisco–Oakland. Takvo zemljište zna biti nestabilno tokom zemljotresa. Rezultirajuća likvefakcija tla stvara znatnu štetu imovini koja je izgrađena na ovom području, kao što se desilo u distriktu Marina tokom zemljotresa u Loma Prieti 1989. Većina prirodnih vodotoka grada, poput Islais Creeka i Mission Creeka, pretvorena je u odvodne kanale, preko kojih je sagrađeno još objekata, iako komisija za komunalije razmatra prijedloge za obnavljanje nekih vodotoka.
Rabrani
Rabrani su naseljeno mjesto u općini Neum, Bosna i Hercegovina.
San Francisco
Susjedstva
mini|upright|lijevo|[[Kineska četvrt (San Francisco)|Kineska četvrt jedno je od najstarijih naselja Kineza i jedno od najvećih u Sjevernoj Americi.]] Historijski centar San Franciska je sjeveroistočni kvadrant grada, koji okružuju Market Street i riva. Ovdje se nalazi Finansijski distrikt, u blizini kojeg je Union Square, glavno mjesto za kupovinu i hotele. Žičare voze putnike uza strmine do vrha Nob Hilla, koji je nekad bio centar poslovnih tajkuna, te ih dovodi do turističkih atrakcija na rivi, Fisherman's Wharfa i Pristaništa 39, s restoranima koji serviraju posebnu vrstu rakova koji se dobijaju od još uvijek aktivne ribolovne industrije. U ovom kvadrantu nalaze se i Russian Hill, stambeno susjedstvo, u kojem se nalazi poznata krivudava ulica Lombard, zatim North Beach (poznat i kao Mala Italija), koji je bio prijašnji centar bitničke generacije, i Telegraph Hill, u kojem je toranj Coit. Između Russian Hilla i North Beacha nalazi se Kineska četvrt, najstarije mjesto naseljeno Kinezima u Sjevernoj Americi. Distrikt South of Market, koji je nekad bio industrijsko jezgro San Franciska, podvrgnut je znatnim razvojnim promjenama nakon izgradnje stadiona AT&T Park i pojavljivanja malih kompanija. Ovo područje popunjavaju novi neboderi, stanovi, kao i apartmani. Daljnji razvoj dešava se južno od Mission Baya, bivše željezničke garaže, koja danas graniči sa drugim kampusom Univerziteta Kalifornije.
Zapadno od centra grada, nasuprot Aveniji Van Ness, nalazi se veliko susjedstvo Western Addition, u koje se nakon Drugog svjetskog rata doselio veliki broj Afroamerikanaca. Western Addition obično se dijeli na nekoliko manjih susjedstava, uključujući Hayes Valley, Fillmore i Japanska četvrt, koja je prije bila najveće naselje Japanaca u Sjevernoj Americi, ali je izgubila tu titulu nakon što je dosta Japanaca nasilno iseljeno tokom Drugog svjetskog rata. Western Addition preživio je zemljotres 1906. s većinom viktorijanskih građevina potpuno čitavih, uključujući poznate "Obojene dame", koje se nalaze u Alamo Squareu. Južno, u blizini geografskog centra grada, nalazi se distrikt Haight-Ashbury, koji je poznat po hipijevskoj kulturi 1960-ih. U njemu su danas neki od najskupljih butika i nekoliko kontroverznih maloprodajnih lanaca iako i dalje zadržava svoj boemski karakter. Sjeverno od Western Additiona nalazi se Pacific Heights, bogato susjedstvo s vilama koje su sagradili bogataši nakon zemljotresa 1906. Direktno sjeverno od Pacific Heightsa nalazi se Marina, susjedstvo popularno među mladim profesionalcima, koje je većinom izgrađeno na zemlji "otetoj" od zaliva. mini|upright|lijevo|[[Piramida Transamerica, najviša zgrada u San Francisku]] U jugoistočnom kvadrantu grada nalazi se Distrikt Mission, koji su u 19. stoljeću naselili Kalifornijci i useljenici iz Njemačke, Irske, Italije i skandinavskih zemalja koji su pripadali radničkoj klasi. Talas srednjoameričkog stanovništva naselio se u Missionu tokom 1910-ih, a useljenici iz Meksika postali su