cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bakteriofag
Replikacija
Primjer bakteriofaga koji može pratiti lizogene ciklus i litički ciklus faga poznat je kao lambda fag E. coli . Ponekad prophagi mogu pružiti i korist domaćinskoj bakteriji, jer miruju dodavanjem novih funkcija u bakterijski genom u fenomenu koji je nazvan lizogena konverzija. Primjeri su pretvaranje bezopasnih sojeva bakteriofaga Corynebacterium diphtheriae ili Vibrio cholerae, visoke zaraznosti, koji uzrokuju difteriju, odnosno koleru. Predložene su strategije za borbu protiv određenih bakterijskih infekcija koje ciljaju ove toksin-kodirajuće profage.
Vezanje i prodiranje
Miovirusni (mišićni) bakteriofag koristi špricoliki mehanizam ubrizgavanja svog genetičkog materijala u ćeliju. Nakon što ostvari kontakt s odgovarajućim receptorom, repna vlakna se savijaju dovodeći osnovnu ploču bliže površini ćelije; ovo je poznato kao reverzibilno vezanje. Jednom potpuno privezivanje, nepovratna je veza koja pokreće i kontrakciju repa, eventualno uz pomoć adenozin-trifosfata (ATP), koji je prisutan u repu, ubrizgavajući genetiički materijal kroz bakterijsku membranu.
Paul Bettany
Paul Bettany (rođen 27. maja 1971.) je engleski glumac. Najpoznatiji je po ulogama JARVIS- a i Vision-a u Marvel Cinematic Universe, te po ulozi u Disney+ miniseriji WandaVision (2021), za koju je nominiran za Primetime Emmy nagradu za izvanrednog glavnog glumca u ograničenoj ili antologijskoj seriji ili Film-u.
Bakteriofag
Vezanje i prodiranje
Podoviruses nedostaje izduženog rep plašta slična onoj od myovirus, pa su umjesto toga koriste svoje male, zub-kao rep vlakana enzimatski da degradira dio stanične membrane prije umetanja njihov genetski materijal.
Paul Bettany
Bettany je prvi put stekao popularnost pojavljivanjem u filmovima ''Gangster br. 1 (2000), A Knight's Tale (2001) i A Beautiful Mind'' (2001). Nominiran je za BAFTA nagradu za najboljeg glumca u sporednoj ulozi za ulogu Stephena Maturina u filmu Gospodar i komandant: Daleka strana svijeta (2003). Ostali filmovi u kojima se Bettany pojavio uključuju Dogville (2003), Wimbledon (2004), The Da Vinci Code (2006), The Tourist (2010), Margin Call (2011), Legend (2015) i Solo: A Star Wars Story ( 2018). Kao redatelj debitirao je filmom Shelter (2014), koji je također napisao i koproducirao.
Bakteriofag
Sinteza proteina i nukleinske kiseline
U toku od nekoliko minuta, bakterijski ribosomi pokreču prevođenje virusne iRNK u protein. Kod RNK-baziranih faga, RNK replikaza sintetira se u ranoj fazi procesa. Proteini mijenjaju bakterijsku RNK polimerazu, tako da prvenstveno transkribira virusne iRNK. Normalna sinteza domaćinskih proteina i nukleinskih kiselina je poremećena, a, umjesto toga, primorana je na proizvodnju virusnih proizvoda. Ovi proizvodi postaji dio novih viriona unutar ćelije, pomoćnici proteina koji pomažu u sastavljanju novog viriona ili proteina uključenih u ćelijsku razgradnju. Walter Fiers je bio prvi (1972.) koji je uspostavio potpunu nukleotidnu sekvencu gena i virusnog genoma bakteriofaga MS2 (1976.).
Paul Bettany
Na televiziji i u pozorištu, Bettany je glumio Iana Campbella, 11. vojvodu od Argylla u seriji Vrlo britanski skandal i Andyja Warhola u predstavi Saradnja na West Endu, koja bi trebala biti prebačena na Brodvej.
Bakteriofag
Sklapanje viriona
U slučaju T4 faga, izgradnja novih virusnih čestica uključuje pomoć pomagačima proteina. Prvo se kompletira osnova ploče, a repovi se na nju nadograde kasnije. Kapsidna glave, izgrađene odvojeno, spontano se spajaju s repovima. DNK se efikasno upakuje unutar glave. Cijeli proces traje oko 15 minuta.
Paul Bettany
Rani život
Bettany je rođen 27. maja 1971. u Londonu, od Anne ( rođ. . Kettle ), koja je scenska pjevačica, pozorišni učitelj i scenski menadžer, te Thane Bettany, plesač, glumac, učitelj drame i kum Sophie, vojvotkinje od Edinburga. Bettany je odgojen kao rimokatolik, iako je njegovo pohađanje crkve opadalo nakon njegove potvrde. Bettany je tada eksperimentirao s drugim kršćanskim denominacijama, među kojima su bile metodistička i crkva Engleske njegovog oca. Bettany je sada ateista. Dok je njegov otac predavao u internatu za djevojčice Queenswood School, u blizini Hatfielda, Hertfordshire, porodica je živjela u okviru škole.
Bakteriofag
Sklapanje viriona
thumb|right|180px|Dijagram tipske strukture repatog bakteriofaga
Paul Bettany
Rani život
Kada je Bettany imao 16 godina, njegov brat Matthew je umro u 8 godini nakon što je pao na beton sa krova teniskog paviljona u Queenswoodu. Ubrzo nakon toga, Bettany je napustio školu, napustio dom i postao ulični izvođač u Londonu. Živio je u malom stanu i zarađivao je svirajući gitaru na ulici kao svirač. Njegovi roditelji su se kasnije razveli. Nakon dvije godine pronašao je novi posao u domu za stare. Nakon što je tamo radio godinu dana, Bettany se upisao u Drama Center London. Imao je disleksiju prije nego što je prepoznata kao poteškoća u učenju.
Bakteriofag
Otpuštanje viriona
Fagi se mogu osloboditi putem razgradnje ćelija, ekstrudiranjem, ili, u nekim slučajevima, pupanjem. Liza, kod repatih faga postiže se enzimom endolizinom, koji napada i razdvaja ćelijske zidove od peptidoglikana. Posve drugačiji tip faga, vlaknasti fag, u ćeliji domaćina neprestano izlučuju nove virusne čestice. Otpušteni virusi su opisani kao slobodni, a ako nisu defektni, sposobni su zaraziti novu bakteriju. Pupanje je povezana s određenim Mycoplasmama fagima. Za razliku od otpuštanja viriona, fagi koji ispoljavaju lizogeni ciklus ne ubijaju domaćina, već češće postaju stalni stanovnici bakterije, kao profagi.
