cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Američko prvenstvo u košarci
Tabela medalja
mini|Karta najboljih plasmana po ekipi {{legend|#3B54B1|Prvo mjesto}}{{legend|#34C0BE|Drugo mjesto}}{{legend|#81C87F|Četvrto mjesto i bolje}}{{legend|#E4E454|Četvrto mjesto i bolje}}{{legend|#B94954|Lošije od osmog mjesta}}{{legend|#C0C0C0|Članovi FIBA Amerike, još bez učešća}}{{legend|#737373|Nije član FIBA Amerike}}|284x284px
NGC 7051
NGC 7051 (također poznat kao IRAS 21171-0859, MCG -2-54-4 i PGC 66566) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 116 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Vodolija. Najveći prečnik je 1,40 (47 hiljada sg) a najmanji 1,1 uglovnih minuta (37 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 30. jula 1827. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Portmanteau
Portmanteau (port'mantô) je lingvistički naziv za nove riječi koje kombiniraju dva značenja.
Riječ portmanteau potiče iz knjige Alisa u Zemlji čuda od Lewisa Carrolla, a nosi korijene od francuske riječi portemanteau (vješalica) kojom se prije nazivao veliki kofer sa dva odvojena dijela, odakle i veza sa kostrukcijom nove riječi od dvije postojeće.
Primjeri:
Uskršnji zeko
Uskršnji zeko (koji se još naziva i uskršnji zec ili kunić) je folklorna figura i simbol Uskrsa, prikazan kao zec koji donosi uskršnja jaja. Nosi porijeklo od njemačkih luterani. "Uskršnji zec" je u početku igrao ulogu sudije koji ocjenjuje da li su djeca bila dobra ili neposlušna na početku sezone Uskrsa. Uskršnji zec se ponekad prikazuje s odjećom. U legendi, ovo stvorenje nosi obojena jaja u svojoj košarici, slatkiše, a ponekad i igračke dječjim domovima i kao takvo pokazuje sličnost Djedu Mrazu ili Christkindu, jer oboje donose djeci poklone u noći prije praznika.. Običaj se prvi put     spominje u knjizi Georga Francka von Franckenaua De ovis paschalibus ('O uskršnjim jajima') 1682. godine, a odnosi se na njemačku tradiciju donošenja uskršnjih jaja za djecu.
Kunići i zečevi
mini|Uskršnji zeko na naduvavanje ispred gradske vijećnice u San Francisku Zec je bio popularan motiv u srednjovekovnoj crkvenoj umetnosti. U stara vremena se smatralo da je zec hermafrodit (po Pliniju, Plutarhu, Filostratusu i Aelijanu ). Ideja da se zec može razmnožavati bez gubitka djevičanstva dovela je do povezanosti s Djevicom Marijom, tako da se zečevi ponekad pojavljuju u osvijetljenim rukopisima i sjevernoeuropskim slikama Djevice i Krista Djeteta. Možda je također povezan sa Svetim Trojstvom u motivu tri zeca.
Jaja
Kao specijalno jelo, jaja su vjerovatno bila ukrašavana u sklopu uskršnjih proslava. Kasnije su njemački protestanti zadržali običaj jedenja obojenih jaja za Uskrs, iako nisu nastavili tradiciju posta. Jaja kuhana s nekim cvijetovima mijenjaju svoju boju, donoseći proljeće u kuće, a neki su s vremenom dodali običaj ukrašavanja jaja. Mnogi kršćani istočne pravoslavne crkve do danas obično oboje svoja uskršnja jaja crvenom bojom, u boju krvi, u znak priznavanja krvi žrtvovanog Krista (i obnove života u proljeće). Neki koriste i zelenu boju, u čast novog lišća koje se pojavljuje nakon duge zime. Ukrajinska umjetnost ukrašavanja jaja za Uskrs, poznata kao <i id="mwVQ">pysanky</i>, datira u stara, <i id="mwVQ">pretkršćanska</i> vremena. Slične varijante ovog oblika umjetnosti primjećene su među ostalim kulturama istočne i srednje Europe.
Ideja zeca koji dijeli jaja stigla je u SAD u 18. vijeku. Protestantski njemački doseljenici u holandskom području Pensilvanije svojoj djeci su govorili o " Osterhaseu " (koji se ponekad piše " Oschter Haws " ). Prema legendi, jedina dobra djeca dobijaju obojena jaja kao poklon u gnijezdima koje su napravila u kapama i šeširima prije Uskrsa.
NGC 1297
NGC 1297 (također poznat kao ESO 547-30, MCG -3-9-17 i PGC 12373) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 73 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Eridan. Najveći prečnik je 2,30 (49 hiljada sg) a najmanji 1,9 uglovnih minuta (40 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Edward Emerson Barnard u februara 1885. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Anaksimandar
Anaksimandar (610–546. p. n. e) bio je Grk koji je pripadao miletskoj školi. Za njega se vjeruje da je bio uvaženi građanin (bio je upravitelj jedne grčke kolonije). Za njega se vjeruje da je Grčku upoznao sa sunčanim satom.
Kosmologija i apeiron
Anaksimandrova reputacija je većinom zaslužna radi njegovog kosmološkog rada, kojeg je malo sačuvano. Od nekoliko sačuvanih fragmenata znamo da je on vjerovao da je praosnov (arhe, riječ prvi puta pronađena u Anaksimandrovim spisima, koju je on vjerovatno izmislio) beskonačna masa (apeiron), koja ne stari i ne raspada se, i koji trajno proizvodi nove materijale od kojih je građeno sve što mi vidimo.
On nikada nije definisao svoj princip, i generalno je bio shvaćen (npr. Aristotel) da je to neki prvobitni haos. Apeiron je obuhvatio toplo i hladno, mokro i suho i usmjerio kretanje stvari, koje su radi toga rasle u sve što mi vidimo i imamo na svijetu.
Iz nejasnog i beskonačnog tijela pojavila se centralna masa- naša Zemlja, cilindrična u obliku, koja se nalazila u centru okružujuće vatre, koja se kasnije ohladila. Čovjek i životinje su nastali kao transmutacije. Čovječanstvo je, prema Anaksimandru, postalo iz neke druge vrste vjerovatno vodene. Radi ovoga, iako on nije imao nikakve teorije o prirodnoj selekciji, neki ljudi smatraju da je on bio praotac teorije evolucije.
Anaksimandar je ponudio teoriju apeirona kao suprotnost teorijama Talesa koji je tvrdio da je voda praosnov svega. Anaksimandar je smatrao da voda ne može biti praosnov jer ona ne može obuhvatiti sve suprotnosti u prirodi-naprimjer, voda može biti samo mokra, nikada suha. Na isti način nije prihvatao ni druge kandidate za praosnov svijeta, zato je Anaksimandar mislo da mora postojati neka supstanca apeiron, koju ne možemo direktno vidjeti ali koja može objasniti suprotnosti koje je on mogao vidjeti oko sebe.
Život
Talesov sugrađanin i slušalac. Kao da je postojala neka veza učitelj-učenik, mada nema dokaza. Jedan filozofski sistem utiče na drugi i u tome se ogleda razvitak cjelokupne filozofske misli. Najgenijalniji i najimpozatniji lik među miletskim misliocima.
