cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Proračunska tabela
alt=Libreoffice Calc Spreadsheet|mini|400x400piksel| [[LibreOffice Calc proračunska tabela ]]Proračunska tabela (eng. Spreadsheet) jest interaktivna računarska aplikacija za organizaciju, analizu i pohranu podataka u tabelarnom obliku. Elektronske proračunske tabele su kompjuterizovan pandan radnim listovima poznatim u računovodstvu. Program radi sa podacima unesenim u ćelije tabele. Svaka ćelija može sadržavati numeričke ili tekstualne podatke, ili rezultate formula koje automatski izračunavaju i prikazuju vrijednost na temelju sadržaja drugih ćelija. Proračunska tabela se također može koristiti i kao naziv za jedan takav elektronski dokument.
LANPAR, izdat 1969. godine, je prva elektronska proračunska tabela na mainframe računarima. VisiCalc je bio prva elektronička proračunska tablica na tadašnjim mikroračunarima, izdana za Apple II računar. Lotus 1-2-3 će kasnije biti dominantna aplikacija za DOS. U današnje vrijeme Microsoft Excel ima najveći tržišni udio na Windows i Macintosh platformama. Od pojave web aplikacija, uredski paketi sa proračunskim tabelama se mogu koristiti i unutar internet preglednika.
Mark Twain
Hvaljen je kao "najveći humorista kojeg su Sjedinjene Države proizvele", a William Faulkner ga je nazvao "ocem američke književnosti". Njegovi romani uključuju Avanture Toma Sojera (1876) i njihov nastavak, Avanture Haklberija Fina (1884), od kojih se potonji često naziva "Veliki američki roman". Napisao je Yankee na dvoru kralja Arthura (1889) i Pudd'nhead Wilson (1894), a zajedno sa Charlesom Dudleyjem Warnerom napisao je The Gilded Age: A Tale of Today (1873).
Zaradio je mnogo novca od svojih pisanja i predavanja, ali je ulagao u poduhvate koji su izgubili većinu novca – kao što je Paige Compositor, mehanički slagač koji je propao zbog svoje složenosti i nepreciznosti. Podnio je zahtjev za bankrot nakon ovih finansijskih neuspjeha, ali je vremenom prevladao svoje finansijske probleme uz pomoć izvršnog direktora Standard Oila Henryja Huttlestona Rogersa. Na kraju je u potpunosti isplatio sve svoje poverioce, iako ga je bankrot oslobodio toga.
Rođen je ubrzo nakon pojave Halleyjeve komete i predvidio je da će i on "izaći sa njom", umro je oko mjesec dana pre nego što je kometa prošla blizu Zemlje 1910.
Biografija
Mark Twain je rođen 30. novembra 1835. godine u gradiću Florida, država Missouri, samo oko 300 km udaljenom od indijanske teritorije.
Kada je imao 4 godine preselio se s roditeljima u Hannibal, Missouri, lučki gradić na Mississippiju sa oko 2000 stanovnika. Sa redovnim školovanjem je završio kada je imao 12 godina - 1847, kada mu je otac umro. Tad je postao pomoćnik i učenik dvojice vlasnika štamparije u Hannibalu. Kasnije je promijenio nekoliko poslova, uglavnom u vezi sa štampom. Do početka američkog građanskog rata (1861-1865) nekoliko godina je radio kao kormilar parnog broda na Mississippiju. 1861. je nakratko bio dobrovoljac u konfederacijskoj konjici.
Godine 1862. postao je reporter i humorist u listu Territorial Enterprise u Virginia Cityju, Nevada 1863. počeo je potpisivati svoje članke i ostale tekstove pseudonimom Mark Twain. (izraz mornara na Mississippiju koji je označavao da je voda dovoljno duboka da brod može proći).
Godine 1907. uručen mu je počasni doktorat univerziteta Oxford. Kada je umro ostavio je nezavršen autobiografski rad, koji je naknadno uredila i objavila 1924. godine njegova sekretarica Alberta Bigelow Paine.
Kvestor
Kvestor (lat. quaestor) je bio jedan od magistrata (državnih službenika) u Rimskoj republici.
Kvestori su bili odgovorni za državni trezor i uopšte za sva finansijska pitanja države i vojske. Položaj kvestora možda je ustanovljen još u doba Rimskog kraljevstva. Od oko 420. godine p. n. e. tributska skupština svake je godine birala četiri kvestora, a od 267. p. n. e. deset kvestora. Neki od kvestora imali su zaduženja u samom gradu Rimu, dok su drugi pratili rimske vojskovođe kao njihovi finansijski službenici ili su postavljani za namjesnike provincija ili za zamjenike namjesnika.
Danas visoki policijski službenici u Italiji nose naslov questore.
Kada Delić
Kada Delić je bosanskohercegovačka atletičarka, čija su specijalnost utrke u hodanju na 10 km. Članica je Atletskog kluba Sloboda iz Tuzle. Nastupila je kao prva atletičarka za Bosnu i Hercegovinu na Svjetskom prvenstvu 1993. u Stuttgartu. Osim toga, nastupila je na Olimpijskim igrama 1992. i 1996. godine.
Grb Arube
mini|desno|Grb Arube Grb Arube je dizajniran u Amsterdamu 1955. Postoji sedam elemenata na grbu:
NGC 1932
NGC 1932 je zvijezda i nalazi se u sazviježđu Zlatna riba. Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 2. novembra 1834. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Carl von Siemens
Njegov brat je Ernst Werner von Siemens, osnovač kompanije Siemens & Halske.
mini|200p|Grob Carl von Siemensa 1853, Carl Siemens je otputovao u St. Petersburg gdje je osnovao ogranak bratove kompanije Siemens & Halske. Imao je i ugovor za konstrukciju Ruske telegrafske mreže. U Englesku je otišao 1869., gdje je pomagao svom bratu Williamu, ali se vratio u Rusiju 1880ih. Nakon smrti svoga brata Wernera 1892. postao je izvršni direktor firme Siemens & Halske, mjesto sa kojeg je 1904. dao otkaz.
Za svoju službu u Rusiji car Nikola II ga je proglasio plemićem 1895.
Grb Američkih Djevičanskih ostrva
mini|desno|200px|Grb Američkih Djevičanskih ostrva
Đakovo
mini|280px|Đakovo, katedrala Đakovo je grad u Hrvatskoj, u Osječko-baranjskoj županiji.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazilo se u sastavu stare općine Đakovo.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, grad Đakovo je imao 27.745 stanovnika, od čega u samom Đakovu 19.491.
Grad Đakovo
Napomena: ''Nastao iz stare općine Đakovo. U 1971. sadrži dio podataka općine Viškovci, a u 1931. dio podataka sadržan je u općini Viškovci.''
Đakovo (naseljeno mjesto)
Napomena: ''Od 1857. do 1961. sadrži podatke za raseljena naselja Malo Nabrđe i Veliko Nabrđe.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Đakovo je imalo 20.317 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Popis 1910.
Napomena: ''Iskazano zajedno sa bivšim naseljima Malo Nabrđe i Veliko Nabrđe, koja su raseljena a zatim ukinuta. Podaci o stanovništvu ovih bivših naselja skupno su sadržani u naselju Đakovo.''
Admir Mujkić
Admir Mujkić (rođen 1972) bosanskohercegovački akademski grafičar. Diplomirao na Akademiji likovnih umjetnosti u Sarajevu, Odsjek za grafiku, u klasi profesora Dževada Hoze. Na istoj akademiji završio i postdiplomske studije.
Grafičke mape Admira Mujkića odlikuju se filigranski preciznim likovnim jezikom sa fantastičnim svijetom mitskih bića.
Bio je predsjednik je Udruženja likovnih umjetnika BiH. Docent na Akademiji likovnih umjetnosti u Sarajevu na odsjeku za Grafiku. Člam ULUBiH.
Živi i radi u Sarajevu.
Bogušići
Bogušići su naseljeno mjesto u gradu Goraždu, Bosna i Hercegovina.
Admir Mujkić
Izložbe
Izdvojena hronologija samostalnih i kolektivnih izložbi
100 godina AFI-ja... 100 zvijezda
Američki filmski institut definirao je kao "američku filmsku legendu" jednog glumca ili tim koji je snimao filmove tokom Zlatnog doba Hollywooda sa znatnom prisutnošću na ekranu u američkim igranim filmovima (najmanje 40-minutnim ili dužim) koji je na ekranu debitirao 1950. ili prije, odnosno koji je debitirao nakon 1950, ali koji je do smrti ostvario zaokruženo, kompletirano djelo.
Na vrhu su Humphrey Bogart i Katharine Hepburn, koji su zajedno nastupili u klasičnom filmu Afrička kraljica, za koji je Bogart nagrađen svojim jedinim Oscarom.
Dodatne činjenice
Među muškim legendama Laurence Olivier imao je najduži raspon karijere (59 godina), dok je Lillian Gish imala najduži među oba spola (75 godina). Marlon Brando, Sidney Poitier i Sophia Loren debitirali su na velikom ekranu u graničnoj, 1950. godini; za razliku od njih, u zvijezde koje se nisu kvalificirale za ovaj izbor zbog toga što su debitirale odmah nakon 1950. spadaju Jack Lemmon, Paul Newman, Shirley MacLaine i Clint Eastwood.
Trinaest legendi imalo je prelaz s nijemih na zvučne filmove: Joan Crawford, Greta Garbo, Barbara Stanwyck, Lillian Gish, Carole Lombard, Mary Pickford, Clark Gable, Charlie Chaplin, Gary Cooper, John Wayne, braća Marx, Buster Keaton i Edward G. Robinson. Braća Marx jedini su "tim" među legendama, dok je osam od njih činilo četiri legendarna para: Katharine Hepburn i Spencer Tracy, Fred Astaire i Ginger Rogers, Humphrey Bogart i Lauren Bacall te Clark Gable i Carole Lombard.
Većina ovih legendi rođena je u 20. stoljeću. U 19. su rođeni Humphrey Bogart, Fred Astaire, James Cagney, Charlie Chaplin, sva braća Marx, Buster Keaton i Edward G. Robinson od muškaraca te Mae West, Lillian Gish i Mary Pickford od žena. (Gish je posljednja preminula od ovih rođenih u 19. stoljeću.)
Osam legendi rođeno je u New York Cityju: Bogart, Cagney, braća Marx, Barbara Stanwyck, Mae West, Rita Hayworth, Lauren Bacall i Burt Lancaster. Trinaest ih je rođeno izvan Sjedinjenih Američkih Država: Cary Grant, Charlie Chaplin, Elizabeth Taylor i Laurence Olivier (Engleska), Ingrid Bergman i Greta Garbo (Švedska), Audrey Hepburn (Belgija), Marlene Dietrich (Njemačka), Claudette Colbert (Francuska), Vivien Leigh (Indija), Sophia Loren (Italija), Mary Pickford (Kanada) i Edward G. Robinson (Rumunija).
Zaključno s februarom 2021, Poitier i Loren jedini su s liste među živima. Među ženama je najranije preminula Jean Harlow (1937), a među muškarcima James Dean (1955). Posljednji je dosad preminuo Kirk Douglas (2020), koji, zaključno s 2021. godinom, ostaje legenda koja je živjela najduže. (Da bi ga pretekli, Poitier bi trebao živjeti barem do 2030, a Loren do 2037.)
Nominirani
Ukupno 500 zvijezda nominirano je za status top 50 "najvećih legendi filma" (po 250 glumaca i 250 glumica).
Među 225 muških zvijezda koje na kraju nisu dospjele na spisak bili su:
Ratna mornarica Sjedinjenih Američkih Država
United States Navy (USN ili skraćeno the Navy) je mornarica Sjedinjenih Američkih Država i kao takva dio oružanih snaga SAD. Ona je sa 333.488 aktivnih vojnika i 123.711 rezervista potencijalno najjača mornarica na svijetu u čijem se sastavu nalaze 281 brod i 3.700 aviona i helikoptera.
Uloga
Njena uloga je odbrana teritorija i interesa SAD na moru. U zadnje vrijeme, dolaskom terorističkih organzacija i njihovim globalnim jačanjem, Navy mijenja ulogu i služi kao prva udarna snaga u borbi protiv terora.
Početak
U početnim fazama američkog rata za nezavisnost Massachusetts je imao jedan vid vlastitih pomorskih snaga. O razlozima uspostave nacionalne mornarice raspravljalo se u drugom kontinentalnom kongresu. Pristalice su tvrdile da će mornarica štititi brodarstvo, braniti obalu i olakšati traženje podrške iz stranih zemalja. Protivnici ovakve ideje su zazuzimali stav da je suprostavljanje britanskoj kraljevskoj mornarici, tada najvećoj ratnoj mornarici na svijetu bi bio loš potez. 13. oktobra 1775. godine kontinentalni kongres je donio odluku o kupnji dva plovila koja će biti naoružana za plovidbu protiv britanskih trgovaca, ovom rezolucijom formirana je kontinentalna mornarica i smatra se prvim uspostavljanjem američke ratne mornarice. Kontinentalna mornarica je postigla mješovite rezultate; bila je uspješna u brojnim angažmanima i presrela je mnoga britanska trgovačka plovila, ali je izgubila dvadeset četiri svoja plovila i u jednom je trenutku smanjena na dva u aktivnoj službi. U augustu 1785., nakon što se rat za nezavisnost priveo kraju, Kongres je prodao Alliance, zadnji brod koji je ostao u kontinentalnoj mornarici zbog nedostatka sredstava za održavanje broda ili potporu mornarici.
Od ponovne uspostave do građanskog rata
SAD su bile bez mornarice gotovo jednu deceniju, ovakvo stanje je dovelo do izlaganja američkih trgovačkih brodova nizu napada berberskih pirata. Jedini oblik naoružanog pomorskog prisustva od 1790. godine do porinjanja prvi ratnih brodova američke ratne mornarice 1797. godine je bila U.S. Revenue-Marine, prethodnica obalne straže. Iako je ova služba provodila operacijje protiv pirata, djelovanja pirata su odstupala od njenih sposobnosti, tako da je kongres donio Pomorski akt it 1794. godine kojim je uspostavljena mornarica 27. marta 1794. godine. Ovaj akt je naložio izgradnju 6 fregata i njihovo opremanje posadama do oktobra 1797. godine uvedene su prve tri fregate u operativnu upotrebu USS United States, USS Constellation i USS Constitution. U periodu 1798-1799. godine je bila involvirana u kvazi ratu protiv Francuske. Od 1801. do 1805. godine u prvom berberskom ratu mornarica je branila američke trgovačke brodove od berberskih gusara, blokirala berberske luke i borila se protvi berberske flote.
Značajniju akciju akciju američka mornarica je imala tokom rata iz 1812. godine gdje je 11 puta pobijedila u dvobojima 1 na 1 protiv brodova britanske kraljevske mornarice. Pokazala se pobjedničkom u bitci kod jezera Erie čime je spriječeno da regija postane prijetnja američkim operacijama na tom području. Rezultat je bila velika pobjeda američke vojske na Niagarskoj granici rata i poraz indijanskih saveznika Britanaca u bitci kod Temze. Unatoč tome, američka mornarica nije uspjela spriječiti Britance da blokiraju svoje luke i iskrcaju trupe. Ali nakon što je rat 1812. završio 1815. godine, američka mornarica prvenstveno je usmjerila svoju pažnju na zaštitu američke brodske imovine, šaljući skavdrone na Karibe, Mediteran gdje je učestvovala u drugom berberskom ratu nakon čega je okončano piratstvo u toj regiji, južnoj Americi, Africi i Pacifiku. Od 1819. godine do izbijanja američkog građanskog afrički skvadorn je djelovao u suzbijanju trgovine robljem, zaplijenivši 36 brodova, iako je njezin doprinos bio manji od doprinosa mnogo veće britanske kraljevske mornarice. Tokom američko-meksičkog rata američka mornarica je blokirala meksičke luke, zaplijenivši ili spalivši meksičku flotu u Kalifornijskom zalivu te zauzela sve veće gardove na poluotoku Donja Kalifornija. U peridou 1846-1848. mornarica je uspješno koristila pacifički eskadron pod vodstvom komodora Roberta Stocktona i njegovih marinaca i plavih jakni kako bi olakšala zauzimanje Kalifornije velikim kopnenim operacijama koordiniranim s lokalnom milicijom organiziranom u kalifornijskom bataljonu. Mornarica je provela prvu veliku zajedničku operaciju amfibija američke vojske uspješno iskrcavši 12.000 vojnika s njihovom opremom u jednom danu na Veracruz, Meksiko. Kada su za bombardiranje Veracruza bili potrebni veći topovi, mornarički dobrovoljci iskrcali suvelike topove i upotrijebili ih u uspješnom bombardiranju i zauzimanju grada. Ovo uspješno iskrcavanje i zauzimanje Veracruza bio je otvoren put zauzimanju Mexico Cityja i kraju rata. Američka se mornarica etablirala kao faktor u vanjskoj politici Sjedinjenih Država djelovanjem komodora Matthewa Perryja u Japanu, što je rezultiralo Konvencijom iz Kanagawe 1854. godine.
Pomorska sila igrala je značajnu ulogu tokom američkog građanskog rata, u kojem je Unija imala izrazitu prednost nad Konfederacijom na morima.Blokada koju je provela Unija nad Konfederacijom je zatvorila izvoz i obalni saobraćaj. Riječna flotila koja je bila komponenta američke mornarice je vojnom kontrolom rijeka otežala komunikacije Konfederaciji, a Uniji iste olakšala. Tokom ovoga rata su prvi put upotrijebljeni željezni oklopni brodovi u bitci kod Hampton Roadsa 1862. godine, u kojoj se USS Monitor suprotstavio CSS  Virginiji. Međutim, dva desetljeća nakon rata, flota američke mornarice bila je zanemarena i tehnološki zastarjela.
20. vijek
S programom modernizacije započetim 1880ih godina kada su prvi ratni brodovi s čeličnom trupom stimulirali američku industriju čelika dolazi do nove epohe američke ratne mornarice koja je tad nosila sinonim "nova čelična mornarica". Ova brza ekspanzija američke mornarice i lahka pobjeda nad španskom mornaricom 1898. godine donijeli su novi status američkoj tehnologiji. Brza izgradnja pre-dreadnought, a kasnije i dreadnought dovela je američku mornaricu na nivo mornarica Ujedinjenog Kraljevstva i Njemačke. 1907. godine većina mornaričkih bojnih brodova, s nekoliko brodova za podršku, nazvanim Velika bijela flota, prikazana je u 14-mjesečnom oplovljavanju svijeta. 1911. godine mornarica dobiva prve avione čime dolazi do neformalnog uspostavljanja Američkog mornaričkog letećeg korpusa za zaštitu obalnih baza. Tek je 1921. američko pomorsko zrakoplovstvo uistinu počinje sa djelovanjem.
Prvi svjetski rat i međuratni period
Tokom Prvog svjetskog rata, američka mornarica potrošila je veći dio svojih resursa štiteći i isporučujući stotine hiljada vojnika i marinaca američkih ekspedicijskih snaga i ratne zalihe preko Atlantika u vodama napadnutim brodovima s krstaricama i transportnim snagama. Također se skoncentrisala na formiranje baraža Sjevernog mora. Deveta divizija borbenih brodova je došla u Veliku Britaniju gdje je služila kao Šesti borbeni skvadron britanske flote. Pomoću ove flote Britanci su povukli neke starije brodove, a posadu prerasporedili na manja plovila. Razarači i jedinice američkog pomorskog zrakoplovstva poput Sjeverne bombaške grupe pridonijele su protivpodmorničkim operacijama. Snaga mornarice Sjedinjenih Država rasla je u skladu s ambicioznim programom brodogradnje povezanim s Pomorskim zakonom iz 1916. godine.
Pomorska gradnja, posebno bojnih brodova, bila je ograničena pomorskom konferencijom u Washingtonu 1921–22. Nosači aviona USS Saratoga (CV-3) i USS  Lexington (CV-2) izgrađeni su na trupovima djelomično izgrađenih borbenih krstarica čija je gradnja bila otkazana. New Deal koristio je sredstva iz Administracije javnih radova za izgradnju ratnih brodova kao što su USS Yorktown (CV-5) i USS  Enterprise (CV-6). Do 1936. godine, dovršetkom USS Wasp (CV-7), maerička mornarica posjedovala je brodsku flotu od 165.000 tona deplasmana, premda je ta cifra nominalno zabilježena kao 135 000 tona u skladu s ugovornim ograničenjima. Franklin D. Roosevelt cijenio je mornaricu i pružio joj snažnu potporu. Zauzvrat, visoki čelnici bili su željni inovacija i eksperimentirali su s novim tehnologijama, poput magnetskih torpeda, formirali strategiju poznatu kao "Ratni plan narandže" za pobjedu na Tihom oceanu u hipotetičkom ratu s Japanom koji će na kraju postati stvarnost.
Sastav
Krajem Drugog svjetskog rata, američka mornarica je podijeljena u u združene jedinice (flote) podijeljene po operacionim područjima. Zbog kasnije izvršene reorganizacije, brojevi jedinica ne odgovaraju redoslijedu (1. flota je pregrupirana i time postala 3. itd.). Po opercionim područjima podjeljene flote:
Osim brodova, u sastavu mornarice se nalaze zračne i pješadijske jedinice, te jedinice za specijalne namjene (npr. Navy Seals).
Atmosferska optika
mini|desno|300px|Do raznobojnosti ili šarolikosti neba često dolazi usljed rasijanja svjetlosti od čestica i zagađenja, kao na ovoj fotografiji zalaska Sunca tokom [[Požari u Kaliforniji 2007.|požara u Kaliforniji u oktobru 2007.]] Atmosferska optika jest grana optike koja se bavi time kako jedinstvena svojstva Zemljine atmosfere uzrokuju širok raspon spektakularnih optičkih fenomena. Plava boja neba direktan je rezultat Rayleighovog rasijanja, koje preusmjerava Sunčevu svjetlost s višom frekvencijom (plava) nazad u posmatračevo vidno polje. Zbog toga što se plava svjetlost lakše rasijava od crvene, Sunce poprima crvenkastu nijansu kad se posmatra kroz gustu atmosferu, kao prilikom izlaska ili zalaska. Dodatne čestične tvari na nebu mogu rasijati različite boje pod različitim uglovima stvarajući lijep sjaj na nebu u sumrak i zoru. Rasijavanje od kristala leda i drugih čestica u atmosferi odgovorno je za halo, crvenilo neba, koronu, krepuskularne zrake i lažno Sunce. Varijacija u ovim vrstama pojava nastaje usljed različitih veličina čestica i njihovih geometrije.
Miraži su optički fenomeni u kojima su svjetlosne zrake savijene zbog toplotnih varijacija u indeksu prelamanja zrâka, što proizvodi razbacane ili jako izobličene slike udaljenih predmeta. U ostale dramatične optičke fenomene povezane s ovim spada efekt Nove Zemlje, prilikom kojeg se čini da Sunce izlazi ranije nego što je predviđeno i u deformiranom obliku. Spektakularan oblik refrakcije dešava se pri temperaturnoj inverziji, a zove se fatamorgana, prilikom koje predmeti na horizontu ili čak iza horizonta, kao što su ostrva, litice, brodovi ili ledeni bregovi, izgledaju izduženi i izdignuti, kao "dvorci iz bajki".
Duge su rezultat kombinacije unutrašnje refleksije i disperzivne refrakcije svjetlosti u kišnim kapima. Pojedinačna refleksija od mnoštva kišnih kapi proizvodi dugu, čija se ugaona veličina na nebu kreće od 40° do 42°, s crvenom bojom na vanjskoj strani. Dvostruke duge nastaju od dviju unutrašnjih refleksija s ugaonom veličinom od 50,5° do 54°, s ljubičastom bojom na vanjskoj strani. Budući da se duge vide kad je Sunce za 180° udaljeno od njihovog centra, one su izraženije što je Sunce bliže horizontu.
Veličina Sunca i Mjeseca
desno|250px|mini|Usporedba između relativnih veličina Mjeseca i oblaka u različitim tačkama na nebu
U Knjizi o optici (1011–1022) Alhazen (Ibnul-Hejsem) tvrdio je da se vid dešava u mozgu i da lično iskustvo ima efekt na ono što ljudi vide i kako to vide, te da su vid i percepcija subjektivni. Suprotstavljajući se Ptolemejevoj teoriji refrakcije u vezi s tim zašto Sunce i Mjesec ljudima djeluju veći kad su na horizontu nego kad su uviše na nebu, redefinirao je ovaj problem u smislu percipiranog umjesto stvarnog povećanja. Rekao je da prosuđivanje udaljenosti nekog predmeta zavisi od postojanja neprekinutog niza predmeta koji se nalaze između posmatranog predmeta i posmatrača. U slučaju Mjeseca, međutim, takvih predmeta nema. Stoga, budući da veličina predmeta zavisi od njegove posmatrane udaljenosti, što je u ovom slučaju netačno, Mjesec izgleda veći na horizontu. Zahvaljujući djelima Rogera Bacona, Johna Pechama i Witela zasnovanim na Alhazenovom objašnjenju, Mjesečeva iluzija postepeno je postala prihvaćena kao psihološki fenomen, a Ptolemejeva teorija odbačena je u 17. stoljeću. Više od 100 godina naučnici koji proučavaju vid provode istraživanja o Mjesečevoj iluziji, a svi su oni bili psiholozi koji su se specijalizirali za ljudsku percepciju. Nakon pregledavanja mnogih različitih objašnjenja, u svojoj knjizi Misterija Mjesečeve iluzije (2002) Ross i Plug zaključili su da se "nijedna teorija nije pokazala pobjedničkom".
Obojenost neba
mini|200px|desno|Kad se nebo gleda s [[visina|visine, kao što je ovaj pogled iz aviona, boja neba varira od blijede do tamne na visinama koje se približavaju zenitu.]] Svjetlost s neba rezultat je rasijanja Sunčeve svjetlosti, što dalje rezultira plavom bojom koju percipira ljudsko oko. Kad je dan sunčan, Rayleighovo rasijanje daje nebu plavi gradijent – tamna nijansa u blizini zenita, svijetla blizu horizonta. Svjetlost koja dolazi odozgo nailazi na 1/38 zračne mase na koju nailazi svjetlost koja ide putanjom duž horizonta. Dakle, manje čestica rasijava snop Sunčeve svjetlosti u zenitu i stoga je svjetlost u tamnijoj nijansi plave. Plavetnilo je na horizontu zbog toga što je plava svjetlost koja dolazi iz velikih udaljenosti također preferencijalno rasijana. Ovo rezultira crvenim pomakom udaljenih izvora svjetlosti koji kompenzira plava nijansa rasijane svjetlosti u vidnom polju. Drugim riječima, crvena svjetlost također se rasijava; ako to čini u tački jako udaljenoj od posmatrača, ima mnogo veću šansu da dođe do posmatrača nego plava svjetlost. Na udaljenostima koje se približavaju beskonačnosti rasijana svjetlost stoga je bijela. Daleki oblaci ili snježni vrhovi planina djelovat će žuti iz tog razloga; taj efekt nije očit u vedrim danima, ali je veoma naglašen kad oblaci pokrivaju vidno polje, reducirajući plavu nijansu rasijane Sunčeve svjetlosti.
Rasijanje usljed čestica veličine molekula (kao u zraku) veće je prema naprijed i nazad nego bočno. Pojedinačne kapi vode izložene bijeloj svjetlosti proizvest će skup obojenih prstenova. Ako je oblak dovoljno gust, rasijanje od više kapi vode "isprat će" skup obojenih prstenova i proizvesti ispranu bijelu boju. Prašina iz Sahare kreće se oko južne periferije suptropskog pojasa visokog pritiska i dolazi na jugoistok SAD-a tokom ljeta, što mijenja boju neba iz plave u bijelu i dovodi do povećanja broja crvenih zalazaka Sunca. Njeno prisustvo negativno utječe na kvalitet zraka tokom ljeta s obzirom na to da povećava broj čestica u zraku.
mini|lijevo|Purpurno nebo iznad opservatorije [[Opservatorija La Silla|La Silla. ]] Nebo može poprimiti razne boje, kao što su crvena, narančasta, ružičasta i žuta (naročito blizu zalaska ili izlaska Sunca) i crna noću. Efekti rasijanja također djelomično polariziraju svjetlost s neba, što je najistaknutije pod uglom od 90° od Sunca.
Obojenost oblaka
mini|250px|Primjer [[Iridescencija oblaka|iridescencije altokumulusa i cirokumulusa]] mini|250px|Refleksija nijansi ružičaste boje na sivim [[stratokumulusima prilikom zalaska Sunca]] Boja oblaka, viđena sa Zemlje, govori mnogo o tome šta se dešava unutar datog oblaka. Gusti troposferski oblaci imaju visoku reflektivnost (70% do 95%) širom vidljivog spektra. Sitne čestice vode gusto su zbijene i Sunčeva svjetlost ne može prodrijeti duboko u oblak prije no što bude izreflektirana, što oblaku daje njegovu karakterističnu bijelu boju, naročito kad se gleda odozgo. Kapljice u oblacima imaju tendenciju da efikasno rasiju svjetlost, tako da se jačina solarnog zračenja smanjuje sa dubinom. Kao rezultat, baza oblaka može varirati od veoma svijetle do veoma tamne sive, u zavisnosti od gustoće oblaka i toga koliko se svjetlosti reflektira ili prenosi nazad do posmatrača. Rijetki oblaci mogu izgledati bijeli ili se može činiti da su primili boju njihova okruženja ili pozadine. Visokotroposferski i netroposferski oblaci izgledaju većinom bijeli ako se u potpunosti sastoje od kristala leda i/ili superhladnih kapljica vode.
Kako troposferski oblak sazrijeva, guste kapljice vode mogu se spojiti i proizvesti veće kapi, koje se dalje ponovo mogu spojiti u kapi dovoljno velike da padnu kao kiša. Ovim procesom of akumulacije prostor između kapkjica postaje sve veći i veći, dozvoljavajući svjetlosti da prodre dublje u oblak. Ako je oblak dovoljno velik, a kapljice u njemu na dovoljnom međusobnom rastojanju, može se desiti da se postotak svjetlosti koji ulazi u oblak ne reflektira nazad prije before nego što bude apsorbiran. Jednostavan primjer ovoga jest to što se može vidjeti dalje pri jakoj kiši nego pri gustoj magli. Upravo ovaj proces refleksije/apsorpcije uzrokuje da se boja oblaka mijenja u rasponu od bijele do crne.
Ostale boje prirodno se pojavljuju u oblacima. Plavkasto-siva rezultat je rasijanja svjetlosti unutar oblaka. U vidljivom spektru plava i zelena nalaze se na kraćem kraju vidljivih talasnih dužina svjetlosti, dok su crvena i žuta na dužem kraju. Kapljice vode lakše rasijavaju kratke zrake, a kod dugih je veća vjerovatnoća da će biti apsorbirane. Plavkasta boja dokaz je da takvo rasijanje proizvode kapi veličine kišnih u oblacima. Primjesa zelenkaste boje u oblaku pojavljuje se kad Sunčevu svjetlost rasije led. Kumulonimbus koji odašilje zelenu boju znak je da je to jaka grmljavinska oluja, koja može donijeti jaku kišu, grad, jake vjetrove i tornada. Žućkasti oblaci mogu se pojaviti od kraja proljeća do rane jeseni tokom sezone šumskih požara. Žuta boja nastaje usljed prisustva zagađivača u dimu. Žućkasti oblaci uzrokovani prisustvom dušikovog dioksida ponekad se vide u urbanim područjima s visokim nivoima zagađenja zraka.
Crveni, narančasti i ružičasti oblaci javljaju se gotovo potpuno prilikom izlaska i zalaska Sunca i rezultat su rasijanja Sunčeve svjetlosti u atmosferi. Kad je ugao između Sunca i horizonta manji od 10%, kao što je odmah nakon izlaska ili odmah prije zalaska Sunca, Sunčeva svjetlost postaje precrvena usljed refrakcije bilo kojih boja osim onih s crvenkastom nijansom. Oblaci ne poprimaju tu boju; oni reflektiraju duge i nerasijane zrake Sunčeve svjetlosti, koji su dominantni u ovim satima. Ovaj efekt vrlo je sličan tome kao kad bi neko trebao prouzrokovati crvenu tačku na bijelom listu (npr., laserskim pokazivačem). U kombinaciji s velikim, sazrelim olujnim oblacima ovo može proizvesti da oblaci izgledaju crveni kao krv. Oblaci izgledaju tamniji u području blizu infracrvenog zato što voda apsorbira solarno zračenje na tim talasnim dužinama.
Halo
mini|Čovjek ispred kompleksnog haloa Halo (grč. ἅλως) jest optički fenomen koji nastaje usljed međudjelovanja svjetlosti od Sunca ili Mjeseca s kristalima leda u atmosferi, što rezultira obojenim ili bijelim lukovima, prstenovima ili tačkama na nebu. Mnogi haloi pozicionirani su blizu Sunca ili Mjeseca, ali ostali se nalaze drugdje, čak i na suprotnom dijelu neba.
Postoji mnogo tipova ledenih haloa. Proizvode ih kristali leda u cirusima ili cirostratusima visoko u gornjoj troposferi, na visini od 5 do 10 km, ili, pri vrlo hladnom vremenu, kristali leda zvani ledene iglice koji lebde u zraku na malim visinama. Naročit oblik i orijentacija kristala odgovorni su za tipove haloa. Kristali leda reflektiraju i prelamaju svjetlost, koja se može rastaviti na boje zbog disperzije. Oni se ponašaju kao prizme i ogledala, prelamajući i reflektirajući Sunčevu svjetlost između njihovih strana, šaljući zrake svjetlosti u posebnim smjerovima. Kod kružnih haloa preferirana ugaona udaljenost iznosi 22 i 46 stepeni od kristala leda koji ih proizvode. Atmosferski fenomeni, kao što je halo, korišteni su u pučkoj meteorologiji kao empirijsko sredstvo za prognoziranje vremena: njihovo prisustvo, navodno, ukazuje na približavanje toplog fronta i kiše povezane s njime.
Lažno Sunce
mini|Vrlo svijetla lažna Sunca u [[Fargo (Sjeverna Dakota)|Fargu (Sjeverna Dakota). Uočite lukove haloa koji prolaze kroz svako lažno Sunce.]] Lažna Sunca ili pasunca čest su tip haloa, a karakterizira ih pojava dviju blago obojenih svijetlih tačaka lijevo i desno od Sunca na udaljenosti od oko 22° i istoj visini iznad horizonta. Obično ih uzrokuju šestougaoni kristali leda. Ovi kristali imaju tendenciju da se horizontalno poravnaju dok tonu kroz zrak, što uzrokuje da prelamaju Sunčevu svjetlost nalijevo i nadesno, usljed čega nastaju dva lažna Sunca.
Kako se Sunce više uzdiže, zrake koje prolaze kroz kristale idu sve više ukoso od horizontalne ravni. Njihov se ugao devijacije povećava i lažna Sunca udaljavaju se od Sunca. Međutim, ona uvijek ostaju na istoj visini kao i Sunce i obojena su crveno na strani najbližoj Suncu. Dalje prema vani boje se mijenjaju u plavu ili ljubičastu. Ipak, one se značajno preklapaju i stoga su prigušene, rijetko čiste ili zasićene. Boje lažnog Sunca na kraju se stapaju u bijelu boju parhelične kružnice (ako je potonja vidljiva).
Teoretski je moguće predvidjeti oblike lažnih Sunca kakvi bi bili na drugim planetama i njihovim satelitima. Mars bi mogao imati lažna Sunca koja su formirali i vodeni led i CO2-led. Na divovskim plinovitim planetama – Jupiteru, Saturnu, Uranu i Neptunu – ostali kristali formiraju oblake amonijaka, metana i drugih supstanci koje mogu proizvesti haloe sa četiri ili više lažnih Sunca.
Glorija
desno|mini|Sunčeva glorija u pari iz [[termalni izvor|termalnog izvora]]
Čest optički fenomen koji uključuje kapljice vode jest glorija. Ovaj fenomen veoma je nalik na halo (aureolu) oko glava svetaca na ikonama zato što se pojavljuje oko glave posmatrača, a uzrokuje ga povratno rasijanje svjetlosti (kombinacija difrakcije, refleksije i refrakcije) prema njenom izvoru od strane oblaka ili kapljica vode iste veličine. Gloriju karakterizira više obojenih prstenova, s tim da je crvena u krajnjem vanjskom, a plava/ljubičasta u krajnjem unutrašnjem prstenu.
Ugaona udaljenost mnogo je manja nego kod duge i kreće se u rasponu od 5° do 20°, u zavisnosti od veličine kapljica. Glorija se može vidjeti samo kad se posmatrač nalazi direktno između Sunca i oblaka kapljica koje prelamaju svjetlost. Stoga se obično vidi za vrijeme leta, kad okružuje sjenu aviona na oblacima (ovo se često naziva pilotskom glorijom). Glorije se također mogu vidjeti s planina i visokih zgrada, kad su oblaci ili magla ispod nivoa na kojem je posmatrač ili u danima s niskom maglom. Glorija je povezana s antihelionom, još jednim optičkim fenomenom.
Duga
mini|desno|Dvostruka duga i prekobrojne duge na unutrašnjoj strani primarnog luka. Sjenka glave fotografa označava centar duginog kruga ([[antisolarna tačka).]] Duga je optički i meteorološki fenomen koji uzrokuje pojavljivanje spektra svjetlosti na nebu kada Sunčeva svjetlost obasjava kapljice vlage u Zemljinoj atmosferi. Ima oblik višebojnog luka. Duge izazvane Sunčevom svjetlošću uvijek se pojavljuju na dijelu neba direktno nasuprot Suncu, ali ne nastaju dalje od 42 stepena iznad horizonta za posmatrače na zemlji. Da bi ih vidio pod većim uglovima, posmatrač bi trebao biti u avionu ili blizu vrha planine jer bi inače duga bila ispod horizonta. Što su veće kapljice koje su formirale dugu, to će ona biti svjetlija. Duge su najčešće tokom poslijepodnevnih grmljavinskih oluja ljeti.
Duga obuhvata kontinuiran spektar boja; različite pruge (uključujući broj pruga) artefakt su ljudskog vida u boji i nikakva pruga bilo koje vrste ne vidi se na crno-bijeloj fotografiji duge (samo blaga gradacija intenziteta do maksimuma, zatim blijeđenje do minimuma na drugoj strani luka).
Miraž
mini|350px|Različite vrste miraža na jednom mjestu snimljene tokom šest minuta. Najgornji umetnuti okvir prikazuje donji miraž [[Ostrva Farallon|otočja Farallon. Drugi umetnuti okvir prikazuje zeleni blijesak na lijevoj strani. Dva donja okvira i glavni okvir prikazuju gornje miraže otočja Farallon. U ova tri okvira gornji miraž evoluira iz miraža s tri slike u miraž s pet slika i nazad u miraž s dvije slike. Takav prikaz u skladu je s fatamorganom.]] Miraž je prirodni optički fenomen koji nastaje zbog loma svjetlosti u atmosferi, kada raslojavanje atmosfere nije jednoliko, pa nastaje totalno odbijanje (refleksija) svjetlosti među različito zagrijanim slojevima atmosfere, te savijanje zraka svjetlosti. Riječ potječe od francuske riječi mirage, a ona od latinskog glagola mirare, što znači "gledati, čuditi se".
Za razliku od halucinacije, miraž je pravi optički fenomen koji se može snimiti kamerom, s obzirom na to da se zrake svjetlosti zapravo lome i formiraju lažnu sliku na mjestu posmatrača. Međutim, ono što slika predstavlja određeno je interpretativnim sposobnostima ljudskog uma. Naprimjer, donji miraži na kopnu vrlo se lahko mogu zamijeniti za odraze od male vodene površine.
Miraži se mogu kategorizirati kao donji, gornji i fatamorgane, vrsta gornjeg miraža koja se sastoji od niza neobično razrađenih, vertikalno naslaganih slika, koje tvore miraž koji se brzo mijenja.
Zeleni bljeskovi i zelene zrake optički su fenomeni koji se javljaju ubrzo nakon zalaska ili prije izlaska Sunca, kada je zelena mrlja vidljiva, obično ne duže od sekunde ili dvije, iznad Sunca ili zelena zraka izbija iz tačke zalaska Sunca. Oni su zapravo su grupa fenomena koji proizlaze iz različitih uzroka, a neki su češći od drugih. Mogu se posmatrati s bilo koje visine (čak i iz aviona). Obično se vide na neometanom horizontu, kao što je iznad okeana, ali su mogući i iznad vrhova oblaka i planinskih vrhova.
Također se može posmatrati zeleni bljesak s Mjeseca i svijetlih planeta na horizontu, uključujući Veneru i Jupiter.
Hrastovec pod Bočem
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Slovenska Bistrica.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Hrastovec pod Bočem je imao 103 stanovnika.
Napomena: ''Do 1998. iskazivano pod imenom Hrastovec.''
Biciklizam na Olimpijskim igrama 2016.
Biciklistička takmičenja na OI 2016. u Rio de Janeiru održana su od 6. do 21. augusta, a sastojala su se od 18 disciplina. Program je bio identičan onome s prethodnih Olimpijskih igara.
Zemlje učesnice
Brazil, kao domaćin, dobio je garantirana kvotna mjesta u slučaju da se brazilski takmičari ne kvalificiraju.
Raspored takmičenja
J = jutarnji program; V = večernji program LK = leteći krug; BU = bodovna utrka; EU = eliminacijska utrka; PP = pojedinačna potjera; SR = Scratch Race, H = hronometar
NGC 6359
NGC 6359 (također poznat kao MCG 10-25-1, PGC 60025 i UGC 10804) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 136 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Zmaj. Najveći prečnik je 1,30 (51 hiljada sg) a najmanji 0,9 uglovnih minuta (36 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Heinrich Louis d'Arrest 27. oktobra 1861. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Kvint Fabije Piktor
Kvint Fabije Piktor (lat. Quintus Fabius Pictor, rođen oko 260. p. n. e., umro oko 190. p. n. e.) bio je jedan od prvih rimskih historičara i vjerovatno prvi u nizu analista, koji pripadaju arhajskom periodu rimske književnosti. Kao pripadnik uglednog roda Fabijevaca, bio je unuk slikara (pictor na latinskom) Gaja Fabija Piktora. Bio je član rimskog senata i borio se protiv Gala 225. godine p. n. e. i protiv Kartagine u drugom punskom ratu. Nakon poraza kod Kane bio je član rimskog izaslanstva koje je 216. p. n. e. poslato u Delfe da traži savjet proročišta.
Fabije je krajem 3. vijeka p. n. e. napisao "Anale" (Annales) na grčkom jeziku. Smatra se pripadnikom analističke historiografske tradicije, premda u neznatnim sačuvanim fragmentima njegovog djela nema dokaza da je zaista i pisao analistički, uprkos tome što bi na to upućivao naziv "Anali". Njegovo je djelo počinjalo od dolaska Eneje u Lacio, a kao glavne izvore koristio je razne zapise koji su se čuvali u njegovoj vlastitoj porodici i u drugim važnim rimskim porodicama, te svećeničke hronike i spiskove magistrata. Prema Dionisiju Halikarnašaninu, Fabije je osnivanje Rima datirao u "prvu godinu osme olimpijade", dakle u 747. godinu stare ere. Djelo se završavalo prikazom drugoga punskog rata (do 217. p. n. e.), u kome je i sam učestvovao i za čije je izbijanje svu odgovornost svaljivao na Kartaginu, posebno na kartaginsku porodicu Barka kojoj su pripadali Hamilkar i Hanibal.
Izgleda da su Fabijevi podaci bili prilično pouzdani. "Anale" su kao historijski izvor koristili Polibije, Tit Livije i Dionizije Halikarnašanin, a na latinski je bio preveden do Ciceronovog doba.
Ryūkyū
mini|Položaj Ryūkyū-otoka Ryu Kyu su Japanu pripadajući otoci u Istočnom kineskom moru (Pacifik) jugo-istočno od Japana, koji se prostiru preko 1.500 km između Kyūshū i Tajvana. Svi otoci se nazivaju Ryu Kyu lancem (jap, 琉球列島 Ryūkyū-rettō).
Lanfear
Lanfear je imaginarni lik iz serijala epske fantastike Točak vremena. Lanfear je bila Aes Sedai u Dobu legendi. Ona se tada zvala Mirijam. Volila je Lijusa Terina Telamona, ali ju je on odbio. Napravila je veliki metež na vjenčanju Lijusa i Ilijene, njegove žene. Lanfear je počela da istražuje u istraživačkim timovima. Na kraju je slučajno otvorila rupu u zatvoru Mračnog. Za zatvor Mračnog mislila je da je novi izvor energije. Ona je postala jedna od Izgubljenih, trinaestoro najmoćnijih Aes Sedai iz Doba legendi. Nazvala je sebe Lanfear, što znači kći noći. Imala je veliku moć nad Tel'alan'riodom, svijetom snova. Bila je guverner u osvojenim oblastima tokom rata Sijenke i Svijetlosti u Dobu Legendi. Ljudi su se plašili i da sanjaju, jer ih je posjećivala i kažnjavala u snu. Bila je zarobljena, zajedno sa drugim Izgubljenima u zatvoru Mračnog, nakon što je Lijus Terin zatvorio rupu koju je napravila. Po lomljenju pečata, nazvala se Selenom i pokušala da okrene Sijenci Randa al'Tora, ponovorođenog Lijusa Terina Telamona. Ubila ju je Moraina, jedna Aes Sedai. Vjeruje se da ju je Mračni vaskrsnuo u tijelu mlade žene po imenu Cyndane. Cyndane u prevodu znači zadnja šansa.
Forsaken (Wheel of Time)
NLRP3
Porodica proteina NLR sa pirinskim domenom 3 (NLRP3) (ranije poznata kao NACHT, LRR i PYD domeni koji sadrže protein 3 [NALP3] i kriopirin), jest protein koji je kod ljudi kodiran genom NLRP3 sa dugog kraka hromosoma 1. NLRP3 je eksprimiran pretežno u makrofagima i kao komponenta inflamasoma,  otkriva produkte oštećenih ćelija kao što su vanćelijski ATP i kristali mokraćne kiseline. Aktivirani NLRP3 zauzvrat pokreće imunski odgovor. Mutacije u genu NLRP3 povezane su sa brojnim organskim specifičnim autoimunim bolestima.
Nomenklatura
NACHT, LRR i PYD su akronimi za: Protein 3 koji sadrži NACHT, LRR i PYD domene se također naziva:
Alternativni rok
Alternativni rok (često nazivan alternativna muzika, alt-rok ili jednostavno alternativa) jest kategorija rok-muzike koja se pojavila u sedamdesetim godinama 20. stoljeća i postala popularna 1990-ih. "Alternativa" se odnosi na razlikovanje ovog žanra od mainstream ili komercijalne rok ili pop-muzike. Izvorno značenje pojma bilo je šire i odnosilo se na muzičare na koje je utjecao muzički stil ili nezavisni "uradi sam" etos pank-roka kasnih 1970-ih.
