cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mlin
Mlin (od latinskog molina ili molera: mljevenje) je mašina za drobljenje čvrstog materijala; takođe pogon ili preduzeće za mlevenje i proizvodnju brašna i drugih proizvoda od žitarica. U prošlosti se za pogon mlina koristila energija vjetra (mlin na vjetrenjaču), vode (vodenica), parni (parni mlin) ili motor s unutarnjim sagorijevanjem (motorni mlin), a danas se uglavnom koristi električna energija (električni mlin). korišteno. Tradicionalno se žitarice melju između dva široka kamena kola koja se kružno kreću po žitu i melju ga gnječenjem i kotrljajućim trenjem (valjanjem), ili se melju između dva hrapava ili žljebljena mlinska kamena, od kojih jedan okreće i melje zrno trenjem. i šišanje. ). U prehrambenoj industriji mljevenje se vrši usitnjavanjem materijala između dva žljebljena, hrapava ili glatka valjka, od kojih se jedan okreće brže, a drugi sporije (valjkasta stolica). Po načinu rada ovaj mlin je sličan zvonastom mlinu, u kojem se mljevenje vrši između dva koncentrična žljebljena konusa od kojih se jedan rotira. Osim toga, u industriji se koriste i drugi tipovi mlinova za mljevenje cementa i mineralnih sirovina, uglja i slično, te za posebne potrebe.
Horizontalni bubanj je cilindrični ili konusni bubanj, koji se okreće oko svoje uzdužne ose, a u njega se ubacuje materijal namijenjen mljevenju. Bubanj se može puniti tijelima za mljevenje (kuglični mlin, mlin sa šipkama), kada se ta tijela prevrću i padaju pri okretanju bubnja oko uzdužne ose, pa se materijal drobi udarcima i trljanjem, ili se efekat postiže pritiskom na tijelo za mljevenje na površini bubnja zbog centrifugalne sile (centrifugalni mlin). Na mjesto tijela za mljevenje, na isti način mogu djelovati i veći komadi materijala (autogeni mlin). Oscilirajuća mlinska posuda je okačena na čelične opruge i ispunjena tijelima za mljevenje, koja se kreću u kružnim ili eliptičnim orbitama. Električni (mlazni) mlin je uređaj za vrlo fino mljevenje materijala, a radi tako što udari čestice nošene zračnom strujom ili vodenom parom o čestice nošene strujom iz suprotnog smjera, ili o čvrstu površinu. Udarni mlin (mlin dezintegrator, mlin sa čekićem) je uređaj u kojem materijal, umetnut u centar i vođen centrifugalnom silom, putuje do periferije, gdje se udara ili seče štapovima, noževima i sl.
Priprema vlaknaste mase
Pod pripremom vlaknaste mase podrazumijeva se prevođenje poluproizvoda za proizvodnju papira (drvena celuloza, drvena celuloza, poluceluloza, slamnata celuloza, otpadni tekstil i otpadni papir) u stanje i oblik pogodan za izradu trake papira na mašina za papir. Ako se celuloza, kao najčešći i osnovni poluproizvod u proizvodnji papira, ne isporučuje tvornici papira u obliku vodene suspenzije, već je u čvrstom stanju u obliku bala ili kotura, mora se prenijeti. do suspenzije. To se radi pomoću jakih i brzih turbo miješalica, tako da se dobije ujednačena vodena suspenzija od 3 do 7%. Svrha ovog procesa je da se vlakna odvoje i rasprše u vodi. Osim toga, u ovom obliku, poluproizvod je lakši za rukovanje, lakši za transport, mjerenje, miješanje sa aditivima i mašinu. Međutim, celulozna vlakna u takvoj sirovoj vlaknastoj masi još nisu prikladna i spremna za proizvodnju kvalitetnog papira. Ako se vlaknasta masa sa takvim nemodifikovanim vlaknima ubaci u mašinu za papir, dobiće se nekvalitetan, mekan i porozan papir male čvrstoće zbog lošeg vezivanja vlakana. Takav papir se može koristiti za filtriranje, ali je inače vrlo neprikladan za pisanje i štampanje, a potpuno je neupotrebljiv za pakovanje (pakovanje). Stoga, prije kreiranja lista papira na papirnoj mašini, vlaknastu masu prvo treba pripremiti. Priprema sirove vlaknaste mase procesima mljevenja, dodavanja aditiva (gelova, punila, boja) prečišćavanjem i razrjeđivanjem stvara papirnu smjesu (papir), od koje se potom proizvodi papir na papirnoj mašini.
Mljevenje
Pod mljevenjem se podrazumijevaju mehaničke radnje koje, iako se izvode na jednostavnim mašinama, mogu izazvati vrlo složene procese u celuloznim vlaknima. Stoga je naziv mljevenje, kao tradicionalni naziv za ove operacije, vrlo neprikladan i nepotpun. Prilikom tzv. mljevenja, celulozna vlakna se kidaju, kidaju i gnječe, pa se djelimično strukturno razlažu na mikrovlakna (mikrofibrile). Čini se da nema većih kemijskih promjena, ali su fizičke promjene vrlo velike. U prošlosti se smatralo da vlakna hidratiziraju, ali danas se zna da je taj proces mnogo složeniji. Iako nema hemijske hidratacije, povećava se sklonost (afinitet) vlakana prema vodi, ona bubre i postaju savitljivija i savitljivija. Zbog povećanja njihove površine i zbog promjena na njoj, sposobnost vlakana da se međusobno vežu nakon sušenja je značajno povećana. Tako se može dobiti debeo, tvrd i čvrst papir, pa se pokazalo da mnoga fizička svojstva proizvedenog papira u velikoj meri zavise od načina i trajanja mlevenja tokom pripreme vlaknaste mase.
Korito mlin ili Dutch je mašina za mlevenje celuloznih vlakana koja se koristi u pripremi za proizvodnju papira. Inače, za mlevenje se koristi nekoliko vrsta mašina. Dugo vremena bila je u upotrebi samo jedna vrsta mašine, koja je prvi put primenjena u proizvodnji u Holandiji oko 1690. godine i stoga poznata pod tradicionalnim imenom Holanđanin. To je korito sa pregradom u sredini koja omogućava kružni tok suspenzije u koritu. Na jednoj strani je rotirajući valjak sa poprečnim uskim (oštrim) noževima koji se okreće iznad kućišta također opremljenog noževima. Cirkulirajuća vlaknasta masa prolazi između valjka i kućišta, a njihov razmak i širina lopatica određuju snagu (intenzitet) i učinak mljevenja. Mlin za korito obično može primiti 200 do 1.000 kilograma mase, mljevenje može trajati od 15 minuta do 10 sati, a masa se povremeno ubacuje i ispušta. To je i najveći nedostatak ovih mašina jer se ne uklapaju u današnju automatizovanu proizvodnju papira. Danas se koriste mašine za kontinuirano mlevenje koje se nazivaju konusni ili pločasti mlinovi
Mlin za ploče ili mlin sa diskovima opremljen je okruglim pločama (diskovima) sa ugrađenim noževima između kojih se melje vlaknasta masa. Neki tipovi pločastih mlinova imaju dvije ploče, od kojih se jedna rotira (rotira), dok se kod drugih okreće sredina od tri ploče (mlinova sa dvostrukom pločom). Ploče su pritisnute podesivom oprugom, a njihove radne površine mogu se obraditi i nazubiti na različite načine. Materijal za mljevenje ulazi kroz sredinu jedne od ploča i izlazi na njihovom perimetru.