Spisi i izvori
Izgleda da je prvi koji je napisao knjigu iz filozofije O prirodi – sačuvani su samo fragmenti. O njegovoj filozofiji saznajemo više od kasnijih pisaca a osobito od Aristotelesa i Simplicijuma.
Učenje
Za supstanciju uzima neizmjerno, neograničeno, beskonačno – apeiron (a=negacija, perion=granica), ne određujući ga kao zrak, vodu ili nešto drugo, njegovi se djelovi mijenjaju ali je cijelina nepromjenljiva. Apeiron nije tjelesan, nije iskustven, do njega možemo doći racionalno. Ako ga ne možemo opaziti ne znači da ne postoji. Apeiron je kvalitativno neodređena, prostorno i vremenski neograničena materijalna praosnova (arhe) svega postojećeg, što iz sebe, pomoću vječnog kretanja, izdvaja suprotnosti i tako uslovljava nastanak pojedinačnih stvari. To je pojedinačno, najzad, opet se vraća na kraju procesa u opće, neodredivo, beskonačno u apeiron. Apeiron je beskonačno biće iz kojeg sve nastaje. Beskonačni apeiron osnovni je princip objašnjenja svih promjena u prirodi. No njegov prauzrok treba nasuprot Talesovoj vodi i Anaksimenesovom zraku, razlikovati od svih konkretnih stanja materija. Voda ne može biti arhei – iscrpila bi se, voda je nešto određeno, ima svoje kvalitete, a što ima kvalitete je propadljivo, ograničeno. Određeno biće ne može biti arhei. Arhei mora biti nešto što nema kvaliteta – neodređeno. Treba nam neiscrpan izvor. Nešto što je važnije od bića. Aristoteles Kad bi jedna stvar bila beskonačna, ostale bi morale propasti. Jer sve je ili počelo ili je iz počela, a počelo aperiona ne postoji jer (da postoji) bilo bi njegova granica. Zatim je nenastalo i neuništivo budući da je neko počelo. Jer ono što je nastalo nužno ima svršetak i postoji kraj svakog propadanja. Opazivši očitu međusobnu promjenu četiri elemnta, jednog u drugi nije htio jednog od njih učiniti osnovom, nego nešto drugo mimo toga. On ne izvodi postanak stvari usljed promjene elemenata već razdvajanja suprotnosti zbog neprestalnog kretanja. Uvidio je da bi se u materiju morale staviti različitosti, ako je trebalo da iz samokretanje iz nje proizađu. On je pretpostavljao da je u Bezgranično – apeiron unijeta različnost djelovanjem hladnoće i topline, suhog i vlažnog i tako dalje, i da su tako stvoreni Zemlja, Voda, Zrak i Vatra.
Nije ni voda, niti bilo koji drugi element, nego je to neka druga priroda koja je neodređena i iz koje je postalo ili postaju nebesa i svjetovi u njim, iz njega postaju bića i u njega nestaju, uskladu s nužnošću. Jer oni plačaju kaznu i oštetu jedan drugom za nepravdu u skladu s vremenom. Vidi vrijeme kao silu koja imanentnom pravilnošću i zakonitošću svim snagama, pojavama i stanjima u prirodi određuje pravu mjeru i granicu veličine, količine, trajnosti i vrijednosti i odmjerava tok prirode kao i tok historije i tok ljudskog života. Bez kretanja nema ni nastajanja ni propadanja. Kretanje je vječno. Vječno kretanje je starije počelo od vode i usljed njega jedne se stvari rađaju a druge propadaju. Negiranje – dijete-čovjek. Da bi nastalo drugo prvo je negirano. Negiranje je nužnost. Npr. pepeo je nanio nepravdu drvetu jer je drvo izgorilo da bi pepeo nastao, ali će i ono platiti, jer duguje postojanje uništavanjem-nestajanjem ovog prvog. Čitav lanac nastajanja i nestajanja, nema ga – postoji – neće ga biti, biće u drugoj formi. ==
Kosmos
Iz jednog proističe mnoštvo, iz mnoštva jedno, postoji periodično stvaranje i uništavanje svijeta. Anaksimandros posebno ističe prirodnu nužnost tog procesa. Istovremeno vraćanje jednog on smatra pravednošću, a izdvajanje pomoću suprotnosti za njega je nepravda. Bića ne nestaju potpuno, već se vraćaju u apeiron. Postoji red, zakon kako stvari nastaju i nestaju. Kozmos je red. Prvi je rekao da ima mnogo svjetova. Bezbroj svjetova nastaje zahvaljujući vječitom kretanju. Anaksimandros, prvi metafizar u užem smislu, i po pitanjima i po odgovorima, zamišlja zemlju ovako. On je pošao dalje od Talesa: princip iz kojega su postale stvari jeste beskonačno, zamišljeno kao pratvar neizmjerna u prostoru i neograničena u vremenu. Iz te pratvari najprije se izdvojila toplota i studen, a zatim po zakonu centrifiguralne slike i prema težini u sve većoj udaljenosti od središta, naslagala se četiri sloja u obliku lopti: zemlja, voda, zrak, oganj. Vodeni sloj se raskinuo, jer je voda mjestimice ishlapila. Kad se rasprsnuo ognjeni sloj, stvoriše se zvijezde. Mjesec, Sunce, Zemlja ima oblik valjka ili cilindra, kome je širina prema visini kao 3:1 i taj valjak pliva po vodi. Zemlja se nalazi tačno na sredini nebeske lopte i to nepomično, jer nema razloga da se ikuda krene kad je od svih tačaka lopte jednako udaljena. Po njemu zemlja ima oblik valjka koji se nalazi u centru svijeta i slobodno lebdi u zraku. Prema tome, ta koncepcija svijeta predstavlja znatan logički napredak u samoj filozofskoj misli od Talesa do Anaksimandrosa.
Evolucija
Prvi je čovjek koji je izložio teoriju evolucije: živo biće je rođeno u moru i razvija se od jednostavnog ka složenijem, a onda je izašlo iz mora.
Kurski zaliv
mini|lijevo|Kurski zemljouz i zaliv
mini|desno|Landsatova fotografija
Kurski zaliv (litvanski: Kuršių marios, njemački: Kurisches Haff, ruski: Kуршский залив, poljski: Zalew Kuroński'') je zaliv Baltičkog mora. Čini ga Kurski zemljouz, koja odvaja zaliv od otvorenog mora.
Upravno pripada Litvaniji i Rusiji.
Rijeka Njemen se ulijeva u ovaj zaliv.
Na sjevernom kraju Kurskog zemljouza, nalazi se tjesnac gdje je smještena litvanska luka Klaipėda. Južni kraj zemljouza je dijelom ruske eksklave Kalinjingradske oblasti.
Područje oko zaliv je bila zemlja u kojoj su u starija vremena živili Kuronci i baltički Prusi.
Karačajevo-Čerkezija
mini|250px|desno Republika Karačajevo-Čerkezija je federalna jedinica u sklopu Ruske Federacije. Površina joj je 14.100 kvadratnih kilometara, ima 439.470 stanovnika, a glavni grad je Čerkesk.
