cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Društvo novinara Bosne i Hercegovine
Misija
Društvo novinara Bosne i Hercegovine je nezavisno, nepolitičko i neprofitno udruženje profesionalnih novinara koje djeluje na teritoriji Bosne i Hercegovine, u skladu sa pravima i obavezama određenim Ustavom i Zakonima Bosne i Hercegovine. Ciljevi i djelatnosti Društva su: Pružanje podrške za slobodu javne riječi; rad na sprječavanju zloupotrebe profesije novinara; borba protiv monopola i cenzure u uređivačkoj politici printanih i elektronskih medija; zaštita novinara u istinitom, cjelovitom i pravovremenom informiranju javnosti, od svih vrsta političkih, policijskih, spolnih, rasnih, vjerskih, etničkih pritisaka i razlika; zaštita profesionalnih novinara od mobinga; zastupanje interesa novinara, članova Društva, u odnosima sa međunarodnim novinarskim organizacijama, državnim organima, drugim nevladinim organizacijama i pojedincima; rad da svi članovi Društva prihvate Kodeks novinara BiH, kao osnovni dokument profesionalnog ponašanja novinara, poštivanja etičkih normi i zaštite ugleda profesije; pružanje materijalne pomoći novinarima u cilju njihovog obrazovanja i profesionalne osposobljenosti; - saradnja sa kompanijama i naučnim institucijama za stručno usavršavanje novinara; pomoć novinarima u egzistencijalnim problemima; organiziranje seminara, konferencija, kreativnih radionica i tribina radi ostvarivanja ciljeva i djelatnosti Društva; saradnja sa istim ili sličnim udruženjima i organizacijama u svrhu ostvarivanja ciljeva i djelatnosti Društva, u skladu sa Zakonom; izdavanje priručnika, knjiga i drugih publikacija radi ostvarenja ciljeva i djelatnosti Društva, u skladu sa Zakonom; -obilježavanje međunarodnog i svjetskog dana novinarstva.
Nagrada Novinar godine
mini|Uručenje priznanja Novinar godine portalu Zurnal.info Društvo novinara BiH je u javnosti poznato i po dodjeli godišnje nagrade Novinar godine, koju tradicionalno dodjeljuje na Međunarodni dan slobode medija 3. maja. Radi se o novinarskoj nagradi koju žiri DNBiH dodjeljuje u pet kategorija: godišnja nagrada u kategoriji pisanih medija; godišnja nagrada u kategoriji televizijskog novinarstva; godišnja nagrada u kategoriji radijskog novinarstva; godišnje priznanje u kategoriji „Nagrada za životno djelo“ i nagrada „Novinar godine“. Društvo može, po potrebi, dodijeliti i specijalne nagrade i priznanja. Posljednja manifestacija je održana 3. maja 2019. godine u Sarajevu, a dobitnici su bili portal Žurnal.info (kolektivna nagrada) u kategoriji "Novinar godine", Borislav Jurič - godišnja nagrada u kategoriji pisanih medija, Arijana Saračević Helać - godišnja nagrada u kategoriji televizijskog novinarstva, Vanja Iličić - godišnja nagrada u kategoriji radijskog novinarstva i Ahmed Bosnić - „Nagrada za životno djelo“.
Svjetsko prvenstvo u sinhroniziranom plivanju 2015.
Svjetsko prvenstvo u sinhroniziranom plivanju 2015. održano je u sklopu Svjetskog prvenstva u vodenim sportovima 2015 od 25. jula do 1. augusta u Kazanju (Rusija).
Satnica
Sva vremena su lokalna (UTC + 3).''
Popis stanovništva u Hrvatskoj 2011 (Koprivnički Ivanec)
'''Popis stanovništva u Hrvatskoj 2011. godine''' proveden je od 1. do 28. aprila 2011, prema stanju na dan 31. marta. Popis je proveden na temelju ''Zakona o Popisu stanovništva, kućanstava i stanova u Republici Hrvatskoj 2011. godine'' (Narodne novine, broj 92/10). Općina Koprivnički Ivanec je po Popisu stanovništva 2011. godine na površini od 32,96 km2 imala 2.121 stanovnika, što predstavlja 1,83% od ukupnog broja stanovnika Koprivničko-križevačka županije, odnosno 0,05% od ukupnog broja stanovnika Hrvatske. Gustoća naseljenosti u Koprivničkim Ivancu je 64, stanovnika/km2.
Kompator
Kompator je naseljeno mjesto u sastavu općine Velika Ludina, Sisačko-moslavačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Kutina.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Kompator je imao 80 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Kompator je imalo 106 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
ZG16
Zimogeni zrnasti protein 16, znan i kao ZG16,  je ljudski gen.
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 167 aminokiselina, a molekulska težina  18.147 Da. .
C: Cistein D: Asparaginska kiselina E: Glutaminska kiselina F: Fenilalanin G: Glicin H: Histidin I: Izoleucin K: Lizin L: Leucin M: Metionin N: Asparagin P: Prolin Q: Glutamin R: Arginin S: Serin T: Treonin V: Valin W: Triptofan Y: Tirozin
GLMN
Glomulin jest protein koji je kod ljudi kodiran genom GLMN sa hromosoma 1.
VPS35L
VPS35L je gen koji kodeira VPS35 endosomni faktoroliki  sortirajući  protein.
GLMN
Funkcija
Ovaj gen kodira fosforilirani protein koji je član Skp1-kulin-F-kutijskog kompleksa. Protein je neophodan za normalan razvoj vaskulature; mutacije ovog gena povezane su sa glomuvenoznim malformacijama, koje se takođe nazivaju glomangiomi. Opisane su alternativno prerađene varijante koje kodiraju različite izoforme proteina, ali je određena priroda pune dužine samo jednog.
Čezsoča
mini|280px|Čezsoča, rimokatolička crkva "Sv. Anton Veliki" Čezsoča je naseljeno mjesto u sastavu općine Bovec, regija Goriška, Slovenija.
Kraševo (Usora)
Historija
Naselje se do rata u Bosni i Hercegovini nalazilo u sastavu općine Tešanj.
GLMN
Interakcije
Pokazalo se da je GLMN u interakciji sa FKBP4, C-Met i FKBP1A.
Čezsoča
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Tolmin.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Čezsoča je imala 343 stanovnika.
VPS35L
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je  963 aminokiseline, a molekulska težina   109.563 Da.
C: Cistein D: Asparaginska kiselina E: Glutaminska kiselina F: Fenilalanin G: Glicin H: Histidin I: Izoleucin K: Lizin L: Leucin M: Metionin N: Asparagin P: Prolin Q: Glutamin R: Arginin S: Serin T: Treonin V: Valin W: Triptofan Y: Tirozin
Vini Vrh
Vini Vrh je naseljeno mjesto u sastavu grada Ozlja, Karlovačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Ozalj.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Vini Vrh je imao 4 stanovnika.