Za razliku od mljevenja u koritastim mlinovima (holandski), mljevenje u konusnim i pločastim mlinovima daje vlaknastu masu boljih svojstava, koja se kasnije lakše obrađuje na papirnoj mašini. Promjenom razmaka između rotirajućih i stacionarnih dijelova mlinova i izborom vrste zupčanika na njihovim površinama može se utjecati na kvalitet mase. Tako je u gustoj masi sa tupim (širokim) noževima i većim razmakom između rotacionog dijela mlina i kućišta lakše mljevenje, pa se vlakna ne skraćuju. Nasuprot tome, kod tanje mase, sa oštrim (uskim) noževima i manjim razmakom između rotacionog dijela i kućišta, mljevenje je jače i uglavnom dolazi do rezanja i skraćivanja vlakana.
Zoološki vrt u Bakuu
Baku zoološki vrt je državni zoološki vrt u Bakuu, Azerbejdžan. Osnovan 1928. godine, najstariji je zoološki vrt u zemlji. Vlasništvo je i njime upravlja Ministarstvo kulture i turizma Azerbejdžana i Ured gradonačelnika Bakua. Ukupna površina zoološkog vrta je 4,25 hektara.
Historija
Zoološki vrt u Bakuu otvoren je 1928. u okviru postojećeg parka nazvanog po Anatoliju Lunačarskom (koji je sada preimenovan po Nizamiju Ganjaviju ). Godine 1942. osnovan je novi zoološki vrt na istoj lokaciji kao i evakuirani zoološki vrt u Rostovu. Ceremonija otvaranja održana je nakon Velikog domovinskog rata. Do 1958. godine zoološki vrt se nalazio u blizini željezničke stanice na malom trgu. lijevo|mini| Bijele rode u zoološkom vrtu Godine 1958. zoološki vrt je premješten u grad po imenu Bayil na periferiji Bakua, i tu je ostao do sredine 1970-ih kada je klizište ubilo lava i medvjeda. Kao rezultat toga, zoološki vrt je privremeno premješten u Bakikhanov (bivši Razin), gdje je ostao do 1985. Tokom ovog perioda grupa stručnjaka, uključujući zoologe, biologe i druge stručnjake, odlučila je da je Narimanov rajon u Bakuu odgovarajuća lokacija za zoološki vrt. Izgradnja novog zoološkog vrta počela je u blizini željezničke stanice za djecu, a prema planu, zoološki vrt bi se prostirao na 4,5 hektara. To je kasnije smanjeno na 2,25 hektara kako bi se ubrzala izgradnja, a zatim prošireno izgradnjom kružne željeznice za djecu.
Vlast Bakua je 1979. godine izdvojila potrebna sredstva za izgradnju novog zoološkog vrta, koji je zbog nedostatka sredstava trajao samo 5 godina. 1. septembra 1985. novi zoološki vrt u Bakuu ponovo je otvoren za posjetioce. Nakon drugog naloga vlade, zoološki vrt je proširen za 2 hektara 2001. godine, čime je njegova ukupna površina dostigla 4,25 hektara. U 2008. godini, šest vrsta egzotičnih životinja dovezeno je u zoološki vrt iz Minska : parovi nilskih krokodila, nasua, činčila, srndaća, egipatskih pasa i risova. Ova grupa životinja razmijenjena je za mladog lava, koji je krajem 2007. godine poslan iz Bakua u Minsk.
Simbol zoološkog vrta u Bakuu je ružičasti flamingo, usvojen 1990-ih. Građani Bakua dovozili bi ranjene flaminge u zoološki vrt o kojima bi se brinulo njegovo osoblje, predvođeno veterinarom Čingizom Sultanovim. Trenutno se u zoološkom vrtu nalazi 28 flaminga.
Planovi za novi zoološki vrt
Ilham Aliyev, predsjednik Azerbejdžana, naredio je izgradnju novog zoološkog vrta sa egzotičnom florom i faunom u selu Ceyranbatan, Oblast Absheron, udaljenom oko 10 km od Bakua. Za projekat je izdvojeno oko 2,85 miliona Azerbejdžanskih manata. Planirano je da se novom zoološkom vrtu, koji će se prostirati na 230 hektara, dodaju rijetke vrste sisara i ptica sa različitih kontinenata, posebno Australije. U okviru Ministarstva ekologije i prirodnih resursa i Nacionalne akademije nauka Azerbejdžana stvorena je radna grupa koja uključuje stručnjake iz različitih istraživačkih instituta i nevladinih organizacija za upravljanje novim vrstama.
Životinje
Od 2018. godine u zoološkom vrtu je bilo 160 vrsta životinja i ukupno oko 1200 primjeraka životinja.
180.
Godina 180. (CLXXX) bila je prijestupna godina koja počinje u petak u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao Godina konzulstva Rustika i Kondijana (ili, rjeđe, godina 933. Ab urbe condita). Oznaka 180. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
Zajedno protiv zločina
Zajedno protiv zločina (izdat 1929.) je zbirka od 15 priča Agathe Christie sa Tommyjem i Tuppence u glavnim ulogama.
Radnja
Scotland Yard omogućava mladom bračnom paru željnom uzbudljivih pothvata da se okuša u detektivskom poslu. Krajnji cilj je namamiti neuhvatljivog Rusa, "čovjeka broj 16". U ovoj knjizi, po kojoj je snimljena istoimena TV serija, Agatha Christie potvrđuje se kao sjajni i duhoviti pripovjedač koji plijeni pažnjom do posljednje stranice.
Tajanstveni gospodin Quin
Tajanstveni gospodin Quin (izdat 1930.) je zbirka od 12 kratkih priča Agathe Christie. Savaka priča opisuje drugi slučaj koji je riješen interakcijom između gospodina Satterthwaitea i eponimoznog gospodina Quina koji se magično pojavi baš u najnapetijem trenutku, a nestane isto tako.
Priče:
Aerodrom Južno-Sahalinsk
Aerodrom Južno-Sahalinsk jest aerodrom kod Južno-Sahalinska, na ruskom ostrvu Sahalinu.
