cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sicilijanska odbrana – Ubrzana zmajeva varijanta
Ubrzana zmajeva varijanta (ili Ubrzani fjanketo) jest šahovsko otvaranje, varijanta Sicilijanske odbrane, a počinje potezima: U ovoj varijanti crni rano igra g6. Važna razlika između ove i Zmajeve varijante jest to što crni izbjegava potez d6, tako da kasnije može odigrati d5 u jednom potezu, ako bude moguće. Crni izbjegava i Jugoslavenski napad, ali s obzirom na to da bijeli još nije bio primoran odigrati Sc3, moguć je potez 5. c4 (Maróczyjev sistem).
Za Ubrzanu zmajevu varijantu mnogo je karakterističnija pozicijska igra nego u mnogim drugim varijantama Sicilijanke.
Glavna varijanta
Jedna od glavnih varijanti nastavlja se ovako: '''5. Sc3 Lg7 6. Le3 Sf6 7. Lc4''' (vidi dijagram 1). U ovom trenutku najvažniji nastavci za crnog jesu 7...0-0 i 7...Da5. Bijeli ne bi trebao praviti veliku rokadu nakon 7...Da5, za razliku od Jugoslavenskog napada.
7... 0-0 glavna je varijanta, nakon čega bi bijeli trebao nastaviti sa '''8. Lb3'''. Ako crni igra 8...d6, bijeli obično odgovara s 9. f3, kao u Jugoslavenskom napadu, iako crni često igra 8...a5 ili 8...Da5, nakon čega velika rokada može biti opasna, te je za bijelog često bolja ideja mala rokada.
Passmoreova varijanta
Druga uobičajena varijanta koja je viđena na turnirima nastavlja se: '''5. Sxc6 bxc6 6. Dd4 Sf6 7. e5 Sg8 (7...Sd5 također je dobro) 8. e6 Sf6 9. exf7+ Kxf7''' (vidi dijagram 2). U ovom trenutku obje strane imaju jednake šanse. Često će biti viđen nastavak 10. Lc4+, pokušaj pojačavanja pritiska na kraljevom krilu s istovremenim razvojem lahke figure. Međutim, crni se lahko brani sa 10...d5 ili 10...e6, što rezultira pozicijom u kojoj je njegov kralj siguran. Oba igrača mogu odabrati da partiju igraju pozicijski ili će, inače, imati promjenjive rezultate. Statistički, najbolji potez bijelog jest 10. Le2, a zatim 11. 0-0.
Zgornja Bačkova
Zgornja Bačkova je naseljeno mjesto u sastavu općine Sveta Ana, regija Podravska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Lenart.
Stanovništvo
Napomena: ''U 1963. nastalo podjelom i ukidanjem bivšeg naselja Bačkova.''
IC 5093
IC 5093 (također poznat kao ESO 75-1 i PGC 66543) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 627 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Paun. Najveći prečnik je 0,70 (128 hiljada sg) a najmanji 0,3 uglovnih minuta (55 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio DeLisle Stewart 28. septembra 1900. godine.
Železna Gora
mini|280px|Železna Gora, stari dvorac "Zichy–Terbocz" Železna Gora (mađ. Vashegy) je naseljeno mjesto u sastavu općine Štrigova, Međimurska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Čakovec.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Železna Gora je imala 465 stanovnika.
Napomena: ''U 1880. i 1890. sadrži podatke za naselje Prekopa, a 1869. dio podataka sadržan je u naselju Prekopa.''
Vratišinec
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Čakovec.
Općina Vratišinec
Napomena: ''Nastala iz stare općine Čakovec. Od 1857. do 1921. te u 1981. i 1991. sadrži dio podataka općine Podturen.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Vratišinec je imalo 1.520 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Gušterica (sazviježđe)
Gušterica je sazviježđe koje se nalazi u našoj galaksiji. Najsjajnija zvijezda je Alpha Lacertae s prividnom magnitudom od 3.77 Prvo otkriće je 1687. napravio astronom Johannes Hevelius. Hevelius je početkom koristio naziv stellio, radilo se o jednoj vrsti guštera, no u praksi je ostalo samo kao gušterica. Cuno Hoffmeister je ovdje 1929. otkrio jedan objekat čija se sjajnost periodično mijenjala. Ustanovilo se da se radi o aktivnom galaksijskom jezgru.
Lokalni izbori u Bosni i Hercegovini 2016 (Travnik)
Općinski izbori za izbor načelnika i za 31 člana Općinskog vijeća općine Travnik održani su 2. oktobra 2016. godine. Izbori su održani na 73 biračkih mjesta, a pravo glasa imalo je 47.269 glasača. Glasati se moglo izlaskom na biračko mjesto, preko mobilnih timova i poštom.
Načelnik
Na izborima za načelnika izašlo je ukupno 24.112 glasača (51,01% od ukupnog broja), a od toga je 22.168 (91,94%) glasova bilo važećih, te 1.944 (8,06%) nevažećih. Sa ukupno 9.490 glasova (42,81%) za načelnika izabran je Admir Hadžiemrić, član koalicije SDA/SBB.
Općinsko vijeće
Na izborima za Općinsko vijeće izašlo je ukupno 24.120 glasača (51,02% od ukupnog broja), a od toga je 22.496 (93,27%) glasova bilo važećih, te 1.624 (6,73%) nevažećih. Birano je ukupno 31 član Vijeća, te su oni izabrani po broju osvojenih glasova po listama, dok je odabir predstavnika iz pojedine partije, vršen po najvećem broju glasova. Najviše glasova dobila je Stranka demokratske akcije 8.485 (37,72% od ukupnog broja važećih glasova).
Laskerova zamka
Laskerova zamka je zamka u šahovskom otvaranju nazvana po Emanuelu Laskeru iako ju je prvi zabilježio Serafino Dubois. Neobična je po tome što dolazi do potpromocije već u 7. potezu.
Analiza
'''1. d4 d5 2. c4 e5'''
3. dxe5 d4
4. e3?
'''4...Lb4+ 5. Ld2 dxe3!''' (vidi dijagram)
6. Lxb4??
6...exf2+
7. Ke2 fxg1=S+! (vidi dijagram)
'''8. Ke1 Dh4+ 9. Kd2'''
9... Sc6
Battenova bolest
Battenova bolest je fatalna bolest nervnog sistema koja obično započinje u rdjetinjstvu. Pojava simptoma obično je u dobi između pet i 10 godina. Često je autosomno recesivna. Uobičajeni je naziv za grupu poremećaja zvanih neuronska ceroidna lipofuscinoza (NCL).
