cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Donji Lipovčani
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare općine Čazma.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Donji Lipovčani su imali 82 stanovnika.
Napomena: ''Iskazuje se pod imenom Donji Lipovčani od 1948. Do 1931. naselje je iskazivano pod imenom Lipovčani. Za to bivše naselje podaci su sadržani u naselju Gornji Lipovčani.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Donji Lipovčani je imalo 104 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Popis 1910.
Za sastav stanovništva na popisu 1910. godine, pogledati pod: Gornji Lipovčani.
Konca vas
Konca vas je naseljeno mjesto u sastavu općine Kočevje, regija Jugoistočna Slovenija, Slovenija.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Konca vas je imala 113 stanovnika.
Napomena: ''Do 1952. iskazivano pod imenom Konec.''
Rolf Maximilian Sievert
Rolf Maximilian Sievert (6. maj 1896. – 3. oktobar 1966.) jeste bio švedski medicinski fizičar, čiji je glavni doprinos na polju izučavanja bioloških efekata jonizirajućeg zračenja.
Profesor Sievert je rođen u Stockholmu, Švedska. Služio je kao šef fizičke laboratorije u švedskom Radiumhemmetu od 1924. do 1937., kada je postao šef odjeljenja fizike radijacije na Karolinska institutu. Igrao je pionirsku ulogu u mjerenju doza radijacije, posebno u korištenju za dijagnostiku i tretiranje raka. U kasnijim godinama, fokusirao se na istraživanja bioloških efekata na ponovljena izlaganja niskim dozama radijacije. Godine 1964, osnovao je Međunarodno udruženje zaštite od radijacije,služeći kao predsjedavajući. Također je predsjedavao Naučnim komitetom Ujedinjenih nacija za efekte atomske radijacije.
Godine 1979, na Generalnoj konferenciji tegova i mjera, ili CGPM), SI jedinica za ekvivalentnu dozu jonizirajućeg zračenja je imenovana po njemu, i dodijeljeno ime sivert (Sv).
Reference
mini|Rolf Sievert 1924.
Elie Wiesel
Elie Wiesel (Eli Wiesel) (30. septembar 1928 Sighet, Rumunija) je američki filantrop i dobitik Nobelove nagrade za mir koji je preživio holokaust. Bio je humanista i borac za ljudska prava, a posebno se zalagao u odbrani žrtava etničkog čišćenja u Bosni i Hercegovini, sovjetskih Jevreja, starosjedilačkog naroda Miskito u Nikaragvi, izbjeglica iz Kambodže, Kurda i žrtava gladi u Africi. Bio je jedan od prvih koji su pozivali tadašnje predsjednike SAD-a da poduzmu akciju i zaustave krvoproliće u BiH. Osnivanje tribunala za ratne zločine počinjene na području bivše Jugoslavije, je bila njegova ideja.
Djetinjstvo
Rođen je u Sighetu u rumunskim Karpatima. Prvenstveno je, prema želji roditelja, trebao postati židovski (jevrejski) rabin.
Auschwitz
Sa 15 godina je njemački Wehrmacht uhapsio Wiesela i njegovu cijelu porodicu. Zatočen je prvo u konc-logor u Auschwitzu (Aušvic), gdje mu je istetoviran broj A-7713, a poslije je prebačen u drugi logor smrti Buchenwald (Buhenvald). Iz cijele porodice preživjele su mu samo dvije sestre, a majka, otac i sestra su umrli u nacističkim logorima. Američka vojska 1945 oslobađa Wiesela.
Obrazovanje
Nakon kraja Drugog svjetskog rata, neko vrijeme proveo je u francuskom sirotištu, a kasnije je u Parizu studirao na ''Unvierzitetu Sorbona]]. Tu je učio francuski jezik i upoznao je francusku literaturu. Između 1948-1951 Wiesel upisuje studije filozofije, psihologije i literature, ali nestašica ga prisiljava da prekine studije i počinje da radi kao novinar.
Sa ovom knjigom je postao poznat u svijetu, a prevedena je na francuski ("La Nuit",1960) i engleski jezik ("Night",1960).
1963. Wiesel postaje američki građanin. 1969 vjenčava se s Marion Erster Rose koja je također preživjela holokaust i s kojom ima sina.
1972. Wiesel je predavao kao profesor na City koledžu za jevrejske studije u New York City, a od 1976. prelazi na bostonski univerzitet.
Filantropska aktivnost
Wiesel se zauzimao u borbi protiv rasizma, rata, nasilja i apartheida.
Rat u BiH
U novembru 1992 Wiesel dolazi u Bosnu i Hercegovinu. Putuje kroz Beograd, Sarajevo, Banja Luku a posjećuje i koncentracioni logor na Manjači. Povodom toga je rekao sljedeće:
"Bosna nije bila Auschwitz, ali dogodio se genocid" (eng. Bosnia was not Auschwitz, but it was genocide).
Krajem 1992. se sastao sa Radovanom Karadžićem i Slobodanom Miloševićem. U jednom od svojih razgovora sa novinarima izjavio je:
Slučaj Bernard Madoff
U okviru finansijskog skandala "Madoff", Wieselova fondacija gubi 2008. skoro sav novac. Bernard Madoff (Medof) finansijski špekulant je izgubio novac velikog broja banaka, osiguravajućih društava i poznatih ličnosti, kao Steven Spielberg.
Naklo (Slovenija)
mini|280px|Naklo, rimokatolička crkva "Sv. Peter" Naklo je naseljeno mjesto i općina u Sloveniji, u Gorenjskoj regiji.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazilo se u sastavu stare općine Kranj.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, općina Naklo je imala 5.255 stanovnika, od čega u samom Naklom 1.716.
Općina Naklo
Napomena: Nastala iz stare općine Kranj.
Naklo (naseljeno mjesto)
Napomena: ''U 1983. povećano za naselje Pivka koje je ukinuto. U 1984. smanjeno za dio naselja koji je priključen naselju Cegelnica.''
Prišlin
Prišlin je naseljeno mjesto u sastavu općine Hum na Sutli, Krapinsko-zagorska županija, Republika Hrvatska.
Stanovništvo
Napomena: ''U 1857. i 1880. sadrži dio podataka za naselje Mali Tabor.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Prišlin je imalo 415 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Donji Miklouš
Donji Miklouš je naseljeno mjesto u sastavu grada Čazme, Bjelovarsko-bilogorska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Čazma.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Donji Miklouš je imao 196 stanovnika.