Etnički sastav stanovništva je: 38,5% Karačajci, 33,6% Rusi, 11,3% Čerkezi, 7,4% Abazini, 3,4% Nogajci i drugi.
Historija
Karačajevo-Čerkeska autonomna oblast je uspostavljena 12. januara 1922. 3. jula 1991. oblast je dobila status republike postavši Karačajevo-Čerkeska ASSR. Nakon raspada SSSR-a Karačajevo-Čerkeska je ostala samo republika.
Uljana repica
Uljana repica (lat. Brassica napus oleifera) – poznata i kao repica – jest biljka svijekupusnjača (Brassicaceae), koja se konzumira u Kini (油菜籽: pinyin: yóucài; kantonski: yau choy) i Južnoafričkoj Republici kao povrće. Ime joj potiče od latinske riječi za repu (rāpa ili rāpum). Pod repom, Brassica napobrassica, ponekad se smatraju i razne B. napus. Neki botaničari također uključuju i blisko srodnu Brassica campestris u B. napus.
B. napus se ranije uzgajala i za stočnu hranu, ali danas uglavnom za proizvodnju uljem bogatog sjemena, koje je treći najveći izvor biljnog ulja u svijetu.
Predsjedništvo SFRJ
Predsjedništvo SFRJ je bilo vrhovni organ rukovođenja državom poslije smrti jedinog i doživotnog predsjednika SFRJ, Josipa Broza Tita, maja 1980.godine. Činilo ga je osam članova, tj. po jedan iz svake republike i pokrajine. Mandat člana Predsjedništva je bio četiri godine.
Uljana repica
Opis
Brassica napus naraste do visine oko 150 cm više sa donjim zelenkastoplavim listovima koji su perasti kao u smokve a gornji su priljubljeni uz stabljiku. Cvjetovi su žute boje, debeli oko 17 mm. B. napus razlikuje se od B. nigra, ali se mogu razlikovati uglavnom po gornjim listovima koji ne priliježu uz stabljiku, a B. rapa po svojim manjim laticama koje su manjeg prečnika od 13 mm. repica, uljana (Brassica napus subsp. oleifera) je jednogodišnja biljka iz. porodice krstašica (Brassicaceae).
Predsjedništvo SFRJ
U jesen 1991. godine,u toku raspada SFRJ, Slovenija, Hrvatska, Bosna i Hercegovina i Makedonija se definitivno povlače iz rada Predsjedništva. Ostala četiri člana: Srbija, Crna Gora, Kosovo i Vojvodina nastavljaju da učestvuju u radu Predsjedništva i proglašavaju "krnje Predsjedništvo SFRJ" koje je funkcionisalo do 1992. godine.
Uljana repica
Opis
Uljana repica ima zeljastu, razgranatu stabljiku. Plod je komuška, dugs oko 5 do 10 cm, a u njoj je obično 25 do 40 sjemenki. Na jednoj biljci može biti od 100 do 400 i više komuški. Sjemenka je glatka, okrugla, crnosmeđa ili plavkastocrna. Uzgaja se za iskorištavanje sjemena, koje sadrži 40 do 48% ulja i 18 do 25% bjelančevina. Suvremena proizvodnja upotrebljava njene nove sorte i hibride, poznate kao 00-sorte sa poboljšanim kvalitetom ulja i sačme. Jedna od onih koje su tržišno najpoznatije je 00-sorta kanadska kanola, s niskim primjesama kiseline eruka i minimalnom količinom glukozinolata u sačmi. Među trigliceridima novih sorata dominantne su oleinska kiselina (više od 60%), linoln (18 do 20%) i linolenska kiselina (manje od 10%). Ulje repice se svrstava u kategoriju polusušivih, s jodnim brojem 95 do 120, a upotrebljava se za ljudsku prehranu (rafinirano) i u tehničku primjenu, kao što su proizvodnja biodizela, deterdženata, sapuna, itd. Nakon usitnjavanja, cijeđenja i ekstrakcije ulja, ostaju pogačice i sačma koje su odlična i koncentrirana stočna hrana.
Predsjedništvo SFRJ
Prvi predsjednik Predsjedništva poslije Titove smrti bio je Lazar Koliševski iz Makedonije, a posljednji predsjednik Predsjedništva u kojem su učestvovali svi članovi bio je Stipe Mesić iz Hrvatske.
Uljana repica
Opis
Uljana repica ima ozime i jare oblike, a u Evropi se pretežno uzgaja ozima. Među kulturama za proizvodnju ulja zauzima treće mjesto u svijetu, iza soje i uljane palme. Godine 2005. u svijetu je proizvedeno 47.161,378 tona sjemenki, sa 26.794,121 hektara usjeva. Glavni svjetski proizvođači sjemena uljane repice su Kina, EU, Kanada i Indija. Pod nazivom repica često se razumijevaju i neke druge uljanih krstašica.
Biodiezel
mini|More žutih cvjetova uljane repice mini|Polje uljane repice u Francuskoj mini|Polje uljane repice Ulje ove repice se koristi kao dizel gorivo, kao biodizel, direktno gorivo u grijnim sistemima ili pomiješano sa naftnim destilatima za pogon motornih vozila. Biodizel se u novijim motorima može koristiti u čistom obliku, bez oštećenja motora i često u kombinaciji s fosilnim gorivom dizelom u omjerima u rasponu od 2% do 20% biodizela. Zbog rasta troškova, drobljenje i rafiniranje biodizela iz uljane repice, izvedeni biodizel iz u proizvodnji novog ulja košta više od standardnih dizel goriva, tako da se dizel goriva obično prave od upotrebljavanog ulja. Prednost biogorivu iz uljane repice se daje u većem dijelu Evrope, gdje čini oko 80% te sirovine, dijelom i zbog toga što se iz uljana repice proizvodi više nafte po jedinici površine u odnosu na druge izvore nafte, kao što je soja, ali prije svega zbog toga što ulje repice ima znatno nižu gel tačku od većine drugih biljnih ulja.
Uljana repica se danas uzgaja uz visok nivo dodavanja đubriva sadrže koje dušik, čija prerada proizvodnja tih generira N2O. Procjenjuje se da 3–5% dušika koji se daje kao gnojivo za uljanu repicu pretvara u N2O.
Kultivari
Kanola je bio izvorni zaštitni znak, ali je sada u Sjevernoj Americi samo generički pojam za jestive sorte uljane repice. U Kanadi, službena definicija uljane repice je zakonski kodificirana. mini|desno|Polje uljane repice u Laekvere Parish, [[Estonija]] Varijetet uljane repice razvijen 1998. godine smatra se najotpornijim na bolesti i sušu. Ova i druge nedavne sorte su proizvedeni pomoću genetičkog inženjerstva. U 2009, 90% posijanih usjeva uljane repice u Kanadi su genetički modificirani, sorte koje su tolerantne na herbicide.