Paul Bettany
Karijera
Godine 1990., u dobi od 19 godina, Bettany je započeo trogodišnji kurs u London Drama Centru u Chalk Farmu. Na sceni je debitirao u hvaljenom West End-u oživljavajući film An Inspector Calls u Aldwych Theatre-u, Stephena Daldryja, igrajući ulogu Erica Birlinga. Također se pojavio u produkcijama Royal Shakespeare Company Ričarda III, Romea i Julije i Julija Cezara (za koje je bio nominovan za nagradu Charleson). Kada je Bettany imao 21 godinu, pojavio se u BBC produkciji Olivera Twista, glumeći Billa Sikesa-a.
Bakteriofag
Struktura genoma
Budući da postoji na milione različitih faga u okruženju, genomi faga dolaze u različitim oblicima i veličinama. RNK fagi, kao što je bakteriofag MS2 imaju najmanji genoma, od samo nekoliko kilobaza. Međutim, neki DNK fagi, kao što je bakteriofag T4 mogu imati veliki genoma sa stotinama gena. Genom bakteriofaga može biti vrlo mozaičan, tj. genom mnogih vrsta faga se sastoji od brojnih pojedinačnih modula. Ovi moduli se mogu naći u drugim vrsta faga, u različitim aranžmanima.
Paul Bettany
Karijera
Nakon što se pojavio u finalu serije Sharpe Seana Beana kao William II od Holandije u bici kod Vaterloa, debitovao je na filmu malom ulogom u Bent, drami o holokaustu u kojoj su također glumili Clive Owen, Jude Law i Ian. McKellen. Nastavio je da radi na pozornici i televiziji: među njima je i Ljubav i razumijevanje Joea Penhalla, koji je igrao u londonskom pozorištu Bush, a zatim u Connecticutu. Imao je uloge u televizijskim produkcijama Killer Net i Coming Home, tokom kojih je upoznao i izlazio sa Emily Mortimer. Njegov poslednji scenski rad bio je u filmovima Još jedna izgubljena godina i Stranger's House u Kraljevskom teatru. Snimio je još nekoliko filmova, uključujući svoju prvu glavnu ulogu u Gangsteru broj 1.
Bakteriofag
Struktura genoma
Bakteriofagi Mycobacteriophages sa mikobakterijskim domaćinom – predstavljaju odlične primjere ovog mozaicizma. U ovim mikobakteriofaga, genetički asortiman može biti rezultat ponovljenih slučajeva mjesno-specifične rekombinacije i nelegitimne rekombinacije; to je posljedica uključivanja genoma faga u bakterijska genetičke sekvence domaćina. Treba napomenuti, međutim, da evolucijski mehanizmi oblikovanja genoma bakterijskih virusa variraju između različitih porodica i zavise od vrste nukleinskih kiselina, karakteristika virionske strukture, kao i načina virusnog životnog ciklusa.
Paul Bettany
Karijera
British Independent Film Awards nominirao ga je za najboljeg glumca, a London Film Critics' Circle nominirao ga je za britanskog novajliju godine.
Po povratku u Hollywood, pisac/reditelj Brian Helgeland   ( LA Confidential ) planirao je novi film pod nazivom The Sin Eater (također poznat kao The Order ). Bio je impresioniran Bettanyinom trakom za audiciju, iako je Helgeland na kraju odlučio da umjesto toga snimi Vitezovu priču. Rukovodioci studija nisu bili impresionirani, ali Helgeland je bio odlučan da ga izabere, čak i da za njega napiše ulogu Čosera. Vitezova priča bi bila Bettanyina prva velika holivudska produkcija. Dobio je pohvale kritike za A Knight's Tale, uključujući i osvajanje nagrade London Film Critics Circle za najboljeg britanskog sporednog glumca. Nakon što je film završen, Helgeland, odlučan da bi Hollywood trebao prepoznati Bettanyin talenat, pokazao je snimku s audicije mnogim svojim vršnjacima, uključujući Rona Howarda, koji je Bettany-a ubacio u film A Beautiful Mind zajedno s Russell Croweom i Jennifer Connelly. Nakon filma A Beautiful Mind, Bettany-u je ponuđena uloga serijskog ubice Francisa Dolarhydea u Crvenom zmaju, uz Edwarda Nortona i Anthonyja Hopkinsa. Odbio je ulogu zbog svoje posvećenosti ulozi u filmu Dogville Larsa von Triera.
U sljedećem velikom projektu Bettany je ponovo glumio zajedno sa partnerom iz filma Lijepi um, Russell Croweom u filmu Pitera Weira, Master and Commander: The Far Side of the World. Njegov portret hirurga i prirodnjaka Stephena Maturina donio mu je nominaciju za BAFTA-u, a proglašen je za britanskog glumca godine ( London Film Critics' Circle ) i za najboljeg glumca ( Ivning Standard ).
Dana 28. juna 2004, Bettany i 13 drugih glumaca su pozvani da se pridruže Akademiji filmske umjetnosti i nauke.
Dogville i The Reckoning objavljeni su u ograničenim kinima 2004. godine. U septembru te godine, Bettany je debitirao kao glavni glumac u Vimbldonu, romantičnoj komediji sa Kirsten Dunst. Glumačka postava filma ga je, također, upoznala sa Jonom Favreauom, koji igra njegovog menadžera, poznantsvo koje će se vratiti kada ga Favreau postavi za glas JARVIS- a u Iron Manu. Sredinom 2005. Bettany je snimio Firewall u Vancouveru u Kanadi, triler u kojem su, također, glumili Harrison Ford i Virginia Madsen, koji ga je ponovo spojio s režiserom Wimbledona Richardom Loncraineom. Jesen 2005. proveo je na snimanju Da Vinčijevog koda, zasnovanog na bestseler romanu Dana Browna s Tomom Hanksom, Audrey Tautou i Ianom McKellenom u glavnim ulogama. U filmu je igrao monaha iz Opusa Dei po imenu Silas.
Godine 2010. Bettany se pojavio zajedno s Johnnyjem Deppom i Angelinom Jolie u Turistu i portretirao arhanđela Michaela u filmu Legion, koji prikazuje božansku osvetu čovječanstvu. Glumio je u filmovima Priest i Margin Call, oba objavljena 2011. godine.
Bettany je ponovio svoju glasovnu ulogu JARVIS-a u filmu Iron Man 2 iz 2010., <i id="mwAQc">The Avengers</i> iz 2012., Iron Man 3 iz 2013. i Disneylandovoj atrakciji Inoventions. Godine 2014. Bettany je glumio zajedno s Johnnyjem Deppom i kolegicom, britanskom glumicom, Rebeccom Hall u igranom filmu Transcendence. Ponovo je bio u paru s Deppom u filmu Mortdecai iz 2015., u kojem su također glumili Gwyneth Paltrow i Ewan McGregor.
Nakon što je pet godina davao glas JARVIS-u, Bettany se prvi put pojavio na ekranu u filmu Marvel Cinematic Universe u filmu Osvetnici: Doba Ultrona iz 2015. godine, igrajući Vision-a. Ponovio je ulogu u nastavcima Kapetan Amerika: Građanski rat (2016.) i Osvetnici: Rat beskonačnosti (2018.).
