cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Metastaza
Metastaza, ili metastatska bolest ili metastazna bolest, je širenje kancera iz jednog organa ili dijela na ostale, nesusjedne organe ili tjelesne regije. Nova mjesta oboljenja, koja se na taj način formiraju, nazivaju se metastazama (ponekad skraćeno "mets"). Ranije se smatralo da samo maligne ćelije tumora i infekcije imaju sposobnost prelaska u metastaze, ali to stanovište je, nakon nedavnih istraživanja, promijenjeno. Inače, termin metastaza je grčkog porijekla sa značenjem "premještanje", od μετά - meta = sllijedeći" i στάσις - stasis = postavljanje.
Kancer se javlja nakon progresije genetičkih oštećenja čak i samo jedne ćelije, tako da se proizvode nove, u obliku nekontrolirane proliferacije. Ta pojava, putem mitoza, formira primarni heterogeni tumor. Tumorske ćelije vremenom podliježu metaplaziji, nakon koje slijede dosplazija i anaplazija, rezultirajući u maligni fenotip. To omogućava intravazaciju ka cirkulaciji, kojoj slijedi ekstravazacija na drugo mjesto za tumorigenezu.
Pojedine ćelije kancera stiču sposobnost probijanja zidova limfnih i/ili krvnih sudova, nakon čega mogu cirkulirati kroz krvotok (cirkulirajuće ćelije tumora) do drugih mjesta i tkiva u tijelu. Ova proces je poznat kao limfatsko ili hematogeno širenje.
Nakon dospijevanja takvih ćelija na drugo mjesto, one repenetriraju sud ili zidove i nastave se umnožavati i formiraju novi, klinički uočljiv tumor. Taj novi je poznat kao metastatski ili sekundarni tumor. Metastaza je jedno od tri prepznatljiva obilježja malignosti (za razliku od benignih tumora). Većina neoplazama mogu da metastaziraju, mada u različitim mjerama (npr. bazaliomi rijetko metastaziraju).
Kad tumorske ćelije metastaziraju, novi tumor se naziva sekundarni ili metastatski tumor, a njegove ćelije su slične ćelijama originalnog tumora. To znači, naprimjer, da ako rak dojke metastazira u plućima, sekundarni tumor se sastoji od malignih ćelija dojki, a ne od abnormalnih ćelija pluća. Tumor pluća se tad naziva metastatski rak dojke, a ne rak pluća.
Semka Sokolović-Bertok
Semka Sokolović-Bertok (Sarajevo, 22. decembar 1935 – Zagreb, 4. mart 2008) bila je jugoslavenska glumica. U mladosti je također bila i takmičarska šahistkinja i osam puta je osvajala Hrvatsko juniorsko prvenstvo u šahu.
Porijeklo i prvi glumački počeci
Impresionirala je dr. Branka Gavellu, postala njegov asistent i zaposlila se u Zagrebačkom dramskom teatru (poslije preimenovano po velikom režiseru). Bila je majstor velikih scena. Svojim nerijetko otresitim, strogim nastupom u nekoliko minuta ili sekundi bi se usjekla gledaocu u pamćenje, čak jače nego neki glavni glumci. U komediji Rajka Grlića “U raljama života” igrala je tetku iz Bosanske Krupe tako sočno da su i publika i kritičari zažalili što oko nje nije usredotočen cijeli film.
Prve važne uloge zahvaljuje Fadilu Hadžiću, koji je u njoj prepoznao vrsnu karakternu glumicu. Ostvarila je fine vinjete u “Službenom položaju” (1964.), “Drugoj strani medalje” (1965.), “Protestu” (1967.) i “Divljim anđelima” ([1969.) Njeno geslo kao da je bilo “nema gluposti, nema glumatanja”, zbog čega su je i prigrlili režiseri nove generacije, ponajprije Goran Marković, koji joj je u filmu “Majstori, majstori” povjerio prvu veliku filmsku ulogu.
Profesionalna karijera
1980-ih je postala puno važnija filmska glumica nego što je bila prethodnih desetljeća: otkrile su je i televizijske serije, pa se ni nakon penzije u "Gavelli" više nije mogla požaliti na nezaposlenost. Pogotovo stoga što su i nakon raspada Jugoslavije redovno stizale ponude iz Sarajeva, Beograda i Ljubljane. Jedna od njih, u filmu “Kod amidže Idriza” (2004.) osigurala joj je ulogu karijere.
Privatna strana života
Premda je u pozorištu i na filmu ostvarila lijepu karijeru, javnost je često ipak golicalo nešto drugo: kako to da jedna glumica može odlično igrati šah (osam je puta bila prvak Hrvatske, a suprug joj je bio šahovski velemajstor Mario Bertok), bridž i poker? Po vlastitom priznanju, u pozorištu joj je bilo malo dosadno, jer su joj kolege sporo savladavale tekst: film je više odgovarao njenom temperamentu.
Privatno je Semka bila veliki humanist i kosmopolit, žena otvorenih vidika i osoba bez predrasuda. Nije krila svoje mišljenje, što je pokatkad i koštalo karijere na pozorišnim daskama.
Njena starija sestra Badema Sokolović bila je operska pjevačica u Hrvatskom narodnom kazalištu u Zagreb u.
Gerilsko ratovanje
Gerilsko ratovanje je način ratovanja u kojem manje vojne ili paravojne jedinice napadaju neprijateljske jedinice na okupiranom djelu jedne države. Cilj takvog ratovanja je nanošenje ljudskih gubitaka i materijalne štete u svrhu slabljenja i demoralizacije suprotne strane. Gerilska vojska najčešće je ilegalna organizacija koja finansira i vrši diverzije, te potiče njene stanovnike na revoluciju ili neposlušnost.
Historija
Prva uspješna gerilska vojska bila je vojska izraelskih pobunjenika koja je na tri godine izbacila Rimljane iz Galileje. U srednjem vijeku nezadovoljni seljaci okupljaju se u borbi protiv feudalaca, ali gotovo sve bune su ugušene krvlju. Na prostorima bivše Jugoslavije bila je poznata Seljačka buna pod vodstvom Matije Gupca. Sam naziv gerilsko ratovanje je nastao u vrijeme Napoleonovog osvajanja Španije, kada su Španci protiv Francuza vodili gerilu tj. "mali rat". U vrijeme Drugog svjetskog rata takav oblik ratovanja nazivao se još i partizanskim ratom. Razvio se je uglavnom u zemljama koje su bile pod kontrolom fašista i nacista.
Sadašnjost
U novije vrijeme gerilsko ratovanje se najčešće primjenjuje u zemljama južne Amerike i Afrike.
Robidni Breg
Robidni Breg je naseljeno mjesto u sastavu općine Kanal, regija Goriška, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Nova Gorica. Kao samostalno naseljeno mjesto, Robidni Breg postoji od 2007. godine. Nastalo je izdvajanjem dijela iz naselja Anhovo.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Robidni Breg je imao 35 stanovnika.
