cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Specijalna bolnica "Centar za srce BH" Tuzla
Medicinske procedure
U centru se izvode mnogobrojni operativni zahvati i dijagnostičke procedure. Neke od njih su: koronarografija, ugradnja pacemakera, ugradnja stenta, ugradnja DRUG-ELUTING stenta (stent koji otpušta lijek-citostatik), elektrofiziološko ispitivanje, elektrofiziologija sa radiofrekfentnom ablacijom, koronarna balon-dilatacija (angioplastika ili PTCA), transezofagealni ultrazvuk srca (TEE), transtorakalni ultrazvuk srca (TTE), bypass graftiranje - hirurška revaskularizacija miokarda, reoperacija Bypassa, ugrađivanje, reparacija i reoperacija vještačkog srčanog zaliska, ugrađivanje, reparacija i reoperacija dva vještačka srčana zaliska, zatvaranje defekta u pregradi između dvije pretkomore, zatvaranje defekta u pregradi između dvije komore, zamjena aortnog zaliska zajedno sa zamjenom dijela uzlazne aorte, operacija disekcije (raslojavanja zida) aorte, operacija disekcije aorte u cirkulatornom arestu, rekonstrukcija AAA, aortobifemoralna rekonstrukcija, ilicofemoralna rekonstrukcija, femeropopliteralna rekonstrukcija, femorodistalna rekonstrukcija, rekonstrukcija karotide, aplikacija Lazargrifildovog filtera, operacija varikoznih vena, by Pass fistula, exteriozacija venae saphenae, ventrikulografija sa koronarografijom i mnogi drugi zahvati i procedure.
Centar je opremljen najsavremenijom opremom za hirurške i angio sale, intenzivnu njegu, bolesničke sobe, kabinete, ambulante. Oprema je proizvedena od najkvalitetnijih svjetskih i evropskih brendova poput: Siemens, Getinge, KLS, HP, Schiller, i drugi.
NGC 3504
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Geb
mini|200 px|Nut u ljudskom obliku i Geb s glavom zmije Geb (Keb, Seb) je egipatski mitološki bog Zemlje i vegetacije. On je sin boga zraka Šua i božice vode i kiše Tefnut. Njegova sestra, a i žena, je božica neba, Nut. Nut i Geb imaju četvero djece - Ozirisa, Izidu, Seta i Neftis. Zvali su ga ocem bogova, jer je imao mnogobrojnu djecu. Naime, smatran je ocem Thotha, Mjeseca i Raa, Sunca.
Geb, kralj svijeta
Geb je postao kralj bogova nakon što je pobijedio Šua. Gebovo je tijelo Zemlja. On je savio ruke i noge te su tako nastale planine i doline. Kad bi se Geb smijao, nastao bi potres. Geb je silovao svoju majku i postao kralj. Šu je nakon toga stvorio oluje i tamu, ali je Geba priznao za kralja. Geb je žalovao zbog svog čina te je dozvolio ljudima da se nasele na njemu. Poučio ih je gradnji gradova, a na svoju glavu je stavio zmiju kako bi ojačao. Obećao je bogovima i ljudima da će vladati još bolje od svog oca i svog djeda Ra. Geb je još mnogo poživio, pa je vlast dao Setu i Ozirisu. Oziris je dobio plodno tlo uz Nil, a Set pustinje. Kad se trebalo riješiti pitanje ko će naslijediti mrtvog Ozirisa, Geb je priznao svog unuka Horusa. Geb je i član vijeća bogova kojim upravlja Ra. Faraonsko prijestolje se nazivalo "Gebovo" zbog njegovog dugog i uspješnog vladanja.
Salma Hayek
Salma Hayek (2. septembar 1966; Coatzacoalcos, Veracruz) meksičko-američka je glumica, producent i bivši model. Karijeru je započela u Meksiku, ulogom u telenoveli Teresa dok je za ulogu u filmu El Callejón de los Milagros nominirana za nagradu Ariel meksičke filmske akademije. 1991. godine, Hayek se seli u Hollywood i ostvaruje uloge u filmovima Desperado (1995), Dogma (1999) i Wild Wild West (1999).
IC 1919
IC 1919 (također poznat kao ESO 358-1, MCG -6-8-15 i PGC 12825) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 61 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Hemijska peć. Najveći prečnik je 1,30 (23 hiljade sg) a najmanji 1,0 uglovnih minuta (18 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Lewis Swift 25. novembra 1897. godine.
Salma Hayek
Rani period
Rođena je septembra 1966. godine u meksičkom lučkom gradu Coatzacoalcos. Njena majka, Diana Jiménez Medina, je operska pjevačica a otac Sami Hayek, je izvršni direktor i vlasnik firme za proizvodnju industrijske opreme. Otac joj je libanskog porijekla i emigrirao je iz grada Baabdat dok je majka meksičko-španskog porijekla.
IC 1919
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Salma Hayek
Meksiko
U 23. godini, Salma je ostvarila glavnu ulogu u meksičkoj sapunici Teresa iz 1989. godine. Ta joj je uloga osigurala status zvijezde u Meksiku. 1994. godine glumi u filmu El Callejón de los Milagros, koji osvoja više nagrada od bilo kojeg drugog filma u historiji meksičke kinematografije. Za ulogu u ovom filmu, Hayek je nominirana za nagradu Ariel.
Rani holivudski period
1991. godine, Salma Hayek se seli u Los Angeles da bi studirala glumu u klasi Stelle Adler. U to doba, njeni limitirajući faktori su bili nepoznavanje tečnog engleskog jezika i dislekcija. Pa ipak, zahvaljujući šansi koju su joj pružili Robert Rodriguez i njegov producent, Elizabeth Avellan, Hayek uskoro dobiva glavnu ulogu sa Antoniom Banderasom u filmu Desperado iz 1995. godine.
1997. glumi u romantičnoj komediji Fools Rush In sa Matthew Perryijem. Dvije godine kasnije, sa Will Smithom glumi u visokobudžetnom filmu Wild Wild West. Nakon nekoliko filmova u kojima ostvaruje glavnu ulogu, 1999. godine igra sporednu ulogu u filmu Dogma. U 2003. godini, ponovo ostvaruje zajedničku ulogu sa Antoniom Banderas, ovaj put u filmu Once Upon a Time in Mexico, kao zadnji dio Mexico Trilogy.
Glumački, režiserski i producentski angažman
mini|250p|lijevo|Salma Hayek na [[Kanski filmski festival|Kanskom filmskom festivalu 2008.]] 2000. godine, Hayek je osnovala filmsku producentsku kompaniju Ventanarosa. Njeno prvo producentsko ostvarenje je bio film El Coronel No Tiene Quien Le Escriba iz 1999. godine, zvanični meksički izbor za Oscara, u konkurenciji najbolji strani film.
Također je 2001. godine producirala film In the Time of the Butterflies, baziran na istoimenom djelu Julije Álvarez. Film govori o životu dvije sestre a ulogu jedne od njih, Minerva, tumači upravo Salma.
U 2003. godini, Hayek je producirala i režirala film The Maldonado Miracle za koji je 2004. godine osvojila Daytime Emmy Award u kategoriji Najbolja režija specijala za djecu i mlade
Osim toga, bila je i izvršni producent serije Ružna Betty, televizijske serije koja se prikazivala širom svijeta u periodu od 2006. do 2010. godine. Hayekova je ovu seriju prilagodila za američku televiziju zajedno sa Benom Silvermanom nakon što su otkupili prava od kolumbijske telenovele Yo Soy Betty La Fea 2001. godine.
Porodični život
Salma Hayek je naturalizovani američki državljanin. Iako je odgojena u katoličkoj porodici, izjavila je da nije vjernik i da ne vjeruje u institucije crkve ali i dalje vjeruje u Isusa Krista i Boga.
9. marta 2007. godine. Hayek je potvrdila svoju vezu i trudnoću sa francuskim milijarderom i izvršnim direktorom Keringa, François-Henri Pinaultom. Rodila mu je kćer, Valentinu Paloma Pinault septembra 2007. godine a u braku su od 2009. godine.
Hayabusa2
[[Datoteka:.Animation_of_Hayabusa2_orbit.gif|desno|mini|300x300piksel| Animacija orbite evemirske letjelice Hayabusa2 od 3. decembra 2014. do 29. decembra 2019. godine
]] Hayabusa2 je svemirska misija čiji je zadatak uzimanje uzoraka sa asteroida, kojom upravlja japanska svemirska agencija JAXA. Ona slijedi misiju Hayabusa koja je uzorke asteroida vratila 2010. godine. Hayabusa2 lansiran je 3. decembra 2014. i preletio je pored Zemlji bliskog asteroida 162173 Ryugu 27. juna 2018. godine. Bio je na zadatku pregledavanja asteroida godinu i po dana, a nakon odlaska u decembru 2019. godine i povratka na Zemlju sa uzorcima 5. decembra 2020. godine.
Hayabusa2 nosi uzorke, te više naučno korisnih tereta za daljinsko istraživanje i četiri mala rovera, koji istražuju površinu asteroida kako bi prikupili informacije o okolišnom i geološkom kontekstu prikupljenih uzoraka.
Hayabusa2 korisni teret sadrži više naučnih instrumenata:
mini|Umjetnički prikaz Hayabusa dok prikuplja površinski uzorak
NGC 317B
NGC 317B (također poznat kao IRAS 00548+4331, MCG 7-3-10, PGC 3445 i UGC 594) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 250 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Andromeda. Najveći prečnik je 1,10 (80 hiljada sg) a najmanji 0,5 uglovnih minuta (36 hiljada sg).
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Marja Grolmusec
Marja Karolina Elizabeta Grolmusec (lužičkosrpski Marja Grólmusec) (24. april 1896 – 6. august 1944) bila je katolička lužičkosrspka publicistkinja i članica socijalističkog otpora protiv nacističke vlade.
Biografija
Rođena je 24. aprila 1896.u Leipzigu. Nakon što je završila formaciju na Gaudig skolu za nastavnike 1917. godine, prije nego što je počela studirati lingvistiku i historiju u Berlinu i Lajpcigu radila je kao učiteljica u osnovnoj školi u "Bürgerschule Leipzig-Reudnitz". Diplomirala je 1928. godine i doktorirala. U toku studija bila je članica omladinska organizacija Partije Katoličkog centra, a kasnije postala je i članica Saveza socijalističkih studenata (Sozialistischer Studentenbund).
Posebno ju je zanimalo za političko novinarstvo, napisala je različite članke za "Rhein-Mainische Volkszeitung", novine bliske lijevom krilu Partije centra, i za časopis katoličkog pokreta mladih "Brzorođeni" pod nazivom "Die Schildgenossen", koji je pokrenuo Romano Guardini.
Iako je više puta mijenjala stranku, njen politički fokus uvijek je bio socijalna i ljevičarska politika. Počela je kao članica SPD-a 1927. godine, 1929 je napustila partiju da bi se pridružila Komunističkoj partiji Njemačke, iz koje je isključena zbog protivljenja formiranju zasebnih komunističkih sindikata, pa se pridružila Opozicionoj Komunističkoj Partiji. Napustila je partiju 1932. da bi se pridružila Socijalističkoj radničkoj partiji Njemačke.
Nakon preuzimanja vlasti od strane Nacističke partije, otišla je u ilegalu. U saradnji sa Grupom revolucionarnih socijalista, pomagala je političkim zatvorenicima, prevozila ilegalnu literaturu i pomagala ugroženim komunistima da pobjegnu u Čehoslovačku. Djelovala je iz sela Radibor u Gornjoj Lužici, rodnog mjesta njenog oca. Bila je u kontaktu sa raznim grupama otpora.
Optužena je od njemačkih vlasti i 7. novembra 1934. je uhapšena zajedno sa Hermannom Reinmuthom. U početku je bila zatvorena u Dresdenu. Osuđena je na šest godina zatvora 23. novembra 1935. (Reinmuth je dobio sedam godina) i poslana u zatvor Waldheim. Tokom boravka u zatvoru okrenula se katoličkoj duhovnosti. Nacistička vlada ponudila joj je slobodu i terapiju protiv raka ako pristane da špijunira za njih u Lužičkosrpskom pokretu otpora nakon što je odslužila svoj mandat, što je odbila, te je poslana u Koncentracioni logor Ravenzbrik. U njemu je pomagati poljskima i čehoslovačkim zatvorenicim koristeći svoje jezičke vještine. Umrla je 6. avgusta 1944 zbog operacije tumora učinjene pod neprikladnim okolnostima. Njena urna je sahranjena na groblju Radibor.
Nagrade
Njemačka demokratska republika ju je nagradila kao lužičko-srpsku antifašistu i pripadnika otpora. Ulice u Bautzenu, Hoyerswerdu, Leipzigu i nekim lužičkim gradovima odale su joj spomen. U Radiboru se nalazi njen kip.
Posljednje sjedenje
Posljednje sjedenje je dio namaza, molitve muslimana. Obavezno je da traje u namazu toliko dugo da se može proučiti et-tešehud (et-Tehijjatu) na njemu, što je utemeljeno na riječima Allahovog Poslanika, u hadisu o tešehudu, koji prenosi Ibn Mes'ud:
Ovdje je upotpunjenje namaza vezano za učenje et-tešehuda (et-Tehijjatu) ili sjedenje radi njega. Učenje et-tešehuda nije propisano bez sjedenja, pa je u suštini kraj namaza vezan za posljednje sjedenje. Poslije et-Tehijjatu, na ovom sjedenju uče se salavati i namaska dova, nakon čega se predaje selam (tada je namaz završen).
Barrett M82
Barrett M82 je poluautomatska teška snajperska puška koju je razvio američki proizvođač Barrett Firearms. To je najkorištenija puška svoje vrste. Također je zvana kao "Lahka pedesetica" ("Light Fifty") zbog svog kalibra .50 BMG. Ovo oružje se može naći u dvije varijante, prvobitni M82A1 (i A3), te bullpup M82A2. M82A2 se više ne proizvodi, iako se XM500 može smatrati sljedbenikom.