Bettany je glumio Teda Kaczynskog u televizijskoj emisiji Discovery Channel, Manhunt: Unabomber. Bettany je zamijenio Michaela K. Williamsa u Solo: A Star Wars Story, nakon što je Williams uklonjen iz posljednjeg filma, jer nije mogao da se vrati na set tokom ponovnih snimanja filma. Bettany je postavljen na njegovo mjesto, a lik je prerađen iz vanzemaljca za snimanje pokreta u čovjeka. Dana 20. januara 2018. objavljeno je da se Bettany približava dogovoru da glumi princa Filipa, vojvodu od Edinburga u Netflix seriji The Crown, naslijeđujući Matta Smitha. Nekoliko dana kasnije, 25. januara, TVLine je izvijestio da Bettany na kraju nije u mogućnosti da se prijavi zbog gustog rasporeda.
Bettany je glumio zajedno sa Elizabeth Olsen u Marvelovoj televizijskoj mini seriji WandaVision, glumeći novu verziju njegovog lika Marvel Cinematic Universe, Vision-a, a Olsen je tumačila titularnu Vandu. Premijerno je prikazan na Disney+ u januaru 2021., pobravši pohvale kritičara. Recenzirajući seriju, Matt Purslow iz IGN-a je napisao da Bettany "bez napora ulazi u komične skečeve" i da on i Olsen "pružaju fantastičnu količinu života, duhovitosti i emocija". Za svoju izvedbu, Bettany je dobio nominacije za Primetime Emmy nagradu za izvanrednog glavnog glumca u ograničenoj ili antologijskoj seriji ili filmu i nagradu Zlatni globus za najboljeg glumca – mini serija ili televizijski film.
Bettany je glumio u mini seriji A Very British Scandal iz 2021. Glumio je umjetnika Andyja Warhola u produkciji drame The Collaboration Anthonyja McCartena u Young Vic- u u Londonu od februara do aprila 2022. Predviđeno je da će ponoviti ulogu u filmskoj adaptaciji predstave. Bettany je vezan za portretiranje biznismena Alexandera Nixa u filmu o skandalu sa podacima Facebook-Cambridge Analytica, kao i za koscenarist i glavnu ulogu u dramskom filmu Harvest Moon.
Bettany će ponoviti svoju ulogu Visiona u televizijskoj seriji Vision Quest.
Lični život
1. januara 2003. Bettany je oženio američku glumicu Jennifer Connelly u Škotskoj; upoznali su se kada su zajedno glumili u filmu A Beautiful Mind 2001. godine. Oni su postali par tek nakon nekog vremena nakon snimanja, jer su oboje u to vrijeme bili u drugim vezama. Kao tinejdžer, bio je zaljubljen u nju nakon što ju je gledao u filmu Lavirint iz 1986. Napadi od 11. septembra motivisali su ga da postupi po svojim osećanjima prema njoj, a nakon dva dana pokušaja da je kontaktira, zaprosio je, uprkos činjenici da još nisu bili u vezi. Ubrzo nakon braka, preselili su se u Brooklyn Heights nakon što su živjeli u Tribeci. Par ima dvoje djece zajedno. Bettany je očuh Connellyjevom sinu iz prethodne veze.
Bettany je blizak prijatelj s glumcem Johnnyjem Deppom. Tekstualne poruke između Bettany i Deppa iz 2013. korištene su kao dokaz 2020. tokom Deppovog suđenja za klevetu protiv <i id="mwAY4">The Suna</i> i 2022. kao dio Deppovog procesa za klevetu protiv njegove bivše supruge, glumice Amber Heard.
Gornja Meka Gruda
Gornja Meka Gruda je naseljeno mjesto u općini Bileća, Bosna i Hercegovina.
IC 2155
IC 2155 je nepostojeći astronomski objekat naveden u Novom općem katalogu koji je opisan da se nalazi u sazviježđu Golub. Ovaj objekat je zapisao DeLisle Stewart u aprilu 1900. godine.
Gabrielle Giffords
Gabrielle Dee "Gabby" Giffords (8. juni 1970. -) je američka demokratska političarka koja od 2007. u federalnom Kongresu zastupa 8. izborni okrug Arizone. Od 2001. do 2003. je bila članica Predstavničkog doma Arizone, a od 2003. do 2006. Državnog Senata. U Kongres je prvi put izabrana 2006. Prema svojim stavovima se smješta u umjereno krilo Demokratske stranke; s jedne strane je podržavala rat u Iraku i pravo na oružje, dok je s druge strane bila pobornik Obamine zdravstene reforme i protivnik kontroverznog zakona za suzbijanje ilegalne imigracije. Ponovno je izabrana 2008. i 2010. pri čemu je na posljednjim izborima tijesno pobijedila republikanskog kandidata Jessea Kellyja iza koga je stajao "čajankaški" pokret.
8.1. 2010. je prilikom redovnog susreta sa biračima u lokalnoj trgovini Safeway teško ranjena u glavu kada je na nju i sudionike otvorena vatra iz pištolja. Tom prilikom je ubijeno 5 ljudi (uključujući njenog pomoćnika, federalnog suca Johna Molla i 9-godišnje dijete), a 11 ranjeno. Lokalne vlasti su uhapsile 21-godišnjeg Jareda Laughnera koga se sumnjiči da je počinio atentat.
Giffords je od 2007. udata za mornaričkog kapetana i astronauta Marka E. Kellyja.
Toro Rosso STR5
Toro Rosso STR5 jest bolid Formule 1 koji su dizajnirali Giorgio Ascanelli, Ben Butler i Nicolo Petrucci. Koristila ga je ekipa Toro Rosso u sezoni 2010. Vozili su ga Sébastien Buemi i Jaime Alguersuari.
Predstavljen je 1. februara 2010. na stazi "Ricardo Tormo".
Potpuni spisak rezultata u Formuli 1
(Legenda) (Utrke u boldu označavaju najbolju startnu poziciju, dok utrke u italicu označavaju najbrži krug utrke)
Vishniac (krater)
mini|215p|desno|Slike Marinera 7 Vishniac (Višnjak) je najveći krater na Marsu, i naziva se "Gigantsko stopalo". Ime je dobio po mikrobiologu Wolf V. Vishniacu koji je umro u ekspediciji na Antarktiku. Prikladno i ovaj krater leži na marsovom Antarktiku.
Prve snimke ovog kratera je obezbijedila letjelica Mariner 7, 1969. godine. U 1999. orbitalna kamera letjelice Mars Global Surveyor je napravila detaljnije snimke Vishniaca.
Volavlje
mini|280px|Volavlje, ulaz u naselje Volavlje su naseljeno mjesto u sastavu gradske općine Ljubljana, regija Srednja Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu grada Ljubljane, odn. stare općine Moste–Polje.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2021. godine, Volavlje su imale 196 stanovnika.
Napomena: ''U 2012. izvršena je manja teritorijalna razmjena između naselja Volavlje i Zgornja Besnica. U 2016. izvršena je manja razmjena teritorija između naselja Podmolnik, Šentpavel, Volavlje i Zgornja Besnica.''