Napomena: ''Do 1991. iskazivano pod imenom Vinivrh.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Vini Vrh je imalo 16 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
GNL2
Jedarcetov GTP-vezujući protein 2 jest protein koji je kod ljudi kodiran genom GNL2 sa hromosoma 1.
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 731 aminokiselina, a molekulska težina 83.655 Da.
Ivor Broadis
Ivan Arthur "Ivor" Broadis (London, 18. decembar 1922.) je bivši engleski profesionalni nogometaš i trener. Nastupao je za Carlisle United, Sunderland, Manchester City, Newcastle United, Queen of the South i nogometnu reprezentaciju Engleske.
Karijera
Rođen je u Londonu. Tokom Drugog svjetskog rata bio je u zračnim snagama Velike Britanije. Nakon rata počinje nogometnu karijeru. Prvobitno je nastupao za Carlisle United. U 91 ligaškoj utakmici je postigao 52 gola. Potom prelazi u Sunderland, da bi 1951. godine potpisao za Manchester City.
Za nogometnu reprezentaciju Engleske je igrao od 1951. do 1954. godine. Zabilježio je 14 nastupa, te postigao osam pogodaka. Bio je član reprezentacije na svjetskom prvenstvu 1954. godine.
Klenice
Klenice su naseljeno mjesto u sastavu grada Pregrade, Krapinsko-zagorska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazile su se u sastavu stare općine Pregrada.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Klenice su imale 80 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Klenice je imalo 132 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Lončari (Usora)
Lončari su naseljeno mjesto u općini Usora, Bosna i Hercegovina.
Historija
Naselje se do rata u Bosni i Hercegovini nalazilo u sastavu općine Tešanj.
Pođi pravo / Riječi sreće
Pođi pravo / Riječi sreće jeste debitantska singl ploča sarajevskog pop i narodnog pjevača Fadila Toskića, koju je objavila zagrebačka izdavačka kuća Jugoton 1977. godine. Muziku i tekst za obje pjesme napisao je beogradski kompozitor Aleksandar Korać. Prva javna izvedba ove pjesme bila je na festivalu Vaš šlager sezone te godine, a pjevanje Fadila Toskića pratio je Revijski orkestar Radiotelevizije Sarajevo uz dirigentsku palicu Ranka Rihtmana, koji je uradio muzički aranžman. S tom pjesmom osvojio je nagradu publike za najbolju pjevačku izvedbu. Time je započeo uspješnu solo karijeru, koja je kasnije nadilazila granice Bosne i Hercegovine. Muzički gledano, obje pjesme komponirane su u pop i šlager stilu pogodnom za nastupe na festivalima ove vrste muzike, koja je u to vrijeme bila preovladavajuća na sarajevskoj muzičkoj sceni. Već na svom debitantskom muzičkom izdanju Fadil Toskić je svojim prepoznatljivim glasom i zanimljivim interpretacijama najavio uspješnu muzičku karijeru postavši jedna od zanimljivosti raznovrsne sarajevske muzičke scene. Dizajn za omot singl ploče "Pođi pravo / Riječi sreće" uradio je Dragan S. Stefanović, a producent je bio Milan Stupar.
Vivodina
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Ozalj.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Vivodina je imala 87 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Vivodina je imalo 56 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
ICA1
Autoantigen otočićnih ćelija 1 je protein koji je kod ljudi kodiran genom ICA1.
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 483 aminokiseline, а molekulska težina 54.645 Da.
Funkcija
Ovaj gen kodira protein s domenom arfaptinske homologije, koji se nalazi i u citosolu i kao membranski vezani oblik na Golgijevom kompleksu i nezrelim sekretcijskim granulama. Vjeruje se da je ovaj protein autoantigen u insulinski ovisnom diabetes mellitus'' i primarnom Sjogrenovom sindromu. Opisane su alternativno prerađene varijante transkripta koje kodiraju različite izoforme proteina; međutim, nisu sve varijante u potpunosti okarakterizirane.
Novo Zvečevo
Novo Zvečevo je naseljeno mjesto u sastavu općine Brestovac, Požeško-slavonska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazilo se u sastavu stare općine Požega.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Novo Zvečevo je imalo 30 stanovnika.
Napomena: ''U 1857. i 1869. iskazano pod imenom Zvečevo.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Novo Zvečevo je imalo 113 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Brugmansia
Brugmansia je rod sa sedam vrsta cvjetnica iz šorodice Solanaceae.To su drvenaste stablašice ili grmovi, sa visećim cvjetovima, a na plodovima nemaju bodlje. Njihovi veliki, mirisni cvjetovi daju im zajedničko ime anđeoske trube, ime koje se ponekad koristi za blisko srodni rod Datura. (Datura se razlikuju od brugmansije po tome što su zeljaste trajnice, uspravnih ili klimajućih, a ne visećih cvjetova – i obično bodljikavig plodova).
Vrste roda Brugmansia su među najotrovnijim od ukrasnih biljaka, koje sadrže tropan alkaloid, odgovoran i za toksičnost zloglasne vrste Atropa belladonna. Svih sedam vrsta je poznato samo u kultivaciji ili kao izbijeglih iz uzgoja, a nikada nije potvrđena nijedna samonikla biljka. Stoga su na Crvenom popisu IUCN-a navedeni kao Izumrli u divljini, iako su popularne ukrasne biljke i još uvijek postoje divlje izvan svog domaćeg područja kao unesene vrste. Sumnja se da je njihovo izumiranje u divljini posljedica izumiranja neke životinje koja je prethodno raspršavala sjemenke, uz ljudsku kultivaciju koja je osigurala dalji opstanak roda.
Opis
Brugmansia su veliki grmovi ili malo drveće, sa poludrvenastim, često razgranatim deblima. Mogu doseći visine od 3 – 11 m. Listovi su naizmjenično raspoređeni duž stabljika, uglavnom veliki, dugi 10 – 30 cm, prečnika  4 – 18 cm, s cijelovitom ili grubo nazubljenom marginom, a često su prekrivene finim dlakama. Naziv "anđeoska truba" odnosi se na velike, viseće cvetove u obliku trube, dugih 14 – 50 cm, prečnika 10 – 35 cm na otvoru. Dolaze u nijansama bijele, žute, ružičaste, narandžaste, zelene ili crvene. Većina ima jak, ugodan miris koji je najuočljiviji u večernjim satima. Cvjetovi mogu biti pojedinačni, dvojni ili po više.
Taksonomija
Do sada postoji sedam prepoznatih vrsta:
Zatim se ove vrste dijle u dvije prirodne, genetički izolirane grupe. Sekcija „Brugmansia“ (toplo rastuća skupina) uključuje vrste B. aurea, B. insignis, B. sauveolens i  B. versicolor. Sekcija Brugmansia Sphaerocarpium (hladna skupina) uključuje vrste B. arborea, B. sanguinea i B.  vulcanicola.
Dvije od ovih vrsta otkrio je Lockwood u svojoj doktorskoj tezi 1973. Prvo, za Brugmansia vulcanicola kazao je da je podvrsta  B. sanguinea, ali to je opovrgnuo bivši Lockwoodov mentor, R. E. Schultes, 1977. Drugo, Lockwood je predložio da se vrsta B. insignis umjesto toga smatra hibridom kombinacije (B. suaveolens  x  B. versicolor ) x  B. suaveolens . To je kasnije opovrgnuto eksperimentima ukrštanja koje su uradili Preisselsi, objavljenim 1997.
Prema Katalogu života, rod Brugmansia ima slijedeći kladogram:
Rasprostranjenje i stanište
Brugmansia su porijeklom iz tropskih regija Južne Amerike, duž Anda, od Venezuele do sjevernog Čilea, a također i u jugoistočnom Brazilu. Uzgajaju se kao ukrasne biljke u kontejneru širom svijeta i postale su naturalizovane u izoliranim tropskim područjima širom svijeta, uključujući Sjevernu Ameriku, Afriku, Australiju i Aziju.
Livanjsko muftijstvo
Livanjsko muftijstvo uspostavljeno je u Livnom, kao neformalnom sjedištu Kliškog sandžaka, između 1642. i 1660. i trajalo je najmanje do 1851. Poznata su imena samo četverice muftija: Abdulah-efendija, Ibrahim-efendija Munib, Muhamed-efendija Karabegović i Šakir-efendija Kuvidlić.
Razvoj Livna i nastanak muftijstva
U osmanlijsko doba Livno je bilo neformalno sjedište Kliškog sandžaka, fomiranog 1537. nakon zauzimanja Klisa. Zbog blizine granice, značajniji razvoj Livna započinje tek sredinom 16. vijeka. Iako je Klis formalno bio proglašen za sjedište sandžaka, najčešće to nije bio zbog blizine granice. Na popisu 1604. Livno je imalo devet muslimanskih i jednu kršćansku mahalu, ali ne i medresu koja je, s obzirom da se muftijska služba nije plaćala već su muftije najčešće bili muderisi u lokalnim medresama, bila jedan od preduslova uspostavljanja muftijstva. Daru-l-hadis, prvu medresu u Livnu, osnovao je 1642. Mustafa-beg, sin Ibrahim-age. Evlija Čelebija je prvi, pri posjeti Livnu u septembru 1660, spomenuo postojanje muftijstva u gradu.
Muftijstvo se razvilo relativno kasno prije svega zbog pograničnog položaja Kliškog sandžaka i blizine Prusca, koji je zahvaljujući Hasanu Kafiji Pruščaku izrastao u bitan vjerski centar u kojem se nalazila i Hasan Kafijina medresa. Hasan Kafija je par godina prije smrti 1615. proglašen za muftiju, čime je nastalo prusačko muftijstvo.
Muftije
Ne zna se ko je bio prvi livanjski muftija, iako je vjerovatno da je to bio jedan od dvojice muderisa, Ahmed-efendija, sin Hasanov, i Ishak-efendija, sin Husejnov, koji su potpisali vakufnamu za medresu.
Sinagoga u Koprivnici
Sinagoga u Koprivnici jedna je od tridesetak preostalih sinagoga promijenjene namjene u Hrvatskoj. Sazidana je 1875. u tadašnjoj Kraljevini Hrvatske i Slavonije koja je bila nominalno autonomna kraljevina unutar Kraljevine Ugarske u sastavu Austro-Ugarske. Tada je sinagoga pripadala Zemljama krune Svetog Stefana, odnosno mađarskom dijelu Monarhije, u kojem je poglavar doma Habsburgovaca vladao kao kralj.
Livanjsko muftijstvo
Abdulah-efendija
Prvi poznati muftija Abdulah-efendija spominje se u izvještaju Porte o stanju u livanjskoj tvrđavi 1693. kao muftija i kadija. S obzirom na blizinu mletačke granice, 1701. je u sklopu tročlane delegacije učestvovao u pregovorima s mletačkim predstavnikom Francom. Moguće je da je postojao još jedan muftija sa imenom Abdulah, s obzirom da Ibrahim Munib u svom Pravnom zborniku navodi da je dužnost muftije preuzeo 24. septembra 1761, "poslije smrti dotadašnjeg livanjskog muftije Abdulaha". Moguće je da poslije smrti Abdulah-efendije niko nije imenovan za muftiju, te da su Livnjaci za fetve išli u Prusac i Mostar. U svojoj službi Abdulah-efendija se oslanjao na priručnik Waqi’at al-Muftin, kojeg je napisao istanbulski kadija Abdulkadir Nakib-zade. Tri fetve Abdulah-efendije o agrarnim pitanjima sačuvane su u zborniku fetvi Fatawa-i Ahmadiyya ma’a qanuniyya, čiji je autor mostarski muftija Ahmed (umro 1776). Ne zna se kada je Abdulah-efendija umro niti gdje je ukopan.
Ibrahim-efendija Munib
Drugi poznati muftija, Ibrahim-efendija Munib, rođen je u Oborcima kod Donjeg Vakufa. Puno ime mu je bilo Ebu Hamid Ibrahim Munib ibn Alija ibn Mustafa ibn Derviš Osman ibn Hasan ibn Hodža Arslan. Predak Arslan u Bosnu je došao sa osmanlijskom vojskom u pohodu na Jajce 1528. Osnovno obrazovanje stekao je u Oborcima, a potom otišao na školovanje u neki od tadašnjih centara. 1744. spominje se kao imam i hatib Sulejmanije džamije u Oborcima. U međuvremenu je položio pripravnički ispit, pa je 1755. postavljen za naiba (zamjenika) prusačkog kadije Velijudina. Livanjski muftija postao je 1761, a prusački 1763. Funkcije muftije obavljao je do 1765, kada je vraćen na funkciju imama Sulejmanije džamije koju je obavljao najmanje do 1780. Nije poznato kad je umro, a ukopan je pored džamije u Oborcima. Iza sebe je ostavio Pravni zbornik, čiji sadržaj čine fetve od kojih je većinu, 740, donio on sam. Po jedna fetva muftije Ibrahima sačuvana je i u Zbirci fetvi i u djelu Gadwal al-hisab wa al-faraid.
Muhamed-efendija Karabegović
Treći poznati muftija, Muhamed Karabegović (Karabeg-zade), rodom je iz Livna. Bio je kadija u Bekije Kostajnici gdje je 1779. prepisao djelo Ta'rifat. Za muftiju je postavljen između 1780. i 1792. Nije poznato koliko je ostao na položaju muftije, kada je umro niti ko ga je naslijedio. Sin Abdulah bio je kadija u Ljubuškom, a u augustu 1792. zabilježio je da je naib svog oca u Gornjem Vakufu. Poznat je kao prepisivač nekoliko djela.
