cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nacistička Njemačka
Rasizam, nacistička eugenika, a posebno antisemitizam, bili su centralne ideološke karakteristike režima. Germanske narode nacisti su smatrali glavnom rasom, najčistijom granom arijevske rase. Diskriminacija i progon Jevreja i Roma ozbiljno su počeli nakon preuzimanja vlasti. Prvi koncentracijski logori osnovani su u martu 1933. Jevreji, liberali, socijalisti, komunisti i drugi politički protivnici i nepoželjni su zatvarani, prognani ili ubijani. Hrišćanske crkve i građani koji su se protivili Hitlerovoj vladavini bili su potlačeni, a mnogi vođe zatvoreni. Obrazovanje se fokusiralo na rasnu biologiju, populacijsku politiku i sposobnost za vojnu službu. Karijera i obrazovne mogućnosti za žene su smanjene. Rekreacija i turizam organizirani su kroz program "Snaga kroz radost", a Ljetne olimpijske igre 1936. predstavile su Njemačku na međunarodnoj sceni. Ministar propagande Joseph Goebbels efikasno je koristio film, masovne skupove i Hitlerovo hipnotičko govorništvo kako bi utjecao na javno mišljenje. Vlada je kontrolirala umjtnički izraz, promovirajući određene umjetničke forme i zabranjujući ili obeshrabrujući druge.
Od druge polovine 1930-ih, nacistička Njemačka postavljala je sve agresivnije teritorijalne zahtjeve, prijeteći ratom ako se oni ne ispune. Saarland je plebiscitom izglasao ponovno priključenje Njemačkoj 1935, a 1936. Hitler je poslao trupe u Rajnsku oblast, koja je bila demilitarizirana nakon Prvog svjetskog rata. Njemačka je zauzela Austriju u Anšlusu 1938. i time zahtijevala i dobila Sudetsku oblast u Čehoslovačkoj iste godine. U martu 1939. proglašena je slovačka država koja je postala država klijent Njemačke, a njemački protektorat Češke i Moravske uspostavljen je na ostatku okupiranih čeških zemalja. Ubrzo nakon toga, Njemačka je izvršila pritisak na Litvaniju da ustupi teritoriju Memel. Njemačka je potpisala pakt o nenapadanju sa Sovjetskim Savezom i napala Poljsku 1. septembra 1939, započevši Drugi svjetski rat u Evropi. Do kraja 1942. Njemačka i njeni evropski saveznici u silama Osovine kontrolirali su veći dio Evrope i sjeverne Afrike. Prošireni uredi Rajhskomesarijata preuzeli su kontrolu nad oblastima koje su osvojili nacisti, a njemačka uprava je uspostavljena u ostatku Poljske. Njemačka je eksploatirala sirovine i rad kako svojih okupiranih teritorija tako i svojih saveznika.
Genocid, masovna ubistva i prisilni rad velikih razmjera postali su obilježja režima. Počevši od 1939. godine, stotine hiljada njemačkih građana s mentalnim ili fizičkim invaliditetom ubijeno je u bolnicama i azilima. Paravojni odredi smrti Einsatzgruppen pratili su njemačke oružane snage na okupiranim teritorijama i provodili genocid nad milionima Jevreja i drugih žrtava Holokausta. Nakon 1941. milioni drugih su zatvoreni, radili do smrti ili ubijeni u nacističkim koncentracionim logorima i logorima istrebljenja. Ovaj genocid je poznat kao Holokaust.
Dok je njemačka invazija na Sovjetski Savez 1941. u početku bila uspješna, sovjetski oživljavanje i ulazak Sjedinjenih Država u rat značili su da je Wehrmacht izgubio inicijativu na Istočnom frontu 1943, a do kraja 1944. bio je gurnut nazad u prethodno stanje. -1939 granica. Zračno bombardovanje Njemačke velikih razmjera eskaliralo je 1944. i sile Osovine su vraćene u istočnu i južnu Evropu. Nakon savezničke invazije na Francusku, Njemačku je osvojio Sovjetski Savez sa istoka i drugi saveznici sa zapada i kapitulirala je 8. maja 1945. Hitlerovo odbijanje da prizna poraz dovelo je do masovnog uništenja njemačke infrastrukture i dodatnih smrtnih slučajeva u ratu. u poslednjim mesecima rata. Pobjednički saveznici pokrenuli su politiku denacifikacije i izveli mnoge od preživjelih nacističkih rukovodstava na suđenju za ratne zločine na suđenjima u Nürnbergu.
Asim Ferhatović
Asim Ferhatović Hase (24. januar 1933 – 25. januar 1987) bio je bosanskohercegovački nogometaš.
Biografija
Rođen je u Sarajevu, 24. januara 1933, gdje je i otpočeo svoju fudbalsku karijeru 1945. Član fudbalskog kluba Sarajevo postao je 1948. Prvu utakmicu u dresu Sarajeva odigrao je 1952. godine protiv Zagreba. U prvom timu nastupao je do 1967. Za prvi tim Sarajeva odigrao je 422 utakmice i postigao 198 golova. Godinama je bio najbolji igrač Sarajeva i jedan od najboljih nogometaša Jugoslavije. U prvenstvenoj sezoni 1963/64. bio je najbolji strijelac Prvenstva Jugoslavije sa 19 golova. Nogomet je igrao isključivo iz ljubavi. Kratko vrijeme proveo je u Turskoj, ali je za njega postojao samo jedan klub - Sarajevo. Za A reprezentaciju Jugoslavije odigrao jednu utakmicu. U analima fudbala zapisano je da je Asim Ferhatović 8. oktobra 1961. u Beogradu igrao za najbolju jugoslovensku selekciju koja je pobijedila Južnu Koreju sa 5:1. Kao nogometaš često je biran među najbolje sportiste Bosne i Hercegovine. Stadion FK Sarajevo, olimpijski stadion Koševo, sada nosi naziv stadion Asim Ferhatović - Hase.
Individualno
Učinak
Poljica (Podbablje)
Poljica su naseljeno mjesto u sastavu općine Podbablje, Splitsko-dalmatinska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila su se u sastavu stare općine Imotski.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2021. godine, Poljica su imala 708 stanovnika.
Napomena: ''Od 1857. do 1921. sadrži podatke za naselje Ivanbegovina, a u 1869. dio podataka za naselje Krivodol te dio podataka u 1857. i 1869. za naselje Lokvičići (općina Lokvičići).''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Poljica je imalo 970 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Katarina II, carica Rusije
Katarina II (ruski: Екатери́на Алексе́евна; 2. maj 1729. - 17. novembar 1796.), poznatija kao Katarina Velika, bila je carica Rusije od 1762. do 1796. godine. Došla je na vlast nakon svrgavanja supruga Petra III u državnom udaru koji je sama organizirala. Tokom njene vladavine Rusija je postala jedna od najvećih sila Europe.