Napomena: ''Od 1857. do 1880. sadrži podatke za naselje Gornji Miklouš.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Donji Miklouš je imalo 260 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Opatinec
Opatinec je naseljeno mjesto u sastavu grada Ivanić-Grada, Zagrebačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Ivanić-Grad.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Opatinec je imao 321 stanovnika.
Narodnosni sastav
Napomena: ''U 1971. i 1981. nisu iskazani podaci za dio naselja koji je 1991. izdvojen iz naselja Lepšić i priključen naselju Opatinec.''
Koprivnik
Biljke:
Slovenija:
UEFA Evropska konferencijska liga
Takmičenje je započelo u sezoni 2021/2022, a služi kao najniži nivo postojećeg UEFA-inog takmičenja u Evropskoj ligi, koje bi u grupnoj fazi trebalo biti smanjeno na 32 ekipe. Na takmičenju će se prvenstveno takmičiti timovi iz niže rangiranih članica UEFA-e. Nijedna se ekipa neće moći kvalificirati direktno, ali takmičenje će se sastojati od 10 ekipa koji su eliminirani u baražu za Evropsku ligu, a ostatak dolazi iz kvalifikacija za Evropsku konferencijsku ligu.
Historija
UEFA je navodno razmišljala o dodavanju trećeg nivoa takmičenja barem od 2015. godine, vjerujući da bi niži turnir mogao djelovati kao sredstvo da klubovima iz niže rangiranih zemalja članica UEFA-e pruži šansu za napredovanje u veće faze, iznad faza gdje obično budu eliminisani u Ligi prvaka i Ligi Evrope. Sredinom 2018. godine pojačano se govori o najavi, a izvori vijesti tvrde da je već postignut dogovor o pokretanju takmičenja i da će grupna faza Lige Evrope sa 48 timova biti podijeljena na dva dijela, a donja polovina čini jezgro šta bi bio novi događaj.
UEFA je 2. decembra 2018. objavila da bi takmičenje - prvobitno imenovano kao „Evropska liga 2“ ili samo „UEL2“ - trebalo da bude pokrenuto u okviru trogodišnjeg ciklusa takmičenja 2021/2024, a UEFA je dodala da će novi turnir donijeti "više utakmica za više klubova i više saveza".
Službeni naziv takmičenja, "UEFA Europa Conference League", objavljen je 24. septembra 2019. godine.
Kvalifikacije
Slično kao UEFA-ina Liga prvaka, kvalifikacije za Europsku konferencijsku ligu podijeliti su na na dva "puta" - Put "Prvaka" i Put "Lige". Za razliku od Lige prvaka, međutim, put prvaka nadmetati će samo timovi koji su izgubili kvalifikacije za grupnu fazu Lige prvaka i posljedično su ispali direktno u UECL.
Poredak saveza zasnovan je na UEFA koeficijentu za zemlje i koristi se za određivanje broja timova koji učestvuju na ligaškom putu za svaki savez:
Na osnovu ove reorganizacije, nijedan savez neće imati koristi od vezova u kontinentalnom nogometu kao što je imala prije takmičarskog ciklusa 2021/2024, s tim da je turnir u osnovi bio niži poredak postojećeg turnira Lige Evrope ali se podijelio na sekundarni turnir.
Grupna faza i nokaut faza
Format će vidjeti osam grupa od po četiri ekipe, nakon čega slijedi osmina finala, četvrtfinale, polufinale i finale. Dodatna preliminarna runda nokauta igrati će se prije osmine finala između timova koji su rangirani na drugom mjestu u svojim grupama i trećeplasiranih timova grupa Lige Evrope. Novo takmičenje sadržavati će 141 meč rasprostranjen na 15 sedmica.
Pobjednik novog takmičenja imaće pravo sudjelovanja u UEFA Ligi Evrope u narednoj sezoni. Nove utakmice igrati će se četvrtkom.
Distribucija (od 2021–22 do 2023–24)
Svi kvalifikacijski vezovi temelje se na UEFA-inoj zadanoj pretpostavci da će svaka asocijacija podnijeti jednog domaćeg pobjednika kupa, kao svog najboljeg plasiranog kvalifikanta, nakon onih koji imaju pravo na ulazak u Ligu prvaka, a preostale članove definirati će prema njihovom položaju u ligi u prethodnoj sezoni. Engleska dodjeljuje svoje najniže rangirano mjesto u kvalifikacijama pobjednicima EFL kupa.
Napomene
<references group="lower-alpha" responsive="" />
Eva Háková
Eva Háková, rođena 8. jula 1969. u Karlovym Varyma, Čehoslovačka (danas Češka) kao Eva Burešová, je nekadašnja čehoslovačka i češka biatlonka.
Olimpijske igre
Eva Háková je nastupila na trima olimpijskim igrama. Najbolji joj je rezultat bilo deveto mjesto u utrci na 7,5 km na igrama 1994. U štafetnim takmičenjima najbolji joj je plasman bio na ZOI 1998., kada je sa Irenom Česnekovom, Jiřinom Pelcovom i Kateřinom Holubcovom osvojila šesto mjesto.
Svjetska prvenstva
Nastupala je na osam Svjetskih prvenstva u periodu 1988-2002. i osvojila jednu zlatnu i dvije bronzane medalje, ali sve u štafetnim i ekipnim utrkama. Na SP 1989, u štafetnoj utrci, iza tada nepobjedive sovjetske i bugarske štafete osvojila je bronzanu medalju zajedno sa Jiřinom Pelcovom i Renatom Novotnom. Drugu bronzanu je osvojila na SP 1992. u ekipnoj utrci sa Gabrielom Suvovom, Jiřinom Pelcovom i Janom Kulhavom. Jedinu zlatnu medalju osvojila je SP 1993, u štafetnoj utrci sa Janom Kulhavom, Ivetom Knížkovom i Jiřinom Pelcovom. Najbolji plasman u pojedinačnim disciplinama bilo je osvojeno šesto mjesto u bugarskom Borovecu u utrci na 15 km na na SP 1993.
Svjetski kup
Háková je prvi put nastupila u Svjetskom kupu u sezoni 1988/89, 19. januara 1989. u utrci na 15 km, u bugarskom Borovecu kada je osvojila 18-o mjesto. Nije pobijedila u pojedinačnim utrkama, a najbolji joj je rezultat bilo drugo mjesto u utrci na 15 km u sezoni SK 1992/1993. na Pokljuki, u Sloveniji 17. decembra 1992. godine.
Privatni život
Bila je udata za češkog biatlonca Zdeněka Háka Nakon druge udaje za Tomáša Jetmara, uzela je muževo prezime Jetmarová. Ima tri kćerke.
Ribe (znak)
Ribe (lat. Pisces) su posljednji od 12 horoskopskih znakova. To je negativan znak a po modalitetu se ubraja u promjenjive horoskopske znakove. Prostire se od 330. do 360. stepena nebeskog koordinatnog sistema.
Pod tropskim zodijakom, sunce prelazi ovo područje tokom perioda između 19. februara i 20. marta. Prema tropskom sistemu astrologije, Sunce prolazi kroz sazviježđe Ribe otprilike periodom od 12. marta do 18. aprila. U klasičnim tumačenjima, simbol ribe potiče od Ihtiokentaurija, jedne vrste Kentaura koji su pomagali Afroditi koja je rođena iz mora.
Prema nekim tropskim astrolozima, sadašnje astrološko doba je doba riba, dok drugi tvrde da je to doba vodolije.
Mitologija
Ribe se povezuju sa mnogim mitološkim bićima između ostalog i sa Posejdonom, Neptunom, Afroditom, Erosom, Tifonom, Višnuom kao i sumerskom Inanu. Ribe su jedan od najstarijih znakova zodijaka koji su zabilježeni, a dvije ribe se pojavljuju na poklopcu egipatskog lijesa još u periodu oko 2300. godine p.n.e.
Piramatovci
Piramatovci su naseljeno mjesto u sastavu grada Skradina, Šibensko-kninska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare općine Šibenik.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2021. godine, Piramatovci su imali 209 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Piramatovci je imalo 484 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Koraće
Koraće su naseljeno mjesto u općini Brod, Bosna i Hercegovina.
Descemetova membrana
Descemetova membrana ili Descemet membrana je bazna membrana između odgovarajuće supstance rožnjače, koja se naziva i stroma i endotelnog sloja rožnjače. Sastoji se od različitih tipova kolagena (tip IV i VIII) nego stroma. Endotelni se sloj nalazi sa stražnje strane rožnjače. Descemetova membrana, kao bazna membrana za endotelni sloj, izlučuje se jednim slojem pločastih epitelnih ćelija koje čine endotelni sloj rožnjače.
Struktura
Njegova debljina kreće se od 3 μm pri rođenju, a do 8-10 μm kod odraslih.
Klinički značaj
thumb|desno | Dispozicija bakra na Descemetovoj membrani rožnjače Značajno oštećenje membrane može zahtijevati transplantaciju rožnjače. Šteta uzrokovana nasljednim stanjem poznatim kao Fuchsova distrofija – gdje Descemetova membrana progresivno nestaje, a rožnjača se zgušnjava i tamni jer je razmjena hranjivih sastojaka / tečnosti između nje i ostatka oka prekinuta – može biti preokrenuta operacijom. Hirurg može ostrugati oštećenu Descemetovu membranu i umetnuti / presaditi novu membranu iz oka davatelja. . U tom procesu većina skvamoznih ćelija donorske membrane preživljava da bi dramatično i naglašeno preokrenula propadanje rožnjače (vidi DMEK operacija).
Descemetova membrana je mjesto taloženja bakra kod pacijenata sa Wilsonovom bolešću ili drugim bolestima jetre, što dovodi do stvaranja Kayser-Fleischerovih prstenova.
Historija
Poznata je i pod nazivom stražnja granična elastična lamina, lamina elastica posterior i Demoursova membrana. Imenovana je po francuskom ljekaru Jeanu Descementu (1732–1810).
Bruchova membrana
Bruchova membrana je najunutrašnjiji sloj sudovnjače. Zbog staklastog izgleda pod mikroskopom, naziva se i staklasta lamina. Debela je 2–4 μm.
Slojevi
Bruchova membrana sastoji se od pet slojeva (iznutra prema vani):
Rožnjačni pigmentni epitel transportira metabolički otpad iz fotoreceptora,  preko Bruchove membrane do rožnjače.
Embriologija
Sredinom razvoja fetusa, Bruchova membrana je prisutna kao elastična folija.
Patologija
Bruchova membrana s godinama zadebljava, usporavajući transport metabolita. To može dovesti do stvaranja druzova u starosne degradacije pjege. Tu je i nakupljanje depozita (Bazni Linearni D epoziti, skraćeno BLinD i Bazni Lamelni Depoziti, skraćeno BLamD) na i unutar membrane, prvenstveno se sastoji od fosfolipida. Nakupljanje lipida veće je u centralnom fundusu nego na periferiji. Čini se da ova nakupina membranu fragmentira u lamelnu strukturu više nalik lisnatom tijestu nego barijeri. Upalni i neovaskularni medijatori tada mogu possticati sudove rožnjače da izrastaju u i izvan fragmentirane membrane. Ova neovaskularna membrana uništava arhitekturu vanjskog slojs mrežnjače i dovodi do naglog gubitka centralnog vida – povezano s mokrim razdobljem makulske degeneracije.
Pseudoxanthoma elasticum, miopija i trauma također mogu uzrokovati defekte u Bruchovoj membrani što može dovesti do rožnjačnene neovaskularizacije. Alportov sindrom, genetički poremećaj koji utiče na alfa (IV) lance kolagena, također može dovesti do oštećenja Bruchove membrane, kao što je retinopatija zvana "tačka i pjega". Angioidne pruge uzrokuju kalcifikaciju, zadebljanje i pucanje Bruchove membrane.
Eponim
Bruchova membrana dobila je ime po njemačkom anatomu Karlu Wilhelmu Ludwigu Bruchu.
Koprivnik (Kočevje)
mini|280px|Koprivnik, rimokatolička kapela na mjesnom groblju Koprivnik je naseljeno mjesto u sastavu općine Kočevje, regija Jugoistočna Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Kočevje.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Koprivnik je imao 75 stanovnika.
Plastovo
Plastovo je naseljeno mjesto u sastavu grada Skradina, Šibensko-kninska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazilo se u sastavu stare općine Šibenik.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2021. godine, Plastovo je imalo 167 stanovnika.