Pregled
thumb|lijevo|Originalni Barrett M82. thumb|lijevo|M82A1 od 60. artiljerskog odreda tokom operacije "Pustinjski štit". Firmu Barrett Firearms Manufacturing osnovao je Ronnie Barrett za isključivu namjenu proizvodnje poluautomatskih pušaka kalibriranih za moćni metak 12,7×99 mm NATO (.50 BMG) koji je izvorno razvijen za teški mitraljez M2 Browning. Barrett je započeo svoj rad ranih 1980-ih i prve izrađene puške su bile dostupne 1982., čime dobija oznaku M82. Barrett je lično dizajnirao svaki zasebni dio oružja i stavio ga na tržište te na masovnu proizvodnju, iz vlastitog džepa. Nastavio je razvijati svoju pušku tokom 1980tih i razvio je poboljšanu verziju M82A1 1986. godine.
Prvi konvencionalni vojni uspjeh je bila prodaja oko 100 pušaka M82A1 švedskoj vojsci 1989. Glavni uspjeh dogodio se 1990, kada su Oružane snage SAD-a nabavile značajan broj M82A1 tokom operacija Pustinjski štit i Pustinjska oluja u Kuvajtu i Iraku. Prvobitno je marinski korpus kupio 125 pušaka, potom su slijedile narudžbe od vojske i zrakoplovstva. M82A1 se u SAD-u naziva SASR—"Special Applications Scoped Rifle" ("Puška s optičkim teleskopskim nišanom za specijalne primjene"), koristi se kao protivmaterijalna puška i kao alat za odstranjivanje eksploziva. Dugački efektivni domet od preko 1.800 metara (1,8 km), zajedno s velikom energijom i dostupnošću veoma efikasne municije kao što je oklopno-probijajuća i višenamjenska norveško-finska municija Raufoss Mk 211 proizvođača Nammo, koje omogućava djelotvorne operacije protiv meta poput radarskih kabina, kamiona, parkiranih letjelica itd. M82 se također može koristiti za neutraliziranje neprijatelja u obračunima ili protiv sakrivenih meta. Međutim, upotreba protiv protivničke pješadije nije glavna primjena M82 (ili bilo koje druge puške kalibra .50 BMG). Postoji široko rasprostranjena zabluda da je puno sporazuma i ugovora zabranilo korištenje .50 BMG-a protiv ljudskih meta. Kako god, pravni zastupnik američke vojske je izdao legalno mišljenje o tome da .50 BMG i čak Raufoss Mk 211 se po zakonu mogu koristiti protiv neprijateljske pješadije.
Daljnji razvoj doveo je do bullpup puške M82A2 1987, koja je imala dizajn za smanjeni trzaj kada se puca sa ramena. Nije uspjela ostaviti dobar dojam na svjetskom tržištu vatrenog oružja, te je zbog toga proizvodnja ubrzo ukinuta. Uprkos tom, 2006. je Barrett završio razvoj XM500, koja je također imala istu "bullpup" konfiguraciju sličnoj M82A2.
thumb|desno|M82A2 sa skopom [[Leupold & Stevens|Leupold Mark 4.]] Najnovija verzija porodice M82 je puška M82A1M koju su usvojili američki marinci pod oznakom M82A3 SASR, te su je kupili u velikom broju. Ova varijanta se razlikuje od prethodne M82A1 u tome što ima dužu Picatinny šinu koja omogućava stavljanje raznih optičkih nišana i dodatnih naprava na pušku. Ostale promjene su dodatak odvojivog prednjeg dvonošca koji kada se ne koristi može sklopiti u jednonožac, nešto jače olakšani mehanizam i kompenzator.
Još jedna verzija originalnog oružja je M82A1A SASR koja je skoro identična, ali je posebno napravljena za metak Raufoss Mk 211 Mod 0, vrsta oklopno-probijajuće zapaljive municije.
Puške Barrett M82 su kupile razne vojne i policijske snage iz barem 30 država, kao što su Belgija, Čile, Danska, Finska, Francuska, Njemačka, Grčka, Italija, Jamajka, Meksiko i Holandija, Norveška, Filipini, Saudijska Arabija, Španija, Švedska, Turska i Ujedinjeno Kraljevstvo, SAD i drugi. M82 se također koristi u civilnim dalekometnim takmičenjima sa kalibrom .50, s time da se precizno može pucati na 910 m i čak dalje.
Helikopterska taktička eskadrila Obalne straže SAD-a i odredi zakonskih službi koriste verzije Barretta M107 za onesposobljavanje brzih glisera koji nose ilegalnu drogu. Puške Barrett M82 su također privukle pažnju civilnih zakonskih agencija; puške su usvojile policije New Yorka i Pittsburgha. Ako dođe potreba za imobilizaciju vozila, jedan .50 BMG metak u cilindarskom bloku motora će dobro poslužiti. Ako je potrebno probiti barijere, .50 BMG je sposoban probiti većinu komercijalnih cigli zida i betonskih blokova.
Prema dokumentarcu The Brooklyn Connection, simpatizeri iz SAD-a su puške M82 prokrijumčarili na Kosovo, gdje su postale popularne dalekometne snajperske puške u Oslobodilačkoj vojsci Kosova. U Sjevernoj Irskoj tokom 1990-ih, brigada Južnog Armagha i Privremena irska revolucionarna armija (IRA) su koristile Barrett puške protiv britanske vojske i kraljevske policije Ulstera.
Barrett M82A1 je korišten 2002. kao platforma za eksperimentalni prototip OSW (Objective Sniper Weapon, bos. Objektivno snajpersko oružje). Ovo oružje bilo je opremljeno sa skraćenom cijevi kalibra 25 mm, te je ispaljivalo visoko-eksplozivne projektile razvijene za automatski bacač granata OCSW (Objective Crew Served Weapon) kalibra 25×59mm. Pokusni OSW je pokazao povećanu efikasnost protiv različitih meta, ali trzaj je bio izvan ljudskih ograničenja. Ovo oružje, također poznato kao Barrett "Payload Rifle", sada se naziva XM109.
M82 u M107
thumb|desno|M107, skoro identičan M82A1M/A3. thumb|desno|Zapovjednik iz odreda za uklanjanje eksplozivnih sredstava (EOD) američke mornarice puca iz M107 u Afganistanu. XM107 je originalno trebala biti snajperska bolterica, te je američka vojska odabrala između takvih oružja. Međutim, donesena je odluka da vojska, u biti, nije trebala takvo oružje. Puška koja je izvorno odabrana pod ispitima XM107 je Barrett M95.