Brugmansia
Ekologija
Većina Brugmansia miriše navečer kako bi privukle moljce oprašivače. Jednu vrstu kojoj nedostaje miris, crvenocvjetni Brugmansia sanguinea, oprašuju dugokljuni kolibriji. Brugmansia  imaju dvije glavne faze životnog ciklusa. U početnoj vegetativnoj fazi, mlada sadnica raste ravno na obično jednoj stabljici, sve dok ne dosegne prvu glavnu rašlju na visini od 80 – 150 cm. Neće cvjetati sve dok ne dosegne ovo rašljanje, i to tek na novom izdanku iznad rašlji. Reznice uzete iz donjeg vegetativnog područja također moraju narasti na sličnu visinu prije cvjetanja, ali reznice iz gornjeg cvjetnog područja često će cvjetati na vrlo maloj visini.
IC 5248
IC 5248 je nepostojeći astronomski objekat naveden u Novom općem katalogu koji je opisan da se nalazi u sazviježđu Vodolija. Ovaj objekat je zapisao Guillaume Bigourdan 6. decembra 1888. godine.
Brugmansia
Ekologija
Jedan zanimljiv primjer interakcije biljaka i životinja uključuje leptira Placidula euryanassa, koji koristi Brugmansia suaveolens kao jednu od glavnih namirnica larvi. Pokazalo se da oni mogu odvojiti biljne alkaloide tropana i skladištiti ih u fazi lutke, do odraslog leptira, gdje se zatim koriste kao obrambeni mehanizam, čineći se manje ukusnim za predatorske kičmenjake.
IC 5248
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Brugmansia
Ekologija
Raspršivanje sjemena Brugmansia vjerovatno su prethodno vršili sisari (megafauna9, izumrli od paleocena. Brugmansia je već dugo izumrla u divljini jer se plodovi sada skupljaju na biljkama bez potomaka. Nakon gubitka svog evolutivnog partnera za širenje sjemena, u uzgoju se održavaju, sada aktivnošću ljudi, kao izvor psihotropnih lijekova.
Livanjsko muftijstvo
Šakir-efendija Kuvidlić
Muftijstvo je u Livnu postojalo 1851, ali je ukinuto prije austro-ugarske okupacije.
Brugmansia
Upotreba
Brugmansia se danas najčešće uzgajaju kao cvjetne ukrasne biljke.
U modernoj medicini važni alkaloidi kao što su skopolamin, hiosciamin i atropin, pronađeni u  Brugmansia  i drugim srodnim članovima porodica Solanaceae, pokazali su medicinsku vrijednost zbog njihovih spazmolitika za antiastmatike, antiholinergike, opijate i anestetska svojstva, iako e mnogi od ovih alkaloida, ili njihovi ekvivalenti, sada vještački sintetiziraju. Vrste roda  Brugmansia također se tradicijski koriste u mnogim autohtonim kulturama Južne Amerike u medicinskim pripravcima i kao enteogen u vjerskim ili duhovnim ceremonijama. Medicinski, uglavnom se koriste spolja kao dio obloga, tinktura, masti ili tamo gde se lišće transdermalno direktno nanosi na kožu. Tradicijska vanjska upotreba uključuje liječenje bolova, dermatitisa, orhitisa, artritisa, reumatizma, glavobolje, infekcija i kao protivupalno sredstvo. Upotrebljavaju se interno mnogo rjeđe zbog urođenih opasnosti od gutanja. Interna upotreba, u visoko razrijeđenim pripravcima, a često i kao dio veće mješavine, uključuje tretmane za bolesti želuca i mišića, kao dekongestiv, za izazivanje povraćanja, izbacivanje glista i parazita i kao sedativ.
Sinagoga u Koprivnici
Historija
Jevrejska zajednica u Koprivnici ima dugu tradiciju. Sinagoga je sagrađena 1875.
Zgrada sinagoge očuvana je do danas, ali značajno je devastirana zbog brojnih pregradnji i promjena funkcija. U njoj su tokom 20. stoljeća bili smješteni zatvor, kasnije fabrika tekstila i skladište.
Jaka jevrejska zajednica u Podravini gotovo je nestala tokom Drugog svjetskog rata, dok malobrojna jevrejska zajednica u Koprivnici postoji i danas.
Izgled
Nova bogomolja izgrađena je u kombinaciji neorenesansnog i neoklasičnog stila. Pripada tripartitnom tipu sinagoga sa istaknutim središnjim dijelom. Središnje polje pročelja lučno je zavrđeno i ukrašeno prikazom Mojsijevog zakonika. Pročelje je izvedeno od fugovane opeke, dok je arhitektonska plastika oblikovana u rustičnom stilu.
Glavno pročelje uz srednji portal ima i zasebne bočne ulaze za žene. Iznad središnje bifore nalazio se kaligrafski natpis iz Tore, dok je vrh atike ukrašavao luhot. Pročelje je vizualno podijeljeno dvostrukim parom stubova koji simbolizuju Jahina i Boaza. U unutrašnjosti dominira aron hakodeš koji je oblikovan kao neoromaničkog kupolast ciborija.
U unutrašnjosti se nalazi samo jedna galerija za žene koju nose vitki gvozdeni stubovi, dok su na spratu postavljeni drveni stubovi većeg presjeka.
Adaptacija
Prvu adaptaciju koprivničke sinagoge izveo je arhitekt Slavko Loj 1937. Pritom je uklonjena plastika s pročelja i pročišćena je unutrašnjost.
Brugmansia
Upotreba
Nekoliko južnoameričkih kultura koristilo je vrste Brugmansia za tretman neposlušne djece, tako da bi ih njihovi preci mogli direktno opomenuti u duhovnom svijetu i tako postati više popustljivi. Pomiješano s kukuruznim pivom i lišćem duhana, koristilo se za drogiranje supruga i robova prije nego što su živi ukopani sa njihovim mrtvim gospodarom.
U sjevernim peruanskim Andama, šamani (curandero) tradicijski koriste vrste rodaBrugmansia za rituale kao što su inicijacija, proricanje i crna magija. U nekim zemljama Latinske Amerike, poput Kolumbije i Perua, članove roda Brugmansia navodno korist zlonamjerni čarobnjak ili "loši šamani" u nekim pivima ajahuaska u pokušaju da iskoriste turiste. Vrste koje se obično koriste u ove svrhe uključuju Brugmansia suaveolens i Brugmansia arborea, između ostalih.
Otrovnost
Svi dijelovi Brugmansije potencijalno su otrovni, a sjeme i lišće su posebno opasni. Brugmansia je bogata skopolaminom (hioscin), hiosciaminom i nekoliko drugih tropan alkaloida, što može dovesti do antiholinergika toksidroma i delirija. Efekti ingestije mogu uključivati paralizu glatkih mišića, konfuziju, tahikardiju, suha usta, zatvor, drhtavicu, migrenske glavobolje, lošu koordinaciju, zablude, vizuelne i slušne halucinacije, midrijazu, brzi početak cikloplegije i smrt.