Tokom vladavine, Katarina II se često oslanjala na Grigorija Orlova i Grigorija Potemkina. Potpomognuta vrlo uspješnim generalima poput Aleksandra Suvorova i Pjotra Rumantseva, Rusko carstvo se brzo širilo. Na jugu je nakon pobjede nad Osmanlijskim carstvom osvojen Krimski kanat čime je Rusija izašla na obale Crnog i Azovskog mora. Na zapadu je Poljsko-litvanska unija podijeljena tako što je najveći udio dobilo Rusko carstvo. Na istoku je Rusija započela kolonizaciju Aljaske uspostavljajući Rusku Ameriku.
Katarina je reformirala upravu ruskih gubernija što je dovelo do osnivanja novih gradova. Međutim, vojna obveznost i ekonomija nastavili su ovisiti o kmetstvu, a sve veći zahtjevi države i privatnih vlasnika zemljišta intenzivirali su eksploataciju kmetstva. To je bio jedan od glavnih razloga nekoliko pobuna, uključujući masovni Pugačev ustanak kozaka i seljaka.
Period vladavine Katarine II se smatra zlatnim stoljećem Rusije. Manifest o slobodi plemstva oslobađa ruske plemiće od obavezne vojne ili državne službe. Izgradnjom mnogih vila u klasičnom stilu je promijenila lice zemlje. Oduševljeno je podržavala ideale prosvjetiteljstva i često je smatrana prosvijetljenim despotom. Kao zaštitnica umjetnosti osnovala je institut za plemenite djevice, prvu visokoškolsku ustanovu za žene u Europi.
Sophie Auguste Friederike
Ivana Elizabeta se željela proslaviti tako što će kćerku udati za ruskog prijestolonasljednika, ali je izazvala bijes carice Elizabete zbog špijunaže za pruskog kralja. Carici se ipak sviđala Ivanina kćerka, pa je zatražila da se uda za carevića Petra, sina njene umrle setre. Carica Elizabeta je dobro poznavala Sofijinu porodicu, budući da se davno namjeravala udati za Ivaninog brata. Ta namjera nije ostvarena, a Elizabeta nije nikada sklopila zakonski valjan brak, pa je Petar smatran budućim carem Rusije.
Princeza Sofija nije gubila vrijeme; odmah se počela ulizivati carici i ruskom narodu. Toliko se trudila naučiti ruski jezik, da se usred noći budila i bosih noga hodala po svojoj sobi ponavljajući riječi, što je u martu 1744. godine razultiralo upalom pluća. Kasnije je u svojim memoarima zapisala da je, već sa petnaest godina, bila spremna učiniti sve što je potrebno kako bi kasnije mogla nositi krunu, pa čak i preobratiti se na pravoslavlje. Njen se otac, religiozni luteran, protivio kćerkinom preobraćenju. Sofija se nije obazirala na očevo negodovanje, pa je ruska pravoslavna crkva 28. juna 1744. godine primila novog člana - Ekatarinu Aleksejevnu. Sljedećeg su dana objavljene zaruke, a 21. augusta 1745. godine održano je vjenčanje.
Ekatarina Aleksejevna
mini|lijevo|200px|Katarina kao careva supruga
Brak koji se pokazao neuspješnim, zbog Petrove impotentnosti i intelektualne nezrelosti, konzumiran je tek dvanaest godina nakon vjenčanja. Iz braka je rođeno samo jedno dijete: carević Pavle. Petar je imao samo jednu ljubavnicu, dok se Katarina upuštala u veze sa najmanje tri muškarca. Sprijateljila se sa sestrom muževe ljubavnice, Jekatarinom Voroncovom, koja ju je upoznala sa najjačim evropskim političkim grupama što su se protivile njenom mužu. Katarina je pažljivo pratila događaje u Rusiji i u Evropi, te redovno održava kontakt sa velikim evropskim misliocima, kao što su Voltaire i Denis Diderot.
Petar III je nakon smrti svoje tetke Elizabete postao car, pa se preselio u Zimsku palaču, carsku rezidenciju. Katarina je tako postala ruska carica-pratilja. Prethodna vladarica je dvadeset godinu vodila Rusiju kroz uspješne ratove, pa su se Rusi nadali istom načinu Petrovog carevanja. Međutim, Petrov način upravljanja državom nije bio ni približno dobar kao Elizabetin. Među njegovim mnogobrojnim greškama najkatastrofalnijom se smatra odvajanje od već političke aktivne i veoma popularne Katarine, da bi živio u privatnom dvoru sa omraženim Nijemcima.
Carski čuvari, predvođeni Katarininim ljubavnikom Grigorijem Orlovo, koji su već mnogo puta zbacili cara da bi na tron postavili novog, sada su se opet pobunili. 14. jula Petar je svrgnut sa trona, a novim vladarem i autokratom cijele Rusije proglašena je Katarina II.
Petar se činio zadovoljnim što se riješio odgovornosti koje je nosio sa krunom. Zatražio je samo miran posjed i redovne zalihe duhana. Umro je samo tri dana nakon depozicije. Kroz historiju se mislilo da je njegovo ubistvo zatražila nova carica, baš kao što se riješila ostalih prijetnji njenom vladanju (zbačenog cara Ivana VI i Elizabete Aleksejevne Tarakanove, koja je tvrdila da je kćerka carice Elizabete). Mnogi moderni historičari ipak smatraju da Katarina II nije imala ništa sa ovim ubistvima.
Katarina II
Katarina II, iako nije potekla ni od jednog prethodnog ruskog vladara, naslijedila je svog muža po istom principu po kojem je Katarina I naslijedila svoga muža, Petra I. Iako ju je narod podržavao i volio (otuda nadimak "Velika"), veliki dio plemstva je njen dolazak na tron smatrao nezakonitom uzurpacijom, koja se mogla tolerisati samo tokom maloljetništva njenog sina Pavla. Pavle je 1770tih sa plemićima planirao zbaciti Katarinu sa trona, ali iz tog plana nije proizašlo ništa.
Rusko-turski ratovi
Katarina je Rusiju učinila dominantnom silom jugoistočne Evrope nakon Prvog rusko-turskog rata, u kojem je Osmanlijsko carstvo doživjelo jedan od najvećih poraza u svojoj historiji. Ova pobjeda Rusije otvorila je Katarini izlaz na Crno more i omogućila pripajanje južno-ukrajinskih stepa, u kojima je podignuto nekoliko novih gradova, između ostalih i Jekatarinoslav (u prevodu: Slava Katarini).
Katarina je anektirala Krim 1783. godine, tek devet godina nakon što je isti dobio nezavisnost od Osmanlijskog carstva, uslijed caričinog prvog rata sa Turcima. Osmanlije su započele Drugi rusko-turski rat, koji je opet završio pogubno za njih, a kojim je Rusija ozakonila svoje pravo na Krim.