Iako se Battenova bolest obično smatra maloljetničkim oblikom NCL-a (ili "tipa 3"), neki koriste izraz Battenova bolest da bi opisali sve oblike NCL-a. Historijski gledano, NCL su klasificirani prema starosti bolesti kao infantilni NCL (INCL), kasno infantilni NCL (LINCL), maloljetnički NCL (JNCL) ili NCL odraslih (ANCL). Najmanje 20 gena identificirano je u vezi s Battenovom bolešću, ali je juvenilni NCL, najrasprostranjeniji oblik Battenove bolesti, povezan s mutacijama gena CLN3. Prvi puta opisana je 1903.
Znaci i simptomi
Vremenom, pogođena djeca trpe mentalna oštećenja, pogoršavaju im se napadi, uz progresivan gubitak vida, govora i motonih vještina. Battenova bolest je terminalna bolest; očekivani životni vijek varira ovisno o tipu ili varijanti.
Žene s juvenilnom Battenovom bolešću pokazuju prve simptome godinu dana kasnije od muškaraca, ali u prosjeku umiru godinu dana prije.
Uzrok
NCL su porodične bolesti koje se nasljeđuju na autosomno recesivni način. Zajedno nazvani Battenovom bolešću, NCL su odgovorni za većinu pedijatrijskih neurodegenerativnih bolesti. Specifični tip NCL karakterizira starost početka simptoma i uključena genetička mutacija.Sada se vjeruje da mutacije u deset gena dovode do razvoja Battenove bolesti; 'incidencija je visoka kao 1/12.500 živorođenih.
Infantilni NCL: mutacija CLN3
Gen CLN3 nalazi se na kratkom kraku hromosoma 16, na položaju gena 12.1 (16p12.1), a mutacije unutar ovog gena glavni su uzrok maloljetničkog NCL-a. Preciznije, 73% slučajeva Battenove bolesti posljedica je delecije od 1,02 kb unutar ovog gena, što uzrokuje pomak okvira koji stvara krnji mutirani genski proizvod dužine samo 181 aminokiselina, u odnosu na divlji genski proizvod dužine 438 aminokiselina. Normalno funkcionirajući CLN3 kodira hidrofobni transmembranski protein, koji je uglavnom lokaliziran u lizosomima; međutim, utvrđeno je da se mutirani genski proizvod sa 181 aminokiselinom primarno lokalizira na endoplazmatski retikulum i Golgijev aparat. Precizna funkcija genskog proizvoda CLN3 ostaje nepoznata.
Dijagnoza
Battenova bolest je rijetka. Pogrešno postavljanje dijagnoze može dovesti do povećanih zdravstvenih troškova, porodičnog stresa i šanse za upotrebu pogrešnih oblika liječenja, što može pogoršati stanje pacijenta. Ipak, Battenova bolest može se dijagnosticirati ako se pravilno otkrije. Oštećenje vida je najčešći uočljivi simptom bolesti. Pojave kod djece češće su nego kod adolescenata ili odraslih.
Djeca ili odrasli za koje se sumnja da imaju Battenovu bolest u početku trebaju posjetiti optometristu ili oftalmologa. Izvršit će se pregled očnog dna, koji pomaže u otkrivanju uobičajenih abnormalnosti oštećenja vida, poput granularnosti pigmentnog epitela mrežnjače u središnjoj makuli. Iako se to također može vidjeti u raznim kod drugih bolesti, gubitak očnih ćelija upozoravajući je znak Battenove bolesti. Ako se sumnja na Battenovu bolest, provode se razni testovi koji pomažu tačno potvrđivanje dijagnoze, kao što su:
Liječenje
Battenova bolest je terminalna bolest; FDA je odobrila Brineuru (cerliponaza alfa) kao tretman za određeni oblik Battenove bolesti. Prvi tretman odobren je za usporavanje gubitka sposobnosti hodanja (ambulacija) kod simptomatskih pedijatrijskih pacijenata starih tri godine i starijih, s kasnom infantilnom neuronskom ceroidnom lipofuscinozom tipa 2 (CLN2), poznatom i kao nedostatak tripeptidil peptidaze-1 (TPP1). Palijativno liječenje je simptomatsko i podržavajuće. Za jedan lijek, antisens oligonukleotid, milasen, opisan je u uglednom The New England Journal of Medicine, vjeruje se da je prvi „prilagođeni“ tretman za genetičku bolest. Ime je dobio po Mili Makovec, jedinoj pacijentici koja ga je ikad mogla uzeti. (Moglo bi pomoći drugom izuzetno rijetkom pacijentu koji ima istu mutaciju kao Mila.)
Historija
Battenova bolest nazvana je po britanskom pedijatru Fredericku Battenu, koji ju je prvi opisao 1903. Poznata i kao Spielmeyer–Vogt–Sjögren–Battenova bolest, najčešći je oblik grupe poremećaja koja se naziva lipofuscinoza neuronskih ceroida (NCL) ). Iako se Battenova bolest obično smatra juvenilnim oblikom NCL-a, neki koriste izraz Battenova bolest da bi opisali sve oblike NCL-a.
Hemijska jednačina
Hemijske jednačina prikazuje stehiometrijske odnose u reakciji različitih hemijskih elemenata i spojeva, odnosno u hemijskim procesima. Na lievoj strani jednačine su ulazni hemijski elementi u datom procesu, a na desnoj spojevi koji nastaju u tom procesu. Umjesto znaka jednakosti piše se strelica (→) koja označava smijer u kojem se promjena odvija.
Obrazac
Hemijska jednačina se sastoji od hemijskih formula reaktanata (početne supstance) i hemijskih formula proizvoda (materija formirana u hemijskoj reakciji). Međusobno su odvojeni jedan simbolom strelice (\rightarrow), koja se obično čita kao prinos i hemijska formula svake pojedine tvari je odvojena od drugih znakom +.
Kao primjer, može biti jednačina reakcije hlorovodika sa natrijem:
Ova jednačina se može čitati kao dva HCl plus dva Na daje NaCl i H dva. Ona pokazuje da natrij i HCl reagiraju za formiranje NaCl i H2. Također ukazuje na to da su potrebne dvije molekule natrija za svake dvije molekule sone kiseline i reakcija će formirati dvije molekule natrij-hlorida i jednu diatomsku molekulu vodika za svake dvije molekule hlorovodične kiseline i dvije molekule natrija koje reagiraju.
Zajednički simboli
Simboli se koriste za razlikovanje između različitih tipova reakcija. Za označavanje vrste reakcije su sljedeći:
Fizičko stanje hemikalija se također vrlo često navodi nakon hemijskog simbola, u zagradama, posebno za ionske reakcije. Kada se navodi fizičko stanje, (e) označava čvrst, (l) označava tečnost, (g) označava gas i (aq) označava vodeni rastvor.