Zdravstveni efekti
mini|Uljana repica u cvijetanju Uljana repica je jedna od najstarijih biljnih uljarica, ali historijski je korištena u ograničenim količinama zbog visokog nivoa eruka kiseline, koja je štetna za srčani mišić životinja i zbog glukozinolata, koji je manje hranljiv u hrani za životinje. Ulje uljane repice može sadržavati i do 54% eruka kiseline. Hrana razreda ulja kanole potiče iz sorti uljane repice, također poznatih kao uljane repice sa 00 ulja, niskih eruka kiselina, LEAR ulje i prepoznaje se kao ekvivalentno ulju od kanole, koje je općenito priznato kao sigurno u administraciji SAD-a za hranu i lijekove. Kanolino ulje je vlada USA ograničila na najviše 2% eručne kiseline, a EU na 5%, sa specijalnom regulacijom za ishranu beba. Za ove niske razine eruka kiseline ne vjeruje se da uzrokuju štetu kod ljudske novorođenčadi.
U 1981. smrtonosna epidemija bolesti u Španiji, poznata kao sindrom toksičnog ulja bila je prouzrokovana potrošnjom ulja jedne druge repice (srodnika uljane repice sličnog vrsti B. rapa) za industrijsku upotrebu, koji je na prevaru prodan kao maslinovo ulje da se konzumira za kuhanje, salate i u drugim namirnicama. Simptomi su se pojavili kao tipska upala pluća s intersticijskim infiltratima, vidljva na rentgenskom snimku, a koja je komplicirana plućnom hipertenzijom u velikom broju slučajeva.
Polen uljane repice sadrži poznate alergene. Da li polen uzrokuje groznicu sijena nije dobro provjereno, jer repicu oprašuju insekti (entomofilija), jer ovu groznicu obično uzrokuju biljke koje se opšašuju vjetrom (anemofilija). Inhalacija prašine od uljane repice može uzrokovati astmu kod poljoprivrednih radnika.
Proizvodnja
Svjetska proizvodnja uljane repice (uključujući i kanolu) povećana je 6 puta između 1975. i 2007. godine. Proizvodnja uljane repice i kanole od 1975. godine otvorila je tržištu jestivog ulja od uljane repice. Od 2002. godine, proizvodnja biodizela je u stalnom porastu u EU i SAD-u i iznosi 6 miliona metričkih tona u 2006. Repičino ulje je pozicionirano za snabdijevanje dobrog dijela ulja od povrća, koje je potrebno za proizvodnju tog energenta. Očekivalo se da će proizvodnja u svijetu dalje rasti i između 2005. i 2015. godine da će biodizel biti preovlađujuće gorivo u Evropi. Svaka tona sjemena uljane repice daje oko 400 kg ulja. Uljanoj repici je do zrenja potrebno između 135 i 150 dana, a nekim sortama samo 110. U Francuskoj, Avril grupa preradila je polovinu proizvedene repice u 2014.
Vanjski linkovi
<!-- Ništa nije prevedeno niti adaptirano.
King Crimson
King Crimson jest progresivna rok grupa osnovana 1968. u Londonu, Engleska. Osnovali su je gitarist Robert Fripp, bubnjar Michael Giles, bas-gitarist i pjevač Greg Lake, saksofonist Ian McDonald i pjesnik Peter Sinfield. U početku su bili usredsređeni na dramatičan zvuk obogaćen melotronom, Ian McDonaldsovim saksofonom i flautom, te kvalitetnim pjevanjem Greg Lakea. Njihov debitantski album, "In the Court of the Crimson King" (1969), ostaje njihovo komercijalno najuspješnije i najutjecajnije djelo, sa snažnom mješavinom džeza, klasične i eksperimentalne muzike. Zajedno s progresivnom rok muzikom, crpe inspiraciju iz širokog spektra muzičkih stilova poput: džeza, klasične muzike, novog vala, heavy metala, folk muzike, gamelana, elsperimentalne i industrijske muzike. King Crimson je imao veliki utjecaj na progresivni rok pokret ranih 1970-ih, među kojima i savremenike kao što su Yes i Genesis, a do danas nastavljaju da inspirišu novije generacije umjetnika iz više muzičkih žanrova. Iako se tokom svih ovih godina sastav uveliko izmijenio i do danas održavaju koncerte i snimaju albume, a stekli su i veliki broj poštovalaca njihove muzike.
Piranski zaliv
mini|desno|300px|Pogled na Piran sa mora Piranski zaliv ima površinu od 19 km2, a nalazi se na sjevernom dijelu Jadranskog mora. Dio je Tršćanskog zaliva. Sjeverno je rt Madona, a južno Savudrijski rt.
Obala Piranskog zaliva dijelom pripada teritoriji Republike Slovenije, a dijelom teritoriji Republike Hrvatske. Na slovenskom dijelu nalaze se Piran, Portorož i Lucija, a na hrvatskom Crveni Vrh. Razgraničenje na području tog zaliva i okolnog mora predmet je spora između Slovenije i Hrvatske.
Zaliv se na hrvatskom zove i Savudrijska vala (uvala), na slovenskom Piranski zaliv, a na italijanskom Vallone di Pirano ili Baia di Pirano.
NGC 5547
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Lice s ožiljkom (1983)
Tony Montana (Al Pacino) kubanski je izbjeglica koja u SAD dolazi u masovnom bijegu Kubanaca iz domovine, te se priključuje gangsterskom svijetu Miamija. Film odražava uspon glavnog lika od samog dna, te konačni pad nakon što dosegne vrh.
Magla
mini|250px|desno|Magla iznad jezera Magla je meteorološka pojava u prizemnom sloju troposfere, prizemni oblak vodenih kapljica ili ledenih kristala koji su toliko sitni i lagahni da uspijevaju lebdjeti u vazduhu. Magla smanjuje horizontalnu vidljivost ispod 1 km.
Lice s ožiljkom (1983)
Film je posvećen originalnim scenaristima iz 1932, Benu Hechtu i Howardu Hawksu.
Magla
Općenito
Pri temperaturama iznad ledenja magla se zadržava samo uz visoku relativnu vlagu vazduha. Izgled joj je bjeličast a u blizini industrijskih zona može poprimiti žućkasto-sivu boju radi primjesa dima i prašine. U stvari magla je oblak koji se nalazi pri tlu. Prema jačini magla se može podijeliti na:
Lice s ožiljkom (1983)
Iako je dobio oštre kritike zbog jezika u filmu (često psovanje), film je odlično prošao u kino-blagajnama i postao je kultni film, posebno među afroameričkom populacijom.
Magla
Sumaglica
Sumaglica se kao i magla sastoji od sitnih kapljica vode koje lebde u zraku. Za razliku od magle one su rjeđe i manje a horizontalna vidljivost tokom sumaglice veća je od 1 km. Zrak se u sumaglici ne osjeća toliko vlažnim kao u magli.
Lice s ožiljkom (1983)
Radnja
Prve scene pokazuju Kubanca Tonyja Montanu (Al Pacino), jednog od 125.000 Kubanaca koji je emigrirao u Miami u masovnom protjerivanju iz Kube znanom kao "Mariel Boatlift", a jedan je od barem 25.000 koji ima kriminalni dosije. Ispitivaju ga trojica žestokih američkih imagracionih inspektora.
