cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kamene stolice u Ošanjićima
Epitaf i tumačenja
Pošto je Stipan Miloradović umro oko 1470. godine, a njegov sin, vojvoda Petar, spominje se od 1473. do 1488. godine kao stariješina vlaškog katuna Hrabrena, cijeli natpis je datiran u period od oko 1470-1488. godine. M. Vego je iznio mišljenje da je stolica klesana za Stipanove najveće moći, za koju autor smatra da je bila negdje oko 1416. godine. Tada se vojvoda Stipan Hrabren-Miloradović, koji je vršio vojvodsku službu i prije 1416. godine, spominje u zajednici s knezom Petrom Radinovićem ili Pavlovićem i plijeni Dubrovčane u donjoj Neretvi oko Slivna.
Prema paleografskoj analizi, koju je izvršio Šefik Bešlagić, natpis je datiran u drugu polovinu XV stoljeća. Postoji mišljenje da je stolica klesana za života vojvode Stipana, a natpis uklesan poslije njegove smrti. Drugi autor smatra da je prvi natpis pisan kada je stolica isklesana, a drugi dio kasnije, ali da ih je pisala ista ruka, možda,  prema sličnosti slova nekog majstora iz Boljuna, tj. Radimlje.
Sofija Naletilić Penavuša
Sofija Naletilić Penavuša (Mokro, 6. januar 1913 – Široki Brijeg, 22. juni 1994) jeste bosanskohercegovačka i hrvatska naivna kiparica.
Raniji život
Sofija Naletilić, poznata kao baka (baba) Penavuša, rođena je u Mokrom 1913. godine. Nadimak Penavuša dobila je po svojem djevojačkom prezimenu Penavić.
Djetinjstvo provodi u velikom siromaštvu. Tijekom njenog ranog djetinjstva, osobito za vrijeme trajanja Prvog svjetskog rata, u Hercegovini vladaju velika suša i glad. Situacija je bila toliko teška i ozbiljna da fra Didak Buntić 1917. godine organizira premještaj oko 17.000 hercegovačke djece u Slavoniju, kako bi ih spasio od gladi.
Nije nikada išla u školu, već se u desetoj godini života sama opismenila.
Udaje se u Oklaje kraj Širokog Brijega, gdje provodi većinu života baveći se kućanskim poslovima i poljoprivredom.
Godine 1942. postaje udovica i od tada nosi crninu, koja joj uz cigaretu koju puši od svoje 8. godine, postaje zaštitni znak. Nakon smrti muža Marijana postaje glava obitelji te sama podiže djecu i unuke, koji su joj oduvijek bili snažan životni oslonac.
Početak bavljenja kiparstvom
Godine 1977. iznenada umire njezin sin Vitomir što ostavlja dubok trag u njenom životu. Iste se godine Sofija, u dobi od 64 godine, počinje baviti kiparstvom (diljanjem), nakon što je unuku pomogla napraviti skulpturu ptice za školu.
Najbolji i najpoznatiji dio njenog opusa čine kipovi životinja, a izrađivala je i historijske i biblijske likove.
Otkriva ju likovni kritičar i književnik Dubravko Horvatić. Prvi put samostalno izlaže 1982. godine u Zagrebu, u privatnoj Galeriji Schira. Bilo joj je tada 69 godina.
Od tada sudjeluje u brojnim samostalnim i grupnim izložbama. Među ostalim, njena djela bila su izložena u Đurđevcu, Vinkovcima, Opuzenu, Dubrovniku, Varaždinu, Hlebinama, Velikoj Gorici, Zagrebu, Ljubuškom, Sarajevu, Bratislavi i Bergenu.
Godine 1985. u anketi revije Start proglašena je „osobom godine“.
Ratni period i smrt
Zbog rata u BiH, 1992. godine prvi puta u životu napušta svoju kuću i rodni kraj, te odlazi u izbjeglištvo. Tada privremeno živi na ostrvu Čiovu, kraj Trogira.
Umire 22. juna 1994. u Širokom Brijegu, dva mjeseca prije međunarodnog priznanja na svjetskom trijenalu naivne umjetnosti Insita 94 u Bratislavi.
Veliki dio njenog kiparskog opusa danas čuva njena porodica, a brojna djela nalaze se u privatnim kolekcijama, te u nekoliko muzeja i galerija (Franjevačka galerija u Širokom Brijegu, Hrvatski muzej naivne umjetnosti, Moderna galerija, Galerija Klovićevi dvori u Zagrebu i Galerija Petar Smajić u Ernestinovu).
Kiparstvo
Sofija Naletilić bila je samouka kiparica – nije polazila nikakve umjetničke škole ni kreativne tečajeve.
Rezbarenjem se počela baviti sasvim slučajno u 64. godini, nakon što ju je unuk Dragan zamolio za pomoć u izradi skulpture ptice za domaću zadaću. Baka je uzela trešnjevo drvo i turpiju i istesala unuku kokoš. Nakon toga su joj se i druga djeca počela obraćati za pomoć. Tako se rodila bakina ljubav prema rezbarenju.
Nedugo nakon toga otkriva ju književnik i likovni kritičar Dubravko Horvatić te 1982. prvi puta samostalno izlaže u Zagrebu.
Stvaralaštvo
Tijekom svoje umjetničke karijere izradila je nekoliko hiljada drvenih skulptura – drvljača, kako ih je baka voljela nazivati.
Radila je svakoga dana, osim nedjeljom i praznicima, u sinovoj garaži koju je pretvorila u atelje.
„Teme njezinih skulptura“, kako navodi Vlasta Gracin, “bile su ono što je sačinjavalo njezin ukupni život: duboka religioznost, domoljublje, i iznad svega, njezin skriveni unutarnji život u kojem je bilo pohranjeno svekoliko pamćenje.“
Nakon što bi izrezbarila skulpturu, baka bi bojala drvo temperom, te je zatim premazivala lakom.
Za rezbarenje drvenih skulptura prvo je koristila 100 godina star čekić naslijeđen od djeda postolara i običnu pilu, no kako su joj počeli donositi sve veća debla i panjeve, kasnih 80-ih godina počinje upotrebljavati motornu pilu, s kojom se i ranjava. Doživjela je dva infarkta, ali i dalje nastavlja rezbariti.
Ljudske figure
U počecima najviše se bavila religioznim temama – rezbarila je skulpture Isusa, Bogorodice, svetaca, proroka, fratara te reljefe. Njezin odabir tema nije iznenađujući, jer je crkva bila jedino mjesto u kojem se duboko religiozna starica mogla susresti s umjetnošću.
Prve skulpture svetaca (Isuse kucni u srce moje; Bogorodica ili Sveta obitelj) kompaktnog su oblika, potpuno uravnotežene, čvrste kompozicije, glatkih, pažljivo obrađenih zatvorenih ploha.
Često joj je bila važna i lokacija s koje drvo potječe, pa tako s debla Bilih gdje su u vrijeme Osmanlija fratri potajice držali mise ili s mjesta gdje su bili ubijeni svećenici, radi likove sveca ili fratara.
Ističu se i njezine skulpture koje prikazuju najznačajnije hrvatske historijske ličnosti (Kralj Tomislav, Ban Jelačić) te narodne junake – poznate po borbi protiv Osmanlija (Mijat Tomić, Sibinjanin Janko, Ivo Senjanin).
No, njeni prikazi ljudskih figura nisu bili rezervirani samo za historijske i biblijske likove. Sofija se osvrće i na prikaze »malih ljudi« iz naroda, kao što su Hercegovka prede (1980.) i Tuzgava dama (1983.).
Bestijarij
No, iza inspiracije njenog bestijarija stoji, kako Gracin navodi, autoričina pobožnost te povezanost s franjevcima. U prilog tomu idu i Penavušini prikazi svetoga Franje kako propovijeda pticama, kojega je istesala desetak puta (Sveti Franjo propovijeda pticama iz 1981. i 1985. godine).
I sam postupak izrade skulptura za Sofiju Naletilić je bio vjersko iskustvo. Gracin u monografiji Izmoljene skulpture opisuje njezin način rada: "Dok je »diljala« uvijek je molila (ponekad i sto Očenaša na dan), molila je brzo i glasno da joj lik ili molitva »ne uteku«. Molitvom je priželjkivala da njezina zamisao ne ode u raskorak s prirodnim (Božjim) oblikom usječena drva. Ona nije – i ne želi biti krotiteljica drva. I ni jedna skulptura nije samo ptica, samo žaba, samo sova... To su izmoljeni oblici u kojima Babini likovi čuvaju tragove Božje volje."
U Penavušinom bestijariju, najviše se ističu prikazi ptica koje autorica boji najraskošnijim bojama (Puran, Rajska ptica, Velika sova, Orao slomljenih krila, Čaplja, skulpture pijetlova). Postupak bojanja svojih drvenih skulptura Penavuša opisuje na sljedeći način: »Uvijek dodaj onim bojama' još boja, one se tako slome i postaju sigurnije!«
Većinu u njenome opusu zauzimaju skulpture kornjača na čije oklope ucrtava različito znakovlje, na koje i dalje aplicira raznolike boje (Žaba-kornjača, Kornjača).
U brojnim skulpturama Penavuša zadržava čvrstu, kompaktnu formu koju zatvara »slomljenim« bojama (Slon, Krokodil, Jazavac, Kozorog ili Kit).
Ponekad kroz svoje prikaze životinja izražava radost i smijeh djeteta u sebi, koje u svom životu prepunom tragedija nije mogla izraziti. Od takvih skulputra iz njenoga ogromnog opusa ističu se Obitelj majmuna, Lav se smije, Sova u hlačama, Ništa nisam uzela, Ne mogu se stići i Orlovi blizanci.
U kasnijim djelima drvo joj zadaje oblik, pa tako nastaje sve više skulptura sa skupinama životinja, odnosno parovi životinja. Među njima ističu se skulpture Grabljivica i plijen, Pijetao na žabi, Bratstvo i jedinstvo, i Svak na svoju stranu.
Njeno posljednje, nedovršeno djelo je skulptura Poskok.
Značajnije izložbe
Izlagala je na dvadesetak samostalnih i na većem brojem grupnih izložba. Na svjetskom trijenalu naivne umjetnosti Insita 94 u Slovačkoj narodnoj galeriji u Bratislavi 1994. godine, dobila je Grand Prix međunarodnog žirija. Zaslužena nagrada joj je omogućila samostalnu izložbu 1997. godine u Slovačkoj narodnoj galeriji u Bratislavi. Značajna je i internetska izložba Sofije Naletilić Penavuše, postavljena posredstvom multimedijskoga ženskoga centra NONA iz Zagreba, koja je bila uvrštena među najbolje svjetske web stranice u odabiru Encyclopædia Britannica.
Gradina (Hrvatska)
mini|280px|Gradina, avionski snimak Gradina je naseljeno mjesto i općina u Hrvatskoj, u Virovitičko-podravskoj županiji.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Virovitica.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, općina Gradina je imala 3.850 stanovnika, od čega u samoj Gradini 916.
Općina Gradina
Napomena: Nastala iz stare općine Virovitica.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Gradina je imalo 1.058 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Mrazovci
Mrazovci su naseljeno mjesto u općini Kozarska Dubica, Bosna i Hercegovina.
Žumberak (Hrvatska)
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, općina Žumberak je imala 883 stanovnika, od čega u Kostanjevcu 121.
Napomena: Nastala iz stare općine Jastrebarsko.
MIR361
MikroRNK 361 je mikro RNK koja je kod ljudi godirana genom MIR361.
Funkcija
mikroRNK (miRNK) su kratke (20-24 nt) molekule nekodirajuće RNK koje su uključene u posttranskripcijsku regulaciju ekspresije gena u višećelijskih organizama, utičući i na stabilnost i na translaciju iRNK. miRNK se transkribiraju pomoću RNK-polimeraze II, kao dio zatvorenih i poliadeniliranih primarnih transkripata (pri-miRNK), koji mogu biti protein-kodirajući ili nekodirajući. Primarni transkript cijepa se enzimom drosha-ribonukleazom III, da bi se proizveo približno 70 nt prekursor miRNK matične petlje (pre-miRNK), koji se dalje cijepa citoplazmatskim dicer-ribonukleazom, da bi se generirao zreli proizvodi miRNK i antisens miRNK sa zvijezdicom (miRNK*). Zrela miRNK ugrađena je u RNK-inducirani kompleks za utišavanje (RISC), koji prepoznaje ciljane iRNK putem nesavršenog uparivanja baza sa miRNK i najčešće rezultira translacijskom inhibicijom ili destabilizacijom ciljne mRNA. RefSeq predstavlja predviđenu matičnu petlju mikroRNK.
Biatlon na Zimskim olimpijskim igrama 1998 – 15 km
Pravila takmičenja
Disciplina 15 km je disciplina u biatlonu, koja se za žene održava na kružnoj stazi od 15 kilometara. Trči se 5 krugova po 3 km. Takmičarke počinju trku pojedinačno, a startuju u intervalu od 30 sekundi. U toku trke gađa se četiri puta: poslije prvog i trećeg kruga iz ležećeg, a poslije drugog i četvrtog iz stojećeg položaja, ukupno 20 meta. Svaki promašaj donosi dodatnu minutu.
Napomene
<references group="lower-alpha"/>
Vranke
mini|280px|Vranke, seoske kuće Vranke su naseljeno mjesto u sastavu općine Lukovica, regija Srednja Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu stare općine Domžale.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Vranke su imale 15 stanovnika.
Bačevac (Gradina)
Bačevac je naseljeno mjesto u sastavu općine Gradina, Virovitičko-podravska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Virovitica.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Bačevac je imalo 494 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Total TV
Total TV je srbijanski DTH (eng. Direct-to-Home) televizijski operater.
Valentina Pellizzer
Valentina Hvale Pellizzer je feministkinja, aktivistkinja za seksualna i ljudska prava i internet spisateljica. Faslitatorka je mnogobrojnih seminara, konferencija i radionica o IKT, tehnologiji, digitalnim pričama, građanskom novinarstvu, digitalnoj sigurnosti i privatnosti. Poznata je po tome da je napravila poveznicu između ženskih prava, seksualnih prava, interneta u političkom kontekstu i praktično te je i zagovornica feminističkog interneta kako u Bosni i Hercegovini tako i šire. Pellizzer je osnovala i alternativni feministički portal u Bosni i Hercegovini www.zenskaposla.ba. Valentina Pellizzer živi i radi u Sarajevu od 1999. godine.
Obrazovanje
Valentina Pellizzer je rođena u Italiji gdje je i odrasla. Diplomirala je na Pravnom fakultetu Univerziteta Messina u Italiji. Govori tri jezika: engleski, bosanski i italijanski jezik.
Total TV
Osim u Bosni i Hercegovini, prisutan je i u Srbiji, Hrvatskoj, Crnoj Gori, Sloveniji i Sjevernoj Makedoniji.
Valentina Pellizzer
Rad
Pellizzer je napustila Italiju 1994. i započela humanitarni rad kroz pružanje pomoći i podrške izbjeglicama i žrtvama rata u Hrvatskoj i Bosni i Hercegovini. Polja interesovanja su joj politike zapadnog Balkana, civilno društvo i pokret za ženska prava u Bosni i Hercegovini a i šire. 2003. godine je osnovala neprofitnu organizaciju One World Platform (Jedan svijet) za jugoistočnu Evropu, koja se bavi ženskim pravima, internet pravima i transformacijskoj moći tehnologije. valentina hvale Pellizzer je u periodu od 2006. do 2016. bila globalni koordinator za Bosnu i Hercegovinu u kampanji Take Back the Tech! koja se bavila podizanjem svijesti o tome kako su informacijske i komunikacijske tehnologije (ICT) povezane sa nasiljem nad ženama. Kampanja je bila prva takve vrste u Bosni i Hercegovini. Od 2010. do 2013. Pellizzer je bila jedna od predavačica u školi "Žarana Papić" realiziranoj od strane organizacije Žene Ženama. Godine 2014. je sa One World Platform organizirala prvi IKT trening na Balkanu koji se ticao nasilja nad ženama, privatnosti i online sigurnosti pod nazivom Women Rock IT. Ovaj trening se od tada pa do danas održava svake godine. One World Platform je pod vodstvom Valentine Hvale Pellizzer 2015. godine bila jedna od organizatorki prvog bosanskohercegovačkog Foruma o upravljanju internetom.
Total TV
Koristi Conax i VideoGuard sistem kodiranja.
Valentina Pellizzer
Rad
Tokom protesta u Bosni i Hercegovini 2014. Pellizzer je bila jedna od aktivnih članica Plenuma građana o kojem je rekla sljedeće: "Ono što se u februaru dogodilo sa Plenumima bilo je čudo ne samo za Bosnu i Hercegovinu, nego u određenom smislu i za cijeli svijet. Ovo je, kao i što činjenice pokazuju, jedina revolucija koja nije rezultirala nasiljem i nije postala Tahrirov trg ili trg Maidan. To je pokazalo put kojim treba ići za one koji vjeruju u nenasilje, čak i u 21. stoljeću."
Total TV
Program
Total TV u svojoj ponudi prikazuje sljedeće kanale:
Valentina Pellizzer
Rad
Kao feministkinja i internet spisateljica, pisala je tekstove za East Journal, Vijeće za regionalnu saradnju i Gender.it. Pellizzer je od 2007. do 2017. godine bila redovna saradnica Global Iformation Society Watch. Također je bila autorka podrške na priručniku o Online sigurnosti i offline slobodama za žene. Pellizzer je 2017. godine bila gošća na sedamnaestom po redu Forumu o upravljanju internetom održanom u Azerbejdžanu gdje je govorila na ceremoniji zatvaranja rekavši između ostalog sljedeće: "Civilno društvo mora ponuditi svoj odgovor koji bi bio dijalog o neizbježnom okviru za ljudska prava, jedinom koji bi omogućio poštivanje najmanjih u zajednici: običnu osobu. Te osobe mogu biti tretirane kao korisnici, konzumenti, ali primarno oni/e su građani/ke. I u njima leži legitimitet iz kojeg svi moramo potjecati. I taj legitimitet traži otvorene protokole, ne one zatvorene. Povjerenje treba biti naša osnova kad je riječ o privatnosti ali i sigurnosti. To je povjerenje koje može proizvesti i primiti neslaganje te protjerati cenzuru na mjesto loših sjećanja i umjesto toga potaknuti povjerenje kao stvarnu praksu u svijetu nejednakih odnosa moći. Sigurnost ljudi mora biti shvaćena ne u smislu isključivanja i sprječavanja incidenta, već u sposobnosti prihvaćanja, uključivanja i primanja različitosti. Ukratko, ljudska prava moraju kodirana u tkivo naših dijaloga, zbog prostora koji stvaramo da sada ovdje pregovaramo i zbog budućnosti interneta na kojem radimo.."
Srce od čelika (film)
Srce od čelika jeste američki ratni film snimljen 2014. o Drugom svjetskom ratu. Scenarij je napisao i režirao David Ayer Glavne uloge u filmu tumače Brad Pitt, Shia LaBeouf, Logan Lerman, Jon Bernthal, Michael Peña, Jason Isaacs, i Scott Eastwood.
Radnja filma se dešava tokom aprila 1945. kad saveznici čine konačne napore na evropskom ratištu. Film slijedi lik narednika Dona "Wardaddyja" Colliera (Brad Pitt) dok komanduje Sherman tenkom i njegovom petočlanom posadom na smrtonosnoj misiji iza neprijateljskih linija.
Pripreme za snimanje su počele početkom septembra 2013. godine u Hertfordshire, Engleska a zatim je uslijedilo glavno snimanje 30. septembra 2013. godine, u Oxfordshire. Snimanje je trajalo mjesec i po dana na različitim lokacijama, uključujući grad Oxford, a završilo je 15. novembra. Film je objavljen 17. oktobra 2014. godine.
Snimanje
thumb|300px| [[Tiger 131 - jedini operativni Tigar tenk na svijetu - pozajmljen za snimanje filma od strane Muzeja tenkova. Ovo je prvi put da je originalni Tiger I tenk korišten za savremeni ratni film; Tiger 131 je osposobljen u periodu između 2009. i 2012. godine. ]] thumb|300px|Muzejski primjerak M4A2E8 Sherman tenka iz Muzeja tenkova u Bovingtonu snimljen 2009. godine, tenk koji se koristi u filmu; tipovi M4A2E8 su vizualno vrlo slični M4A3E8, koje je američka vojska koristila krajem rata 3. aprila 2013. godine, Sony je započeo da okuplja glumačku ekipu za film kada je Brad Pitt, koji je prethodno glumio u ratnom filmu iz 2009. Nemilosrdni gadovi, ušao u završne razgovore da preuzme vodeću ulogu Wardaddyja. 23. aprila, Shia LaBeouf se pridružuje ekipi. 1. maja najavljeno je da se Logan Lerman također pridružio projektu, da igra člana posade Normana Ellisona. 14. maja The Hollywood Reporter je najavio da je Michael Peña u pregovorima da igra člana Pittove tenkovske posade. 17. maja, Jon Bernthal se pridružio ekipi kao Grady Travis, lukavi, zlobni i razuzdani porijeklom iz Arkansasa. 26. avgusta, Scott Eastwood također se pridružuje glumcima, igrajući narednika Milesa. 19. septembra Brad William Henke pridružio se kao narednik Davis, zapovjednik drugog tenka, Lucy Sue. Jason Isaacs je dobio ulogu 7. oktobra 2013. godine.
Glavne uloge filma tumače četiri vodeća jevrejska glumca, (Logan Lerman, Jon Bernthal, Shia LaBeouf i Jason Isaacs) koji se kao vojnici bore protiv Nacističke Njemačke.
Prije početka snimanja, Ayer je tražio od glumaca da prođu proces priprema u trajanju od četiri mjeseca. To je uključivalo jednosedmični vojnički trening koji su vodili Navy Seals. Pitt je izjavio:
Ayer je tražio od glumaca da se fizički obračunavaju jedni s drugima, što dovodi do modrica ispod očiju i krvavih noseva. Oni su vrijeđali jedni druge ličnim uvredama. Povrh toga, glumci su bili prisiljeni da žive u tenku na jedan duži period vremena, gdje su jeli, spavali, i obavljali nuždu.
Što se tiče načina priprema, Ayer se branio govoreći: "Ja sam nemilosrdan kao režiser. Ja ću učiniti sve što mislim da je potrebno da dobijem ono što želim".
Historijska pozadina
Srce od čelika je izmišljeni film koji prikazuje složeni portret tenkovske posade u završnim danima rata u Evropi. Ayer je bio inspirisan ratnim veteranima iz svoje porodice i čitanjem knjige Beltona Y. Coopera Smrtonosne zamke koja govori o američkom tenkovskom ratovanju u Drugom svjetskom ratu. Ayer je išao do te mjere da je tražio autentične uniforme i oružje iz završnih mjeseci rata u Evropi.
Film je sniman u Engleskoj uglavnom zbog pristupačnosti tenkova iz doba Drugog svjetskog rata. Film prikazuje Tiger 131, posljednji preživjeli operativni tenk iz serije Tiger I. Tenk pripada Muzeju tenkova u Bovingtonu, Engleska. To je prvi put od filma iz 1946. godine Njihova je slava da se pravi tenk tipa tigar - a ne kopija - koristila na filmskom setu. Tiger 131 je rani model tenka Tiger I; izvana izgleda dosta drugačije od kasnijih Tiger I modela; najviše se primjećuju razlike u dodatnim točkovima, kao i oblik kupole. U posljednjim sedmicama rata veliki broj tih ranih modela Tigrova koristili su se u očajničkim naporima odbrane; jedan od posljednjih njemačkih Tigrova koji su bili uništeni na Brandenburškoj kapiji u Berlinu, bili su sličnog izgleda. Deset osposobljenih M4 Sherman tenkova koristili su se u filmu. Filmski tenk Sherman Fury je ustvari bio M4A2E8 Sherman pod nazivom Ben/Harry (T224875), također posuđen iz Muzeja tenkova u Bovingtonu.
Iako je radnja filma fiktivna, prikaz tenka Fury i njenog komandira Wardaddyja paralela je iskustvu nekoliko realnih savezničkih tenkista, kao što su američki zapovjednik tenka narednik Lafayette G. Pool koji se iskrcao nakon Dana D i uništio 258 neprijateljskih oklopnih vozila sve dok njegov tenk nije bio uništen u Njemačkoj krajem 1944. Mali broj tenkova Sherman je preživio od iskrcavanja na Dan D pa sve do kraja rata; jedan od njih je bio tenk Bomba, Sherman tenk koji se iskrcao na Dan D i preživio teške borbe u Njemačkoj pred kraj rata. Radnja filma ima neke sličnosti sa bitkom za Crailsheim, koja se desila u Njemačkoj 1945. Posljednje uporište posade onesposobljenog tenka Fury ima neke sličnosti sa odlikovanim Audijem Murphyjem u zapaljenom M10 Wolverine tenkovskom razaraču kod Holtzwihra u pokrajini Alsace-Lorraine 24. januara 1945.
Ivan II Trapezuntski
Ivan je bio polubrat carice Teodore i brat cara Georgija; Teodora je kratko zavladala umjesto Ivana.
Historičar Mihael Panaretos zapisao je mnogo toga o Ivanu.
Ivan je oženio bizantijsku princezu Eudokiju Paleolog, kćerku cara Mihaela VIII Paleologa. Njihovi sinovi bili su Aleksije II Trapezuntski i Mihael Megas Komnen (obojica carevi).
David VI Narin, kralj Imeretija, napao je Trapezunt tokom vladavine cara Ivana.
Ivan je umro u Limniji. Pokopan je u crkvi Presvete Zlatoglave (danas džamija).
Vrba (Lukovica)
mini|280px|Vrba, ulaz u naselje Vrba je naseljeno mjesto u sastavu općine Lukovica, regija Srednja Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Domžale.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Vrba je imala 89 stanovnika.
Konjičko drvorezbarstvo
Konjičko drvorezbarstvo je umjetnički zanat sa dugom tradicijom u općini Konjic, Bosna i Hercegovina. Rezbarenje drveta uključuje namještaj, enterijer i male ukrasne predmete i ističu se svojim prepoznatljivim ručno isklesanim motivima.