Halucinogeni efekti Brugmansia opisani su u časopisu Pathology kao "zastrašujući, a ne ugodni". Autor Christina Pratt, u Enciklopediji šamanizma, kaže da "Brugmansia izaziva snažan trans s nasilnim i neprijatnim efektima, mučnim posljedicama, a ponekad i privremenim ludilom". Ove halucinacije često karakterizira potpuni gubitak svijesti da se halucinira, odvajanje od stvarnosti (psihoza) i epizode amnezija, kao što je navedeno u primjeru mladića koji je amputirao vlastiti penis i jezik nakon što je popio samo jednu šolju čaja Brugmansia.
U 1994. godine na Floridi, 112 ljudi je primljeno u bolnice nakon što je progutalo brugmansiju, navodeći jednu općinu da zabrani kupovinu, prodaju ili uzgoj biljaka roda Brugmansia. Koncentracije alkaloida u svim dijelovima biljke se značajno razlikuju. Oni se čak razlikuju u skladu sa godišnjim dobima i nivoom hidratacije, pa je gotovo nemoguće odrediti siguran nivo izloženosti alkaloidima.
Kultivacija
Brugmansia se lahko uzgajaju na vlažnom, plodnom, dobro dreniranom tlu, na suncu do delimične sjene, u klimi bez mraza. Počinju cvjetati sredinom i krajem proljeća u toploj klimi i nastavljaju u jesen, često nastavljajući i rano zimi u toplim uvjetima. U hladnim zimama biljke na otvorenom trebaju zaštitu od mraza, ali korijenje je otpornije i može se obnoviti u kasno proljeće. Vrste s viših uzvišenja, u sekciji Sphaerocarpium, preferirajte umjerene temperature i hladne noći, a možda neće cvjetati ako su temperature vrlo vruće. Većina Brugmansia može se lahko razmnožavati ukorjenjivanjem reznica dužine 10 – 20 cm uzetih s kraja grane tokom ljeta.
Nekoliko hibrida i brojnih kultivara razvijeno je za upotrebu kao ukrasnih biljaka. B.  ×  candida  je hibrid između B. aurea i B. versicolor,  B. × flava je hibrid između B. arborea i B. sanguinea, a B. × cubensis je hibrid  između  B. suaveolens, B. versicolor i  B. aurea. Postoje kultivari koji imaju dvostruke cvjetove, a neke sa šarenim lišćem. Kultivari B. × candida Grand Marnier i 'Knightii' stekli su „Nagradu za vrtne zasluge“ Kraljevskog hortikulturnog društva.
Čiginj
mini|280px|Čiginj, tabla na izlazu iz naselja Čiginj je naseljeno mjesto u sastavu općine Tolmin, regija Goriška, Slovenija.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Čiginj je imao 176 stanovnika.
NAPB
Beta-topivi NSF vezni protein je protein koji je kod ljudi kodiran genom NAPB.
Gen NAPB kodira kofaktor uključen u fuziju i reciklažu sinapsniih vezikula zavisnih od SNARE kompleksa.
Whiteheart et al. (1993) klonirali beta-snap iz goveđeg mozga i identificirali homolog miša. Izvedeni protein goveda sadrži dva domena sa spiralnom zavojnicom i pet pretpostavljenih mjesta fosforilacije kazein-kinaza II. Northern blot analiza mišjih tkiva otkrila je ekspresiju beta-Snapa samo u mozgu.
Životinjski model
Burgalossi et al. (2010) otkrili su da su napb-nulti miševi razvili teške rekurentne epileptične napade od 11. postnatusnog dana nadalje, praćene ataksijom. Mutantni mozak nije pokazivao morfološke promjene u odnosu na divlji tip, a neuroni hipokampusa izvedeni od mutiranih miševa nisu pokazivali uočljive promjene prenosa u sinapsama.
Kod šestogodišnje djevojčice, srodnih roditelja irskog porijekla, s ranom infantilnom epileptičnom encefalopatijom, Conroy et at. (2016) identificirali su homozigotnu transverziju c.565C-A (c.565C-A, ENST00000377026), što je rezultiralo zamjenom ser160-to-ter (S160X). Mutacija, koja je pronađena sekvenciranjem i potvrđena Sanger sekvenciranjem, razdvajala se od poremećaja u porodici. Funkcijske studije varijante i studije ćelija pacijenta nisu provedene, ali se predviđalo da će varijanta rezultirati gubitkom proteina i potpunim gubitkom funkcije, sa vjerovatnoćom od 46%. U kohorti od 49 irskih pacijenata sa sličnim fenotipom nisu pronađene NAPB varijante. Pacijent je imao miješane tonusne / ili klonusne napade u dobi od pet mjeseci, praćene progresivnom mikrocefalijom, dubokim globalnim zastojem u razvoju s odsustvom govora i hipotonijom.
Popis stanovništva u Hrvatskoj 2011 (Koprivnički Bregi)
'''Popis stanovništva u Hrvatskoj 2011. godine''' proveden je od 1. do 28. aprila 2011, prema stanju na dan 31. marta. Popis je proveden na temelju ''Zakona o Popisu stanovništva, kućanstava i stanova u Republici Hrvatskoj 2011. godine'' (Narodne novine, broj 92/10). Općina Koprivnički Bregi je po Popisu stanovništva 2011. godine na površini od 19,06 km2 imala 2.381 stanovnika, što predstavlja 2,06% od ukupnog broja stanovnika Koprivničko-križevačka županije, odnosno 0,06 % od ukupnog broja stanovnika Hrvatske. Gustoća naseljenosti u Koprivničkim Bregima je 125 stanovnika/km2.
Ludinica
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Ludinica je imala 14 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Ludinica je imalo 31 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Ukrina
Ukrina je desna pritoka Save, čiji se cjelokupni sliv nalazi u Bosni i Hercegovini, između donjih tokova Vrbasa i Bosne. Nastaje spajanjem Velike (53 km) i Male Ukrine (37 km). Velika Ukrina izvire na sjeveroistočnim padinama Uzlomca na približno 520 m nadmorske visine, a Mala na padinama Borja. Do spajanja u Kulašima Velika Ukrina prima desnu pritoku Šnjegotinu, a Mala Radnju. Nakon mjesta spajanja najveća desna pritoka Ukrine jest Ilova, a lijeva Vijaka. Duga je približno 120 km, a njeno slivno područje pokriva otprilike 1.516 km2. U Savu se ulijeva tri kilometra sjeverno od naselja Koraće, odnosno isto toliko južnije od prisavskog sela Kaniža, a desetak kilometara jugozapadno od Bosanskog Broda.
Nekoliko kilometara južnije od Novog Sela iz matice se odvaja rukavac koji se u Savu ulijeva ispod prekosavskog (hrvatskog) mjesta Klakara, odnosno između Liješća i Brusnice Velike, na bosanskohercegovačkoj obali Save (sjeverozapadno od posavske uzvisine Vučjak – 359 m).
Desetak kilometara prije ušća u Savu na njenim obalama leži grad Derventa. To je ujedno i jedino urbano naselje u njenom toku.