Magla
Postanak magle
Magla se stvara kondenzacijom vodene pare u zraku. Kondenzacija započinje kod relativne vlage znatno manje od 100% te se stvara sumaglica. Daljnjim povećanjem vlage kondenzacija se ubrzava, postojeće kapljice se povećavaju i sumaglica postepeno prelazi u maglu. Relativna vlaga u vazduhu za vrijeme magle je između 80% i 100%. I pri temperaturama nižim od tačke ledišta magla se još uvijek sastoji od kapljica podhlađene vode. Tek pri temperaturama oko -30° C u magli se nalazi određena količina ledenih kristala. I vjetar utiče na njeno stvaranje. Kod vremena bez strujanja zraka magla se ne može formirati. Magle koje nastaju padom temperature tokom noći najpovoljniji je slab vjetar a za uzlazne magle potreban je umjeren vjetar koji puše iz određenog smjera. Jak vjetar rastjerava maglu ili je diže u nisku naoblaku formirajući niski oblak stratus.
Lice s ožiljkom (1983)
Radnja
Zajedno sa prijateljem iz vojske, Manolom "Mannyjem" Riberom (Steven Bauer), poslan je u "Grad slobode", kamp u kojem se nalaze kubanske izbjeglice bez zelene karte. Mjesec dana kanije Frank Lopez (Robert Loggia) im obećava ulaz u SAD ako ubiju Emilija Rebengu, bivšeg kubanskog sigurnosnog agenta. Tony to učini, ubija Rebengu u gužvi, a Lopez im se odužio pružajući im uslove za ulazak u "obećanu zemlju".
Neologizam
Neologizam (grč. νεολογισμός; néos = nov, lógos  = riječ) je nova riječ koja još nije u potpunosti postala dio aktivnog govora. Porijeklo riječi dolazi iz francuskog néologisme i počela se upotrebljavati u periodu između 1790. – 1800. U psihijatriji, to je nova riječ koja se često sastoji od kombinacije sa drugim riječima, i koju može shvatiti samo osoba koja izgovara tu riječ; javlja se najčešće u govoru šizofreničara.
Magla
Stabilnost magle
Stabilnost magle ovisi o osobinama vodenih kapljica, njihovoj veličini i električnom naboju. Stabilna i suha magla ima kapljice približno jednake veličine istog električnog naboja.
Neologizam
Neologizam može biti i nova riječ formirana spajanjem druge dvije i kombinirajući njihova značenja, npr. riječ "smog” je spoj “dima” i “magle” (eng. Smoke+fog = smog). Također, “motel" je riječ nastala kombinacijom “motora” i “hotela”.
Lice s ožiljkom (1983)
Radnja
Slijedećih nekoliko sedmica, Tony i Manny rade u malom kubanskom restoranu, ali Tonyju to nije dovoljno. Jedne noći se sretnu sa Omarom Suarezom (F.Murray Abraham), dilerom, koji im nudi još jedan posao. Omar želi da preuzme pošiljku 500 kg marihuane i nudi im po 500$ za taj posao. Tony traži više, ali nakon nekoliko minuta cjenkanja, Omar im nudi po 5.000 dolara za kupovinu dva kilograma kokaina vrijednog 25.000 po kilogramu od kolumbijskih dilera.
Magla
Stabilnost magle
Magla postaje nestabilna ako su kapljice nejednake veličine, one manje tada isparuju te se para ponovno kondenzira na većima. Kapljice s različitim električkim nabojem se privlače i također spajaju. Nestabilnost magle uzrokuje slabljenje njenog intenziteta i nestajanje.
U područjima pokrivenim snijegom magle su rijetke jer se voda iz njenih kapljica isparava a para se ponovno kondenzira na snježnoj površini. Maglu sastavljenu od ledenih kristala snježni pokrivač ne razbija. U određenim uvjetima kapljice vode iz magle se spajaju i zatim i talože se na izloženim predmetima stvarajući na njima vlagu. Takve kapljice mogu često kao padavina padaju na tlo (rosulja).
Lice s ožiljkom (1983)
Radnja
Nekoliko dana kasnije, Tony i Manny, zajedno sa dvojicom kubanskih prijatelja, Angelom i Chi Chijem se voze u Sunray Motel zbog posla s drogom. Dogovor ispada namještaljka u kojoj Kolumbijci zahtjevaju novac prijeteći Tonyju i njegovim prijateljima pištoljima. Tony biva prisiljen gledati kako Hector, šef kolumbijske mafije, na komade reže Angela. Tada ih Manny spašava i u obračunu ubijaju Hectora i odlaze sa kokainom i novcima koje Tony predaje Franku. Frank ga odmah zaposli cjeneći njegov smisao za humor i stav. Tony u povjerenju kaže Mannyju da je Frank "premekan" da bi bio glavni igrač u gradu tako dugo. Tony se zaljubljuje u Elviru (Michelle Pfeiffer), Frankovu djevojku. Frank ih odvodi u Babylon noćni klub koji će kasnije postati mjesto radnje mnogih scena u filmu. Idući dan Tony kupuje Porsche da bi zadivio Elviru, no ona ne obraća pažnju na njega.
Tri mjeseca kasnije, Tony posjećuje svoju porodicu, u koju ga majka ne dočekuje s oduševljenjem obzirom na njegovu prošlost. S druge strane, Gina (Mary Elizabeth Mastrantonio), njegova 19-godišnja sestra je uzbuđena što viđa Tonyja nakon 5 mjeseci odsustva. Ona mu objašnjava kako radi i studira, što se Tonyju ne sviđa i ponudi im finansijsku pomoć koju majka odbija. Tjera Tonyja iz kuće, no Gina trči za njim, a Tony joj daje 1.000$ u povjerenju. To je prvi put da Manny vidi Ginu koja ga zasljepljuje svojom ljepotom.
Nakon što to kaže Tonyju ovaj se izdere na njega "jer Gina zaslužuje boljeg" nego što su to njih dvojica.
U Babylonu Tonyju prilazi korumpirani policajac Mel Bernstein, koji mu nudi zaštitu i informacije u zamjenu za novac, no Tonyja to ne zanima jer je ugledao svoju sestru kako odlazi u toalet sa dilerom. Tony ga napada, kao i Ginu, koju Manny vozi kući. Gina priznaje Mannyju da joj se sviđa no on odbija, objašnjavajući da može imati probleme s Tonyjem.
Nazad u Babylonu Tony sjedi sam u separeu, a Frankove ubice ga pokušavaju ubiti zbog toga što Tony više ne krije svoju ljubav prema Elviri. Tony biva ranjen, ali bježi iz Babylona. Shvata ko je naručio njegovo ubistvo, te zajedno sa Mannyjem upada u Frankovu kancelariju u 3:00 dok ovaj ima sastanak sa već pomenutim Bernsteinom. Tony ubija Franka i Bernsteina, te preuzima Frankov posao i ženi Elviru.
Elvira kasnije postaje ovisna o kokainu, a i on sam postaje teški ovisnik. Postaje paranoičan i pohlepan, dok se Manny i Gina zabavljaju njemu iza leđa.