Zatim se vojska odlučila na Barrett M82, polautomatsku pušku. U ljeto 2002., M82 se konačno uzdignuo iz svoje vojne faze ispitivanja i odobren je za "skroz materijalni otpust", čime dobiva oznaku dalekometna puška, kalibar .50, M107. M107 ima optički teleskopski nišan Leupold 4,5–14×50 Mark 4. thumb|lijevo|Narednik Jeremy Rutledge iz 3. bojne, 187. pješadijskog puka, 3. brigade borbenog tima, 101. zračnodesantne divizije pazi na okolinu sa svojim Barrettom u Mahmudiyahu, Irak. 29. novembar, 2007. Barrett M107 je .50-kalibarska, poluautomatska puška. Poput svojih prethodnika, za pušku se govori da ima upravljivi trzaj za oružje svoje veličine zahvaljujući sastavu cijevi koji sam od sebe apsorbira silu, pomicanjem prijemnika prema nazad pomoću velikih opruga sa svakim pucnjem. Dodatno, težina i veliki kompenzator također asistiraju u redukciji trzaja. Razne promjene su napravljene originalnom M82A1 da bi se kreirao M107, s novim obilježjima kao što su produžena šina za dodatke, stražnja drška i dvonožac. Barrett je nedavno bio na zadatku za razvijanje lakše verzije M107 pod "Kongresnom programu protivmaterijalne snajperske puške", te je već smislio shemu da izgradi važne komponentne dijelove poput okvira prijemnika i kompenzatora lakše težine.
Barrett M107, kao prijašnji članovi linije M82, su također nazivane kao "Lahke pedesetice". Naziv ima dosta primjera zamijenjenih za one ranije, s time da je M107 dobio glasove za jedno od "10 najboljih vojnih izuma američke vojske" 2005.
Barrett M107CQ
Komercijalni razvoj za "novi" M107, M107CQ<ref M82CQ je posebno dizajniran kada je moć .50-kalibarske puške potrebna, ali veličina M82/M107 sprječava da se oružje koristi. M107CQ je za 22,86 cm kraći u sveukupnoj dužini i 2,26 kg lakši od M107. Sudeći prema proizvođaču, M107CQ je pogodan za upotrebu u helikopteru, za zaštitu plovila i taktičkih izvidničkih vozila.
Barrett M107A1
U oktobru 2010., Barrett je neslužbeno objavio da je proizvodnja M107 ukinuta; i da je u januaru 2011. firma najavila nasljednika, M107A1 koji je komercijalno izdan i dostupan. Značajna poboljšanja uključuju smanjenje težine za 2 kg, novi cilindrični titanijski kompenzator i titanijski cijevni ključ/sistem za smanjenje trzaja koji omogućuje oružju da radi s prigušivačem napravljenim za Barrett, aluminijski gornji prijemnik, termalni štitnik za obraz na kundaku, te ostale funkcionalne modifikacije kako bi se povećala izdržljivost i korisnost.
Tehnički opis
thumb|desno|Snajperist američke vojske cilja s Barrettom M107. M82 je polautomatsko vatreno oružje koje radi na načelu kratkog trzaja. Kada se puca iz oružja, prvobitno se cijev trzne za kratku udaljenost (oko 25 mm), s time da je sigurno zaključano pomoću rotirajućeg izbacivača/ključa (bolt). Nakon toga, ručica na izbacivaču koja se pomiče kroz zakrivljeni bregasti prorez okreće izbacivač da bi se otkočila cijev. Što je prije izbacivač otvoren, drška akceleratora ga nabija nazad, prenoseći energiju cijevi na izbacivač kako bi se postigla pouzdana radnja cikliranja, tj. stavljanja novog metka u cijev. Zatim se cijev zaustavi, a izbacivač odlazi prema nazad i odbacuje potrošenu čahuru. Na svom taktu vraćanja, šipka smještena unutar izbacivača zgrabi i pogura novi metak u cijev, te se konačno zaključa. Udarna igla ili udarač je također napet tokom vraćanja izbacivača. M82 koristi veliki odvojivi spremnik/šaržer koji drži 10 metaka, iako postoje rijetki spremnici kapaciteta 12 metaka, ti spremnici su razvijeni za upotrebu tokom operacije Pustinjska oluja 1991.
Prijemnik se sastoji od dva dijela (gornji i donji) koji su oblikovani nabijanjem iz čeličnog lima i spojeni su vijcima. Teška cijev je užljebljena/kanalirana da bi se poboljšalo širenje topline i uštedila težina, te je opremljena s velikim i efikasnim reaktivnim kompenzatorom.
thumb|desno|Demonstracija M82A1 u Hurlburt Fieldu, [[Florida.]] Puške M82A1 su opremljene šinom i pomoćnim sklopivim čeličnim nišanima. Puške M82 u američkoj vojsci najčešće imaju optički teleskopski nišan Leupold Mark 4. M82A1M (USMC M82A3) ima dugačku Picatinny šinu i nišan U.S Opticsa. Svaki M82 je opremljen s preklopnom drškom za nošenje i preklopnim dvonožcem (oboje su odvojivi na verziji M82A3). M82A3 je također opremljen odvojivom stražnjom nožicom ispod kundaka. Stražnji dio usadnika ima mehkani jastučić za trzaj kako bi se dodatno smanjio osjet trzaja. M82A1 i M82A3 se mogu montirati na pješačke dvonožce M3 ili M122 (koji su izvorno namijenjeni za mitraljeze) ili na vozila sa posebnom mehkom šinom za Barrett. M82A1 može imati remen za nošenje, ali sudeći prema onima koji su ga nosili na ratištu, M82 je previše neugodan da bi ga se nosilo na remenu zbog svoje prekomjerne dužine i težine. Obično ga se nosi u specijalnom koferu.
M82A2 se razlikuje od M82A1 ponajviše u konfiguraciji, pištoljska drška zajedno s okidačem su smješteni ispred šaržera, a kundak ispod prijemnika, odmah nakon spremnika. Dodatna prednja drška je ispod prijemnika, a šina za nišan je pomaknuta prema naprijed također.
thumb|desno|Izviđački snajperist američkih marinaca puca iz M82A3. Maksimalni efikasni domet M107 je 1.829 m. Maksimalni najveći domet ovog oružja (posebno s verzijom M107) je 4.000 m, što je udaljenost spomenuta u vlasnikovom priručniku. Kalibar pedeset (i veći) su potencijalni za let na velikim udaljenostima ako su ispaljeni poput artiljerije, zahtjevajući posmatranje većih sigurnosnih prostora tokom paljbe.
Korisnici
thumb|desno|Snajperist američke obalne straže s M107. thumb|desno|M107 njemačke vojske (pod oznakom G82) s teleskopskim optičkim nišanom Zeiss 6–24×72. thumb|desno|[[Cahal|IDF-ov M82A1.]]
Nabd
Nabd je arapska novinska kompanija, osnovana 2012. godine, sa sjedištem u Dubaiju i uredima u UAE, Kuvajtu, Saudijskoj Arabiji, Egiptu i Jordanu. Nabd ima arapski sadržaj od 1.500 izdavača, uključujući lokalne izdavače na Bliskom istoku i sjevernoj Africi, međunarodne izdavače i TV kanale. Nabd je trenutno dostupan kao mobilna aplikacija na iOS i Android uređajima i na webu putem portala Nabd.com. Od marta 2022., kompanija tvrdi da je njena platforma dostigla preko 25 miliona korisnika mjesečno.
