cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Aponeuroza
Zadnje slabinske aponeuroze
Zadnje slabinske aponeuroze nalaze se na vrhu od epaksijalnih mišića grudnog koša, musculus multifidus spinae i musculus sacrospinalis''.
Savudrija
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Savudrija je imalo 349 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Aponeuroza
Dlanski i tabanske aponeuroze i ekstenzorna napa
Dlanske aponeuroze javljaju se na dlanovima šaka. Ekstenzorne nape su aponeuroze na poleđini prstiju. Tabanske aponeuroze nalaze se na tabanskom dijelu stopala. Protežu se od petne kvrge, pa se zatim razilaze da bi se povezale sa kostima, ligamenatima i dermisom kože oko distalnog dijela metatarzusnih kostiju.
Prednje i zadnje međurebarne membrane
Prednje i zadnje međurebarne membrane su aponeuroze između rebara i predstavljaju nastavke  vanjskih i unutrašnjih međurebarnih mišića.
Aponeuroza vlasišta
Aponeuroza (ili galea aponeurotica) je tvrdi sloj gustog vlaknastog tkiva,  od  musculus rontalis (sprijeda) do  musculus occipitalis (pozadi).
TMCO4
Transmebranski i upredenozavojnički domen 4 jest protein koji je kod ljudi kodiran genom TMCO4 sa hromosoma 1. Njegova funkcija još nije dobro definirana. Predviđeno je da transmembranski protein tri puta prelazi membranu endoplazmatskog retikuluma. TMCO4 stupa u interakciju s drugim proteinima za koje je poznato da imaju ulogu u razvoju raka, nagoveštavajući moguću ulogu u toj bolesti.
Aponeuroza
Lepezasti mišići i aponeuroze
Lepezasti mišići, u kojima su mišićna vlakna orijentirana pod uglom na liniju djelovanja, obično imaju dvije aponeuroze. Međusobno ih povezuju mišićna vlakna, a svaka aponeuroza je u tetivi koja se veže za kost na polazištu ili  insercijskom mjestu.
Funkcija
Kao i tetive, aponeuroze se vežu za lepezaste mišiće, tako da se mogu istezati i ustezati snagom mišićne kontrakcije, apsorbirajući odgovarajuću količinu  energije.
TMCO4
Gen
TMCO4 se nalazi na minus lancu hromosoma 1 na sekvenci 1p36.13. The gene consists of 118,172 base pairs stretching from base pair 19,682,213 through 19,800,385. Ne postoje uobičajeni pseudonimi za TMCO4. Geni CAPZB i LOC105376823 susjedi TMCO4 na hromozomu 1. TMCO4 se sastoji od 16 egzona.
Primarna sekvenca
Najčešći protein kodiran TMCO4 je dug 634 aminokiseline s pristupnim brojem XP_011539488.1.
Opća svojstva i sastav
Molekulska težina TMCO4 je 67,9 kDa. Izoelektrična tačka je 5,48. Kao cijeli protein, TMCO4 nema abnormalnu distribuciju aminokiselina. Ima tri duga dijela bez naboja koja odgovaraju lokaciji tri različita transmembranska regiona. Prvi citosolni domen TMCO4 ima abnormalno visoke količine leucina i glutaminske kiseline i abnormalno niske količine asparagina. Veći lumenski domen TMCO4 također ima abnormalno nisku količinu asparagina i fenilalanina.
Svojstva proteina
Dvije glavne oblasti od interesa unutar TMCO4 proteina su tri transmembranske regije i velika abhidrolazna regija. Predviđa se da je N-terminal TMCO4 unutar citosola ćelije, a C-terminal unutar lumena endoplazmatskog retikuluma. Također se predviđa da TMCO4 ima leucinski zatvarač i veliki domen upredene zavojnice.
Sekundarna struktura
Predviđa se da u sekundarnoj strukturi TMCO4 dominiraju alfa heliksi, na osnovu predviđanja softvera iTASSER.
Posttranslacijske modifikacije
Predviđena su mnoga mjesta fosforilacija za dva citosolna regiona TMCO4. Mjesta O-vezane glikozilacije predviđena su na drugoj lumenskoj regiji TMCO4. Ove predviđene lokacije mogu se vidjeti i na shematskoj ilustraciji TMCO4 koja se nalazi iznad ili u konceptnoj translaciji TMCO4 koji se nalazi ispod.
Subćelijska lokalizacija
Konzistentno se predviđa da se TMCO4 nalazi u membrani endoplazmatskog retikuluma na osnovu mnogih homologa.
KAA Gent
KAA Gent je profesionalni sportski klub iz Genta, Belgija. Najpoznatija je njegova nogometna selekcija koja se takmiči se u Jupiler Pro Ligi.
TMCO4
Interakcijski proteini
Utvrđeno je da TMCO4 stupa u interakciju s mnogim proteinima. Jedan protein od interesa sa kojim TMCO4 stupa u interakciju je FLT1. FLT1 je receptor VEGF receptor VEGF Poznato je da VEGF ima značajnu ulogu u razvoju raka. Drugi proteini za koje je eksperimentalno pokazano da TMCO4 stupa u interakciju su UBB, UBC, KPTN i BVLF1. UBB i UBC su poliubikvitini koji ciljaju molekule na razgradnju, što sugerira da se TMCO4 u nekom trenutku razgrađuje. KPTN je protein koji je neophodan u neuromorfogenezi. BVLF1 je protein Epstein-Barrovog virusa.
KAA Gent
Historija
Klub je osnovan 1864. godine kao Société Gymnastique la Gantoise. Pored nogometne ekipe koja je osnovana 1900. godine djeluju još atletski klub i klub hokeja na travi. Sadašnje ime usvaja 1971. godine. Najveći uspjesi su osvajanje Jupiler Pro Lige u sezoni 2014-15, tri titule nacionalnog kupa, kao i dva finala Intertoto kupa. Tradicionalne boje kluba su plava i bijela. Domaće utakmice igra na stadionu Ghelamco Arena.
TMCO4
Ortolozi
Ortolozi TMCO4 mogu se naći u bakterijama, protistima, biljkama, gljivama, trichoplaxima, beskičmenjacima, ribama, vodozemcima, gmizavcima, pticama i sisarima. Neki od ovih ortologa se mogu naći u donjoj tabeli. Ortolozi su sortirani u opadajućem redosledu datiranja evolucijke divergencije od ljudi, a zatim opadajućem redosledu postotaka identiteta sekvence. TMCO4 je gen koji brzo evoluira i koji je bio visoko konzerviran kroz evoluciju. Regioni TMCO4 koji su visoko konzervirani u ortolozima uključuju različite transmembranske domene i regiju abhidrolaza.
Klinički značaj
TMCO4 još nije direktno povezan ni sa jednom bolešću ili poremećenim fenotipom. Međutim, interakcija sa VEGF receptorom može ukazivati na moguću ulogu u kanceru.
Prisilno pokrštavanje muslimana Španije
thumb|upright=1.35| Djelo [[Edwin Long|Edwina Longa The Moorish Proselytes of Archbishop Ximenes, Granada, 1500, oslikava masovna pokrštavanja muslimana Španije u periodu oko 1500. godine]] Prisilno pokrštavanje muslimana Španije predstavlja proces prinudne promjene vjere muslimana islamske Španije spovođen nizom edikata putem kojih se zabranjivan islam i njegovo praktikovanje u zemljama Španije. Ovaj proces se dešavao za vrijeme tri španske monarhije, tokom početka 16. vijeka: Krune Kastilje (1500–1502), zatim Kraljevine Navarre (1515–1516) i naposljetku krune Aragona (1523–1526).
Nakon što su udružena kršćanska carstva završila sa osvajanjem islamske Španije 1492. godine, muslimansko stanovništvo na tom području je iznosilo između 500.000 i 600.000 stanovnika. U to vrijeme muslimani koji su živjeli pod kršćanskom vlašću dobili su status Mudéjara, i prvobitno su, u kratkom periodu, imali status u kojem su legalno praktikovali islam. Međutim, 1499. godine, nadbiskup Toleda, kardinal Francisco Jiménez de Cisneros je pokrenuo kampanju u gradu Granadi kako bi muslimane uz mučenje i zatvaranje privolio u kršćanstvo. Ovaj postupak je izazvao otpor muslimana i pobunu u Alpujarrasu koja je trajala u periodu od 1499. do 1501. godine.
Pobuna je ubrzana i isforsirana a zatim se iskoristila kao izgovor za ukidanje zakonske i ugovorne zaštite muslimana. Napori za pokrštavanjem muslimana su se udvostručili tako da već 1501. godine službeno nije bilo muslimana u Granadi. Podstaknuta uspjehom u Granadi, kraljica Kastilje Isabella I izdala je uredbu 1502. godine kojom se zabranjuje islam na područje cijele Kastilje. Sa španskim osvajanjem Navare 1515. godine, još veći broj muslimana se našao pod vlašću Kastilje a samim time i direktno pod kastiljanskom uredbom iz 1502. o zabrani praktikovanja islama.
Posljednja oblast koja je nametnula pokrštavanje muslimana bila je kruna Aragona, čiji su kraljevi prethodno bili dužni da garantuju slobodu vjeroispovijesti muslimanima koji su živjeli pod njihovom vlašću, zakletvom koju su dali pri krunisanju. Početkom 1520-ih, došlo je do antiislamskog ustanka poznatog kao Pobuna Bratstva, a muslimani koji su se našli na teritoriji koju je obuhvatila pobuna bili su prisiljeni da konvertuju u kršćanstvo. Kada su aragonske kraljevske snage, uz pomoć muslimana, ugušili pobunu, Karlo V (poznatiji kao Karlo V, car Svetog rimskog carstva) odlučio je da su te prisilne konverzije važeće tako da su prisilno konvertirani muslimani zvanično postali kršćani. Time su konvertiti stavljeni pod jurisdikciju španske inkvizicije. Konačno 1524. godine, Karlo V je uputio pismo papi Klementu VII da ga oslobodi zakletve kojom se obavezao da štiti slobodu vjeroispovesti muslimana. Ovim mu je omogućeno da i zvanično postupa protiv preostale muslimanske populacije i provodi prisilno pokrštavanje. Krajem 1525. godine izdao je zvanični edikt o pokrštavanju. Islam više nije zvanično postojao na teritoriji Španije.
TRAM2
Membranski protein 2 na translokacijskom lancu jest protein koji je kod ljudi kodiran genom TRAM2.
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 370 aminokiselina, а molekulska težina  43.328 Da.
Funkcija
TRAM2 je komponenta translokona, zatvorenog makromolekulskog kanala koji kontrolira posttranslacijsku obradu nastajućih sekretornih i membranskih proteina na membrani endoplazmatskog retikuluma (ER).
Skenderija (naselje)
mini|300px|Pogled na Skenderiju Skenderija je naselje u centralnom dijelu grada Sarajeva. Naselje je smješteno na lijevoj obali rijeke Miljacke.
Naselje je dobilo naziv po čuvenom bosanskom Sandžak begu Skender-paši, koji je davne 1499. godine na ovom prostoru sagradio trgovački centar sa 11 dućana, karavan saraj, dvor, imaret i tekiju. Njegov sin Mustafa-beg Skenderpašić je 1518. godine uz očevu tekiju podigao prvu potkupolnu džamiju u BiH koja je srušena 1960. godine.
Tokom 14. zimskih olimpijskih igara u Skenderiji su se održavala takmičenja u umjetničkom klizanju i hokeju na ledu.
Naselje Skenderija je dom olimpijskom kompleksu "Centar Skenderija". Centar su arhitektonski osmislili Živorad Janković, Halid Muhasinović i Ognjena Malkina. Centar je jedinstven u Bosni po namjenama, sadržaju i dimenzijama. Tu su prisutne prostorije za sportske događaje, kulturne manifestacije različitih obima, te brojni ugostiteljski objekti. Centar je 1969. godine., dobio nagradu časopisa "Borba", opće priznanje za najbolje arhitektonsko djelo u Jugoslaviji.
Belanovo Selo
Belanovo Selo je naseljeno mjesto u sastavu općine Rasinja, Koprivničko-križevačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazilo se u sastavu stare općine Koprivnica.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Belanovo Selo je imalo 38 stanovnika.
Harina Zlaka
Harina Zlaka (do popisa 2021. godine Harina Žlaka) je naseljeno mjesto u sastavu općine Zagorska Sela, Krapinsko-zagorska županija, Republika Hrvatska.
Belanovo Selo
Stanovništvo
Napomena: ''Od 1910. do 1931. iskazivano pod imenom Belanovo.''
Harina Zlaka
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Klanjec.
Belanovo Selo
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Belanovo Selo je imalo 58 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Harina Zlaka
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Harina Zlaka je imala 36 stanovnika.
Napomena: ''Do popisa 2021. iskazivano pod imenom Harina Žlaka.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Harina Zlaka je imalo 62 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Spisak slovenskih pjesnika
Ova stranica prikazuje listu slovenskih pjesnika.
Sela pri Kamniku
mini|280px|Sela pri Kamniku, rimokatolička crkva "Sv. Neža" Sela pri Kamniku su naseljeno mjesto u sastavu općine Kamnik, regija Srednja Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila su se u sastavu stare općine Kamnik.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Sela pri Kamniku su imala 133 stanovnika.
Pascalova opklada
Pascalova opklada je argument u filozofiji predstavljen od strane francuskog filozofa, matematičara i fizičara Blaise Pascala (1623-1662). On polazi od pretpostavke da se ljudi klade svojim životima po pitanju dileme o postojanju Boga ili ne postojanju Boga. Pascal tvrdi da bi racionalna osoba trebala da živi kao da Bog postoji i da pokuša vjeruje u Boga. Ako Bog zapravo ne postoji, takva osoba će imati samo ograničen gubitak (neka zadovoljstva, luksuz i sl.), te će zbog tog stanovišta da primi beskrajne dobitke (koje predstavljaju vječnost u Raju) i izbjegavanje beskonačnih gubitaka (vječnost u Paklu). Pascalova nagrada zasnovana je na ideji hrišćanskog Boga, iako su se slični argumenti desili i u drugim vjerskim tradicijama. Izvorna opklada navedena je u 233. odjeljku posthumno objavljene zbirke bilježaka objavljenih u njegovom djelu Misli. Ove prethodno neobjavljene zabilješke su sastavljene kako bi se napravio nepotpuni traktat o hrišćanskoj apologetici.
Spisak šahovskih otvaranja
Ovo je spisak šahovskih otvaranja organiziran prema Enciklopediji šahovskih otvaranja (ECO, prema engleskom akronimu). Godine 1966. Šahovski informator kategorizirao je otvaranja u pet širih područja (od A do E), od kojih svako ima 100 potkategorija (od 00 do 99). Otvaranja su objavljena u pet tomova Enciklopedije koji nose nazive A do E.
Pascalova opklada
Objašnjenje
Vjeruješ u Boga
Spisak šahovskih otvaranja
A00–A39
Prvi potezi bijelog mimo 1.e4, 1.d4:
A40–A44
1.d4 bez 1...d5 ili 1...Sf6: Atipični odgovori na 1.d4
Pascalova opklada
Objašnjenje
Ne vjeruješ u Boga.
Spisak šahovskih otvaranja
A45–A49
1.d4 Sf6 bez 2.c4: atipični odgovori na 1...Sf6
Pascalova opklada
Objašnjenje
Ovim opcijama i statistikama, Pascal se nadao da je dokazao da je jedino razborito rješenje za čovjeka – vjerovati u Boga. Pascal se takođe nadao da će bar, ako ne uspije da nevjernike pretvori u kršćane, uspjeti da im pokaže svrhu, vrijednost i moguću potrebu da bar razmotre pitanje postojanja Boga. U svojim ostalim djelima je nastojao da dokaže da je kršćanska vjera ispravna. Opklada je najviše kritikovana od strane mnogih mislilaca, uključujući i Voltaira.
Spisak šahovskih otvaranja
A50–A79
1.d4 Sf6 2.c4 bez 2...e6 ili 2...g6: atipični indijski sistemi
Pascalova opklada
Kritika
Kritičari su isticali da Pascalova opklada u suštini alternativne opcije smanjuje i određuje na samo dvije (vječni gubitak ili vječni dobitak) i da pri tomu koristi formulaciju na način da jedna od te dvije alternative izgleda posebno atraktivna i preporučljiva: opklada sugerira da mali ulog (vjerovanje u Boga) ne košta mnogo (ništa se ne gubi) ukoliko se ispostavi da Boga nema. A, oni smatraju da baš to nije tačno. Naime, mogućih opcija je mnogo više: npr. da vjerujemo u jednog Boga, a ima ih više ili imamo pogrešnu predstavu o Bogu: njega ne zanima naše vjerovanje itd i sl. Shodno tomu slijedi da gubitak tad nije zanemarljiv jer gubi se ono najdragocjenije što imamo: vrijeme. A, i rizik je tad mnogo veći. Alternativa i posljedica je mnogo više nego li se u opkladi navodi. Da bi opklada uopće bila smislena i s time prihvatljiva, potrebno je da postoji samo jedan određen Bog sa svojim specifičnim osobinama u kojeg se treba vjerovati. A, baš to je upitno. Stoga se smatra da Pascolova opklada se koristi da bi se, usljed nedostatka boljih argumenata, sagovornik nagovorio za određenu opciju - a ne ubijedio. Te se ljude kojima je ta opklada prihvatljiva poistovjećuje sa ljudima koji već danas žive ( tj. prakticiraju religijske obrede) kao da su dobili glavni zgoditak na lotu, iako taj dobitak niti je siguran ( tj. da Bog je zaista onakav kakvim se pripovjeda) niti izvjestan ( tj. da će na osnovi vjerovanja da Bog postoji zaista dospjeti u raj).
Reference
Podgorski, Daniel (December 18, 2015). "A Logical Infinite: The Constrained Probabilistic Definitions of Chance and Infinity in Blaise Pascal's Famous Wager". The Gemsbok. Retrieved April 21, 2016.
Spisak šahovskih otvaranja
B00–B19
1.e4 bez 1...c5, 1...e6 ili 1...e5
Deval Patrick
Deval Laurdine Patrick (rođen 31. jula 1956) jest američki političar, poznat kao 71. po redu guverner Massachusettsa.
Spisak šahovskih otvaranja
B20–B99
1.e4 c5: Sicilijanska odbrana
C00–C19
1.e4 e6: Francuska odbrana
Deval Patrick
Biografija
Rođen je u South Sideu u Chicagu. Odgajala ga je samohrana majka. U osmom razredu dobio je stipendiju za Milton akademiju u Massachusettsu. Pohađao je harvardsku pravnu školu te je tako bio predsjednik Harvardskog biroa za pravnu pomoć. Nakon diplomiranja, bio je na pravnoj praksi u NAACP Legal Defense and Educational fondu a kasnije je počeo raditi za jednu bostonsku pravnu kompaniju. Tamo je u 34. godini života postao suvlasnik i partner. Predsjednik Clinton 1994. godine ga imenuje za zamjenika glavnog državnog pravobranioca u odjeljenju za ljudska prava u Ministarstvu pravde SAD, gdje je radio na slučajevima rasnog profiliranja i nezakonitog rada policije.
Spisak šahovskih otvaranja
C20–C99
1.e4 e5: Otvorena partija
D00–D69
1.d4 d5: Zatvorena partija
D70–D99
1.d4 Sf6 2.c4 g6 sa 3...d5: Grünfeldova odbrana
E00–E59
1.d4 Sf6 2.c4 e6: indijski sistemi sa ...e6
E60–E99
1.d4 Sf6 2.c4 g6 bez 3...d5: indijski sistemi sa ...g6 (osim Grünfeldove)
Kučanska džamija
Kučanska džamija nalazi se u Kučanskoj mahali u Rožajama, Crna Gora. Uprava za zaštitu kulturnih dobara Ministarstva kulture Crne Gore proglasila ju je 2016. kulturnim dobrom od nacionalnog značaja i interesa.
Historija
Ne zna se tačna godina izgradnje džamije, mada se u literaturi spominju 1779, 1797, 1819. i 1830. Vjerovatno je sagrađena u prvoj polovini 19. vijeka, na uvakufljenoj njivi Suljage ef. Kardovića. Ime je dobila po Kučanskoj mahali u kojoj se nalazi. Smještena je na lijevoj obali Ibra, na oko 200 metara udaljenosti od Gornje džamije što je posljedica tadašnje plemenske podjele grada na Kuče i Klimente. U neposrednoj blizini džamije postojala je čaršija koja je nazivana Donjom, te je otuda u narodu prisutan i naziv Donja džamija. Poslije obnove Gornje džamije 1960-ih, naziva se i Starom džamijom.
Izgled
Džamija ima jednu nakrivljenu drvenu munaru sa strmim krovom pokrivenim šindrom. Konstruisana je od drvenih greda borove građe. Prizemlje je ukopano u zemlju, a u njemu su smještene abdesthana i gasulhana. Kamena ima na fasadi, a sa unutrašnje strane omalterisana je i okrečena. Do 1983. imala je trijem sa drvenim stubovima i ogradom, kao i vanjskim mahfilom na galeriji trijema. Na istočnoj strani postojao je mekteb koji je izgorio 1. februara 1870. Danas se na sjeveroistočnoj strani nalazi vakufska kuća u kojoj su smještene mektebske učionice, kancelarije Odbora IZ i stanovi za imame. Iako je renovirana više puta očuvala je svoj prvobitni izgled. Danas prolazi kroz proces ubrzanog oštećenja i propadanja.
Vakufi
Vakufi džamije su: Zakamena, šuma u Koljenu (11 h i 70 a), livada Zakameno (1,70 a), zgrada do džamije (195 m2), parcela u Barmahali (6 a) i pašnjak u Kalačima (78 a).
Imami
Imami džamije bili su:
IC 3784
IC 3784 (također poznat kao PGC 89739) je spiralna galaksija i nalazi se u sazviježđu Berenikina kosa. Prvo otkriće je napravio Charles Joseph Etienne Wolf 27. januara 1904. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Kogeneracija
Kogeneracija je postupak za istovremenu proizvodnju električne energije i toplote. Takav način upotrebe znači da se iz iste količine goriva dobija, pored električne energije još i dodatna toplotna energija što omogućava podizanje stepena iskorištenja hemijske energije goriva.
Sagorijevanjem fosilnih goriva ili upotrebom druge vrste primarnih izvora toplote u energetici, nastaje velika količina toplote niskog potencijala (tj. niske temperature). Ona se (kod SUS motora i turbina) mora odvesti rashladnim sistemom. Ova količina toplote predstavlja toplotne gubitke u procesu transformacije hemijske energije u mehanički rad.
Ova toplote se, s obzirom na fizikalna ograničenja (Carnotov ciklus) ne može iskoristiti za proizvodnju mehaničkog rada, niti električne energije.
Draževići (Vareš)
Draževići je nenaseljeno mjesto u sastavu općine Vareš, FBiH, Bosna i Hercegovina.
Kogeneracija
Ovu energiju je pogodno iskoristiti za zagrijavanje tople vode, za grijanje stanova i u slične svrhe. Tako se istovremeno proizvodi i električna energija, a otpadna toplota se koristi za druge namjene i korisna je. Na ovaj način se može postići koeficijenat iskorištenja od 80%.
Primjeri upotrebe kogeneracije
U današnje vrijeme je manji broj toplana koje su istovremeno i elektrane (termoelekrane/toplane - TE/TO).
Bodkovci
Bodkovci su naseljeno mjesto u sastavu općine Juršinci, regija Podravska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazili su se u sastavu stare općine Ptuj.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Bodkovci su imali 124 stanovnika.
Komunikacioni satelit
mini| [[Ekstremno visoke frekvencije|Izuzetno visokofrekventni komunikacijski satelit američkih svemirskih snaga prenosi sigurne komunikacije za Sjedinjene Države i druge savezničke zemlje.]] Komunikacijski satelit je umjetni satelit koji prenosi i pojačava radio- telekomunikacijske signale preko transpondera; sačinjava komunikacijski kanal između izvornog predajnika i prijemnika na različitim lokacijama na Zemlji. Komunikacijski sateliti se koriste za televiziju, telefon, radio, internet i vojne aplikacije. Od 1. januara 2021. u Zemljinoj orbiti ima 2.224 komunikacijska satelita. Većina komunikacijskih satelita nalazi se u geostacionarnoj orbiti 22,300 mi iznad ekvatora, tako da satelit izgleda nepomično u istoj tački na nebu; stoga satelitske antene zemaljskih stanica mogu biti trajno usmjerene na to mjesto i ne moraju se pomicati da bi pratile satelit.
Radio talasi visoke frekvencije koji se koriste za telekomunikacione veze putuju linijom vida i tako su ometani krivinom Zemlje. Svrha komunikacijskih satelita je da prenose signal oko krivulje Zemlje, omogućavajući komunikaciju između široko razdvojenih geografskih tačaka. Komunikacijski sateliti koriste širok raspon radio i mikrovalnih frekvencija. Da bi se izbjegle smetnje signala, međunarodne organizacije imaju propise za koje određene organizacije smiju koristiti frekvencijske opsege ili "band-ovi". Ova alokacija opsega minimizira rizik od smetnji signala.
U oktobru 1945. Arthur C. Clarke je objavio članak pod naslovom "Vanzemaljski releji" u britanskom časopisu Wireless World. Članak opisuje osnove postavljanja umjetnih satelita u geostacionarne orbite u svrhu prenošenja radio signala. Zbog toga se Arthur C. Clarke često navodi kao izumitelj koncepta komunikacijskog satelita, a termin 'Clarke Belt' se koristi kao opis orbite.
Prvi vještački satelit Zemlje bio je Sputnik 1 koji je Sovjetski Savez pustio u orbitu 4. oktobra 1957. godine. Razvili su ga Mihail Tikhonravov i Sergej Koroljov, nadovezujući se na radove Konstantina Ciolkovskog. Sputnjik 1 je bio opremljen ugrađenim radio - predajnikom koji je radio na dvije frekvencije 20.005 i 40.002 MHz, odnosno talasne dužine od 7 i 15 metara. Satelit nije postavljen u orbitu radi slanja podataka sa jedne tačke na zemlji u drugu; radio predajnik je trebao proučavati svojstva distribucije radio talasa u jonosferi. Lansiranje Sputnjika 1 bio je veliki korak u istraživanju svemira i razvoju raketa i označava početak svemirskog doba.
Džamija sultana Murata II
Džamija sultana Murata II, poznata i kao Kurtagića džamija, nalazi se u Rožajama, Crna Gora.
Historija
Ne zna se kada je tačno džamija izgrađena. U literaturi se spominju 1450, 1455, sredina 16. vijeka te 1629. kada ju je navodno podigao sultan Murat IV u sjećanju na svoju majku. Nalazi se na brijegu iznad Ibra, preko puta Gornje čaršije, u dijelu grada kojeg su usljed plemenske podjele naseljavali Klimente. Renovirana je više puta. Huršid-paša podigao je pokraj džamije 1854. turbe šejhu Muhamedu Užičaninu, kojeg su 1750. u Balotićima ubili janjičari.
Izgled
Stara džamija građena je od lomljenog kamena i bila je pokrivena šindrom. Imala je drveni trijem sa drvenim stubovima i ogradom, dva reda sa po četiri prozora te prostor za obavljanje namaza veličine 9x9 m sa prednjim mahfilom dubine 3 m.
Na temeljima stare džamije od 1966. do 1968. izgrađena je nova u potpuno izmijenjenom obliku. Urađen je trijem na ulazu, a turbe, šadrvan i gasulhana su obnovljeni. Nova munara sa dva šerefeta izgrađena je 1977.
Džamija je ponovo porušena 2004. kako bi se napravila nova, koja je svečano otvorena 2008. Napravljena je sa dvije munare i devet kupola. U prizemlju su smješteni gasulhana i hatarhana, na prvom spratu abdesthana i pomoćne prostorije, dok se druga dva sprata koriste za obavljanje namaza. Unutrašnjost je ukrašena ornamentima i arabeskama, a kubeta su kaligrafski ispisana ajetima.
Fotoekscitacija
Fotoekscitacija je apsorpcijska proizvodnja pobuđenog stanja fotonskog kvantnog sistema. Pobuđeno stanje potiče od interakcije između fotona i kvantnog sistema. Fotoni nose energiju koja je određena talasnim dužinama svetlosti koja nosi fotone. Objekti koji emituju svjetlost većih talasnih dužina, emituju fotone koji nose manje energije. Za razliku od toga, svjetlost kraćih talasnih dužina emituje fotone sa više energije. Kada foton stupi u interakciju sa kvantnim sistemom, važno je znati s kojom talasnom dužinom se radi. Kraća talasna dužina će prenijeti više energije kvantnom sistemu nego duže talasne dužine. Na atomskoj i molekulskoj skali fotoekscitacija je fotoelektrohemijski proces elektronska ekscitacija fotona apsorpcijom, kada je energija fotona preniska da izazove fotoionizaciju. Apsorpcija fotona se odvija u skladu s Planckovom kvantnom teorijom. Fotoekscitacija ima ulogu u fotoizomerizaciji i koristi se u različitim tehnikama: Na nuklearnoj skali, fotoekscitacija uključuje proizvodnju nukleonske i delta barionske rezonancije u jezgrima.
Cvetkovec
Cvetkovec je naseljeno mjesto u sastavu općine Rasinja, Koprivničko-križevačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Koprivnica.
Jasika (Zenica)
Jasika je naseljeno mjesto u gradu Zenici, Bosna i Hercegovina.
Cvetkovec
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Cvetkovec je imao 210 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Cvetkovec je imalo 262 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Manastir Hora
thumb|250px|desno|Manastir Hora Manastir Hora (grčki: Ἐκκλησία τοῦ Ἁγίου Σωτῆρος ἐν τῇ Χώρᾳ), bila je bizantijska srednjovjekovna pravoslavna crkva, a danas se koristi kao džamija (turski: Kariye Müzesi). Nalazi se u naselju Edirnekapı zapadnom dijelu opštine (belediye) i gradskog okruga Fatih u historijskom dijelu Istanbula, Turska. U 16. vijeku, tokom osmanlijske vladavine, hrišćanska crkva pretvorena je u džamiju i bila je poznata kao Kariye džamija ili Ali Paša Kenise džamija. Od 1945. godine tokom sekularne vladavine u Turskoj ranije započete za vrijeme vladavine Kemala Ataturka postala je muzej, ali je ponovo pretvorena u džamiju 2020. godine po naredbi sadašnjeg turskog predsjednika Recepa Tayyipa Erdoğana. Unutrašnjost ove sakralne građevine prekrivena je nekim od najstarijih i najkvalitetnijih sačuvanih mozaika i fresaka iz vremena bizantijske umjetnosti tokom vladavine dinastije Paleolog. Freske i mozaici otkriveni su i restaurirani nakon što je nekadašnji pravoslavni manastir sekulariziran i pretvoren u muzej. Manastir Hora izgrađen je u stilu bizantijske arhitekture i uvršten je na listu historijskih područja Istanbula pod zaštitom UNESCO-a.
Naziv
Prvobitni manastir iz 4. vijeka u kojem se nalazila crkva nalazio se izvan gradskih zidina Konstantinopolja. Doslovno prevedeno, puno ime crkve bilo je Crkva svetog Spasitelja u polju (grčki: ἡ κκκλησία τοῦ Ἁγίου Σωτῆρος ἐν τῇ Χώρᾳ). Posljednji dio grčkog imena Hora (χώρα), koji se odnosi na prvobitno mjesto izvan zidina (koje je car Konstantin Veliki dao da se sagrade) gdje se nalazio manastir, postao je skraćeno ime crkve. Čini se da je upravo ruralni karakter mjesta gdje se nalazio manastir, koje je bilo rijetko naseljeno čak i kroz duži vremenski period osmanlijske vladavine. najvjerovatnije morao imati simboličko i mistično značenje. Upravo to potvrđuju mozaici u narteksu, kao i zebur (Davidovi Psalmi: Psalm 116) u kojima je Hrist opisan kao zemlja živih i vječna nagrada vjernicima na nebu (ἡ Χώρα τῶν ζώντων), a Sveta Marija, Isusova majka kao Spasiteljica neobuzdanih (ἡ Χώρα τοῦ Ἀχωρήτου).
Historija
thumb|250px|desno|Manastir Hora, fotografija iz 1903. godine, Brooklin muzejska arhiva, W. H. Goodyear kolekcija Rana historija manastira Hora djelimično je nejasna zbog mnogih protvrječnosti u izvorima. Prema jednoj legendi, mošti patrijarha Babile od Antiohije nalazile su se na mjestu današnjeg manastira, koji je izgrađen početkom 4. vijeka izvan konstantinopoljskih zidina iz vremena cara Konstantina Velikog i južno od Zlatnog roga. Kada je car Teodozije II dao da se sagrade kopnene zidine 413 – 414 godine, crkva se našla u gradskim okvirima, ali je zadržala ime Hora zbog pretpostavljene simbolike njenog imena. Druga legenda utemeljenje manastira Hora pripisuje svetom Teodoru, navodno ujaku carice Teodore, supruge Justinijana I. Pouzdaniji dokazi su da je osnivač bio general Flavije Julije Krisp, zet cara Foke, za kojeg se kaže da je samostan osnovao u 7. vijeku kada ga je car Heraklije natjerao da se povuče sa prijestolja. Najraniji arheološki dokazi su zasvođene potkonstrukcije ispod naosa, potječu još iz 6. vijeka. Manastir Hora je bio centar otpora ikonoklazmu u 8. i 9. vijeku, a poštovalac ikona (ikonodul) sveti Mihael Sinkellos služio je kao njegov opat. Tu su sahranjeni i drugi svetitelji ikona, među kojima su bili svrgnuti patrijarh German i Teofan Graptos.
Umjetnost
Crkva Hora sastoji se od četvrtastog svetišta ili naosa, gdje su s obje strane apside sačuvani paneli Bogorodice i Hrista, a preko zapadnih vrata mali, ali vrlo lijepi prikaz Uspenja Bogorodice. Svodovi, kupole krova kao i gornji dijelovi zidova u potpunosti su obloženi scenama u mozaiku, koje ilustriraju život Bogorodice i rani život Isusa Hrista. Kasniji prizori iz njegovog života kao i Muke Isusove vjerovatno su se nalazili u svetištu. Fresko ciklus iz paraklezijuma u Hori uspostavlja evokativne veze između Starog i Novog zavjeta. Istovremeno, otkriva blisku vezu između fresko programa i svrhe pogrebne kapele. Fresko program u paraklezijumu i program u narteksima na mnogo načina služe kao vrhunac drugih ciklusa, koji ističu prošlost, sadašnjost i budućnost kao da se istovremeno događaju. Poput svetišta u bazilici sveti Vitale u Ravenni, dijelovi ukrasa u crkvi Hora povezani su nizom medaljona duž svoda. Složeni program u pogrebnoj kapeli (paraklezijumu) završava se u apsidi, gdje se nalazi najpoznatija freska, Isusovo uskrsnuće (grčki: Anastasis), koja predstavlja vrhunac fresko programa u crkvi Hora. Visoki kvalitet izrade mozaika i fresaka u manastiru Hora navela je mnoge historičare umjetnosti da ih upoređuju sa radovima iz škole italijanskog renesansnog umjetnika Giottoa di Bondonea.
Značaj
Crkva Hora je dragocjeni sačuvani primjer bizantijske umjetnosti i arhitekture za bizantologe i druga po važnosti građevina u današnjem Istanbulu, odmah iza Haja Sofije. U okviru umjetničkog ukrašavanja manastira Hore u Konstantinopolju, najvažnijeg spomenika iz kasnobizantijskog razdoblja, mozaici i zidne slike, koji potječu od 1316. do 1321. godine, pokazuju interes za perspektivu i njenu ulogu u narativnom prikazivanju, ali tretiraju prostorne elemente veoma različito od načina na koji su bile tretirane scene koje je Giotto di Bondone radio u kapeli Arena (kapela Scrovegni) u Padovi. U svojim spisima Teodor Metohit jasno stavlja do znanja da je smatrao pametnim izbjegavati očiglednu originalnost ili bavljenje teologijom. U slučaju crkve Hora, to je slikovito primijenjeno u praksi, pri čemu ovaj sakralni objekat predstavlja spomenik za razumijevanje originalnosti. U poređenju sa mozaicima u Crkvi svetih apostola u Solunu, odabrana tema i njihovi zamršeni detalji pokazuju načine na koje su umjetnici u Bizantiji odgovarali na intelektualne ideje i teološko učenje njihovog mecene. Iako se neki slikovni pronalasci i dekorativna manipulacija perspektivom nalaze i u drugim radovima iz Konstantinopolja (kao i na Zapadu) u ovom periodu, poput dvije velike dvostrane ikone poslate iz konstantinopoljskog manastira Bogorodice Psihosostrije u Ohrid, donacija Teodora Metohita postiže njegov očigledni cilj izrade najprefinjenijeg spomenika tog perioda. Njegova situacija u Konstantinopolju i umjetnički izraz u crkvi Hora samo pokazuju da su se uslovi za proizvodnju bizantijske umjetnosti u ovom periodu razlikovali od onih na zapadu, ali da su postojali srodni interesi. Bizantijska umjetnost prilagođavala se potrebama i praksi pravoslavnog bogosluženja, a bizantijski umjetnici reagirali su na antiku na različite načine od onih na zapadu. Poređenje umjetnosti u crkvi Hora sa tadašnjom savremenom umjetnošću u Italiji pomaže da se pokaže njena originalnost i razlika u odnosu na raniju bizantijsku umjetnost, a ne njeno odbacivanje ranih renesansnih obilježja.
Sjeverna Savonija
Sjeverna Savonija jedna je od regija Finske. Nalazi se u jugoistočnom dijelu države i graniči sa regijama: Centralna Finska na zapadu, Sjeverna Ostrobotnija i Kainuu na sjeveru, Sjeverna Karelija na istoku i Južna Savonija na jugu.
Prostire se na teritoriji od 14.257 km2 a prema podacima iz 2017. godine u regiji je živjelo 148.975 stanovnika. Sa prosječnom gustinom od oko 10 stanovnika po km2 rjeđe je naseljena u odnosu na državni prosjek. Glavni i najveći grad regije je Kuopio.
Općine
Regija se sastoji od 19 općina od kojih su 5 gradovi (označeni podebljano). Broj stanovnika lokalnih zajednica dat je u zagradi.
Visoko obrazovanje
U regiji postoje sljedeće visokoškolske ustanove:
Miloševac (čvor)
Bosna i Hercegovina:
Hrvatska:
Srbija:
Duboštica
Duboštica je naseljeno mjesto u sastavu općine Vareš, FBiH, Bosna i Hercegovina.
Hej, dok si sama / Ljubavni napitak
Hej, dok si sama / Ljubavni napitak jeste peta singl-ploča sarajevskog pop, rok i narodnog pjevača Fadila Toskića, koju je u aprilu 1979. objavila sarajevska izdavačka kuća Diskoton. Muziku i tekst za naslovnu pjesmu "Hej, dok si sama" napisao je bas gitarist bivše pop rok grupe COD, a aranžman gitarist bivše rok grupe Indeksa Slobodan "Bodo" Kovačević. Na B strani je pjesma "Ljubavni napitak" za koju je muziku i tekst napisao beogradski kompozitor Aleksandar Korać, a aranžman Zvonimir Skerl. Pjevačku izvedbu Fadila Toskića na ovoj singl ploči pratio je Studijski orkestar Diskotona. Obje pjesme komponirane su u pop i rok i šlager stilu pogodnom za nastupe na festivalima ove vrste muzike, koji su u to vrijeme bili popularni u Bosni i Hercegovini i ostalim republikama bivše Jugoslavije.
Smrečje v Črni
Smrečje v Črni je naseljeno mjesto u sastavu općine Kamnik, regija Srednja Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazilo se u sastavu stare općine Kamnik.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Smrečje v Črni je imalo 25 stanovnika.
Napomena: ''Do 1953. iskazivano pod imenom Smrečje.''
Miloševac (Barilović)
Miloševac je naseljeno mjesto u sastavu općine Barilović, Karlovačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Duga Resa.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Miloševac je imao 3 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Miloševac je imalo 42 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Mrežnica (čvor)
Hrvatska:
Tara (rijeka)
Tara je rijeka u Crnoj Gori i Bosni i Hercegovini. Nastaje od dvije rječice Opasanice i Veruše ispod planine Komovi. Posljednjih 40 km toka rijeke Tare čini i granicu između dvije države. Kod crnogorskog naselja Šćepan polje, na teritoriji općine Foča, zajedno sa rijekom Pivom sačinjava rijeku Drinu.
Najvažnije pritoke na lijevoj strani su joj Ljutica i Sušica, a najvažnije desne pritoke Vaskovaška rijeka i Draga. Među njima je svakako najpoznatije vrelo Bajlovica sige, izvor na lijevoj obali Tare, izdašnosti više stotina litara u sekundi, kod koga se voda koja izvire iz jezera u pećini Bučavica stropoštava u Taru sa visine od preko 30 i na dužini od oko 150 metara.
Kanjon Tare, dugačak 82 kilometra i mjestimično visok i 1300 metara, svrstava se odmah iza Velikog kanjona rijeke Kolorado u SAD, a prvi u Evropi. Ima tok dug 146 kilometra i najduža je crnogorska rijeka. Od mnoštvo osobenosti Tare posebno mjesto zauzimaju njeni bukovi. Huk nekih većih bukova se čuje i na samim ivicama kanjona. Od preko 40 bukova najpoznatiji su Djavolje lazi, Sokolovina, Bijeli kamen, Gornji i Donji tepački buk i dr. Tara je 1977. godine uvrštena u program “Čovjek i biosfera“ i upisana u ekološki rezervat biosfere Svijeta, čime je zaštićena međunarodno usvojenom konvencijom.
Veliki dio kanjona obrastao je pojedinim stablima četinara, a medju njima posebno mjesto zauzima crni bor.
Masivi kanjona pružaju izvanredne uslove za život divokoza. Tara je bogata i ribom.
U mjestu Đurdjevića Tara nalazi se veliki most, izgrađen 1940. godine. Ovaj most je vremenom postao jedan od simbola ove rijeke. U toku Drugog svjetskog rata srušen je da bi 1946. ponovo bio obnovljen. Dužina mosta iznosi 154 metra, a na najvisočijem luku dostiže visinu od 135 metara.
Najatraktivniji dio za splavarenje, rafting je posljednjih 25 km rijeke, posebno na pravim splavovima, načinjenim od međusobno uvezanih debala i masivnim drvenim kormilom.
Park prirode
Sredstva za zaštitu i razvoj parka prirode obezbjeđuju se iz budžeta Republike Srpske, budžeta jedinica lokalne samouprave i drugih izvora u skladu sa Zakonom.
Park prirode "Tara" ističe se po brojnim raznolikim vidikovcima na rubovima doline Tare, kao što su Dulina Brijeg i Rudo polje, ili na oštrim krečnjačkim vrhovima među gustom vegetacijom crnog bora poput Crvenkove Ravni i Zlatnog bora. Pritoke Tare, Ljutnica i Šipčanica, kao i Skakavac na sjeveru, usjekle su takođe duboke doline i izgradile brojne oštre krečnjačke formacije, što doprinos pejzažnoj vrijednosti i raznolikosti područja parka prirode. Pejzaži planinskih vrhova takođe su veoma atraktivni.
In Utero
In Utero je treći i posljednji studijski album američke rok-grupe Nirvana. Objavljen je 21. septembra 1993. pod izdavačkom kućom DGC Records. Nakon probijanja u glavnu struju sa svojim drugim albumom Nevermind, Nirvana je unajmila Stevea Albinija da snimi In Utero, čiji je cilj bio postići složeniji, abrazivniji zvuk koji podsjeća na njihov prvi album Bleach iz 1989. Frontmen Kurt Cobain uzeo je veliku inspiraciju iz svojih problema za tekstove albuma, od kojih su mnogi izražavali osjećaje tjeskobe koji su bili uobičajeni na Nevermindu.
Album je sniman tokom dvije sedmice u februaru 1993. u studiju Pachyderm u Cannon Fallsu. Ubrzo nakon početka snimanja, pojavile su se glasine da DGC možda neće objaviti album zbog Albinijevog abrazivnog i nekomercijalnog zvuka. Kao odgovor, izdavačka kuća je angažovala producenta Scotta Litta, koji je remiksovao singlove "All Apologies", "Heart-Shaped Box" i "Pennyroyal Tea", uznemirivši i Albinija i grupu.
In Utero je ostvario ogroman komercijalni uspjeh. Kritičari su pohvalili sirov, nekonvencionalan zvuk albuma i Cobainove tekstove. Dostigao je broj jedan na američkoj Billboard 200 i UK albumskoj ljestvici; "Heart-Shaped Box" i "All Apologies" su dostigli prvo mjesto na Billboardovoj ljestvici alternativnih pjesama. Album je certificiran pet puta platinom u SAD-u i prodat u 15 miliona primjeraka širom svijeta. Bio je to Nirvanin posljednji album prije Cobainovog samoubistva 1994. "Pennyroyal Tea", koji je bio planiran kao singl prije Cobainove smrti, objavljen je 2014. dostigavši prvo mjesto na Billboardovoj Hot 100 Singles Sales ljestvici.
Pozadina
Nirvana se probila u mainstream 1991. svojim drugim albumom Nevermind. Unatoč skromnim procjenama prodaje, Nevermind je bio veliki komercijalni uspjeh, popularizirajući pokreta grungea i alternativnog roka. Nirvana je izrazila nezadovoljstvo zvukom albuma, nazivajući njegovu produkciju previše uglađenom. Početkom 1992, tekstopisac Kurt Cobain rekao je časopisu Rolling Stone da će Nirvanin sljedeći album pokazati "obje krajnosti" njihovog zvuka: "Neke će pjesme biti sirovije, a na nekim će biti slatkog popa. Neće biti tako jednodimenzionalno." Producent Neverminda Butch Vig kasnije je rekao da je Cobain trebao raditi sa drugim producentom kako bi "povratio svoju pank etiku ili kredibilitet".
Cobain je želio početi raditi sredinom 1992, ali njegovi kolege iz grupe živjeli su u različitim gradovima, a Cobain i njegova supruga Courtney Love očekivali su rođenje svoje kćeri, Frances Bean. Nirvanina izdavačka kuća, DGC Records, nadala se da će objaviti novi Nirvanin album za praznike 1992; umjesto toga izdali su kompilacijski album Incesticide.
U intervjuu za Melody Maker objavljenom u julu 1992, Cobain je rekao da je zainteresiran za snimanje sa Jackom Endinom, koji je producirao Nirvanin prvijenac Bleach iz 1989. i Steveom Albinijem, bivšim frontmenom noise rok grupe Big Black koji je producirao različita nezavisna izdanja. U oktobru 1992. Nirvana je snimila nekoliko demo snimaka sa Endinom u Seattleu, uglavnom instrumentale, koji su uključivali pjesme kasnije presnimljene za In Utero. Endino se prisjetio da grupa nije od njega tražila da producira sljedeću ploču i da su stalno razgovarali o suradnji sa Albinijem. Nirvana je snimila još jedan set demo snimaka tokom turneje u Brazilu u februaru 1993. "Gallons of Rubbing Alcohol Flow Through the Strip" snimio je Craig Montgomery u BMG Ariola Ltda u Rio de Janeiru tokom trodnevnog snimanja. Izvorni naslov pjesme bio je "I'll Take You Down to the Pavement", referenca na svađu između Cobaina i pjevača Guns N' Rosesa Axla Rosea na dodjeli MTV Video Music Awardsa 1992.
Nirvana je na kraju izabrala Albinija za snimanje njihovog trećeg albuma. Albini je na američkoj nezavisnoj muzičkoj sceni bio na glasu kao kritičar prema muzičkoj industriji glavne struje i striktno je favorizirao analogno snimanje u odnosu na digitalno. Poslao je izjavu britanskom muzičkom tisku poričući glasine o svojoj upletenosti u Nirvanu, a samo nekoliko dana kasnije nazvao ga je menadžment Nirvane. Albini je odbacio Nirvanu i nazvao ih "R.E.M-om s afuzzboxom" i "nezanimljivom verzijom zvuka iz Seattlea". Međutim, prihvatio je posao jer mu ih je bilo žao, smatrajući ih "istim ljudima kao i svi male grupe s kojima je radio".
Sidol
mini|280px|Sidol, zaselak Jevnik Sidol je naseljeno mjesto u sastavu općine Kamnik, regija Srednja Slovenija, Slovenija.
Seget (Umag)
Seget (do 1991. godine Šeget, ital. Seghetto) je naseljeno mjesto u sastavu grada Umaga, Istarska županija, Republika Hrvatska.
Sidol
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Kamnik.
Seget (Umag)
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Buje.
Kuzminec
Hrvatska:
Seget (Umag)
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Seget je imao 211 stanovnika.
Ivanić Miljanski
Ivanić Miljanski je naseljeno mjesto u sastavu općine Zagorska Sela, Krapinsko-zagorska županija, Republika Hrvatska.
Seget (Umag)
Stanovništvo
Napomena: ''Do 1991. iskazuje se pod imenom Šeget. U 1857., 1869., 1921. i 1931. podaci su sadržani u naselju Umag. Iskazuje se kao dio naselja od 1880., a kao naselje od 1900. U 2001. smanjeno izdvajanjem naselja Đuba za koje sadrži podatke u 1981. i 1991.''
Ivanić Miljanski
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Klanjec.
Seget (Umag)
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Šeget je imalo 216 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Ivanić Miljanski
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Ivanić Miljanski je imao 24 stanovnika.
Napomena: ''U 1869. iskazano pod imenom U 1869. iskazano pod imenom Ivanić, a od 1880. do 1900. pod imenom Ivanić Gornji.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Ivanić Miljanski je imalo 74 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Crkva svetog Mihovila u Varešu
'''Crkva sv. Mihovila u Varešu''' je katolička crkva u Varešu, Vrhbosanska nadbiskupija. Komisija za očuvanje nacionalnih spomenika, na sjednici održanoj 7. do 11. oktobra 2003. godine, donijela je odluku da se crkva proglasi za nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine. Ovu odluku Komisija je donijela u sljedećem sastavu: Zeynep Ahunbay, Amra Hadžimuhamedović (predsjedavajuća), Dubravko Lovrenović i Ljiljana Ševo Tina Wik. Nacionalni spomenik čini Stara crkva sv. Mihovila i Nova crkva sv. Mihovila Arkanđela, sa pokretnom imovinom koju sačinjavaju:
U godinama bosanske samostalnosti kršćanske vjernike ovoga kraja opsluživali su franjevci samostana Kraljeva Sutjeska. Postupalo se tada po sistemu tzv. kapelanija: iz svog sjedišta u samostanu dolazio bi za to zaduženi svećenik na neko vrijeme da održi službu, pa bi se nakon toga ponovno vraćao u samostan. Mjesta na koje su u prvo vrijeme dolazili svećenici bila su Duboštica i zaravan Oglavić, kao i selo Diknić. U vremenu kada su se uz rijeku Stavnju izgradili mnogobrojni majdani, a nakon toga i stambeni objekti za rudare, bilo je neophodno da se u samoj kotlini izradi svećenikovo sjedište, crkva i da naselje postane župom. Iako se tačno ne zna kada se to dogodilo, čini se prihvatljivim da je to bilo početkom 16. vijeka.
Stara crkva
Ovaj objekat predstavlja najstariju očuvanu katoličku crkvu iz perioda prije Omer-paše Latasa, odnosno prije 1850. godine. Tačnih podataka o vremenu njene izgradnje nema. Neki je stavljaju u vrijeme bosanske samostalnosti, ali za to nema nikakvih čvrstih dokaza. Njena prva gradnja pada u prva desetljeća 16. vijeka, svakako prije 1516. godine. Arhivski dokument iz osmanskog perioda navodi da je crkva sagrađena na mjestu još starije crkve. mini|Stara crkva sv. Mihovila u Varešu mini|Oltar stare crkve sv. Mihovila u Varešu mini|Bočni oltar stare crkve sv. Mihovila u Varešu mini|Zvono u staroj crkvi sv. Mihovila u Varešu Crkva je nekoliko puta gorjela u požarima. Ostala su zapisana dva najveća – prvi iz vremena Bečkog rata oko 1679. godine i drugi sa početka 19. vijeka, odnosno oko 1819. godine. Nakon požara sa početka 19. vijeka ona je bila ponovno sagrađena, a po pretpostavkama fratara crkve, izgrađena je u istom obliku i istim mjerama kakva je i ranije bila (o obnovi crkve svjedoči natpis na kamenoj ploči na zidu lijevo od južnih vrata). Zidove crkve radili su hercegovački zidari, dok su svod objekta najvjerovatnije uradili domaći majstori.
Nova crkva
Sagrađena je 1854. - 1869. godine. Početkom 20. vijeka, postojeća crkva nije zadovoljavala potrebe građana jer se broj vjernika udvostručio. Godine 1864. župa je imala 1879 vjernika, dok je 1905. godine taj broj porastao na 3412. Iz tog razloga, radovi na proširenju crkve počeli su 1903. godine i trajali su do 1906. godine. Rađeni su pod vođstvom arhitekte Josipa Vancaša. Tim radovima crkva je u potpunosti izmijenjena.