Tony biva uhapšen zbog pranja novca, a Sosa mu nudi izlaz iz problema, ako ovaj pomogne njegovom ubici da ubije čovjeka koji je razotkrio kriminalne poslove Sose i njegovih saradnika koji su na visokim pozicijama u bolivijskoj vladi.
Tony pristaje, ali plan se izjalovi nakon što Tony ugleda dvije kćerke tog aktivista u autu koje je Alberto, Sosin ubica, trebao dići u zrak. Tony to ne dopušta i ubija Alberta, aktivist održava govor u UN-u i Sosa je bijesan na Tonyja. U međuvremenu, Manny kojeg je Tony ostavio da vodi njegove poslove nestaje, kao i Gina. Tony ih pronalazi i ubija Mannyja, a njegovi pomoćnici odvode Ginu u Tonyjevu kuću. Kako Tony dolazi u kuću, pojavljuju se i Sosine ubice. Gina ulazi u Tonyjevu sobu i počinje pucati u njega, ranivši ga u nogu. Jedan Sosin ubica koji se krio iza vrata, upada i puca u Ginu ubivši je, a Tony ubija njega.
Premijera
Premijera Scarfacea je održana 1.12.1983. u New Yorku gdje su reakcije bile pomješane. Na polovini filma poznati režiser Martin Scorseze se okrenuo Stevenu Baueru i rekao mu: "Odlični ste, ali se ovaj film neće svidjeti onima u Hollywoodu...zato što je o njima". Među gostima na premijeri su bili Burt i Diane Lane, Melanie Griffith, Raquel Welch, Joan Collins, Cher, Lucille Ball i Eddie Murphy.
Blagajna
Scarface je u kinima od 9.12.1983., sa zaradom od 4.6 miliona $ prvog vikenda, uprkos kontroverzama u vezi jezika i nasilja u filmu. U SAD i u svijetu film je zaradio 65.9 miliona dolara što je ekvivalent današnjih 141 miliona $, ako računamo inflaciju.
Naslijeđe
U junu 2008. Američki filmski institut je ovaj film uvrstio među deset najboljih filmova, a ovaj film je poznat i kao deseti najbolji gangsterski film. Također je citat koji Tony izgovara na kraju: ''"Say hello to my little friend!" ("Pozdravi mog malog prijatelja")'', zauzeo 61. mjesto u njihovoj listi 100 najpoznatijih filmskih citata. Entertainment Weekly stavio je ovaj film na 8. mjesto liste Top 50 kultnih filmova.
Neurorazvojni poremećaji
Historija
Danas se za ovakve poremećaje zna da su rezultatom abnormalnosti u razvoju mozga zbog genetskih i okolišno - bioloških uzroka. Takvim stanjima je od ukupne populacije pogođeno 1-3%; često uzrokujući ekonomsko, fizičko i emocionalno opterećenje za pojedinca, obitelj i društvo. Stoga su od velike važnosti istraživanja na području nastanka i liječenja ovih poremećaja čiji cilj je izlječenje i poboljšanje utjecaja na pojedinca, obitelj i društvo.
Epidemiologija
Zastupljenost: Poremećaj deficita pažnje prisutan je kod 3-5% djece školske dobi, razvojni poremećaj jezika prisutan je kod školske djece u 3-5%, Poteškoće s učenjem prisutan je u 5% školske djece, epilepsiju ima 1% osoba, pervazivni razvojni poremećaj ima 1% osoba, Tourettov sindrom prisutan je s 0.5 na 1000 osoba, mentalna retardacija prisutna je u 1% populacije, cerebralna paraliza prisutna je u 0.2% djece škoske dobi.
IC 813
IC 813 (također poznat kao MCG 4-30-19, PGC 42981 i UGC 7928) je galaksija koja je udaljena oko 321 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Berenikina kosa. Najveći prečnik je 0,90 (84 hiljade sg) a najmanji 0,8 uglovnih minuta (75 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Rudolf Ferdinand Spitaler 6. aprila 1891. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Pale Blue Dot
desno|mini|339x339piksel| Gledano sa udaljenosti od 6 milijardi milja, Zemlja nalikuje sićušnoj tački (plavkasto-bijeloj tački otprilike u sredini narančaste trake s desne strane) unutar tame dubokog svemira. Pale Blue Dot (Blijeda Plava tačka) je fotografija planete Zemlje, snimljena 1990. godine sa svemirske letjelice Voyager 1, na tada rekordnoj udaljenosti od oko 6 milijardi kilometara od Zemlje. Dio je Porodičnog portreta, koji prikazuje sve planete Sunčevog sistema. Na fotografiji je Zemlja vidljiva kao mala tačka (0,12 piksela) u odnosu na širinu svemira. Na zahtjev Carl Sagana, NASA je poslala Voyager 1, koji nakon što je završio svoju glavnu misiju bio na svom putu da napusti Sunčev sistem, dobio komandu da svoje kamere usmjeri prema Zemlji kako bi napravio posljednji snimak Zemlje preko ogromnog svemirskog prostranstva.
Naziv fotografije Sagan je kasnije koristio kao naslov svoje knjige iz 1994. godine, Blijeda plava tačka: vizija ljudske budućnosti u svemiru.
Pozadina
Voyager 1 je svemirska letjelica koju je američka svemirska agencija NASA pokrenula 5. septembra 1977. sa zadatkom da istraži vanjski dio Sunčevog sistema, i kasnije, međuzvijezdani prostor. Operirajući 35 godina 4 mjeseca i 5 dana ( od 10. januara 2013. ), Voyager redovno prima komande i šalje podatke natrag u Deep Space Network. To je prva sonda koja je napustila Sunčev sistem i istovremeno najudaljeniji objekt od Zemlje koji je čovjek napravio.
Svemirska letjelica trenutno je na proširenom zadatku da odredi i istraži granice Sunčevog sistema, uključujući Kuiperov pojas, heliosferu i međuzvjezdarni prostor. Njena glavna misija završila je 20. novembra 1980., nakon prolaska pored sistema Jupitera 1979. i Saturna 1980. To je prva svemirska letjelica koja je napravila detaljne fotografije dvije najveće planete i njihovih prirodnih satelita. desno|mini|250x250piksel| Voyager 1 Očekivalo se da će Voyager 1 funkcionirati samo tokom Saturnovog susreta. Kad ga je prošao 1981. godine, Sagan je promovirao ideju upotrebe svemirskog broda za posljednju fotografiju Zemlje. On je istakao da dobivena fotografija ne bi bila od velike naučne vrijednosti, jer bi Zemlja bila premala za Voyagerove kamere da bi razabrala bilo kakve detalje na površini, ali bi bila korisna za određivanje našeg mjesta u ogromnom svemirskom prostranstvu. Iako je ideja dobila podršku u programu Voyager, većina se bojala da bi fotografisanje Zemlje u blizini sunca dovelo do mogućnosti oštećenja video sistema sonde. Krajem 1989. kalibracije instrumenata dodatno su odgodile stvaranje fotografije. Pored toga, tehničari zaduženi za pisanje i slanje radio komandi Voyageru otpušteni su ili preusmjereni na druge projekte. Napokon, tadašnji NASA-in administrator Richard Trully založio se za snimanje fotografije. Blijeda plava tačka je fotografija uskog ugla. NASA- ina Laboratorija za mlazni pogon (JPL) također je objavila kompozitnu fotografiju koja se sastoji od dijela širokougaone slike Sunca i prostora u kojem su se tada nalazile Zemlja i Venera, a na njima su prikačene dvije ugaone fotografije.
Fotografija
Blijedo plava tačka je također prikazana kao dio širokougaone slike Sunca i dijela svemira u kojem su se tada nalazile Zemlja i Venera. Slika je također dopunjena s dvije pravougaone fotografije usredotočene na same planete. Snimljene su s najmračnijim filterom fotoaparata i najkraćom mogućom izloženošću (5 milisekundi) kako bi se izbjeglo zasićenje cijevi za gledanje kamere raspršenom svjetlošću. Iako se sa ruba Voyagerove perspektive Sunce čini malim, i dalje je 8 miliona puta svjetlije od najsjajnije zvijezde na Zemljinom nebu - Siriusa. Zraci oko Sunca su difrakcijski uzorak kalibracione sijalice postavljene ispred širokougaone leće. Slika je sastavljena od 640.000 pojedinačnih piksela. Na fotografiji se Zemlja nalazi usred jednog od zraka raspršene svjetlosti, koji nastaju od slikanja pod malim uglom između Sunca i Zemlje. Zemlja zauzima manje od jednog piksela (ukupno 0,12). Putem radio signala snimka je vraćena putujući brzinom svetlosti, gotovo 5 sati i 30 minuta da stigne do Zemlje. Detaljna analiza Blijede plave tačke pokazuje da je Voyager 1 također snimio Mjesec, ali je suviše slab da bi se mogao vidjeti bez posebne obrade. Venera je bila u prečniku samo 0,11 piksela. Slabo obojena struktura u oba planetarna okvira rezultat je sunčeve svjetlosti raštrkane u optici.
Saganov osvrt
|Carl Sagan, isječak iz knjige Blijeda plava tačka: vizija ljudske budućnosti u svemiru.
Arsène Lupin protiv Sherlocka Holmesa
Arsène Lupin protiv Sherlocka Holmesa je bio njemački filmski serijal, koji je snimljen 1910. i 1911. godine. Serijal je u potpunosti snimljen u crno-bijeloj tehnici i bez zvuka. Sastoji se od pet filmova na temu Sherlocka Holmesa. Filmove je režirao Viggo Larsen, koji je ujedno bio u ulozi Holmesa. Lik Lupina tumačio je Paul Otto. Filmovi su snimljeni u ateljeu Vitascope u Berlinu, a producent je bio Jules Greenbaum.
Pitagorejski savez
Pitagorejski savez je osnovao Pitagora u gradu Krotonu (južna Italija). Tom savezu su pripadali astronomi, muzičari, matematičari, filozofi; koji su vjerovali da su sve stvari u biti brojčane. Grupa se borila da sačuva tajno otkriče iracionalnog broja (Hipasus); legende govore o članu koji je ugušen zato što je odao tajnu. Pojava moderne matematičke nauke se često pripisuje pitagorejcima; iako bi bila greška reči da je moderna nauka "Grčko otkriče". Pentagram (petokraka zvijezda) je za njih bio važan religijski simbol. Zvali su ga "zdravlje".
Učenje
Kada je Pitagora osnovao ovu školu ona je bila otvorena sa muške i ženske studente. Imala je stroga pravila.
Prema Iamblikusu, pitagorejci su slijedili struktuiran život sa religijskim učenjima, zajedničkim jelima, vježbama, čitanjem i filozofskim učenjem. Možemo zaključiti da su pripadnici ovog saveza bili bogati i da su dolazili iz aristokratskih porodica. Muzika je bila jako bitna za njih: redovno su zajedno pjevali himne Apolonu; koristili su liru da liječe duševne i tijelesne bolesti; recitovali su poeziju prije i poslije sna da bi poboljšali pamćenje. Spoznali su da visina tona zavisi od dužine žice.
Majka Jones
mini|desno|200px|Mary Harris Mary Harris (Cork u Irskoj, 1. maj 1830. ili 1. august 1837. - 30. novembar 1939. godine), poznatija kao Majka Jones (en: Mother Jones), je američka krojačica i učiteljica, borac za radnička prava. Za sindikate je čula preko svoga muža, Georgea Jonesa.
Pitagorejski savez
Učenje
U astronomiji, pitagorejci su poznavali brojčane relacije planeta, Mjeseca i Sunca. Vjerovali su da kretanja planeta proizvode tonove, muziku svemira i da je ljudi nisu mogli čuti. Ove ideje, kao i ideje o čvrstim tijelima, će kasnije koristiti Johannes Kepler u svojim pokušajima da formulira model sunčevog sistema u svom djelu Harmonija svjetova. Pitagorejci su vjerovali da je i Zemlja u pokretu. Za njih je lopta bila najsavršenije geometrijsko tijelo.
Majka Jones
1835. godine bježi u Toronto, nakon što su Britanci vješali njenog djeda pod optužbom da je učestvovao u aktivnostima za oslobođenje Irske.
Pitagorejski savez
Učenje
Ispitivali su odnose između brojeva i uveli su kategoriju količine. Poznata je Pitagorina teorema. Kako su vidjeli da je sve mjerljivo, zaključili su da je broj bit svega i njemu su pripisivali mističnu ulogu. Važno otkriče za ovu školu, koje je uznemirilo grke pa i samo pitagorejsko učenje o cijelom broju, bila je nesamjerljivost dijagonale kvadrata i njegove stranice. Ovaj rezultat je pokazao postojanje iracionalnalnih brojeva.
Kasnije su se pitagorejci podijelili u dva kruga (kampa). Akousmatikoi su se držali sumbola i čitavog Pitagorinog učenja. Mathematikoi su dodavali istraživanje na geometriju, teoriju muzike, astronomiju, mehaniku i druge nauke. Mathematikoi su govorili da su akousmatikoi znali samo vanjsku formu doktrine, dok su oni sami govorili da su znali i unutrašnju. Akousmatikoi su optužili mathematikoe da su dodavali tuđe materijale na orginalna učenja. Čak i danas naučnici ne znaju koji su "pravi" pitagorejci.
Učenje pitagorejskog saveza pripada idealizmu, jer je za njih bit svijeta misao, ideja broja.
Učenje orfičara je uticalo na pitagorejce i na Platona. Budući da su Grci biće definisali kao «apeiron», neograničeno, bili su prinuđeni da granicu, obličje «eidos» priznaju kao ono što spriječava da se fenomeni raspinu u neograničenom. Ako pak broj posmatramo kao činilac koji postavlja granice, koji određuje mjerljiv oblik i sklop, kozmos se ukazuje kao uređeni skup stvari. Nasuprot promjenljivim stvarima iskustva posjeduju matematski pojmovni sadržaj obilježja izvanvremenskog važenja, oni su vječni nepromjenljivi, nepokretljivi. Sve stvari su odraz ili oponašanje brojeva. Empirijska zbilja je kopija matematskih oblika. Spoznaja postoji samo u matematskom mišljenju. Prapodloga svega – oblik. Sjedište saveza je u Krotonu, ahajska naseobina. Savez je imao strog način života. Žene su mogle biti ravnopravne članice saveza. Kod njegovih učenika vladalo je pravilo o šutnji, čuvanju tajni, tako da se sa sigurnošću ne zna šta je govorio na sastancima.
Etičko učenje
Pitagorejci su više bili etičari jer su se bavili mudrošću o životu. Laž se ne uvlači u broj. Harmonija je drugi etički važan pojam. Moćni uticaj muzike na cjelokupni ljudski život – vaspitna funkcija. Tom strogošću, izgrađivanjem pravilnih odnosa djelova prema cijelini – pitagorejci su izvršili veliki pozitivni uticaj. Otkrili su značaj brojeva u muzici.
Demografija Čitluka
Po popisu stanovništva iz 1991. godine, općina Čitluk imala je 15.083 stanovnika, raspoređenih u 21 naselju.
Popis 1991.
ukupno: 15.083
Popis 1981.
ukupno: 14.101
Popis 1971.
ukupno: 15.359
Međuvladina uprava za razvoj
Međuvladino uprava za razvoj (IGAD) je trgovinski blok koji čine osam država Afrike. Ova međunarodna organizacija je osnovana 6. januara 1986. i uključuje vlade s područja Afričkog roga, doline Nila i Velikih afričkih jezera. Sjedište organizacije se je u gradu Djiboutiju.
Članice
Članice organizacije su: Afrički rog Dolina Nila Velika afrička jezera
Osnivanje
Međuvladina uprava za razvoj osnovana je 1996. godine. Naslijedilo je raniju Međuvladinu upravu za sušu i razvoj (IGADD), multinacionalno tijelo koje su 1986. osnovali Džibuti, Etiopija, Somalija, Sudan, Uganda i Kenija, s fokusom na razvoj i kontrolu okoliša. Sjedište IGADD-a kasnije je premješteno u Djibouti, nakon sporazuma koji su države članice potpisale u januaru 1986. godine. Eritreja se pridružila organizaciji 1993. godine, nakon što je izborila nezavisnost.
U aprilu 1995. godine, skupština šefova država i vlada sastala se u Adis Abebi, gde su se dogovorili da će ojačati saradnju kroz organizaciju. To je uslijedilo potpisivanjem Pisma instrumenta za izmjenu Povelje/sporazuma IGADD-a 21. marta 1996. Revitalizirani IGAD, kao nova organizacijska struktura, na kraju je pokrenut 25. novembra 1996. u Džibutiju.
Tarantski zaliv
Tarantski zaliv (italijanski: Golfo di Taranto) je zaliv u Jonskom moru na jugu Italije. Ovaj zaliv koji je gotovo četvrtastog oblika i koji je širok i dugačak oko 140 km, omeđuju rtovi Santa Maria di Leuca na istoku u Apuliji i Colonna na zapadu u Kalabriji.
Guanabara (zaliv)
mini|250p|Satelitski snimak zaliva Guanabara zaliv je okeanski zaliv lociran na jugoistoku Brazila, u državi Rio de Janeiro. Na njegovoj jugozapadnoj obali se nalazi grad Rio de Janeiro, a na jugoistočnoj grad Niterói. Guanabara je drugi po veličini zaliv u Brazilu (412 km2). Zaliv je dugačak 31 kilometar i 28 kilometara širok. Njegova usta su sa sjeverne strane pritisnuta sa Papagajovim Vrhom (Pico do Papagaio), a sa južne Šećernom Glavom.
Historija
Kada su portugalski istraživači prvi put ugledali ovaj zaliv, 1501. godine, njegove obale su već naseljavala razna plemena brazilskih indijanaca. Iako je, kako neki misle u zabludi, Gašpar di Lemos zaliv imenovao, 1. januara, 1502. godine u Januarsku Rijeku (Rio de Janeiro), zaliv je već imao tupi ime guará-nhã-pará, što znači njedra mora, slična rijeci, odakle potiče i današnje ime, Guanabara. Prvi Evropljani koji su ga ugledali, su ga ovako opisivali: ... zaliv je tako dobro oslikan i sagrađen, da ga je jedino Bog, Svemogući mogao napraviti!. Tokom narednih vijekova, glavni ulaz u Rio je bio kroz zaliv. Vodeni saobraćaj u zalivu je veoma intenzivan, povezujući centar Rija sa ostrvima Paquetá i Villegaignon, kao i centar Niteróia sa Rijom. Od 1974. godine na samim ustima zaliv se nalazi most koji povezuje Rio i Niterói. mini|centar|650p|Pogled na Rio de Janeiro, iz zaliva
Geografija
Prosječna dubina zaliv je 3 metra, a najdublji je na samom ulazu, gdje iznosi 17 metara. U zalivu se nalazi preko 130 ostrva najviše na njegovoj južnoj strani, uključujući:
Na sjevernoj strani zaliva, zahvaljujući sedimentnim taloženjima nalaze se najveće površine pod mangrovom, koje često ugoste delfine i ponekog kita. Reljef u zaliv je idealan za luke, a najbolji primjeri su luke u Riju i Niteroju.
Ekologija
Trenutno, zaliv je opterećen otpadnim vodama, kako kanalizacionim vodama okolnih naselja tako i industrijskim otpadom. Iako postoji 55 rijeka koje se ulijevaju u zaliv, kao i činjenica da se voda iz zaliva miješa sa vodom u otvorenom moru, preko 14000 industrijskih postrojenja na rubu zaliva uspijeva da ga zagadi. Površina sa koje se sve vode slivaju u zaliv je oko 4000 km2 unutar koje je nalaze i gradovi i mjesta Duque de Caxias, São João de Meriti, Belford Roxo, Nilopolis, Sao Gonsalo, Magé, Guapimirim, Itaboraj, Tangua, kao i dijelovi Rio de Janeira, Niteroja, Nova Iguasua, Cachoeiras de Macacu, Rio Bonito i Petropolisa. U ovoj se regiji nalazi oko 10 miliona stanovnika što čini 80% ukupnog stanovništva države Rio de Janeiro, koja je u zadnjih 20 godina 20. vijeka bila najbrže rastuća država u Brazilu. Od početka 1990-ih ovaj je region postao mjesto najvećeg projekta oporavka okoline, sponzorisanog od vlade Japana. Nažalost, ovaj projekat je trenutno zaustavljen.
Uništavanje mangrove
Od prvobitnih 260km2 zaliva, koliko je bilo prekriveno mangrovom, danas je ostalo samo 82km2. Uništavanjem ovog drveta, onemogućava se život drugih životinja čiji je opstanak vezan za ovo drvo. Posljedica ovoga je smanjenje dubine zaliva.
Industijski zagađivači
Oko 14000 industrijskih postrojenja je odgovorno za ogromne količine toksičnih materija u vodama zaliva. Najveći zagađivač je zasigurno Petrobrasova rafinerija nafte u Duque de Caxias koja je odgovrna za izlijevanje raznih naftnih derivata i teških metala u zaliv. Procjenjuje se da dnevno u zaliv izlije zagađenja: