cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Zgrada Oficirskog doma
Zgrada Oficirskog doma u Travniku nalazi se u u Gornjoj čaršiji, sa sjeverne strane rijeke Lašve, u srednjem dijelu Travnika, Bosna i Hercegovina. Komisija za očuvanje nacionalnih spomenika na sjednici održanoj od 1. do 4. decembra 2009. godine donijela je odluku da se zgrada proglasi za nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine. Ovu odluku Komisija donijelo je u sljedećem sastavu: Zeynep Ahunbay, Martin Cherry, Amra Hadžimuhamedović, Dubravko Lovrenović, Ljiljana Ševo (predsjedavajuća).
Historija
U periodu između dva svjetska rata dom imao je javnu namjenu. Nakon Drugog svjetskog rata predat je na upravljanje Jugoslavenskoj narodnoj armiji. Tokom 1950. godine porušen je Veliki konak na zapadu, i na tom mjestu 1952. godine izgrađen zapadni aneks u funkciji pozorišne i kino dvorane, u obliku i stilu izvornog dijela, sa obilježjima FNRJ. U dvorišnom dijelu su izgrađeni pomoćni objekti i ljetna pozornica. Godine 1964. općina Travnik preuzima dom, a 1972. preduzeće tekstilne industrije „Borac” i u njemu otvara ekskluzivni restoran. Tokom zadnjeg rata u BiH (1992.-95.) dom je degradiran usljed neodržavanja, a 2004. godine preuzima ga preduzeće „Bajra” iz Travnika.
Regulacionim planom lokaliteta „Konak – Luke“, predviđa se izgradnja Velikog konaka, što podrazumijeva rušenje zapadnog krila Oficirskog doma.
Opis
Zgrada Oficirskog doma u Travniku je objekt pravougaonog tlocrtnog osnova dimenzija 51,69 m x 12,17 m, ukupne spratnosti prizemlje + potkrovlje. Ukupna visina do sljemena iznosi 10,23 m, a do krovne strehe 5,50 m. Sastoji se od istočnog i zapadnog krila koji su građeni u različitim vremenskim epohama.
Glavne fasade izvedene su u historicističkom maniru, dok su sporedna - zapadna i zapadni dio južne fasade znatno skromnije izvedbe.
Struga (Sveti Đurđ)
Struga je naseljeno mjesto u sastavu općine Sveti Đurđ, Varaždinska županija, Republika Hrvatska.
TSPY1
Testis-specifični Y-kodirani protein 1 je protein koji je kod ljudi kodiran  genom TSPY1'''.
Struga (Sveti Đurđ)
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Ludbreg.
TSPY1
Protein koji je kodiran ovim genom nalazi se samo u tkivu testisa i može biti uključen u sprmatogenezu. Kod ljudi ima otprilike 35 kopija ovog gena, ali samo je jedan, nefunkcijskii ortološki gen pronađen kod miševa. Pronađene su dvije varijante transkripta koji kodiraju njegove različite izoforme. Protein je snažno prekomjerno eksprimiran u gonadoblastomu.
Struga (Sveti Đurđ)
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Struga je imala 461 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Struga je imalo 574 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Handle System
Handle System je vlasnički registar Korporacije za nacionalne istraživačke inicijative koji dodjeljuje trajne identifikatore ili ručice resursima informacija i rješava "te ručice u informacijama koje su potrebne za lociranje, pristupanje i na drugi način korištenje resursa".
Kao i ručke koje se koriste drugdje u računarstvu, ručke sistema rukovanja su neprozirne i ne kodiraju nikakve informacije o temeljnom resursu, vezane samo za metapodatke o resursu. Shodno tome, ručice se ne čine nevažećim promjenama metapodataka.
Sistem je razvio Bob Kahn iz Korporacije za nacionalne istraživačke inicijative (CNRI). Originalni rad je finansirala Agencija za napredne odbrambene istraživačke projekte (DARPA) između 1992. i 1996., kao dio šireg okvira za usluge distribuiranih digitalnih objekata pa je stoga bila istovremena s ranom implementacijom World Wide Weba, sa slične ciljeve.
Neki sistemi zasnovani na ručicama nude HTTP proxy server koji je namijenjen za upotrebu sa njihovim vlastitim sistemom, kao što je:
Svjetski dan Roma
mini|Zastava Roma Svjetski dan Roma (8. april) dan je proslave romske kulture i podizanja svijesti o problemima s kojima se Romi suočavaju.
Izvor
Dan je službeno bio proglašen 1990. u Serocku u Poljskoj, mjestu četvrtog Svjetskog romskog kongresa Međunarodne romske unije (IRU), u spomen na prvi veći međunarodni susret romskih predstavnika održan u Chelsfieldu kraj Londona od 7. do 12. aprila 1971. Na tom je kongresu donesena odluka o romskoj himni za koju je izabrana pjesma Đelem, đelem (romski: Išao sam, išao) i odluka o zastavi za koju je odabrana plavo-zelena dvobojnica s crvenim kotačem u sredini, simbolom napretka i pokreta, ali i migracije Roma tokom historije.