najdominantniji tokom 1950-ih. Posljednjih godina Džentrifikacija je promijenila demografiju dijelova Missiona s Lationamerikanaca na 20-godišnje profesionalce. Noe Valley jugozapadno i Bernal Heights južno postaju sve popularniji za mlade porodice sa djecom. Istočno od Missiona nalazi se Potrero Hill, prventstveno stambeno susjedstvo koje sadrži jedne od najboljih pogleda na centar San Franciska. Zapadno od Missiona nalazi se područje historijski poznato kao Eureka Valley, sada popularno zvano Castro, koje je jednom bilo područje na Skandinavce i Irce iz radničke klase. Postalo je prva i najpoznatija gej-četvrt i sad je centar gej-života u gradu. Distrikt Excelsior, koji se nalazi blizu južne granice grada, etnički je najraznovrsnije naselje u San Francisku. Naseljeno većinom Afroamerikancima, Bayview-Hunters Point, u krajnjem jugoistočnom uglu grada, jedno je od najsiromašnijih susjedstava i ima visoku stopu kriminala iako je bilo fokus nekoliko projekata oživljavanja i urbanističkog renoviranja.
Izgradnja tunela Twin Peaks 1918. godine povezala je jugozapadna susjedstva s centrom grada tramvajem, ubrzavajući izgradnju West Portala i obližnjeg Forest Hilla i St. Francis Wooda. Idući dalje ka zapadu, sjeverno od parka Golden Gate i protežući se sve do Tihog okeana, nalazi se Sunset, veliko susjedstvo u kojem većinu stanovništva čine Azijati iz radničke klase. U sjeverozapadnom kvadrantu grada nalazi se Richmond, također većinom naseljen ljudima iz srednje klase, ali ima i nešto Azijata i ruskih i ukrajinskih useljenika. Ova područja zajedno se nazivaju The Avenues. Oba distrikta ponekad se mogu podijeliti u dva regiona: Vanjski Richmond i Vanjski Sunset mogu se odnositi na zapadne dijelove oba distrikta dok se Unutrašnji Richmond i Unutrašnji Sunset odnose na istočne dijelove ovih distrikta.
Klima
Popularni citat, koji se pogrešno pripisuje Marku Twainu, glasi: "Najhladnija zima koju sam ikad iskusio bila je ljeto u San Francisku". San Francisco je karakterističan po mediteranskoj klimi sa svježim ljetima, koja vlada duž obale Kalifornije i koja "uopćeno ima vlažne, blage zime i suha ljeta". Budući da je okružen vodom s tri strane, Kalifornijska struja znatno utječe na vrijeme u San Francisku i promjene temperature, uzrokujući izrazito blagu klimu cijele godine s malo varijacija u temperaturi po godišnjim dobima. upright|mini|lijevo|[[Magla je česta pojava tokom ljeta u San Francisku.]]
Među većim gradovima u SAD-u San Francisco ima najhladnije prosječne dnevne, minimalne i maksimalne temperature za juni, juli i august. Tokom ljeta vrući zrak diže se u dolinama u unutrašnjosti Kalifornije i stvara područje niskog pritiska, koje privlači vjetrove iz Sjevernopacifičkog anticiklona kroz Golden Gate, što stvara hladne vjetrove i maglu, po kojima je grad poznat. Magla ima vlastiti račun na Twitteru, @KarlTheFog, koji prati znatan broj ljudi. Manje se pojavljuje u istočnim susjedstvima i tokom poznog ljeta i rane jeseni budući da su to najtoplija razdoblja godine.
Zbog oštre topografije i utjecaja mora San Francisco ima mnoštvo mikroklima. Velika brda u geografskom centru grada odgovorna su za 20-postotnu varijaciju u godišnjim padavinama između različitih dijelova grada. Također štite susjedstva koja su neposredno na istoku u odnosu na njih (kao što je Noe Valley) od maglovitih, ponekad veoma hladnih i vjetrovitih uvjeta koji se mogu doživjeti u Sunsetu; San Francisco je sunčaniji za one koji žive na istočnoj strani grada, s prosjekom od 260 vedrih i samo 105 oblačnih dana godišnje.