Napomena: ''U 1869. podaci su sadržani u naselju Velika Glava.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Plastovo je imalo 539 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Svjetsko prvenstvo u atletici 2017 – bacanje koplja (muškarci)
Takmičenja u bacanju koplja za muškarce na Svjetskom prvenstvu u atletici 2017. održana su 10. i 12. augusta na Olimpijskom stadionu u Londonu. Takmičenje je bilo podijeljeno u dvije faze: kvalifikacije i finale. Johannes Vetter iz Njemačke osvojio je zlatnu medalju. Jakub Vadlejch iz Češke osvojio je srebro, dok je Petr Frydrych, također iz Češke, osvojio bronzanu medalju.
Zemlje učesnice
Učestvovalo je 32 takmičara iz 25 država.
Kvalifikacije
Kvalifikacijsko takmičenje održano je 10. augusta 2017. u 19:03 i 20:34 (CET). Kvalifikacijsko takmičenje bilo je podijeljeno u dvije grupe. Kvalifikacijska norma bila je 83 m. koju je ispunilo 13 takmičara ( Q ).
Finale
Finalno takmičenje održano je 12. augusta 2017. u 20:15 (CET).
Gornji Draganec
280px|mini|desno|Gornji Draganec, rimokatolička crkva "Pohod Blažene djevice Marije" Gornji Draganec je naseljeno mjesto u sastavu grada Čazme, Bjelovarsko-bilogorska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Čazma.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Gornji Draganec je imao 352 stanovnika.
Napomena: ''U 1857. iskazivano pod imenom Draganec Novi. U 1869. i 1880. naselje je iskazivano pod imenom Draganec. Za to bivše naselje podaci su sadržani u naselju Donji Draganec.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Gornji Draganec je imalo 355 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Ibn Hurdazbih
Ibn Hurdazbih, punog imena Abu'l-Qasim Ubaydallah ibn Abdallah ibn Khordadbeh, bio je perzijski geograf i birokrat iz 9. vijeka.
Autor je najstarije knjige administrativne geografije napisane na arapskom jeziku.
Biografija
Bio je sin Abdullaha ibn Hurdazbiha, istaknutog abasidskog generala, i sam sin zoroastrijskog preobraćenika. Ibn Hurdazbih je imenovan za direktora poštanskih usluga i obavještajnih službi provincije Jibal na sjeverozapadu Irana, koja se u to doba nalazila pod upravom abasidskog halife Al-Mu'tamida (period vladavine 869–885). U tom svojstvu ibn Khordadbeh služio je i kao generalni direktor pošte i kao halifin lični špijun u toj važnoj provinciji.
Oko 870. godine ibn Hurdazbih napisao je Kitāb al Masālik w’al Mamālik (Knjiga o putevima i kraljevstvima) (drugo izdanje knjige objavljeno je 885. godine). U ovom djelu, Ibn Hurdazbih je opisao razne narode i provincije Abasidskog halifata. Uz mape, knjiga sadrži i opise zemalja, ljudi i kultura s područja obala južne Azije do Brahmaputre, Andamanskih ostrva, poluostrva Malezije i Jave. Zemlje koje su se nalazile u sastavu Dinastije Tang, Ujedinjena Silla (Koreja) i Japan također su navedeni u njegovom radu. Također, bio je jedan od najranijih muslimanskih pisaca koji su zabilježili vikinšku trgovinu na istoku, trgovci zvani Rus trgovali su oko područja Crnog i Kaspijskog moru, prevozeći svoju robu kamilama sve do Bagdada.
Ibn Hurdazbih dva puta jasno spominje Al-Wakwak: Istočno od Kine su zemlje Waqwaq, koje su toliko bogate zlatom da stanovnici od ovog metala izrađuju lance za svoje pse i ogrlice za svoje majmune. Proizvode tunike pletene od zlata. Tamo se nalazi izvrsno drvo ebanovina. Ova zemlja se i drugi put spominje: Zlato i ebanovina se izvoze iz Al-Wakwak.
Ptolemejeva, grčka i predislamska iranska historija su znatno uticale na ovo djelo.
Knjiga je jedan je od rijetkih preživjelih izvora koji opisuje jevrejske trgovce poznate kao Radanite.
Rusnica
Rusnica je naseljeno mjesto u sastavu općine Hum na Sutli, Krapinsko-zagorska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Pregrada.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Rusnica je imala 191 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Rusnica je imalo 223 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Adis Jahović
Adis Jahović (rođen 18. marta 1987.) je makedosnki nogometaš i član makedonske reprezentacije. Trenutno nastupa za turski Göztepe na poziciji napadača.
Karijera
Adis Jahović je rođen 18. marta 1987. u Skoplju. Igrao je u omladinskim selekcijama FK Napredok gdje je 2006. godine nastupao i za seniorski tim. Nakon Napredoka nastupao je još za FK Makedonija, da bi u periodu od 2007. do 2011. nastupao i za bosanskohercegovačke klubove: Željezničar, Velež i Sarajevo. Od 2011. do 2013. Adis Jahović igrao je za švicarske klubove Wil i Zürich. Nakon Švicarske igrao je za poljsku Vorsklu Poltavu, hrvatsku Rijeku, rusku Kriliju Sovjetov, a trenutno od 2016. igra za turski Göztepe.
Reprezentacija
U prijateljskoj utakmici u Skoplju između domaćina Makedonije i Slovenije odigrane 14. novembra 2012. Adis Jahović je zabilježio svoj prvi nastup za nacionalnu selekciju Makedonije gdje je u debiju postigao i prvi gol za Makedoniju.
Kostel (Kostel)
mini|280px|Kostel, raspelo Kostel je naseljeno mjesto u sastavu općine Kostel, regija Jugoistočna Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Kočevje.
Mašinski element
Mašinski element (ili dio) predstavlja elementarnu komponentu mašine. Ovi elementi se sastoje iz tri osnovna tipa:
Iako se općenito ne smatraju mašinskim elementima, oblik, tekstura i boja poklopaca su važni dijelovi mašine koji obezbjeđuju atraktivan i operativan izgled između mašinskih komponenata mašine i njenog korisnika.
Mašinski elementi su osnovni mašinski dijelovi i odlikuju se kao sastavni dijelovi mnogih mašina. Većina je standardizirana na određene veličine iako se često koriste i posebno napravljeni dijelovi za specifične namjene.
Mašinski elementi mogu biti odlike dijelova (kao što su navoji ili integralni klizni ležajevi) ili mogu biti zasebni dijelovi, kao što su točkovi, osovine, remenice, kotrljajući elementi ležajeva, ili zupčanici. Sve jednostavne mašine se mogu opisati kao elementi mašina, a mnogi elementi mašina uključuju koncepte jednog ili više jednostavnih mašina. Naprimjer, vijak sadrži navoj, koji se može definisati kao nagnuta ravan omotana oko cilindra.
Mnoge aktivnosti usmjerene ka mehaničkom dizajnu, pronalasku izuma i obavljanju inženjerskih poslova zahtjevaju poznavanje različitih mašinskih elemenata i inteligentnu i kreativnu kombinaciju ovih elemenata sa ciljem izrade komponente ili sklopa koji ispunjava zahtjeve (služi aplikaciji).
Mašinski elementi moraju biti verificirani i certificirani da su proizvedeni u skladu sa svim navedenim zahtjevima kako bi se osigurao kvalitet i sigurnost.
Kruščik
Kruščik je naseljeno mjesto u općini Brod, Bosna i Hercegovina.
Preddvor
mini|280px|Preddvor, grad Hrib i vještačko jezero Črnava Preddvor je naseljeno mjesto i općina u Sloveniji, u Gorenjskoj regiji.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Kranj.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, općina Preddvor je imala 3.532 stanovnika, od čega u samom Preddvoru 837.
Općina Preddvor
Napomena: Nastala iz stare općine Kranj.
Strmec Humski
Strmec Humski je naseljeno mjesto u sastavu općine Hum na Sutli, Krapinsko-zagorska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Pregrada.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Strmec Humski je imao 183 stanovnika.
Napomena: ''Do 1900. iskazivano pod imenom Strmec.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Strmec Humski je imalo 231 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Sveti Jernej (čvor)
Slovenija:
M60 Patton
M60 Patton je bio prvi američki glavni borbeni tenk (MBT) uveden u upotrebu u decembru 1960. godine. Bio je uveliko upotrebljavan od strane američke vojske i i njenih saveznika, ponajviše iz NATO-a tokom Hladnog rata. Povučen je iz službe u američkoj vojsci 1997. godine, te zamijenjen modernijim tenkom M1 Abrams. Današnji najveći korisnik ovog tenka je Egipat, koji koristi 1.716 primjeraka M60A3 tenkova, Turska je drugi korisnik sa oko 866 unaprijeđenih primjeraka, dok je Izrael treći korisnik preko 700 komada u upotrebi.
Razvoj
M60 Patton je bio osmišljen s ciljem da se suprostavi po britanskim izvorima tadašnjem sovjetskom tenku naoružanim s 100-milimetarskim topom, te novijim tenkom koji je naoružan glatkocijevnim topom 115 mm. Američka vojska je imala hitnu potrebu nadograditi postojeći M48 Patton tenk kako bi se mogla suprostaviti snagama Varšavskog pakta koje su tada bile naoružane modernim tenkovima iz Sovjetskog saveza. Američka vojska je imala plan za dizajniranje tenka koji bi imao veću pokretljivost i domet, manje potrebe za servisiranjem i da bude naoružan topom od 105 mm. Trup tenka bi bio podijeljen u dva dijela, u prednjem dijelu bi bila posada, a u stražnjem motor.
Ta ideja je bila kritizirana zbog visoke siluete i ograničene pokretljivosti, ali pokazana kao uspješna, te je doživjela mnoge modernizacije tokom svog vijeka. Unutrašnjost je dizajnirana kao i kod ranijih modela M26/M46/M47/M48, pod uvjetom da ostavlja dovoljno prostora za buduće preinake te modernizacije, kako bi se osigurao vijek tenka za sljedeća četiri desetljeća.
Prvobitne verzije
thumb|lijevo|M60A1 tenk američke vojske tokom NATO vježbe REFORGER '82. M60 Patton tenk vuče korijene od M26 Persing tenka iz kasne ere Drugog svjetskog rata na osnovu kojeg je također napravljen i M48 Patton. Godine 1957. Amerikanci su postavili planove za tenk koji bi bio naoružan topom 105 mm i trupom koji bi pružao bolju oklopnu zaštitu od prethodnika.
Rezultati planova su bili da je M60 serije uveliko ličila na stariju M48 seriju tenkova, ali razlike su bile značajne. M60 je imao top od 105 mm, prednji dio trupa je bio ravno zakrivljen, dok je kod M48 bio oblo zakrivljen, imao je 3 potporna valjka dok je M48 imao 5, točkovi su mu bili napravljeni od aluminija, ali su se mogli kao rezervni upotrebljavati oni s M48 tenka.
Novim dizajnom ugrađen je dizelski, zrakom hlađeni Continental AV-1790-5B series V-12 motor čime je povećan doseg na 480 km, tenk je dobio na pouzadnosti zahtijevao je manja servisiranja. Trup je načinjen od jednog komada čelika podijeljenog u tri dijela, u prednjem se nalazio vozač, u srednjem kupola i u stražnjem motor. Vozač je imao 3 M27 dnevna vizira, od kojih je jedan mogao biti zamijenjen IC noćnim vizirom. Kupola tenka je bila slična kao i kod M48, ali je kasnije minimiziran frontalni presjek, te odjeljak za granate. Originalno dizajniran pod oznakom M68, novi tenk je pušten u proizvodnju 1959. godine, ali je klasifikovan kao M60, te stavljen u operativnu upotrebu 1960. godine. Proizvedeno je oko 15.000 primjeraka ovog tenka.
Godine 1963. M60 je nadograđen na M60A1 standard. Ova novija varijanta koja je ostala u proizvodnji do 1980. je imala veću, ali po karakteristikama bolju kupolu, te poboljšan oklop i amortizere. M60A1 je također bio opremljen sistemom za stabilizaciju topa, ali još uvijek nije bio u stanju ispaljivati granate u pokretu, jer je sistem cijev topa zadržavao u jednom pravcu prilikom pokreta.
M60A2 "Starship"
thumb|lijevo|M60A2 tenk tokom desantne vježbe PROLOG '85. M60A2 je nosio nadimak Starship (eng. svemirski brod) zbog toga što je napravljen u vrijeme svemirske utrke. Ova serija je imala nižu kupolu, s posebnom kupolom na vrhu za komandira koji je tako imao veće vidno polje na teren. Bila je naoružana sa 152-milimetarskim topom, kao i kod M551 Sheridan tenka koji je mogao ispaljivati protivoklopne rakete MGM-51 Shillelagh. Imao je i ugrađen sistem za otklanjanje barutnih gasova koji su se javljali u unutrašnjosti tenka prilikom opaljivanja. M60A2 se nije pokazao u pozitivnom svjetlu, iako je išao stopama budućeg tenka MBT-70, koji je ostao samo prototip. M60A2 tenkovi su izbačeni iz operativne upotrebe već 1981. godine, nakon čega su im se odstranjivale kupole, te su transformirani u M60A3 standard ili u lansere mostova.
M60A3 serija
Godine 1978, započeo je rad na M60A3 varijanti. Donio je niz tehnoloških poboljšanja, uključujući bacač dimnih granata, novo osvjetljenje, laserski daljinomjer (AN-VVG-2) kojeg je mogao koristiti ujedno artiljerac i komandir tenka, te M21 balistički računar i sistem za stabilizaciju kupole. thumb|desno|M60A3
Kasniji modeli nisu imali komandne kupole, jer je uviđeno tokom Izraelsko arapskih sukoba prilikom neprijateljskog pogotka kupole komandir tenka nije imao mogućnost evakuvacije iz tenka. Daljinsko upravljanje mitraljezom M85 prilikom protivavinske borbe je bilo vrlo neučinkovito. tenku je smanjena silueta odstranjivanjem komandne kupole, s tim da je kupola proširena stražnjim dijelom. M60A3 je izbačen iz upotrebe u američkoj vojsci 1997. godine, s tim da se još uvijek nalazi u upotrebi u nekim zemljama.
SAD
thumb|M60A1 tenk čistač s postavljenim ERA oklopom u Zaljevskom ratu. M60 AVLB lansirni mostovi i M728 inžinjerska vozila bazirana na M60 Patton tenku su bile jedine verzije ovog tenka korištene tokom Vijetnamskog rata. Kasnije je američka vojska vršila mnogobrojne ugradnje, koje su doprinijele razvoju novog tenka M1 Abrams. Zbog završetka Hladnog rata izbačeni su iz upotrebe u američkoj kopnenoj vojsci i predani marincima. M60A1 su koristili američki marinaci tokom invazije Grenade, kao i u Bejrutu 1983. godine. M60 tenkove su koristili USMC i u Zaljevskom ratu, naročito u akcijama deminiranja i čišćenja cesta u Kuvajtu od neeksplodiranih ubojitih sredstava (NUS-a).
Izrael
thumb|Zarobljeni izraelski M60 Patton u Egiptu thumb|Uništeni izraelski M60 Patton tokom Jomkipurskog rata 1973. Izrael je od SAD-a kupio svoje prve M60A1 1971. godine, ti M60A1 tenkovi su bili prvi put korišteni 1973. godine tokom Jomkipurskog rata na Sinaju i Golanskoj visoravni, međutim Izrael je dobio još tih tenkova neposredno prije i poslije ovog sukoba. Izrael je dalje povećavao svoj arsenal M60, a posebno M48 Patton tenkovi koji su bili korišteni tokom Libanskog rata 1982. Izrael je vršio daljnje modifikacije svojih tenkova dodavajući eksplozivno-reaktivni oklop (ERA), ovi modeli su poznati pod nazivom Magach. Magach tenkovi su dalje poboljšavani novim sistemima upravljanja vatrom, termovizijom, bacačima dimnih granata. Najnovije verzije Magach 7 koriste Izraelske odbrambene snage. U julu 2013. Izrael je započeo projekt pod nazivom Teuza (hebr. smjelost) po kojem se Izrael želi riješti zastarjele vojne opreme prodajom, pa tako i M60A1 i M60A3 tenkova čiji se kupci očekuju iz Latinske Amerike, Azije i Afrike.
Kuvajt
Američka i Saudijska vojska su tokom Zaljevskog rata koristila M60A1 tenkove u borbama protiv iračkih T-55, T-62, T-72 i Tip 69 tenkova. Tokom dvodnevnih borbi kod aerodroma u Kuvajtu Amerikanci su izgubili deset M60 tenkova.
Ostali korisnici
Od 2005. M60 Patton tenkovi se koriste u Bahreinu, Bosni i Hercegovini, Brazilu, Egiptu, Grčkoj, Iranu, Izraelu, Jordanu, Portugalu, Španiji, Tunisu, Turskoj, Tajlandu i Tajvanu. Tajlandski M60A3 su korišteni prilikom graničnog incidenta s Mjanmarom oko jedne karaule 2001. godine, gdje je navodno došlo do izmjene vatre sa mjanmarskim Tip 69 tenkovima. SAD još posjeduje značajne rezerve M60 tenkova koje čekaju da budu otpisane ili prodane. Grčka je ponudila donaciju 13 M60A3 tenkova Afganistanu 2007.
Specijalizirane verzije
thumb|M60 Panther u Bosni i Hercegovini
Korisnici tenka
thumb|400px|Sadašnji korisnici označeni u tamnoplavoj, bivši u svjetloplavoj boji. thumb|Magach 7
Šenčur
mini|280px|Šenčur, rimokatolička crkva "Sv. Jurij" Šenčur je naseljeno mjesto i općina u Sloveniji, u Gorenjskoj regiji.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Kranj.
Posavski Bregi
Posavski Bregi su naseljeno mjesto u sastavu grada Ivanić-Grada, Zagrebačka županija, Republika Hrvatska.
Šenčur
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, općina Šenčur je imala 8.489 stanovnika, od čega u samom Šenčuru 3.152.
Posavski Bregi
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare općine Ivanić-Grad.
Šenčur
Općina Šenčur
Napomena: Nastala iz stare općine Kranj.
Gornji Dragičevci
Gornji Dragičevci su naseljeno mjesto u sastavu grada Čazme, Bjelovarsko-bilogorska županija, Republika Hrvatska.
FC Progrès Niederkorn
Football Club Progrès Niederkorn je nogometni klub koji se nalazi u Niderkornu, Luksemburg.
Historija
Za vrijeme njemačke okupacije Luksemburga klub je igrao u Gauligi Mosseland pod imenom FK Niderkorn. Te sezone su završili kao drugoplasirani tim iza prvoplasiranog TuS Neundorfa. Najuspješnije godine kluba su bile krajem 1970-ih i početkom 1980-ih. Sezone 2005–06 Niederkorn je završio kao drugoplasirani tim Druge nogometne lige Luksemburga. Međutim Prva nogometna liga Luksemburga se je proširila sa 12 timova u 14 i Niederkorn je zajedno sa Differdange 03 unaprijeđen u najvišu ligu.
Gornji Dragičevci
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Gornji Dragičevci su imali 119 stanovnika.
FC Progrès Niederkorn
Historija
Dana 4. jula 2017. Niederkorn je pobijedio škotski klub FC Rangers u prvoj kvalifikacijskoj rundi UEFA Evropske lige 2017/18. Ta pobjeda je bila njihova prva na evropskim takmičenjima. Njihova još bolja sezona je bila 2018/19 kada su u kvalifikacijama za UEFA Evropsku ligu pobijedili FK Gabalu i Budapest Honvéd FC da bi stigli do treće kvalifkacijske runde gdje su izgubili u zadnjoj minuti utakmice protiv ruskog kluba FC Ufa.
Nagrade
Pobjednici (3): 1952–53, 1977–78, 1980–81
Drugoplasirani (6): 1931–32, 1936–37, 1976–77, 1978–79, 1981–82, 2017–18
Gornji Dragičevci
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Gornji Dragičevci je imalo 121 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Rupe (čvor)
Hrvatska:
Gornji Dragičevci
Popis 1910.
Napomena: Iskazano zajedno sa naseljem Donji Dragičevci.
FC Progrès Niederkorn
Nagrade
Pobjedinci (4): 1932–33, 1944–45, 1976–77, 1977–78
Rupe (čvor)
Slovenija:
FC Progrès Niederkorn
Evropska takmičenja
''Od utakmice odigrane 26. augusta 2020.''
Posavski Bregi
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Posavski Bregi su imali 816 stanovnika.
Napomena: ''Do 1900. iskazivano pod imenom Bregi. U 1991. povećano pripajanjem dijela područja naselja Šemovec Breški. Do 1961. dio podataka sadržan je u naselju Šemovec Breški.''
Narodnosni sastav
Napomena: ''U 1971. i 1981. nisu iskazani podaci za dio naselja koji je u 1991. izdvojen iz naselja Šemovec Breški i priključen naselju Posavski Bregi.''
Guy I od Soissonsa
Grof Guy I (fra. Guy Ier; ? — nakon 986) bio je francuski plemić, grof Soissonsa. Nije poznato kada je rođen.
Njegovi roditelji su najvjerovatnije bili grof Herbert II i njegova supruga, grofica Adela (kći franačkog kralja Roberta I); druga mogućnost je ta da je Guy bio sin grofa Adalberta I i Gerberge od Lotaringije te tako unuk Herberta II.
Teševo
Teševo je naseljeno mjesto u općini Kakanj, Bosna i Hercegovina.
Sveti Jernej nad Muto
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Radlje ob Dravi. Poslije Prvog svjetskog rata naselje je (zajedno sa naseljem Mlake) podijeljeno novouspostavljenom državnom granicom između Austrije i Kraljevine SHS. Dio naselja koji je ostao u Austriji pod imenom Sankt Barthlmä danas se nalazi u općini Eibiswald (sl. Ivnik), u okviru okruga Deutschlandsberg, u saveznoj pokrajini Štajerskoj.
Stanovništvo
Napomena: ''Od 1955. do 1993. iskazivano pod imenom Branik nad Muto.''
IC 3976
IC 3976 (također poznat kao PGC 44603) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 315 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Berenikina kosa. Najveći prečnik je 0,50 (46 hiljada sg) a najmanji 0,2 uglovnih minuta (18 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Hermann Albert Kobold 13. maja 1896. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Hidroelektrana Slapovi na Uni
Hidroelektrana Slapovi na Uni nalazi se nizvodno od grada Bihaća u naselju Kostela, Bosna i Hercegovina. Puštena je u rad 1954. godine.
Tehničke karakteristike
Hidroelektrana Una je derivacijska elektrana s akumulacijom za djelomično dnevno izravnavanje. Derivacija je ostvarena tunelom dužine 176 m. Ulazna građevina s dovodnim tunelom, vodna komora s preljevom i mašinska hala smješteni su na lijevoj obali Une. Elektrana je iskoristila prirodni pad rijeke koji je na ovom mjestu na vrlo kratkom razmaku bio preko 10 m. Tokom čitavog pogona agregati su bili u normalnoj proizvodnji, osim tokom remonta i redovnog održavanja. Zbog niske instalacije elektrana može prosječno preko 230 dana raditi sa sva četiri agregata.
Postrojenje 35 kV je s dva sistema sabirnica, a sastoji se od 12 polja: 4 generatorska, 3 dalekovodna, 2 za kućne transformatore, te mjerno, spojno i rezervno polje.
Povratnik (film)
Povratnik američki je biografski vestern triler snimljen 2015. godine u režiji Alejandra G. Iñárritua. Scenarij su napisali Mark L. Smith i Iñárritu na osnovu istoimenog romana Michaela Punkea iz 2002. godine, koji je bio inspiriran životom istraživača Hugha Glassa. U filmu glavne uloge tumače Leonardo DiCaprio, Tom Hardy, Will Poulter i Domhnall Gleeson.
Pripreme za snimanje filma su započele u augustu 2001. godine, kada je Akiva Goldsman otkupio od Punkea prava na rukopise s namjerom da snimi film. Film je prvobitno planiran da bude režiran od strane Parka Chan-wooka sa Samuelom L. Jacksonom kao glavnim glumcem, a kasnije je režija pripala Johnu Hillcoatu sa Christianom Baleom kao glavnom zvijezdom. Oba režisera su napustili projekat, i na kraju je Iñárritu u augustu 2011. godine potpisao da započne snimanje sa režijom. U aprilu 2014. godine, nakon nekoliko kašnjenja u produkciji zbog drugih projekata, Iñárritu je potvrdio da je počeo rad na Povratniku i da će DiCaprio igrati glavnu ulogu. Glavno snimanje je počelo u oktobru 2014. godine, a završilo se u augustu 2015. godine.
Film je imao ograničenu premijeru 25. decembra 2015. godine, a zatim je zvanično bio pušten na prikazivanje 8. januara, 2016. godine. Povratnik je 14. januara 2016. godine, nominiran za 12 Oskara, što ga čini najviše nominiranim filmom za 2015. godinu - uključujući Oscara za najbolji film, najbolju režiju, najboljeg glavnog glumca (DiCaprio) i najboljeg sporednog glumca (Hardy). Film je dobio pozitivne ocjene od kritičara, koji su pohvalili nastupe DiCapria i Hardya, Iñárrituovu režiju i kinematografiju Lubezkog. Na 73. ceremoniji film je osvojio tri Zlatna globusa, te je nominiran za 12 Oscara, što je najviše za ceremoniju, uključujući i Oscara za najbolji film, najbolju režiju, najboljeg glumca (DiCaprio) i najboljeg sporednog glumca (Hardy).
Radnja
Hugh Glass je vojni izviđač. On i njegov polu-indijanski sin Jastreb, pripadaju istoj grupi zajedno sa Johnom Fitzgeraldom, Jimom Bridgerom pod zapovjedništvom Andrewa Henrya, uglavnom zbog lova na životinjsko krzno. Oni se stalno suočavaju sa Indijancima i Francuzima. Dok je bio u lovu sa Jastrebom, Glass se vraća nazad u kamp, ali tamo dolazi do napada od strane Indijanaca. Dok su bježali do rijeke, u napadu su ubijena 33 pripadnika njihove grupe. Fitzgerald predlaže da bježe u jednom pravcu, ali Glass predlaže suprotnu rutu. Henry pristaje na Glassov prijedlog i onda odlučuju da zanoće. U samo svitanje Glass govori Jastrebu da ostane sa grupom dok on ide ispred prvi. Ali Glass nailazi na teritoriju grizlija i biva žestoko napadnut. On je uspio ubiti zvijer, ali nije u stanju da govori jer mu je grlo povrijeđeno. Grupa ga pronalazi i nosi ga na improviziranim nosilima. Fitzgerald stalno govori Henryu da ostavi Glassa jer očigledno od njega nema ništa i niko ne može učiniti ništa da ga spasi. Henry na kraju ipak pristaje. Ali on insistira da pusti Glassa da umre prirodnom smrću, obećavajući novčanu nagradu trojici muškaraca koji ostanu iza grupe sa Glassom. Jastreb i Bridger pristaju da ostanu, i što je iznenađujuće pridružuje im se Fitzgerald.
Ali Fitzgerald postaje nestrpljiv. On nudi Glassu brzu smrt ako samo trepne kao znak pristanka. Glass zatvara oči za neko vrijeme, a kada otvara oči Fitzgerald smatra da je to bio njegov treptaj i onda pokušava da ubije Glassa. Jastreb hvata Fitzgeralda u toj namjeri i njih dva započinju borbu koja se na kraju završava tako što Fitzgerald ubija Jastreba. Bridger dolazi i uskoro ga Fitzgerald uvjerava da zakopaju Glassa živog u plitkom grobu, ali on se zaustavlja kad je Glass bio zakopan duboko do vrata. Glass puza iz groba i preživljava jedući mrvice dok je s mukom pokušavao da se uspravi. Nakon što je mogao hodati, Glass izbjegava indijanski napad i suočava se Indijancem koji reže meso sa mrtvih životinja. Glass ga moli da mu da dio i on mu daje jedan komad, ali Glass se onesvešćuje nakon jela. Indijanac je zapravo u potrazi za otmičarima njegove kćeri Powaqas. On pomaže Glassu nakon što mu on objašnjava svoju situaciju. On čak gradi onesviještenom Glassu improvizovano sklonište kada nailazi mećava. Kada se Glass probudio čovjek je otišao, a Glass pronalazi francuski traperski kamp. On čeka do sumraka i sprema se da ukrade konja. Međutim, Francuz dovodi Indijanku i siluje je u samoj blizini Glassa. On spasava djevojku i oni bježe na ukradenom konju, ali Glass ispušta bocu koju mu je Bridger ostavio. Nakon toga, on ponovo bježi od neprijateljski raspoloženih Arikara Indijanaca skočivši s litice, i tom prilikom njegov konj je ubijen a Glass biva povrijeđen još više. Glass preko noći održava toplotu pokrivši se tijelom mrtvog konja. Kako su sedmice prolazile, nazad u vojnom logoru, kod usamljenog Francuza nalazi se Glassova boca. Većina vjeruje da ju je lovac ukrao od Jastreba nedaleko od kampa, tako da su odmah organizirali potragu i nakon toga pronašli su Glassa živog. U međuvremenu, Fitzgerald odlučuje da pobjegne iz logora, nakon što je prvo ispraznio sef sa platama za vojnike. Fitzgerald je imao nesmetani pristup novcu. On je znao da će ga Glass u potpunosti diskreditirati pred Fitzgeraldom zbog lažne tvrdnje o herojskoj borbi koju je opisao Henryu.
Glass traži od Henrya da mu dopusti da on lično vrati Fitzgeralda u logor živog ili mrtvog; Henry se slaže, ali ide zajedno sa Glassom. U trenutku kada su se razdvojili, Fitzgerald pravi zasjedu i ubija Henrya. Glass se vraća i pronalazi preminulog Henrya nakon što je čuo pucnjavu. On zna da je Fitzgerald u neposrednoj blizini. Glass postavlja genijalnu zamku za Fitzgeralda postavljanjem Henrya uspravno kao lažnog konjanika koji je obučen u Glassov kaput, dok istovremeno skrivajući se sa napunjenim pištoljem ispod deke na pratećem konju i pretvara se kao da je mrtvi Henry. Fitzgerald se hvata u klopku i iz daljine puca u Henrya koji tobože predstavlja Glassa na konju. Fitzgerald ide dolje i provjerava tijelo, ali otkriva da je to ustvari Henry a ne Glass. Glass odjednom pada s konja i puca u Fitzgeralda, pogađajući ga u rame. Fitzgerald bježi ali Glass se dao u potragu za njim i njih dvojica se suočavaju na obali rijeke. Glass se bori sa njim i skoro da ubija Fitzgeralda, ali se predomišlja i gura već teško ranjenog Fitzgeralda nizvodno i pravo u ruke Arikara Indijanaca koji su se približavali. Poglavica, sada u pratnji njegove kćerke Powaqa, ubija Fitzgeralda. Kako se film završava, pred Glassovim očima i dalje uskrsavaju likovi njegove preminule supruge i njegovog sina, koji su mu se priviđali tokom filma, čak i nakon što je kulminirala osveta kada je Fitzgerald konačno ubijen.