Istorija
Nabd su 2012. godine osnovali Abdur-Rahman El-Sayed. Dana 23. oktobra 2012, Nabd je objavljen za iOS uređaje. 7. oktobra 2013. Nabd je objavljen za Android uređaje.
U junu 2018. Nabd je dodao namjensku sportsku rubriku s rezultatima fudbalskih utakmica uživo, rasporedima i rasporedima.
U avgustu 2019. Nabd je postao dostupan na webu putem portala Nabd.com.
Sedžda
mini|desno|200px|Vjernici na sedždi za vrijeme namaza Sedžda je farz u namazu koji se obavlja stavljanjem čela i nosa na zemlju, istovremeno sa šakama, koljenima i stopalima. To je propisano na osnovu hadisa koji prenosi Ibn-Abbas, u kojem je Muhammed rekao:
Pravila obavljanja sedžde
Ukoliko bi osoba koja čini sedždu obavila sedždu samo čelom, bez spuštanja nosa na zemlju, namaz ne bi bio ispravan, osim ako ne postoji opravdan razlog za to. Nije dozvoljeno činiti sedždu samo na nosu, osim ako je na čelu neka rana. Činjenje sedžde na obrazu ili bradi nije ispravno, makar to neko radio i s razlogom, jer nema dokaza koji govori da se sedžda može tako činiti. Ako bi imao razlog zbog kojeg ne može učiniti sedždu na čelu ili nosu, klanjač će je učiniti naginjanjem (išaretom).
Dizanje nogu sa zemlje za vrijeme sedžde je "mekruh-tahrimen". Sunnet je prste nogu usmjeriti prema kibli. Ebu-Humejd kaže, opisujući namaz Allahovog Poslanika: "Kad je činio sedždu, stavljao je ruke niti raširene niti skupljene, a vrhove nožnih prsta okretao je prema kibli."
Ako bi se zbog gužve morala činiti sedžda na leđima drugog klanjača, koji klanja isti namaz, namaz je ispravan. Ali, ako bi klanjali različite namaze, to nije dozvoljeno činiti. Ovo je dozvoljeno samo zbog gužve; u suprotnom, to nije dozvoljeno. Uvjet za ispravnost sedžde je da mjesto njenog obavljanja ne bude više od pola podlaktice od mjesta na kojem su stopala. Ako je visina mjesta veća od toga, sedžda nije ispravna, osim ako se ponovi na mjestu odgovarajuće visine.
U nekim izvorima navodi se da se sedžda muškarca i sedžda žene razlikuju, međutim, za to mišljenje ne postoje validni dokazi.
Muhammed kaže:
Ovim hadisom direktno se zabranjuje spuštanje laktova na tle ili na koljena. U drugom hadisu Muhammed kaže:
Vrste sedždi
Postoji nekoliko vrsti sedždi:
Protovestijar
Protovestijar rukovodi vladarevim financijskim poslovima. Protovestijar je član dvorske službe bosanskih vladara. U savremenijem značenju predstavlja ministra financija. U ime vladara rukovodi svim financijskim poslovima. Opseg tih poslova pokazuje kraljeva regalna prava. Radi se o carinama i drugim prihodima od brojnih pristojbi koje su pripadale vladaru. Titula protovestijara u Bosni zamjenjuje raniju titulu kaznaca, a uvedena je u Bosnu 1377. poslije krunisanja Tvrtka I Kotromanića za kralja. Među poznatim bosanskim protovestijarima su uglavnom stranci: Dubrovčanin prezbiter Ratko (svećenik, kasniji trebinjsko-mrkanjski biskup), Kotoranin Tripe Buća, Dubrovčanin Žore Bokšić (istaknuti dubrovački trgovac olovom) i Bosanac počteni vitez Restoje Milohna.
NGC 6449
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Šu
Opis i mitovi
mini|lijevo|140 px|Šu sa perom Šu je bog zraka i atmosfere. Njegova je žena Tefnut, božica kiše i vode. Šu i Tefnut su djeca Raa, Sunca, koji ih je ispljunuo (ili im je roditelj Atum, ili Amon). Kad je Šu bio malen, izgubio se sa sestrom Tefnut među vodama Nuna, prvog okeana. Ra je poslao svoje oko po njih te ih tako vratio. Kad su se vratili, Ra je zaplakao, a iz suza su nastali ljudi i božica Hator. Kad su odrasli, Šu i Tefnut su se vjenčali, te su postali novi vladari svemira. Tefnut je rodila Geba i Nut. Geb je silovao svoju majku, a Šua je napao Apop. Geb i Nut su se također vjenčali, a Šu ih je razdvojio zbog incesta. Svake noći Šu odlazi u podzemlje, gdje pomaže svom ocu Rau u borbi protiv Apopa, a Nut silazi k Gebu i nastaje noć. Na kraju Srednjeg kraljevstva Tefnut se posvađala sa Šuom, ali su ju Tot i Šu vratili. Šuu nisu bili posvećeni veći hramovi, ali mu je posvećen dio hrama u Denderi -"Šuovo sjedište", a blizu tog svetišta je "Tefnutina kuća".
Elpida Karamandi
Elpida Karamandi (Aromanski: Elpida Caramandi, Makedonski: Елпида Караманди ) bila je narodni heroj Jugoslavije.
Biografija
Rođena je 1. januara 1920. u Florini, Grčka, u aromunskoj porodici. Njena majka se razvela od muža i preselila kod rodbine u Bitolj, tada u Kraljevini Jugoslaviji, gdje se ponovo udala. Odrasla i školovala se u Bitolju, nakon čega je nastavila studije u Beogradu, gde je 1939. godine postala član SKOJ-a. Kada je počeo Drugi svjetski rat, vraća s u Bitolj. U junu 1941. godine pristupila je Komunističkoj partiji Jugoslavije, ali je bugarska policija otkrila njene aktivnosti i uhapsila je. Nakon puštanja na slobodu, nastavila je svoj otpor protiv okupatora.
Aprila 1942. godine napušta Bitolj i ulazi u Prvi bitoljski partizanski odred, 3. maja 1942. godine, odred je opkolila bugarska policija, te je teško ranjena i uhapšena. Umrla je u bugarskom zarobljeništvu nakon mučenja. Za Narodnog heroja Jugoslavije proglašena je 11. oktobra 1951. godine.
Naslijeđe
Osnovna škola "Elpida Karamandi" u Bitolju, Sjeverna Makedonija (osnovana 1980.)
Ankilozirajući spondilitis
Ankilozirajući spondilitis (AS) jest tip artritisa kod kojeg postoji dugotrajna upala kičmenih zglobova. Obično su zahvaćeni i zglobovi u kojima se kičma spaja sa karlicom. Mogu se javiti i problemi sa očima i probavnim traktom. Bol u leđima je karakterističan simptom AS, i često dolazi i prolazi. Ukočenost zahvaćenih zglobova se općenito pogoršava tokom vremena.