Altruizam
Altruizam je naklonost i ponašanje kojem je cilj pomoganje drugome u kojem se ne očekuje neka vrsta nagrade od drugih. To je ono ponašanje koje se obično opisuje kao "nesebično", jer su interesi drugih stavljeni iznad interesa pomagača. Altruistični postupci su svjesni i sadrže namjeru da se nekome pomogne i zahtijevaju određeno žrtvovanje ili odricanje. Stoga bi, prema ovome određenju, altruističko ponašanje bilo jedna posebna vrsta prosocijalnog ponašanja.
Bizas
Bizas (Byzas ) je, prema starogrčkoj legendi, bio grčki naseljenik (kolonista) iz dorske kolonije u Megari, koji se posavjetovao sa delfijskom proročicom u apolonskom hramu u Delfima. Proročica je Bizasu rekla da ode u "Zemlju slijepih" i da se tamo nastani. Predvodeći grupu megarskih kolonista, Bizas je pronašao mjesto sa odličnim položajem nasuprot Halkedonu, na ušću Bosforskog moreuza u Mramorno more. Bizas je pomislio i utvrdio da je Halkedon morao biti slijep kad je izabrao zemlju na azijskoj strani Bosfora, koja je bila daleko slabijeg značaja od zemlje na evropskoj strani moreuza. Prema predanju, Bizas je 667. podigao Bizantijum na evropskoj strani, tako ispunjavajući proročanstvo.
U grčkoj mitologiji, Byzas je bio Posejdonov sin.
Victreebel
Biološke karakteristike
Victreebel izgleda poput izduženog Weepinbella; doduše, njegova su usta sada na vrhu njegove glave, u suprotnosti s Weepinbellom. Na ustima su mu sada dva mala očnjaka i velik list koji ih pokriva te se sada mogu otvarati i zatvarati. Duga vitica raste mu iz gore navedenog lista. Victreebelov izgled temelji se na vrčastim biljkama mesožderkama.
Kažu da Victreebel živi u velikim kolonijama duboko u džungli, iako se niko dosada nije vratio da bi dokazao ovu teoriju. Privlači plijen slatkim mirisom, nalik na med, prije nego što ga proguta i probavi sa želučanim kiselinama koje mogu rastopiti kosti. Obično, njegov su plijen insekti, iako je poznato da ponekad napada i jede manje ptice i sisare.
U videoigrama
Victreebela se može dobiti samo na jedan način, a taj je upotrijebiti Lisnati kamen na Weepinbellu. Ne može ga se dobiti u Pokémon Red videoigri, jedino razmjenom ili varanjem koristeći se šiframa.
Victreebela se po statistikama i setom tehnika može usporediti s Venusaurom, samo što Victreebel u zamjenu za svoj Defense i Special Defense ima viši Attack status, koji izvrsno djeluje s tehnikom Muljevite bombe (Sludge Bomb), te viši Special Attack status koji isto tako izvrsno djeluje sa Oštricom lista (Razor Leaf), kao i Sunčevom zrakom (Solar Beam). U Pokémon FireRed i LeafGreen videoigrama, Victreebel ima pristup tehnici Gomilanja (Stockpile) / Pljuvanja (Spit Up) / Gutanja (Swallow). Ipak, Victreebel je nešto slabiji od Venusaura što se brzine tiče, što zajedno s njegovim slabim odbrambenim statistikama čini Victreebela manje poželjnim od Venusaura, posebno zato što Venusaur ima pristupa napadu Mahnite biljke (Frenzy Plant).
Ipak, Victreebel ima sposobnost Hlorofila (Chlorophyll), koja mu udvostručuje brzinu kada je vrijeme sunčano, pa se često može koristiti zajedno s Pokémonom koji zna tehniku Sunčanog dana (Sunny Day), ili s Groudonovom Sušom (Drought). Ako ga se upotrijebi pod Sunčevom svjetlošću, Victreebel se pokazuje kao okretan i moćan Travnati/Otrovni Pokémon, koji može konstantno napadati Sunčevom zrakom (koja je unaprijeđena Suncem) i napadom Muljevite bombe koja dobije bonus zbog njegovih jakih napadačkih snaga i njegovim Otrovnim tipom.
U animiranoj seriji
James, član Tima Raketa, posjeduje Victreebela. Evoluirao je iz Weepinbella dok je bio u Centru za uzgajanje Pokémona (koji su vodili Butch i Cassidy). Victreebel nije nimalo pouzdan i odan Pokémon, jer svaki put pokušava progutati Jamesa kada ga ovaj pošalje van u borbu iz Poké lopte. Ova se tradicija nastavila s Jamesovom Cacneom u Advanced Generation epizodama animirane serije. Poznat je i po tome što je ispuštao veoma glasan vrisak kada bi izašao iz svoje Poké-lopte.
James je razmijenio svog Victreebela za Weepinbella od prodavača Magikarpa koji je tvrdio da će privlačiti druge Pokémone svojim mirisom. Ali ubrzo nakon razmjene, razvio se u Victreebela i odmah je pokušao progutati Jessie, koja se, na Jamesov veliki užas, zauvijek riješila Victreebela šutnuvši ga u zrak. U isto vrijeme, Jamesov prvi Victreebel pokušao je progutati prodavača Magikarpa, pa ga se i ovaj riješio na isti način. Dva Victreebela naletjela su jedan na drugog u zraku, pala na tlo, zaljubila se na prvi pogled i napustila Jamesa zauvijek.
Línia evolutiva de Bellsprout List of Pokémon (52–101) Luettelo Pokémon-lajeista (61–80) Lista Pokémonów (61-80) Família de Bellsprout
Hrvati u Bosni i Hercegovini
Hrvati su jedan od tri konstitutivna naroda u Bosni i Hercegovini. Prema popisu stanovništva iz 2013. godine sa brojem od 544.780 stanovnika čine 15,4% od ukupnog broja stanovnika. Historijski dijelovi BiH sa velikim brojem hrvatskog stanovništva su Srednja Bosna, Bosanska Posavina, Zapadna Hercegovina, Tropolje, Tuzla kao i većim bosanskohercegovačkim centrima Sarajevu i Banjoj Luci. Poslije rata u BiH većina bosanskohercegovačkog hrvatskog stanovništva se nalazi u Sarajevu, zapadnoj Hercegovini,Bosanskoj Posavini i srednjoj Bosni.
Historija
Hrvati u Bosni i Hercegovini potiču od Slavena koji su doselili u Bosnu i Hercegovinu u slavenskim seobama u 7. vijeku. Ključnu ulogu u etničkoj kristalizaciji bosanskih Hrvata imala je vezanost za Katoličku crkvu i jezik koji je upotrebljavan u liturgiji i vjerskoj službi.