Napomena: ''U 2007. nastalo izdvajanjem dijela iz naselja Anhovo.''
Računarska arhitektura
Računarska arhitektura jeste teorija dizajna i konstrukcije računara. Svaki računarski arhitekt postavlja temelje za neku računarsku arhitekturu koju će koristiti računar. Temelji se postavljaju tako da zadovoljavaju potrebe korisnika, ali i i dizajnera.
Iako se ovaj termin obično odnosi na hardversku arhitekturu, on se može odnositi i na:
Najčešće se odnosti na hardversku arhitekturu računara, kao što je Von Neumannova arhitektura ili NUMA (Non-Uniform Memory Access) arhitektura. Dizajn arhitekture procesora, set naredbi, adresni načini rada, razne tehnike i tako dalje. Također se to odnosi na mašinske osobine koje programer treba razumijeti da bi napravio uspješan računarski program.
384.
Godina 384. (CCCLXXXIV) bila je prijestupna godina koja počinje u ponedjeljak u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao Godina konzulstva Rikomera i Klearha (ili, rjeđe, godina 1137. Ab urbe condita). Oznaka 384. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
45. p. n. e.
Događaji
1. januar - Početak upotrebe julijanskog kalendara
Negdje u daljine
mini|[[Nada Mamula tokom koncertnog nastupa 1962. godine uz pratnju orkestra Jovice Petkovića]] Negdje u daljine je sevdalinka za koju je narodni umjetnik, kompozitor i pjesnik Rade Jovanović napisao tekst i muziku tokom 1950-ih. Prvi tonski snimak ove sevdalinke uradila je Nada Mamula 1958. godine uz pratnju orkestra Jovice Petkovića. Za njom slijedi Zaim Imamović, koji je otpjevao ovu pjesmu uz pratnju Narodnog ansambla predvođenog doajenom sevdalinke Ismetom Alajbegovićem "Šerbom" na harmonici. Godine 1961. Safet Isović napravio je tonski snimak ove sevdalinke otpjevavši je uz pratnju dueta harmonika Ismet Alajbegović "Šerbo" - Jovica Petković. Tekstualno, pjesma "Negdje u daljine" govori o žalu za mladošću i propuštenoj ljubavi, što je česta tema u bosanskim sevdalinkama. Muzički gledano, ova naizgled jednostavna sevdalinka dobija svoju punu izražajnu snagu kvalitetnom pjevačkom izvedbom, što i jeste jedna od glavnih osobina sevdalinke, da pjevač ima glavnu ulogu u pjesmi, dok orkestar daje instrumentalnu podršku obogačujući cjelokupni zvuk. Nakon instrumentalnog uvoda započinje pjevanjem u a-molu i odmah se nastavlja u d-molu, što je praksa još iz vremena klasične muzike da se sjetni dijelovi u tekstu pjesme izražavaju u molovima. Nakon povratka na početni tonik u a-molu slijedi drugi stepen H-Dur7, za kojim slijedi razrješenje dominantom u E-Duru. Pjevački vrhunac u pjesmi gdje se u tekstu izražava ljubavna čežnja nastavlja se u E-Duru, za kojim slijedi početni tonik, ali u A-Duru. Zatim slijedi sjetni dio teksta, koji muzički prelazi u a-mol i kratkotrajni G-Dur uz ponovno vraćanje u a-mol i na kraju razrješava  se sa H-dur7 i dominantom u E-Duru. Do danas, mnogi pjevači narodne, a i zabavne muzike, otpjevali su ovu pjesmu, koja je kod šire slušalačke publike uvijek imala dobar prijem. "Negdje u daljine" sevdalije Radeta Jovanovića spada u red antologijskih ostvarenja bosanske sevdalinke objavljenih u Sarajevu krajem 1950-ih i tokom ranih 1960-ih.
Dinastija Han
mini|250px|Dinastija Han 87. p. n. e. Dinastija Han predstavlja zlatno doba u kineskoj umjetnosti, politici i tehnologiji. Po moći i veličini bila je oko 100. godine ravna Rimskom Carstvu.
Uvod
Dinastija Han je vladala Kinom od 206. god. p. n. e. do 220. god. n. e. To je bila carska dinastija koja je ujedinila Kinu nakon pada Qin ( Ch'in ) dinastije. Jedna osobina dinastije Han jest njena dugovječnost. Među najdugotrajnijim kineskim velikim dinastijama, uz kraći prekid je opstala više od četiri vijeka. Od svog osnivanja 206. p. n. e., država dinastije Han bila je moćna i utjecajna u istočnoj Aziji koliko je to na zapadu bilo Rimsko carstvo, njen približan savremenik. Dinastija Han je poznata kao zlatno doba kineske filozofije.
Konfucionizam je bio službena državna filozofija i ujedno religija. Budizam je došao iz Indije i postao važna religija. Književnost i umjetnost su procvjetale. Poljoprivreda se proširila, a s njom se i populacija povećala. Sistem snažne centralne vlasti, kojeg je činila kompleksna i učinkovita birokratija, a koji se nastavio do 20. vijeka, ima početke u dinastiji Han. Mnogi drakonski zakoni iz dinastije Qin bili su ukinuti, porezi smanjeni, a cijelo područje teritorija Han bilo je direktno pod carskom upravom. Ime Han je prvi car prilagodio imenu rijeke. Do današnjeg dana pojam Han se u Kini upotrebljava da bi se razlikovali autohtoni Kinezi od različitih rasnih i kulturnih grupa u Kini. Stoga „Han ren“ označava naziv za kineski narod. Prema obrascu kojim se služila dinastija Han - ujedinjena Kina i kontinuirana vladavina- postao je cilj svim budućim dinastijama, uključujući i onu komunističku u današnje vrijeme.
Gaozu - osnivač dinastije Han
mini|Portret Hana Gaozua kako ulazi u Xianyang
Kako se dinastija Qin urušila pod pritiskom vojnih pobuna i ustanaka seljaka, čovjek skromnog porijekla Liu Bang (Liu Pang) postao je vođa male grupe vojnika i postepeno osvajao područja. S vremenom, njegove snage su prerasle u vojsku i slijedile su nove pobjede. Zanimljivo je kako je Liu prezirao učene konfucijance, koji su nosili karakteristične šiljaste šešire.
Godine 206. p. n. e., Liu se imenovao kraljem (wang) Hana, jedne od država u Qin carstvu. Do 202. godine p. n. e. eliminirao je sve rivale i svi pripadnici dinastije Qin bili su mrtvi. Poznata je njegova izjava; „Cijeli svijet je moj!“, iako je tadašnje carsvo imalo tek pola granica današnje Kine. Zatim se proglasio carem i prisvojio je sebi carski naslov Gaozu. Liu je pokorio visoko centralizirano carstvo, malo je olabavio sistem, i podijelio je carstvo na principate, kojima su vladali članovi njegove porodice ili vojni zapovjednici koji su mu bili izuzetno privrženi. Tako su postavljeni uslovi za povratak na feudalizam, međutim Liu, i vladari koji su ga slijedili, pomoću savjetnika koji su bili isključivo podređeni caru, provjeravali su svaku provinciju i upravitelja. Tako se očuvala centralna vlast tokom dinastije. Prijestolnica mu je bila na rijeci Wei, Chang'an (Ch'ang-an) koji u prijevodu znači „vječni mir“. Gaozu je prihvatio načela konfucionizma, a ta su, da je svrha vlasti služiti onima kojima se vlada, i da car pruža dobar, pozitivan primjer, umjesto strašan i strog.
Wu Di
Nakon što je Gaozu mirno preminuo, naslijedio ga je Wu Di (Wu-ti) koji je vladao od 141. do 87. p. n. e. Njegova vladavina je jedna od najslavnijih u kineskoj historiji. Posebnu pažnju je polagao u umjetnost vladanja. Moć lokalnih upravitelja rasla je tokom godina, ali Wu Di je radio na recentralizaciji vlasti. Tako je umjesto činovnika nasljeđenih iz Qin dinastije, koji su postavljani na položaje po rođenju, slijedeći konfucionizam, činovnici su birani po njihovim sposobnostima, tj. kvalifikacijama. Pismeni ispiti su bili usvojeni kao mjerilo određivanja najkvalificiranijih osoba. U glavnom gradu je osnovana škola za obuku vladinih oficira, a administrativna birokratija je bila sistematizirana.
Iako je lično bio zainteresiran za magičnu stranu daoisma, Wu Di je konfucionizam odlučio i dalje ostaviti za glavnu religiju i filozofiju, tako što je potakao na proučavanje pet klasika konfucionizma (Shujing - knjiga historije, Shijing - knjiga poezije, Yijing - knjiga promjena, Liji - knjiga održivosti, i Chunqiu - proljetni i jesenski anali) na kojima se zasnivalo učenje konfucionizma. U pokušaju da sprovede jednu ideologiju za cijelo carstvo, Hanovci su preuzeli ideje mnogih ideoloških škola i uklopili ih u konfucionizam.
Trgovina je cvjetala u vrijeme Wu Dija. Unutrašnja trgovina se proširila u dugotrajnom miru koji je vladao u zemlji, niži porezi i smanjenje moći lokalnih moćnika. Wu Diovi ministri su održavali cijene konstantnim, tako da su kupovali pšenicu i kuhinjsko ulje kada su cijene bile niske i zatim ih plasirali na tržište kad bi ponestalo tih namirnica za vrijeme suše, ili slabog uroda. Kanali su se kopali i gradile su se ceste. Zemlja je bivala bogatija i snažnija, farme su bile prosperitetne, a gradovi su rasli u veličini i broju stanovnika.
Već početkom svoje vladavine, Wu Di je htio proširiti granice carstva. Na sjeverozapadu, nomadsko pleme planinskih ratnika je duže vrijeme teroriziralo sjeverozapadnu Kinu. Wu Di je poslao nekoliko vojnih ekspedicija u to područje, formirao je savez s srednjeazijskim plemenima, i slomio moć Xiongnu. Kad je sjeverozapad bio osiguran, Wu Di se počeo širiti na sjeveroistok, pokorivši Mandžuriju i poprilično onog što je danas Koreja. Pripojio je teritorije južno od rijeke Yangtze, kao i Annam, u sjevernom Vijetnamu. Pokorivši ono što je danas provincija Yunnan, otvorio je rutu za Burmu i Indiju. Najzanimljivija Wu Diova osvajanja su ona u centralnoj Aziji. Stavivši pod kontrolu teritorije u Ferghani (današnji Uzbekistan) i dolinu rijeke Jaxert (zvanu Syr Daria rijeka, današnji Kazahstan), toliko dalje od današnjih granica Kine, Wu Diove trupe su otvorile Put svile, dug 6500 km, povezujući Chang'an i Rim. Put svile je omogućio Kini da trguje s državama Perzijskog zaljeva, i istočnim Mediteranom.
Do njegove smrti, 87. godine p. n. e., Wu Diovo carstvo je bilo veliko poput Rimskog carstva koje će nastati nekoliko desetljeća kasnije pod Julijem Cezarom. Međutim, Wu Diova osvajanja imala su i efekt pražnjenja državne riznice, oštrog povećanja poreza i povećana državna kontrola ekonomije. Iako su ove mjere bile djelotvorne u kraćem periodu, na duge staze su slabile dinastiju.
Panotija
mini|desno|220px|Položaj prijašnjih kontinenata prije 550 miliona godina Panotija je hipotetički superkontinent koji je postojao kao pan-afrički orogen prije 600 miliona godina do kraja prekambrija prije otprilike 540 miliona godina. Također je poznat pod imenom Vendijan. Panotiju je prvi put opisao Ian W. D. Dalziel 1997.
Dinastija Han
Wang Mang
Wu Diovi nasljednici su neko vrijeme uspjeli očuvati carstvo, ali tri slaba vladara su naposljetku omogućila carskom regantu Wang Mangu (45. g. p. n. e.-23. god.) da koncentrira svu moć u svoje ruke. Wang Mang je bio član visoke porodice koja se vjenčala u kraljevski klan.
Moć mu je sve više jačala, da bi se, napokon, 9. godine proglasio carem kratko-živeće dinastije Xin (Hsin=Nove). Iako je Mang dobio vlast ubistvima i intrigama, bio je reformista koji je želio bolju, manje korumpiranu vladu. Zemlju koja je većim djelom bila u vlasništvu feudalaca, koji su je po astronomskim cijenama iznajmljivalji seljacima, Mang je stavio pod svoju upravu, udarajući tako u same temelje moći barona i vlastele. Zemlja je bila podjeljena na jednake dijelove i dana farmerima koji su je kultivirali. Zatim je ukinuo ropstvo, davao bez intresne zajmove farmerima i postao vođa konfucionističkog učenja. Dakako, ove promjene su naišle na ozbiljna protivljenja opozicije.
Feudalni baroni su osnovali savez i usprotivili se Wang Mangu. Ujedinila ih je Liu porodica i uslijedio je građanski rat. Kako je carstvom zavladao nemir, vojna tajna društva su osnovali bande i napadala sela i gradove. Wang je vjerovao da će valjane institucije na kraju donijeti mir Kini, ali 23. godine, vojska vođena klanom Liu srušila je vrata Chang'ana, ubila Wang Manga, i ponovno uspostavila dinastiju Han.
Istočni Han
mini|Portret vladara Guangwua (nastao u vrijeme [[dinastija Ming|dinastije Ming)]] Za vrijeme građanskog rata, stari glavni grad Chang'an je bio uništen, a porodica Liu se preselila u glavni grad istočno od Louyanga (Lo-yang), u kojoj je današnja provincija Henan. Ime Han se opet upotrebljava, ali kineski historičari radije koriste izraz za dinastiju nakon Wang Manga kao Istočni ili kasniji Han. Prvi vladar, Guangwudi (Kuang-wu-ti, 5. p. n. e.-57. god.) povratio je sva područja carstva, i poput njegovih predaka nastavio s konfucijskim učenjem i reformom vlasti. Nakon njegove smrti, sve češće su vladari bili mladi i umjesto njih carstvom su upravljali ministri, a u međuvremenu seljački ustanci su bivali sve češći. Naoružan daoistički kult, ili Huangjin (žuti turbani) poticali su nemire po cijelom carstvu. Iako je dinastija nastavila svoje ime, zbrka u borbi za prevlast negirala je svaku vlast dinastije Han. Napokon, 220. godine, zadnji car Han, Xiandi (Hsien-ti), koji je postavljen na prijestolje u dobi od osam godina, formalno je abdicirao zaslugom Cao Pi (Ts'ao P'i), koji je bio sin njegova glavnog ministra. Cao Pi se proglasio prvim carem nove dinastije Wei. Taj datum obilježava početak tzv. doba Doba Razdora, koje je trajalo od 220. do 589. godine.
Doba Razdora
Razdor u Kini počinje krajem 2. vijeka kada se vjerski fanatici obavijeni u žute marame vrše državni udar jer smatraju da je država korumpirana. Pokretač te sekte je Zhang Jiao sa svojom bračom Zhang Bao i Zhang Liang, te se za trojicu braće smatralo da posjeduju moći tri elemenata: vatra, zemlja i zrak.
Glavnog zaštitnika mladog cara, Dongu Zhuou, je moć koju je imao udarila u glavu te je poželio i sam vladati Kinom. Močni vladari pokrajina Kine nisu željeli trpiti tiraniju Dong Zhuoa te Cao Cao sa svojom vojskom kreće na Luo Yang (glavni grad) da skine Dong Zhuoa s prijestolja, ali vojska pod vodstvom Lu Bua ih porazi. Lu Bu je posinak Dong Zhoua, a pratio ga je glas najsnažnijeg ratnika i nemilosrdnog ubice u Kini. Cao Cao poziva druge regionalne vladare da se koalicija ponovno sastavi ali ovaj put da se oslobodi mladog cara. Za glavnog generala se odabire Yuan Shao, vladar najbogatije pokrajine i član najuglednije porodice Yuan.
U borbi pred ulazom u grad, ispred Hu Lao gradskih vrata, se vodila da tada najveća bitka u historiji Kine. Najistaknutiji u toj borbi su bili, sve do tada anonimni, Liu Bei i njegova zakleta braća Guan Yu i Zhang Fei koji su u vrtu breskvi se zakleli kao braća koja će vratiti staru slavu Han dinastije. Oni su zabilježeni u historiji kao jedini koji su se suprostavili moćnom Lu Buu te ga poarzili i natjerali u bijeg. Kad je vojska koalicije ušla u Luo Yang, Dong Zhuo naređuje da se grad spali do temelja te bježi.
Koalicija odustaje od proganjanja te smišlja plan kako svijet lišiti Dong Zhuoa a to je moguće samo uz pomoć nekoga moćnog, neustrašivog i bliskog Dong Zhuou - jednoglasno je odlučeno da to mora biti Lu Bu kojemu to ne bi tebalo biti problem kad je već ubio i vlastitog oca.
Drugi dan, Wen Chou ide Dong Zhuo predstaviti svoju kćer te mu je ponuditi kao ženu koja voli starije i moćne muškarce - što laska Dong Zhuou. Istog dana, Wen Chou odazi Lu Buu te mu donosi strašnu vijest da si je Dong Zhuo prisvojio Diao Chan te da je misli oženiti. Lu Bu bijesan bježi iz grada, razočaran što je izgubio prvu i jedinu ženu koju je zavolio. Nedugo kasnije, Diao Chan šalje pismo Lu Buu kako je nezadovoljna i da ona voli samo njega, te da kad bi Dong Zhuo umro da bi bila samo njegova. Lu Bu se vraća u grad i sastaje se s Diao Chan u dvorištu palače gdje ih zagrljene pronalazi Dong Zhuo. Dong Zhuo protjeruje Lu Bua pod kaznom smrti ako se vrati. Lu Bu zatim ubija Dong Zhuoa i odlazi u nepoznato s Diao Chan.
Iako je problem s Dong Zhuom riješen, turbulencije u zemlji ne nedostaje. Cao Cao smatra Yuan Shaoa prijetnjom te planira napad na njegovu puno moćniju vojsku. Liu Bei i njegova braća dobivaju novi dom i područje Xia Pi na upravljanje. Dobar i uvijek velikodušni Liu Bei prihvata ranjenog Lu Bua i njegovu Diao Chan koji u odsustvu Liu Beia i Guan Yua, a pored nikad trijeznog Zhang Feia preotima dvorac i izbacuje Zhang Feia i njegove sinove. Liu Beiu nije toliko smetalo preotimanje dvorca koliko to što njegove žene i djecu drži kao taoce.
Svjestan svoje nemoćnosti, odlazi Cao Caou u potrazi za pomoći te mu obećava pokrajinu ako spasi porodicu Liu Beia. Cao Cao pristaje te u pomoć šalje rođake i najbolje generale Xiahou Dun i Xiahou Yuan koji zajedno s Liu Beiovom vojskom opkoljavaju Xia Pi dvorac. Generali pod Lu Buom se predaju nad nadmoćnom vojskom koalicije te predaju zarobljene Lu Bua, Diao Chan i generala Zhang Liao koji je stekao divljenje Cao Caoa i Guan Yua još za vrijeme borbe pred Hu Lao vratima. Lu Bu je smaknut na licu mjesta, Diao Chan je puštena na slobodu nakon prepirke Guan Yua i Zhang Feia za njenu ruku, a Zhang Liao je primljen u vojsku pod Cao Caoom.
Ekonomija
mini|[[Put svile]] mini|Novac kojeg je uveo car Guangwu Početkom 100. godine p. n. e., razvijena je mreža trgovačkih ruta za prijevoz robe između Azije i Evrope. Najranija i najteža ruta koja se najčešće upotrebljavala postala je poznata pod nazivom „Put svile“, po cijenjenoj kineskoj odjeći kojom se trgovalo. Rute su tokom vremena polahko isčezavale, a otkrivanjem morske rute od Evrope prema Aziji u kasnom 15. vijeku, stari putovi su postupno zapušteni zbog nove okeanske trgovine.
Pod dinastijom Han, neke prirodne i političke barijere koje su odvojile Kinu od ostatka svijeta, bile su prevladane. Veća trgovina, i teritorijalna ekspanzija, doveli su Kinu u kontakt s novim državama i ljudima. Trgovci su prošli iz Kine, kroz centralnu Aziju, do Perzije i grčkih gradova na obalama Crnog Mora-čak i do Rimskih kolonija na istočnom Sredozemlju. Trgovci dinastije Han i strani trgovci prelazili su Yunnan, rijeku Mianmar (prije poznata kao Burma), i vraćali su se s dobrima iz Indije i Šri Lanke.
Prema kineskoj historiji, 166. godine, trgovci iz Daqina (Ta Ch'in), što je kinesko ime za Rim, došli su do Luoyanga, s najavom da su poslani od svog vladara, navodno cara Marka Aurelija. Tvrdnja može biti pogrešna, ali bez sumnje se može utvrditi da je kineska roba, ponajviše svila i krzna, došla do gradova Mediterana Putem svile. Zauzvrat, Han su dobijali konje iz centralne Azije, staklo, slonovaču, drago kamenje i dobru vunu. „Ljudi u Louyangu razbacuju se odjećom, i pretjeruju u hrani i piću.“-napisao je zgađeni promatrač života za vladavine dinastije Han u prvom vijeku naše ere. Čak su konjušari i konkubine nosili fini brokat, bisere i žad, a istovremeno se život seljaka pogoršavao.
Izumi
mini|Prvi [[seizmograf]]
O kineskom napretku, govori nam i složeni izum, uređaj izumljen prije više od 18. vijekova u Kini, je mogao otkriti lagana podrhtavanja na površini zemlje, i isto tako pokazati iz kojeg smjera podrhtavanje tla dolazi. Godine 132., Zhang Heng je napravio prvi seizmograf, u obliku ćupa s osam glava zmaja naokolo ćupa, a svaki drži kuglu u ustima. Ispod svakog zmaja je statua malog žabca s otvorenim ustima. Kad se podrhtavanje ili potres pojavi, čak i na velikoj udaljenosti, mehanizam u ćupu će učiniti da zmaj pusti kuglu u usta žabcu. Koji zmaj ispusti kuglu od njih osam, ujedno pokazuje i smjer od kuda podrhtavanje dolazi. Dakle, stručnjaci u vrijeme Han dinastije mogli su znati da se potres dogodio i gdje.
Konfucionizam
Učenja Konfucija ( 551-479. god. p. n. e.), postala su glavna škola mišljenja za vrijeme dinastije Han. Osnova Konfucijeve etike jest koncept jen, što znači ljubav ili dobrota. Bit konfucionizma se može sažeti u frazi: „Ne čini drugima, ono što ne bi želio sebi“. Ostale važne vrline konfucionizma uključuju ispravnost, cjelovitost, i pobožnost. Politički, konfucionizam je zagovarao vlast u kojoj je vladar dobrohotan, dobročudan, dobronamjeran, a subjekt, tj. podanici, poslušni i pokorni. Konfucije je vjerovao da monarh mora gajiti moralne vrijednosti da bi pružio dobar primjer ljudima. Konfucije je bio poznat po svojim idejama obrazovanja, za koje je vjerovao da su značajna za sve ljude, zanemarujući klase.
Budizam
Budhha, kao historijska ličnost je živio u 5. vijeku p. n. e., skoro u isto vrijeme kao i Konfucije, u sjevernoj Indiji. Smatrao je da je patnja neodjeljiva od života, a ona proizlazi iz požude za materijalnim stvarima svijeta. Jedini način da se pobjegne od patnje jest biti slobodan od želje, a da bi bio slobodan od želje, moraš zaboravit na sebe i služiti drugima, meditirati, i iznad svega živjeti ne vezujući se na materijalna dobra. Tako se jedino može postići Budhhin raj, nirvana.
Prvi budistički monasi su stigli u Kinu trgovačkim rutama, kako spominje Han Shu (Han kronike), u prvom vijeku n. e., budistički svećenici su sagradili hram u Louyangu pod zaštitom carske porodice. Tek je u doba razdora budizam stekao naklonost velikog broja Kineza, jer je budističko pesimičnije gledanje na svijet imalo više smisla, od one Konfucionističke da je u ljudskoj prirodi istinska dobrota, naglašavajući odnose vladara i podanika, oca i porodice, starijih i mlađih, muža i žene. Krajem dinastije Han, zakon preživljavanja je zamijenio Konfucionističke odnose i teorije o ljudskoj dobroti. Tako su Kinezi posvojili Budhhu u svoj panteon bogova. Panteon se sastojao od božijeg suda na nebu, sličan onom carskom na zemlji. Vladao je Jade (Yudi) i njegovi ministri. Postojali su bogovi cehova, planeta, elemenata, zemlje, neba, kiše, a s njima su se nalazili carevi, i svi značajni ljudi koji su živjeli na zemlji.
Daoizam ili Taoizam
Daoizam je počeo kao filozofski pravac koji je naglašavao individualnu osobnost i strogo je prigovarao na rituale i na određivanje načina života, kojeg je diktirala vlast. „Uistinu mudar vladar, jednostavno ostavlja stvari kakve jesu.“-rekao je Daoist. U danima vladavine dinastije Han, lična želja za istinskim razumijevanjem prirode i svijeta, karakteristika pravog Daoizma, jest degenerirala u potragu za eliksirom besmrtnosti i panteonom bogova.
Književnost
U književnosti glavna figura je bio Sima Qian (Ssu-ma Ch'ien), koji je živio od 145 do 90. god. p. n. e. Njegovo veliko djelo se zove Shiji - Zapisi historije. To djelo je kompilacija odlomaka iz orginalnih izvora, zajedno sa Siminim komentarima, je postavilo temelje i standarde kineske historije i historičara od tog vremena pa na dalje. Njegov prikaz historije je većina onog što se zna o dinastiji Qin i ranom periodu dinastije Han. Isto tako su i četiri knjige Konfucionizma izdane u svom konačnom obliku, to su Lunyu, Daxue, Zhongyong i Mengzi.
Zna se da su i pisali poeziju, složene matematičke zadatke, historiju, golemi rječnik, vladine izvještaje, te najraniji sačuvani opći popis stanovništva na svijetu, iz 2. god.n.e. (57.671.400 ljudi). To je bila posljedica izrade papira oko 100. godine. Papir je pravljen od kore crnog duda, i od konoplje, nazivali su ga zhi. Po priči, jedan eunuh, Cai Lun, je 105. god.,ispričao caru Heu, kako se izrađuje papir. Pisali su kistovima i tušem od pigmenta čađi, na drvenim pločicama, komadićima bambusa ili na svili, a kineska slova su se promijenila u ona slična današnjim.
Umjetnost i zagrobni život
mini|Bronzano ogledalo iz vremena dinastije Han Malo je ostalo sačuvane grafike iz doba Han dinastije, a mnogo više se zna o slikarstvu tog doba iz zapisa. Iz tih izvora, čini se da je slikanje bilo poput magije. Prokletstvo bolesti se moglo se prekinuti postavljanjem pravog tipa slike iznad kreveta bolesnika. Često se slikanjem htjelo dočarati, i stoga su se držali moćnim, magične sposobnosti bogova i kulturnih junaka.
Dok su slike većinom nestalo iz doba Hana, arheolozi su pronašli, iz grobnica, keramiku, i modele kuća, hramova, gospode, plemstva, i čak cijelih sela od terakote. Ovi objekti su bili zamjene za važne stvari u životu, i obično su bili glazirani i obojeni. Tipične grobnice su sadržavale minijature omiljenih ljubimaca i sluga, isto tako i izbor predmenta iz života. Iskopine iz plemićkih grobnica, otkrivaju odnos ljudi iz vremena dinastije Han prema životu i smrti, te ljudsku borbu s prirodom. Keramičke figure bile su učestalo izrađivane u Kini za vrijeme dinastije Han (206. p. n. e.- 220 n. e.) da bi bile zakopane s pokojncima. Poznate kao ming-chi'i, ove figure su bile obično jako male i često su prikazivale stvarne ljude, npr. muzičare.
Klasna struktura
Iako se za vrijeme Hana išlo na centralizaciju, najmoćnije su ipak bile velike zemljoposjedničke porodice. To je bilo još više naglašeno kad se razvila trgovina u Kini i s drugim zemljama. Uz zemlju, takve porodice su posjedovale i fabrike ili proizvodne kapacitete, koji su povećavali njihov utjecaj ali i bogatstvo. Trgovačka klasa je dobivala na utjecaju s povećanjem trgovine, dobili su veće društvene mogućnosti, a vijekovima prije toga su bili najniža klasa u kineskom društvenom poretku. Isto tako, utjecaj Konfucijske birokracije, organizovane po talentu i sposobnosti a ne po porijeklu, omogućavao je velik uspon u socijalnom statusu, za svakog ko je imao vremena da uči za ispite. Zapravo, je vrlo malo seljaka i farmera imalo vremena za učenje, međutim ovakva prilika nikad prije nije postojala za nekog ko nije bio pripadnik visokog obrazovanog staleža.
Porodična struktura
Porodica je bila dužna voditi brigu o svojim članovima, pa je i kazna znala prijeći na sve članove, iako je zlodjelo napravio pojedinac. Svaki član je imao dužnost da poveća čast, ugled, i bogatstvo porodice, kako prema svojim članovima, tako i prema svojim pretcima i budućim potomcima, a izbjegne sramotu i obečašćenje porodice. Porodice su se brinule o svojim članovima tako da su brinuli za medicinsko osiguranje, domove za starije, medicinsku njegu itd., iako mnogi to nisu mogli priuštit, to je bio jedan ideal kojeg su slijedili.
U pravnim dokumentima, pronađenim u provinciji Hubei, znamo da su se strogo držali kineske tradicije poštivanja starijih, tako da bi žena koja bi istukla nekog djeda ili baku, bila bačena na tržnicu, tj. sasjekli bi je na komadiće. Čak je i klevetanje starijih osoba bilo kažnjivo smrću, međutim apsurd je da je muž mogao slobodno istući ženu zbog prigovaranja, i to se nije smatralo zločinom.
Hopman Cup
Hopman Cup međunarodni je ekipni teniski turnir. Od 1989. do 2019. održavao se u Perthu u Australiji krajem decembra ili početkom januara na tvrdoj podlozi u dvorani. Godine 2020. u kalendaru ga je zamijenio ATP Cup, ali je vraćen u kalendar 2023. i prebačen u Nicu u Francuskoj na zemljanu podlogu; promijenjen je i termin, i to s početka godine na kraj jula.
Za razliku od Fed Cupa i Davis Cupa, ovo je takmičenje mješovitih ekipa. Svaku reprezentaciju koja učestvuje na Hopman Cupu predstavljaju jedan teniser i jedna teniserka. Mečeve međusobno igraju pojedinačno teniseri i teniserke te mješoviti parovi.
Do 2019. učestvovalo je osam država. Igralo se u dvije grupe po četiri ekipe. U svakoj grupi igrao je svako sa svakim i prvoplasirana ekipa u grupi susretala se u finalu s prvoplasiranom ekipom iz druge grupe. Od 2023. učestvuje šest država, po istom principu kao i ranije.
Takmičenje je dobilo ime po Harryju Hopmanu (1906–1985), australskom teniseru i treneru s kojim je Australija osvojila 15 titula pobjednika Davis Cupa od 1938. do 1969.
Radovi na cesti
Radovi na cesti je deseti studijski album rock grupe Zabranjeno pušenje, objavljen 10. oktobra 2013. godine u izdanju Croatia Recordsa, Dallas Recordsa i Tropika. Album je snimljen u studiju Plavi Film u Zagrebu.
Najpoznatija pjesma sa albuma je pjesma "Boško i Admira", inspirisana stvarnim osobama i nesretnom okončanju njihovih života.
Spisak pjesama
Referenca: Discogs
Izvođači i saradnici
Preneseno s omota albuma.
Zabranjeno pušenje
Gostujući muzičari
Produkcija
CER-10
mini|desno|300px|Računar CER-10 CER-10 je prvi elektronski digitalni računar napravljen u SFR Jugoslaviji, originalno projektovan u Institutu "Vinča" 1956-1960. godine, a konstrukcija je okončana u Institutu "Mihajlo Pupin" 1963. godine. To je bio univerzalni, jednoadresni, dinamički računar (prosječne brzine oko pedeset hiljada operacija u sekundi), tada među prvih desetak računara u Evropi (nakon engleskih, njemačkih, ruskih i francuskih digitalnih računara iz perioda od 1949 - 1959. godine). CER-10 je prvenstveno bio namjenjen za rješavanje matematičkih problema u okviru SKNE-Vinča, pa je potom uspješno upotrebljavan za specifična kriptološka i statistička procesiranja informacija u DSUP -Tanjug od 1963. do kraja 1966. godine. Najzad je računar predat školi ETŠ-Nikola Tesla iz Beograda. Autorski tim projektanata računara CER-10 u Vinči činili su: akad. Rajko Tomović, prof. Ahmed Mandžić, prof. Tihomir Aleksić, ing. Petar Vrbavac, dr Vukašin Masnikosa, ing. Dušan Hristović i dr Milojko Marić.
mini|desno|300px|Projektanti CER-10 sa prof.dr T.Aleksicem i akad.dr R.Tomovicem
mini|desno|150px| CER-10 u Muzeju MNT-SANU Beograd
Tarik Sadović
Tarik Sadović (rođen 27. juna 1956) jest bosanskohercegovački političar. Vršio je funkciju Ministra sigurnosti Bosne i Hercegovine. Aktivan je član Stranke demokratske akcije (SDA).
Osnovnu i srednju školu završio je u Trebinju, a zvanje diplomiranog inženjera arhitekture stekao je na Arhitektonsko-urbanističkom fakultetu u Sarajevu. Kraći period radio je kao profesor stručnih predmeta u Srednjoj tehničkoj školi arhitektonskog smjera. Od 1981. do 1992. radio je u građevinskoj kompaniji Neimarstvo u Trebinju na raznim poslovima koji uključuju posao inženjera, šefa gradilišta, sektora, samostalnog projektanta i direktora projektnog biroa.
Svoju političku karijeru započeo je poslije rata kada je vodio Ured za rješavanje statusnih pitanja prognanika i izbjeglica. Od 2000. do 2002. radio je u centrali SDA kao stručno-politički saradnik. Dva puta je biran za vijećnika u SO Trebinje, te tri puta za poslanika u Narodnoj skupštini Republike Srpske (NSRS). Od 2003. vršio je funkciju šefa Kluba poslanika SDA u NSRS.
Poslije općih izbora 2006. predložen je za Ministra sigurnosti u Vijeću ministara Bosne i Hercegovine ispred kluba poslanika SDA. Smijenjen je s položaja Ministra sigurnosti Bosne i Hercegovine novembra 2009, a naslijedio ga je Sadik Ahmetović.
Nastavio je svoju političku karijeru i trenutno vrši funkciju ambasadora BiH u Kataru. Oženjen je i ima dvoje djece.
Paavo Nurmi
Paavo Nurmi, finski atletičar, ostao je poznat u historiji sporta kao "leteći Finac" i najveći dugoprugaš svih vremena. Od 1922. do 1931. poboljšao je sve svjetske rekorde na stazama od 1.500 do 20.000 metara i ukupno je 25 puta rušio svjetske rekorde. Legendom je postao još dok je bio živ: prvi je sportista kojemu je za života podignut spomenik. Bio je specifična ličnost, šutljiv, povučen, ničim se nije previše isticao, osim svojom veličinom na atletskoj stazi. Trenirao je trčeći sam, a zvali su ga čovjek sa štopericom jer je, i na treninzima i na utrci njegov glavni protivnik najčešće bilo vrijeme. Rođen u Turku, u Finskoj, Nurmi je tokom dvadesetih godina XX vijeka zajedno sa svojim sunarodnjacima Hannesom Kolehmainenom i Villeom Ritolom tvorio nepobjedivu grupu koja je dominirala srednje i dugoprugaškim atletskim natjecanjima u sklopu Olimpijskih igara 1920, 1924 i 1928 godine, pobjeđujući i deklasirajući nevjerovatnom superiornošću čitavu tadašnju međunarodnu konkurenciju.
Na Olimpijskim igrama 1920. u Antwerpenu, 1924. u Parizu i 1928. u Amsterdamu osvojio je ukupno 9 zlatnih i 3 srebrne olimpijske medalje. Podvig koji je obilježio njegovu karijeru i ušao u olimpijsku legendu postignut je na Igrama u Parizu, kad je osvojio pet (5) zlatnih medalja, a kruna tih Igara su njegove antologijske pobjede 10. jula 1924. na 1500 i 5000 m, koje je ostvario (izvori se tu razlikuju) u razmaku od 30-ak (negdje stoji 50), ali nikako više od 90 minuta. Namjeravao se natjecati i na Olimpijskim igrama 1932. u Los Angelesu, i to u maratonu, ali je odlukom nadležnih instanci MOO-a, u skladu s onovremenim krutim amaterskim načelima, bio doživotno diskvalificiran jer je ustanovljeno da je 1925. godine, za 55 nastupa u dvoranama širom Amerike, naplatio više od 250.000 dolara, za ono vrijeme basnoslovan novac. Uoči Olimpijskih igara u Helsinkiju 1952. Medunarodni olimpijski odbor rehabilitirao je Nurmija, a Finci su mu dodijelili čast da zapali olimpijski plamen.
Kad je umro 1973, u Helsinkiju je ovom, možda najpoznatijem Fincu u historiji priređen pogreb sa svim državnim počastima. Njegov spomenik, koji dominira pred Olimpijskim stadionom u Helsinkiju, zauvijek će ostati podsjetnik na jednog od najdominantnijih i najvećih sportista 20. vijeka.
Lični rekordi
(Svi lični rekordi bili su i svjetski rekordi u trenutku postizanja.)
Gorenje Polje
Slovenija:
385.
Godina 385. (CCCLXXXV) bila je redovna godina koja počinje u srijedu u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao Godina konzulstva Augusta i Bautona (ili, rjeđe, godina 1138. Ab urbe condita). Oznaka 385. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
Thomas Hardy
Thomas Hardy (Upeer Bockhampton, 2. juni 1840 - Dorchester, 11. januar 1928), engleski književnik
Nakon studija u Londonu neko je vrijeme radio kao arhitekt, a od 1880. godine posvećuje se književnosti. Zaokupljen je problemima sudbine i slučaja u čovjekovu životu, a svu pažnju posvećuje ženi kao zagonetnom, nepredvidljivom utjelovljenju temeljnog načela prirode. Njegova djela, pisana u znaku pesimizma, zastupaju tragično-fatalisitički nazor. Zbog slobodoumnog stava prema ljubavi, braku i društevnim odnosima često je dolazio u sukob sa savremenom kritikom i društvenim konvencijama.
Thrasamund
Thrasamund (450.-523.), kralj Alana i četvrti kralj zapadnoafričkog kraljevstva Vandala (496.-523.). Vladao je duže nego bilo koji drugi kralj Vandala osim njgovog djeda, Geiserica.
Thrasamund je bio treći sin Geisericovog četvrtog sina Genta i postao je kralj 496. samo zato što su svi Geisericovi sinovi i njegov brat, Kralj Gunthamd, umrli u svojim četrdesetima. Poslije Gunthamdove smrti, on je bio jedan od dva preostala Geisericova unuka i naslijedio je tron zahvaljujući zakonu koji je ironično donijeo njegov djed, koji daje titulu kralja najstarijem muškom članu iz porodice preminulog kralja.
On se uglavnom pokazao kao neefektivan vladar. Pod njegovom vladavinom Vandalsko kraljevstvo je nastavilo svoj pad koji je počeo Geisericovom smrću i izgubio kontrolu nad područjem od modernog Alžira do Berbera. U zadnjoj godini njegove vladavine važan lučki grad Leptis Magna je bio opljačkan od strane Berbera, dajući dalje dokaze o slabostima Vandala.
Sa druge strane on izgleda da je zadržao čvrst posjed nad središtem Vandalskog Kraljevstva, koje se prostiralo od prosotra današnjeg sjevernog Tunisa i dijelova sjevernog Alžira. On je isto tako zaustavio dugogodišnji progon Katolika, koji je započeo njegov ujak Huneric, potez koji je poboljšao odnose Vandala sa Bizantijnskim Carstvom.
386.
Godina 386. (CCCLXXXVI) bila je redovna godina koja počinje u četvrtak u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao Godina konzulstva Honorija i Eudoija (ili, rjeđe, godina 1139. Ab urbe condita). Oznaka 386. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
IC 30
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Ksenon-heksafluoroplatinat
Ksenon heksafluoroplatinat je proizvod reakcije heksafluorida platine sa ksenonom, u eksperimentu koji je dokazao hemijsku reaktivnost plemenitih gasova. Ovaj eksperiment je izveo Neil Bartlett sa Univerziteta Britanske Kolumbije, koji je proizvod formulirao kao "Xe + [PtF 6 ] - ", iako kasniji rad sugerira da je Bartlettov proizvod vjerovatno mješavina soli i da zapravo nije sadržavao ovu specifičnu sol.
"Ksenon heksafluoroplatinat" se priprema od ksenona i platine heksafluorida (PtF 6 ) kao gasovitih rastvora u SF 6. Reaktanti se kombinuju na 77  K i polako zagrevaju da bi se omogućila kontrolisana reakcija.
Predloženo je da platina fluorid formira negativno nabijenu polimernu mrežu s ksenon ili ksenon fluorid kationima koji se drže u svojim međuprostorima. Preparat "XePtF 6 " u HF rastvoru rezultira čvrstinom koja je okarakterisana kao [PtF5]− polimerna mreža povezana sa XeF +. Ovaj rezultat je dokaz takve polimerne strukture ksenon heksafluoroplatinata.
387.
Godina 387. (CCCLXXXVII) bila je redovna godina koja počinje u petak u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao Godina konzulstva Augusta i Eutropija (ili, rjeđe, godina 1140. Ab urbe condita). Oznaka 387. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
Aleksandar Lukašenko
Aleksandar Grigorijevič Lukašenko (bjeloruski: Алякса́ндар Рыго́равіч Лукашэ́нка, Alaksandar Ryhoravič Łukašenka, ruski: Александр Григорьевич Лукашенко, poljski: Aleksander Łukaszenka; rođen 30. augusta 1954.) je predsjednik Bjelorusije od 1994. U zapadnim medijima se često opisuje kao „posljednji evropski diktator“.
Lukašenko je u mladosti bio komunistički rukovodilac, a kasnije direktor kolhoza i sovhoza. Godine 1990. je izabran za zastupnika u Vrhovnom sovjetu Bjelorusije te se zalagao protiv raspada SSSR-a. Lukašenko je početkom 1990-ih stekao veliku popularnost kao borac protiv korupcije te je na temelju njegovih optužbi oborena vlada Stanislava Šuškeviča.
Godine 1994. Lukašenko se na prvim slobodnim izborima za bjeloruskog predsjednika natjecao kao nezavisni kandidat. Iako su ga mnogi promatrači smatrali autsajderom, njegov populizam mu je donio 45 % glasova. U drugom krugu je dobio njih 80 %.
Iste godine Lukašenko je uspješno suzbio pokušaj parlamenta da ga opozove, a godine 1996. je organizirao referendum kojim mandat produžava s četiri na sedam godine. Godine 2001. je dobio druge po redu predsjedničke izbore, da bi 2004. godine na referendumu ishodio ukidanje ustavnih odredbi o ograničenju mandata.
Dok se u unutrašnjoj politici zalagao za očuvanje sovjetskih ekonomskih institucija i politike, u vanjskoj politici je bio žestoki protivnik američke i zapadne politike. Smatra se jednim od najvjernijih saveznika Rusije, iako je režimu Vladimira Putina to neugodno priznati.
Godine 2006. je izabran treći put za predsjednika.
NGC 5220
NGC 5220 (također poznat kao ESO 383-36, IRAS 13330-3311, MCG -5-32-46 i PGC 47972) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 193 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Kentaur. Najveći prečnik je 2,40 (135 hiljada sg) a najmanji 0,7 uglovnih minuta (39 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 3. juna 1836. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Gorenje Polje (Kanal)
Gorenje Polje je naseljeno mjesto u sastavu općine Kanal, regija Goriška, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazilo se u sastavu stare općine Nova Gorica. Kao samostalno naseljeno mjesto, Gorenje Polje postoji od 2008. godine. Nastalo je izdvajanjem dijela iz naselja Anhovo.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Gorenje Polje je imalo 84 stanovnika.
Napomena: ''U 2008. nastalo izdvajanjem dijela iz naselja Anhovo.''
NGC 3722
NGC 3722 (također poznat kao MCG -1-30-5 i PGC 35746) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 295 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Pehar. Najveći prečnik je 0,90 (77 hiljada sg) a najmanji 0,8 uglovnih minuta (69 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Andrew Ainslie Common 1880. godine.
NGC 2245
NGC 2245 je odrazna maglina i nalazi se u sazviježđu Jednorog. Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 16. januara 1784. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
NGC 6687
NGC 6687 (također poznat kao MCG 10-26-46, PGC 62144 i UGC 11309) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 155 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Zmaj. Najveći prečnik je 1,30 (59 hiljada sg) a najmanji 1,2 uglovnih minuta (54 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio Lewis Swift 11. jula 1883. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Serie B
Serie B profesionalna je italijanska nogometna liga i predstavlja drugi najviši rang u italijanskom nogometu.
NGC 544
NGC 544 (također poznat kao ESO 296-24, MCG -6-4-28 i PGC 5253) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 273 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Kipar. Najveći prečnik je 1,50 (119 hiljada sg) a najmanji 1,1 uglovnih minuta (87 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 23. oktobra 1835. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Kolumbija (superkontinent)
Columbia (ili Hudsonland) je naziv za superkontinent za koga se smatra da je postojao od prije otprilike 1,8 do prije otprilike 1,5 milijardi godina u paleoproterozojskoj eri. Vjerovatno se sastojao od Laurentije, Baltice, Ukrajine, Amazonije, Australije, te, moguće, Sibira, Sjeverne Kine i Kalaharija.
Položaj i veličina
Columbia je procijenjena u slijedećim dimenzijama: oko 12.900 kilometara od sjevera do juga, i oko 4.800 km na svom najširem dijelu. Istočna obala Indije je bila spojena sa zapadom Sjeverne Amerike, sa južnom Australijom nasuprot zapadne Kanade. Većina Južne Amerike se obrnula, tako da je zapadna strana današnjeg Brazila bila poravnata sa istokom Sjeverne Amerike, čineći kontinentalnu granicu koja se istezala do južnih dijelova Skandinavije.