Odnosi sa Zapadnom Europom
225px|mini|desno
Na evropskoj političkoj sceni Katarina je težila da je priznaju kao prosvijetljenu apsolutisticu. Rusija je preuzela ulogu posrednika u sukobima evropskih zemalja, koji bi mogli, ili jesu, doveli do rata. Tu ulogu će Britanija igrati tokom 19. i prve polovine 20. vijeka). Tako je, naprimjer, Katarina bila posrednica između Austrije i Pruske u Ratu za bavarsko naslijeđe. Također je odbila stati na stranu Britanaca tokom Američke revolucije.
Katarinin ministar vanjskih poslova, Nikita Ivanovič Panin, imao je značajan utjecaj od početka njene vladavine. Iako bistar državnik, Panin je posvetio mnogo pažnje i milione rubalja kreiranju Sjevernog saveza između Rusije, Prusije, Poljske, Švedske i moguće, Velike Britanije, da se suprotstavi moći Habsburške lige. Kada je postalo jasno da ovaj plan nije uspio, Panin je izgubio povjerenje i 1781. godine razriješen je dužnosti.
Od 1788. pa do 1790. godine, Katarina je vodila rat sa svojim prvim rođakom, Gustavom III, kraljem Švedske. Šveđani su očekivali laku pobjedu nad ruskom vojskom koja se još uvijek borila sa Osmanlijama i nadali su se da će odmah napasti Petrograd, ali su se na kraju suočili sa ogromnim teritorijalnim gubitcima. Šveđani su sve šanse za eventualnu pobjedu nad Rusima izgubili kada je Danska stala na stranu Rusije. Godine 1790. potpisan je mirovni sporazum, koji je osigurao mir sljedećih 20 godina.
Podjela Poljske
Godine 1763. Katarina je na poljski tron postavila svog bivšeg ljubavnika, Stanislava Ponijatovskog. Iako je ideja o podjeli Poljske prvobitno bila ideja pruskog kralja, Katarina je tu igrala vodeću ulogu. Bojala se da bi rastući demokratski pokreti mogli biti prijetnja evropskim monarhijama, pa tako i njoj samoj.
Nakon Francuske revolucije Katarina je odbacila mnoge principe prosvjetiteljstva, a kojih se prije strogo pridržavala. Kako bi spriječila modernizaciju Poljske podržala je anti-reformsku poljsku grupu, znanu kao Targovika konfederacija. Nakon što je pobijedila Poljake u Ratu za odbranu Ustava 1792. godine i Košćuskovom ustanku, Katarina je završila podjelu Poljske, čiji je teritorij sada pripadao Austriji i Pruskoj.
Pitanje religije
Uslovi pod kojima je Katarina prihvatila sve što je Rusko (uključujući i pravoslavlje) možda su urokovali i njenu ličnu nezainteresovanost za religiju. Ratove protiv Osmanlija vodila je pod izgovorom da želi zaštiti kršćane. Rimokatolicima je postavila određene granice, te je pokušala nad njima ostvariti veću kontrolu za vrijeme podjele Poljske. Katarinina je Rusija, ipak, pružila sklonište Jevrejima, koji su 1773. godine protjerivani u Evropi.
Unutrašnja politika
mini|200px|lijevo|Novac sa Katarininim likom
Na početku svoje vladavine Katarina je krenula u provođenje opće političke reforme, rukovodeći se idejama Prosvjetiteljsva. Sprovedene su reforme Senata (1763. godine), sekularizacija crkvenih dobara (1764. godine) i pripremljena je promjena zakona. Oformljen je saziv zakonodavne komisije u kojoj su bili zastupljeni svi slojevi društva, osim zavisnog seljaštva, ali je komisija raspuštena prije nego što je počela da radi, na što je vjerovatno imao utjecaj ustanak pod vodstvom Jemeljana Ivanoviča Pugačeva.
Katarina je reorganizovala rusku provincijalnu administraciju, dajući vladi veću kontrolu nad seoskim područjima usljed seoskih buna. Ovaj proces je završen 1775. godine. Reforma je oformila provincije i distrikte koji su bili lakši za upravljanje od strane vlade. Godine 1785. Katarina je izdala proglas kojim je dozvoljeno narodu da koristi prijestolje kao zakonsko tijelo, oslobađa gospodstvo od državne službe i poreza, gospodske titule čini nasljednim, i daje gospodstvu punu kontrolu nad njihovim kmetovima i zemljom. Dodatno, Katarina je dala zemlju u Ukrajini omiljenoj gospodi i dodjelila im kmetove. Ohrabrivala je kolonijalizaciju Aljaske i drugih pokorenih teritorija.
Katarina je nastavila sprovoditi utjecaj zapada na Rusiju. Ipak, za raliku od Petra I Velikog, obuzdala je silu i usredotočila se na provođenje individualnih akcija. Njene reforme su stigle i dalje nakon što je neuspješni ustanak Jemeljana Pugačeva potresao Istočnu Rusiju. Kao rezultat, Katarina je ostvarila nekoliko drastičnih reformi unutar ruskog društva. Uspostavila je Slobodno ekonomsko društvo 1765. godine, da bi ohrabrila modernizaciju poljoprivrede i industrije. Ohrabrivala je strane investicije namenjene nerazvijenim područjima. Također je slabila cenzorski zakon i podržala obrazovanje gospodstva i srednje klase.
Privatni život
mini|200px|lijevo|Katarina u poodmakloj dobi
Dok je bilo sasvim normalno i uobičajeno za muške vladare da imaju mnogo ljubavnica (pa čak i ljubavnika), od vladarica se očekivalo da drže do strogog morala. Zato se većina Katarininih savremenica, ali i budućih vladarica, držala podalje od vanbračnih afera. Katarina je bila veliki izuzetak: tokom svoje duge vladavine imala je mnogo ljubavnika, koje je držala na visokim pozicijama dok god su služili svojoj svrsi, a zatim ih penzionisala dajući im ogromne posjede i skupe darove.
Katarini je moguće nove ljubavnike, prema kriterijima fizičke ljepote i intelektualnih sposobnosti kojima bi ostavrivali caričine interese, predstavljao njen bivši ljubavnik, Grigori Aleksandrovič Potemkin. Neki od njenih, često mnogo mlađih ljubavnika, su je i voljeli; odgovarala je ondašnjim standardima ljepote, a prema bivšim je ljubavnicima bila velikodušna i blagonaklona. Njen posljednji ljubavnik, četrdeset godina mlađi carević Zubov, bio je među njenim najekstravagantnijim ljubavnicima.
Katarina je bila hladna majka Pavlu, ali brižna nana svom najstarijem unuku Aleksandru. Vrlo je vjerovatno da je krunu željela ostaviti upravo Aleksandru, preskočivši tako Pavla. Njena grubost prema Pavlu bila je i rezultat političkog nepovjerenja zbog onoga što je vidjela u njegovom karaketeru, ali i posljedica hladnog ophođenja Katarinine majke Ivane prema njoj samoj. Pavla su neki Katarinini protivnici smatrali zakonitim nasljednikom Petra III i carem Rusije, ali sama Katarina je u svojim memoarima natuknula da Pavle možda i nije Petrov sin. Držeći Pavla u svojevrsnom kućnom pritvoru, Katarina je sinu dala do znanja da ne želi da se on upliće u njene poslove, niti da on dijeli njen autoritet.
Smrt
Carica je doživjela srčani udar u kupaonici (da li dok je izlazila iz kade ili dok je bila na toaletu, nije nikada potvrđeno) 5. novembra 1796. godine, i uslijed čega je, ne povrativši svijest, u 22:15 sljedeće noći umrla u svom krevetu.
Nedugo nakon njene smrti počele su kružiti lažne glasine o uzroku njene smrti, vjerovatno započete od strane Francuza koji su Katarinu mrzili. Sahranjena je u katedrali Petra i Pavla. Mitovi o njenoj smrti preživjeli su do danas, te su i dalje popularan dio priče o njemačkoj princezi, koja je postala najpoznatija ruska carica.
Muškarac
100p|mini|Slika muškarca na Pioniru koja je poslana u [[svemir.]]
Muškarac je odraslo ljudsko biće muškog spola. Prije odraslog doba, muškarac se naziva dječakom (muško dijete ili adolescent).
Kao i većina drugih muških sisara, genom čovjeka obično nasljeđuje X hromozom od majke i Y hromozom od oca. Spolnu diferencijaciju muškog fetusa upravlja SRY gen na Y hromozomu. Tokom puberteta, hormoni koji stimulišu proizvodnju androgena dovode do razvoja sekundarnih polnih karakteristika, čime se pokazuju veće razlike među spolovima. To uključuje veću mišićnu masu, rast dlaka na licu i niži sastav masnog tkiva. Muška anatomija razlikuje se od ženske anatomije po muškom reproduktivnom sistemu, koji uključuje penis, testise, spermatozoide, žlijezdu prostate i epididimis, te po sekundarnim spolnim karakteristikama, uključujući užu karlicu, uže bokove i manje grudi.
Kroz ljudsku historiju, tradicionalne rodne uloge često su definisale i ograničavale aktivnosti i mogućnosti muškaraca. Muškarci se često suočavaju s regrutacijom u vojnu službu ili se upućuju u profesije sa visokom stopom smrtnosti. Mnoge religijske doktrine propisuju određena pravila za muškarce, kao što je vjersko obrezivanje. Muškarci su previše zastupljeni i kao počinioci i kao žrtve nasilja.
Trans-muškarci imaju rodni identitet koji nije u skladu s njihovim ženskim spolom pri rođenju, dok međuspolni muškarci mogu imati spolne karakteristike koje se ne uklapaju u tipične predstave o muškoj biologiji.
Biologija
Kod ljudi, spermatozoidi nose ili X ili Y polni hromozom. Ako spermatozoid koji nosi Y hromozom oplodi žensku jajnu stanicu, potomci će imati muški kariotip (XY). SRY gen se obično nalazi na Y hromozomu i uzrokuje razvoj testisa, koji zauzvrat upravljaju drugim aspektima diferencijacije muškog spola. Polna diferencijacija kod muškaraca se odvija na način koji zavisi od testisa, dok diferencijacija kod žena ne zavisi od gonada.
Primarne spolne karakteristike (ili polni organi) su karakteristike koje su prisutne pri rođenju i sastavni su dio reproduktivnog procesa. Kod muškaraca, primarne spolne karakteristike uključuju penis i testise.
Odrasli ljudi pokazuju seksualni dimorfizam u mnogim drugim karakteristikama, od kojih mnoge nemaju direktnu vezu sa reproduktivnom sposobnošću. Ljudi su spolno dimorfni po veličini tijela, građi tijela i građi tijela. Muškarci imaju tendenciju da budu viši i teži od žena, a prilagođeni visini, muškarci imaju veću mišićnu masu i masu kostiju od žena, i manju masnu masu.
Sekundarne polne karakteristike su osobine koje se javljaju tokom puberteta kod ljudi. Takve karakteristike su posebno očigledne u seksualno dimorfnim fenotipskim osobinama koje razlikuju spolove, ali – za razliku od primarnih polnih karakteristika – nisu direktno dio reproduktivnog sistema. Sekundarne seksualne karakteristike koje su specifične za muškarce uključuju:
Reproduktivni sistem
Muški reproduktivni sistem uključuje spoljašnje i unutrašnje genitalije. Muške vanjske genitalije se sastoje od penisa, muške uretre i skrotuma, dok se unutrašnje genitalije muškaraca sastoje od testisa, prostate, epididimisa, sjemene vezikule, sjemenovoda, ejakulacionog kanala i bulbouretralne žlijezde.
Funkcija muškog reproduktivnog sistema je da proizvodi sjeme, koja nosi spermu, a samim tim i genetske informacije koje se mogu ujediniti sa jajetom unutar žene. Budući da sperma koja ulazi u matericu žene, a zatim u jajovode, oplođava jaje koje se razvija u fetus ili dijete, muški reproduktivni sistem ne igra potrebnu ulogu tokom trudnoće. Proučavanje muške reprodukcije i povezanih organa naziva se andrologija.
Spolni hormoni
Testosteron stimuliše razvoj Mezonefričkog kanala, penisa i zatvaranje labioskrotalnih nabora u skrotum. Drugi značajan hormon u spolnoj diferencijaciji je antimilerovski hormon, koji inhibira razvoj Mezonefričkog kanala. Za muškarce tokom puberteta, testosteron, zajedno sa gonadotropinima koje oslobađa hipofiza, stimuliše spermatogenezu.
Zdravlje
Dok je većina globalnih rodnih dispariteta u zdravstvu ponderisana ženama, postoje situacije u kojima muškarci imaju tendenciju da lošije stoje. Jedan takav primjer su oružani sukobi, gdje su muškarci često neposredne žrtve. Studija sukoba u 13 zemalja od 1955. do 2002. pokazala je da su 81% svih nasilnih ratnih smrti bili muškarci. Osim oružanih sukoba, u područjima sa visokom učestalošću nasilja, kao što su regije pod kontrolom narko kartela, također se vidi da muškarci imaju veću stopu smrtnosti. Ovo proizilazi iz društvenih vjerovanja koja povezuju ideale muškosti sa agresivnim, konfrontirajućim ponašanjem. Konačno, iznenadne i drastične promjene u ekonomskom okruženju i gubitak mreža socijalne sigurnosti, posebno socijalnih subvencija i bonova za hranu, također su povezani s višim nivoima konzumacije alkohola i psihičkog stresa među muškarcima, što je dovelo do porasta stope smrtnosti muškaraca. To je zato što takve situacije često otežavaju muškarcima da izdržavaju svoju porodicu, što je zadatak koji se dugo smatra „suštinom muškosti“. Retrospektivna analiza ljudi zaraženih prehladom pokazala je da doktori potcjenjuju ovu vrstu prehlade. simptome kod muškaraca, te su spremniji da simptome i bolest pripišu ženama nego muškarcima. Žene žive duže od muškaraca u svim zemljama, i u svim starosnim grupama, o čemu postoje pouzdani podaci. U Sjedinjenim Državama muškarci su manje zdravi od žena u svim društvenim klasama. Posebno su nezdravi muškarci koji nisu bijelci. Muškarci su previše zastupljeni u opasnim zanimanjima i predstavljaju većinu smrtnih slučajeva na poslu. Nadalje, ljekari pružaju muškarcima manje usluga, manje savjeta i provode manje vremena sa muškarcima nego sa ženama u prosjeku.
=== Statistički podaci ===
NGC 7835
NGC 7835 (također poznat kao MCG 1-1-31 i PGC 505) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 544 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Ribe. Najveći prečnik je 0,50 (79 hiljada sg) a najmanji 0,3 uglovnih minuta (47 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Albert Marth 29. novembra 1864. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Graška Gora
Graška Gora je naseljeno mjesto u sastavu gradske općine Slovenj Gradec, regija Koruška, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Slovenj Gradec.
NGC 4916
NGC 4916 je nepostojeći astronomski objekat naveden u Novom općem katalogu koji je opisan da se nalazi u sazviježđu Lovački psi. Ovaj objekat je zapisao Lawrence, 4. Earl of Rosse Parsons 24. aprila 1865. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Hadžem Hajdarević
Hadžem Hajdarević (Foča, 18. juli 1956), bosanskohercegovački književnik
Biografija
Hadžem Hajdarević rođen je 18. jula 1956. godine u Kruševu kod Foče. Diplomirao je na Filozofskom fakultetu u Sarajevu. Radi kao stručni saradnik u Institutu za jezik.
Racionalni broj
Racionalni brojevi su svi mogući brojevi koje možemo napisati u obliku razlomaka, tj. a/b, gdje je a cijeli broj, koji zovemo brojnikom, a b je prirodan broj, koji nazivamo nazivnikom.
Skup racionalnih brojeva \mathbb{Q} uveden je zbog toga što operacija dijeljenja nije uvijek bila moguća na skupu cijelih brojeva \mathbb{Z}. Ako su a,b,c kažemo da je a djeljivo sa b (a:b) ako postoji cijeli broj c takav da je a=b×c
Definicija skupa racionalnih brojeva: Skup racionalnih brojeva\mathbb{Q} je skup svih klasa ekvivalencije na skupu \mathbb{Z} x \mathbb{N}, odnosno \mathbb{Q}={m/n: m, n} Dok su skupovi \mathbb{N} i \mathbb{Z} diskretni, skup \mathbb{Q} je gust (između svaka dva različita racionalna broja nalazi se još beskonačno mnogo racionalnih brojeva).
Da je trebalo jabuku dijeliti na tri dijela, pisali bi da je svatko dobio 1/3 jabuke. Dakle, skup racionalnih brojeva \mathbb{Q} uveden je zbog toga što operacija dijeljenja nije uvijek moguća na skupu cijelih brojeva \mathbb{Z}.
Ako su a,b,c kažemo da je a djeljivo sa b (a:b) ako postoji cijeli broj c takav da je a=b×c
Skup racionalnih brojeva\mathbb{Q} je skup svih klasa ekvivalencije na skupu \mathbb{Z} x \mathbb{N}, odnosno \mathbb{Q}={m/n: m, n} Dok su skupovi \mathbb{N} i \mathbb{Z} diskretni, skup \mathbb{Q} je gust ( između svaka dva različita racionalna broja nalazi se još beskonačno mnogo racionalnih brojeva).
Definicija
Skup racionalnih brojeva \mathbb{Q} je skup svih klasa ekvivalencije na skupu odnosno
{\frac{m}{n} }
Dok su skupovi \mathbb{N} i \mathbb{Z} diskretni, skup \mathbb{Q} je gust ( između svaka dva različita racionalna broja nalazi se još beskonačno mnogo racionalnih brojeva).
Sabiranje
U skupu \mathbb{Q} definisano je sabiranje
Osobine sabiranja
Radi lakšeg pisanja uvedimo oznaku
Brojevi \frac{a}{b} i su suprotni
Oduzimanje
Kao i u skupu cijelih brojeva \mathbb{Z} oduzimanje se svodi na sabiranje
Množenje
U skupu \mathbb{Q} definisano je množenje
Upoređivanje
Dvojni razlomak
Sohag (guvernorat)
Guvernorat Sohag (arapski: محافظة سوهاج) je jedan od 27 guvernorata Egipta. Nalazi se u centralnom dijelu države, duž rijeke Nil. Pripada regiji Gornji Egipat.
Jedan je od manjih guvernorata a prostire se na površini od 1.547 km2 i prema podacima iz 2014. godine u njemu živi 4.469.151 stanovnika. Gustoća je vrlo visoka i iznosi oko 2.900 stanovnika po km2.
Od 1960. godine glavni grad guvernorata je Sohag. Prije toga glavni grad je bio Girga te se guvernorat i nazivao prema glavnom gradu Girga guvernorat.
Eintracht Frankfurt
Eintracht Frankfurt njemački je nogometni klub iz Frankfurta na Majni (Hessen). Takmiči se u Bundesligi, najvišem rangu njemačkog nogometa.
Historija
Osnovan je 8. marta 1899. u Frankfurtu kao Frankfurter Fußball-Club Viktoria von 1899. U maju 1911. klubu je pridružen Frankfurter Fußball-Club Kickers von 1899 te je promjenjeno ime u Frankfurter FV (Kickers-Viktoria). Svoje današnje ime Eintracht je dobio 1920, kada je spojen s Frankfurter Turngemeinde von 1861, stvorivši tako TuS Eintracht Frankfurt von 1861.
Mrežica (sazviježđe)
Mreža (lat.Reticulum) je malo sazviježđe na južnom nebu. Njemački astronom Isaak Habrecht II uveo  ga je 1621. pod nazivom romb. Francuskii astronom Nicolas-Louis de Lacaille je u 18. vijeku sazviježđe nazvao mreža. Međunarodna astronomska unija (IAU) je 1922. zvanično priznala sazviježđe. Najsjajnija zvijezda Alfa Retikuli je udaljena od Sunca 162 sg s prividnom magnitudom od 3.31.
Kozjak (Mislinja)
Kozjak je naseljeno mjesto u sastavu općine Mislinja, regija Koruška, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Slovenj Gradec.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Kozjak je imao 433 stanovnika.
Centurion
mini|Rekonstrukcija: Centurion iz I stoljeća mini|Rekonstrukcija: Centurion. Na slici je prikazan centurion sa štitom mada ga u stvarnosti najčešće nisu nosili.
Centurion (od lat. centurio); u Rimskoj vojsci centurion je bio komandir jedne centurije u legiji. U legijama je bila uspostavljena jasna hijerarhija - postajao je komandni lanac i u njemu su centurioni bili najniži. Ipak, ne može se reći da je centurion predstavljao čin u današnjem smislu tog pojma.
Komnena Nemanjić
thumb|160px|Komnenin otac Stefan, knez i kralj Srbije. [[Eudokija Anđeo|Njegova prva žena je rodila Komnenu.]] Komnena Nemanjić (ćirilica Комнина Немањић; grčki Κομνηνή Νεμάνια) bila je princeza Srbije iz loze Nemanjić. Bila je i vojvotkinja kao žena Dimitrija Progonija, koji je bio megas archon Kruje. Poslije je bila supruga Grgura Kamone, vladara Elbasana.
Centurion
Dakle, svaki centurion je zapovijedao osnovnom jedinice legije – centurijom, u kojoj je broj legionara varirao u zavisnosti od epohe i formacije; od oko 80-100 pa i do 160 u pojedinim slučajevima. Na početku su centurije djelovale u grupama po dvije i formirale jednu manipolu. Centurion koji je komandovao prednjom centurijom, onoj koja je u borbenoj formaciji na bojnom polje bila bliže neprijatelju zavao se prior a onaj drugi posterior. Nije sasvim jasno potvrđeno da li je prvi imao određeno starješinstvo nad drugim, ova je distinkcija najvjerovatnije imala uglavnom praktični smisao kod rukovođenja jedinicama u toku bitke i odnosio se na zauzimanje prve ili druge borbene linije.
Komnena Nemanjić
Bila je kćerka kneza i kralja Srbije Stefana Nemanjića i njegove prve žene, Grkinje Eudokije te unuka Stefana Nemanje. Bila je sestrična kraljice Hrvatske Marije.
Komnenino ime je izvedeno iz prezimena slavne grčke dinastije; doslovno znači „ženski Komnen“. Njeno prezime znači „Nemanjino dijete“.
Njen brat je bio sveti Sava II.
Udala se za Dimitrija 1208. godine. On je umro 1215. te je Komnena zavladala sama Krujom jer nije imala djece sa svojim mužem.
Komnena se zatim udala za plemića grčkog porijekla, Grgura, koji je zavladao potom Krujom. To je učvrstilo savez Srbije i Kruje.
Njena kćerka sa Grgurom je bila žena Golema od Kruje.
Velika nagrada Njemačke 2016.
Velika nagrada Njemačke 2016. (službeno poznata kao "FORMULA 1 GROSSER PREIS VON DEUTSCHLAND 2016") automobilska je trka Formule 1 koja se održala 31. jula 2016. na stazi Hockenheimring u Hokenhajmu, u Njemačkoj. Ovo je dvanaesta trka u sezoni 2016., i 76. trka za Veliku nagradu Njemačke.
NGC 6326
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Centurion
Legionar je mogao postati centurion bez obzira na društveni stalež iz kojeg je potekao, mogao je to biti mladi siromašni građanin Rima koje se dokazao u borbi a mogao je to biti i mladi aristokrata kojem je to bio prvi korak u vojnoj karijeri (dešavalo se da su ovi drugi ponekad postajali zapovjednici i bez prethodnog vojnog iskustva). Naravno, efikasnost rimske vojne organizacije garantovala je i odlična vojna škola u kojoj su budući visoki oficiri sticali značajno teorijsko obrazovanje koje im je omogućavalo da uspješno komanduju legijom. Vojne škole su tako proizvodile i tzv. "tribune" (vidjeti: Legija) koji su zauzimali visoke pozicije u legiji i bez praktičnog vojnog iskustva.
Uniforma
Iako se pojam uniforma ovdje ne može primijeti u smislu uniforme u savremenim vojskama, ipak su odjeća i oprema centuriona sadržavali određene karakteristike prema kojima su se mogli razlikovati od ostalih legionara. U te posebne karakteristike možemo ubrojati perjanicu/perušku na šljemu postavljenu u pravcu lijevo-desno, za razliku od običnih vojnika kod kojih je ona bila usmjerena napred-nazad. Vjerovatno su se tako centurioni mogli lakše uočiti u toku borbe. Centurioni su nosili i komandni štap - Vitis ili Bacillum Viteum, kao simbol autoriteta ali i sredstvo kojim su kažnjavali vojnike.
Kao i drugi legionari, i centurioni su najčešće bili opremljeni slijedećim vojničkim rekvizitima:
Centurionovo glavno oružje bio je gladius, mač sa oštricom dugom oko 50-55 cm (i do 70 cm), vrhunsko oružje legionara za blisku borbu. Obični legionari nosili gladius sa desne strane opasača i izvlačili ga desnom rukom jer su u lijevoj ruci nosili štit. Centurioni u principu nisu nosili štit pa su gladius mogli nositi na lijevoj strani opasača. Na kraju, tu je bio i "pugio", bodež.
Maritza Olivares
Maritza Olivares (Maritsa Olivares) meksička je glumica. Imala je uloge u telenovelama i filmovima, na primjer u hororu El espectro del terror.
Njena najpoznatija uloga iz telenovele je ona Cayetane u seriji Između ljubavi i mržnje.
Maritza je imala operaciju na srcu. Ima kćerku po imenu Valentina Sumavsky.
NGC 1903
NGC 1903 (također poznat kao ESO 56-SC93) je otvoreno zvjezdano jato i nalazi se u sazviježđu Zlatna riba. Prvo otkriće je napravio James Dunlop 3. augusta 1826. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Tiberije
Tiberije (latinski: Tiberius Caesar Divi Augusti Filius Augustus; 16. novembar 42. p.n.e - 16. mart 37.) je bio rimski car od 14. do 37. godine. Rođen je kao Tiberije Klaudije Neron; bio je sin Tiberija Klaudija Nerona i Livije Drusile. Njegova majka se razvela od Nerona i udala za Oktavijana, kasnije poznatog kao Augustus, 39. godine p.n.e. čime postaje njegov posinak. Tiberije se kasnije oženio Oktavijanovom kćerkom (iz braka sa Scribonijom) Julijom Starijom i službeno postao Julijevac. Carevi nakon Tiberija će nastaviti ovu kombinovanu dinastiju sljedećih trideset godina; historičari su je nazvali Julijevsko-Klaudijevska dinastija. Tako je Tiberije bio posinak Augustu, stric Klaudiju, pra-stric Kaliguli i pra-pra-stric Neronu.
Tiberije je bio jedan od najvećih rimskih generala; njegovim osvajanjem Panonije, Dalmacije, Recije i dijelova Germanije su postavljeni temelji za sjevernu granicu carstva. Međutim, on je zapamćen kao tamni, povućeni i sumorni vladar koji nikada nije želio da bude car. Plinije Stariji ga je nazvao "tristissimus hominum" ("najtužniji muškarac"). Nakon smrti njegovog sina Druza Julija Cezara 23. godine, Tiberije je postao sve više povučeniji. Odlazi iz Rima 26. godine i ostavlja administraciju u rukama svojih beskrupuloznih prefekta pretorija Lucija Aeluisa Sejanusa i Quintusa Neviusa Sutoriusa Macra. Nakon smrti naslijedio ga je njegov pra-nećak i usvojeni unuk Kaligula.
Pozadina
Tiberije je rođen u Rimu 16. novembra 42. godine p.n.e. kao sin Tiberija Klaudija Nerona i Livije Drusile. Njegova majka se 39. godine p.n.e. razvodi od njegovog biološkog oca i udaje za Oktavijana Augusta iako je bila trudna. Godine 38. p.n.e. ona rađa njegovog brata Nerona Klaudija Druza.
Malo se zna o Tiberijevom ranom životu. Tiberije je svoj prvi javni nastup imao u devetoj godini života, davajući hvalospjeve svom biološkom ocu. On i njegov brat Druz se 29. godine p.n.e. se voze u trijumfalnoj kočiji zajedno sa svojim očuhom Oktavijanom u proslavi pobjede nad Antonijem i Kleopatrom kod Akcija.
Car August je postao teško bolestan 23. godine p.n.e. i njegova moguća smrt je zaprijetila da će Rim ponovo uroniti u haos. Historičari se uglavnom slažu da je u ovom trenutku pitanje Augustovog nasljednika postalo glavni problem. Dok je sve ukazivalo na to da će ga Agripa ili Marcelus naslijediti nakon smrti, nejasnoća oko naslijeđa je postala Augustov glavni problem. Kao odgovor na to, odabrani su potencijalni nasljednici, a među njima su bili i Tiberije i njegov brat Druz. U 24. godini p.n.e. u dobi od sedamnaest godina Tiberije je dobio položaj kvestora, dobivši time pravo da bude biran za pretora i konzula. Slične odredbe su napravljene i za Druza.
Civilna i vojna karijera
Za suvladara cara Augusta Oktavijana proglašen je 13. a slijedeće godine, poslije smrti Augusta, postaje carem. Kao sposoban vojskovođa, ugušio je pobunu dalmatinskih i panonskih plemena nazvanu Batonov ustanak prema Batonu, vođi ilirskog plemena Dezitijati, zatim pobunu u Germaniji kao i u provincijama Trakiji, Galiji i Numidiji. Postao je nepopularan poslije čudnovate smrti svog nećaka Germanika 19. godine, za koju su mnogi tvrdili da je on bio odgovaran. Pošto je dao velika ovlaštenja Sejanu, zapovjedniku svoje Pretorijanske garde, povlači se na ostrvo Kapri (Capri), uz jugozapadnu obalu Italije. Sejan provodi teror po Rimu i organizira zavjeru protiv Tiberija, s namjerom da preuzme carske ovlasti, te i ubija (truje) carevog jedinog sina Druza (iz braka s prvom ženom Vipsanijom Agripinom). Zavjera propada, zahvaljujući carevoj šogorici Antoniji, i Sejan je smaknut, ali se Tiberije više nije vraćao u Rim. Pred kraj života postaje sve više sumnjičav i paraoničan te likvidira sve one koji bi mu bili mogući protivnici.
O Tiberijevoj smrti postoje dvije verzije; prema navodima rimskih historičara Svetonija i Tacita (koji nisu uvijek pouzdani, npr. navodne careve perverzne seksualne orgije na Kapriju), Tiberije je pozvao na Kapri svog pranećaka Kaligulu i unuka Gemelija da bi ih obojicu proglasio svojim nasljednicima (ali je Kaligula, čim je postao car, naredio ubistvo Gemelija). Tada je, na Kapriju, navodno, Kaligula, uz pomoć novog zapovjednika Pretorijanaca Makrija - ugušio cara jastukom. Ali historijski je vjerovatnije, i prihvaćena je verzija prema kojoj je Tiberije, drugi rimski car, mirno umro prirodnom smrću u svojoj vili u Misenumu u 16. marta 37. godine u starosti od gotovo osamdeset godina.
Orguz
Orguz je naseljeno mjesto u gradu Livnu, Bosna i Hercegovina. Naselje Orguz je udaljeno od grada Livna oko 13 km u smjeru jugozapada u podnožju planine Kamešnice. Prvi put se spominje 1400. godine u darovnici kralja Stjepana Ostoje, Hrvoju Vukčiću Hrvatiniću. Ipod sela teče potok Jaruga koji ponire u Salapića ponore, a iznad dominira pretpovijesna Gradina s koje se pruža pogled na cijeli livanjski kraj pa i dalje. Postoje i vidljivi ostaci rimske ceste koja je spajala Lipu s Prologom. S Gradine se može vidjeti i sam vrh Sveti Jure na planini Biokovo kod Makarske. Na području sela na mjestu koje se zove Jova Struga nalazi se stećak koji u narodu ima ime Mašet i za kojeg su vezane mnoge legende.
Naselje Orguz ima oko 140 domaćinstava uglavnom staračkih, poštu, osnovnu školu (nekad centralnu, a danas područni odjel OŠ Livno) i matični ured, a se sastoji od četiri zaseoka: Novo selo, Čakori, Srednji Orguz i Gradina. Pripada župi Čuklić koju čine 6 podkamešničkih sela: Lipa, Čuklić, Ćosanlije, Tribić, Orguz i Prolog. Stanovništvo je većinom katoličke vjeroispovijesti.
U naselju Orguz su zastupljena prezimena: Novo selo - Matan, Teklić, Kasalo, Lauš, Deronja, Papić, Repić i Buljan. Čakori - Liović, Šarić, Lauš. Srednji Orguz - Ištuk, Peraica, Čelan, Teklić, Poljarić, Pelivan, Repić, Maganjić, Baković, Kotarac, Mišić i Salapić. Gradina - Maganjić, Salapić, Kotarac, Knez, Vrdoljak, Teklić, Novokmet, Škoro, Matan i Čolić.
COBOL
COBOL jedan je od najstarijih programsih jezika, čiji je glavni osnivač bio Grace Hopper. Akronim imena je COmmon Business-Oriented Language, što definiše njegovu primarnu upotrebu u biznis, finacijskim i administrativnim sistemima za firme i vlade. COBOL 2002 standard uključuje podršku za objektno orijentirano programiranje i za ostale moderne dodatke kod modernih jezika.
Najnovija specifikacija, COBOL 2002, sadrži mehanizme objektno-orijentiranog programiranja i mnoge druge moderne mogućnosti. Prvobitno se koristio u poslovnim, finansijskim i administrativnim sistemima za kompanije i vlade. Još uvijek ima široku upotrebu u naslijeđenim aplikacijama razvijenim na velikim glavnim računarima kao što su, aplikacije za obradu velikih razmjera i transakcija. Zbog smanjene popularnosti i penzionisanja iskusnih COBOL programera, programi migriraju na nove platforme, prepisani su na savremene jezike, ili se mijenjaju za nove softverske pakete. Većina programa u COBOL-u sada postoji samo radi održavanja postojećih aplikacija.
COBOL je dizajniran 1959. godine od strane CODASYL i djelimično se bazirao na prethodnom programskom jeziku koji je dizajnirala Grace Hoper. Napravljen je kao rezultat rada Ministarstva odbrane na stvaranju prenosivog programskog jezika za obradu podataka. Standardizovan je 1968. godine i od tada je prerađivan četiri puta. Proširenja uključuju podršku za strukturalno i objektno-orijentirano programiranje. Trenutni standard je ISO/IEC 1989:2014.
IC 1767
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Amadeus (film)
Amadeus je filmska drama snimljena 1984. godine u režiji Miloša Formana. Scenarij je napisan kao adaptacija istoimene drame Petera Shaffera koja prati dvojicu poznatih kompozitora iz prve polovine 18. stoljeća, Wolfganga Amadeusa Mozarta i Antonia Salierija tokom njihovog života u Beču.
Film je nominiran za ukupno 53 nagrade od kojih je osvojio 40, uključujući i osam Oskara (između ostalih i za Najbolji film), četiri BAFTA nagrade te četiri Zlatna globusa.
Radnja
Radnja počinje u 1823. godini kada Antonio Salieri (F. Murray Abraham), već u poodmakloj starosti, pokušava izvršiti samoubistvo dok glasno traži oprost jer je navodno ubio Mozarta. Nakon što ostaje živ, smješta se u ludnicu gdje ga posjećuje sveštenik koji dolazi po njegovu ispovjed. Salieri je u početku zlovoljan i nezainteresovan ali polahko počinje svoju dugu priču o njemu i njegovom odnosu s Mozartom. Kako se bliži kraj filma, primjeti se da sveštenik njegovu ispovjed sluša do slijedećeg jutra dok se doživljaja iz prošlog vremena Salieri prisjeća u flešbekovima.
Salieri se prisjeća uspomena iz djetinjstva, njegove ljubavi prema muzici i zavjetovanja Bogu na vječnu službu u zamjenu da postane veliki kompozitor. Smrt vlastitog oca, koji je bio protiv njegovih muzičkih ambicija, vidi kao "čudo" i jasan znak da je "Bog njega odabrao kao svog zastupnika na ovom svijetu". U svojoj ispovjedi, naglo prelazi u vrijeme kada živi u Beču, gdje je već slavan i dvorski kompozitor kod cara Svetog Rimskog Carstva Josipa II.
Mozart (Tom Hulce) stiže u Beč sa svojim zaštitnikom Grofom Hieronymus von Colloredom, Nadbiskupom Salzburškim. Salieri dolazi u Nadbiskupsku Palatu kako bi upoznao svog životnog uzora. Međutim, neugodno se iznenađuje kada upoznaje Mozarta, iako ne lično, i smatra ga djetinjastim i nepristojnim. Uprkos svemu, ostaje zapanjen kada pročita jednu od njegovih kompozicija. 1781. godine, Mozart dolazi na carski dvor i predstavlja se caru Josipu II, Salieriju i ostalim prisutnim. Salieri posebno za tu priliku komponuje kraću kompoziciju u čast Mozarta. Car pred Mozarta postavlja izazov da odsvira Salierijevo djelo nakon samo jednog slušanja što ovaj to sa lahkoćom radi i prvi put u filmu se počne "dječije cerekati".
U Salieriju se javlja gnjev u nemogućnosti da shvati "zašto je Bog kao svog predstavnika izabrao djetinjastog Mozarta umjesto njega". Iznenada njegova vjera je značajno uzdrmana i vjeruje da Bog preko Mozartove genijalnosti ismijava njegov muzički mediokritet. Sa ovom scenom se isprepliću scene Mozartovih proba i stvari koje ga susreću u Beču: početni ponos zbog sjajnog prijema njegovih djela; ljutnja zbog načina kojim se ophode prema njemu italijanski muzičari na carskom dvoru; porodična sreća; bol zbog smrti svog oca Leopolda Mozarta (Roy Dotrice). Problemi postaju veći dok se njegovi i porodični troškovi povećavaju, a novca je sve manje. Kada Salieri saznaje za njegovu lošu financijsku situacija odlučuje da je to šansa da mu se počne svetiti, za čime se vodi Mozartovim srednjim imenom "Amadeus" (na latinskom "drag Bogu").
Salieri konačno smišlja plan za osvetu Mozartu i Bogu. Oblači istu masku i kostim koji je Leopold Mozart nosio na jednoj zabavi i od Wolfganga naručuje Rekvijem za misu zadušnicu i isplaćuje ga uz obećanja da će poslije obavljenog posla dobiti još više. Mozart počinje raditi na tom djelu nesvjestan pravog indentiteta naručioca i njegove namjere da ga poslije toga ubije. Salieri smišlja svoj plan do zadnjeg detalja; namjerava da na Mozartovoj misi zadušnici odsvira Rekvijem i da ga predstavi kao svoje djelo zbog čega će biti upamćen mnogo poslije svoje smrti. Samo će Bog i on znati pravu istinu ali Bog ništa neće moći učiniti da ga zaustavi u njegovoj namjeri.
Mozart doživljava kolaps na premijeri Magične flaute te ga Salieri odvozi kući i uvjerava ga da završi Rekvijem do sutrašnjeg dana. Salieri mu se nudi za pomoć i Mozart mu cijelu noć diktira kompoziciju. Constanze se vraća rano ujutru kući obuzeta grižnjom savjesti i nalazi supruga i Salierija kako odmaraju od naporne noći. Ona zahtijeva od Salierija da napusti kuću i zaključava u ormar Rekvijem na kome su radili prethodne noći. Dok kreće da probudi supruga, shvata da je umro. Rekvijem ostaje nesvršen kao i Salierijev plan. Mozarta sahranjuju u masovnoj grobnici izvan Beča.
U zadnjim scenama filma, ostarjeli Salieri završava svoju ispovjed uzdrmanom svešteniku tvdeći "da je Bog radije dao da njegov ljubimac umre, nego da se on dokopa barem djelića slave". Sebe slavi kao 'zaštitnika svih mediokriteta' i blagoslovi ostale pacijente dok ga odvode u njegovim kolicima. Mozartovim dječijim smjehom završava film.
Nagrade
Film je osvojio ukupno 40 prestižnih filmskih nagrada. Osvojio je osam Oskara za najbolji film, najboljeg glavnog glumca, najboljeg režisera, najbolji adaptirani scenarij, najbolju scenografiju, najbolju kostimografiju, najbolju šminku i najbolji miks zvuka.