Njen IATA kôd je UUS, a ICAO kôd je UHSS. Aerodrom je izgrađen 1945. godine kao vojni aerodrom.
Uz trenutnih 12.700 m (8,868 stopa) betonske piste, 1 putnički terminal, 2 teretna terminala i 16 hangara, ovaaj aerodrom je najveći u Sahalinskoj regiji.
Vlada Federacije Bosne i Hercegovine Nermina Nikšića II
Deseta Vlada Federacije Bosne i Hercegovine osnovana je 28. aprila 2023, a za predsjednika je izabran Nermin Nikšić.
NGC 3662
NGC 3662 (također poznat kao IRAS 11211-0049, MCG 0-29-25, PGC 34996 i UGC 6408) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 256 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Lav. Najveći prečnik je 1,30 (97 hiljada sg) a najmanji 0,8 uglovnih minuta (60 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 22. februara 1784. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
NGC 2172
NGC 2172 (također poznat kao ESO 57-SC65) je otvoreno zvjezdano jato i nalazi se u sazviježđu Zlatna riba. Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 31. januara 1835. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Putnički avion
Putnički avioni su nastali od prvih poštanskih aviona. Pri transportu zračne pošte, piloti su preuzimali i male brojeve putnika kojima su vreće sa poštom stavljane u krilo. Tek od preleta atlantika, avionske kompanije su shvatile komercijalnu mogućnost u prevozu putnika. Samim tim počinju se praviti i avioni namjenjeni samo prevozu putnika. Takvi avioni su morali imati mogućnost slijetanja i polijetanja sa vode. Na početku se radilo o transportima bogatijih do dolaska aviona sa vecim brojem sjedista i boljim motorima. Najpoznatiji putnički avion iz prvih vremena je Junkers Ju-52, potom Douglas DC-3, Comet a sada Boeing 777 ili naprimjer Airbus A320
Gonič smrti
Gonič smrti (izdat 1933.) je kolekcija 12 kratkih priča od spisateljice Agatha Christie.
Priče:
Donji Drijen
Donji Drijen je naseljeno mjesto u općini Neum, Bosna i Hercegovina.
Stanak
Stanak je državni sabor srednjovjekovne Bosne.
Stanak je bio skup vlastele koja je okupljenom formom kao državna institucija zajedno sa vladarom odlučivala o državnim poslovima. Drugi nazivi za stanak i državni sabor su zbor; sva Bosna; sav rusag bosanski; a ponekad samo Bosna; consilium; universale colloquium; collatio; adunacio i dr. Izraz stanak prvi put je spomenut u povelji bana Tvrtka I. Kotromanića 1354.
Stanak je obično sazivao vladar i predsjedavao njegovim radom, odnosno, vodio sjednice sabora, dok su ga u vrijeme određenih unutrašnjih problema u zemlji, poput zbacivanje vladara i biranje novog, sazivali predstavnici krupne vlastele. Stanak je održavan najčešće u mjestima gdje je bio vladarov dvor: Mile, Milodraž, Bobovac, Sutjeska i Jajce. Stanak se sazivao po potrebi. Vladari su na osnovu odluka sabora izdavali povelje.
Učesnici stanka su ‘vlastela i velmožani’, ‘dobri Bošnjani’, ‘dobri ljudi’, ‘gospoda rusaška’ – svi sa istim značenjem i u izvorima na latinskom i italijanskom jeziku - baroni Bosne. U slučaju da je vladar bio isuviše mlad i nedorastao, na stanku je učestvovala i njegova majka. Ovakav slučaj bilježimo 1354. na početku vladavine Tvrtka I Kotromanića, kada je na saboru u Milima učestvovala i njegova majka Jelena.
Mjesto i uloga postojeće crkvene organizacije u Bosni prema državnom saboru nije najjasnije. Ima mišljenja da su pripadnici Crkve bosanske prisustvovali sjednicama sabora.
Literatura
= Reference =
181.
Godina 181. (CLXXXI) bila je redovna godina koja počinje u nedjelju u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao Godina konzulstva Aurelija i Bura (ili, rjeđe, godina 934. Ab urbe condita). Oznaka 181. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
182.
Godina 182. (CLXXXII) bila je redovna godina koja počinje u ponedjeljak u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao Godina konzulstva Sure i Rufa (ili, rjeđe, godina 935. Ab urbe condita). Oznaka 182. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
Oksalildiaminopropionska kiselina
Oksalildiaminopropionska kiselina (ODAP) je organski spoj, koja sadrži 5 atoma ugljika, sa molekulskom masom od 176,127 Da.
ODAP je strukturni analog neurotransmitera glutamata, koji se nalazi u travolisnom grašku Lathyrus sativus. To je neurotoksin, odgovoran za sindrom degeneracije motornih neurona (latirizam).
Izvori
ODAP se nalazi u sjemenkama mahunarki Lathyrus sativus, biljci travolisnog graška, u konstantnoj koncentraciji od 0,5%. L. sativus može se naći u područjima južne, centralne i istočne Evrope, Mediteranskom bazenu, Iraku i Afganistanu, kao i u nekim dijelovima Azije i Afrike.
IC 397
IC 397 je grupa zvijezda i nalazi se u sazviježđu Kočijaš. Prvo otkriće je napravio Rudolf Ferdinand Spitaler 1. januara 1891. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
183.
Godina 183. (CLXXXIII) bila je redovna godina koja počinje u utorak u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao Godina konzulstva Aurelija i Viktorina (ili, rjeđe, godina 936. Ab urbe condita). Oznaka 183. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
Donji Zelenikovac
Donji Zelenikovac je naseljeno mjesto u općini Neum, Bosna i Hercegovina.
Trinaest problema
Trinaest problema (izdat 1933.) je knjiga Agathe Christie koja sadrži trinaest kratkih priča s Miss Marple u glavnoj ulozi.
Radnja
Šestero ljudi se okupilo jednog utorka navečer u kući Jane Marple. Počela je rasprava o neriješenim zločinima. Nakon što je riješen prvi zločin, nastavljaju se redovna okupljanja utorkom u kući miss Marple, a svaki od gostiju mora pred ostale članove "Kluba" utorkom navečer iznijeti jednu misteriju kojima je svjedočio ili bio sudionikom.
Slučaj mrlja od krvi koje nestaju, lopov koji je počinio svoj zločin dvaput zaredom, poruka na samrtnoj postelji otrovanog muškarca koja je glasila kao “gomila ribe”, čudan slučaj nevidljive oporuke, spiritualist koji je upozorio da “Plava pelargonija” znači smrt...
Dok je svaki od njenih gostiju zbunjen zlokobnošću priča društvo je sklono zaboraviti na svoju postariju domaćicu.
Toro Rosso STR13
Toro Rosso STR13 jest bolid Formule 1 koji su dizajnirali James Key, Paolo Tarabini, Mark Tatham i Brendan Gilhome. Koristila ga je ekipa Toro Rosso u sezoni 2018. Vozili su ga Pierre Gasly i Brendon Hartley. Toro Rosso je prvi put u historiji koristio Hondine motore.
Bolid je predstavljen 26. februara 2018. na stazi Catalunya.
ERS
Integrirani hibridni ERS preko jedinice generatora motora, radilice u kombinaciji s električnim MGU-K, turbopunjač u kombinaciji s električnim MGU-H.
Spisak rezultata
(Legenda) (Utrke u boldu označavaju najbolju startnu poziciju, dok utrke u italiku označavaju najbrži krug utrke)
185.
Godina 185. (CLXXXV) bila je redovna godina koja počinje u petak u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao Godina konzulstva Lascivija i Atilija (ili, rjeđe, godina 938. Ab urbe condita). Oznaka 185. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
NGC 5146
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Menyanthaceae
Menyanthaceae je porodica vodenih i močvarskih cvjetnica iz reda Asterales. Uključuju približno 60-70 vrsta, rasprostranjenih širom svijeta.
Listovi su jednostavni ili složeni, a pojavljuju se naizmenično iz puzavog rizoma. Kod submerznog (potopljenog) vodenog roda Nymphoides listovi plutaju i podupiru laksatnu, štitastu, ili racemsku cvast. U ostalim rodovima cvast je uspravna i sastoji se od jednog (npr. Liparophyllum) do mnogih cvjetova. Cvjetovi simpetalni, peterodijelni, sjajni, žuti ili bijeli a oprašuju se insektima (entomofilija). Peteljke su cilijatne ili ukrašene bočnim krilima. Plod je kapsula.
U svijetu se nalaze brojne vrste Menyanthaceae. Rodovi Menyanthes i Nephrophyllidium rastu samo na Sjevernoj hemisferi, dok se Liparophyllum i Villarsia javljaju samo na Južnoj. Vrste roda Nymphoides imaju kosmopolitsko rasprostranjenje.
Neke vrste Menyanthaceae su od ekonomskog značaja kao ukrasne vodene biljke u vrtu, pri čemu se najčešće trguje vrstama roda Nymphoides. Praksa uzgajanja vodenih biljaka dovela je do toga da je nekoliko vrsta postalo naturalizirano ili su invazijske vrste.
Dimorfna heterostilija javlja se u svim rodovima, osim roda Liparophyllum. Pored toga, četiri vrste Nymphoides su diecijske.
Rodovi
Platforma „Biljke svijeta onlajn“ (Plants of the World Online) prihvta slijedeće rodove:
Bombarder
mini|desno|300px|B-17, "Leteća tvrđava" Bombarderi su avioni posebne namjene u oružanim sukobima. Razvili su se istovremeno kada i avioni-lovci uoči i tokom Prvog svjetskog rata. Kao prvi bombarderi korišteni su izviđački avioni iz kojih su po potrebi bacane ručne bombe. Kada se uvidjeo učinak na pješadiju, počinje se razmišljati o pravljenju većih bombi za bolji učinak protiv neprijateljske pješadije. Tako već u drugom a djelimično već u prvom svjetskom ratu dolazi do bombardovanja položaja a kasnije, pogotovo u Drugom svjetskom ratu, do sistematskog bombardovanja gradova.
Današnji bombarderi su specijalizirani za posebne potrebe i posjeduju naoružanje u skladu sa potrebama. Najpoznatije vrste bombi su:
Osim bombi, bombarderi mogu nositi i konvencionalne prateće rakete (Advanced Cruise Missile). Najpoznatiji bombarderi su: Boeing B-17, Boeing B-29, Boeing B-52 i Tupolev Tu-96.
Sarajevsko pivo
mini|desno|200px|Limenke sarajevskog piva Sarajevsko pivo je pivo koje proizvodi Sarajevska pivara. Ima 4,9% alkohola i 11,8% ekstrakta i proizvodi se od vode s izvora Sarajevske pivare koja se crpi sa dubine od 300 metara.
Sarajevska pivara d.d. izvozi u Hrvatsku, Sloveniju, Njemačku, Holandija, SAD, Australiju, Austriju, Švedsku, Crnu Goru i  Makedoniju.
Lathyrus
Lathyrus je rod grahorki u leguminoznoj porodici Fabaceae, cvjetnica koja broji oko 160 vrsta. Porijeklom su iz umjerenih klimatskih područja: 52 iz Evrope, 30 iz Sjeverne Amerike, 78 Azije, 24 istočne Afrike, a 24 iz umjerenih područja Južne Amerike.
To su jednogodišnje i višegodišnje biljne vrste koje se mogu penjati ili rasti u obliku grmova. Ovaj rod ima brojne sekcije, uključujući "Orobus", koji je nekada bio zaseban rod.
Upotreba
Mnoge vrste ovog roda uzgajaju se kao vrtne biljke. Rod uključuje vrtni slatki grašak (Lathyrus odoratus ) i trajnicu Lathyrus latifolius. Cvijet ovih kultiviranih vrsta može biti ružičsat, crven, bordo, bijeli, žut, ljubičast ili plav, a neki su dvobojni. Uzgajaju se i zbog prijatnog mirisa. Kultivirane vrste su osjetljive na gljivične infekcije, uključujući gnojnu i praškastu plijesan.
Ostale vrste uzgajaju se za ishranu, uključujući Lathyrus sativus i Lathyrus cicera i nešto rjeđe Lathyrus ochrus i Lathyrus clymenum. Lathyrus tuberosus uzgaja se kao gomoljasto povrće, bogato skrobom. Sjemenke nekih vrsta sadrži otrovnu aminokiselinu (oksalildiaminopropionska kiselina), pa ako se jedu u većim količinama izazivaju latirizam, opasnu bolest.
Raznolikost vrsta Lathyrus
thumb|right| Žetva "[[Lathyrus aphaca ""]] thumb|right|[[Lathyrus aureus]] thumb|right|[[Lathyrus clymenum]] thumb|right|[[Lathyrus davidii]] thumb|right|[[Lathyrus latifolius 'lightgreen Pearl']] thumb|right|[[Lathyrus nevadensis ssp. nevadensis]] Vrste ovog roda uključuju:
Stipe Pletikosa
Stipe Pletikosa je hrvatski nogometni golman, dugogodišnji reprezentativac i jedan od igrača s najviše nastupa za hrvatsku nogometnu reprezentaciju.
Karijera
Karijeru je počeo u Hajduku iz Splita, gdje ga je prvi u postavu stavio trener Ivan Buljan, dok je kod Ivana Katalinića 1998. postao prvi golman kluba, maknuvši s tog mjesta Tončija Gabrića.
Otad se iskazao sjajnim refleksima, savršenom koordinacijom, ali i netipičnom građom, koja mu je, navodno, odgodila transfer u najdražu mu englesku Premier ligu. Zbog sjajnih odbrana navijači Hajduka dali su mu nadimak "Hobotnica".
Godine 2002. proglašen je najboljim nogometašem Hrvatske u izboru Večernjeg lista i to je jedini put da je tu titulu ponio golman. Sljedeće sezone ponovo osvaja Kup, a 2003. sa Darijom Srnom prelazi u ukrajinski Šahtar iz Donjecka. Godine 2007. priključuje se moskovskom Spartaku i već u prvoj sezoni brani u 29 od 30 utakmica ruske Premijer lige.
Jednako dobro izvodi penale kao što ih i brani. U Hajduku je dugo bio standardni izvođač penala, tako da ih je postigao 4 u prvenstvu i 1 u finalu kupa 2003.
Reprezentativna karijera
Za reprezentaciju je debitirao 10. februara 1999. u Splitu. Otad je bio prvi golman, sakupivši 114 nastupa. Branio je na SP 2002. i 2006, te na EP 2008. i 2012. Nakon povrede uoči EP 2004. u Portugalu jedno vrijeme bio je rezerva i u klubu i reprezentaciji.
Balsaminaceae
Balsaminaceae ili balzamovke je  mala porodica cvjetnica iz reda Ericales, sa svega dva roda, od kojih je jedan monotipski, a drugi ima preko 1.000 vrsta.
U rodu Hydrocera je vrsta jednogodišnje biljke, Hydrocera triflora, sa Indijskog potkontinenta, Malajskog poluotoka, Kine, Vijetnama, Tajlanda, Burme, Šri Lanke, Kambodže, Laosa, Jave, Celebesa i Singapura, gdje je unesena vrsta.
Drugi rod je balzamina (Impatiens), jednogodišnja ili višegodišnja zeljasta biljka, sa plodom čahurom, koja pri najmanjem dodiru puca i katapultira sjemenke na  daljinu od oko šest do sedam metara okolo. Po tome i dobila zanimljiv nazivo latinsko ime koje znači  nedirak, a isto se naziva i na engleskom jeziku, touch-me-not (=ne diraj me), a njeno latinsko značenje impatiens je nestrpljiv.
NGC 6619
NGC 6619 (također poznat kao MCG 4-43-25, PGC 61721 i UGC 11200) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 232 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Herkul. Najveći prečnik je 1,20 (81 hiljada sg) a najmanji 1,1 uglovnih minuta (74 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio Albert Marth 6. juna 1864. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
186.
Godina 186. (CLXXXVI) bila je redovna godina koja počinje u subotu u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao Godina konzulstva Aurelija i Glabriona (ili, rjeđe, godina 939. Ab urbe condita). Oznaka 186. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
Johannes Meursius
mini| Johannes Meursius Johannes Meursius (van Meurs) (9. februar 1579 – 20. septembar 1639) bio je nizozemski klasičar i antikvar.
Biografija
Meursius je rođen kao Johannes van Meurs u Loosduinenu, u blizini Den Haaga. Izuzetno rano je sazrio i sa šesnaest godina dao je komentar na Kasandru od Lycophrona. Deset godina bio je učitelj djece Johana van Oldenbarnevelta, prateći porodicu u Oldenbarneveltovim diplomatskim misijama na mnogim dvorovima Evrope. Dok je bio na takvom putovanju, 1608. godine stekao je doktorat prava u Orléansu. Godine 1610. imenovan je za profesora grčkog jezika i istorije u Leidenu, a naredne godine za historiografa Generalne države Holandije. Nakon Oldenbarneveltovog pogubljenja 1619, iako je pokušao da ostane neutralan u vjerskim pitanjima, Meursius je viđen da naginje prema arminijanizmu, ili opominjujućim uvjerenjima zbog svoje službe Oldenbarneveltovoj djeci, a njegova pozicija u Leidenu je došla u pitanje. Zbog toga je pozdravio ponudu (1625) Christiana IV Danskog da postane profesor historije i politike na Sorou, u Zelandu, u kombinaciji sa uredom kraljevskog historiografa, u kojoj je ulozi izradio latinsku historiju Danske (1630–1638), Historia Danica. Umro je u Sorøu.
184.
Godina 184. (CLXXXIV) bila je prijestupna godina koja počinje u srijedu u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao Godina konzulstva Egija i Elijana (ili, rjeđe, godina 937. Ab urbe condita). Oznaka 184. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
NGC 469
NGC 469 (također poznat kao MCG 2-4-23 i PGC 4753) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 189 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Ribe. Najveći prečnik je 0,70 (38 hiljada sg) a najmanji 0,4 uglovnih minuta (22 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio Albert Marth 3. novembra 1864. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Dijagnoza
Medicinska dijagnoza (skr. Dx,Dx ili Ds) je proces određivanja koja bolest ili stanje objašnjava simptome i znakove. Najčešće se naziva dijagnoza s medicinskim kontekstom koji je implicitan. Informacije potrebne za dijagnozu obično se prikupljaju iz historije i fizičkog pregleda osobe koja traži medicinsku pomoć. Često se jedna ili više dijagnostičkih procedura, kao što su medicinski test, također rade tokom procesa. Ponekad se posthumna dijagnoza smatra nekim tipom medicinske dijagnoze.
Dijagnoza je često izazovna, jer su mnogi znaci i simptomi nespecifični. Naprimjer, crvenilo kože (eritem), samo po sebi, znak je mnogih poremećaja i stoga ne govori zdravstvenom radniku šta nije u redu. Stoga se mora provesti diferencijalna dijagnoza, u kojoj se poredi i suprotstavlja nekoliko mogućih objašnjenja. Ovo uključuje korelaciju različitih informacija praćenih prepoznavanjem i razlikovanjem obrazaca. Povremeno se proces olakšava znakom ili simptomom (ili grupom od nekoliko njih) koji je patognomoničan.
Dijagnoza je glavna komponenta procedure posjete ljekaru. Sa stanovišta statistike, dijagnostička procedura uključuje klasifikacijske testove.
Medicinska upotreba
Dijagnostičku proceduru mogu obaviti različiti zdravstveni radnici kao što su ljekar, fizioterapeut, zubar, podijatar, optometrist, medicinska sestra, zdravstveni naučnik ili ljekarski asistent. Ovaj članak koristi termin "dijagnostičar" kao bilo koju od ovih kategorija osoba.
Dijagnostička procedura (kao i mišljenje do koje se njime dođe) ne uključuje nužno razjašnjavanje etiologije bolesti ili stanja od interesa, odnosno šta je „prouzročilo“ bolest ili stanje. Takvo pojašnjenje može biti korisno za optimizaciju liječenja, dalje preciziranje prognoze ili sprječavanje ponavljanja bolesti ili stanja u budućnosti.
Početni zadatak je otkriti medicinsku indikaciju za obavljanje dijagnostičke procedure. Indikacije uključuju:
Čak i tokom dijagnostičke procedure koja je već u toku, može postojati indikacija za obavljanje druge, odvojene, dijagnostičke procedure za drugu, potencijalno prateću, bolest ili stanje. Ovo se može dogoditi kao rezultat slučajnog nalaza znaka koji nije povezan sa parametrom od interesa, kao što se može dogoditi u sveobuhvatnim testovima kao što su radiološke studije, kao što je magnetna rezonanca ili paneli testova krvi koji također uključuju testove krvi koji nisu relevantni za dijagnozu koja je u toku.
Procedura
Opće komponente koje su prisutne u dijagnostičkoj proceduri u većini različitih dostupnih metoda uključuju:
Postoji niz metoda ili tehnika koje se mogu koristiti u dijagnostičkoj proceduri, uključujući izvođenje diferencijalne dijagnoze ili praćenje medicinskog algoritma. U stvarnosti, dijagnostička procedura može uključivati komponente više metoda.
Diferencijalna dijagnoza
Metod diferencijalne dijagnoze zasniva se na pronalaženju što više bolesti ili stanja kandidata koji mogu uzrokovati znakove ili simptome, nakon čega slijedi proces eliminacije ili barem da se unosi budu više ili manje vjerovatni daljnjim medicinskim testovima i druga obrada, s ciljem dostizanja tačke u kojoj samo jedna kandidatska bolest ili stanje ostaje kao vjerovatno. Konačni rezultat također može ostati lista mogućih stanja, rangiranih prema vjerovatnoći ili ozbiljnosti. Takvu listu često generiraju kompjuterski potpomognuti dijagnostički sistemi.
Vrijeme poluraspada
Vrijeme poluraspada (eng. half-life) supstance jest vrijeme za koje se raspadne polovina početnog broja jezgara.
Dijagnoza
Diferencijalna dijagnoza
Dijagnostičko mišljenje koje je rezultiralo ovim metodom može se manje-više smatrati dijagnozom isključenja. Čak i ako ne rezultira niti jednom vjerovatnom bolešću ili stanjem, može barem isključiti bilo kakva stanja koja su neposredno opasne po život.
Osim ako liječnik nije siguran u prisutno stanje, provode se ili zakazuju daljnji medicinski testovi, kao što je medicinsko snimanje, kako bi se potvrdila ili opovrgla dijagnoza, ali i kako bi se dokumentirao status pacijenta i ažurna medicinska povijest pacijenta.
Vrijeme poluraspada
Tabela desno pokazuje smanjenje količine u vezi sa brojem pređenih poluraspada.
Dijagnoza
Diferencijalna dijagnoza
Ako se tokom ovog procesa dođu do neočekivanih otkrića, početna hipoteza može se odbaciti, a pružalac usluge tada mora razmotriti druge hipoteze.
Vrijeme poluraspada
Radioaktivni raspad je slučajan proces u kojem vjerovatnoća da će se jedno jezgro raspasti ne zavisi od toga koliko se jezgara već raspalo i koliko će ih se tek raspasti. To znači da je vjerovatnoća raspada \lambda konstanta koja ne zavisi ni od vremena, t, ni od broja neraspadnutih jezgara, N. To je odlika procesa prvog reda i tada je broj jezgara koja se raspadnu u jedinici vremena jednak proizvodu vjerovatnoće da dođe do raspada i broja prisutnih jezgara, N:
Minus u gornjoj jednačini označava da broj jezgara tokom vremena opada, tj., brzina je negativna.
Dijagnoza
Prepoznavanje uzoraka
U metodu prepoznavanje uzoraka pružalac koristi iskustvo da bi prepoznao obrazac kliničkih karakteristika. Uglavnom se zasniva na određenim simptomima ili znacima koji su povezani sa određenim bolestima ili stanjima, ne uključujući nužno kognitivniju obradu uključenu u diferencijalnu dijagnozu.
Vrijeme poluraspada
Preuređenjem se dobija diferencijalna jednačina prvog reda:
čijim rješavanjem
Dijagnoza
Prepoznavanje uzoraka
Ovo može biti primarni metod koji se koristi u slučajevima kada su bolesti "očigledne", ili mu iskustvo pružatelja usluga može omogućiti da brzo prepozna stanje. Teorijski, određeni obrazac znakova ili simptoma može biti direktno povezan s određenom terapijom, čak i bez konačne odluke o tome koja je stvarna bolest, ali takav kompromis nosi znatan rizik da se propusti dijagnoza koja zapravo ima drugačiju terapiju pa se može biti ograničen na slučajeve u kojima se dijagnoza ne može postaviti.
Vrijeme poluraspada
nalazimo
gdje se brojna konstanta C = e^D. određuje iz početnog uvjeta da je pri t = 0 broj jezgara N_0:
Ovdje je:
Dijagnoza
Dijagnostički kriteriji
Termin dijagnostički kriteriji označava specifičnu kombinaciju znakova i simptoma i rezultata testova koje kliničar koristi da pokuša da utvrdi ispravnu dijagnozu.
Parker Pyne istražuje
Parker Pyne istražuje (izdata 1934.) je zbirka kratkih priča Agathe Christie sa Parker Pyneom i Ariadne Oliver u glavnim ulogama.
Dijagnoza
Dijagnostički kriteriji
Neki primjeri dijagnostičkih kriterija, također poznatih kao definicija kliničkog slučaja, su:
Vrijeme poluraspada
Kada t teži beskonačnosti, broj jezgara koja se još nisu raspala približava se nuli. To je, recimo objašnjenje zašto na Zemlji nema prirodnih radioaktivnih izotopa sa vremenom poluraspada kraćim od 4,5 milijardi godina. Naime, procjenjuje se da je to starost Zemlje i sva jezgra koja su imala kraće vrijeme poluraspada već su se odavno raspala tj. za njih je N = 0.
Parker Pyne istražuje
Radnja
U ovoj zbirci kratkih priča upoznajemo dva lika koja će kasnije često pomagati Herculeu Poirotu: Miss Felicity Lemon koja radi kao sekretarica Parkera Pynea, koju je Hercule zaposlio u priči 'How Does Your Garden Grow?', kao i gospođu Ariadne Oliver koja pomaže Parkeru Pyne u 'The Case of the Discontented Soldier' i dovodi do njenog prvog samostalnog pojavljivanja 1936. godine u knjizi "Karte na sto".
Ovdje se nalaze sljedeće kratke priče:
Vrijeme poluraspada
Konkretno, postoji vrijeme t_{1/2} \, takvo da:
Dijagnoza
Sistem za podršku kliničkom odlučivanju
Sistemi za podršku kliničkom odlučivanju su interaktivni kompjuterski programi dizajnirani da pomognu zdravstvenim radnicima u zadacima donošenja odluka. Kliničar stupa u interakciju sa softverom koristeći i kliničarovo znanje i softver kako bi napravio bolju analizu podataka o pacijentima nego što bi ljudi ili softver mogli sami napraviti. Obično sistem daje prijedloge koje kliničar može pregledati, a kliničar bira korisne informacije i uklanja pogrešne prijedloge. Neki programi pokušavaju to učiniti zamjenom kliničara, kao što je očitavanje izlaza srčanog monitora. Takvi automatizirani procesi se obično smatraju "uređajem" od strane FDA i zahtijevaju regulatorno odobrenje. Nasuprot tome, klinički sistemi za podršku odlučivanju koji "podržavaju", ali ne zamjenjuju kliničara, smatraju se "proširenom inteligencijom", ako ispunjava kriterije FDA da (1) otkriva osnovne podatke, (2) otkriva osnovnu logiku i (3) ostavlja kliničaru da oblikuje i donese odluku.
Ostali metodi dijagnostičke procedure
Ostali metodi koje se mogu koristiti u izvođenju dijagnostičke procedure uključuju:
Vrijeme poluraspada
Starost Zemlje procjenjuje se na 4,5 milijardi godina upravo na osnovu vremena poluraspada uranija-238, prirodnog radioaktivnog izotopa, koje iznosi 4,468 milijardi godina.
Dijagnoza
Neželjeni efekti
Problemi s dijagnozom su dominantni uzrok plaćanja medicinskih nesavjesnosti, čineći 35% ukupnih isplata u studiji od 25 godina podataka i 350.000 zahtjeva.
Vrijeme poluraspada
Raspad od dva ili više nezavisnih procesa
Raspad može da se odvija preko dva ili više procesa. Ako su procesi nezavisni, onda postoji različito vrijeme poluraspada povezano sa svakim procesom.
Dijagnoza
Predijagnoziranje
Prekomjerna dijagnoza je dijagnoza "bolesti" koja nikada neće uzrokovati simptome ili smrt tokom pacijentovog života. To je problem jer ljude nepotrebno pretvara u pacijente i jer može dovesti do ekonomskog otpada (prekomerna upotreba) i tretmani koji mogu uzrokovati štetu. Prekomjerna dijagnoza se javlja kada je bolest ispravno dijagnosticirana, ali dijagnoza nije bitna. Ispravna dijagnoza može biti irelevantna jer liječenje bolesti nije dostupno, nije potrebno ili nije željeno.
Vrijeme poluraspada
Raspad od dva ili više nezavisnih procesa
Kao primjer, za dva nezavisna raspada, količina supstance ostale poslije vremena t se daje kao
Na način sličan prethodnom odjeljku, možemo da računamo novo totalno vrijeme poluraspada T _{1/2} \, pa nalazimo da je
Dijagnoza
Greške
Većina ljudi će doživjeti barem jednu dijagnostičku grešku u svom životu, prema izvještaju američke Nacionalne akademije nauka, inženjerstva i medicine iz 2015. godine.
Uzroci i faktori greške u dijagnozi su:
Vrijeme kašnjenja
Prilikom postavljanja medicinske dijagnoze, vrijeme kašnjenja je odgoda u vremenu dok se ne napravi korak ka dijagnozi bolesti ili stanja. Vrste vremena kašnjenja su uglavnom:
Duga vremena kašnjenja se često nazivaju "dijagnostičkom odisejom".
Historija
Prvi zabilježeni primjeri medicinske dijagnoze nalaze se u spisima Imhotepa (2630–2611 p. n. e.) u starom Egiptu (Papirus Edwina Smitha). Babilonski medicinski udžbenik, Dijagnostički priručnik koji je napisao Esagil-kin-apli (fl.1069–1046 p. n. e.), uveo je upotrebu empirije, logike i racionalnost u dijagnozi poremećsaje ili bolesti. Tradicionalna kineska medicina, kako je opisano u Unutrašnjem kanonu žutog cara ili Huangdi Neijingu, specificira četiri dijagnostička metoda: inspekciju, auskultaciju-olfakciju, ispitivanje i palpaciju. Hipokrat je bio poznat po tome da postavlja dijagnoze kušajući urin svojih pacijenata i mirisajući njihov znoj.
Etimologija
Medicinska dijagnoza ili stvarni proces postavljanja dijagnoze je kognitivni proces. Kliničar koristi nekoliko izvora podataka i spaja dijelove slagalice kako bi napravio dijagnostički utisak. Početni dijagnostički utisak može biti širok pojam koji opisuje kategoriju bolesti umjesto određene bolesti ili stanja. Nakon početnog dijagnostičkog otiska, kliničar dobija naknadne testove i procedure kako bi dobio više podataka koji bi podržali ili odbacili originalnu dijagnozu i pokušat će je suziti na specifičniji nivo. Dijagnostičke procedure su specifični alati koje kliničari koriste za sužavanje dijagnostičkih mogućnosti.
Glagol od dijagnoza je "dijagnosticirati", a osoba koja postavlja dijagnozu naziva se "dijagnostičar". Reč dijagnostika izvedena je preko latinskog od grčkog διάγνωσις – diágnōsis, od διαγιγνώσκειν – diagignṓskein, što znači "razlučiti, razlikovati".
Društveni kontekst
Dijagnoza može imati više oblika. To može biti pitanje imenovanja bolesti, lezije, disfunkcije ili invaliditeta. To može biti vježba imenovanja upravljanja ili imenovanja prognoze. Može ukazivati na stepen abnormalnosti u kontinuumu ili na vrstu abnormalnosti u klasifikaciji. Na njega utiču nemedicinski faktori kao što su moć, etika i finansijski podsticaji za pacijenta ili ljekara. To može biti kratak sažetak ili opsežna formulacija, čak iu obliku priče ili metafore. To može biti sredstvo komunikacije kao što je kompjuterski kod preko kojeg pokreće plaćanje, recept, obavještenje, informacije ili savjet. Može biti patogeni ili salutogeni. Generalno je neizvjesno i privremeno.
Predlaže se plan liječenja koji može uključivati terapiju i naknadne konsultacije i testove za praćenje stanja i napretka liječenja, ako je potrebno, obično prema medicinskim smjernicama koje pruža medicinska oblast o liječenju određene bolesti.
Relevantne informacije treba dodati u medicinsku dokumentaciju pacijenta.
Nereagovanje na tretmane koji bi normalno djelovali može ukazivati na potrebu za revizijom dijagnoze. Nancy McWilliams identificira pet razloga koji određuju neophodnost dijagnoze:
Srodni tipovi koncepata
Podtipovi dijagnoza uključuju:
Također pogledajte
bolesti i srodnih zdravstvenih problema (ICD)]]
Vrijeme poluraspada
Raspad od dva ili više nezavisnih procesa
ili, u vezi s dva poluraspada
gdje je t _1 \, vrijeme poluraspada prvog procesa, a t _2 \, drugog.
Aerodrom "Franjo Tuđman"
Aerodrom "Franjo Tuđman" jedan je od devet aerodroma u Hrvatskoj.
Aerodrom Črnomerec
1909. godine grad Zagreb dobio je svoj prvi aerodrom na Črnomercu. Poznati izumitelj, inženjer Eduard Slavoljub Penkala izgradio je pored travnate uzletno-sletne staze hangar u kojem je konstruisao prvi avion u Hrvatskoj. 23. juna 1910. godine njegov mehaničar Dragutin Novak uzlijeće s Penkalinim avionom i ulazi u historiju kao prvi hrvatski pilot. Kasnije, avion se, prilikom jednog Novakovog leta 20. oktobra 1910. godine, oštetio i Penkala je odustao od daljih istraživanja.
Aerodrom Borongaj
Prvi aerodrom sa svim potrebnim objektima za slijetanje i uzlijetanje izgrađena je na Borongaju, kraj istoimenog ranžirnog kolodvora, tada 6 km udaljenom od samog grada. 15. februara 1928. godine otvara se prva zračna linija između Zagreba i Beograda. Te je godine prevezeno 1.322 putnika i 10 tona tereta. Već sljedećih godina otvaraju se domaće linije koje Zagreb povezuje s Dubrovnikom, Ljubljanom, Splitom, Sarajevom i ostalim gradovima bivše Jugoslavije, te i ostale međunarodne linije s Grazom, Klagenfurtom, Bečom, Pragom, Budimpeštom, Trstom i Milanom.
Aerodrom Borongaj korištena je i za civilni zračni saobraćaj i za vojne potrebe. Početkom Drugog svjetskog rata prestaje civilni zračni saobraćaj i aerodrom se koristi isključivo u vojne svrhe.
Aerodrom Lučko
Poslije Drugog svjetskog rata postupno se obnavlja zračni saobraćaj, a koristi se Aerodrom Lučko koji ima travnatu uzletno-sletnu stazu i betonsku platformu za parkiranje aviona. Na Lučko tada slijeću avioni mase do 15 tona. Radi travnate uzletno-sletne staze i slabe navigacione opreme aerodrom Lučko nije mogla pratiti nagli razvoj avijacije. Na zahtjev tadašnje Uprave za civilnu avijaciju nađena je nova lokacija – Pleso.
Aerodrom Zagreb
1959. godine na Plesu je izgrađena putnička zgrada i platforma i te se u jesen iste godine otvara civilni zračni saobraćaj. Aerodrom Lučko od tada služi i za sportsku avijaciju. Upis preduzeća u osnivanju za aerodromske usluge, pod nazivom "Zrakoplovna luka Zagreb" u sudski registar bio je 6. novembra 1961. godine. Nakon konstituisanja, Aerodrom Zagreb započinje radom 20. aprila 1962. godine. Betonska uzletno-sletna staza bila je dugačka 2.500 m, a putnički terminal imao je 1.000 m2. Platforma je mogla primiti pet manjih aviona. U godini osnivanja preko Aerodroma Zagreb prošlo je 78.041 putnika, 633 tone tereta u 5.206 rotacija aviona.
Sljedeća veća obnova bila je 1974. godine, kada je Aerodrom Zagreb bio zatvoren radi obnove dva mjeseca. Uzletno-sletna staza je rekonstruisana i produžena na 3.259 m, obnovljeni su radio-navigacioni uređaji i modernizirana oprema.
Radi učestalog povećanja saobraćaja 1984. godine godine ulazi se u još jednu fazu nadogradnje postojećih objekata, ali i izgradnju novih. Te godine puštena je u rad Carinska ispostava i međunarodna špedicija, cargo terminal i nova vatrogasna stanica. Dograđena je i putnička zgrada na ukupnu površinu od 11.000 m2. 1986. godine dograđena je i platforma za dodatnih 30.000 m2 i obnovljena rulna staza.
Vojna zračna baza
Na istočnom dijelu Aerodroma Zagreb je i dom 91. zračne baze Pleso, koja u svom sastavu, osim transportnih aviona i helikoptera na raspolaganju ima i jednu eskadrilu lovaca MiG-21bisD. Tamo se nalazi i Zapovjedništvo Hrvatske ratne avijavije i protivzračne odbrane.
Izgradnja novog terminala
2. augusta 2007. godine postignut je dogovor između hrvatskog premijera i zagrebačkog gradonačelnika da će Vlada i Grad Zagreb sufinancirati izgradnju novog putničkog terminala na Aerodromu Zagreb. Novi terminal na oko 65.600 m2 mogao bi primiti oko 3,3 miliona putnika godišnje. Putnička zgrada imala bi u početku 11 avio-mostova.
Etrurska umjetnost
mini|desno|200px|Etrursko zidno slikarstvo, Grobnica triklinijum, Tarkvinija, oko 480. p. n. e. Etrurska umjetnost odnosi se na stil arhitekture, slikarstva, skulpture i primijenjenih umjetnosti koja se razvijala na području Italije u periodu između 9. i 2. vijeka p. n. e. U kulturnom i umjetničkom pogledu Etrurci su tijesno vezani za Malu Aziju i stari Bliski istok.
Historija
Porijeklo Etruščana se veže za Malu Aziju i stari Bliski istok. Najvjerovatnije je da su Etrurci na Apeninsko poluostrvo došli iz Lidije iz Male Azije, a o tome svjedoči i klasični grčki historičar Herodot. Prije njih za vrijeme željeznog doba, razvijala se tzv. Villanovanska kultura na području između Rima i Firence. Zbog blizine drugih antičke kulture su uticale na etrursku umjetnost kao što su Grčka, Fenicija, Egipat, Asirija i Bliski istok. Etrušćani su posudili svoju abecedu od grka, ali je njihov jezik, čije je naše razumijevanje još uvijek vrlo ograničena, nema vezu među poznatim jezicima.
Religija i mitologija
Etrurci su imali brojna božanstva od kojih su mnoga danas nepoznata. Neka od vodećih božanstava su se na kraju izjednačila sa glavnim grčkim i rimskim božanstvima.
Arhitektura
mini|lijevo|200px| Etrušćanski tumul kod Červeterija Etrurska arhitektura je dala trajan doprinos rimskoj arhtekturi. Malo je sačuvanih arhitektonskih spomenika.
Danas ne postoji nijedan očuvani etrurski hram. Glavni razlog tome je što su Etruršćani podizali hramove od trošnog materijala, prije svega drveta, dok su temelji rađeni od kamena. Oblik etrurskog hrama bio je vrlo sličan Grčkom hramu. Duboki trijem sa stubovima nosi gornji dio hrama, sastoji se od friza i zabata, na vrhu krova najčešće su se nalazile skupine skulptura od terakote, dok je friz bio ukrašen reljefima.