Kralj_Richard_III
Čin IV
Kraljica Elizabeta, vojvotkinja od Jorka i Lejdi Ana odlaze do Londonske kule u nadi da će vidjeti mlade prinčeve, ali Ser Robert Brekenberi (upravnik Londonske kule) im ne dozvoljava, govoreći da je Lord zaštitnik (misleći na Ričarda) izričito zabranio. Stenli saopštava da će Lejdi Ana biti krunisana u Vestminsteru kao buduća kraljica Engleske. Elizabeta savjetuje Dorseta da smjesta napusti Englesku i uputi se ka Francuskoj, kako bi se sastao sa Ričmondom. Lejdi Ana se prisjeća trenutka kada je proklela Ričardovu buduću suprugu, ni ne sluteći da će baš ona to postati. Predosjeća da će je se Ričard uskoro riješiti. Ričard je krunisan kao novi kralj Engleske. Njegova sljedeća odluka jeste da se riješi prinčeva, te stoga pronalazi čovjeka po imenu Džejms Tirel koji vođen finansijskim interesima obavlja poslove za Ričarda. Ričard nalaže da se ljudima podijeli vijest o bolesti njegove supruge Lejdi Ane i vjerovatnoće da će uskoro umrijeti. Ričard želi ubrzati proces razrješavanja njegove situacije, te eliminacijom figura koje mu potencijalno ugrožavaju položaj, stići do datog cilja. Bakingem trazi od Ričarda grofoviju od Hartforda. Ričard se prisjeća kako mu je Henry VI rekao da će budući kralj biti Ričmond. Prošlog puta kada je Ričard bio u Ekseteru, gradonačelnik mu je pokazao zamak po imenu Ružmont. Sjećanje na poruku jednog irskog pjesnika da će umrijeti neposredno nakon što vidi Ričmonda javilo se u Ričardovoj svijesti. Bakingem je svjestan da mu Ričard ne želi udijeliti grofoviju i donosi odluku da ode svom porodičnom domu u Brekon u sjevero-istočnom Velsu. Dvoje ubica koje je Tirel unajmio (Digton i Forest) su ugušuli prinčeve. Ubice su umalo poklekle pred slikom zagrljenih dječaka, ali je prevagnula ruka dosljednosti izvršenju krvavog zadatka. Ričard je potom oženio Klarensovu kćer Lejdi Margaret za čovjeka skromne imućnosti. Ričardov sljedeći potez jeste da oženi Elizabetu, kćer Edvarda IV i tako osigura krunu, jer zna da je ova dama privukla i Ričmondovu pažnju. Ratklif donosi vijesti da je Biskup od Elija pobjegao ka Ričmondu, kao i da je Bakingem okupio Velšku vojsku. Margareta, Elizabeta i vojvotkinja od Jorka se okupljaju. Napokon, Margaretino predskazanje se obistinilo, i jedini scenario koji ostaje Elizabeti i Ričardovoj majci jeste da oplakuju svoje voljene, odvedene u zaborav od strane Ričardove ruke. Margareta odlazi u Francusku. Ulazi Ričard sa pratnjom. Majka mu govori da nikada nije doživjela srećan trenutak otkad ga je rodila. Proklinje ga u nadi da će ga njena kletva izmoriti u bici koja prestoji, kao i da će umrijeti sramotnom smrću upravo na način kakav je i njegov život bio. Ričard izražava želju Elizabeti da oženi njenu mladu kćer Elizabetu i daje joj dužnost da je ubijedi. Ričard ističe Elizabeti da se ona treba radovati događaju što će njena kćer biti buduća kraljica Engleske, te da će se ona kao buduća baka, radovati svojim unučadima. Ratklif i Stenli upozoravaju Ričarda da se Ričmondova armija uputila ka obali, zajedno sa Dorsetom, Bakingemom i Mortonom (biskupom u Eliji). Ričard ih šalje da potraže vojvodu od Norfoka koji mora da okupi svu vojsku koja je trenutno dostupna. Stenli ga obavještava da je sva vojska stacionirana na sjeveru. Ričard sumnja u Stenlijevu odanost, govoreći mu da ostavi svog sina Džordža kao garanciju sigurnosti i kompenzacije, za slučaj da Stenli ne okupi vojsku. Ser Edvard Kortni i Biskup od Eksetera su se okupili u Devonu. Usled vremenskih neprilika, Bakingemova vojska se rastavila, a samom Bakingemu ne može se ući u trag. Ser Tomas Lavel i Lord Markiz od Dorseta su okupili vojsku u Jorkširu. Ričmond se navodno vratio u Britani, ali Ričard posredstvom glasnika saznaje da je Ričmond trenutno zapravo u Milfordu, dok je Bakingem zarobljen. Potom Ričard donosi odluku da se zajedno svi zapute ka Solsberiju. Stenli daje pismo Ser Kristoferu upozoravajući ga da ne smije pomoći Ričmondu, jer Ričard drži njegovog sina kao taoca. Ser Kristofer mu govori da je Ričmond u Pembruku i da se zaputio ka Londonu.