Osmanlijsko doba
Nakon dolaska Osmanlija u Bosnu i Hercegovinu, bilo je oko 35 franjevačkih samostana u Bosni i četiri u Hercegovini. Neki od ovih manastira bili bi uništeni, a neki bi se pretvorili u džamije. U deset godina od 1680. i jedini je preživio 10 franjevačkih samostana u Bosni. Katolička crkva Bosne podijelila je svoju upravu između dvije biskupije, jedna bi bila hrvatska biskupija Bosna, čiji dio Osmanlije ne bi osvojili, a drugi biskupija Bosna Srebrena.
Austro-Ugarska
mini|Sarajevska katedrala, oko 1900. godine Ambicija hrvatskih političara bila je ugraditi bosanskohercegovački kondominij u Kraljevinu Hrvatsku. Guverner Bosne i Hercegovine Benjámin Kállay svoju je podršku utemeljio na vjerskim institucijama kako bi lako upravljale. Ubrzo je austrijski car dobio podršku u ime pravoslavnih mitropolita i katoličkih klerika za izbor muslimanske hijerarhije. Prvi katolički nadbiskup bio je Josip Stadler. Oba apostolska vikarijata, bosanski i hercegovački ukinute su i na njenom mjestu osnovane su tri biskupije: Vrhbosanska biskupija sa sjedištem u Sarajevu, Banjalučka biskupija sa sjedištem u Banjoj Luci i Mostarsko-duvanjska biskupija sa sjedištem u Mostaru.
U vrijeme gore opisanih događaja, Bosna i Hercegovina se suočila s nizom velikih procesa modernizacije. Između 180.000 i 200.000 ljudi živjelo je u Bosni i Hercegovini, uglavnom su to bili Hrvati, Srbi, Muslimani, a u manjem postotku Slovenci, Česi, Madžari i drugi. Najznačajnija činjenica u ovom razdoblju bilo bi profiliranje autohtone hrvatske zajednice unutar Bosne i Hercegovine i njezin ulazak u evropski politički život moderne nacije. Krajem 19. vijeka bosanski su Hrvati osnovali nekoliko novina, muzičkih događaja i kulturnih društava, a početkom 20. vijeka nova elita Bosniocroata (inteligencija) igrala je veću ulogu u političkom životu samih Hrvata. Društvo za podršku srednjoškolskim i sveučilišnim studentima u Bosni i Hercegovini bilo je osnovano 1902. Godine, a 1907. Pripojilo se Hrvatskom društvu za obrazovanje djece i mladih za odgoj i obrazovanje, također osnovanom 1902. hrvatsko kulturno društvo Progreso ( "Napredak" ). Studenti koje je Napredak podržao nisu bili isključivo Hrvati iz BiH, već su pod njihovom potporom bili i Hrvati iz drugih regija. mini|Stanovnici Mostara nakon odlaska Osmanlija Benjámin Kállay je pokušao ujediniti sve Bosance muslimanske i kršćanske vjere u jedan narod, ali sve bi mu propalo kad bi započeli osnivanje vlastitih političkih stranaka i pokreta. Nakon pridruživanja Bosne i Hercegovine Austro-Ugarskom Carstvu 1908. godine, Hrvatski narodni savez (HNZ) postao bi politička stranka, a njegova ideologija bila bi vrlo slična ideologiji pokreta srpsko-hrvatske koalicije. Godine 1909. Stadler se usprotivio toj ideologiji i osnovao vlastitu političku stranku, Hrvatski katolički pokret (HKU), oblik protivljenja sekularnom HNZ-u. HKU je isticao isključivo klerikalne i vjerske ideale. Međutim, bosanski Hrvati uglavnom su podržavali nacionalističku i svjetovnu politiku HNZ-a. HNZ i muslimanska organizacija formirao koaliciju koja je vladala u zemlji između 1911. i raspuštanje bosanskom parlamentu u 1914.
SFR Jugoslavija
Za vrijeme druge Jugoslavije, po popisima 1953-1991. Hrvati su od 23% stanovništva pali na 17,3% iako se njihov sveukupan broj povećao. Prema popisu stanovništva iz 1953. godine, Hrvati su činili većinu u većini kotareva koji su nalazili na teritorijama koji su 1939. godine ušli u Banovinu Hrvatsku. Tada je njihov broj iznosio 654.229, odnosno 23% ukupnog stanovništva Bosne i Hercegovine. Prema popisu stanovništva iz 1961. godine, Hrvati su činili 21,7% ukupnog stanovništva Bosne i Hercegovine, a njihov broj je iznosio 711.660. Kotari su podijeljeni na manje općine. Prema popisu stanovništva iz 1971. godine, Hrvati su činili 20,6% ukupnog stanovništva Bosne i Hercegovine, a njihov broj je iznosio 772.491. Prema popisu stanovništva iz 1981. godine, Hrvati su činili 18,6% ukupnog stanovništva Bosne i Hercegovine, a njihov broj je iznosio 767.247. U odnosu na popis stanovništva iz 1971, procenat Hrvata se prvi put smanjio ispod 20%, a nakon 1981. godine se i dalje nastavio smanjivati.
Rat u Bosni i Hercegovini
Prema popisu stanovništva iz 1991. godine, Hrvati su činili 17,3% ukupnog stanovništva Bosne i Hercegovine, a njihov broj je iznosio 755.895. Prema zadnjem popisu iz 2013. godine čine 15,4% od ukupnog stanovništva, a to je 544.780 stanovnika.
Demografija Hrvata Bosne i Hercegovine
Općine u BIH s većom hrvatskom populacijom: Mostar, Široki Brijeg, Ljubuški, Livno, Čitluk, Tomislavgrad, Čapljina, Orašje, Posušje, Žepče, Grude, Vitez, Kiseljak, Novi Travnik, Prozor-Rama, Jajce, Odžak, Stolac, Busovača, Neum, Domaljevac-Šamac, Usora, Kreševo, Kupres, Dobretići i Ravno.
Općine u kojima Hrvati čine trećinu stanovništva su: Travnik, Uskoplje, Vareš, Fojnica i Glamoč. Općine u kojima Hrvati čine oko 15 % stanovništva su: Tuzla, Brčko, Bugojno, Kakanj, Drvar i Grahovo.
Po popisu 2013.u BiH ima 544.780 Hrvata, koji čine 15,4% stanovništva
mini|Kretanje katolika u BiH
Književnost
Hrvatska književnost u Bosni i Hercegovini je definicija dana skupu novela, kratkih priča, pjesama i ostalih raznih književnih djela koja su ispisana na hrvatskome jeziku i pripadaju u cijelosti hrvatskoj kulturi u Bosni i Hercegovini, bosanskohercegovačkim Hrvatima i hrvatskome jeziku. Najpoznatiji književnici iz Bosne i Hercegovine, koji su pisali na hrvatskom jeziku su: Ivo Andrić, Miljenko Jergović, Ivan Lovrenović, Toma Babić, Matija Divković, Lucijan Kordić, Veselko Koroman, Mirko Kovač, Ivo Kozarčanin, Jakša Kušan, Tomislav Ladan, Filip Lastrić, Vitomir Lukić, Grgo Martić, Matija Mažuranić, Zvonimir Remeta, Novak Simić, Antun Branko Šimić, Lovro Šitović, Nikola Šop, Anđelko Vuletić. mini|167x167piksel|[[Željko Bebek]]
Obrazovanje
mini|159x159piksel|[[Dejan Lovren]]Ognjišta najranije pismenosti bili su katolički samostani, među kojima su se posebno isticali Kreševo, Fojnica, Kraljeva Sutjeska i Tolisa, a kasnije i samostani u Hercegovini (Humac i Široki Brijeg). Za hrvatsko osnovno školstvo u Bosni i Hercegovini za vrijeme Turaka, najviše zasluge pripadaju Ivanu Franji Jukiću i Grgi Martiću, koji su škole osnivali, pomagali i u njima predavali.