Rezbarenje drveta je sastavni dio kulture lokalne zajednice, mjerilo ljepote i prijatnosti enterijera u kući i tradicije koja stvara osjećaj zajednice i pripadnosti. To je zanat koji praktikuju različite etničke i konfesionalne grupe, a koji služi kao instrument dijaloga i saradnje i igra vrlo važnu ulogu na nivou zajednice u Konjicu
Zanat je široko rasprostranjen među stanovnicima Konjica, i kao zanimanje i kao hobi. Glavni nosioci su obučene zanatlije koje rade u tesarskim radionicama a podjednako su važni i nosioci zanata koji rade kod kuće u porodičnim radionicama.
Vlasnici porodičnih radionica za rezbarenja drveta najodgovorniji su za zaštitu elementa, obuku učenika za rezbarenje drva i popularizaciju zanata. Znanje i vještine prenose se prije svega kroz obuku novih početnika na rezbarenju drveta: na radnim mjestu, u vježbaonicama, kao i putem međugeneracijskog prijenosa unutar porodice.
Historija
Vještinu rezbarenja drveta na konjičko područje, odnosno gornji tok rijeke Neretve (od Bijele do Grušče), donijeli su doseljenici zemljoradnici – drvorezbari iz Hercegovine. Njihovo središte su bila sela Grušča, Ribari, Čičevo i Bijela.
IC 4826
IC 4826 (također poznat kao ESO 184-27 i PGC 62897) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 153 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Paun. Najveći prečnik je 1,40 (62 hiljade sg) a najmanji 0,8 uglovnih minuta (36 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio DeLisle Stewart 16. septembra 1901. godine.
Konjičko drvorezbarstvo
Historija
Putopisac Heinrich Renner u Konjicu je boravio dva puta, tokom 1885. i 1895. godine, i o Konjicu, odnosno konjičkom drvorezbarstvu zapisao:
Početkom 1906. godine u Konjicu je počeo i prvi drvorezbarski kurs, a 1911. godine, zvanično je registrovana i radionica za obučavanje drvorezbara. Obrazovani stolari obično su otvarali svoje stolarske radionice.
Tehnika rada
Drvorezbarenje se koristilo pri izradi namještaja. Uobičajena je tehnika sa jednim dlijetom sa drškom. Konjički drvorezbari koriste dlijeta bez drške za nasijecanje i dlijeta sa drškom za kopanje. Upotrebom obje vrste dlijeta postiže se reljefni izgled. Postupak rezbarenja sastoji se od više faza, zavisno od vrste šare i efekta koji se želi postići:
Na osnovu ovakvog rada prilikom ukrašavanja predmeta konjički drvorezbari najčešće su koristili sljedeće vrste šara:
Nacionalni spomenici
Za nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine proglašene su tri zbirke.
Osnivač Mulićevog rekorda bio je Ismail Mulić (1907-1978) rođen u Konjicu. Nakon što je završio drvorezbarski zanat, 1929 godine otvorio je samostalnu radionicu. Poznat je kao uspješan privrednik, sa stalnim usavršavanjem proizvodnje sa novim asortimanom, uvođenjem savremenih mašina, a njegovi proizvodi su dodatno ukrašavani ženskim vezom. Dobio je veći broj priznanja na sajmovima i izložbama.
Posebnu pažnju pridavao je uređenju enterijera vjerskih objekata svih religijskih zajednica. Desetine džamija u Bosni i Hercegovini, Crnoj Gori, Turskoj i šire u potpunosti je oblikovao Mulićev rekord: mihrabi, mimberi, ćursevi, levhe, vrata, prozori, listeri, ograde i dr. Poznat je i po izradi stolica za potrebe Svetog oca pri oba pastoralna pohoda Bosni i Hercegovini.
Prije Drugog svjetskog rata radnja je imala 360 radnika koji su radili u 14 zemalja, a nameštaj se izvozio u 40 država. Poslije rata radionica je nacionalizovana i pretvorena u pogon kompanije "Šipad", a Mulić je bio postavljen za direktora.
Tokom rata u Bosni i Hercegovini 1992-1995, kuća Mulić je oštećena, a sanirana je nakon rata.
Nematerijalna kulturna baština
Rezbarenje drveta u Konjicu uvršteno je na Preliminarni otvoreni spisak nematerijalne kulturne baštine 2012. godine od strane Federalnog ministarstva kulture i sporta. Proces nominovanja za konjičku drvenu proizvodnju počeo je 2014. godine, u saradnji sa Federalnim ministarstvom kulture i sporta i lokalnom zajednicom u Konjicu, koja nasljeđuje ovaj element.
Godine 2017. Konjičko drvorezbarstvo uvršteno je na UNESCO-ov Reprezentativni spisak nematerijalne kulturne baštine čovječanstva u Bosni i Hercegovini.
MOPD II
Mikrokefalijska osteodisplazijska primordijalna patuljastost tipa II (MOPD II) oblik je patuljastosti povezane s abnormalnostima mozga i skeleta. Karakteriziran je 1982. Ured za rijetke bolesti (ORD) Nacionalnog instituta za zdravstvo (NIH) označio je MOPD II kao rijetku bolest. To ukazuje da, u američkoj populaciji, MOPD (ili podtip MOPD) pogađa manje od 200.000 ljudi.
Povezan je s proteinom pericentrinom.
MIR660
Funkcija
mikroRNK (miRNK) su kratke molekule (20-24 nt) nekodirajuće RNK koje su uključene u posttranskripcijsku regulaciju ekspresije gena u višećelijskim organizmima, utičući i na stabilnost i na translaciju iRNK. miRNK se transkribiraju RNK-polimerazom II kao dio zatvorenih i poliadeniliranih primarnih transkripata (pri-miRNK), koji mogu biti proteina-kodirajući ili nekodirajući. Primarni transkript cijepa se enzimom drosha-ribonukleaza III, da bi se proizvelo približno 70 - nt prekursora miRNK matične petlje (pre-miRNK), koja se dalje cijepa pomoću citoplazmatske Dicer-ribonukleaze za stvaranje zrelih proizvoda miRNK i antisens miRNK sa zvijezdom (miRNK*). Zrela miRNA ugrađena je u RNK-inducirani kompleks za utišavanje (RISC), koji prepoznaje ciljane mRNK, preko nesavršenog uparivanja baza sa miRNK i najčešće rezultira translacijskom inhibicijom ili destabilizacijom ciljne mRNA. RefSeq predstavlja predviđenu matičnu petlju mikroRNK.
Cernik (Žumberak)
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Jastrebarsko.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Cernik je imao 11 stanovnika.
Napomena: ''Od 1880.do 1948. iskazivano pod imenom Crnik.''
Svjetsko prvenstvo u košarci 2014.
Svjetsko prvenstvo u košarci 2014. je bilo 17. izdanje Svjetskog prvenstva u košarci, prvenstva prije poznatog kao FIBA Svjetsko prvenstvo. Domaćin će biti Španija, i to je bilo zadnje prvenstvo koje će se održati u trenutnom četverogodišnjem ciklusu. Sljedeće Svjetsko prvenstvo u košarci će biti održano za pet godina, u 2019, na taj način će se resetirati ciklus i prvenstvo se neće igrati iste godine kao Svjetsko prvenstvo u nogometu. thumb|300px|Brojač izvan [[FIBA-inog sjedišta u Miesu, Švicarska od juna 2013.]]
Cernik (Žumberak)
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Cernik je imalo 25 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Mardin (pokrajina)
Pokrajina Mardin (tur.: Mardin ili) je pokrajina koja se nalazi u jugoistočnom dijelu Turske.
Svjetsko prvenstvo u košarci 2014.
Pobjednik se automatski kvalifkovao na Olimpijske igre 2016 u Rio de Janeiro, Brazil. Ukoliko Brazil osvoji prvenstvo, drugoplasirani će se kvalifikovati na Olimpijadu 2016 zato što se Brazil već kvalifikovao kao domaćin Olimpijskih igara.
Mardin (pokrajina)
Locirana u blizini tradicionalne granice između Anadolije i Mezopotamije, Pokrajina je naseljena različitim stanovništvom sastavljenim od Kurda, Arapa i Asiraca (koji su nekada bili i većinski narod) a trenutnu većinu u stanovništvu pokrajine čine Kurdi.
Svjetsko prvenstvo u košarci 2014.
Odabir domaćina
FIBA je započela proces dostavljnja kandidatura 10. januara 2008 i sve kandidature su dostavljene do 30. aprila 2008. Devet zemalja je iskazalo interes da budu domaćini prevnstva, i to Španija, Francuska, Danska, Rusija, Saudijska Arabija, Katar, Italija, Grčka, i Kina.
Mardin (pokrajina)
Prostire se na površini od 8.891 km2 a prema podacima iz 2010. godine u ovoj pokrajini je živjelo 744.606 stanovnika. Gustina naseljenosti iznosi 84 stanovnika/km2.
Popovača
mini|280px|Popovača, stara arhitektura Popovača je grad u Hrvatskoj, u Sisačko-moslavačkoj županiji.
Mardin (pokrajina)
Glavni grad pokrajine je Mardin.
Popovača
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Kutina.
Mardin (pokrajina)
Distrikti
mini|desno lijevo|200px|Podjela pokrajine na distrikte Pokrajina je podijeljena na slijedećih 10 distrikta:
Popovača
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, grad Popovača je imao 11.905 stanovnika, od čega u samoj Popovači 4.207.
Svjetsko prvenstvo u košarci 2014.
Odabir domaćina
Od ovih devet, samo su tri ušle u uži izbor FIBA-e: Kina koja je ugostila Azijsko prvenstvo u košarci 2009. kasnije te godine, Italija koja je zadnji put ugostila EuroBasket za žene 2007, i FIBA EuroBasket 2007 je ugostila Španija.
Popovača
Grad Popovača
Napomena: ''Nastao iz stare općine Kutina. Od 1857. do 1971. dio podataka sadržan je u gradu Kutini.''
Svjetsko prvenstvo u košarci 2014.
Odabir domaćina
23. maja 2009, nakon glasanja Centralnog odbora FIBA-e u Ženevi u kojem su kineski i španski predstavnici bili uzdržani, Kina je bila prva eliminisana u prvoj rundi glasanja. U završnoj rundi, Arvydas Sabonis i Saša Đorđević su objavili da je Španija osvojila pravo domaćinstva prvenstva sa jedanaest glasovi ispred osam glasova Italije.
Dvorane
Palacio de Deportes de la Comunidad de Madrid je glavna dvorana prvenstva, ugostit će finale i pola utakmica završnice. Ni jedna dvorana sa Svjetskog prvenstva 1986. se ponovo ne koristiti, trenutna madridska dvorana je izgrađena na mjestu gdje je stara dvorana uništena u požaru 2001, a ta dvorana je korištena 1986. Dvorane korištene na FIBA EuroBasketu 2007, dvorane u Granadi, Sevilli i Madridu će se opet koristiti. Jedna dvorana, Gran Canaria Arena, je jedina nova dvorana, izgrađena nakon što je odlučeno da će se prvenstvo igrati u Španiji. Ostali gradovi će biti domaćini grupa.
17. aprila 2010, Barcelona je dodana na listu gradova koji će ugostiti utakmice, što je dovelo do konane brojke od šest dvorana. Ovo će biti prvi put da je Barcelona dio velikog međunarodnog košarkaškog događaja nakon EuroBasketa 1997, na kojem je Palau Sant Jordi ugostila zavrpnicu prvenstva. Barcelona će ugostiti pola utakmica knockout faze, uključujući i polufinale.
Ispod je lista dvorana koje će se koristiti tokom Svjetskog prvenstva u košarci 2014. Connor Floor će biti oficijelni dobavljač košarkaških terena za svaku od šest dvorana.
Kvalifikacije
thumb|400px|Status ekipa koje imaju namjeru učestvovati na Svjetskom prvenstvu u košarci 2014. {{legend|#3F48CC|Kvalifikovani}} {{legend|#FFC90E|Eliminisani}} {{legend|#7F7F7F|Nisu učestvovali}} {{legend|#000000|Diskvalifikovani i suspendovani od strane FIBA-e}} {{legend|#C0C0C0|Nisu član FIBA-e}} 24 ekipe će učestvovati na Svjetskom prvenstvu u košarci 2014. Nakon Olimpijskih igri 2012, broj reprezentacija za prolaz iz FIBA Amerike je smanjen za jedan zato što su Sjedinjen Američke Države osvojile olimpijski turnir, te su se automatski kvalifikovali na Svjetsko prvenstvo 2014.
Kvalifikovane ekipe
Do 21. septembra 2013, dvadeset ekipa se kvalifikovalo za završnicu prvenstva 2014. Da bi popunili sva 24 mjesta na prvenstvu, FIBA je objavila četIRN ekipe koje su dobile pozivnice nakon sastanka u Barceloni, 3. februara 2014; oni su objavli spisak ekipa koje će se razmatrati za pozivnice nakon sastanka u Buenos Airesu, 23–24 novembra 2013. Centralni odbor FIBA-e je na sastanku u Buenos Airesu odlučio da ne smanjuje spisak kandidata za dobijanje pozivnica, što je značilo da svaka od 15 ekipa može biti izabrana na februarskom sastanku u Barceloni
1. februara 2014, FIBA je objavila da je pozivnice poslala Brazilu, Finskoj, Grčkoj i Turskoj.
Suspenzija Senegala
Na sastanku Centralnog odbora FIBA-e u Buenos Airesu, FIBA je suspendovala košarkaške saveze Gvatemale, Maroka i Senegala na neodređeno vrijeme "zbog nemogućnosti da funkcionišu kao upravna košarkaška tijela u svojim zemljama." Senegalski savez je prema izvještaju suspendovan zbog izmišljanja dobnog uzrasta na Svjetskom U-19 prvenstvo 2013 za muškarce i za žene; rezultati senegalskih reprezentacija su uklonjeni. 2. februara, FIBA je ukinula suspenziju senegalskom savezu nakon što su ispunile sve zahtjeve koje je nametnula FIBA, čime im je bio otvoren put za učešće na ovom Svjetskom prvenstvu.
Promjene pravila i formata
Ovo je prvi put da su nova proširena linija slobodnog bacanja, luk zabrane, i proširena linija za tri poena (6,6 m od koša u uglovima; 6,75 m na drugim mjestima) stupili na snagu na prvenstvima.
U 2010, osmina finala je igrana četiri dana, ili dvije utakmice po danu; u 2014, igraju se četiri utakmice po danu, i osmina finala se završava za dva dana. Od polufinala pa nadalje, za razliku od 2010. godine gdje su se oba poufinala igrla isti dan, i utakmica za treće mjesto i finale sljedeći dan, polufinala 2014. godine se igraju dva dana, zatim sutradan se igra utakmica za treće mjesto, a finale se igra dan poslije, ili jedna utakmica na dan. Konačno, razigravanje za 5. mjesto je ukinuto.
Žrijeb
Nije bilo restrikcija tokom žrijebanja ekipa iz šešira, osim sljedećeg:
Nakon žrijebanja ekipa u grupe, slijedio je još jedan žrijeb koji je odredio poziciju ekipa u grupama, a samim tim i raspored utakmica. U ovom žrijebu, postojala su četiri šešira, od "Šešira A" do "Šešira D", svaki odgovara svakoj grupi preliminarne runde i sadrži čest brojeva; ovdje, šešir koji odgovara izvučenoj grupi ekipa je žrijeban da bi se odredila njegovu poziciju i raspored utakmica, kao naprimjer od "A1" do "A6", za ekipe grupe A. Konačno, nakon što su grupe i raspored utakmica određeni, FIBA dodijeljuje grupe gradovima domaćinima preliminarne runde.
Bivši španski internacionalac Juan Antonio San Epifanio, hrvatski Dino Rađa, José Ortiz iz Portorika i Angolac Jean-Jacques Conceição su asistirali pri žrijebanju.
Grupa A, koja je uključivala evropske prvake Francusku, domaćine Španiju, i tradicionalno jaku Srbiju označena je kao "grupa smrti". Amerikanci su u međuvremenu izbjegli "kostur smrti" grupa A i B tako što su se smjestili u grupu C, postavivši revanš finala iz 2010 protiv Turske, kojoj je dodijeljena wild card, i kasnije moguđu knockout utakmicu protiv drugoplasirane evropske ekipe Litvanije.
Južnoameričko prvenstvo u košarci 2014
Južnoameričko prvenstvo 2014 u Isla Margarita, Venecuela je bio kvalifikacioni turnir za Američko prvenstvo 2015, te za Pan-američke igre 2015. Venecuela je pobjedila učesnika svjetskog prvenstva Argentina (koja je igrala sa sojom "B" ekipom) za osvajanje titule; ostale ekipe sa svjetskog prvenstva, Brazil (koji je također igrao sa svojom "B" ekipom), zavrpio je na trećoj poziciji pobjedivši Urugvaj. Sve četiri ekipe su se kvalifikovale na Američko prvenstvo u košarci 2015., dok su se samo najbolje tri kvalifikovale na Pan-američke igre 2015.
Azijski kup u košarci 2014
Azijski kup 2014 u Wuhan, Kina je bio kvalifikacioni turnir za Azijsko prvenstvo 2015 u Kini. Iran je pobjedio Kinseke Taipeie za osvajanje titule i konačno kvalifikovanje; ostale ekipe sa svejtskog prvenstva, Filipini, pobjedili su Kinu u utakmici za treće mjesto.
GiPS Tuzla
D.D. GiPS Tuzla (Gradski i prigradski saobraćaj) je operater javnog prijevoza na području Tuzlanskog kantona. Vlasnik GiPS-a je Junuzović kopex d.o.o. iz Lukavca. Firma je osnovana 1957. godine sa dva autobusa. 1960. su kupljena dva FAP autobusa, te 25 polovnih Leyland Titan spratnih autobusa koji su se koristili do 70tih. Već 1972. je firma imala 80 autobusa i 270 zaposlenika. 1975. kupuju prvi zglobni autobus, te te godine broje 114 autobusa i 27 linija.
Svjetsko prvenstvo u košarci 2014.
Centrobasket 2014
Centrobasket 2014 u Tepic, Meksiko je bio kvalifikacioni turnir za Američko prvenstvo 2015 i za Pan-američke igre 2015. Tri ekipe sa svjetskog prvenstva su osvojile prva tri mjesta. Meksiko je pobjedio Portoriko u finalu, dok je Dominikanska Republika zavrpnila na trećem mjestu pobjedivši Kubu. Sve četiri ekipe su se kvalifikovale na Američko prvenstvo u košarci 2015., dok su se samo najbolje tri kvalifikovale na Pan-američke igre 2015.
GiPS Tuzla
Nakon rata, dominantno se kupuju polovni Mercedes O405 i Den Oudsten Alliance B96. 2014. godine, Junuzović kopex preuzima 66,99% dionica u GiPS-u. Od tada počinje nabavka niskopodnih vozila Mercedes-Benz Citaro, MAN NLxx3 i Neoplan N4xxx. Također, GiPS Tuzla je prvi korisnik autobusa na CNG pogon u Bosni i Hercegovini.
Svjetsko prvenstvo u košarci 2014.
Kup Williama Jonesa 2014
Kup Williama Jonesa 2014 je bio prijateljsi turnir u New Taipei, Tajvan. Egipat je jedia ekipa sa svjetskog prvenstva koja je učestvovala; završili su na trečem mjestu. Iran je poslao njihov "B-tim", dok je Južna Koreja poslala ekipu koreanske košarkaške lige.
GiPS Tuzla
Trenutna flota je sačinjena najviše od Citara CNG, MAN NÜ313 CNG, Neoplan N4416Ü CNG i Lion's City CNG.
Svjetsko prvenstvo u košarci 2014.
Međunarodni košarkaški turnir Antibes 2014
Australija je osvojila ovaj prijateljski turnir održan u Antibesu, Francuka koji je organizovao Fédération Française de Basket-Ball. Filipini, Francuska i Ukrajina su ostale ekipe koje su učestvovale.
Preliminarna runda
thumb|400px|Trenutna rang lista ekipa. Kako su ekipe rangirane:
Najbolji igrači prvenstva
{| class=" multicol" role="presentation" style="border-collapse: collapse; padding: 0; border: 0; background:transparent; width:100%;"
Asistencije
{| class=" multicol" role="presentation" style="border-collapse: collapse; padding: 0; border: 0; background:transparent; width:100%;"
Najbolje ekipe prvenstva
{| class=" multicol" role="presentation" style="border-collapse: collapse; padding: 0; border: 0; background:transparent; width:100%;"
Skokovi
{| class=" multicol" role="presentation" style="border-collapse: collapse; padding: 0; border: 0; background:transparent; width:100%;"
Ukradene lopte
{| class=" multicol" role="presentation" style="border-collapse: collapse; padding: 0; border: 0; background:transparent; width:100%;"
Konačni poredak
Metoda rješavanja izjednačenosti:
Navodno australijsko namještanje
U zadnjoj utakmici grupne faze između Australije i Angole, Australija je odmarala njihovog ključnog igrača do kraja utakmice, dozvolivši Angoli da pobjedi rezultatom 91−83, nakon dvocifrenog vodstva Boomersa na poluvremenu. Australija je pala na treće mjesto, i time su omogućila da se suoče sa Sjedinjenim Američkim Državama u polufinalu umjesto u četvrtfinalu ukoliko bi završili drugi. Ovo "namještanje" je prepoznao Goran Dragić, čiju slovensku ekipu je pobjedila Litvanija u zadnjoj utakmici grupne faze, zbog čega su pali na drugo mjesto u grupi, i to bi dovelo do susreta sa amerikancima u četvrtfinalu ako stignu tako daleko. Dragić je molio FIBA-u "da učini nepto u vezi" s tim.
Odmah nakon što je Turska eliminisala Australiju u prvoj rundi, FIBA je objavila da su Boomersi po istragom zbog namještanja. Australijski selektor Andrej Lemanis odbacio je optužbe za namjeptanje, rekavši da je odmarao svoje igrače za sljedeću fazu, zbog teškog rasporeda prvenstva, dodavši na to "Mi uvijek, kao Australijanci, takmičimo se na pravi način."
26. novembra 2014, Australija je oslobođena optužni namještanja od strane FIBA-e.
Road show i turneja trofeja
Turneja trofeja Naismith se održava zbog promocije događaja, i završava početkom augusta. Trofej je bio izložen na NBA All-star utakmici 2014 u New Orleansu u februaru, nakon toga turneja je posjetila nekoliko zemalja u Latinskoj Americi, Evropi i Filipinima od aprila do sredine jula. Također je posjetila i Južnoafričku Republiku tokom finala Južnoafričke košarkaške lige u augustu.
Prije toga, FIBA i Španski košarkaški savez su održali road show koji je trajao od 2012 do 2014 posjetivši ključne španske gradove, a neke od konačnih postaja su bili gradovi domaćini, te Ljubljana, Slovenijatokom FIBA EuroBasketa 2013.
Lopta
30. januara, FIBA je otkrila službene lopte koje će biti korištene na Svjetskom prvenstvu. Dizajnirana je od strane Moltena, i "ovo će biti prva ikad specijalno razvijena i dizajnirana košarkaška lopta za određeno prvenstvo".
Maskote
31. januara, FIBA je otkrila maskote Svjetskog prevnstvaa: Olé i Hop. Imena Olé i Hop dolaze od riječi "alley-oop"; oni su direktno inspIRNsani logom Svjetskog prvenstva 2014, i imat će turneju po gradovima domaćinima prvenstva.
Pjesma prvenstva
"Sube la Copa" (od Hueccoa) je izabrana za službenu pjesmu FIBA Svjetskog prvenstva. Pjesma se, počevši od 27. augusta, može preuzeti sa iTunesa, Spotifyja i Deezera, i sva sredstva idu u fondacije FEB's Casa ŠPAana, Huecco's Fundacion Dame Vida, i FIBA's International Basketball Foundation.
Sudije
Sljedeće sudije su izabrane za prvenstvo
Michel Babatunde
Michel Babatunde (rođen 24. decembra 1992. u Lagosu, Nigerija) je nigerijski nogometaš koji trenutno igra za ukrajinski Volyn Lutsk. Igra na poziciji lijevog krila. Karijeru je započeo 2010. godine u Heartlandu. Najveći uspjeh u dresu Nigerije ostvario je učestvovanjem na Kupu konfederacija 2013. i Svjetskom prvenstvu 2014. godine.
Reprezentacija
Michel Babatunde je za Nigeriju debitovao 31. maja 2013. godine protiv Meksika.
Treće zasjedanje AVNOJ-a
Treće zasjedanje AVNOJ-a održano je u Beogradu 7. augusta 1945. Zadatak AVNOJ-a bio je da pripremi izbore za Ustavotvornu skupštinu, kao i da donese pojedine zakone. On je bio neka vrsta Privremene skupštine do proglašenja nove, poslije narodnih izbora. 10. augusta je pretvoreno u Privremenu narodnu skupštinu Demokratske Federativne Jugoslavije i nastavilo rad do 26. augusta 1945.
Treće zasedanje AVNOJ-a
Posle obrazovanja jedinstvene vlade, pristupilo se stvaranju vlada federalnih jedinica. Narodna vlada NR Srbije obrazovana je 9. aprila, NR Hrvatske 14. aprila, NR Makedonije 16. aprila, NR Crne Gore 17. aprila, NR Bosne i Hercegovine 27. aprila, a NR Slovenije 5. maja 1945. 7. augusta 1945. održano je Treće zasjedanje AVNOJ-a u Beogradu. On je proširen sa poslanicima posljednjeg jugoslovenskog parlamenta iz 1938. godine, koji se nisu kompromitovali saradnjom sa okupatorom, a takvih je bilo 36. Prošireni AVNOJ nazvan je Privremena narodna skupština, koja je donela niz važnih zakona. Posebno se ističu izborni zakoni za Ustavotvornu skupštinu i Zakon o agrarnoj reformi i kolonizaciji.