Ako je reakciji potrebna energija, to se navodi iznad strelice. Veliko grčko slovo delta (\Delta) se stavlja na strelicu reakcije da pokaže da se u reakciju dodaje energija u obliku topline, h\nu se koristi ako se dodaje energija u obliku svjetlosti. Ostali simboli se koriste i za druge specifične vrste energije ili zračenja.
Balansiranje hemijske jednačine
thumb|350px|left|Kao što se vidi iz jednadžbe, CH4 + 2 O2 → CO2+ 2H2, koeficijent 2 mora biti stavljeni ispred [[kisika, gasa na reaktantskoj strani i prije vode na proizvodnoj strani, u skladu sa zakonom očuvanja mase, količine svakog elementa i nemijenjanja tokom reakcije]]
Bujavica
Bujavica je naseljeno mjesto u sastavu grada Lipika, Požeško-slavonska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Pakrac.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Bujavica je imala 33 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Bujavica je imalo 75 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Popis stanovništva u Hrvatskoj 2011 (Negoslavci)
'''Popis stanovništva u Hrvatskoj 2011. godine''' proveden je od 1. do 28. aprila 2011, prema stanju na dan 31. marta. Popis je proveden na temelju ''Zakona o Popisu stanovništva, kućanstava i stanova u Republici Hrvatskoj 2011. godine'' (Narodne novine, broj 92/10). Općina Negoslavci je po Popisu stanovništva 2011. godine na površini od 21,21 km2 imala 1.463 stanovnika, što predstavlja 0,81% od ukupnog broja stanovnika Vukovarsko-srijemska županije, odnosno 3,41% od ukupnog broja stanovnika Hrvatske. Gustoća naseljenosti u Negoslavcima je 68,976897689768975 stanovnika/km2.
Ekstremno visoke frekvencije
Izuzetno visoka frekvencija (EHF) oznaka je Međunarodne unije za telekomunikacije (ITU) za opseg radio frekvencija u elektromagnetnom spektru od 30 do 300 gigaherca (GHz). Leži između opsega super visoke frekvencije i dalekog infracrvenog pojasa, čiji je donji dio teraherc opseg. Radio talasi u ovom opsegu imaju talasne dužine od deset do jednog milimetra, pa se još naziva i milimetarski opseg, a zračenje u tom pojasu milimetarski talasi, ponekad skraćeno MMW ili mmWave. Elektromagnetske valove milimetarske dužine prvi je istraživao indijski fizičar Jagadish Chandra Bose tokom 1894. – 1896., kada je dosegao i do 60 GHz u njegovim eksperimentima.
U poređenju sa donjim opsezima, radio talasi u ovom pojasu imaju visoko atmosfersko slabljenje: apsorbuju ih gasovi u atmosferi. Stoga imaju mali domet i mogu se koristiti za zemaljsku komunikaciju samo na udaljenostima do oko jednog kilometra. Apsorpcija se povećava s frekvencijom sve dok se na vrhu opsega talasi ne oslabe na nulu u dometu od nekoliko metara. Apsorpcija vlagom u atmosferi je značajna, osim u pustinjskim okruženjima, a slabljenje kišom (eng. rain fade) ozbiljan je problem čak i na kratkim udaljenostima. Međutim, kratki opseg širenja omogućava manju udaljenost ponovne upotrebe frekvencije od niže frekvencije. Kratka talasna dužina omogućava antenama skromne veličine da imaju malu širinu snopa, što dodatno povećava potencijal ponovne upotrebe frekvencije. Milimetarski valovi se koriste za vojni radar za kontrolu vatre, sigurnosne skenere na aerodromima, bežične mreže kratkog dometa i naučna istraživanja.
U velikoj novoj primjeni milimetarskih valova, određeni rasponi frekvencija pri dnu opsega koriste se u najnovijoj generaciji mreža mobilnih telefona, 5G mreža. Dizajn kruga milimetarskog vala i podsistema (kao što su antene, pojačala, mikseri i oscilatori) također predstavlja ozbiljne izazove inženjerima zbog ograničenja poluprovodnika i procesa, ograničenja modela i loših Q-faktora pasivnih uređaja. mini|Dio Atacaminog velikog milimetarskog niza (ALMA), radio-teleskopa milimetarskog vala mini|MMW veza bez kabela instalirana u UAE instalirana za aplikacije Sigurni grad, pružajući kapacitet od 1 Gbit / s između web lokacija. Veze se brzo postavljaju i imaju nižu cijenu od optičkih vlakana. Wi-Fi standard IEEE 802.11ad radi u 60-oj GHz ( V opseg ) spektar za postizanje brzine prenosa podataka do 7 Gbit / s. mini|Radar za kontrolu vatre milimetarskog vala za top CIWS na sovjetskom nosaču aviona <i id="mwsQ">Minsk</i> Odjeća i drugi organski materijali prozirni su za milimetarske valove određenih frekvencija, pa su nedavno primjenili skeneri za otkrivanje oružja i drugih opasnih predmeta koji se nose ispod odjeće, za aplikacije kao što je sigurnost aerodroma. Zagovornici privatnosti zabrinuti su zbog upotrebe ove tehnologije, jer u nekim slučajevima omogućava pregledačima da vide putnike na aerodromu kao da nemaju odjeću.
Saobraćajna policija koristi radarske topove za otkrivanje brzine u Ka-opsegu (33,4–36,0 GHz).
Gama-hidroksibuterna kiselina
Gama-hidroksibuterna kiselina ili  γ-hidroksi-buterna kiselina (GHB), poznata i kao 4-hidroksibuterna kiselina, prirodno se javlja kao neurotransmiter i psihoaktivna droga. Prekursor joj je GABA, glutamat i glicin u određenim područjima mozga. Djeluje na GHB receptor i slab je agonist na GABAB receptor. GHB se koristi u medicinskim uslovima kao opći anestetik i kao tretman za katapleksiju, narkolepsiju i alkoholizam. Upotrebljava se i ilegalno kao opojno sredstvo, kao sredstvo za poboljšanje atletskih performansi, kao droga za silovanje i kao rekreativni lijek.
Obično se koristi u obliku soli, poput natrij-γ-hidroksibutirata (NaGHB, natrij-oksibat ili ksirem) ili kalij-γ-hidroksibutirat (KGHB, kalij-oksibat). GHB se proizvodi i putem fermentacije, a nalazi se u malim količinama u nekim pivima i vinima, govedini i plodovims malih agruma.
Nedostatak sukcinantne semialdehid-dehidrogenaze je bolest zbog koje se GHB akumulira u krvi.
Medicinska upotreba
Jedina danas uobičajena medicinska upotreba GHB-a jeste liječenje narkolepsije, a mnogo rjeđe i alkoholizma,  iako njegova upotreba za alkoholizam nije potkrijepljena dokazima iz randomiziranih kontrolnih ispitivanja. Ponekad se koristi za liječenje fibromijslgije. GHB je aktivni sastojak lijekova na recept, kao što je natrij-oksibat (Xyrem). Natrijev-oksibat odobrila je Američka Uprava za hranu i lijekove za liječenje katapleksije povezane s narkolepsijom i prekomjerne dnevne pospanosti (EDS) povezane s narkolepsijom.