Znaci i simptomi
Znakovi i simptomi ankilozirajućeg spondilitisa često se pojavljuju postepeno, a vrhunac je u dobi između 20 i 30 godina. Početni simptomi su obično hronični tupi bolovi u donjem dijelu leđa ili sjednoj regiji u kombinaciji sa ukočenošću donjeg dijela leđa. Pogođeni često doživljavaju bol i ukočenost koja ih bude u ranim jutarnjim satima.
Kako bolest napreduje, uočava se gubitak pokretljivosti kičme i ekspanzija grudnog koša, uz ograničenje prednje fleksije, lateralne fleksije i ekstenzije slabinskog dijela kičme. Sistemske karakteristike su česte, kao što su gubitak težine, groznica ili umor. Bol je često jaka i u mirovanju, ali se može poboljšati fizičkom aktivnošću; međutim, upala i bol različitog stepena mogu se ponoviti bez obzira na odmor i kretanje.
AS može se javiti u bilo kojem dijelu kičme ili u cijeloj kičmi, često sa bolom koji se odnosi na jednu ili drugu stražnjicu ili stražnju stranu butine iz sakroilijačnog zgloba. Može se javiti i artritis u kukovima i ramenima. Kada se stanje pojavi prije 18. godine, veća je vjerovatnoća da će uzrokovati bol i oticanje velikih zglobova donjih ekstremiteta, kao što je u koljenima. U slučajevima prepuberteta, bol i otok se također mogu manifestirati u gležnjevima i stopalima, gdje se često razvijaju petna bol i entezopatija. Manje često se može pojaviti ektazija ovojnica korijena krstačnog živca.
Robotska svemirska letjelica
desno|mini|250x250piksel| Umjetnička interpretacija svemirske letjelice [[MESSENGER blizu Merkura ]] Robotska svemirska letjelica je bespilotna svemirska letjelica, obično pod telerobotskom kontrolom. Robotska svemirska letjelica je namijenjena mjerenjima u naučnim istraživanjima i često se naziva svemirskom sondom. Mnogi svemirske misije su prikladnije za telerobotske operacije prije nego one sa posadom, zbog nižih troškova i nižih faktora rizika. Pored toga, neke planetarne destinacije poput Venere ili okoline Jupitera previše su neprijateljske za ljudski opstanak, s obzirom na trenutnu tehnologiju. Vanjske planete poput Saturna, Urana i Neptuna previše su udaljene da bi ih svemirske letjelice dostigle s trenutnom tehnologijom, pa su telerobotske sonde jedini način da ih se istraži.
Ankilozirajući spondilitis
Znaci i simptomi
Oko 30% ljudi sa AS će također doživjeti prednji uveitis, uzrokujući bol u očima, crvenilo i zamagljen vid. Smatra se da je to zbog povezanosti koju i AS i uveitis imaju s nasljeđivanjem antigena HLA-B27. Kardiovaskularna zahvaćenost može uključivati upalu aorte, Kardiovaskularna zahvaćenost može uključivati upalu aorte, insuficijenciju aortnog zaliska ili poremećaj srčanog električnog provodnog sistema. Zahvaćenost pluća karakterizira progresivna fibroza gornjeg dijela pluća ili poremećaj srčanog električnog provodnog sistema.
Patofiziologija
Ankilozantni spondilitis (AS) je sistemska reumatska bolest, što znači da zahvata cijelo tijelo. Bolest pogađa oko 1–2% osoba sa genotipom HLA-B27. Otprilike 85% ljudi sa AS ima genotip HLA-B27, što znači da postoji jaka genetička povezanost. Faktor nekroze tumora-alfa (TNF α) i IL-1 su također uključeni u ankilozantni spondilitis. Autoantitijela specifična za AS nisu identificirana. Anti-neutrofilna citoplazmatska antitijela (ANCA) povezana su sa AS, ali nisu u korelaciji sa ozbiljnošću bolesti.
Povezanost AS sa HLA-B27 sugerira da stanje uključuje T-ćelije CD8, koje stupaju u interakciju sa HLA-B. Nije dokazano da ova interakcija uključuje vlastiti antigen, a barem u povezanom reaktivnom artritisu, koji slijedi nakon infekcija, uključeni antigeni vjerovatno potiču iz unutarćelijskih mikroorganizam. Međutim, postoji mogućnost da su CD4+ T-limfociti uključeni na aberantni način, budući da se čini da HLA-B27 ima niz neobičnih svojstava, uključujući moguću sposobnost interakcije sa T-ćelijskim receptorima u vezi sa CD4 (obično CD8+ citotoksična T-ćelija sa HLAB antigenom jer je MHC klasa 1 antigen).
"Bambusova kičma" se razvija kada se vanjska vlakna fibroznog prstena (anulus fibrosus disci intervertebralis) okoštaju, što rezultira stvaranjem marginalnih sindezmofita između susjednih pršljenova.
Dijagnoza
Dok se ankilozantni spondilitis može dijagnosticirati opisom radioloških promjena u sakroilijačnim zglobovima i kičme, još ne postoje direktni testovi (krvi ili slikovni) za nedvosmislenu dijagnozu ranih oblika ankilozirajućeg spondilitisa (neradiografski aksijalni spondiloartritis). Dijagnoza neradiološkog aksijalnog spondiloartritisa je stoga teža i temelji se na prisustvu nekoliko tipskih karakteristika bolesti.
Ovi dijagnostički kriteriji uključuju:
Liječenje
Ne postoji lijek za AS, iako tretmani i lijekovi mogu smanjiti simptome i bol.
Lijekovi
Glavni tipovi lijekova za ankilozirajući spondilitis su lijekovi protiv bolova i lijekovi koji imaju za cilj zaustavljanje ili usporavanje napredovanja bolesti. Sve ovo ima potencijalno ozbiljne nuspojave. Lijekovi za ublažavanje bolova dolaze u dvije glavne klase:
Prognoza
Prognoza je povezana sa ozbiljnošću bolesti. AS može varirati od blage do progresivno iscrpljujuće i od medicinski kontrolirane do refraktorne. Neki slučajevi mogu imati vremena aktivne upale praćene periodima remisije, što rezultira minimalnom invalidnošću, dok drugi nikada nemaju vremena remisije i imaju akutnu upalu i bol, što dovodi do značajne onesposobljenosti. Kako bolest napreduje, može uzrokovati okoštavanje pršljenova i slabinskokrstačnog zgloba, što rezultira fuzijom kičme. > Ovo dovodi kičmu u ranjivo stanje jer postaje jedna kost, zbog čega gubi opseg pokreta i dovodi je u opasnost od prijeloma. To ne samo da ograničava pokretljivost, već i smanjuje kvalitet života oboljele osobe. Potpuna fuzija kičmenog stuba može dovesti do smanjenog opsega pokreta i pojačanog bola, kao i potpunog uništenja zgloba što može izazvati potrebu za zamjenu zgloba.
