cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Unreal Engine
Unreal Engine (u značenju nerealna mašina) jeste program za kreiranje videoigara koji razvija Epic Games, prvi put prikazan 1998. u pucačini prvog lica, videoigri Unreal. Iako je primarno napravljen za pucačine iz prvog lica, koristi se uspješno u više varijanti ostalih žanrova, uključujući igre šunjanja, igre borbe, MMORPG-ove, i ostale RPG-ove. Sa kodom napisanim u C++, Unreal Engine ima visok nivo portabilnosti te je alat kojeg koristi više developera softvera danas, koji je dostupan u izvornom kodu. Zadnja verzija je Unreal Engine 4, izdata 2014. godine.
UnrealScript
UnrealScript (često skraćeno UScript) je UE-ov autohtoni programski jezik za kodiranje igara i događaja tokom igranja prije nego se pojavio Unreal Engine 4. Jezik je dizajniran za jednostavno programiranje igre visokog nivoa. Prevodilac UnrealScripta je programirao Sweeney, kreator programskog jezika za igre ZZT-oop.
Unreal Engine Marketplace
Sa verzijom UE 4, Epic je otvorio UE Marketplace u septembru 2014. Marketplace je digitalna trgovina koja dopušta kreatorima sadržaja i programerima da pružaju umjetnine, modele, zvuke, okoline, kodove i druge mogućnosti koje drugi ljudi mogu kupovati, zajedno sa tutorijalima i ostalim uputama. Neki sadržaj je besplatan od Epica, uključujući i ranije ponuđene UE dodatke i tutorijale. Prije jula 2018, Epic je uzimao 30% udjela u prodaji, ali zbog uspjeha igara Unreal i Fortnite "Battle Royale", Epic je naknadno smanjio udio na 12%.
Nagrade i priznanja
mini|250x250piksel|Prezentacija UE na GDC-u 2016.
Unreal Engine drži nekoliko tehnoloških nagrada, od kojih 8 od magazina Game Developer Front Line nagrade za najbolji pogon igrica (2004, 2005, 2006, 2007, 2009, 2010, 2011, 2012 ), a place in the Front Line Awards Hall of Fame, and seven Develop Industry Excellence Awards for Best Engine (2009, 2010, 2011 2013, 2016, 2017, 2018 ). Također je dobio GamesRadarovu E3 2012 Important Stuff nagradu za "Najbolji ukus za Next-Gen", IGN-ov Best of E3 2012 kao "Coolest Tech", te Game Informerov Best of E3 2012 nagradu za "Best Tech". Godine 2014, Guinnessova knjiga rekorda prozvala je Unreal tehnologiju najuspješnijim pogonom videoigara.
Masakr u Erfurtu
260px|mini|desno|Od ljeta 2005. u renoviranoj zgradi gimnazije opet se održava nastava Masakr u Erfurtu (njem. Amoklauf von Erfurt - Ubilački pohod u Erfurtu) desio se 26. aprila 2002. u gimnaziji u Erfurtu. 19-godišnji učenik Robert Steinhäuser (Štajnhojzer) upucao je tom prilikom 12 nastavnika, jednu sekretaricu, 2 učenika i jednog policajca. Time je ukupno ubijeno 17 osoba, uključujući i Roberta, koji je nakon tog djela izvršio samoubistvo. Ovo je zvanično prvi ubilački pohod u njemačkim školama.
Tok događaja
Masakr se desio na dan posljednjih pismenih ispita u okviru mature. Steinhäuser je, prema pretpostavkama, došao u školu oko 10:45, jasno prepoznatljiv, bez maske. Oružje i uniformu nosio je u sportskoj torbi, odnosno ruksaku. Ušao je u muški toalet u prizemlju, gdje se preobukao i tu je, prema rekonstrukciji događaja, navukao i crnu masku. U toaletu je ostavio svoju jaknu s novčanikom i ličnim dokumentima, sportsku torbu, ruksak, municiju i još neke predmete. Naoružan puškom i pištoljem, koje je prethodno napunio, krenuo je u pohod.
Napustivši toalet, uputio se direktno u školski sekretarijat. Prve njegove žrtve bile su zamjenica direktora i sekretarica. U susjednoj prostoriji bila je direktorica, ali on nije ulazio tamo. Vrata su bila zatvorena te ih je nakon buke nastale usljed pucnjave direktorica otvorila i, vidjevši žrtve, pozvala ambulantnu službu. U tom trenutku Steinhäuser je već išao dalje.
Nakon što je napustio sekretarijat Steinhäuser je krenuo stepenicama koje vode na 1. sprat. Tu je susreo jednog nastavnika, koga je na mjestu ubio, ispalivši mu više hitaca u leđa. Popevši se na prvi sprat, upucao je još jednog nastavnika, koji je upravo otključavao zbornicu. Nakon toga uputio se u učionicu 105, gdje je pred očima učenika ubio nastavnika. Nastavnik iz susjedne učionice, koji je došao vidjeti šta se desilo, također je ubijen s više hitaca.
Steinhäuser se uputio na 2. sprat. Prvobitno je zatekao praznu učionicu 206, nakon čega je ušao u učionicu 205, gdje je našao nekoliko učenika, na koje se nije obazirao. Došavši u hodnik u sjevernom krilu zgrade, susreo je jednu nastavnicu, koju je usmrtio s 5 hitaca. Otvorivši vrata učionice 211, zatekao je u njoj učenike, ali nastavnicu nije zapazio jer je bila mlada i nižeg rasta, pa je vjerovatno mislio da se radi o učenici.
Nakon toga je pošao stepenicama koje vode na 3. sprat, gdje je u sobi 307 ubio još jednu nastavnicu. Tu je prvi put promijenio šaržer. U hodniku je susreo jednu nastavnicu, koja je već bila uzbunjena zbog buke, ali se na nju nije obazirao. U učionici 304/310 upucao je referenticu i još jednu nastavnicu koja se nalazila u hodniku. Tu je prvi put bio jasno prepoznat od strane jedne učenice, iako je nosio masku. Na putu do stepenica koje su vodile u južno krilo ubio je još jednog nastavnika.
Steinhäuser se vratio opet na 2. sprat u južnom krilu. Situacija se ovdje već izmijenila jer su mnogi učenici bili uzbunjeni i većina ih se razbježala. Prvi put se susreće i sa zaključanim prostorijama i zabarakadiranim vratima. Uspio je ubiti još jednu nastavnicu, koja je pokušala pobjeći. Dotična nastavnica upravo je otvarala vrata i kad je pogođena, nije ih uspjela opet zatvoriti, Steinhäuser je prišao učiteljici i dokrajčio je. Ponovo je promijenio šaržer. Vratio se opet pred učionicu 208, u kojoj se nalazila nastavnica za koju je mislio da je učenica. Vrata su bila zaključana i pošto ih nije uspio provaliti, ispalio je 8 metaka u njih. Tom prilikom 2 učenika smrtno su stradala.
Vratio se na 1. sprat i, prolazeći pored toaleta, pucao u vrata. Tu se nalazio jedan učenik, koji je preživio, zahvaljujući tome što je metak pogodio njegovu školsku torbu.
Vrativši se u školsko dvorište, Steinhäuser je pucao u nastavnicu koja je upravo organizirala evakuaciju škole. Tu je posljednji put promijenio šaržer. U tom trenutku pristigao je i policijski auto. Steinhäuser je otvorio vatru. Policajci su uzvratili paljbu, ali niko nije pogođen. Nakon što je pobjegao u školsku zgradu Steinhäuser je pucao kroz prozor i ubio jednog policajca.
EFHC2
EF-šakin C-krajev domen-sadržavajući protein je protein koji je kod ljudi kodiran genom EFHC2'''.
Masakr u Erfurtu
Tok događaja
Pred učionicom 111 Steinhäuser je susreo nastavnika Rainera Heisea. Bio je već skinuo masku i nastavnik ga je odmah prepoznao. Nastavnik je bio svjestan događaja koji su se odigrali u školi. Bilo mu je i jasno da stoji pred ubicom. Heise se obratio Steinhäuseru riječima: "Sad me možeš upucati" (njem. Du kannst mich jetzt erschießen) gledavši ga pravo u oči. Steinhäuser je odgovorio: "G. Heise, za danas je dosta" (njem. Herr Heise, für heute reicht's). Heise je zatražio od Steinhäusera da popričaju u učionici 111, u kojoj se održavala nastava iz likovne kulture, a služila je i kao ostava za nastavni materijal. Nakon što je Steinhäuser zakoračio u prostoriju Heise ga je gurnuo unutra i zaključao vrata. Tu je, prema Heiseovoj izjavi, Steinhäuser hicem u glavu oduzeo sebi život. Pucanj je čuo policajac koji je već ušao u školu.
EFHC2
Gen
Transkript iRNK koji kodira protein EFHC2 ima 3.269 baznih parova. Prvih devedeset parova čine pet osnovnih neprevedenih regija, a posljednjih 1.913 baznih parova čine tri osnovne neprevedene regije.
Masakr u Erfurtu
Motiv
Steinhäuser je do početka oktobra 2001. posjećivao gimnaziju "Gutenberg". Krajem septembra 2001. izostajao je više dana na nastavi, a kao opravdanje je priložio ljekarsku potvrdu. Ubrzo je ustanovljeno da je potvrda falsificirana, nakon čega je Steinhäuser izbačen iz škole.
Za razliku od drugih njemačkih saveznih pokrajina, u gimnazijama u Tiringiji nije postojala mogućnost ispita ili automatskog priznavanja svjedočanstva nakon 10. razreda. Kao posljedica tog izuzetka od zakona, Steinhäuser nakon izbacivanja iz škole nije imao nikakve perspektive u traženja posla.
Ovo se navodi kao mogući motiv. Istražna komisija (njem. Untersuchungsausschusses) nazvala je izbacivanje iz škole neopravdanim, za koje se kasnije ispostavilo da je i pravno neodrživo.
Oružje
mini|250px|desno|Puška [[Mossberg 590 sa dužinom cijevi od 50,8 cm]] mini|250px|[[Glock, 9 mm]]
Krajem 2000. Steinhäuser postaje član streljačkog udruženja (njem. Schützenverein), gdje je položio i ispit koji mu je dozvoljavao posjedovanje oružja. Imao je i dozvolu za nošenje oružja. Nekoliko mjeseci prije pohoda Steinhäuser je kupio oba oružja, kao i municiju sa dodatnom opremom.
Podaci uneseni u njegovu dozvolu za nošenje oružja, kao i cijeli proces u organima zaduženim za njeno izdavanje nisu bili u skladu s njemačkim zakonom. Steinhäuseru je vjerovatno bilo jasno da je dozvolu stekao na nezakonit način.
Kupovina oružja uslijedila je na osnovu posjedovanja dozvole i iz perspektive prodavača bila je legalna. Prodavač je, shodno zakonu, o kupovini obavijestio zadužene organe vlasti. Međutim, organi očito nisu primijetili da je dozvola stečena na nezakonit način. U slučaju da se to desilo, dozvola bi istog trenutka bila poništena.
Steinhäuser je prilikom pohoda nosio oba oružja. Koristio je isključivo pištolj Glock 17. U tu svrhu nosio je nekoliko šaržera sa po 17, odnosno 31 metkom. Drugo oružje, tzv. pumparica Mossberg 590, nosio je na leđima. Nije pucao iz nje jer je zbog prethodne pogrešne upotrebe zatvarač bio pokvaren.
Nepodudarnosti
Nakon događaja su u njemačkim medijima izbile kontroverzne diskusije oko izkaza nastavnika Heisea. Heise je dao djelomično protivrječnu izjavu povodom tih događaja. Kritičari su smatrali da se Heise pokušava predstaviti kao junak na račun mnogih žrtava. Učenici koji su podržavali nastavnika bili su izloženi velikim napadima okoline.
Nakon masakra proširila se glasina da je, pored Steinhäusera, postojao još jedan počinilac. Navodno, nije bilo moguće drukčije objasniti toliku preciznost Steinhäuserovih hitaca.
Zvanični izvještaj tzv. Gasserove komisije, objavljen 21. aprila 2004, u potpunosti je oslobobodio sumnje nastavnika Heisea. Postojanje još jednog počinioca ovim je izvještajem isključeno. Cijeli pohod bio je ispitan, ali postojanje drugih umiješanih osoba nije potvrđeno.
Ceremonija
250px|mini|desno|Spomen-ploča s imenima žrtava Tačno na isti sat, sedmicu kasnije, na Domplatz u Erfurtu održana je ceremonija za ubijene. Tadašnji predsjednik Njemačke Johannes Rau rekao je da žali i Steinhäusera jer šta god da je uradio, on ipak ostaje čovjek. Steinhäuserova rodbina također je prisustvovala, ali su bili smješteni u posebnoj zgradi, blizu trga, sklonjeni od javnosti. Ukupno je prisustvovalo oko 100.000 osoba.
EFHC2
Tkivna distribucija
EFHC2 je široko izražen u centralnom nervnom sistemu, kao i u perifernim tkivima.
Klinički značaj
Srodni protein, EFHC1 kodiran je genom na hromosomu 6. Pretpostavlja se da su oba proteina uključena u razvoj epilepsije te da ovaj gen može biti povezan s prepoznavanjem straha kod osoba s Turnerovim sindromom. Mutacija u  EFHC2  koja rezultira supstitucijom serina u tirozin na aminokiselinskom položaju 430 (S430Y) povezana je sa juvenilnom mioklonskom epilepsijom u njemačkom muškom stanovništvu. Pored toga, jednonukleotidni polimorfizam u  EFHC2  korelira sa smanjenom sposobnošću pacijenata sa Turnerovim sindromom da prepoznaju strah u izrazu lica ; međutim, ovi nalazi ostaju kontroverzni.
Masakr u Erfurtu
Izmjena zakona za zaštitu omladine (Jugendschutzgesetz)
Masakr u Erfurtu izazvao je javne diskusije o omladini i nasilju, obrativši pažnju na računarske igre tipa FPS (pucačina u prvom licu). Takve igre, navodno, imaju određen utjecaj posredstvom stalno prisutnog fiktivnog (nestvarnog) ubijanja. Prema izvještaju komisije za slučaj "Gimnazija Gutenberg", Steinhäuser je lično posjedovao filmove koje prikazuju nasilje kao Klub boraca, Predator ili Desperado, kao i igre Povratak u dvorac Wolfenstein i Hitman. Ova posljednja igra bila je pod indeksom na dan kad je počinjen masakr. To znači da u slobodnoj prodaji maloljetnici nisu u mogućnosti kupiti takve igre jer moraju pokazati ličnu kartu. Igra Counter-Strike, koja je također spominjana u ovom kontekstu, nije se nalazila u ličnom posjedu Steinhäusera. Uprkos svemu, uvedene su strožije mjere za iznajmljivnaje i prodaju ovakvih igara i filmova.
Izmjena zakona o posjedu oružja (Waffenschutzgesetz)
Izmjene zakona za zaštitu maloljetnika obuhvatile su i zakon o posjedu oružja. Iako su prije masakra postojale određene mjere a posjedovanje oružja je Steinhäuseru omogućeno isključivo zato što su organi vlasti napravili propust, iste mjere su postrožene. Starost za posjedovanje oružja velikog kalibra, s izuzetkom lovačke puške, podignuto je na 21 godinu. Sportski strijelci morali su se od sada, ukoliko su mlađi od 25, podvrgnuti medicinsko psihološkom ispitu (njem. Medizinisch-psychologische Untersuchung, MPU). Pumparice (pump gun), ukoliko su imale pištoljsku dršku, potpuno se zabranjene. Postrožene su obaveze skladištenja oružja i municije.
Izmjena zakona o državnoj policiji
Uvedene su reforme policije u nekoliko saveznih pokrajina. Prije su policijske patrole u ovakvim slučajevima morale čekati na specijalce. U Sjevernoj Rajni-Vestfaliji patrole odsad smiju direktno stupiti u kontakt s otmičarima, odnosno ubicama.
Ruglo zbog odluke direktorice
Školska direktorica, koja je donijela odluku o izbacivanju Steinhäusera, našla se pod kritikom. Potvrđeno je da njena odluka o izbacivanju pretjerana jer je prekoračila svoje ovlasti, iako je mjera bila pedagoški opravdana.
Javna obrada događaja
Veoma kontroverzan je roman Für heute reicht’s (Dosta za danas) napisan od Ines Geipel. U tom romanu Geipel kritikuje policiju prebacujući im greške tokom akcije u školi.
Osnovana je inicijativa "Krik za promjenu" (Schrei nach Veränderung), koja je imala 4.000 članova. Inicijativa je organizirala dotad najveću demonstraciju u glavnom gradu Tiringije. Dvije godine kasnije inicijativa je obustavljena.
Naučni projekt
Na Slobodnom univerzitetu u Berlinu 2013. godine počeo je interdisciplinarni projekt, koji finansira država, s ciljem da se okonča do 2016. Istraživači su naglasili da riječ "ubilački pohod" za ovaj masakr nije prikladna nego je ovo više "pucnjava u školi", pošto je škola igrala određenu ulogu.
Posljedice za preživjele i društvo
Neposredno nakon događaja kod više od 700 učenika dijagnosticiran je posttraumatski stres. Oko 100 njih i godinu dana nakon ubilačkog pohoda bilo je pod ljekarskom brigom. 6 svjedoka nalaze se pod nadzorom psihologa i 10 godina nakon slučaja. Kod pojedinih učenika ustanovljena je "usporena amnezija i ekstremno izbjegavanje javnosti". Ukupni troškovi kreću se oko 5,6 miliona €, od toga 2,2 miliona za naknade porodicama žrtvama.
Glinska Poljana
Glinska Poljana je naseljeno mjesto u sastavu grada Petrinje, Sisačko-moslavačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Petrinja.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Glinska Poljana je imala 121 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Glinska Poljana je imalo 361 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
DKK3
Dickkopfu-srodni protein 3 je protein porodice Dickkopf koji je kod ljudi kodiran genom DKK3.
RCC6L
Protein ERCC popravka ekscizije 6-olikog proteina, helikaza kontrolne tačke vretenskog sklopa je protein koji je kod ljudi kodiran genom ERCC6L.
DKK3
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 350 aminokiselina, a  molekulska težina 38.390 Da.
Markovci (Slovenija)
Markovci su naseljeno mjesto i općina u Sloveniji, u Podravskoj regiji.
DKK3
Funkcija
Ovaj gen kodira protein koji je član porodice dickkopf. Izlučeni protein sadrži dvije regije bogate cisteinom i uključen je u razvoj embriona kroz interakcije sa signalnim putem Wnt. Ekspresija ovog gena je smanjena u različitim linijama ćelija raka i može funkcionirati kao genski supresor tumora. alternativna prerada rezultira u više varijanti transkripta koje kodiraju isti protein.
Markovci (Slovenija)
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazili su se u sastavu stare općine Ptuj.
Općina Markovci
Napomena: Nastala iz stare općine Ptuj.
Hineuki
Hineuki (Hinakeʻuki) bila je havajska plemkinja te poglavarica Velikog ostrva, nazvana po božici Hini, koja je jedno od najvažnijih božanstava u havajskoj religiji.
Njeni roditelji bili su Aliʻiponi i njegova supruga, gospa Hinamaileliʻi (Hinamaiheliʻi). Hineuki je po majci bila polusestra poglavice Kukohoua, koji je naslijedio svog pretka, poglavicu Pilija te se za Kukohoua udala, šta je na Havajima smatrano svetim. Kukohou i Hineuki su bili roditelji Kaniuhua, koji je postao poglavica nakon očeve smrti. Hineuki je preko sina bila baka poglavice Kanipahua, koji je bio predak kralja Kamehamehe I.
Jakša Fiamengo
Jakša Fiamengo bio je hrvatski pjesnik, pisac, novinar i akademik.