Pokazano je da se GHB pouzdano povećava sporo talasno spavanje i smanjuje tendenciju REM spavanja kod modificiranih testova višestruke latencije spavanja.
Rekreativna upotreba
thumb|right|[[Delphijev metod|Delphijeva analiza procjene oštećenja za 20 popularnih rekreacijskih droga (koje su proveli David Nutt i njegovi kolege sa Bristol University 2007. ) svrstao se (u smanjenom redu štetnosti) GHB na 15. mjesto u ovisnosti, na 19. u fizičkim ozljedama i 14. u društvenim štetnim posljedicama. ]]
GHB je depresiv centralnog nervnog sistema, koji se koristi kao opojni agens. Ima mnogo uličnih naziva. Njegovi učinci opisani su anegdotalno kao usporedivi s etanolom (alkohol) i upotrebom MDMA, kao što su euforija, dezinhibicija, povećani libido i ematogena stanja. Pregled koji je uspoređivao etanol s GHB zaključio je da su obje droge slično opasne. U većim dozama GHB može inducirati razne tegobe, kao što su mučnina, vrtoglavica, pospanost, uznemirenost, poremećaji vida, depresivni dah, amnezija, nesvjesnost i smrt. Jedan potencijalni uzrok smrti od konzumiranja GHB-a je toksičnost u obliku droge. Istodobna primjena s drugim sredstvima za smirenje CNS-a, poput alkohola ili benzodiazepina, može rezultirati aditivnim učinkom (potenciranjem), jer se svi vežu na mjesta receptora gama-aminobuterne kiseline (ili "GABA") receptora. Učinci GHB-a mogu trajati od 1,5 do 4 sata ili duže ako se konzumiraju velike doze. Konzumiranje GHB-a s alkoholom može uzrokovati zaustavljanje disanja i povraćanje u kombinaciji s neumornim spavanjem, što može pridonijeti smrtonosnom ishodom.
Rekreacijske doze od 1-2 g općenito pružaju osjećaj euforije, a veće doze stvaraju štetne učinke poput smanjene motorne funkcije i pospanosti. Natrijeva so GHB ima slan okus. Prijavljeni su i drugi oblici soli poput kalcijevog GHB i magnezijevog GHB,, ali natrijeva so je daleko najčešća.
GHB se može proizvesti s malo znanja o hemiji, jer uključuje miješanje dva njegova prekursora, GBL i alkalni hidroksid poput natrij-hidroksida, radi dobivanja GHB soli. Zbog lahkoće izrade i dostupnosti njegovih prekursora, obično se ne proizvodi u nezakonitim laboratorijima, poput drugih sintetskih droga, čak i u privatnim domovima proizvođača niske razine.
GHB je bezbojan i bez mirisa''.
Izvještaj iz 2006. godine koji je naručio parlamentarni odbor Ujedinjenog Kraljevstva utvrdilo je da je upotreba GHB-a manje opasna od duhana i alkohola u fizičkim oštećenjima, ovisnosti i negativnim društvenim posljedicama.
Farmakologija
GHB ima najmanje dva različita mjesta vezanja u centralnom nervnom sistemu. GHB je agonist na novokarakteriziranom GHB receptoru, kojiuzbuđuje i slab je agonist za GABAB receptor, koji je inhibitor. GHB je prirodna supstanca koja djeluje na sličan način kao na neke neurotransmiteri u mozgu sisara. GHB se vjerovatno sintetizira iz GABA-e u GABAergijskim neuronima i oslobađa se kada se neuroni aktiviraju.
Otkriveno je da GHB aktivira oksitocinergijski neuron u supraoptičkom jezgru.
Ako se uzima oralno, sama GABA ne prelazi učinkovito krvno-moždanu barijeru.
GHB inducira nakupljanje ili derivata triptofana ili samog triptofana u vanćelijskom prostoru, moguće povećavajući transport triptofana preko krvno-moždane barijere. Sadržaj određenih neutralnih aminokiselina u krvi, uključujući triptofan, također se povećava perifernim davanjem GHB-a. GHB-podstaknuta stimulacija tkivnog prometa serotoninom može biti posljedica povećanja transporta triptofana u mozak i njegovog unosa iz serotonergijskih ćelija. Kako serotonergijski sistem može biti uključen u regulaciju sna, raspoloženja i tjeskobe, njegova stimulacija visokim dozama GHB-a može biti uključena u određene neurofarmakološke događaje izazvane primjenom GHB-a.
Međutim, u terapijskim dozama, GHB postiže mnogo veće koncentracije u mozgu i aktivira GABAB receptore, koji su prije svega odgovorni za njegove sedativne učinke. Sedativne efekte GHB blokiraju GABABantagonisti.
Uloga GHB receptora na promjene ponašanje koje inducira GHB složenija je. GHB receptori su gusto izraženi u mnogim dijelovima mozga, uključujući korteks i hipokampus, a to su receptori za koje GHB pokazuje najveći afinitet. Prošlo je pomalo ograničeno istraživanje GHB receptora; međutim, postoje dokazi da aktiviranje GHB receptore u nekim područjima mozga, što rezultira oslobađanjem glutamata, glavnog ekscitacijskog neurotransmitera. Lijekovi koji selektivno aktiviraju GHB receptore, u velikim dozama, uzrokuju napade odsutnosti, kao što su i GHB i GABA (B) agonisti.
Aktivacija i GHB receptora i GABA (B) odgovorna je za profil ovisnosti GHB. Učinak GHB-a na oslobađanje dopamina je dvofazan. Niske koncentracije podstiču oslobađanje dopamina putem GHB receptora. Veće koncentracije inhibiraju otpuštanje dopamina putem GABA (B) receptora kao i ostali GABA (B) agonisti kao što su baklofen i fenibut. Veće koncentracije inhibiraju otpuštanje dopamina putem GABA (B) receptora kao i ostali GABA (B) agonisti kao što su baklofen i fenibut. Nakon početne faze inhibicije, oslobađanje dopamina se tada povećava putem GHB receptora. I inhibicija i povećanje oslobađanja dopamina GHB inhibiraju opioidni antagonisti kao što su nalokson i naltrekson. Dinorfin može imati ulogu u inhibiciji oslobađanja dopamina preko kapa opioidnih receptora.
To objašnjava paradoksnu mješavinu sedativnih i stimulativnih svojstava GHB-a, kao i takozvani "povratni" učinak, koji su doživjeli pojedinci koji koriste GHB kao sredstvo za spavanje, pri čemu se iznenada probude nakon više sati dubokog sna izazvanog GHB-om. To znači da se s vremenom koncentracija GHB u sistemu smanjuje ispod praga za značajnu aktivaciju GABAB receptora i aktivira pretežno GHB receptore, što dovodi do budnosti.
Nedavno su analizirani GHB, poput 4-hidroksi-4-metilpentanske kiseline (UMB68), sintetizirani i testirani na životinjama kako bi se bolje razumjelo način djelovanja GHB. Analozi GHB, kao što su 3-metil-GHB, 4-metil-GHB i 4-fenil-GHB pokazali su da proizvode slične učinke kao GHB u nekim studijama na životinjama, ali ovi spojevi su čak i manje dobro istraženi od samog GHB-a. Od tih analoga, samo 4-metil-GHB (γ-hidroksivalerična kiselina, GHV) i oblik predlijeka γ-valerolakton (GVL) prijavljeni su za zloupotrebu lijekova kod ljudi, a na temelju raspoloživih dokaza čini se da je manje snažan, ali toksičniji od GHB-a, s osobitom tendencijom izazivanja mučnine i povraćanja. Ostale oblike estera prolijeka od GHB-a, policija je također rijetko susrela, uključujući 1,4-butanediol-diacetat (BDDA / DABD), metil-4-acetoksibutanoat (MAB), i etil-4-acetoksibutanoat (EAB), ali oni su općenito obuhvaćeni analognim zakonima u jurisdikcijama u kojima je GHB nezakonit, a o njima se malo zna. izvan njihovog odgođenog početka i dužeg trajanja djelovanja. Intermedijarni spoj y-hidroksibutiraldehid (GHBAL) je također predlijek za GHB; međutim, kao i kod svih alifatskih aldehida, ovaj je spoj kaustičan i gadnog okusa; stvarna upotreba ovog spoja kao opojnog lijeka vjerojatno će biti neugodna i rezultirati jakom mučninom i povraćanjem thumb|center|700px| Putevi metabolizma GHB<
Oba puta metabolizma razgradnje prikazana za GHB mogu se kretati u bilo kojem smjeru, ovisno o koncentraciji supstanci, tako da tijelo može stvoriti vlastiti GHB ili iz GABA ili iz sukcinantnog polualdehida. U normalnim fiziološkim uvjetima, koncentracija GHB u tijelu prilično je niska, a putevi bi se kretali u obrnutom smjeru prema onome što je ovdje prikazano da bi se stvorio endogeni GHB. Međutim, kada se GHB konzumira za rekreacijski ili za promociju zdravlja, njegova koncentracija u tijelu je mnogo veća od normalne, što mijenja kinetiku enzima tako da ti putevi djeluju na metabolizam GHB-a, a ne na njegovo stvaranje.
Pokojnica
Pokojnica je naseljeno mjesto u sastavu općine Ivančna Gorica, regija Srednja Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Grosuplje.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Pokojnica je imala 49 stanovnika.
Sarači (ulica)
Sarači jest jedna od glavnih pješačkih ulica u glavnom bosanskohercegovačkog gradu Sarajevu. Nalazi se na Baščaršiji, u gradskoj općini Stari Grad. Ulica Sarači nazvana je po turskoj riječi Saraç što u prijevodu na bosanski jezik označava majstora koji izrađuje sedla.
Ulica Sarači nalazi se u okviru Historijskog gradskog područja – Sarajevske čaršije, koje je 2020. proglašeno nacionalnim spomenikom Bosne i Hercegovine.
Naziv
Ova ulica postojala je već 1462. godine, o čemu se u vakufnami Isa-Bega Ishakovića iz te godine nalazi trag u kojem se ova ulica spominje kao put. Od 1928. do 1941. godine, kada je bila povezana sa ulicom Ferhadija, nazvana je po princu, a kasnije kralju Petru II Karađorđeviću, a 1941. godine vraćeno je staro ime.
Zajedno sa ulicom Bazardžani i Kazazi, ulica Sarači jedna je od prvih ulica u Sarajevu koje su dobile naziv.
Događaji
thumb|upright=1.5|Javne česme s pitkom vodom na jednom od zidova koji okružuju kompleks Begove džamije Gradska uprava Sarajeva je 6. aprila 2018. godine, na dan ponovnog otvaranja sarajevske žičare, organizovala izložbu historijskih fotografija pod nazivom "Sjećanja" a koje su skupljene iz porodičnih albuma, na kojima je vidi sarajevska žičara a fotografije su bile izložene u izlozima svih trgovina u ulici Sarači.
Značajniji objekti i građevine
Nekoliko značajnih zgrada i institucija nalazi se u ovoj ulici, a neke od njih su:
Podbišće
Podbišće (ćir. Подбишће) je naseljeno mjesto u sastavu općine Mojkovac, Crna Gora.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Crnoj Gori nalazilo se u sastavu stare općine Mojkovac.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine Podbišće je imalo 658 stanovnika.
Popis 2011.
Napomena: Oznaka Z predstavlja zaštićen podatak.
Zvečaj (Duga Resa)
Zvečaj je naseljeno mjesto u sastavu grada Duge Rese, Karlovačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Duga Resa.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Zvečaj je imao 203 stanovnika.
Napomena: ''U 1991. nastalo izdvajanjem iz naselja Gornji Zvečaj (općina Generalski Stol). Od 1857. do 1961. podaci sadržani u naselju Gornji Zvečaj (općina Generalski Stol).''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Zvečaj je imalo 470 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Zgornja Ročica
Zgornja Ročica je naseljeno mjesto u sastavu općine Sveta Ana, regija Podravska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Lenart.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Zgornja Ročica je imala 67 stanovnika.
Popis stanovništva u Hrvatskoj 2011 (Nuštar)
'''Popis stanovništva u Hrvatskoj 2011. godine''' proveden je od 1. do 28. aprila 2011, prema stanju na dan 31. marta. Popis je proveden na temelju ''Zakona o Popisu stanovništva, kućanstava i stanova u Republici Hrvatskoj 2011. godine'' (Narodne novine, broj 92/10). Općina Nuštar je po Popisu stanovništva 2011. godine na površini od 43,44 km2 imala 5.793 stanovnika, što predstavlja 0,03226920527403479% od ukupnog broja stanovnika Vukovarsko-srijemske županije, odnosno 0,14% od ukupnog broja stanovnika Hrvatske. Gustoća naseljenosti u Nuštaru je 133 stanovnika/km2.
Jodopindolol
Jodopindolol je beta-adrenergični selektivni antagonist označen  radioizotopnim  jodom.
Tetjana Vodopjanova
Tetjana Vodopjanova, rođena 11. januara 1973. u Kijevu u Ukrajinskoj SSR, SSSR (danas Ukrajina), je nekadašnja ukrajinska biatlonka.