Srđevići (Gacko)
Srđevići su naseljeno mjesto u općini Gacko, Bosna i Hercegovina.
Geografija
Naselje je na udaljenosti 4 km. od Gacka, uz put za Nevesinje.
Historija
Godina nastanka Crkve sv. Nikole u Srđevićima nije tačno utvrđena, ali je izvjesno da je sagrađena prije 1598. godine. Crkvu posvećenu sv. Nikoli, najvjerovatnije su sagradili gatačke vojvode Srđevići ili njihovi srodnici Trkovići. Crkva sv. je jednostavna, manjih dimenzija, izgrađena na blagom uzvišenju i skoro do polovine je ukopana u zemlju. Nalazi se u pravoslavnom groblju naselja. Pored crkve na istoj parceli je smješteno nekoliko starih nadgrobnih spomenika, kao i nadgrobni spomenici novijeg datuma. Proglašena je za nacionalni spomenik.
Ranča
Ranča, lokalno i na starijim mapama poznatija kao Ranče (1433 m), je planina u centralnoj Bosni, na području općina Travnik, Dobretići i Jajce. Pritom je na njoj gotovo cijela teritorija Dobretića, (nekada) sa dvadesetak hrvatskih sela i zaselaka.
Diskografija Freddieja Mercuryja
Ovo je diskografija Freddija Mercuryja kao solo izvođača. Za diskografiju grupe Queen pogledati Diskografija grupe Queen.
Ranča
Najviši vrhovi Ranče su Suhi vrh (1.433 m), Gola glavica (1.464 m)  i Vitorog (1.478 m).
IC 3008
IC 3008 (također poznat kao MCG 2-31-31 i PGC 38512) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 321 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Berenikina kosa. Najveći prečnik je 0,90 (84 hiljade sg) a najmanji 0,4 uglovnih minuta (37 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Royal Harwood Frost 7. maja 1904. godine.
Ranča
Sa ove planine u Ugar otiče nekoliko pritoka: Dedića i Andrijevića potok, Bunar i Kukavički potok, a na jugozapad (prema Vrbasu): Buna, Kraljevac, Rijeka i Komatinski potok.
NGC 4524
NGC 4524 (također poznat kao IRAS 12312-1145, MCG -2-32-14 i PGC 41757) je galaksija koja je udaljena oko 219 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Gavran. Najveći prečnik je 1,30 (83 hiljade sg) a najmanji 0,8 uglovnih minuta (51 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 9. marta 1828. godine.
IC 4657
IC 4657 je nepostojeći astronomski objekat naveden u Novom općem katalogu koji je opisan da se nalazi u sazviježđu Zmijonosac. Ovaj objekat je zapisao Edward Emerson Barnard.
NGC 4524
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
IC 4657
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Pikahurin
Pikahurin, znan i kao AGRINL (AGRINL) i EGF-liki fibronektin tip-III ili laminin G-liki protein sa domenom (EGFLAM), jest protein koji je kod ljudi kodiran genom EGFLAM  sa hromosoma 5.
Neuradaceae
Neuradaceae je mala porodica cvjetnica u redu Malvales, razred Magnoliopsida, divizija Tracheophyta. Imenovana je po tipskom rodu Neurada.
Pikahurin
Pikahurin je protein distroglikan u interakciji koji ima bitnu ulogu u preciznoj interakciji između fotoreceptora matične sinapse i bipolarnih dendrita. Vezivanje sa distroglikanom (DG) zavisi od nekoliko faktora (glikozilacija DG, prisustvo dvovalentnih kationa, prisustvo drugih proteina).
Neuradaceae
Ovo je porodica jednogodišnjih biljki, rjeđe trajnica, sa tri roda raširena od Afrike, pa kroz južnu Aziju sve do Indije. Opisana je još 1835. godine.
Pikahurin
Netačno vezivanje između pikahurina i DG povezano je s mišićnim distrofijama koje često uključuju abnormalnosti oka.
Neuradaceae
Rodovi i filogenija
Kladogram pozicije porodice Neuradaceae u redu Malvales:
Pikahurin
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 1.017 aminokiselina, а molekulska težina  111.271 Da.
Otkriće i nomenklatura
Pikahurin je sličan vanćelijskomatriksnom mrežnjačnom proteinu I koji su prvi put otkrili 2008. Shigeru Sato et al. u Japanu i nazvan po Pikachu, tipu franšize Pokémon. Naziv ovog "okretnog" proteina inspirisan je pikahuovim "munjevitim potezima" i šokantnim električnim efektima".