Organi koji su obično zahvaćeni AS, osim aksijalnog kičmenog stuba i drugih zglobova, su srce, pluća, oči, debelo crijevo i bubrezi. Ostale komplikacije su aortna regurgitacija, Ahilov tendinitis, AV blok AV čvora i amiloidoza. Zbog plućne fibroze, rendgenski snimci grudnog koša mogu pokazati apikalnu fibrozu, dok testiranje plućne funkcije može otkriti restriktivni defekt pluća. Vrlo rijetke komplikacije uključuju neurološka stanja kao što je sindrom cauda equina.
Epidemiologija
Ankilozirajući spondilitis nađen je kod između 0,1% i 0,8% ljudi. Bolest je najčešća u zemljama Sjeverne Evrope, a najmanje se viđa kod ljudi afro-karipskog porijekla. Iako je omjer bolesti od muškaraca i žena navodno 3:1, mnogi reumatolozi vjeruju da je broj žena sa AS nedovoljno dijagnosticiran, jer ih većina ima tendenciju da doživi blaže slučajeve bolest. Većina ljudi sa AS, uključujući 95% ljudi evropskog porijekla s tom bolešću, ima antigen HLA-B27 i visoke razine imunoglobulina A (IgA) u krvi.
Historija
Ankilozirajući spondilitis ima dugu historiju, a Galen razlikovao ga je od reumatoidnog artritisa još u 2. stoljeću nove ere. Smatralo se da su skeletni dokazi bolesti (okoštavanje zglobova i enteze prvenstveno aksijalnog skeleta, poznato kao "bambusova kičma") pronađeni u skeletnim ostacima 5.000 godina stare egipatske mumije sa dokazima bambusove kičme. However, a subsequent report found that this was not the case.
Anatom i hirurg Realdo Colombo opisao je u čemu je mogla biti bolest 1559, a prvi izvještaj o patološkim promjenama na skeletu koje su moguće povezane s AS objavio je Bernard Connor, 1691. U 1818. Benjamin Brodie postao je prvi ljekar koji je dokumentirao osobu za koju se vjeruje da ima aktivan AS, a koja je također imala popratni iritis.
Lokve (Foča, FBiH)
Lokve su naseljeno mjesto u općini Foča, Bosna i Hercegovina.
Vilim od Danske
Vilim od Danske (24. juli 1689 - 29. juli 1700), dansko-norveški princ i vojvoda od Gloucestera u Engleskoj, bio je najdugovječnije dijete princa Đorđa od Danske i Norveške i buduće britanske kraljice Ane.
Budući da je bio jedino preživjelo dijete englesko-irske i škotske prijestolonasljednice, očekivalo se da će jednoga dana naslijediti majku i postati kralj. Rođen je za vrijeme zajedničke vladavine svoje tetke, englesko-irske i škotske kraljice Marije II, i tetka, istovremeno majčinog i tetkinog prvog rođaka, englesko-irskog i škotskog kralja Vilima III i II, te je po njemu dobio ime. Kralj Vilim mu je i dao na korištenje titulu vojvode od Gloucestera, ali nikada nije formalno učinjen vojvodom.
Vilimovo zdravlje je bilo slabo cijelog njegovog kratkog života. Patio je od epilepsije od rođenja i njegovi roditelji su se bojali za njegov život. Vremenom su napadi epilepsije postali rjeđi i njegovi roditelji su se preselili na selo, vjerujući da će mu čist zrak pomoći. Nije mogao ni hodati ni govoriti do treće godine života, a kasnije se nije mogao sam peti stepenicama. Uprkos fizičkoj slabosti, Vilim je bio smatran prilično inteligentnim.
Princ se razbolio nakon jedanestog rođendana. Liječnici su mislili da se radi o boginjama, te su na njemu provodili opasne i uglavnom beskorisne metode koje su se tada smatrale liječnjem. Umro je nekoliko dana kasnije, a autopsijom se došlo do zaključka da je patio od hidrocefalije. Sahranjen je u Vestminsterskoj opatiji.
Po Vilimu je ime dobio grad Williamsburg u Virdžiniji.
Vic (humor)
Vic je kratka priča kojoj je cilj da nasmije onoga kome je namijenjena.
Bosanski jezik je bogat vicevima, a najpoznatiji likovi su Mujo, Suljo i Fata, te Huso i Haso. Vicevi o "Muji i Sulji" su postali klasika, a predstavljaju važnu komponentu bosanskog humora. Popularni su ne samo u Bosni i Hercegovini nego na prostoru cijelog Balkana.
Vicevi, aforizmi i citati (engl. Jokes) su posebno strukturirane kratke priče koje kroz neobičan ili neočekivan rasplet dovode čitaoca ili slušaoca do smijeha. Riječ VIC potječe od indogermanske riječi WITZ, koja označava vic ili sve ono što je smiješno i ima veze sa humorom. Platon se smatra prvim teoretičarem humora. Za njega je Humor mješavina zadovoljstva i bola. Često se prepričavaju s generacije na generaciju, ali svakodnevno nastaju i novi vicevi i aforizmi povezani s raznim temama. Kod nas na Balkanu su se etabilirali popularni virtualni likovi u vicevima i aforizmima, kao na primjer Mujo i Haso, Vicevi o Ivici, Vicevi o Perici, Vicevi o plavušama, vicevi o narodima. Neki narodi su u vicevima poznati kao lijeni (Vicevi o Crnogorci), neki su u vicevima poznati kao glupi (Vicevi o Bosancima). Ove uloge uopšte ne moraju imati vezu sa stvarnošću ali su se s vremenom razvili u takve likove. Likovi Mujo i Haso su dozivjeli slavi i na TV ekranima kroz skečeve sa glumcima Milan Pavlović i Enes Bešlagić.
NGC 2020
NGC 2020 (također poznat kao ESO 56-?148) je emisijska maglina i nalazi se u sazviježđu Zlatna riba. Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 30. decembra 1836. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Staklasto tijelo
U vitreusu mogu nastati flotirajuće mutnine koje se označavaju kao "leteće mušice" (floaters). One su obično bezazlene. Tokom starenja dolazi do skvrčavanja vitrealnog tijela, a mogu se pojaviti i adhezije sa mrežnjačom, koje opet u nekim slučajevima dovode do ablacije mrežnjače. Vitrealna hirurgija je dio očne hirurgije kojom se obično vrši zamjena neprovidnog staklastog tijela providnim medijem (zrak ili silikonsko ulje). Ta se operacija zove vitrektomija.
Marevo (Foča, FBiH)
Marevo je naseljeno mjesto u općini Foča, Bosna i Hercegovina.
NGC 5018
NGC 5018 (također poznat kao ESO 576-10, IRAS 13103-1915, MCG -3-34-17, PGC 45908 i UGCA 335) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 129 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Djevica. Najveći prečnik je 3,40 (128 hiljada sg) a najmanji 2,6 uglovnih minuta (98 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 8. aprila 1788. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Svetodmitarski dohodak
Svetodmitarski dohodak je tribut koji su Dubrovčani plaćali srbijanskim i bosanskim vladarima u iznosu od 2000 perpera dubrovačkih dinara. Dubrovčani su plaćali srbijanskim vladarima na dan sv. Dimitrija. Od 1377. taj tribut je plaćan bosanskim vladarima.