Nogometni golman
thumb|right|Golman u akciji. Golman je igrač koji stoji na golu i cilj mu je spriječiti da lopta završi u mreži njegovog gola. U fudbalu, svaka ekipa na terenu ima jednog golmana, čija je glavna uloga čuvanje gola. Jedini je igrač na terenu kojem je dozvoljeno igrati rukom, u predviđenom prostoru, šesnaestercu.
U toku utakmice svaka ekipa mora imati golmana na golu, bez obzira na stanje na terenu. Uzroci gubitka golmana mogu biti:
Tetjana Vodopjanova
Olimpijske igre
Tetjana Vodopjanova je dva puta nastupila na Zimskim olimpijskim igrama: ZOI 1998 i ZOI 2002, ali nije osvojila ni jednu medalju. Najbolji rezultat u pojedinačnim disciplinama bilo je 19-o mjesto u Naganu u utrci na 7,5 km na ZOI 1998. i peto mjesto na ZOI 1998. u štafeti sa Valentinom Cerbe-Nesina, Olenom Petrovom i Olenom Zubrilovom
Nogometni golman
Rukovanje loptom
Za razliku od ostalih igrača na terenu, golmani smiju dirati loptu bilo kojim dijelom tijela, uključujući i ruke. No, i za njih postoje ograničenja:
Oprema
Golmani moraju nositi opremu koja ih jasno razlikuje od saigrača, protivnika, te sudija na terenu. Glavni dio opreme golmana su rukavice koje služe za zaštitu dlanova i bolje rukovanje loptom.
Golmanova uloga u igri
Iako mogućnost igre rukama daje prednost golmanu, oni su inače kao i svaki drugi igrač na terenu. Pravila nalažu da fudbalski tim mora imati golmana, no nije nužno da golman bude na golu, već on može igrati i u napadu. Neki golmani su čak postizali golove, najčešće kada bi njihova ekipa bila u rezultatskom minusu, te u situaciji da imaju prekid ili korner pred protivničkim golom. Onda bi golmani izlazili i pokušali postići pogodak. Najpoznatiji primer takvog golmana bio je Jimmy Glass, koji je svojim golom u nadoknadi spasio svoju ekipu od ispadanja. Drugi način postizanja golova je iz prekida ili jedanaesteraca. Najbolji izvođač udaraca u historiji fudbala bio je Rogério Ceni, ujedno i golman s najviše postignutih golova ikad.
Rekordi
thumb|right|[[Gianluigi Buffon je najskuplji golman u historiji.Njegov transfer je iznosio 40m.€]] thumb|250px|[[Iker Casillas je golman sa najviše utakmica bez primljenog gola u historiji UEFA Lige prvaka]]
Najveći transferi golmana
{| class="wikitable sortable" !Pozicija !Ime !Iz !U !Visina obeštećenja (€) !Godina
Annette Sikveland
Annette Sikveland, rođena 25. aprila 1972. u Stavangeru u Norveškoj, je nekadašnja norveška biatlonka i dvostruka svjetska prvakinja.
Kazuyoshi Miura
Kazuyoshi Miura (Shizuoka, 26. februar 1967), poznat i kao Kazu, je japanski profesionalni nogometaš koji igra kao napadač za Suzuka Point Getter trenutno na posudbi iz Yokohame FC u Japanskoj fudbalskoj ligi. Miura drži rekord kao najstariji strijelac u Japanskoj ligi, nogometaš sa najdužom profesionalnom karijerom na svijetu, i od 2022. godine, najstariji je profesionalni nogometaš na svijetu sa 55 godina. On je također igrao nogomet u pet različitih decenija (1980-2020). Njegov stariji brat Yasutoshi je također bivši profesionalni nogometaš.
Klubska karijera
Omladinsku karijeru je započeo u brazilskom klubu Clube Atlético Juventus 1982. godine. Godine 1986. kao devetnaestogodišnjak potpisao je prvi profesionalni ugovor za brazilski Santos. U Brazilu je proveo četiri godine i igrao je za Santos, Palmeiras, Matsubara, CRB, XV de Jaú i Coritiba. Godine 1990. vratio se u Japan i potpisao za Yomiura FC (preimenovani u Verdy Kawasaki 1993. godine). Sa Yomiury FC osvojio je Japansku fudbalsku ligu dva puta (1991, 1992), japansku Ligu (1993 i 1994.). Godine 1993. osvojio je nagradu Azijski igrač godine i najbolji igrač u ligi, postavši prvi japanski nogometaš koji je osvojio te nagrade. Tokom boravka u Japanu, proveo je jednosezonsku posudbu u talijanskoj Genoa CFC, i time je postao prvi japansku nogometaš u Seria A. Na kraju sezone se vratio u Japan gdje je ostao do 1998. godine. Naredne godine nakratko igrao u Dinamo Zagrebu, a potom je potpisao za Kyoto Purple Sanga 1999. godine, gdje je odigrao 41 utaknicu i postigao 21 gol. Nakon jedne provedene sezone u klubu, 2001. godine potpisao je za Vissel Kobe, gdje je proveo četiri godine. Godine 2005. prešao je u Yokohama FC i u ovom klubu je bio u najboljoj formi tokom svoje karijere. Iste godine je nakratko bio na posudbi u australijskom Sydney FC. U Yokohami je postao poznat i omiljen među navijačima zbog svog “Kazu plesa” nakon postignutih golova. Uprkos tvrdnjama da će završiti karijeru, on je u nastavio igrati u Yokohama. Godine 2007. postao je najstariji profesionalni nogometaš i najstariji strijelac. U Yokohami je proveo 17 godine i odigrao je 278 ligaških utaknica i postigao 27 golova.
Godine 2022. u 54 godini prešao je u Suzuku na posudbu, i postao je najstariji nogometaš u sastavu.
Reprezentativna karijera
Za reprezentaciju Japanu debitovao je u septembru 1990. godine na Azijskim igrama protiv Bangladeša. Sudjelovao je na Azijskom kupu 1992. godine, koji je Japan osvojio. Sljedeće godine, na kvalifikacijama za Svjetsko prvenstvo 1994. godine, postigao je 13 golova u 13 utaknica. Ipak, Japan se nije uspio kvalifikovati za Svjetsko prvenstvo. Kasnije je igrao na Azijskim igrama 1994, Kupu kralja Fahda 1995. i Kupu Azije 1996. godine. U reprezentaciji je igrao do 2000. godine i ukupno je postigao 55 golova u 89 utaknica i završio je reprezentativnu karijeru kao drugi najbolji strijelac.
Godine 2012. kao četrdesetpetogodišnjak počeo je igrati u reprezentaciji Japana u futsalu. Prvu utaknicu odigrao je protiv Brazila koja je završila 3-3. Te godine je odigrao 6 utaknica i postigao jedan pogotak.
Uspjesi
Matsubara
CRB
Coritiba
Tokyo Verdy/Verdy Kawasaki
Dinamo Zagreb
Yokohama
Japan
Horor film
Horor film je filmski žanr koji za cilj ima izazivanje straha kod publike u svrhu zabave. Horor filmovi dodatno ciljaju pobuditi noćne more, strahove, odbojnost i strah od nepoznatog. U početku nadahnut književnošću autora poput Edgara Allana Poea, Brama Stokera i Mary Shelley, horor postoji kao filmski žanr više od jednog stoljeća. Horor se također može preklapati sa žanrovima fantazije, nadnaravne fikcije i trilera.
Zapleti unutar horor žanra često uključuju miješanje zlih sila, događaja ili ličnosti u svakodnevni svijet. Prevashodni elementi uključuju duhove, vanzemaljce, vampire, vukodlake, mumije, demone, sotonizam, vraga, zle klovnove, gore, mučenje, zle vještice, demonsko zaposjedanje, Oujia ploče, čudovišta, zombije, uznemirenu djecu, kanibalizam, psihopate, prirodne sile, kultove, crnu magiju, distopijske ili apokaliptične svjetove i serijske ubice.
Primjer podžanra je psihološki horor.
Tjelesni horor
Tjelesni horor namjerno prikazuje grafička ili psihološki uznemirujuća skrvnavljenja ljudskog tijela. Ova skrvnavljenja mogu se manifestirati poremećenim seksom, mutacijama, sakaćenjem, zombifikacijom, nasiljem, bolestima ili neprirodnim pokretima tijela. Korijene vuče iz gotske književnosti, a proširio se i na druge medije. Poznati horor filmovi o tijelu uključuju Stvor (1982), Videodrom (1983), Muha (1986) i Tetsuo, željezni čovjek (1989).
Folk horor
Narodni horor obično uključuje ruralno okruženje i teme izolacije, religije, snage prirode i potencijalne tame ruralnih krajolika. Često citirani primjeri su Bijeli sob (1952), Witchfinder General (1968), Krv na Sotoninoj kandži (1971), Čovjek od pruća (1973), The Witch (2015) i Midsommar (2019). Primjer ovog tipa horora nastao na području bivše Jugoslavije jest film Leptirica (1973).
Found footage horror
Found footage horor filmska "tehnika" omogućava publici pogled događaja na ekranu iz perspektive lika ili likova, čiji je video materijal "pronađen" nakon odvijanja događaja. Horor filmovi koji su konceptualizirani kao da su sačinjeni od "pronađenih snimaka" spajaju iskustva publike i likova, što može izazvati neizvjesnost, šok i zbunjenost. Primjeri horora u prvom licu uključuju Projekt Vještica iz Blaira (1999), Noroi, kletva (2005), Paranormalna aktivnost (2007), Cloverfield (2008) i Đavolje sjeme (2014).
Gotski horor
Gotski horor uključuje elemente gotičke književnosti, uključujući romantiku, strah i natprirodno.
Slasher horor
Slasher horor je horor podžanr, koji uključuje ubojicu koji ubija grupu ljudi (obično tinejdžera), obično korištenjem oštrih alata. Neki od najznačajnijih slasher filmova uključuju Teksaški masakr motornom pilom (1974), Noć vještica (1978), Petak 13. (1980), Sleepaway Camp (1983), Strava u ulici Brijestova (1984), Vrisak (1996) i Znam šta si radila prošlog ljeta (1997).
Tinejdžerski horor
Teen horor je horor podžanra sa tinejdžerima u ulozi žrtava, apelujući na mlade generacije. Ovaj podžanr često uključuje seks, maloljetnike koji piju alkohol i gore. Najpopularniji je bio 1964. i 1965.
U studiji koju su uradili Uri Hasson i suradnici, moždani valovi su primijećeni putem funkcionalne magnetne rezonance (fMRI). Ova studija koristila je metodu međupredmetne korelacijske analize (ISC) za određivanje rezultata. Pokazalo se da članovi publike imaju tendenciju da se istovremeno fokusiraju na određene aspekte određene scene i da sjede što mirnije dok gledaju horor filmove.
Litija
mini|280px|Litija, rimokatolička crkva "Sv. Miklavž" Litija je naseljeno mjesto i općina, te službeni grad u Sloveniji, u Zasavskoj regiji.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Litija.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, općina Litija je imala 14.863 stanovnika, od čega u samoj Litiji 6.467.
Općina Litija
Napomena: Nastala iz stare općine Litija.
Litija (naseljeno mjesto)
Napomena: ''U 1955. povećano za naselja Gradec, Grbin i Podsitarjevec koja su ukinuta. U 1995. povećano za dio naselja Zavrstnik (općina Šmartno pri Litiji, regija Srednja Slovenija).''
Jadranka Đokić
Biografija
Đokić prva pozorišna iskustva stječe kroz dramski studio INK Pula pod mentorskim vodstvom Roberta Raponje, za vrijeme kojih je ostvarila niz uloga. Nakon upisa na Akademiju dramske umjetnosti prvi profesionalni angažman dobiva u predstavi Proljetno buđenje u režiji Ozrena Prohića u Teatru ITD, a na filmu debitira ulogom Lidije u filmu Fine mrtve djevojke u režiji Dalibora Matanića. Tako je televizijskoj publici najpoznatija po ulozi medicinske sestre Helge iz serije Naša mala klinika, koju je igrala tri godine. 2007. dobiva nagradu "Ekran" Večernjeg lista za najbolju žensku ulogu u humorističnoj seriji. Iste godine postaje članica ansambla ZKM-a u kojem ostvaruje brojne uloge od kojih se izdvaja uloga u predstavi S druge strane Nataše Rajković i Bobe Jelčića. Za svoj kazališni rad dobila je nagrade kao što su Nagrada hrvatskog glumišta, Zlatni smijeh, nagrada Veljko Marčić. Prvu glavu filmsku ulogu odigrala je u filmu Zrinka Ogreste Iza stakla 2008. godine za koju je i nagrađena Zlatnom Arenom Pulskog filmskog festivala.
Tarrascheva zamka
Naziv Tarrascheva zamka odnosi se na dvije zamke u Španskoj partiji, a nazvane su po Siegbertu Tarraschu. Za razliku od mnogih varijanti koje se pojavljuju samo u analizama, Tarrasch je ove zamke zapravo postavio u turnirskim partijama protiv majstorâ.
Otvorena varijanta
Dva majstora pala su u zamku protiv Tarrascha: Johannes Zukertort u Frankfurtu 1887. i Isidor Gunsberg u Manchesteru 1890.
'''1. e4 e5 2. Sf3 Sc6 3. Lb5 a6 4. La4 Sf6 5. 0-0 Sxe4'''
'''6. d4 b5 7. Lb3 d5 8. dxe5 Le6 9. c3 Le7 10. Te1 0-0 11. Sd4 Dd7?''' (vidi dijagram)
12. Sxe6
Steinitzova varijanta
Druga Tarrascheva zamka, ponekad nazivana i Drezdenskom, pojavljuje se u Steinitzovoj varijanti. Tarrasch je objavio analizu ove zamke 1891, ali 18 mjeseci kasnije Georg Marco pao je u nju protiv Tarrascha u Dresdenu 1892. U cijeloj partiji Tarrasch je na razmišljanje potrošio samo 5 minuta.
'''1. e4 e5 2. Sf3 Sc6 3. Lb5 d6'''
'''5. Sc3 Sf6 6. 0-0 Le7 7. Te1''' (vidi dijagram)
'''7... 0-0? 8. Lxc6 Lxc6 9. dxe5 dxe5 10. Dxd8 Taxd8 11. Sxe5'''
'''11... Lxe4?! 12. Sxe4 Sxe4'''
13. Sd3 f5 14. f3 Lc5+?!
'''15. Sxc5 Sxc5 16. Lg5 Td5 17. Le7 Te8 18. c4 1–0'''
Derby della Madonnina
Derby della Madonnina naziv je za nogometne utakmice između dva istaknuta milanska kluba: Intera i AC Milana. Uz Rim, Genovu i Torino, koji također imaju svoje gradske derbije, Derby della Madonnina smatra se jednim od najvećih derbija ne samo u Italiji nego i šire. Inter i Milan domaće utakmice igraju na istom stadionu, San Siru.
Derbi je nazvan po kipu Djevice Marije na vrhu Milanske katedrale, jedne od najvećih znamenitosti Milana.
Historijski gledano, podrška Interu dolazila je od gradske buržoazije, za razliku od Milana, koji je podržavala većina narodnih klasa. Zapravo, navijači nerazzurra dali su rossonerima nadimak casciavìt, što na milanskom dijalektu znači "šrafciger", upravo kako bi ukazali na porijeklo iz radničke klase većine navijača Milana, koji su, pak, svoje suparnike oslovljavali izrazom baùscia, koji na milanskom dijalektu znači "hvalisavac", jer je Interovu navijačku bazu činila uglavnom viša klasa: navijač nerazzurra mogao je priuštiti "luksuz" odlaska na San Siro na motociklu (muturèta, još jedan nadimak koji su navijači Milana dali Interovima); s druge strane, rossoneri su bili tramvajaši (tramvèe, tj. mogli su doći do stadiona samo javnim prijevozom).
Ovaj jaz nestat će krajem 1960-ih, podudarajući se s uspješnom rekonfiguracijom društveno-ekonomske strukture Italije i Lombardije.
Kad je riječ o uspjesima, to je jedna od najprestižnijih utakmica na evropskoj sceni i jedna od najpoznatijih u svijetu. Inter i Milan jedine su evropske ekipe iz istog grada koje su postale kontinentalni prvaci, osvojivši Kup evropskih šampiona / Ligu prvaka, ali i svjetski prvaci, osvojivši i Interkontinentalni kup i kasnije FIFA Svjetsko klupsko prvenstvo (rekord, ograničen na Interkontinentalni kup, dijele s madridskim Atléticom i Realom).
Milanski derbi odigran je i u jednom finalu Italijanskog kupa (1977) te u dva izdanja Italijanskog superkupa (2011, 2022). To je i jedini italijanski derbi koji se igrao u evropskim takmičenjima; odigran je u tri izdanja Lige prvaka: u polufinalu 2002/03, četvrtfinalu 2004/05. i ponovo u polufinalu 2022/23.
1910-e i 1920-e
Prva službena utakmica ove dvije ekipe odigrana je u prvenstvu 1909, 10. januara, kada je Milan pobijedio 3:2 na stadionu Porta Monforte golovima Trerèa, Lane i Laicha, dok su za Inter pogodili Gama i Schuler. Prvi uspjesi Intera došli su u sezoni 1909/10: pobjeda 5:0 6. februara 1910. golovima Capre (het-trik), Peterlyja i Payera te 5:1 tri sedmice kasnije golovima Peterlyja (2), Englera (2) i Capre. U toj sezoni nerazzurri su prvi put osvojili savezno prvenstvo, pobijedivši u finalu doigravanja Pro Vercelli, dok je Milan završio na šestom mjestu. U sezoni 1910/11. Milan se revanširao pobijedivši i u prvoj (2:0 ) i u drugoj utakmici (6:3 ), a u obje su strijelci bili Tobias i Van Hege. Od 1911. do 1913. Milan je ostvario četiri uzastopne pobjede, a Inter je uspio prekinuti niz samo u sezoni 1913/14, pobijedivši 1:0 na Milanovom terenu golom Ceveninija. Nakon ove pobjede uslijedila su još dva uspjeha Intera, uključujući visokih 5:2 22. februara.
Ponovo su se susreli tek u sezoni 1920/21. (u međuvremenu je Inter osvojio svoju drugu titulu u sezoni 1919/20), odigravši bez pobjednika i u prvoj (0:0 ) i u drugoj utakmici (1:1). Prošlo je još šest godina prije nego što su se ponovo mogli sastati i to je bio prvi derbi odigran na stadionu San Siro: Milan je trijumfirao s 2:1 golovima Santagostina, a gol za Inter postigao je Castellazzi; u uzvratnoj utakmici remizirali su 1:1. Sljedeće godine zabilježene su dvije pobjede u gostima: Interova 2:1 na San Siru i Milanova 3:2 na stadionu "Virgilio Fossati". U sezoni 1929/30, koja je i prva sezona Serije A, Inter je (sada pod imenom Ambrosiana) ne samo pobijedio u oba derbija (2:1 i 2:0 ) nego i osvojio prvenstvo, nadmašivši Milan za 18 bodova.
1930-e i 1940-e
Od prve utakmice u sezoni 1930/31. (1:1 ) do one u sezoni 1937/38 (2:1 ) Ambrosiana-Inter ostao je neporažen protiv Milana još 15 utakmica, sakupivši sedam remija i osam pobjeda tokom tog niza, uključujući onu rezultatom 5:4 6. novembra 1932. (između ostalih, dva gola postigao je Demaría, a jedan Meazza ). Upravo 1937/38. nerazzurri su osvojili titulu zaključivši prvenstvo s tri boda više od rossonera, kojima pobjeda u uzvratnom derbiju od 1:0 nije bila dovoljna. Po jedna pobjeda za svaku stranu viđena je u sezonama 1938/39. i 1939/40, kada je Ambrosiana-Inter ponovo osvojio titulu, sa 16 bodova više od Milana.