Tradicionalno se alternativni rok razlikuje po zvuku, društvenom kontekstu i regionalnim korijenima. U 1980-ima, časopisi, univerzitetske radijske emisije i usmena tradicija povećali su vidljivost i naglasili raznolikost različitih stilova (i muzičkih scena) alternativnog roka, kao što su noise pop, indie rok, grunge i shoegaze. U septembru 1988. Billboard je uveo "alternative" u svoj sistem klasifikacije ljestvica kako bi odražavao rast formata na radio postajama u Sjedinjenim Državama, kao što su KROQ-FM u Los Angelesu i WDRE-FM u New Yorku, koje su puštale muziku underground, nezavisnih i nekomercijalnih rok-umjetnika.
U početku je nekoliko alternativnih stilova postiglo manje priznanje mainstreama, a neke grupe poput R.E.M. i Jane's Addiction potpisale su za velike izdavačke kuće. Međutim, većina alternativnih grupa ostala je potpisana za nezavisne izdavačke kuće i dobila je relativno malo pozornosti mainstream radija, televizije ili novina. Probojem Nirvane i popularnošću grunge i britpop pokreta 1990-ih, alternativni rok ušao je u muzički mainstream, a mnogi alternativni bendovi postali su uspješni.
Grupe kao što su The White Stripes i The Strokes postigle su uspjeh početkom 2000-ih, utječući na val novih alternativnih rok grupa inspiriranih garažnim rokom, post-pankom i novim valom.
NLRP3
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 1.036  aminokiselina, a molekulska težina  118.173 Da.
Funkcija
NLRP3 je komponenta urođenog imunskog sistema koja funkcionira kao receptor za prepoznavanje uzoraka (PRR) koji prepoznaje molekulskii uzorak povezan s patogenom (PAMP). NLRP3 pripada NOD-olikim receptorima (NLR) potporodice NR-ova i NLRP3 zajedno sa adapterskim ASC proteinom PYCARD formira kaspaza-1 aktivirajući kompleks poznat kao NLRP3 inflamasom. NLRP3 u odsustvu aktivirajućeg signala održava se u neaktivnom stanju u kompleksu sa HSP90 i SGT1 u citoplazmi. NLRP3 inflamasom detektuje signale opasnosti kao što su kristalna mokraćna kiselina i vanćelijski ATP koje oslobađaju oštećene ćelije. Ovi signali oslobađaju HSP90 i SGT1 iz i regrutuju ASC protein i kaspazu-1 u inflamasomski kompleks. Kaspaza-1 unutar aktiviranog kompleksa inflamasoma NLRP3 zauzvrat aktivira upalni citokin, IL-1β. Čini se da se inflamasom NLRP3 aktivira promjenama unutarćelijskog kalija uzrokovanim izbacivanjem kalija iz mehanosenzitivnih ionskih kanala koji se nalaze u ćelijskoj membrani. Čini se da je NLRP3 također reguliran reaktivnim vrstama kisika (ROS), iako precizni mehanizmi takve regulacije nisu utvrđeni. Predlaže se da NLRP3 pruža zaštitu od infekcija Streptococcus pneumoniae, aktiviranjem STAT6 i SPDEF.
Klinički značaj
Mutacije u genu NLRP3 povezane su sa spektrom dominantno naslijeđenih autoupalnih bolesti zvanih periodični sindrom povezan s kriopirinom (CAPS). Ovo uključuje porodični autoupalni sindrom prehlade (FCAS), Muckle-Wellsov sindrom (MWS), hronični dojenački neurološki kožni i zglobni (CINCA) sindrom, novorođenačka multisistemska upalna bolest (NOMID) i keratoendotheliitis fugax hereditaria. Defekti ovog gena su također povezani sa porodičnom mediteranskom groznicom. Osim toga, inflamasom NLRP3 ima ulogu u patogenezi gihta,ref name="Martinon_2008"/> hemorrhagic stroke i neuroinflamacijama koje se javljaju kod bolesti pogrešno savijanja proteina, kao što su Alzheimerova, Parkinsonova i prionska bolest. Pokazalo se da se poboljšanje kod mišjih modela mnogih bolesti javlja delecijom inflamasoma NLRP3, uključujući giht, dijabetes tipa 2, multiplu sklerozu, Alzheimerovu bolest i aterosklerozu. Pokazalo se da spoj β-hidroksibutirat blokira aktivaciju NLRP3 i stoga može biti od koristi za mnoge od ovih bolesti. Deregulacija NLRP3 je povezana sa karcinogenezom. Naprimjer, sve komponente inflamasoma NLRP3 su smanjene ili potpuno izgubljene u ljudskom hepatoćelijskom karcinomu.
Inhibicija
Inflamasom NLRP3 privukao je pažnju kao potencijalna meta lijeka za niz bolesti koje su potpomognute upalom. Diarilsulfonilurea MCC-950 je identificiran kao moćan i selektivan inhibitor NLRP3. Nodthera i Inflazome, ušli su u fazu I kliničkih ispitivanja sa NLRP3 inhibitorima. Drugi antagonist NLRP3 je Dapansutril (OLT1177). Ovaj spoj molekule β-sulfonil nitrila razvilo je Olactec Therapeutics i selektivni je inhibitor NLRP3. Dapansutril, korišten u kliničkim ispitivanjima kao lijek za zatajenje srca, osteoartritis i gihtni artritis.
Korčula
Korčula (staronjemački Kurzel, italijanski Curzola, grčki Korkyra Melaina, latinski Corcyra Nigra) ostrvo je u Hrvatskoj, pored dalmatinske obale. Razvijena je poljoprivreda, ribolov, brodogradnja i turizam.
Osnovni podaci
Ostrvo pripada Dubrovačko-neretvanskoj županiji, ima površinu od 279,03 km2 (dužina 46,8 km, širina 5,3–7,8 km) i 16.000 stanovnika. Najviša brda su Klupca sa 568 m i Kom sa 508 m. To je šesto najveće Jadransko ostrvo. Klima je mediteranska (blaga); prosječna temperatura u januaru je 9,8 °C, a u julu 26,9 °C. Prosječne godišne padavine su 1.100 mm, a ostrvo je prekriveno mediteranskom florom, ponegdje i šumom borova. Izgrađen je na dolomitima tj. krečnjaku. Jedno od najrazvijenijih polja je Blatsko polje koje je ujedno najveće.
desno|200px|mini|[[Trajekt "Jadrolinije" dolazi do Korčule]] Ostrvo je trajektima povezano s Orebićem na poluostrvu Pelješcu, te Ublima na otoku Lastovu, a ljeti i sa Drvenikom blizu Makarske. Trajekti drže vezu i sa drugim gradovima, kao što su Dubrovnik, Split i Rijeka, a ljeti i sa Italijom.
Pandemija COVID-a 19 u Bosni i Hercegovini
Pandemija koronavirusne bolesti u Bosni i Hercegovini dio je svjetske pandemije koronavirusne bolesti 2019 (COVID-19) kojoj je uzrok virus SARS-CoV-2.