Ja-sin
Sura Ja-sin (ar. ىآسآ) je 36. sura svete islamske knjige Kur'ana. Sastoji se od 83 ajeta i spada u mekanske sure (sure koje su objavljene u Meki). Smatra se za srce Kur'ana.
Karakteristike sure
Uzvišeni Allah je učio sure Ta-Ha i Ja-sin hiljadu godina prije stvaranja Nebesa i Zemlje. A meleki čim su čuli Kur'an rekli su: Neka radost obaspe svakoga ko nalazi smiraj u ovim surama, neka radost obaspe one koji u svom srcu nose ove sure i jezike onih koji uče ove sure. Ova Kur'anska sura se uči umrlima pa se u hadisu koji prenosi Imam Ahmed u svom „Musnedu“ bilježi da je Poslanik rekao: ''Sura Jasin je srce Kur'ana. Neće je proučiti čovjek koji želi Allahovo zadovoljstvo i uspjeh na Ahiretu, a da mu Allah ne oprosti grijehe. Učite je vašim umrlima.''
Svaka stvar ima svoje srce, a srce Kur'ana je sura Ja-sin. Ako neko prouči ovu suru uz suru 'Ihlas', Allah će mu to upisati u sevab kao da je cijeli Kur'an proučio deset puta.«
Jedna je od 29 sura koje počinju sa karakterističnim početkom, odnosno odvojenim harfovima. Naime, sura počinju sa karakterističnim znakom, dvostrukim harfom Ja-Sin, prema kojem je sura i nazvana.
Vanjski linkovi
✅
INTS1
Podjedinica 1 kompleksa integriranja je protein koji je kod ljudi kodiran genom INTS1.
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 2.190 aminokiselina, а molekulska težina 244.297 Da.
Rukometna reprezentacija Čilea
Rukometna reprezentacija Čilea je nacionalna rukometna ekipa Čilea koja je kontrolisana od strane rukometnog saveza Čilea.
Reprezentacija Čilea je dvanaest puta učestvovala na Panameričkom prvenstvu u rukometu. Njabolji plasman je ostvarila osvajanjem trećeg mjesta 2010, 2012 i 2014. godine.
Popis stanovništva u Hrvatskoj 2011 (Žminj)
'''Popis stanovništva u Hrvatskoj 2011. godine''' proveden je od 1. do 28. aprila 2011, prema stanju na dan 31. marta. Popis je proveden na temelju ''Zakona o Popisu stanovništva, kućanstava i stanova u Republici Hrvatskoj 2011. godine'' (Narodne novine, broj 92/10). Općina Žminj je po Popisu stanovništva 2011. godine na površini od - km2 imala 3.483 stanovnika, što predstavlja 1,67% od ukupnog broja stanovnika Istarske županije, odnosno 0,08% od ukupnog broja stanovnika Hrvatske. Gustoća naseljenosti u Žminju je - stanovnika/km2.
Islam u Baškortostanu
7. vijek
mini|Sufijska džamija Prodor islama na teritorije Baškortostana omogućili su trgovački i ekonomski odnosi s muslimanskim zemljama, koji su sklapani tokom 8. i 9. vijeka. Prvim islamskim arheološkim spomenikom na Uralu smatra se mezar Levašovskog u Išimbajskom regionu u Baškortostanu. Tokom iskopavanja, pronađena su tri srebrna dirhema i jedan zlatni dinar arapskog Hilafeta iz 706. i 712. godine, a skelet je pronađen sa rukama pored tijela, a njegova glava je okrenuta ka zapadu, što ukazuje na ranomuslimanske pogrebne običaje. Postoje dokazi da je muslimanski poslanik Muhammed u 7. vijeku poslao jednog od svojih sljedbenika na Ural. O ovome svjedoče u svojim spisima historičari Hisametdin bin Šarifudin i Tadžudin Jalsigul el Baškordi, koji su također zabilježili o prvom predstavniku baškirskog naroda koji je primio islam. Turski teolog Osman Nuri Topbaš i poglavica sufijskog reda Nakšabandija Šejh Muhamed Nazim el Hakani pominju imena tri ashaba koji su poslati u Baškortostan.
Stari šehitluci u Blagaju
Stari šehitluci u Blagaju nalaze se ispod tvrđave na starom karavanskom putu, koji je do 1903. godine vodio od Blagaja do Nevesinja. Iznad mahale Bunsko nalaze se najstariji blagajski šehitluci. Danas su očuvana samo dva uzglavna i dva nožna nišana, bez natpisa i ornamenata. Na ovom lokalitetu, sve do Drugog svjetskog rata, mektebska djeca iz Blagaja dolazila su na kišne dove. O nastanku ovog harema postoje dvije predaje, ali obje potječu iz 15. vijeka. Prema prvoj predaji, kaže se da su tu pokopani vojnici koji su sa sultanom Mehmedom II 1463. godine učestvovali u opsadi starog grada Blagaja. Tom prilikom izgubili su svoje živote, te su na istom mjestu i sahranjeni. Druga kaže da su na tom mjestu sahranjeni dizdar i posada grada Blagaja krajem 15. vijeka koje su zatvoreni hajduci pobili prilikom bijega iz tvrđave. To se dogodilo jedne noći kada je čuvar zatvora nepažnjom ostavio zatvor otvoren i na taj način omogućio zatvorenicima da u gradu naprave pokolj i pobjegnu. Sve do kraja Drugog svjetskog rata ovdje su na svaki bajram, poslije izlaska iz džamije izlazili Dizdarevići učeći "Ja-sine" i "Fatihe" za duše svojih predaka.
Marker hromosom
Marker hromosom (mar) je mali fragment hromosoma koji se općenito ne može identificirati bez specijalizirane genomske analize, zbog veličine fragmenta. Značaj markera je promjenjiv jer zavisi od materijala koji se u njemu nalazi. Velika većina ovih markerskih hromosoma je manja od jednog od manjih ljudskih hromosoma, hromosoma 20, i po definiciji se nazivaju mali prekobrojni markerski hromosomi. Markerski hromosomi se javljaju sporadično u oko 70% slučajeva, dok se ostatak nasljeđuje od roditelja. Oko 50% slučajeva uključuje mozaične, što utiče na težinu stanja. Učestalost je otprilike 3-4 na 10.000 ljudi i 1 od 300 osoba sa mentalnom retardacijom. Markerski hromosomi se obično javljaju pored standardnih 46 hromosoma, što ih čini delimičnim trisomijama ili tetrasomijama prekobrojnih hromosoma. Marker može biti sastavljen od neaktivnog genetičkog materijala i imati malo ili nimalo efekta, ili može nositi aktivne gene i uzrokovati genetička stanja kao što je izo(12p), koji je povezan sa Pallister-Killianovim sindromom, i izo(18p), koji je povezan sa mentalnom retardacijom i sindromskim facijesom. Zapaženo je da hromosom 15 doprinosi velikom broju markerskih hromosoma, ali razlog nije utvrđen. Članak mali prekobrojni markerski hromosom (sSMC) sadrži primjere drugih urođenih mahana] ], [[sindroma i tumoria koji su povezani s različitim tipovima sSMC.
Islam u Baškortostanu
10. vijek
mini|Mauzolej Husein-bega. 14. vijek Kulturni i ekonomsko-trgovinski odnosi sa zemljama srednje Azije pomogli su širenje učenja hanefitskog mezheba (vjerske škole) po cijelom Baškortostanu. Velika rasprostranjenost islama među Baškirima poslužila je kao povod za njegovo imenovanje za državnu religiju na teritoriji Povolške Bugarske tokom 922, koja je obuhvatala zapadni dio teritorije Baškortostana. Međutim, prema Frenku Alenu, "najvažnija u nizu brojnih i drevnih legendi o islamizaciji Baškira je ta, da se grad Bulgar ne pojavljuje u spisima, a islamizacija se pripisuje misionarima iz Buhare, Bagdada i Anadolije". Glavnu ulogu u preobraćenju Baškira u islam tokom ranih faza imali su sufijski misionari bratstava Jasavija i Nakšbandija, koji su stigli do južnog Urala iz urbanih centara srednje Azije, prije svega iz Buhare. Baškiri iz plemena Sart vjeruju da su u 14. vijeku na baškortsku teritoriju došli misionari među kojima je bio uzbečki mula Sejid bin Kujden, a sa sobom je doveo otprilike 200 vjerskih učenjaka, koji su se miješali sa Baškirima i time osnovali pleme Sart. Ovaj događaj je omogućio dominantan uticaj "lokalnog islama" među Baškirima, koji kombinira elemente sunitskog islama hanefitske škole i sufijskih običaja.
Iz 13. vijeka potiču zemni ostaci Šejha Muhameda Ramadana el Auša, zakopane na planini Auštau (sada u Učalinskom okrugu Baškortostana), a iz 14. vijeka mošti Husein-bega, "prvog baškirskog imama". Brat iz monaškog Reda Minorita, Jovan Ugarin koji je živio u Baškiriji sa Vilijamom Englezom "šest godina bez prekida", u svom pismu generalu, iz 1320. godine, rekao je: "Um vladara Baskardije i većine njegove porodice, potpuno je zatrovan Saracenskim obmanama".
14. vijek
Kao dio teritorije Baškortostanske muslimanske Zlatne Horde, Kazanskog i sibirskog kanata, Nogajska horda također je imala korist od daljeg jačanja islama kod Baškira. Sa Uzbek-Kanom na vlasti (1312–1342), islam je postao zvanična religija hanstva Zlatne Horde. Tokom njegove vladavine, Baškirima su poslati muslimanski misionari koji su obučavani u Bulgaru. U dolinama baškortostanskih rijeka – Beli, Uršaka, Demos, Čermasana, Ika mogu se naći grobovi više od 20 muslimanskih misionara.
Jedan od glavnih uslova pristupanja Baškortostana u sastav Rusije bilo je očuvanje slobode vjeroispovijesti i tradicionalnih običaja Baškira. Prekršaji ugovora od strane carske vlasti (prinuđeno pokrštavanje i sl.) u više navrata dovodili su do dizanja baškirskih ustanaka. Na primjer, ustanak pod vođstvom Sajid-Batira (Safar Kana) na kraju 17. vijeka poprimio je oblik džihada.
18. vijek
U periodu od 17. do 18. vijeka, muslimanski običaji i vrijednosti od ključnog su značaja u životu Baškira, njihovih porodica i bračnih i međuljudskih odnosa. Istovremeno, razvija se po Baškortostanu muslimansko obrazovanje, otvaraju se nove medrese i mektebi. Tokom 1788. godine, carske vlasti u Ufi osnovale su Orenburško muslimansko spiritualno udruženje, koje je upravljalo muslimanima. U isto vrijeme jača ugled islama i zvaničnog muslimanskog sveštenstva u Ural-Volgi. Do kraja 19. vijeka u pokrajini Ufa živjelo je otprilike 2.000 članova muslimanskog sveštenstva. Građani su obilježavali muslimanske svetkovine, rituale i tradiciju hodočašća do svetih mjesta. Potreba da se živi u skladu sa muslimanskim obredima i normama života doprinijela je razvoju pisanja arapskim pismom, kao i izgradnji džamija.
Krajem 19. vijeka javlja se intenzivno reformističko i tradicionalističko raspoloženje među muslimanima. Tradicionalistička reakcija (kadimizam) bila je izražena u obliku žalbi konzervativnih mula da će se povući u okvire vjerske zajednice i zanemariti procese ruske modernizacije. Reformistički pokret (džadidizam) koji se javio među pripadnicima intelektualne elite i progresivnih mula, u cilju očuvanja islama kao ideološkog sistema, on je pokušao da modernizuje muslimansku zajednicu kroz modernizaciju njene privrede, sekularizacije kulture i organizaciju društvenog i političkog života. Istovremeno su ubrzani procesi marginalizacije baškirskog društva i osiromašenja znatnog dijela stanovništva. Javlja se išanizam – degradirani sufizam izgubio je filozofske, etičke osnove, ali je zadržao običaje i oblike društvenih odnosa. Išanizam su uveli u region bratstva Nakšabandija – Mudžadidija, a njihova karakteristična osobina bila je ljubav prema ritualima i ritualno obožavanje dogmi. Mnogi od tih šejhova, osim vjerskih i nastavnih aktivnosti, bavili su se biznisom, politikom, postali veliki zemljoposjednici. To jest, sufizam je uklonjen iz sistema moralnog samousavršavanja, dok je ritualni oblik ostao.
Etnografske ekspedicije tokom 1893, 1894. i 1896. godine na području Baškortostana u svakom selu se nalazila džamija. Od 1913. do 1915. postojalo je 1.579 muslimanskih osnovnih škola (mekteba) u pokrajini Ufa, gdje je studirala 91.000 studenata (šakirda), od kojih je bilo 18.000 djevojčica. U 19. vijeku po Baškortostanu se širi jedna vrsta sufizma, struja klasične islamske filozofije – išanizam. Odlike išanizma, zastupljenog kod bratstva Nakšabandija i Mudžadida, bile su obaveznost obreda i rituala, kao i obožavanje dogmi. Centri islamskog obrazovanja su medrese: Galija, Gusmanija, Rasulija, Sterlibaševske medrese, Husejnija i drugih, a neke od njih su uvele niz novih nastavnih metoda.
Kaštela, srednjovjekovna utvrda
Kaštela, srednjovjekovna utvrda
Srednjovjekovna utvrda Kaštela smještena je desetak kilometara istočno od Fojnice iznad sela Rizvića na stjenovitim obroncima planine Zahor, na više od 1.500 metara nadmorske visine, a na granici fojničke i busovačke općine. U srednjem vijeku nalazi se u okviru župe Lepenica.
O Kaštelima nema sačuvanih pisanih izvora, a bez dodatnih terenskih i arheoloških istraživanja zasad sva saznanja o njemu znaju se iz usmene predaje. Predaja kaže da su franjevci u bjekstvu pred Osmanlijama našli utočište u pećinama, koje su preuredili u utvrđeno arhitektonsko zdanje napravivši svojevrsnu utvrdu sa dvije kule Bijeli i Crni grad. Utvrda je nepristupačna i po svemu je prvobitno bila napravljena kako bi se koristila u svrhu eremitorija (samotišta) fojničkih fratara, gdje su se sklanjali kako bi privremeno živjeli isposničkim životom u molitvi i u duhovnom smislu, meditirali. Sredinom 15. vijeka utvrda je korištena kao sklonište.
Predanje govori da su se u kaštelsku utvrdu sklonili fratri iz fojničkog franjevačkog samostana nakon što su Osmanlije zauzele Kozograd i Fojnicu, te da je među njima bio i fra Anđeo Zvizdović u vrijeme prije nastanka Ahdname 1463. Time je namjera predanja na ovommjestu želja da se kaštelskoj utvrdi da veći značaj.
ZNF23
Cinkoprstni protein 23 je protein koji j kod ljudi kodiran genom ZNF23.
Kloniranje i ekspresija
Zhou et al. (2002) klonirali ZNF359 iz cDNK biblioteke ljudskog srca. Izvedeni protein sadrži motive KRAB A i KRAB B na N-kraju i 16 tandemski ponovljenih motiva cinkovi prstiju tipa kruppel na C-kraju. Northern blot analiza otkrila je ekspresiju transkripta od 3,2 kb u različitim tkivima odraslih, sa najvećom ekspresijom u skeletnim mišićima, srcu, jetri i gušterači. Dalje analize u embrionskim tkivima (18-23 sedmice) pokazale su razvojno specifični obrazac ekspresije u srcu, skeletnim mišićima, jetri, plućima, bubrezima i mozgu.
Mapiranje
Cannizzaro et al. (1993) mapirali su člana porodice KOX gena, ZNF23 (KOX16), na hromosomu 16, lokus q22, hibridizacijom in situ''. Mapna lokacija nalazi se u blizini dva osjetljiva mjesta, FRA16B i FRA16C. Regija 16q22 je, osim toga, uključena u hromosomske promjene karakteristične za akutnu mijeloidnu leukemiju. Gen ZNF19 nalazi se u istoj regiji. Analogni mišji geni u su na hromosomu 8 u regiji sintetske homologije. Pokusima elektroforeze u impulsnom polju, Rousseau-Merck et al. (1993) pokazali su da se geni ZNF19 i ZNF23 nalaze unutar fragmenta DNK od 200–300 kb.
Benčići (Buzet)
Benčići (ital. Bencici) su bivše naseljeno mjesto u sastavu grada Buzeta, Istarska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare općine Buzet. Na popisu 2021. godine naselje je ukinuto i priključeno naselju Hum.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Benčići nisu imali stanovnika.
Napomena: ''U 1857., 1869. i 1921. podaci su sadržani u naselju Duričići, a 1931. u naselju Hum. U 2001. bez stanovnika. Na popisu 2021. ukinuto i priključeno naselju Hum.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Benčići je imalo 7 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Popis stanovništva u Hrvatskoj 2011 (Molve)
'''Popis stanovništva u Hrvatskoj 2011. godine''' proveden je od 1. do 28. aprila 2011, prema stanju na dan 31. marta. Popis je proveden na temelju ''Zakona o Popisu stanovništva, kućanstava i stanova u Republici Hrvatskoj 2011. godine'' (Narodne novine, broj 92/10). Općina Molve je po Popisu stanovništva 2011. godine na površini od 52,97 km2 imala 2189 stanovnika, što predstavlja 1,89% od ukupnog broja stanovnika Koprivničko-križevačka županije, odnosno 0,05 % od ukupnog broja stanovnika Hrvatske. Gustoća naseljenosti u Molvi je 41 stanovnika/km2.
Lukman (sura)
Sura Lukman jest 31. sura Kur'ana. Sastoji se od 34 ajeta i poslaniku Muhammedu je objavljena tokom srednjeg mekanskog perioda zbog čega se ubraja u mekanske sure. Nazvana je prema Lukmanu, ličnosti koja se u ovoj suri spominje od 12. do 19. ajeta. Lukman se spominje uglavnom s atributom Mudri i općenito se smatra kao dobri čovjek. Pa iako postoje mišljenja da je bio poslanik, u islamu preovladava stav da se poslanicima smatraju samo oni koji su kao takvi eksplicitno spomenuti u Kur'anu što navedeno ne vrijedi i u slučaju Lukmana.
Abdulah Bošnjak
Abdulah Bošnjak bio je bajramijski šejh. Prema većini izvora, rođen je 1584. u okolici Livna mada se to ne poklapa s ostalim hronološkim podacima iz njegovog života. Gajio je ideje bliske neoplatonizmu i gnosticizmu. Uglavnom je pisao na turskom, ali i na arapskom jeziku.
Lukman (sura)
Vanjski linkovi
✅
Abdulah Bošnjak
Školovao se u Istanbulu. Hadž je obavio 1593, a 1594. ratovao je u osmanlijskoj vojsci protiv rumunskih pobunjenika u Ruščuku. Po povratku iz vojske otišao je u Bursu i stupio u bajramijski tarikat, potpavši pod uticaj šejha Hasana Kabaduza. Kasnije je duži period vremena boravio u Kairu i Damasku. Hadž je drugi put obavio 1636. Pri kraju života nastanio se u Konyi, gdje je i umro 1644. Oporučio je da ga ukopaju u blizini Sadrudina Konjevija, učenika Ibn Arebija. Na nišanu mu je, prema sopstvenom zahtjevu, uklesan natpis (tarih): Ovo je grob siromašnog Božijeg putnika na zemlji, Abdulaha Bošnjaka, rumije, bajramije.
Napisao je najmanje 18 radova, od kojih je najpoznatiji komentar Ibn Arebijevog djela Fususu'l-hikema pod naslovom Tedžellijat 'ara'isi'n-nusus fi menassati hikemi'l-Fusus, u kojem upisuje navodni susret i razgovor sa poslanikom Muhammedom u snu u Ruščuku i tvrdi da je Ibn Arebi posljednji veliki evlija.
Do kraja Drugog svjetskog rata, u Staroj Gradišci postojalo je turbe Gaibije (iščezli), kako je prema narodnoj tradiciji Bošnjak bio poznat. U zemlji nisu pronađeni nikakvi ostaci, a relikvije su prenijete u Bosansku Gradišku.
Vrbanska Draga
Vrbanska Draga je naseljeno mjesto u sastavu grada Ozlja, Karlovačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Ozalj.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Vrbanska Draga je imalo 58 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava: