cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Danny Glover
Planirani režiserski debi
Glover je za svoj režiserski debi želio snimiti biografski film o Toussaintu Louvertureu, vođi Haićanske revolucije. U maju 2006. odabrana je glumačka ekipa u sastavu: Wesley Snipes, Angela Bassett, Don Cheadle, Jonathan Rhys Meyers, Chiwetel Ejiofor, Roger Guenveur Smith, Mos Def, Isaach De Bankolé i Richard Bohringer. Za produkciju, čiji su troškovi procijenjeni na 30 miliona dolara, bilo je planirano da počne u Južnoj Africi krajem 2006. i početkom 2007. Predsjednik Venecuele Hugo Chávez pomogao je da se prikupi 18 miliona dolara za snimanje Toussainta (Glover je najpoznatiji američki podržavalac Cháveza). Chávezov potez naljutio je neke venecuelanske filmaše koji su rekli da su tim novcem mogli biti finansirani neki domaći filmovi i da Gloverov film uopće nije vezan za Venecuelu. U junu 2007. oni su uputili peticiju Gloveru da ponovo razmotri korištenje sredstava koja mu je obezbijedio Chávez dok je Glover boravio u Venecueli tražeći lokacije za snimanje u okolini Caracasa. Peticija je rezultirala time da su lokalni filmski cehovi Anac i Caveprol stavljeni van zakona; filmskom institutu Cnac, koji podupire država, također je savjetovano da prekine veze s ovim cehovima. U aprilu 2008. Nacionalna skupština Venecuele odobrila je dodatnih 9.840.505 dolara za Gloverov film, koji je još u planovima.
Lični život
2. septembra 2009. Glover je potpisao otvoreno pismo prigovora na uključivanje niza filmova koji su trebali prikazati Tel Aviv na Međunarodnom filmskom festivalu u Torontu. Uživa provoditi ljeto u svojoj vikendici u Miamiju. U njegove hobije spadaju skijanje, jahanje i bejzbol.
16. aprila 2010. Glover je bio uhapšen u Marylandu tokom protesta radnika Međunarodne unije službi za zaposlene (SEIU) zbog Sodexovog nepravednog i ilegalnog tretmana zaposlenika u toj kompaniji. Uručen mu je poziv na sud i kasnije je pušten. Associated Press je izvijestio: "Glover i ostali prešli su preko žute policijske trake kod sjedišta Sodexa i triput im je rečeno da odstupe. Kad su to odbili, Starks (portparol policije okruga Montgomery) rekao je da su ih policajci uhapsili."
Aktivizam
mini|lijevo|Glover govori na Maršu za prava imigranata u [[Madison (Wisconsin)|Madisonu, Wisconsin 2007.]]
Dok je studirao na San Francisco State Universityju, Glover je bio član Unije crnih studenata, koja je, zajedno s Frontom za oslobođenje zemalja trećeg svijeta i Američkom federacijom nastavnika, učestvovala u petomjesečnom štrajku koji su predvodili studenti s ciljem ustanovljavanja Odsjeka za afroameričke studije. Taj štrajk bio je najduži studentski štrajk u američkoj historiji. On je pomogao da se ustanovi ne samo prvi odsjek za afroameričke studije nego i prva Škola za etničke studije u SAD-u.
Hari Dillon, predsjednik javne fondacije Vanguard, također je bio učesnik ovog štrajka, a Glover je sad u savjetničkom odboru Vanguarda. Također je član odbora u The Algebra Projectu, The Black AIDS Instituteu, Walden Houseu, te u plesnoj grupi Something Positive, koju vodi Cheryl Byron. Bio je optužen zbog neprimjerenog ponašanja i nezakonitog okupljanja nakon što je uhapšen ispred sudanske ambasade u Washingtonu tokom protesta zbog humanitarne krize u Darfuru.
U Gloverov dugotrajni sindikatski aktivizam spada i podrška Ujedinjenim farmerskim radnicima, sindikatu UNITE HERE i brojnim drugim sličnim udruženjima. U martu 2010. podržao je 375 radnika u Ohiju pozvavši na dodjeli Oscara sve glumce da bojkotiraju odijela kompanije Hugo Boss zbog objave ove kompanije da će zatvoriti proizvodni pogon u Ohiju nakon što je sindikat radnika odbio prijedlog za smanjenje plaća sa 13 na 8.3 dolara po satu.
Srđan Rudić
Srđan Rudić (21. maj 1968, Prokuplje), historičar.
Srđan Rudić je završio osnovnu i srednju školu te diplomirao na Filozofskom fakultetu Univerziteta u Beogradu. Magistrirao je 2000. (tema: Vlastela Ilirskog grbovnika), a doktorirao 2005. godine (tema: Bosanska vlastela u XV veku). Objavio je niz radova iz historije srednjega vijeka, među kojima istaknuto mjesto ima monografija Vlastela Ilirskog grbovnika (Beograd 2006). Radi u Istorijskom institutu u Beogradu. Direktor je Istorijskog instituta od 2010 i urednik brojni izdanja ove institucije, prije svega Istorijskog časopisa. Pripada mlađoj generaciji historičara beogradske medievalne škole koja se bavi i historijom srednjovjekovne Bosne. Pored političke historije predmet njegovog interesovanja vezan je za historiju društva, vlastele (Hrvatinići, Pavlovići, Radivojevići, Borovinići, Zlatonosovići, Balšići, te posebno vlasteli iz Ilirskih grbovnika). Značajnu pažnju posvećuje ćirilskoj građi. U novoj obradi,sa novim čitanjima i doprinosima u razumijevanju konteksta i sadržaja, objavio je više pisama i povelja iz historije srednjovjekovne Bosne.
Reference
O Srđanu Rudiću uporedi [www.iib.ac.rs/srp/SrdjanRudic.htm‎]
Danny Glover
Aktivizam
6. aprila 2009. Gloveru je dodijeljena titula poglavice u nigerijskoj državi Imo, tačnije, titula Enyioma of Nkwerre, što znači dobar prijatelj na jeziku naroda Igbo u istočnoj Nigeriji.
Glover je postao aktivan član Odbora direktorâ Američke jazz fondacije. U rad ove fondacije uključio se 2005. godine i nekoliko godina bio je gost-voditelj godišnje dobrotvorne priredbe A Great Night in Harlem, a pojavljivao se u sličnoj ulozi i na drugim događajima u organizaciji iste fondacije. 2006. godine vodeća britanska afrička pozorišna kompanija Tiata Fahodzi izabrala je Glovera za jednog od 3 svoja patrona, uz Chiwetela Ejiofora i Jocelyn Jee Esien, na otvaranju svečanosti povodom 10. godišnjice ove kompanije.
Glover je i aktivan član TransAfrica Foruma.
13. januara 2010. Glover je usporedio razorni potres u Haitiju s predviđanjima sličnih događaja s kojima bi se mogle suočiti druge otočne države kao rezultat neuspješnog samita u Kopenhagenu prethodne godine. Rekao je: "... prijetnja ovoga što se desilo Haitiju jeste prijetnja koja se može desiti otočnim državama bilo gdje na Karibima... Sve su one u opasnosti zbog globalnog zatopljenja... zbog klimatskih promjena... Kad smo uradili što smo uradili na samitu u Kopenhagenu, ovo je odgovor, ovo je ono što se dešava..." U istoj izjavi zatražio je da se uspostavi novi oblik partnerstva sa Haitijem i ostalim karipskim državama te pohvalio Brazil, Venecuelu i Kubu što su već prihvatile to partnerstvo.
Aktivizam protiv rata u Iraku i invazije
Glover je otvoreno kritizirao rat u Iraku još prije njegovog početka u martu 2003. Mjesec prije toga Glover je bio jedan od govornika na antiratnom skupu u San Francisku. Također je bio potpisnik antiratnog pisma iza aprila 2003. pod nazivom "To the Conscience of the World". Pismo je kritiziralo unilateralnu američku invaziju na Irak koja je dovela do "masovnog stradanja civila" i "uništavanja jedne od kulturnih baština čovječanstva". Tokom antiratnih demonstracija u centru Oaklanda u martu 2003. Glover je pohvalio vođe zajednice zbog njihovih antiratnih napora rekavši: "Oni su na prvim linijama frontova jer pokušavaju izgraditi bolju Ameriku... Svijet se ujedinio i rekao 'ne' ovom ratu - i mi moramo stajati uz njega."
IC 342
IC 342 (također poznat kao IRAS 03419+6756, MCG 11-5-3, PGC 13826 i UGC 2847) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 1 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Žirafa. Najveći prečnik je 21,40 (8 hiljada sg) a najmanji 20,9 uglovnih minuta (7 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio William Frederick Denning 19. augusta 1892. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Hidrografija Bosne i Hercegovine
Hidrografija Bosne i Hercegovine je određena reljefom države i njenim položajem na Balkanskom poluostrvu. Bosna i Hercegovina se dijelom svoje površine prostire dinarskim gorjem, na sjeveru je ograničena rijekom Savom i ograncima panonske nizije dok na jugu manjim dijelom izlazi na obale Jadranskog mora. S obzirom da se najviši predjeli uglavnom nalaze u centralnom dijelu države, orijentacije istok-zapad, rijeke koje izviru na području Bosne i Hercegovine uglavnom teku prema sjeveru odnosno jugu. Upravo ta činjenica o orijentaciji viših predjela doprinosi uspostavljanju granice između dva morska sliva kojima pripadaju sve rijeke sa podučja Bosne i Hercegovine.
Bosna i Hercegovina u hidrografskom smislu pripada crnomorskom i jadranskom slivu. Granica između ova dva morska dva sliva može se uspostaviti linijom (od zapada ka istoku) koja prolazi sljedećim planinama: Plješevica, Šator, Cincar, Raduša, Bitovnja, Bjelašnica, Treskavica, Zelengora i Volujak i u velikoj mjeri se poklapa sa granicom između dvije geografske regije države, između Bosne na sjeveru i Hercegovine na jugu.
Crnomorski sliv obuhvata oko 70% od ukupne površine Bosne i Hercegovine, na Jadranski sliv otpada oko 24% dok se površinske vode sa preostalih 6% teritorije gube u kraškom vodopropusnom području.
S obzirom na površinu Bosne i Hercegovine i orijentaciju riječnih tokova prema sjeveru, odnosno jugu gdje se nalazi Sava, odnosno Jadransko more kao granica i ušća većeg broja riječnih tokova, rijeke koje izviru u BiH su relativno male dužine i prosječnog protoka od maksimalno nekoliko stotina m3 (Vrbas - 114; Bosna - 174; Drina 395 m3)
Najveći broj većih riječnih slivova U Bosni i Hercegovini ima prekogranični karakter. Takvi slivovi su riječni slivovi Save, Drine, Une, Neretve i dr. dok su najveći unutardržavni slivovi oni koje formiraju Bosna i Vrbas i ti slivovi čine oko trećine ukupne površine države.
Od većih rijeka jedino se Neretva direktno ulijeva u more i to u Jadransko more.
Ahmed Sudi Bosnevi
Ahmed Sudi Bosnevi ili Ahmed Sudi-efendija (Foča, Osmansko carstvo, sada Bosna i Hercegovina, 1592-3/8 Maj 1598) je najznačajniji iranolog-lingvista kojeg je dalo balkansko područje i unutar višestoljetnog postojanja Osmanskog carstva zauzima istaknuto mjesto među onima koji su, kao podanici, bilo Turci ili pripadnici drugih naroda, Osmanske carevine dali značajan doprinos proučavanju perzijske književnosti, osobito njenom prevođenju i komentiranju.
Hidrografija Bosne i Hercegovine
Osim što obiluje riječnim tokovima, na području Bosne i Hercegovine nalazi se i veći broj jezera, različitih veličina i karakteristika.
Ahmed Sudi Bosnevi
Biografija
Vrlo je malo pouzdanih biografskih podataka koji bi nam mogli baciti više svijetla na Sudijev život. Rođen je u selu Sudići, blizu Čajniča. Oko imena postoji dvojba, spominje se „najčešće Ahmed efendija, a nekad Muhamed“. Interesantno je da se u svim radovima na perzijskom jeziku isključivo navodi ime Muhamed Sudi Bosnavi, ime Ahmed se uopće ne spominje. Šaćir Sikirić u vezi Sudija ističe kako mu „ne znamo ni pravog imena“.
Hidrografija Bosne i Hercegovine
Rijeke
desno|300p|mini|Ušće [[Drina|Drine u Savu]] desno|300p|mini|Veći riječni slivovi Bosne i Hercegovine Najduža rijeka koja protiče kroz Bosnu i Hercegovinu je Sava, koja je sa svojim pritokama duga 990 km. Rijeka Sava dužinom od 330 km protiče Bosnom i Hercegovinom i najduža je pogranična rijeka u državi, a formira najveći dio sjeverne granice između Bosne i Hercegovine i Hrvatske. Sliv Save je i najveći riječni sliv u BiH jer zauzima površinu od 38.349,1 km2 što predstavlja 75,8% površine Bosne i hercegovine i 39,25% njenog ukupnog sliva. Najduža pritoka Save je Drina, koja je ujedno i najduža rijeka koja cijelim svojim tokom protiče kroz BiH (dužina 346 km) a nastaje spajanjem rijeka Tare i Pive. Rijeke u Bosni i Hercegovini su uglavnom planinske, pogotovo u gornjem toku, sa znatnim hidropotencijalom usljed čega su na mnogim rijekama izgrađene hidrocentrale.
Ahmed Sudi Bosnevi
Biografija
Školovao se najprije u domovini, po svoj prilici u Sarajevu, nakon toga svoj školovanje je nastavio u Istanbulu, a perzijski jezik je naučio tokom školovanja kod Muslihuddina Larija, inače Iranca, muftije grada Dijarbekira. Njegovi biografi navode da je Sudi potom bio učitelj djece dvorske administracije i uglednika na Osmanskom dvoru, da bi potom bio smijenjen i u toj svojevrsnoj izolaciji Sudi prevodi i piše komentare o djelima perzijske književne klasike. Sudi je umro 1592. god.,premda o godini Sudijeve smrti različiti izvori spominju i različite datume. Međutim on je komentar Sadijevog „Bustana“ napisao 1006. god.po hidžri, dakle 1598. god.; prema tome, godina smrti mogla bi biti te ili u godinama nakon toga.
Hidrografija Bosne i Hercegovine
Rijeke
Osim rijeka koje dijelom svoga toka formiraju državnu granicu, postoje i rijeke koje presjecaju istu a najpoznatije su Neretva i Trebišnjica (tunel za potrebe HE Dubrovnik i podzemne kraške veze) na južnoj, zatim Korana i Glina na zapadnoj i Ćehotina, Lim i Jadar na istočnoj strani granice Bosne i Hercegovine.
Spisak najdužih rijeka sa nekim osnovnim podacima dat je u sljedećoj tabeli.
Ahmed Sudi Bosnevi
Djela
Šezdesetih i početkom sedamdesetih godina vijeka kojeg smo tek ispratili, Sudijevi komentari Hafizovog „Divana“ te Sadijevog „Bustana“ i „Gulistana“ prevedeni su sa turskog na perzijski jezik i tom prilikom dati su kraći osvrti na Sudijeva djela i njegovu obradu iranskih književnika.
Košnica pri Celju
mini|280px|Košnica pri Celju, zalazak sunca nad krajolikom južne Štajerske Košnica pri Celju je naseljeno mjesto u sastavu gradske općine Celje, regija Savinjska, Slovenija.
Ahmed Sudi Bosnevi
Djela
Od tri navedena komentara Sudijev komentar Hafizovog „Divana“ kod iranskih književnih krugova pobudio je najveću pažnju i, dakako, najpoznatiji je.
Hidrografija Bosne i Hercegovine
Jadranski sliv
Jadranskom slivu koji obuhvata oko 24% teritorije Bosne i Hercegovine pripadaju rijeke i vodotoci sa njenog južnog dijela. Površina ovog sliva se u velikoj mjeri poklapa sa granicama geografske regije Hercegovina. Najduža rijeka ovog sliva je Neretva. Trebišnjica je sa 96,5 km dužine također jedna od dužih rijeka i najduža ponornica u državi. Sa ukupnom dužinom toka (i podzemnim i nadzemnim) od oko 187 km jedna je od najdužih ponornica na svijetu.
Košnica pri Celju
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Celje.
Ahmed Sudi Bosnevi
Kritike
Općenito, Sudi, kao dobar poznavalac perzijskig jezika i književnosti, uvažavajući činjenicu da ne potječe iz perzijskog govornog područja, veoma je poznat i citiran, osobito među prosječnom iranskom književnom publikom. Elitistički i visokoobrazovani iranski književni krugovi, također, uvažavajući Sudijevo djelo i Sudija, prije svega, vide ga osobom koja je doprinijela promoviranju perzijske književnosti i nastojala je približiti čitaocima koji je nisu mogli razumijevati na jeziku kojim je pisana. Smatraju da su njegova djela prevashodno pisana čitaocima koji ne poznaju perzijski jezik. Ovu činjenicu naglašavaju svi iranski autori. Stoga oni u njegovim komentarima Hafizove poezije, u biti najtežeg i umjetnički najprestižnijeg ostvarenja cjelokupne perzijske književnosti, i dvaju Sadijevih djela, ne vide posebno značajan naučni doprinos rasvjetljavanju njihovih književnih i semantičkih teškoća. Prema uvjerenju ovih krugova, mnoge riječi i sintagme, gramatičke karakteristike i pravila na koja je Sudi uložio mnogo truda da ih objasni turskim čitateljima za Irance, obzirom da im je to maternji jezik, su razumljivi sami po sebi i njihovo objašnjavanje čini se suvišnim. Ipak, i naučni književni krugovi Sudiju priznaju izvanredno poznavanje perzijskog jezika i književnosti, veliki književni i prevodilački dar, dobro prevođenje i komentiranje nekih stihova i konstrukcija, zavidan nivo gramatičkih i jezičkih objašnjenja, ali istodobno, na brojnim mjestima njegova objašnjenja podvrgavaju kritici i drže da nije dokučio smisao pojedinih stihova, da se ograničio samo na formalno i jezičko značenje, da nije obratio pažnju na metaforičku upotrebu pojedinih riječi i književnu tradiciju njihove primjene i, u tom kontekstu, njihovih specifičnih značenja u književnoj upotrebi.
Hidrografija Bosne i Hercegovine
Riječni vodopadi
Posebnoj ljepoti pojedinih rijeka doprinose i riječni vodopadi i kanjoni kroz koje prolaze. Poznatiji vodopadi na bosanskohercegovačkim rijekama su:
Košnica pri Celju
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Košnica pri Celju je imala 579 stanovnika.
Hidrografija Bosne i Hercegovine
Jezera
desno|300p|mini|Pogled na [[Buško jezero]] desno|300p|mini|[[Prokoško jezero glečerskog porijekla, na planini Vranici]] desno|300p|mini|[[Panonsko jezero, vještačko jezero u Tuzli]]
Košnica pri Celju
Stanovništvo
Napomena: ''Do 1955. iskazivano pod imenom Košnica.''
Hidrografija Bosne i Hercegovine
Jezera
Teritorija Bosne i Hercegovine obiluje jezerima, različitim kako po veličini tako i načinu nastanka. S obzirom na hidropotencijal rijeka, u vrijeme SFRJ izgrađena su mnoga akumulaciona jezera pri čemu se potencijal rijeka koristi za proizvodnju električne energije. Znatan je broj i planinskih jezera nastalih djelovanjem glečera, izuzetne ljepote i turističkog potencijala, u narodu nazvanih Gorskih očima.
Spisak najvećih jezera dat je u sljedećoj tabeli.
Prirodna jezera
Prirodna jezera u Bosni i Hercegovini zauzimaju površinu od 67,5 km2 što predstavlja oko 0,13% ukupne površine Bosne i Hercegovine. Blidinje jezero je najveće prirodno planinsko jezero u Bosni i Hercegovini, sa površinom od oko 5,25 km2. Prirodna jezera u Bosni i Hercegovini su uglavnom mlađa u odnosu na prosjek u Evropi i njihova starost se procjenjuje na oko 9.000 godina na osnovu ispitivanja starosti mulja sa njihovog dna.
Bill Gates
William Henry Gates III (Vilijam Henri Gejts III) (rođen 28. oktobra 1955. u Seattleu ) je suosnivač, bivši predsjednik i trenutni tehnički savjetnik svjetski poznate kompanije Microsoft. Osnovao ju je sa prijateljem Paul Allenom. Njihov prvi zajednički proizvod bio je QBasic programski jezik za prvi lični računar. Nastavili su sa DOS-om koji su razvili za IBM da bi sada Microsoft imao na desetine hiljada zaposlenih a bogatstvo Bill-a Gateasa bilo procjenjeno na oko 119 milijardi američkih dolara. Gates je poslovni magnat, filantrop, računarski programer, izumitelj i investitor.
Realizam (likovna umjetnost)
mini|desno|250px|[[Gustave Courbet, Tucači kamena, 1849., ulje na platnu, 165 × 257 cm, Gemäldegalerie, Dresden]] mini|desno|250px|[[Jean-François Millet, Molitva u polju, 1857.-1859., ulje na platnu, 53,3 × 66 cm, D'Orsay, Pariz]] mini|desno|250px|[[Honoré Daumier, Vagon treće klase, 1862., ulje na platnu, 67 × 93 cm, Metropolitan muzej, New York]]
Realizam je bio umjetnički pokret koji se pojavio u Francuskoj poslije revolucije 1848. godine. Realisti su odbacili romantizam koji je dominirao francuskom literaturom i umjetnošću od početka 19. stoljeća. Realizam se pobunio protiv egzoterične teme pretjeranog emocionalizma i dramatičnog romantičkog pokreta. Umjesto toga, nastojao je prikazati stvarne savremene ljude i situacije istinom i tačnošću a ne izbjegavajući neugodne ili sumorne aspekte života. Pokret je imao za cilj da se fokusira na nedealizirane teme i događaje koji su prethodno odbačeni u umjetničkom djelu. Realistička djela oslikavala su ljude svih klasa u situacijama koja su nastala u svakodnevnom životu često odražavajući promjene koje su donijele industrijska i trgovačka revolucija. Realizam se prije svega bavio načinom na koji su stvari izgledale stvarno, umjesto idealnih predstava svijeta. Popularnost takvih "realističkih" radova rasla je uvođenjem fotografije - novog vizuelnog izvora koji je ljudima stvarao želju za stvaranjem reprezentacija koje izgledaju objektivno stvarno.
NGC 5109
NGC 5109 (također poznat kao IRAS 13189+5754, MCG 10-19-61, NGC 5113, PGC 46589 i UGC 8393) je galaksija koja je udaljena oko 98 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Veliki medvjed. Najveći prečnik je 1,70 (48 hiljada sg) a najmanji 0,5 uglovnih minuta (14 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 17. marta 1790. godine.
Malakoplakija
Malakoplakija je rijetko upalno stanje koje se ispoljava kao prisustvo papule, plaka ili ulceracije i obično zahvata urogenitalni sistem. Inicijalno je opisana 1900. kao mehki žućkasti plak. Mikroskopski nalazimo pjenaste histiocite sa bazofilnim inkluzijama zvanim Michaelis-Gutmannova tjelašca. Povezana je sa gram-negativnim bakterijama.
Tretman
Malakoplakija se tretira antibioticima.
NGC 6562
NGC 6562 (također poznat kao MCG 9-29-51 i PGC 61376) je kompaktna galaksija koja je udaljena oko 303 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Zmaj. Najveći prečnik je 0,70 (62 hiljade sg) a najmanji 0,7 uglovnih minuta (62 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio Lewis Swift 8. juna 1885. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Hellas Verona FC
Hellas Verona FC je profesionalni italijanski nogometni klub iz Verone, regija Veneto. Takmiči se u Serie B, drugom rangu italijanskog nogometa.
Historija
Klub je osnovan 1903. godine od grupe studenata. Klub je dobio ime Hellas (grčka riječ za Grčku), na molbu profesora Istorije. Od 1898. do 1926. godine italijanski nogomet je bio organizovan u regionalne grupe. U ovom periodu Hellas je bio jedan od osnivačkih timova rane lige i često jedan od finalista takmičenja. 1919. godine nakon nastavka nogometnog takmičenja (zbog četvergodišnje suspenzije tokom prvog svjetskog rata) tim se spaja sa gradskim rivalom Veronom i mjenja ime u Hellas Verona.
Kako 1929. godine prvenstvo postaje profesionalno, još uvijek amaterski klub Hellas Verona se ujedinjuje sa dva gradska rivala - klubovima Bentegodi i Scaligera, te tako nastaje klub AC Verona. Nakon 28 godina uspijevaju da se plasiraju u Seriju A. Nakon sezone 1957/58. klub se ujedinjuje sa još jednim gradskim rivalom zvanim Hellas i mijenja ime u Hellas Verona AC.
Udruženi zločinački poduhvat
mini|Zgrada [[Međunarodni krivični sud za bivšu Jugoslaviju|Međunarodnog krivičnog suda u Haagu.]]
Udruženi zločinački poduhvat pravna je doktrina koju Međunarodni krivični sud za bivšu Jugoslaviju koristi u optužbama političkim i vojnim elitama za masovne ratne zločine počinjene tokom jugoslavenskih ratova u periodu od 1991-1999. godine.
Ova doktrina smatra članove grupe individualno odgovornima za zločine koje počini grupa i podrazumijeva kaznenu odgovornost pojedinca za zločine počinjene od strane drugih lica u okviru zajedničkog plana ili svrhe. Naprimjer, ako tri čovjeka izvrše pljačku banke, u kojoj jedan od pljačkaša ubije čuvara, zakon smatra sve trojicu krivim za ubistvo.
Zajednički zločinački poduhvat je donekle sličan pravnoj doktrini komandne odgovornosti.
Definicija
Doktrina udruženog zločinačkog poduhvata se u međunarodnom pravu prvi put javlja u suđenjima ratnim zločincima nakon Drugog svjetskog rata, gdje se primjenjivala pod različitim nazivima (npr. zajednički cilj), pa i bez nekog određenog naziva.
Godine 1999. žalbeno vijeće Tribunala je u predmetu "Tadić" dalo prvu eksplicinu definiciju udruženog zločinačkog poduhvata, prema kojoj je za ovo krivično djelo neophodno kumulativno postojanje slijedeća tri elementa :
Nakon II svjetskog rata
U postratnom periodu, sudovi koje su uspostavile britanske i američke snage u Njemačkoj, primijenile su ovu doktrinu na suđenjima protiv njemačkih nacista (vidi: Nirnberški proces). Italijanski Vrhovni sud primijenio je sličnu doktrinu na suđenjima italijanskim fašistima.
Predmeti "koncentracionih logora"
mini|Bivši čuvari logora [[Belsen tovare leševe na kamion (april 1945)]]
Vjerovatno najpoznatiji predmeti ratnih zločina nakon II svjetskog rata jesu predmeti "Koncentracionog logora Davhau", po kojem je odlučivao američki sud i predmet "Belsen", po kojem je odlučivao britanski vojni sud (oba suda su zasjedala u Njemačkoj). U ovim predmetima, optuženi su imali položaj u upravnoj hijerarhiji koncentracionih logora i na osnovu toga proglašeni krivim da su djelovali u izvršenju zajedničkog plana da se ubiju ili maltretiraju zarobljenici.
Predmet "linčovanje u Essenu"
Predmet koji vjerovatno prikazuje najbližu vezu sa savremenim pojmom zajedničkog zločinačkog poduhvata je slučaj "Linčovanja u Essenu", kada je grupa Nijemaca linčovala tri britanska ratna zarobljenika u Essen-Westu 13. decembra 1944. Jedan od optuženih bio je i njemački kapetan, koji je tri britanska pilota stavio pod pratnju, koja je trebala da ih odvede do jedinice Luftwaffe radi saslušanja. Dok je pratnja sa zarobljenicima odlazila, kapetan im je naredio da se ne suprotstavljaju ako njemački civili budu zlostavljali zarobljenike. Naređenje je dato glasno sa stepenica kasarne tako da je gomila, koja se okupila, mogla jasno da čuje i razumije njeno značenje.
Dok su zarobljenici sprovođeni jednom od glavnih ulica gomila oko njih je rasla, te je počela da ih udara i gađa kamenjem. Naposljetku, kada su došli do mosta, vazduhoplovci su bačeni preko ograde; jedan od pilota je poginuo od pada; drugu dvojicu su usmrtili hici sa mosta i gomila koja ih je dotukla. Petorica od sedam optuženih: njemački kapetan, vojnik koji je bio u pratnji zarobljenika i tri civila "proglašena su krivim (za ubistvo) jer je svaki od njih na jedan ili drugi način učestvovao u maltretiranju koje je na kraju dovelo do smrti žrtava, mada nije tačno dokazano da je ijedan od optuženih pojedinačno pucao ili zadavao udarce koji su prouzrokovali smrt."
Optužbe srpskim vođama
Tužilaštvo smatra da je zajednički zločinački poduhvat srpske političke i vojne elite bio na djelu između 1. augusta 1991. i kraja decembra 1995. godine. U optužbama srpskim vođama za zajednički zločinački poduhvat, pominje se genocid i namjera stvaranja Velike Srbije. Cilj udruženog zločinačkog poduhvata u Bosni i Hercegovini bio je, prema navodima optužnice protiv Jovana Ostojića, da se “povežu dijelovi BiH koji su naseljeni srpskim stanovništvom” i stvori zasebna država iz koje bi većina nesrpskog stanovništva bila iseljena. Udruženi zločinački poduhvat podrazumijeva i sistematske napade na hrvatsko, bošnjačko i drugo nesrpsko civilno stanovništvo u Istočnoj i Zapadnoj Slavoniji, Bosni i Hercegovini i Vojvodini, sa ciljem trajnog uklanjanja nesrpskog stanovništva sa većeg dijela Bosne i Hercegovine, trećine teritorije Hrvatske, kao i iz dijelova Vojvodine.
Prema navodima suda, u zajednički zločinački poduhvat su bili uključeni :
mini|desno|Teritorije pod kontrolom srpskih snaga u Jugoslovenskim ratovima
i druge političke figure iz Srbije, Crne Gore, kao i vođe Srba iz Bosne i Hercegovine i Hrvatske.
Saučesništvo u zajedničkom zločinačkom poduhvatu uključuje i „srpske snage“, pod kojima se podrazumijeva Jugoslovenska narodna armija (JNA), kasnije Vojska Jugoslavije (VJ), novoformirana srpska teritorijalna odbrana BiH i Hrvatske, Vojska Republike Srpske Krajine, Vojska Republike Srpske, teritorijalna odbrana Srbije i Crne Gore, policija Srbije i Republike Srpske, uključujući i državnu bezbjednost, specijalne policijske snage Krajine, poznate kao „Martićevci“, kao i sve srpske paravojne formacije i dobrovoljačke jedinice.
Optužbe hrvatskim vođama
Sa hrvatske strane je optužena nekolicina generala i ratnih vođa za učešće u udruženom zločinačkom pothvatu sa ciljem da etnički očiste dijelove Bosne i Hercegovine, koju je trebalo priključiti "Velikoj Hrvatskoj". Haško tužiteljstvo također smatra da je udruženi zločinački poduhvat hrvatskog vodstva bio na djelu za vrijeme akcije "Oluja".
Među optuženima su:
Sudija je napomenuo i da su neki preminuli hrvatski lideri također bili uključeni u zločinački poduhvat:
Udruženi zločinački poduhvat zvaničnika Herceg-Bosne
alt=MKSJ je u presudi zaključio da je postojao plan stvaranja hrvatskog entiteta u Bosni i Hercegovini koji bi omogućio ujedinjenje hrvatskog naroda djelomično u granicama nekadašnje Banovine Hrvatske iz 1939|mini|MKSJ je u presudi zaključio da je postojao plan stvaranja hrvatskog entiteta u Bosni i Hercegovini koji bi omogućio ujedinjenje hrvatskog naroda djelomično u granicama nekadašnje [[Banovina Hrvatska|Banovine Hrvatske iz 1939. ]] Udruženi zločinački poduhvat zvaničnika Herceg-Bosne se odnosi na presudu koju je donio Međunarodni krivični sud za bivšu Jugoslaviju u predmetu Tužilac protiv Jadranka Prlića i drugih.
Žalbeno vijeće suda je potvrdilo skoro sve osuđujuće presude koje je Pretresno vijeće izreklo Jadranku Prliću, Bruni Stojiću, Slobodanu Praljku, Milivoju Petkoviću, Valentinu Ćoriću i Berislavu Pušiću u odnosu na događaje koji su se desili u Hrvatsko-bošnjačkom sukobu. Među zločinima za koje su osuđeni su ubistva civila, masovna hapšenja i zlostavljanja Bošnjaka na logorima pod kontrolom HVO-a, uništavanje civilnih objekata i kulturne baštine, sistemsko protjerivanje, blokiranje humanitarnih konvoja.
Prlić, Stojić, Praljak, Petković, Ćorić, i Pušić su nakon presude Žalbenog vijeća u predmetu Prlić i drugi ostali osuđeni za zločine protiv čovječnosti, kršenja zakona ili običaja ratovanja i teške povrede Ženevskih konvencija. Pretresno vijeće je utvrdilo da je sredinom januara 1993. počeo da postoji udruženi zločinački poduhvat (ili UZP) s ciljem stvaranja hrvatskog entiteta u Bosni i Hercegovini koji bi omogućio ponovno ujedinjenje hrvatskog naroda u granicama nekadašnje Banovine Hrvatske iz 1939. Po mišljenju Pretresnog vijeća, zajednički zločinački cilj je imao "dominaciju Hrvata u Hrvatskoj Republici Herceg-Bosni putem etničkog čišćenja muslimanskog stanovništva". Žalbeno vijeće potvrdilo kazne zatvora za osuđenike, ukupno 111 godina zatvora. Prema zaključku sudije, zločini su imali obrazac ponašanja i nisu djelo „šačice neodgovornih vojnika”, te da je plan za njegovo sprovođenje bilo potrebno promijeniti nacionalnu strukturu područja za koje se tvrdilo da pripadaju Herceg Bosni.
Ottawa
Grad Ottawa je dvojezično područje, gdje su službeni jezici engleski i francuski. Maternji jezik 63 % stanovništva je engleski, dok francuskim, kao maternjim jezikom, govori 15 % stanovništva. Oba ova jezika široko su korištena. U 2006. godini imala je 812.129 stanovnika u gradskom području, a 1.168.788 na širem metropolitanskom području. Ottawa je četvrti kanadski grad po veličini, te drugi grad u Ontariju.
Privreda kanadskog glavnog grada zasnovana je na dva sektora: poslovima vezanim za savezne agencije i saveznu vladu, te sektoru visokotehnološke industrije. Ottawa je jedan od najznačajnijih kanadskih gradova prema BDP-u i prihodima po zaposlenima, te prvi grad u državi prema udjelu visokoobrazovanih osoba u gradskom stanovništvu.
Svjetsko prvenstvo u nogometu 1962 - grupa 3
Svjetsko prvenstvo u nogometu 1962 – grupa 3 bila je jedna od četiri grupe grupne faze takmičenja na Svjetskom prvenstvu 1962. koje se odigralo u Čileu. Takmičenje u grupi 3 igralo se od 30. maja do 7. juna 1962. godine. U grupi 3 nalazile su se četiri reprezentacije: Brazil, Čehoslovačka, Španija i Meksiko. Brazil kao pobjednik grupe, te Čehoslovačka kao drugoplasirana ekipa kvalificirali su se u nokaut fazu Svjetskog prvenstva 1962.
Brazil – Meksiko
<section begin=SP 1962 - utakmica 2 /><section end=SP 1962 - utakmica 2 />
Čehoslovačka – Španija
<section begin=SP 1962 - utakmica 6 /><section end=SP 1962 - utakmica 6 />
Brazil – Čehoslovačka
<section begin=SP 1962 - utakmica 10 /><section end=SP 1962 - utakmica 10 />
Španija – Meksiko
<section begin=SP 1962 - utakmica 14 /><section end=SP 1962 - utakmica 14 />
Brazil – Španija
<section begin=SP 1962 - utakmica 18 /><section end=SP 1962 - utakmica 18 />
Meksiko – Čehoslovačka
<section begin=SP 1962 - utakmica 22 /><section end=SP 1962 - utakmica 22 />
Biografije, D
__BEZSADRŽAJA__
{| align=center cellspacing=3
=Po imenu=
Dy
=Po prezimenu=
Kinosura (nimfa)
Kinosura (starogrčki: Κυνοσούρα ) u grčkoj mitologijije bila nimfa Oreada, sa ostrva Krete koja je odgajala mladog Zeusa u njegovim ranim godinama kada se krio od svog oca Krona i završio među zvijezdama.
Mitologija
Zajedno sa nimfom Helikom, sakrila je malog Zeusa u pećinu i njegovala ga u Idi, na Kreti, dok su Koribanti prevarili Krona da ne bi progutao svog sina. Jednog dana, Kron je slučajno posjetio Kretu, pa je Zeus sakrio nimfe pretvarajući ih u medvjede, a sebe u zmaja, kako bi ostao neopažen od Krona. Na kraju, nakon što je postao kralj bogova, odao je počast svojim dvijema dojiljama tako što je obje postavio na nebu kao sazviježđa, Kinosura je postala Mali medvjed, što je bilo uobičajeno ime za sazviježđe u staroj Grčkoj. Najčešći mit o porjeklu dva sazvežđa medveda, bio je mit o Kalisti, Artemidinoj sljedbenici, i njenom sinu Arkadu.
Zavait
Zavait je naseljeno mjesto u općini Foča, Bosna i Hercegovina.
Otava
desno|mini|Rijeka Otava blizu naselja Borečnice, 17 km od ušća
Otava je rijeka u južnom dijelu Češke, duga 112 km. Nema izvor, ali je stvorena slivom rijeke Vydra i Křemelná. Protiče kroz gradove Sušice, Horažďovice, Strakonice i Písek. Ulijeva se u Vltavu blizu tvrđave Zvíkov. Otava je bila prva premoštena rijeka u Češkoj, kameni most preko nje je izgrađen u 14. vijeku u gradu Písek.
Kinosura (nimfa)
Mitologija
Porijeklo riječi "Kinosura"/"pseći rep" je nepoznato, jer se ne povezuje s temom sazviježđa, a ne postoji ni jedno drugo sazviježđe koje bi odgovaralo opisu. Tvrdilo se da je izvođenje iz riječi pas pogrešno.
Demosten
mini|300px|Demosten Demosten (, 384 – 322. godine p. n. e.) bio je najveći govornik antičke Grčke i istaknuti atinski državnik. Njegovi govori odlikuju se visokom književno-umjetničkom vrijednošću i istovremeno pružaju temeljit uvid u politička i kulturna zbivanja u antičkoj Grčkoj tokom IV stoljeća p. n. e. Demosten je govornički vještinu naučio proučavajući govore svojih velikih prethodnika. Prve sudske govore izrekao je kada je imao dvadeset godina kada je uspješno dobio parnicu protiv svojih staratelja koji su pronevjerili njegovo nasljedstvo. Jedno vrijeme Demosten je zarađivao za život kao profesionalni pisac govora za druge - logograf, te se i sam bavio pravom.
Upravo za vrijeme rada kao logograf, Demosten je pokazao interes za politiku a 354. godine p. n. e. izgovorio je svoje prve političke govore. Najveći dio svog plodnog radnog vijeka uložio je protiveći se ekspanziji antičke Makedonije. Svoj grad, Atinu, veoma je volio i idealizovao i cijeli se život borio da ona ponovo bude nadmoćna nad ostalim i istovremeno je insistirao kod svojih sugrađana da se odupru Filipu II Makedonskom. Mogućnost za ostvarenje tih ciljeva vidio je u očuvanju slobode Atine i sklapanju saveza sa drugim gradovima protiv Makedonije. Ipak, nije uspio preduprijediti Filipove planove, širenje njegovog uticaja na jug i osvajanje grčkih polisa.
Nakon Filipove smrti, Demosten je odigrao vodeću ulogu i u atinskom ustanku protiv novog makedonskog kralja, Aleksandra Velikog, Filipovog sina. Ipak, njegovi napori nisu uspjeli i ustanak je provocirao žestoku reakciju Makedonaca. Kako bi spriječio slične probleme, Antipater, Aleksandrov general, poslao je potjeru za Demostenom. Demosten nije dozvolio da ga uhvate oduzevši sebi život.
Aristofan iz Bizantije (oko 257-185. godine p. n. e., grčki učenjak, kritičar i gramatičar) i njegov učenik, Aristarh sa Samotrake (oko 220–143. godine p. n. e., smatra se za najutjecajnijeg poznavaoca Homerovih djela, bio je bibliotekar u Aleksandriji) uvrstili su Demostena među deset najvećih atičkih govornika i logografa. Longinus (I-III? stoljeće n. e., grčki učitelj retorike ili književni kritičar) za Demostena je rekao da je usavršio sve karakteristike odličnog govora. A Ciceron ga je smatrao savršenim govornikom kome ništa ne nedostaje.
Mladost
Demosten je rođen 384. godine p. n. e. u atičkom selu Peaniji, posljednje godine 98. olimpijade ili prve godine 99. olimpijade. . Otac mu je bio dobrostojeći trgovac i vlasnik radionice oružja (μαχαιροποιός) u kojoj je pravio mačeve. U sedmoj godini života izgubio je oca (376. godine p. n. e.) i tako ostao sam sa majkom i šestogodišnjom sestrom. Brigu za njih i za znatnu imovinu od 14 talenata (mjera vrijednost određena u težini zlata ili češće srebra, oko 26 kg) otac je bio povjerio trojici staralaca; Afobusu, Demofonu i Teripidu. Umjesto da taj imetak povećaju, nesavjesni staraoci upropastili su Demostenu gotovo cijelo nasljedstvo. Demosten se morao braniti da spasi ono malo što mu je ostalo od nasljedstva i bio je prisiljen da sudskim putem od staralaca traži da vrate sve što su mu oteli. Tvrdio je da mu staraoci nisu sačuvali ništa osim kuće, četrnaest robova i 30 srebrnih mina (30 mina = ½ talenta). Naravno, za uspješno učešće u parnici bilo je neophodno da dobro savlada vještinu govorništva, inače potrebnu svakome ko je htio da se posveti sudskim i/ili političkim aktivnostima. Govornička vještina je bila veoma cijenjena u antičkom svijetu ne samo kao sredstvo putem kojeg se prenosilo i širilo znanje, ostvarivale namjere i štitila prava već i kao sredstvo lične ili tuđe promocije u javnom životu a i kao sredstvo upereno protiv nekoga ili nečega.
Premda neki antički izvori pominju Izokrata kao Demostenovog učitelja govorništva, to je malo vjerovatno, a u ovaj podatak se sumnjalo još u antici. Naime, Izokratova škola bila je sigurno preskupa za Demostenovo finansijsko stanje, s obzirom da mu je od nasljedstva preostalo svega nekoliko mina. Osim toga, Izokratovi politički stavovi bili au skoro su potpunosti suprotni kasnijim Demostenovim: Izokrat je smatrao da Grci po svaku cijenu treba da se ujedine protiv Persijanaca a u Filipu II Makedonskom je vidio tu ujediniteljsku snagu. Takođe, u samom govorništvu ne može se govoriti o neposrednom uticaju Izokrata na Demostena. Vjerovatniji je drugi podatak – da je Demosten za učitelja uzeo Iseja, također poznatog govornika i logografa tog doba. On je predavao i građansko i nasljedno pravo, a Demosten je morao misliti na povraćaj sredstava koja su njegovi staraoci potrošili. Takođe, Isejeva škola nije bila tako skupa kao Izokratova. Na kraju, dok se Izokrat prevashodno bavio teorijom govorništva, Isej je bio orator-praktičar.
Govori o staralaštvu
Pošto je postao punoljetan, Demosten je 364. godine p. n. e. optužio svoje staraoce i dobio parnicu. To mu, međutim, nije bilo od naročite koristi, s obzirom na to da su oni znali na svakakve načine prolongirati povraćaj sredstava, te je Demosten poslije pet godina konačno digao ruke. Tokom cijelog ovog sudskog postupka održao je pet govora, koji su sačuvani pod zajedničkim nazivom govori o staralaštvu (λόγοι ἐπιτροπικοί): dva govora Protiv Afoba o stvaralaštvu (Κατ' Ἀφόβου ἐπιτροπῆς α' β', tužba i replika, tj. odgovor na odbranu tuženoga), Afobu za Fana o lažnom svjedočenju (Πρὸς Ἄφοβον ὑπὲρ Φάνου ψευδομαρτυριῶν) i dva govora Onetoru o ometanju posjeda (Πρὸς Ὀνήτορα ἐξούλης α' β', tužba i replika). Iako je sud bio odredio da se Demostenu plati šteta od deset talenata kada su se sve rasprave i pretresi i odgađanja okončali uspio je povratiti samo manji dio nasljedstva. .
Logografija
mini|250px|Demosten vježba govorništvo, Jean Lecomte du Nouÿ (1842–1923), Demosten je imao običaj da uči u jednom malom podrumu koji je sam uredio. Također je vježbao izgovor dok je u ustima držao kamenčiće, te je recitovao stihove dok bi trčao. Da bi osnažio svoj glas, vježbao je pored obale mora nadjačavajući šum talasa.
Da bi sebi obezbijedio sredstva za pristojan život, Demosten je postao logograf, tj. za novac je pisao govore za druge – i za tužioce i za tužene. Od njegove logografske prakse sačuvalo se oko trideset govora pod naslovom sudski govori u privatnim parnicama (λόγοι δικανικοὶ ἰδιωτικοί), među kojima je najznačajniji govor Za Formiona (Παραγραφὴ ὑπὲρ Φορμίωνος) protiv Apolodora, s kojim su u vezi dva govora Protiv Stefana o lažnom svjedočenju (Κατὰ Στεφάνου ψευδομαρτυριῶν, tužba i replika).
Iako je logografskim radom popravio svoje finansijsko stanje, Demosten se nije zadovoljio ovim zanimanjem. On je htio, kao i njegov uzor Perikle, da izađe pred narod i bavi se političkim poslovima. Istupanje u parnici protiv njegovih staralaca Demostenu je, svakako, pribavilo dragocjeno iskustvo, i pružilo mu priliku da se uvjeri kako je teško izbjeći da se postane samo osrednji govornik, pogotovo što atinskoj raji nije bilo dovoljno da čuje lijep govor - on je morao biti i lijepo izgovoren. Kada je držao svoj prvi govor publika ga je, navodno, često prekidala i rugala se neiskusnom novajliji: slušaoci su smatrali da je govor zamršen, a navedeni dokazi vještački, neprirodni i preopširni; osim toga, govornik je imao slab glas, kratak dah i nejasan izgovor.
Demosten je navodno patio i od mucavosti pa je ta mana bila jedan od razloga zbog kojih se odlučno prihvatio disciplinovanog programa vježbi kako bi otklonio svoje nedostatke i poboljšao izgovor. Naročito je radio na dikciji, glasu i pokretima. Žar i upornost s kojom se bio posvetio ovim ciljevima su postali poslovični. Ipak, nije sa sigurnošću utvrđeno da li su ovi detalji zaista tačni ili samo (izmišljene) anegdote koje ilustruju Demostenovu upornost i odlučnost
Političke parnice
Privatne političke parnice bile su prvi korak koji je Demostena približio položaju uticajnog državnika. Prije nego što se u Atinskoj skupštini pojavio pred suverenim demosom, pojavljivao se on u sudnici i u Vijeću pet stotina, u političkim parnicama. Prvi takav govor bio je O trijerarhijskom vijencu (Περὶ τοῦ στεφάνου τῆς τριηραρχίας), održan 359. godine p. n. e. u prilog nekom čovjeku koji je od Vijeća tražio da bude ovjenčan trijerarhijskim vijencem.
Svoj politički rad Demosten je započeo 355. godine p. n. e. tužbama protiv štetnih/nezakonitih prijedloga zakona (γραφαὶ παρανόμων). Te godine napisao je za Diodora govor Protiv Androtiona o nezakonitom prijedlogu (Κατ' Ἀνδροτίωνος παρανόμων): Androtion je bio predložio da se Vijeću kad je odstupilo dekretuje vijenac, a Demosten dokazuje da Vijeće nije ni zaslužilo vijenac, jer nije sagradilo propisani broj trijera (vrsta broda).
Godine 353. p. n. e. napisao je za istog Diodora govor Protiv Timokrata (Κατὰ Τιμοκράτους παρανόμων): Timokrat, nagovoren od svog prijatelja – već pomenutog Androtiona – predložio je da se dužnicima odloži plaćanje duga. Demosten ovaj predlog naziva νόμος ἐπ' ἀνδρί (zakon za jednog čovjeka), odnosno on dokazuje da je čitav zakon predložen samo da bi se Androtion oslobodio svog duga.
Godine 356. p. n. e. Demosten je održao govor O ateliji Leptinu. Leptin je predložio zakon po kojem bi se ukinula ἀτέλεια, tj. oslobađanje od poreza, za svakoga osim za potomke tiranoubica – Harmodija i Aristogitona. Ova mjera bila je usmjerena na poboljšanje državnih finansija, do čega je i Demostenu svakako bilo stalo. No, on je ustao u odbranu privilegija zaslužnih ljudi, smatrajući da se oni moraju nagrađivati, kako bi i drugi građani bili podsticani da čine državi dobra djela.
Na ove govore naslanja se govor Protiv Midije o šamaru (Κατὰ Μειδίου περὶ τοῦ κονδύλου), kojim je Demosten 347. godine p. n. e. htio pozvati na sud Midiju, koji ga je ranije uvrijedio opalivši mu šamar pred gledaocima. Do parnice nije ni došlo, pa ni govor nije održan, jer se Demosten nagodio s Midijom tako da mu je ovaj platio 30 mina.
Prvi spoljnopolitički govori
Demosten je prvi put nastupio kao državnički govornik 354. godine p. n. e., kada je predlagao reformu u opremanju brodova, i to govorom O simorijama (Περὶ συμμοριῶν – συμμοριαί: dvadeset razreda na koje se u Atini dijelilo 1.200 bogataša za opremanje brodova, τριηραρχία - trijerarhija). U ovom govoru on je odvraćao svoje sugrađane od nepromišljenog i naglog poduhvata kakav bi bio rat protiv persijskog kralja Artakserksa III od koga uopšte nije trebalo strahovati: Atina i cijela Grčka imali su drugog neprijatelja, a to je Filip II Makedonski.
Svoj već razvijeni politički stav Demosten je pokazao i u govoru Za Megalopoljane, koji je izgovorio 353. godine p. n. e., kada su se Spartanci bili spremali da zauzmu Megalopolj u Arkadiji, a Megalopoljani zatražili pomoć od Atine, s obzirom da je njihova metropola, Teba, bila zauzeta ratovanjem sa Fokiđanima. Istovremeno, i Spartanci su bili poslali svoje poslanike u Atinu. Demosten je isticao da stari savezi ne mogu, i ne treba da traju vječno, već da se oni mogu raskidati i sklapati novi, u skladu sa realnim interesima i stanjem države. Stoga je Demosten u Atinskoj skupštini savjetovao da se pošalje pomoć Megalopoljanima, jer su slabiji, što bi bilo i u interesu Atine, ali, u tome nije uspio.
U govoru Za slobodu Rođana, održanom 351. godine, Demosten je bio ustao u zaštitu rodoskih demokrata, koje su oligarsi uz pomoć karijskog gospodara Mauzola bili protjerali. Mada su Rođani protiv Atine ranije bili pokrenuli tzv. saveznički rat, Demosten je mislio da su se bili urazumili i da će drugačije postupati. U zaštiti Rođana Demosten je zapravo vidio šansu da Atina povrati najvažnija ostrva i obnovi pomorski savez, a osim toga, Rođane i Atinjane je vezivao upravo njihov demokratski državni poredak. Zbog toga, je Atinjane pozvao da budu "zajednički zaštitnici slobode svih" (κοινοὶ προστάται τῆς πάντων ἐλευθερίας). Međutim, njegov predlog nije bio prihvaćen.
Političke prilike
mini|250px|Filip II Makedonski: pobjednički medaljon (niketerion) iskovan u Tarsu, II stoljeće p. n. e. (Cabinet des Médailles, Pariz)
U doba kada je Demosten stupio na atinsku političku scenu nijedna od tri države koje su ranije imale hegemoniju nad Grčkom nisu sačuvale svoj stari sjaj. Hegemonija Sparte bila je završena bitkom kod Leuktre, a period veličine Tebe završen je smrću Epaminonde. I Atina je bila u opadanju. U to su vrijeme u Atini djelovale dvije političke grupacije: "konzervativna" i radikalno-demokratska. Prva se sastojala od robovlasnika, trgovaca i zanatlija, a glavni joj je cilj bio očuvanje mira po svaku cijenu, kako njihovi ekonomski interesi ne bi pretpjeli štetu. Ova je grupacija imala većinu, a na čelu joj je bio Eubul, koji je imao veliku ulogu u finansijskoj politici atinske države. Eubul je 354. godine p. n. e. postao jedan od upravitelja "pozorišne blagajne" (οἱ ἐπὶ τὸ θεωρικόν), u koju se slivao sav višak državnih prihoda. Taj je višak dolazio najprije u ratnu blagajnu (στρατιωτικά, ratni novac), a u povoljnijim prilikama plaćala se iz nje siromašnim građanima ulaznica za pozorište (θεωρικά, pozorišni novac). Ubrzo se sav višak počeo upotrebljavati za pozorište, dok nije bilo određeno da barem u ratno vrijeme služi za ratne svrhe. Tokom Eubulovog mandata prestala je i ta odredba, te se višak upotrebljavao samo za pozorište. Kada je došlo do rata, blagajna je bila prazna.
Ebul je od 355. do 342. godine p. n. e. bio jedan od najuticajnijih Atinskih državnika. Veoma se protivio bilo kakvim intervencijama i miješanju u unutrašnje stvari drugih grčkih gradova. Demosten je 352. godine p. n. e. održao govor Za Megalopoljane a iduće godine O slobodi Rođana i u oba govora suprotstavio se Ebulu.