Hineuki
Hineukin drugi muž bio je Pokai, čiji su roditelji nepoznati. Njihova kćerka je bila gospa Alaʻikauakoko, majka Kalapane od Velikog ostrva i Kapaealakone od Oahua. Hineuki je umrla na Havajima te je tamo pokopana.
Jakša Fiamengo
Biografija
Rođen je u Komiži 1946. godine, a živio je u Splitu gdje je završio Klasičnu gimnaziju. Do penzionisanja bio je zaposlen u kulturnoj rubrici lista Slobodne Dalmacije. Poeziju i druge tekstove objavljivao je u raznim magazinima od 1965. godine, a bio je urednik magazina Vidik, urednik Biblioteke savremenih pisaca. Svoju prvu zbirku pjesama Stepenište objavio je u saradnji s Momčilom Popadićem 1966. godine. Zatim je uslijedilo petnaestak zbirki pjesama, te niz pjesničko-likovnih mapa sarađujući s eminentnim slikarima. Zastupljen je u svim važnijim antologijama i savremenim pregledima hrvatske poezije, a pjesme su mu prevedene na desetak jezika. U septembru 1993. godine dobitnik je maslinovog vijenca na pjesničkoj manifestaciji Croatia rediviva u Selcima na Braču, a među brojnim nagradama ističu se: nagrade "Joško Kulušić" za životno djelo 2014. godine, državna nagrada "Vladimir Nazor" za književnost 1998., i nagrada Porin za životno djelo. Odlikovan je 1999. godine Ordenom Danice hrvatske s likom Marka Marulića. Od kraja sedamdesetih godina njegova poezija počinje da se uklapa u muzička ostvarenja i Jakša Fiamengo postaje nezaobilazna osoba dalmatinske šansonjerske i klapske scene, a posebno na Splitskom festivalu i Festivalu dalmatinskih klapa u Omišu, za šta je dobio pedesetak nagrada. Godine 2014. izabran je za redovnog člana Hrvatske akademije nauka i umjetnosti.
Zdenko Runjić je komponirao muziku na osnovu Jakšinih stihova a otpjevao ih je Oliver Dragojević. Najpoznatije pjesme su: Karoca, Ništa nova, Evo mene među moje, Rojena valo, Piva klapa ispo volta, Dubrovačka jesen, A vitar puše, Laku noć Luigi, laku noć Bepina, Sutra će te ponit, Nokturno, Anđele moj, Nadalina, Luce mala, Infiša san u te, Lastavica, Ostavljam te samu, U prolazu, kao i mnoge druge. Ostali koji su komponirali muziku po njegovim stihovima su: Joško Banov, Ivica Bašić, Arsen Dedić, Đelo Jusić, Nikica Kalogjera, Stipica Kalogjera, Rajmir Kraljević, Mirko Krstičević, Vinko Lesić, Krešimir Magdić, Kemal Monteno, Dušan Šarac, Duško Tambača i drugi, a pjevali su Meri Cetinić, Boris Dvornik, Dino Dvornik, Milo Hrnić, Tomislav Ivčić, Ibrica Jusić, Matko Jelavić, Tereza Kesovija, Zorica Kondža, Mišo Kovač, Đani Maršan, Gabi Novak, Ivo Pattiera, Radojka Šverko, Jasna Zlokić, Dražen Žanko te dalmatinske klape.
Citati
Mediteran. Najmudrije more na svijetu, dalo je svijetu civilizaciju, a ona nije mimoišla ni nas. Tim mudrim morem do nas je doplovio i Homer, ne bez razloga slijepac. Stari ptičari su nekad osljepljivali ptice pjevice ...Znali su da slijepa ptica pjeva deset puta ljepše iz te svoje patnje, od one koja vidi! To more donijelo nam je s grčkom mitologijom Atenora, trojanskog junaka, u čijoj je pratnji bio Silen. A taj Silen donio je maslinu i kukuljicu cvrčka na njoj. Nazorovog cvrčka, Homera, koji gudi, gudi, gudi ...
IC 4741
IC 4741 (također poznat kao ESO 103-47 i PGC 62269) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 213 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Paun. Najveći prečnik je 1,40 (87 hiljada sg) a najmanji 0,9 uglovnih minuta (56 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio DeLisle Stewart 20. jula 1901. godine.
FK Dinamo Minsk
Klub je osnovan 1927. godine. Prvenstvo Bjelorusije je osvojio sedam puta, dok je pobjednik nacionalnog kupa bio tri puta. 1982. godine je osvojio prvu ligu SSSR-a. Najveći uspjeh kluba je nastup u grupnoj fazi Evropske lige u sezoni 2014-15. Tradicionalne boje kluba su plava i bijela. Domaće utakmice igra na stadionu Traktor.
Destrnik
Destrnik je naseljeno mjesto i općina u Sloveniji, u Podravskoj regiji.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Ptuj.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, općina Destrnik je imala 2.647 stanovnika, od čega u samom Destrniku 172.
Općina Destrnik
Napomena: Nastala iz stare općine Ptuj.
Popis stanovništva u Srbiji 2011 (Vršac)
Po popisu stanovništva, domaćinstava i stanova 2011. u Srbiji, koji je proveden od 1. do 15. oktobra 2011, u općini Vršac živjelo je ukupno 52026 stanovnika, što predstavlja 0,72% od ukupnog broja stanovnika Srbije, odnosno 17,71% od od ukupnog broja stanovnika Južnobanatskog okruga. Popis stanovništva provoden je na temelju Zakona o popisu stanovništva, domaćinstava i stanova u 2011. Godini ("Službeni glasnik RS", br. 104/09 i 24/11).
F8A1
Intronski protein faktora VIII je protein koji je kod ljudi kodiran genom F8A1.
Popis stanovništva u Srbiji 2011 (Vršac)
Starosna piramida
Od ukupnog broja stanovnika u općini Vršac bilo je 25.025 (48,10%) muškaraca i 27.001 (51,90%) žena, što predstavlja omjer muškaraca i žena 927:1000. Prosječna starost stanovništva bila je 41,9 godina, muškaraca 40,3 godina, a žena 43,5 godina. Udio osoba starijih od 18 godina je 81,8% (42.582), kod muškaraca 80,5% (20.151), a kod žena 83,1% (22.431).
F8A1
Ovaj gen je u potpunosti sadržan u introna 22 faktora VIII; obuhvata manje od 2 kb i transkribira se u smjeru suprotnom od faktora VIII. Dio introna 22 (int22h), koji sadrži F8A, ponavlja se dva puta ekstragenski bliže telomeri Xq. Iako je njegova funkcija nepoznata, opažanje da je ovaj gen konzerviran u miša, implicira da ima neku funkciju. Za razliku od faktora VIII, ovaj gen se obilno transkribira u najrazličitijim tipovima.
IC 3108
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
In natura
In natura (lat. = u prirodi) je izraz koji opisuje posmatranja   u vanlaboratorijskim uslovima okoline, za  razliku od in vivo  i ex vivo eksperimenata. In vivo  se ostvaruju na  netaknutim organizmima ili ćelijama, a   ex vivo  na kultiviranim ćelijama i tkivima, izoliranim iz višećelijskih organizama.
In natura proučavanja  se također označavaju kao istraživanja u divljini ili terenska istraživanja. U ovakvim studijama se organiziraju i globalni, regionalni i lokalni projekti za popis, zaštitu i očuvanje ugroženih, rijetkih i ostalih vrsta organizama.
Gora (Petrinja)
Gora je naseljeno mjesto u sastavu grada Petrinje, Sisačko-moslavačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Petrinja.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Gora je imala 264 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Gora je imalo 454 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Bratina
mini|280px|Bratina, izletište "Krašograd" Bratina je naseljeno mjesto u sastavu općine Pisarovina, Zagrebačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Jastrebarsko.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Bratina je imala 704 stanovnika.
Napomena: ''Od 1910. do 1931. sadrži dio podataka za naselje Kupinec (općina Klinča Sela).''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Bratina je imalo 737 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
FAM120C
Porodica proteina 120C sa ličnošću sekvenci su proteini koji su kodirani genom FAM120C.
FAM120C je gen koji kokodira potencijalni transmembranski protein i nalazi se u regiji u kojoj su mutacije i delecije povezane s intelektualnom invalidnosti i autizmom. Alternativna prerada rezultira u više varijanti transkripta (prema RefSeq).
Finale Evropskog prvenstva u nogometu 1964.
Finale Evropskog prvenstva u nogometu 1964. je bila nogometna utakmica koja je odigrana 21. juna 1964. godine na stadionu Santiago Bernabéu u Madridu. Španija je u finalnoj utakmici bila uspješnija od aktuelnog prvaka Evrope Sovjetskog saveza rezultatom 2-1. Golove u finalu su postigli Jesús María Pereda u 6. i Marcelino Martínez u 84. minuti za Španiju te Galimzyan Khusainov u 8. minuti utakmice za Sovjetski savez. Utakmica je odigrana pred 79.115 gledalaca. Glavni sudija utakmice je bio Arthur Holland.
Finale
<section begin=EP 1964 - utakmica 4 /><section end=EP 1964 - utakmica 4 />
Višnjevac
Hrvatska:
Srbija:
Finale Kupa evropskih šampiona 1957.
Real Madrid je takmičenje započeo utakmicama protiv Rapida. Pobjeda Real 4-2 te poraz 1-3 tadašnjim pravilima se morala igrati treća utakmica playoff-a. U playoff utakmici Real Madrid slavi pobjedu rezultatom 2-0. U četvrtfinalu protivnik je bila francuska Nica. Pobjedama 3-0 i 3-2 Real Madrid osigurava prolazak u polufinale. Pobjeda rezultatom 3-1 protiv Manchester Uniteda te neriješen rezultat 2-2 u uzvratnoj utakmici osigurava prolaz Realu u finale. Fiorentina je svoj put do finala započela protiv švedskog Norrköpinga. Neriješenim rezultatom 1-1 na domaćem terenu Fiorentina je pobjedom 1-0 u gostima golom Giuseppea Virgilija u 16. minuti osigurala četvrtfinale. U četvrtfinalu Fiorentina pobjedom 3-1 i neriješenim rezultatom 2-2 je bila bolja od švicarskog Grasshoppera. U polufinalu Fiorentina se susrela sa jugoslavenskom Crvenom zvezdom. Pobjedu u prvoj utakmici u gostima Fiorentini u 88. minuti utakmice obezbjedio je Maurilio Prini. U uzvratnoj utakmici nije bilo golova.
Trnovska vas
mini|280px|Trnovska vas, rimokatolička crkva "Sv. Bolfenk" Trnovska vas je naseljeno mjesto i općina u Sloveniji, u Podravskoj regiji.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Ptuj.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, općina Trnovska vas je imala 1.347 stanovnika, od čega u samoj Trnovskoj vasi 367.
Općina Trnovska vas
Napomena: Nastala iz stare općine Ptuj.
FAM122B
Protein FAM122B je protein  koji je kod ljudi kodiran genom FAM122B.
Medicinski fakultet u Zenici
Medicinski fakultet u Zenici je jedna od organizacionih jedinica Univerziteta u Zenici. Osnovan je 2005. godine kao Zdravstveni fakultet u Zenici a od 2016. godine preimenovan je u Medicinski fakultet u Zenici. U 2016/2017. akademskoj godini upisani su prvi studenti na integrirani šestogodišnji studij medicine.
Trenutni dekan fakulteta je doc. dr sc Harun Hodžić.
Odsjeci
Na fakultetu postoje sljedeći studijski odsjeci:
Studij na studijskom odsjeku Zdravstvena njega traje 4 godine, odnosno 8 semestara dok je studij Opće medicine u trajanju od 6 godina (12 semestara).
Višnjevac (Veliko Trojstvo)
Višnjevac je naseljeno mjesto u sastavu općine Veliko Trojstvo, Bjelovarsko-bilogorska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Bjelovar.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Višnjevac je imao 116 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Višnjevac je imalo 163 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
EVC (gen)
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 992 aminokiseline, а molekulska težina 111.990 Da.
Funkcija
EVC je jedan od dva gena (drugi je EVC2) koji nakon mutacija izazivaju EvC (Ellis-van Creveldov sindrom) kod ljudi i utvrđeno je da djeluje kao pozitivni posrednik za tri ježeve signalne molekule  (Hh). Utvrđeno je da miševi s inaktivacijom gena EVC (EVC −/−) pokazuju slične fizičke karakteristike kao ljudi, kao što su skraćeni udovi i oštećenja zuba. U studiji na 65 osoba pogođenih EvC, mutacije u EVC genu su pronađene kod njih 20, a prvenstveno se pripisuju pomaku okvira koji je rezultirao besmislenim kodonom. Blaže fizičke karakteristike koje nisu u potpunosti povezane s EvC sindromom, poput onih bez očekivanih oralnih deformiteta, također se mogu pripisati mutacijama EVC gena.
Triptofan-tRNK ligaza
Triptofan-tRNK ligaza – u enzimologiji – je enzim koji katalizira hemijsku reakciju
Ovaj enzim ima tri supstrata: adenozin-trifosfat (ATP), L-triptofan i tRNK(Trp), a tri produkta su: adenozin-monofosfat (AMP), difosfat i L-triptopfil-tRNKTrp.
Triptofan-tRNK ligaza pripada porodici ligaza, preciznije enzima za stvaranje veza ugljik-kisik u aminoacil-tRNK i srodnim hemijskim spojevima. Sistemsko ime ovog enzima je klasa L-triptofan: tRNKTrp ligaza (AMP-formirajuća). Drugi nazivi koji su u upotrebi uključuju: triptofanil-tRNK sintetaza, L-triptofan-tRNKTrp ligaza (AMP-formirajuća), triptofanil-transfer ribonukleat-sintetaza, triptofanil-transfer RNK-sintetaza, triptofanil-transfer RNK sintetaza, triptofanil ribonukleinska sintetaza, triptofanil-transfer ribonukleinska sintetaza, triptofanil-tRNK sintaza, triptofan-translaza i  TrpRS. Ovaj enzim sudjeluje u metabolizmu triptofana i biosintezi aminoacil-TRNK.
Strukturna istraživanja
Od 2007, za ovu klasu enzima, riješena su 21 pristupanja kodotercijarnih struktura za Proteinsku bazu podataka (PBD), sa pristupnim kodovima, , , , , , , , , , , , , , , , , , , , i.
Sveti Andraž v Slovenskih goricah
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Ptuj. Sjedište općine je u naselju Vitomarci.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, općina Sveti Andraž v Slovenskih goricah je imala 1.221 stanovnika, od čega u Vitomarcima 329.
Općina Sveti Andraž v Slovenskih goricah
Napomena: Nastala iz stare općine Ptuj.
Hlapičina
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Čakovec.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Hlapičina je imala 676 stanovnika.
Napomena: ''U 1857. sadrži dio podataka za naselje Selnica (općina Selnica).''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Hlapičina je imalo 832 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Velika nagrada Španije 2018.
Velika nagrada Španije 2018. (službeno poznata kao "FORMULA 1 GRAN PREMIO DE ESPAÑA EMIRATES 2018") automobilska je trka Formule 1 koja se održala 13. maja 2018. na stazi Circuit de Barcelona-Catalunya u Montmelóu, u Španiji. Ovo je bila peta trka u sezoni 2018. i 48. trka za Veliku nagradu Španije.
Lewis Hamilton osvojio je drugi pol poziciju ove sezone, 74. u karijeri. Vozač Mercedesa Lewis Hamilton ostvario je drugi pobjedu u sezoni, treći u Španiji. Drugo mjesto zauzeo je timski kolege Valtterija Bottasa. A treći je završio Max Verstappen u Red Bullu.
Prvi trening
Vrijeme koje su postigli prvih pet vozača na prvom treningu.
Drugi trening
Vrijeme koje su postigli prvih pet vozača na drugom treningu.
Treći trening
Vrijeme koje su postigli prvih pet vozača na trećem treningu.
Boj na Večićkom polju
Boj na Večićkom polju je samo jedan od zanemarenih događaja u historiji Bosne. Prateći kontekstualne izvore, može se pouzdano datirati u period između pada države Bosne (1463.) i definitivnog pada administrativnog centra Vrbanjske doline (grad Kotor, 1519.) pod osmanlijsku upravu. Sa visokom vjerovatnoćom se može pretpostaviti da je to bila posljednja bitka za odbranu Kotora. S tim u vezi postavlja se i pitanje da li je "Bosna šaptom pala" ubistvom svog posljednjeg kralja ili nakon konačne kapitulacije njene vojske.
Historija
Večićko polje je oduvijek imalo egzistencijalni značaj za lokalno stanovništvo. Najprije je bilo izvor osnovnih prihoda od poljoprivrede i ostalih djelatnosti lokalnog stanovništva koje se mogu razvijati na plodnim riječnim nanosima. U davnoj prošlosti bilo je značajno i za opstanak država Bosne.
Večićko polje je bilo poprište velike  bitke za odbranu Bosne od najezde Osmanlija. Tada su se oko Mlâvâ, plićaka i gaza na Vrbanji (između Večića i Vrbanjaca) sukobila  koji  osmanlijska vojska sa  braniteljima Bosne – probosanskm snagama iz gotovo cijele tadašnje države, nakon povlačenja pred nadmoćnim neprijateljem. Prema historijskom kontekstu, to je bilo oko 1463., tj. pada Bosne pod osmanlijsku okupaciju, u borbabama za odbranu srednjevjekovne utvrde Kotor. Zahvaljujući tome, ovaj grad (današnji Kotor-Varoš) je pao tek 56 godina nakon toga.
Olimpijski stadion ''Adem Jashari''
Olimpijski stadion Adem Jashari jest višenamjenski stadion u kosovskom gradu Kosovska Mitrovica. Stadion je kapaciteta 18.500 gledalaca i uglavnom se koristi za odigravanje nogometnih utakmica. Domaći je stadion za nogometni klub KF Trepça kao i za različite selekcije Nogometnog saveza Kosova. Stadion se do 1999. godine nazivao Stadion Trepča kada je nakon Kosovskog rata nazvan u čast Adema Jasharija, jednog od osnivača Oslobodilačke vojske Kosova.
Boj na Večićkom polju
Historija
Bitka na Večićkom polju je, poslije prodora osmanlijske vojske  preko Drine na Cvilinsko polje (na gazovima Jošanica Cvilin i Šiber/Šibar) bio jedan od najsnažnijih bosanskih otpora nadolazećoj  Osmanlijskoj imperiji. Legenda o tri poginula brata (šehida) u toj bici, na svojevrstan način, do danas ilustrira poštovanje stanovništva vrbanjske doline herojstva branitelja. Prema ustaljenoj verziji, oni su mrtvi nosili sopstvene glave sve do Večića. Na navodnom mjestu njihove smrti, njima u spomen, na Večićkom polju su podignta tri turbeta. U lokalnimi širim pučkim predanjima se, i bez toga, već stoljećima veliča junaštvo bosanske vojske, unatoč velikom broju izginulih boraca na obje sukobljene strane. Svojevrsna regionalna atrakcija nekada su bili redovni Aliđunski (Ilindanski, Sveti Ilija) vašeri na Većićkom polju, svakog 2. augusta. Vjerojatno je to bilo tradicionalno zborište starobosanskih obreda, a potom i memorijalno dovište za odavanje poštovanja davne bitke i njenih šehida. Od strane Komisije za očuvanje nacionalnih spomenika Bosne i Hercegovine 2003. godine podnesen je zahtjev da se Nekropoli stećaka Trzan i turbeta u Večićima dodijeli status nacionalnog spomenika kulture u BiH.
Olimpijski stadion ''Adem Jashari''
Historija
Stadion je 31. oktobra 1979. bio domaćin u kvalifikacionom meču za odlazak na evropsko prvenstvo 1980 između nogometnih reprezentacija Jugoslavije i Rumunije. Utakmica je završila rezultatom 2-1. 5. marta 2014. godine, ponovo nakon 35 godina, na stadionu se odigrala prva službena utakmica dozvoljena od strane FIFA-e između nogometnih reprezentacija Kosova i Haitija a završila je rezultatom 0-0.
Acil-CoA sintetaza dugolančane masne kiseline
Pominje se i pod nazivima acil-KoA sintetaza, masno kiselinska tiokinaza (dugi lanac), acil-aktivirajući enzim, palmitoil-KoA sintaza, lignoceroil-KoA sintaza, arahidonil-KoA sintetaza, acil koenzim A sintetaza, acil-KoA ligaza, palmitoil koenzim A sintetaza, tiokinaza, palmitoil-KoA ligaza, acil-koenzim A ligaza, masno kiselinska KoA ligaza, dugolančani masni acil koenzim A sintetaza, oleoil-KoA sintetaza, stearoil-KoA sintetaza, dugolančana masna acil-KoA sintetaza, dugolančana acil KoA sintetaza, masno kiselinska elongaza, LCFA sintetaza, pristanoil-KoA sintetaza, ACS3, dugolančana acil-KoA sintetaza I, dugolančana acil-KoA sintetaza II, masna acil-koenzim A sintetaza, dugolančana acil-koenzim A sintetaza, FAA1) je enzim sa sistematskim imenom dugolančana masna kiselina: KoA ligaza (formira AMP).
Ovaj enzim katalizira slijedeću hemijsku reakciju:
Dugolančana masna acil-KoA sintetaza prisutna je u svim organizmima, od bakterija do čovjeka. Katalizira reakciju pretkoraka za β-oksidaciju masnih kiselina ili se može ugraditi u fosfolipide.
Funkcija
Dugolančana acil-CoA sintetaza masne kiseline (LC-FACS) ima ulogu u fiziološkoj regulaciji raznih ćelijskih funkcija, preko proizvodnje acil-CoA estera dugih masnih lanaca koji su pogođeni transportom proteina, aktiviranje enzima, acilacije proteina, ćelijske siglalizacije i regulacije transkripcije. Formiranje masnog acil-CoA katalizira se u dva koraka:
CoA-acil sintetaza masnih kiselina katalizira aktivaciju CoA dugih lanaca masne kiseline, koristeći energiju pretvaranja 1 adenozin-trifosfata (ATP) u adenozin-monofosfat (AMP) i pirofosfata. Ovaj korak koristi dva "ATP ekvivalenata" jer pirofosfat razlaže se u dvije molekule neorganskog fosfata, cijepajući visoko-energetske fosfatne veze.
Mehanizam i aktivno mjesto
Način djelovanja dugolančane acil-CoA sintetaza masne kiseline je tzv. “bi- uni- uni- bi- ping-pong” mehanizam. Uni- i bi- prefiksi odnose se na broj supstrata koji ulaze u enzimsku reakciju i broj proizvoda koji napuštaju enzim; bi- opisuje situaciju u kojoj enzim djeluje na dva supstrata istovremeno. Ping-pong označava pojavu da se proizvod otpušta prije nego što se drugi enzim može vezati na supstrat.
Acil-CoA formira se od dugolančanih masnih kiselina putem supstitucije acil grupe. U reakciji koja zavisi od ATP, karboksilat masne kiseline pretvara se u tioester. Krajnji proizvod ove reakcije su acil-CoA, pirofosfat (PPi) i AMP. thumb|400 px|left|Acil-CoA sintaza dugog masnog lanca sa asimetričnim jedinicama i  aktivna mjesta ostataka Trp 234, Tyr504, i Glu540, uz potencijalno podržavaju Asn450 ostataka.
Struktura
U strukturi ove sintetaze postoji nekoliko visoko konzerviranih prostora, sa 20-30% sekvenci aminokiselina koje su slične između pripadnika ove superfamilije. Enzimi ove porodice sadrže veliki domen N- i mali C-kraja, sa katalitsskim mjestom između njih. Podloga za vezanje može uticati na relativne pozicije domena C- i N-kraja, a pretpostavlja se da je domen C-kraja LC-SKFA u otvorenoj konformaciji kada je supstrat odsutan i u zatvorenoj kada je podloga vezana. Dostupnost aktivnog mjesta za rastvarač je smanjena kada domeni C- i N-kraja prilaze jednan drugom.
Nejasan je međuodnos struktura-funkcija između LC-FACS i formiranja i procesuiranja međuproduknog acil-AMP. Zamijenjeni dimerni domen formira LC-SKFA, u monomernoj interakciji sa domenom N-kraja. Velika elektrostatska pozitivna konkavnost nalazi se na stražnjoj strani strukture u centralnoj udubini homodimera. U dimernoj reakciji, Asp15 formira međumolekulski most soli sa Arg176. Intermolekulska vodikova veza formira se između glavnog lanca karbonilne grupe of Glu16 i bočnog lanca Arg199. Na sučeljavanju, Glu175 formira međumolekulski most soli sa Arg199. L motiv, šesto-aminokiselinski peptidni linker veže veliki domen N-kraja i domen C-kraja svakog LC-FACS monomera. Domen N-kraja sastoji se od dva poddomena: iskrivljeni antiparalelni β-barel i dvije β-ploče okružene alfa-heliksima formirajući sendvič αβαβα. Mali loptasti domen C-kraja sastoji se od dvostrukog β-lista i trostrukog antiparalelnog β-lista okruženog sa tri α-heliksa.
IC 4742
IC 4742 (također poznat kao ESO 103-48 i PGC 62270) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 204 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Paun. Najveći prečnik je 1,70 (101 hiljada sg) a najmanji 1,4 uglovnih minuta (83 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio DeLisle Stewart 20. jula 1901. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Koordinatna mjerna mašina
Koordinatna mjerna mašina jeste uređaj za mjerenje fizikalnih geometrijskih karakteristika objekata. Ova mašina može biti ručno kontrolirana od strane operatera ili računarski. Mjerenja su definisana sondom prihvaćenom sa tri pomične ose ove mašine. Sonde mogu biti mehaničke, optičke, laserske, sa bijelim svjetlom itd. Mašina koja vrši očitavanja u šest stepeni slobode kretanja, te prikazuje ova očitanja u matematičkom obliku, također se naziva koordinatna mjerna mašina (CMM).
thumb|Primjer CMM thumb|Primjer CMM
Opis
Tipična tromostna "bridge" koordinatna mjerna mašina se sastoji iz tri ose: X, Y i Z. Ove ose su međusobno okomite, u smislu Dekartovog trodimenzionalnog koordinatnog sistema. Svaka osa ima sistem skale koji ukazuje na lokaciju osa. Mašina očitava ulazne podatke prilikom dodirivanja sonde i objekta, po nadzoru operatera ili programera. Mašina zatim koristi X, Y, Z koordinate svake od ovih tačaka da opiše veličinu i poziciju sa mikrometarskom preciznošću, po podrazumijevanoj vrijednosti.
Koordinatna mjerna mašina je također uređaj korišten u proizvodnji i procesima spajanja prilikom testiranja dijelova ili sklopova u cilju dobijanja zahtjevanih proizvoda. Preciznim snimanjem X, Y i Z koordinata ciljanog objekta generiraju se tačke, a kasnije se to može analizirati preko regresionog algoritma sa mogućnošću konstrukcije. Ove tačke su uzete korištenjem sonde koja je ručno podešena od strane operatera ili automatski preko direktne računarske kontrole. DCC CMM-ovi mogu biti programirani da uzastopno mjere jednake dijelove, s tim da je CMM posebni oblik industrijskog robota.
Dijelovi
Koordinatna mjerna mašina sadrži tri glavne komponente:
Podjela
Ove mašine mogu biti slobodnostojeće, ručne i prijenosne.
Tijelo mašine
Prva CMM je razvijena od strane Ferranti Company of Scotland u 1950. kao rezultat direktne potrebe za mjerenje preciznosti komponenti u njihovim vojnim proizvodima, iako je samo ova mašina imala 2 ose. Prvi modeli sa 3-ose počeli da se pojavljuju u 1960. (DEA Italija), a upravljanje računarom je počelo u ranim 1970-im (Sheffield SAD). Leitz Njemačka naknadno proizvodi fiksnu strukturu mašina sa pokretnim stolom.
Kod modernih mašina, tip portalne superstrukture ima dvije noge i često se naziva most. Kreće se slobodno duž granitnog stola sa jednom nogom (često se naziva "unutar nogu") prateći vođice priključen na jednoj strani stola granita. Suprotna noga (često se naziva "van nogu") jednostavno stoji na granitnoj tablici prateći vertikalnu površinu konture. Zračni ležajevi su odabrana metoda za osiguravanje trenja slobodnog kretanja. Kod njih je komprimirani zrak prisiljen kroz niz veoma malih rupa u ravnu površinu ležišta pružiti glatki, ali pod kontrolom, zračni jastuk na kojem se CMM može kretati u bezotpornom načinu. Kretanje mosta ili pokretnog postolja duž granitnog stola formira jednu osu XY ravni. Most od pokretnog postolja sadrži kočiju koja prolazi između unutrašnjih i vanjskih nogu i formira druge X ili Y horizontalne ose. Treća osa kretanja (Z osa) obezbeđuje dodavanje vertikalnog pera ili osovine koja se kreće gore/dolje kroz centar kočije. Dodirna sonda formira uređaj za očitavanje na kraju pipka. Kretanje u X, Y i Z osama u potpunosti opisuje mjerni koverat. Izborne rotacione tablice se mogu koristiti za poboljšanje pristupačnosti mjerne sonde na složenije komade. Okretni sto kao četvrta osa diska ne poboljšava mjerenje dimenzija, koje ostaju 3D, ali poboljšava stepen savitljivosti. Neke dodirne sonde su i same pogon rotacionih uređaja sa mjernim vrhom sa mogućnosti da se okreću vertikalno do 90 stepeni i rotiraju za 360 stepeni.
Kao i tradicionalne troosne mašine (prema slikama iznad), CMM-ovi su sada također dostupni u drugim oblicima. Ovo uključuje CMM ruke koje koriste ugaono mjerenje uzeto kao mješavina ruku koje računaju poziciju igle. Takve ručne CMM mašine se obično koriste gdje je njihova portabilnost u prednosti u odnosu na tradicionalne nepokretne mašine. Zbog toga što CMM ruke imitiraju fleksibilnost ljudskih ruku, također su često u mogućnosti da pristupe unutrašnjosti kompleksnih dijelova koji ne bi mogli biti dosegnuti sondom standardne troosne mašine.
Mehaničke sonde
U počecima koordinatnih mjerenja, mehaničke sonde su se stavljale u specijalni držač na kraju pipka. Vrlo česta sonda je pravljena lemljenjem tvrde kugle na kraju osovine. Ovo je bilo idealno za mjerenja čitavog spektra ravnih, cilindričnih i sfernih površina. Ostale sonde su bile osnova za posebne oblike, naprimjer kvadrat, kako bi se omogućilo mjerenje posebnih osobina. Ove sonde su bile fizički držane naspram radnog predmeta s položajem u prostoru koji se čita troosnim digitalnim mjeračem (DRO) ili, u više naprednih sistema, koji su prijavljeni na računar pomoću nožnog prekidača ili sličnog uređaja. Mjerenja preuzeta ovom kontaktnom metodom su često nepouzdana kako su mašine bile pomicane rukom i kako je svaki operater mašine primjenjivao različite količine pritiska na sondu ili koristio različite tehnike mjerenja.
Dalji razvoj je bio dodatak motora za vožnju svake ose. Operatori više nisu morali da fizički dodiruju mašinu, ali bi mogli voziti svaku osu koristeći handbox sa džojsticima u znatno istom načinu kao i kod modernih auta na daljinsko upravljanje. Mjerna tačnost i preciznost su dramatično poboljšani otkrićem elektronske dodirno-prekidne sonde. Pionir ove nove sonde je bio David McMurtry koji je naknadno formirao ono što je danas Renishaw PLC. Iako samo kontaktni uređaj, sonda je imala čeličnu loptu nategnutu oprugom (kasnije rubinska lopta) sa iglom za zapisivanje. Kako je sonda dodirivala površinu komponente, igla je skretala i istovremeno slala X, Y, Z informacije koordinata na računar. Mjerne greške izazvane zasebnim operaterima su postale u manjeg obima, a faza je bila postavljena za uvođenje CNC operacija i zavladavanje CMM-ova. thumb|right|Motorizovana automatizirana glava sonde sa elektronskim dodirnim okidačem sonde
Optičke sonde su objektiv-CCD-sistema, koje se premještaju poput mehaničkih, te ciljaju na dio od interesa umjesto dodirivanja materijala. Snimljena slika površine će biti zatvorena u granicama mjernog prozora, sve dok je ostatak adekvatan da razlikuje kontrast između crne i bijele zone. Dijeljena krivulja se može izračunati na neku tačku, što je željeno mjerno mjesto u prostoru. Horizontalna informacija na CCD je 2D (XY ravan), a verzikalna pozicija je pozicija čitavog sistema sondi na postolju Z-pogona (ili drugoj komponenti uređaja).
Novi sistemi sondi
Postoje novi modeli koji imaju sonde koje se pomiću duž površine dijela uzimajući tačke na posebnim intervalima, a poznate su kao ispitne sonde. Ova metoda CMM ispitivanja je obično preciznija od konvencionalne dodirne metode sondi, te u većini slučajeva i brža.