Zastava_Srbije
Srpska trobojka
Nakon krize koju je izazvao Sretenjski ustav, sultan Mahmud II je u proljeće 1835. godine pozvao kneza Miloša da poseti Carigrad. Delegacija od 60 ljudi i komesara na čelu sa knezom Milošem, ruskim carskim izaslanikom baronom Rikmanom i sultanovim izaslanikom Ibrahim Nabi-efendijom stigla je na pregovore u Carigrad 17. avgusta 1835. godine. Glavna tema na ovim pregovorima bilo je državno uređenje Srbije. Knez Miloš je želeo da odvoji pitanje zastave i grba od ustava. Ruse je na samom početku najviše zanimao Sretenjski ustav i njegov tvorac, koji nije doputovao u Carigrad. Baron Rikman je insistirao da Srbija ne treba da ima atribute državnosti i zastavu. Ruski ambasador u Carigradu Butenjev je izjavio da srpska zastava ima iste boje kao francuska. Međutim, srpski članovi na čelu sa knezom Milošem su kod Visoke porte insistirali na pravu za trgovinu sa Vlaškom i Moldavijom ali i na trgovačkoj zastavi koje već ove dve kneževine imaju. Porta je prihvatila srpske zahteve i obećala da će izdati dozvole o otvaranju srpske trgovačke agencije u Bukureštu, pravu na trgovinu solju sa Vlaškom i Moldavijom, pravu na zastavi i pravu na otvaranju stranih konzulata u Kneževini Srbiji. Oproštajna audijencija kod sultana održana je 18. oktobra 1835. godine. A, prilikom posete knez Miloš je dobio na poklon od sultana šest topova, arapskog konja, sablju i orden što je izazvalo zaprepašćenje u diplomatskim krugovima. Nedugo potom, sultan Mahmud izdao je ferman o zastavi, po najnovijim istraživanjima 9. februara 1836. godine. Pregovori o ustavnom uređenju vođeni su u narednom periodu uz aktivno prisustvo ruskih izaslanika. Ferman reguliše izgled zastave kao i njenu namenu kao trgovačko-pomorske a ne državne zastave. Izgled srpske zastave utvrđen je tokom kneževog boravka u Carigradu. Za razliku od Sretenjskog ustava u fermanu se doslovno navodi da su polja na zastavi horizontalna što ide u prilog da je narodna "sretenjska" zastava najverovatnije bila predviđena da ima vertikalna polja. Može se reći da su po pitanju zastave ispunjeni kako ruski tako i srpski uslovi. U ruskom slučaju zastava nije državna i neće biti deo budućeg ustavnog rešenja. mini|300px| „Srpska narodna skupšta 1. maja 1848. godine” naslikao [[Pavle Simić 1848/49, ulje na platnu 88 х 115,5cm, galerija Matice srpske, Novi Sad. U centralnom djelu kompozicija se nalazi novoizabrani patrijarh Josif Rajačić. On u lijevoj ruci drži originalne carske privilegije, kojima su bila zagarantovana prava Srba u Habzburškoj Monarhiji, a desnom rukom pokazuje na srpsku trobojku. Ovo je najstariji likovni prikaz srpske trobojke.]] U srpskom slučaju rešeno je jedno "tehničko" pitanje trgovačkog transporta ali ono što je najvažnije lađe će predstavljati i asocirati na Srbiju. Upravo ova srpska trgovačka trobojka postaće generičko nacionalno obeležje koje se najbolje ogleda kod "graničarskih ili prečanskih Srba" kada se zavijorila na Majskoj skupštini u Sremskim Karlovcima 1848. godine. Izbor boja je isti kao kod "sretenjske zastave" a srpska trgovačka pomorska trobojka vidljivo podseća na obrnutu tadašnju rusku trgovačku pomorsku zastavu. Otvoreno je pitanje da li je ovo bio srpski zahtev kako bi se odobrovoljila ruska strana. U svakom slučaju, velika misterija nastanka srpskog trobojnog flaga je u Carigradu.