Tribut je označavao pokriće za slobodnu trgovinu i zaštitu Dubrovčana u zaleđu. Otuda je svaka izmjena na bosanskom prijestolju obavezno popraćena novom poveljom kojom je bosanski vladar potvrđivao Dubrovčanima stare privilegije svojih prethodnika. Ovaj tribut je služio Dubrovčanima i kao pritisak na bosanske vladare da poboljša i izmjeni određene novoštine i nedozvoljene djelatnosti po Dubrovčane u srednjovjekovnoj Bosni koje su pojedinci činili kršeći stare običaje u odnosima dvaju susjeda.
Godine 1381. tribut za bosanskog vladara podigao je poslanik Stanoje Jelaščić. Radi podizanja Svetodmitarskog dohotka za 1386. godinu, prije 4. marta 1387. godine bosanski kralj Tvrtko I Kotromanić poslao je u Dubrovnik vlasteličića Gojaka. Prilikom podizanja dohotka navedena je punija identifikacija ovog predstavnika bosanske vlastele. To je Gojak Dragošević označen kao poslanik bosanskog kralja Tvrtka Kotromanića. On u ime bosanskog vladara prima Svetodmitarski dohodak za 1386. godinu. Za 1387. godinu početkom decembra te godine Svetodmitarski dohodak podiže Ivan Čubretić iz Splita.
Svetodmitarski dohodak pripadao je bosanskom kralju a ukoliko bosanski vladar ne bi ispunio svoje obaveze tribut nije isplaćivan. U doba kraljice Jelene zaostajanje oko isplate ovog dohotka bilo je zbog problema u međusobnim odnosima Bosne i Dubrovnika. Bosanska kraljica nije izdala povelju Dubrovčanima jer je Bosnom vladala produžujući vlast svoga supruga kralja Stjepana Dabiše. To je bilo doba interregnuma i Bosanci su smatrali da za doba njene vladavine vrijede ranije potvrde povelja koje je njen suprug izdao. Na drugoj strani Dubrovčani su dodatno zatezali sa isplatom jer su Bosanci neovlašteno napravili carine koje ranije nisu postojale. Drugi problem bila je prodaja soli u Novom u Sutorini koja je također bila neovlaštena. Kada su Bosanci oba problema riješili Dubrovčani su pristali da kraljici Jeleni isplate zaostale tribute.
Kocka
mini|desno|200px|Rotirajića kocka Kocka je jedno od Platonovih tijela. Pripada paralelepipedima, to je pravilna četverostrana prizma - sastoji se od šest jednakih kvadrata, njenih stranica. 12 ivica i 8 vrhova.
Suzna kost
Suzna kost je najmanja i najkrhkija kost  lica, otprilike veličine malog nokta. Nalazi se na prednjem dijelu medijalnog zida orbitu. Sastoji se od dvije površine i četiri ruba. Postoji nekoliko osobitosti funkcije suzne funkcije kost u procesu lučenja suza ili plakanja. Naime, suzna kost pomaže formiranje nosnosuznog kanala, koji  je neophodne za premještanja  suza. Ulegnuće na prednjem donjem dijelu kosti – suzna  jama – kućište je membranske  suzne kesice. Tokom prekomjernog suzenja, u njoj se prikuplja suzna tekućina izlučena iz suzne žlijezde. Tečnost prolazi kroz nosnosuzni kanal, do nosnog područja ždrijela. Ova drenaža rezultira u pojavi koja se obično naziva curenjem nosa tokom prekomjernog  plakanja ili suzenja. Povreda ili prelom suzne kosti može dovesti do posttraumatskog ometanje suznih puteva.
Medijalna ili nosna površinana
Medijalna ili nosna  površina predstavlja uzdužnu brazdu koja odgovara sljemenu na bočnoj površini.
Prostor ispred ove brazde je sastavni dio srednje pregrade  nosa; iza nje  se zglobljava sa  sitastom kosti i završava nešto  iza   prednjih sitastih ćelija.
Rubovi
Suzna kost ima četiri ruba:
Razvoj
Suzna kost okoštava iz jednog centra, koji se pojavljuje oko dvanaeste sedmicfetusne faze, u membrani koja pokriva hrskavičavu nosnu kapsulu.
Zglobljavanja
Suzna kost artikulira s četiri kosti: dvije lobanjske, čeona i  sitasta i  dvije  lica:  gornja vilica  i donja nosna školjka.
Ostale životinje
Kod ranih riba resoperki i predaka kopnenih kičmenjaka, suzna kost je relativno velika i robustna, dobro, izvodi iz orbite do nosnica. Ona je sastavni dio strane lica, među nosna kost ih i gornje čeljusti. U primitivnim oblicima, to je često popraćena mnogo manji septomaxilla, koja leži odmah iza otvora za nos, ali to je izgubljeno kod većine današnjiih vrsta. Suzna kost često je manja kod današnjih kičmenjaka, te je više, ali ne uvijek,  direktno  povezana s otvorom za nos, iako zadržava svoju vezu s orbitom. Kost je potpuno odsutna kod recentnih vodozemaca, kao i nekih vrsta gmizavaca.
Dinosauri
Kod dinosaura, suzna kost se obično definira kao prednji rub orbite (očne šupljine), tj. kao stražnji rub predorbitnog otvora. U nekih teropoda (npr. Alosaurus, Ceratosaurus, Albertosaurus) gornji dio suzne kosti rastao je  na takav način da se stvarao rog na vrhu glave, obično se iznad i prednjeg ruba oka. Kod mnogih dinosaura, suzna kost je dolazila u kontakt s nosnom kosti, odnosno jugalnom kosti, pretčeonom  kosti i gornjeviličnim i predgornjoviličnim kostima. Granice u kojima su neke od tih kostiju susreću s ostalima, zovu se  šavovima. Rijetko, suzne kosti su im kondenzirane s nosnim kostima, čime se dobija par "nosnosuznih grebenova", koji su prisutni u dinosaura kao što su Dilophosaurus, Megapnosaurus i Sinosaurus.
Ferrari F50 GT
mini|desno|250px| Ferrari F-50 Ferrari F50 GT je nastao na osnovu automobila Ferrari F50, sa namjerom učestvovanja na utrkama. Međutim, Ferrari je odlučio da ga ne proizvodi, samo tri primjerka su proizvedena; jedan prototip i dva za posebne kupce. Masa mu iznosi 909,4 KG. Motor je V12 iz modela F50 i razvija snagu od 750 KS. Pri testiranjima na privatnoj stazi Fiorano F50 GT je pokazo sjajne performanse i postizao bolja vremena od još jednog trkaceg modela Ferrari 333 SP. Nije poznato zašto je Ferrari odustao od proizvodnje F50 GT, ali se kao jedan od razloga navodi koncentrisanje na Ferrarijev Formula 1 tim.