Sport
U seoskoj tradiciji mnogi stari sportovi su već pomalo i zaboravljeni, ali danas ponovno ožive na pojedinim društvenim događanjima u područjima koja naseljavaju bosanskohercegovački Hrvati. Najpoznatiji hrvatski nogometaši iz BiH su: Ivica Osim, Josip Katalinski, Mario Stanić, Miroslav Blažević, Miroslav Brozović, Davor Jozić, Franjo Vladić, Blaž Slišković, Vedran Ćorluka, Mladen Petrić, Nikica Jelavić, Danijel Pranjić, Ivan Rakitić i Dejan Lovren.
Narodne nošnje
mini|147x147piksel|Narodna nošnja iz Tomislavgrada Hrvatske narodne nošnje u Bosni i Hercegovini predstavljaju dio kulturne baštine hrvatskog naroda u toj zemlji, s neobično širokim rasponom različitih nošnji. Narodne nošnje i folklor su neodvojivo povezani s načinom života te reflektiraju društvene i kulturne posebnosti pojedinih zemljopisnih područja i podneblja gdje žive Hrvati.
Izraz su likovnog shvaćanja i odražavaju razne povijesne utjecaje. Hrvatske narodne nošnje vrlo su raznolike i bogato izrađene. Do polovice XIX. stoljeća nosilo ih je uglavnom stanovništvo u seoskim sredinama. Po načinu odijevanja prepoznavalo se odakle osoba dolazi. Hrvatske narodne nošnje u Bosni i Hercegovini mogu se podijeliti na dinarske (koje uključuju i hercegovačke), srednjobosanske i posavske.
Airy (krater)
thumb|desno|Karta Airy kratera Airy je udarni krater na Marsu. Dobio je ime 1973. godine u čast britanskog kraljevskog astronoma Sir George Biddell Airya (1801–1892). Promjera je nešto više od 43 km i lociran je 0.1° istočno i 5.1° južno u regionu Meridiani Planum. Unutar kratera Airy, postoji mnogo manji krater Airy-0, promjera oko 500 metara, koji označava lokaciju na kojoj leži početni Marsov meridijan.
NGC 3799
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Najkorisniji igrač lige (NBA)
NBA Najkorisniji igrač lige (originalno Most Valuable Player Award ili skraćeno MVP) nagrada je koju NBA liga dodjeljuje od sezone 1955/56. Nagrađenom se uručuje trofej "Maurice Podoloff", nazvan po prvom predsjedniku lige (1946–1963).
Osnovno
U posljednjih 25 godina samo igrači čiji klubovi ostbare 50 pobjeda i više bivaju izabrani.
Najviše puta ovu nagradu osvojio je Kareem Abdul-Jabbar, u šest sezona. Bill Russell i Michael Jordan osvojili su je po pet puta.
Prvi Evropljanin koji je dobio MVP nagradu jest Nijemac Dirk Nowitzki.
Stephen Curry jedini je igrač u NBA historiji koji je osvojio MVP nagradu jednoglasno 2016. godine.
Halkedon
Halkedon (Χαλκεδον, Chalkedon, na turskom, Kadıköy) bio je stari pomorski grad u Bitiniji, u Maloj Aziji, skoro nasuprot Bizantijumu; danas je to moderna četvrt u azijskom dijelu Istanbula, južno od četvrti Üsküdar (stari Skutari).
Budući da je Halkedon smješten nasuprot Bizantijumu, dijelio je s njim sličnu historiju i sudbinu. 451 bio je sjedište Četvrtog ekumenskog sabora stare kršćanske crkve. Turci Osmanlije su ga koristili kao kamenolom iz kojeg su pribavljali materijal za gradnju Istanbula.
Vrh pri Dolskem
Vrh pri Dolskem je naseljeno mjesto u sastavu općine Dol pri Ljubljani, regija Srednja Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu grada Ljubljane, odn. stare općine Moste–Polje.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Vrh pri Dolskem je imao 21 stanovnika.
Napomena: ''Do 1952. iskazivano pod imenom Vrh Svetega Križa, a do 1955. pod imenom Vrh.''
NGC 1013
NGC 1013 (također poznat kao MCG -2-7-46 i PGC 9966) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 380 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Kit. Najveći prečnik je 0,80 (88 hiljada sg) a najmanji 0,6 uglovnih minuta (66 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Lewis Swift 29. septembra 1886. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Bizantijum
Bizantijum (ili Bizancijum ili Bizant) je starogrčka grad-država, odnosno polis, koji su 667. p. n. e. osnovali grčki naseljenici, nazivajući naseobinu prema njihovom kralju Bizasu (Byzas). Ime "Byzantium" je latinizirano prvobitno tračko-grčko ime Bizantion (Βυζάντιον, u modernom grčkom izgovoru, "Vizantion").
Godine 196. grad su opkolili Rimljani, nanoseći mu veliku štetu. No Rimljani su ga uskoro obnovili, tako da je grad nastavio svoje prethodno blagostanje.
Položaj Bizantijuma je privukao pažnju Konstantina Velikog, kojem se jedne noći u snu pojavilo proročanstvo kazujući mu mjesto gdje njegov novi grad treba da leži. Naravno, bio je to proročanski Bizantijum, kojeg je Konstantin obnovio 330. i nazvao ga Novi Rim (Nova Roma) ili Konstantinopolj (na grčkom Κωνσταντινούπολις, Konstantinoupolis). Konstantinopolj je time postao prestonica Istočnog rimskog carstva, što će i ostati sve do osmanlijskog zauzimanja grada, 1453. Prema imenu grada (Bizant), ovo je carstvo nazvano Bizantijsko Carstvo.
NGC 5301
NGC 5301 (također poznat kao IRAS 13443+4621, MCG 8-25-41, PGC 48816 i UGC 8711) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 69 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Lovački psi. Najveći prečnik je 4,00 (80 hiljada sg) a najmanji 0,8 uglovnih minuta (16 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 11. maja 1787. godine.
NGC 6769
NGC 6769 (također poznat kao ESO 141-48 i PGC 63042) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 169 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Paun. Najveći prečnik je 2,20 (108 hiljada sg) a najmanji 1,5 uglovnih minuta (74 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 11. augusta 1836. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Muhamed Konjić
Muhamed Konjić (Tuzla, 14. maj 1970.) bivši je bosanskohercegovački nogometaš.
Reprezentacija BiH
Konjić je bio prvi kapiten bosanskohercegovačke nogometne reprezentacije, za koju je odigrao 38 utakmica i postigao 3 gola. Od najdražeg dresa se oprostio 16. augusta 2006. godine protiv reprezentacije Francuske na Koševu u Sarajevu.
Klupska karijera
Godine 1999. za 2 miliona prelazu u Coventry City gdje biva odlično prihvaćen od domaćih navijača i dobija nadimak "Big Mo".
U naredne 3 sezone za Coventry City, odigrao je 136 utakmica, i postigao 5 golova.
U sezoni 2003–04 prodat je rivalu Derby Countyu gdje i završava svoju igračku karijeru 2006. godine. Za Derby County odigrao je 18 utakmica.
Zanimljivosti
Konjić je prvih osam mjeseci rata u Bosni i Hercegovini bio u sastavu ARBiH.
IC 98
IC 98 (također poznat kao MCG -2-4-27 i PGC 4869) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 732 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Kit. Najveći prečnik je 0,70 (149 hiljada sg) a najmanji 0,7 uglovnih minuta (149 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Stephane Javelle 3. novembra 1891. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Gornjovakufska sahat-kula
Sahat-kula u Gornjem Vakufu-Uskoplju nalazi se u podnožju brežuljka Strmica, nedaleko od čaršije. Sagrađena je 1710. ili 1711. godine. Visoka je 9 metara, sa osnovicom od 3,55 m. Krov joj je od šindre. Do 1949. godine otkucavala je a la turca, a od tada je počela otkucavati po srednjoevropskom vremenu i to svakog sata otkucavajući dva puta uzastopno. Od 1950. do 1953. godine nije bila u funkciji, dok je trajala njena opravka koju je obavio Zavod za zaštitu spomenika kulture Bosne i Hercegovine u Sarajevu, jer je sahat-kula proglašena kulturno-historijskim spomenikom pod zaštitom države. Ovu sahat-kulu spominje i Ivan Franjo Jukić u svojim putopisima, u kojima navodi, da joj je nabavljen satni mehanizam od Dubrovčana.
Novi satni mehanizam sa digitalnom baznom stanicom i satelitskim signalom tačnog vremena je postavljen u 2000. godini. Iznad sata nalaze se dva zvona. Jedno zvono je izvorno, a drugo je novo. Istovremeno je izvršena rekonstrukcija stepeništa i krovne konstrukcije.
Gornjovakufska sahat-kula se nalazi na listi nacionalnih spomenika Bosne i Hercegovine.
Egejska umjetnost
mini|desno|250px|Glinena skulptura po kojoj je bazirana i maskota [[Olimpijske igre 2004.|Olipijskih igara u Atini 2004.]] Egejska umjetnost je umjetnost Egejske kulture koja je zajednička Civilizaciji Kiklada, Minojskoj (Kretskoj) i Helenskoj (Mikenskoj) civilizaciji koje su cvale u širem području Egejskog mora oko 2200 – 1200. p. n. e. Preteča kulture stare Grčke. Ove kulture su trpjele uticaje Orijenta posredništvom Feničana i maloazijskih Hetita, ali ih nisu jednostavno oponašale. One su imale svoj vlastiti stil, koji je bio uvod u Grčku kulturu i Umjetnost, koja će postati osnova čitave zapadno-evropske civilizacije. Misli se da su egejski narodi došli iz Male Azije, donoseći već oko 3000.g. pr.n.e. na Krit bakar, a oko 2500. da pronalaze i bronzu. Egejska kultura je kultura bronzanog doba u kome se razlikuju tri perioda:
Materijali, konstrukcije i arhitektonske forme
Krit je imao u izobilju dobrog krečnjaka, koji je postao glavni materijal u monumentalnoj arhitekturi. Osim kamena, od sirove gline pravljen je i ćerpič, a od pečene gline izrađivano je posuđe, zatim cijevi za vodovod i kanalizaciju. Za obične gradnje upotrebljavano je drvo sa Krita, a za bolje je uvoženo drvo kedra i kiparisa sa Sicilije. Prema sačuvanim ostacima kritske arhitekture moglo bi se zaključiti da je glavni materijal bio kamena. Zidovi palata su bili od kamena klesanca srednjih veličina, dobro obrađenog. U zidnim konstrukcijama bilo je većih i velikih klesanaca dužine do 4 m. Kiklopski zidovi su karakteristika svih egejskih arhitektura. Stub kao konstruktivni i dekorativni element je našao važno mjesto u kritskoj arhitekturi palata. Stub je ovdje upotrijebljen kao nosač stepeništa, ili u natkrivenom kvadratičnom trijemu palate.
Arhitektonski spomenici
Arhitektura Krita je izgradnjom kraljevskih palata dosegla svoj najviši nivo. Ove palate se na Kritu grade počev od 2000 g. pr.n.e., a najvažnije su izgrađene između XVII i X vijeka. Osnovna dispozicija palate je nastala po uticajem mezopotamske palate, čiji se prostori razvijaju oko više unutarnjih dvorišta. Osnovni princip kompozicije je potpuna asimetričnost i velike dimenzije svih dijelova. Za razliku od mezopotamskih palata koje su građene od ćerpiča, palata na Kritu ili tačnije rečeno, njen prizemni dio, je od kamena. Stubovi su bili bojeni, a unutrašnji glavni prostori bili su ukrašavani zidnim freskama. U razvitku kritske palate možemo da pratimo nastojanje da se ogromnost zamijeni manjim arhitektonskim prostorima, koji odgovaraju veličini ljudske figure, a monumentalnost izrazom životne radosti.
Mikena
Mikenska arhitektura nosi svoje ime prema gradu Mikeni, čiji razvoj pada u vrijeme II perioda Egejske kulture. Na Peloponezu i ostrvima najstariji kulturni ostaci padaju u vrijeme oko 2000. g. pr.n.e. Vrhunac Mikenske kulture i umjetnosti je dostignut između 1600. i 1100 g. pr.n.e. kad cvjetaju gradovi-države Mikena, Tirins, Orhomena i Gulas Nosilac mikenske civilizacije su Ahajci, jedno od grčkih plemene, koje je pokorilo najstarije stanovnike Grčke, Pelazge. Na Kritu su oni pobijedili Krićane i usvojili njihovu kulturu i umjetnost. Njih su sa historijske pozornice uklonili Dorci, također grčko pleme, koje osvaja Peloponez oko 1100 g. pr.n.e. Karakteristike društveno-ekonomskog odnosa mikenskog perioda je raspadanje rodovske zajednice i početak robovlasništva, sa posve istim crtama kao na Kritu. Nije bilo hramova, religija Ahajaca nije zahtijevala gradnju posebnih zgrada religijskog obreda. Mikenska kultura je nastala pod direktnim uticajem Krita i znači njen nastavak.
Mala Azija
Egejska umjetnost se u Maloj Aziji razvijala u pokrajinama Frigije, Lidiji, Kariji i Likiji. Poslije najezde Doraca na Peloponez, oko 1100 g. pr.n.e. Ahajci su egejsku kulturu prenijeli u Malu Aziju i produžili joj život sve do VI vijeka pr.n.e., kad i područje Male Azije potpada po uticaj Grčke. Najstarija kultura u Maloj Aziji vezana je za razvoj Troje počev od III milenijuma pr.n.e. Nešto mlađa je kultura Hetita sa brojnim gradovima u centralnom dijelu Male Azije, koji se pojavljuje sredinom III milenijuma. Ahajci donose uticaje egejske kritske i mikenske kulture. Mala Azija bila je podložna kulturnim zračenjima Istoka i Zapada. Između XII i VI vijeka pr.n.e. egejska kultura je Maloj Aziji dala svoj pečat. Najveći značaj Male Azije bio je u njenoj posredničkoj ulozi, bilo da ja orijentalne uticaje prenosila u Grčku i Etruriju, ili da je grčke zapadnjačke uticaje predavala Istoku Društveno -ekonomski poredak u Maloj Aziji bio je robovlasnički, sa jakim crtama Istoka. U poređenju sa egejskim kulturama Krita i Mikene, Mala Azija je imala mnogo skromniju ulogu.
Nadgrobna arhitektura
Grade se dva tipa grobnica:
Airy-0 (krater)
mini|desno|180px|Tri slike kratera Airy-0 je krater na Marsu, u okviru većeg Airy kratera, čija lokacija definiše poziciju primarnog meridijana planete.
Egejska umjetnost
Nadgrobna arhitektura
Prvi tip se pojavljuje u vidu tumulusa u svim pokrajinama. Najpoznatije su Alijatova i Tantalova grobnica. Slobodnostojeće grobnice u Likiji imaju specifičan oblik drvene stambene kuće na visokom postolju, izvedene od kamenog monolita. Grobnice u stijeni, u Likiji imaju fasadu drvene kuće sa svim detaljima drvenih konstrukcija, veza i krovova. Ovdje se pojavljuju najstariji timpanoni, koji će ući u grčku arhitekturu. Unutarnji prostori grobnica su skromnih dimenzija, simentrično tretirani. Plastična dekoracija u kamenu najčešće je geometrijskog karaktera, a motivi raznog, u prvom redu orijentalnog porijekla.
Airy-0 (krater)
Airy-0 je širok oko 0,5 km u prečniku i leži unutar većeg kratera Airy u području Sinus Meridiani.
Ime je dobio u čast britanskog kraljevskog astronoma Sir George Biddell Airya (1801-1892), koji je 1850. godine sagradio „transit circle“ teleskop u Greenwichu. Lokacija teleskopa je izabrana kao tačka koja definiše primarni meridijan planete Zemlje.
Izbor ovog kratera kao osnovnog meridijana Marsa je napravio Merton Davies, 1969., na osnovu fotografija koje su napravili Mariner 6 i Mariner 7.
Gradsko pozorište Jazavac
desno|mini|300px|Gradsko pozorište Jazavac
Gradsko pozorište „Jazavac“ je novo banjolučko pozorište koje se nalazi u sklopu sportske dvorane „Obilićevo“ u naselju Mejdan (Obilićevo). Osnovano je 26.04.2006. godine.
Jazavac je neprofitna umjetnička organizacija koja ima za cilj stvaranje i organizovanje pozorišnih i umjetničkih događaja. Radi širenja kulturne svijesti, kulturnog obrazovanja i navika, animacije publike, pokrenuta je inicijativa za osnivanjem gradskog pozorišta kao profesionalne ustanove koju bi predstavljali i predvodili mladi ljudi, odnosno kulturna elita grada Banje Luke.
Historija
Gradsko pozorište Jazavac je osnovano 26. aprila 2006. godine u Banjoj Luci. Prva pozorišna predstava „Oblik Stvari“ u režiji Stojana Matavulja, premijerno je prikazana 20. oktobra 2006. godine u Narodnom pozorištu Republike Srpske. Jazavac je osnovalo troje mladih glumaca sa ciljem da napravi pozorište u kome će priliku dobijati mladi profesionalni glumci, odnosno diplomci Akademije umjetnosti Univerziteta u Banjoj Luci. Poslije nekoliko godina rada, pozorište se preselilo u bivšu bioskopsku salu „Vrbas“, koja je renovirana i svečano otvorena 23. aprila 2009. godine.
Rukovodstvo
Osnivači i rukovodioci pozorišta su:
Glumci
Glumačka imena koja su učestvovala u predstavama Gradskog pozrorišta Jazavac su: Dejan Zorić, Mario Lukajić, Dragana Marić, Nikolina Jelisavac, Draško Vidović, Miljka Brđanin Babić, Zlatan Vidović, Vladimir Đorđević, Anja Stanić, Slađana Zrnić, Marina Vodeničar, LJubiša Savanović, Željko Erkić, Sandra LJubojević, Sanja Grujić, Dejan Andrić, Vladimir Nićiforović, Dragan Marinković Maca, Nataša Ivančević, Boris Šavija, Dragoslav Medojević, Velimir Blanić i Đurđa Vukašinović.
Kampanje
Gradsko pozorište Jazavac je pokrenulo dvije kampanje u toku svog postojanja. Prva se zvala Budite dio naše istorije, a druga Nama fali daska...
Zaplet - Festival mladog glumca
Gradsko pozorište Jazavac organizuje krajem oktobra Zaplet - Festival mladog glumca. Festival je zamišljen kao međunarodni takmičarski festival. Osnovan je 2009. godine sa ciljem da postane manifestacija od posebnog značaja za grad Banjaluku sa jasnim ciljem da predstavi najznačajnije autore, produkcije i fenomene savremene umjetničke scene.
Zaplet inicira i promoviše različite pristupe teatru, širi granice kulturnih identiteta i kreira mapu profesionalnih kontakata, podstičući razvoj domaće scene i njenoj potpunijoj afirmaciji u evropskom, kao i širem međunarodnom kontekstu. Planiran je kao događaj koji se održava svake godine u oktobru i događaj koji će doprinijeti saradnji mladih umjetnika iz Republike Srpske, BIH i inostranstva, te povećanja kvaliteta festivalske produkcije. U budućnosti je moguće započeti program regionalne saradnje koji podrazumijeva izvođenje značajnih predstava sa festivala u okolnim gradovima.
Mia Čorak
Mia Čorak Slavenska (Brod na Savi, 1916. - Los Angeles 2002.), bila je prva hrvatska prima balerina.
Biografija
Bila je jedna od najuticajnijih umjetnica svog vremena. Nastupala je na pozornicama širom svijeta, uključujući Južnu Ameriku, Afriku i Aziju, postavši prima balerina Metropolitan Opere u New Yorku 1954-55. godine.
Slavenska balet uči kod Josefine Weiss i Margarite Froman, a prvi puta nastupa na pozornici Hrvatskog narodnog pozorišta 1924. godine, kada se premijerno izvodi Baranovićev balet "Licitarsko srce".