Temperature dostignu ili pređu 27 °C samo 21 ili 23 dana godišnje (prosječno) u centru grada i na Međunarodnom aerodromu u San Francisku (poznat po skraćenici SFO). Sušno razdoblje od maja do oktobra može biti blago i toplo s prosječnom dnevnom temperaturom od 17,1 °C u septembru. Kišovito razdoblje od novembra do aprila malo je hladnije, s najnižom prosječnom temperaturom od 10,7 °C u januaru. U godini budu prosječno 73 kišna dana, a prosječna godišnja količina padavina iznosi 601 mm. Variranje količine padavina od godine do godine visoko je; u 2013, koja je u Kaliforniji bila izuzetno sušna, u centru San Franciska palo je svega 142 mm, što je najmanje od 1849, otkad se vode podaci. Snijeg je rijetka pojava u gradu; pao je samo 10 puta od 1852, posljednji put 1976, kad je palo 130 mm na Twin Peaks.
Najviša izmjerena temperatura iznosila je 39 °C 17. jula 1988. i 14. juna 2000, a najniža −3 °C 11. decembra 1932. Nacionalna meteorološka služba pruža grafike koje prikazuju informacije u donjoj tabeli kako bi se mogao prikazati tipični godišnji iznos padavina i temperatura po mjesecima.
Prema Ministarstvu poljoprivrede SAD-a, San Francisco spada u zonu 10b u pogledu otpornosti biljaka na mraz.
Demografija
Prema popisu stanovništva iz 2010, San Francisco je imao 805.235 stanovnika. Bio je drugi veći grad u SAD-u po gustoći naseljenosti sa 6632 st/km2 (među gradovima sa više od 200.000 stanovnika).
San Francisco je fokusna tačka Zalivske oblasti San Franciska i formira dio metropolitanskog statističkog područja San Francisco–Oakland–Fremont, koje obuhvata 4,5 miliona ljudi. Također se navodi u većem kombiniranom statističkom području od 12 okruga, odnosno San Jose-San Francisco-Oakland, koje obuhvata 8,4 miliona ljudi i peto je područje po veličini u SAD-u prema podacima iz 2013. Najnovija procjena iz jula 2013. povećava broj stanovnika na 837.442.
Rase i etnicitet
Prema popisu iz 2010, ethnička struktura San Franciska bila je sljedeća: 390.387 bijelaca (48,1%), 267.915 Azijata (33,3%), 48.870 Afroamerikanaca (6,1%), 4.024 domorodaca (0,5%), 3.359 Pacifičkih ostrvljana (0,4%), 53.021 drugih rasa (6,6%) i 37.659 ljudi sa dvije ili više rase (4,7%). Bilo je 121.744 Latinoamerikanaca bilo koje rase (15,1%).
Bijelci koji nisu Latinoamerikanci sačinjavaju manje od pola stanovništva, odnosno 41,9%, dok je taj broj 1940. iznosio 92,5%. Glavne grupe Latinoamerikanaca sačinjavali su Meksikanci (7,4%), Salvadorci (2,0%), Nikaragvanci (0,9%), Gvatemalci (0,8%) i Portorikanci (0,5%). Latinoameričkog stanovništva najviše ima u distriktima Mission, Tenderloin i Excelsior. Afroameričko stanovništvo je u opadanju u novije vrijeme s 13,4% 1970. na 6,1%. Trenutni postotak Afroamerikanaca u San Francisku sličan je postotku u Kaliforniji ; suprotno tome, postotak latinoameričkog stanovništva u gradu duplo je manji od postotka istog stanovništva u Kaliforniji. Većina Afroamerikanaca živi u susjedstvima Bayview-Hunters Point i Visitacion Valley na jugoistoku grada i distriktu Fillmore na sjeveroistoku.
Stanovnici kineskog etniciteta su 2010. bili najveća etnička manjina u San Francisku sa 21,4% stanovnika; ostale zabilježene azijatske grupe bili su Filipinci (4,5%), Vijetnamci (1,6%), Japanci (1,3%), Indoamerikanci (1,2%), Korejci (1,2%), Tajlanđani (0,3%), Burmanci (0,2%), Kambodžanci (0,2%) dok su Indonežani, Laošani i Mongoli sačinjavali manje od 0,1% stanovništva. Najviše kineskog stanovništva nalazi se u Kineskoj četvrti, Sunsetu i Richmondu, dok se najviše Filipinaca nalazi u Crocker-Amazonu (koji se nastavlja na Daly City, koji ima jednu od najvećih koncentracija Filipinaca u Sjevernoj Americi), kao i u South of Marketu (SoMa).
Filipinska zajednica u gradu doživjela je preporod nakon pada stanovništva 1970-ih i 1980-ih. Zalivska oblast San Franciska dom je za više od 382.950 Amerofilipinaca te je jedna od najvećih zajednica Filipinaca izvan matične zemlje. U Tenderloinu živi veliki broj vijetnamskog stanovništva i sadrži velik broj različitih vrsta poslova i restorana, te je taj distrikt poznat pod imenom Little Saigon. Veliku prisutnost u Western Additionu imaju Korejci i Japanci budući da se tu nalazi Japantown. Pacifički ostrvljani sačinjavaju 0,4% (0,8% uključujući osobe sa djelomičnim porijeklom) stanovništva. Preko polovine ove grupe stanovništva samoanskog je porijekla, a veći broj ovog stanovništva boravi u Bayview-Hunters Pointu i Visitacion Valleyu; Pacifički ostrvljani sačinjavaju preko 3% stanovništva u obje zajednice.
Kalifornijski domoroci čine relativno mali postotak gradskog stanovništa: samo je 37,7% stanovnika rođeno u Kaliforniji dok je 25,2% stanovnika rođeno u nekoj drugoj saveznoj državi. Više od trećine stanovnika grada (35,6%) rođeno je izvan SAD-a.
Obrazovanje, domaćinstva i prihodi
Od svih većih gradova u SAD-u San Francisco je drugi po najvećem broju stanovnika s visokom stručnom spremom, odmah poslije Seattlea. Preko 44% odraslih osoba ima završen postdiplomski studij ili viši nivo obrazovanja. Kompanija USA Today izvijestila je da je Rob Pitingolo, istraživač koji je mjerio broj diplomaca po kvadratnom kilometru, ustvrdio da San Francisco ima više od 344.000 diplomaca na 121 km² gradskog područja.
Podaci iz popisa saopćili su da 780.971 osoba (97% stanovništva) živi u domaćinstvima, 18.902 (2,3%) živi u neinstitucionaliziranim grupnim četvrtima i da je 5362 (0,7%) bilo institucionalizirano. Bilo je 345.811 domaćinstava, od kojih je 63.577 (18,4%) imalo djecu mlađu od 18 godina, 109.437 (31,6%) bili su parovi suprotnog spola koji žive zajedno, 28.677 (6,3%) bile su žene na čelu domaćinstva bez prisutnog supružnika, 12.748 (3,7%) bili su muškarci na čelu domaćinstva bez prisutnog supružnika. Bilo je 21.677 (6,3%) nevjenčanih parova suprotnog spola i 10.384 (3,0%) vjenčanih parova ili u partnerstvu istog spola. 133.366 domaćinstava (38,6%) bila su domaćinstva od samo jedne osobe i 34.234 (9,9%) domaćinstava sadržavalo je osobu preko 65 godina koja živi sama. Prosječna veličina domaćinstva bila je 2,26. Bilo je 151.029 porodica (43,7% od svih domaćinstava) dok je prosječna veličina porodice bila 3,11. Bilo je 376.942 stambenih jedinica s prosjećnom gustoćom od 627,6/km2, od čega je 123.646 (35,8%) bilo zauzeto od strane vlasnika i 222.165 (64,2%) od strane iznajmljivača. Upražnjenih mjesta bilo je 2,3%, dok je postotak upražnjenih mjesta bio 5,4% za iznajmljene objekte. 327.985 osoba (40,7% stanovništva) živjelo je u stambenim jedinicama koje su bile njihove dok je 452.986 osoba (56,3% stanovništva) živjelo u iznajmljenim stambenim jedinicama.
San Francisco je imao najveći postotak od 15,4% gej i lezbijskih pojedinaca od bilo kojeg drugog od 50 većih gradova u SAD-u prema društvenoj anketi iz 2005. San Francisco također ima najveći postotak istospolnih domaćinstava od bilo kojeg američkog okruga, a Zalivska oblast San Franciska ima najveću koncentraciju istospolnih domaćinstava od bilo kojeg drugog metropolitanskog područja.
San Francisco je na trećem mjestu po prosječnom prihodu domaćinstava, koji je 2007. iznosio 65.519 $. Prosječan porodični prihod iznosio je 81.136 $ i San Francisco je na 8. mjestu od svih većih gradova u svijetu po broju milijardera koji žive unutar grada. Prateći državni trend, emigracija porodica srednje klase doprinosi nejednakosti prihoda i ostavila je grad s manjim brojem djece od bilo kojeg drugog većeg američkog grada s postotkom od 14,5%.
Stopa siromaštva je 11,8%, a postotak siromašnih porodica je 7,4%. Obje cifre su ispod državnog prosjeka. Stopa nezaposlenosti je 5,3% prema podacima iz januara 2014.
Beskućništvo
Beskućništvo je hronični i kontroverzni problem u San Francisku već od 1970-ih, kad je mnoštvo psihičkih bolesnih pacijenata pušteno zbog promjena zdravstvene zaštite i medicinskih usluga tokom 1960-ih. Broj beskućnika se procjenjuje da je 13.500 od kojih 6.500 živi na ulicama. Smatra se da grad ima najviše beskućnog stanovništva od ukupnog broja stanovnika od bilo kojeg drugog većeg grada u SAD-u. Incidenti prijavljenih nasilnih i imovinskih šteta 2009 (736 i 4.262 incidenata po 100.000 stanovnika) su malo manji od drugih gradova slične veličine u SAD-u.
Jezici i starost
Prema podacima iz 2010, 54,58% (411.728) stanovnika preko 5 godina starosti govori engleskim jezikom kao glavnim jezikom dok 18,60% (140.302) govori kineski, 11,68% (88.147) španski, 3,42% (25.767) tagaloški, 1,86% (14.017) ruski, 1,45% (10.939) vijetnamski, 1,05% (7.895) francuski, 0,90% (6.777) japanski, 0,88% (6.624) korejski, 0,56% (4.215) njemački, 0,53% (3.995) italijanski dok je jezicima pacifičkih otočana govorilo 0,47% (3.535) stanovništva preko pet godina starosti. Peko 45,42% (342.693) stanovništva, preko pet godina starosti, je govorilo maternji jezik koji nije bilo engleski.
Starosni raspon grada je sljedeći: 107.524 osoba (13,4%) ispod 18 godina starosti, 77.664 osoba (9,6%) od 18 do 24 godine starosti, 301.802 osoba (37,5%) od 25 do 44 godine starosti, 208.403 osoba (25,9%) od 45 do 64 godina starosti i 109.842 osoba (13,6%) koji su imali ili bili preko 65 godina starosti. Prosječna starost je bila 38,5 godina. Za svakih 100 žena je bilo 102,9 muškaraca, dok je za svakih 100 žena preko 18 godina bilo 102,8 muškaraca.
Ekonomija
San Francisco ima raznovrsnu ekonomiju sa poslovima u raznim industrijama poput stručnih usluga, finansijalnih usluga, turizma i visoke tehnologije, čiji se poslovi znatno povećavaju. Otprilike 25% radnika je 2012. godine bilo zaposleno u nekom poslu stručnih usluga; 16% u vladinim službama; 15% u ugostiteljstvu; 11% u obrazovanju i zdravstvu i 9% u finansijskom sektoru. BDP peto-okružnog metropolitanskog područja San Franciska je 2013. godine iznosio $388,3 milijarde.
mini|lijevo|upright|[[California Street (San Francisco)|Kalifornijska ulica u finansijskom distriktu.]]