Interakcija pikahurin-distroglikan
Distroglikanski ligand sa drugim proteinima je neophodan. Glikozilacija distroglikana je neophodna za njegovu vezujuću aktivnost. Mutacije enzima glikoziltransferaze uzrokuju abnormalnu glikozilaciju distroglikana. Ova hipoglikozilacija povezana je s manjim vezanjem s drugim proteinima i uzrokuje urođenu mišićnu distrofiju. Pikahurin je posljednji identificirani protein distroglikanskih liganda i lokaliziran je u sinapsnoj pukotini u sinapsama fotoreceptorske vrpce. Vezivanje između distroglikana i pikahurina zahtijeva dvovalentne katione. Najjače vezivanje ima Ca2+; Mn2+ proizvodi samo slaba vezivanja, a nema vezivanja samo sa Mg2+. Distroglilan ima različite domene koji omogućuju više mjesta Ca2+ da formiraju stabilnu vezu pikahurin-distroglikan. Ovo pokazuje da pikahurin može formirati oligomerne strukture i sugerira da mogućnost grupiranja može biti važna u moduliranju interakcija pikahurin–distroglikan.
Pritom treba uzeti u obzir je da prisustvo NaCl (0,5M) snažno inhibira interakciju između DG i drugih proteinskih liganda, ali ima umjeren inhibitorni učinak s ligandom pikahurin-DG. Ovo pokazuje da postoje razlike između vezivanja pikahurin-DG i DG-vezivanja sa drugim proteinima.
Funkcija
U vrpčanim sinapsama, protein je kolokaliziran sa distrofinom i distroglikan.
U vanćelijskom prostoru, pikahurin se, zajedno sa lamininom, perlekanom, agrinom, neureksinom, veže α-distroglikan. Kao takav, pikahurin, kao i drugi prethodno pomenuti proteini, neophodan je za pravilno funkcioniranje distroglikana. Neophodan je i za postavljanje presinapsnih i postsinapsnih završetaka u vrpčastojsinapsi; delecija gena za pikahurin uzrokuje nenormalan elektroretinogram, slično deleciji nestina.
Odnosi vrpčaste sinapse
Formiranje sinapse je ključno za pravilno funkcioniranje CNS-a sisara (centralni nervni sistem). Mrežnjačini fotoreceptori završavaju na aksonskom terminalu koji čini specijaliziranu strukturu, vrpčanu sinapsu, koja posebno povezuje sinapsne terminale fotoreceptora s bipolarnim i vodoravnim ćelijskim terminalima u  vanjskom pleksiformnom sloju (OPL) mrežnjače. Jasno je da je pikahurin, mrežnjačin vanćelijski protein sličan matriksu, lokaliziran u sinapsnoj pukotini u sinapsi fotoreceptorske vrpce. Pokazano je da s nedostatkom pikahurina dolazi do nepravilnog postavljanja dendritskih vrhova bipolarne ćelije na fotoreceptore vrpčanih sinapsa, što rezultira promjenama u prijenosu sinapsnog signala i vizualnoj funkciji. Funkcija pikahurina ostaje nepoznata, ali je činjenica da je kritično uključen u normalno stvaranje sinapse fotoreceptorske vrpce, kao i u fiziološke funkcije vizualne percepcije.
Klinički značaj: mišićne distrofije
Kongenitalne mišićne distrofije (CMD) poput bolesti mišića-oka-mozga, uzrokovane su neispravnom glikozilacijom α-distroglikana (α-DG) koji ima defektnu sinapsnu funkciju fotoreceptora. Pikahurin ima bitnu ulogu u CMD-u. Precizne interakcije između sinapse fotoreceptorske vrpce i bipolarnih dendrita, koje se ostvaruju zahvaljujući pikahurinu, mogu unaprijediti razumijevanje molekulnih mehanizama koji su u osnovi elektrofizioloških abnormalnosti retine, uočenih kod pacijenata s mišićnom distrofijom. Distrofija mišića-oka-mozga uzrokovana je mutacijama u POMGnT1 ili LARGE. Ova dva gena posreduju u posttranlacijskim modifikacijama O-manoza, bitnih za vezivanje pikahurina za distroglikan, pa ljudi koji pate od bolesti mišića i oka imaju hipoglikozilaciju interakcija pikahurin-α-distroglikan.
NGC 7439
NGC 7439 (također poznat kao MCG 5-54-21, PGC 70134 i UGC 12273) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 433 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Pegaz. Najveći prečnik je 1,00 (126 hiljada sg) a najmanji 0,6 uglovnih minuta (76 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Albert Marth 9. septembra 1863. godine.
Pikahurin
Terapijske aplikacije
Budući da da pikahurin pruža bolju oštrinu vida, Sato et al. sa Osaka Bioscience Institute vjeruju da bi se protein mogao koristiti za razvoj liječenja retinitis pigmentosa i drugih očnih poremećaja.
TSPYL1
Testis-specifični Y-kodiranoliki protein 1 je protein koji je kod ljudi kodiran genom TSPYL1.
Fakovići
Fakovići su naseljeno mjesto u općini Bratunac, Bosna i Hercegovina.
ARL 44
ARL 44 je bio francuski teški tenk došao neposredno prije kraja Drugog svjetskog rata. Proizvedeno je samo šest primjeraka ovog tenka, te je nedugo zatim izbačen iz operativne upotrebe.
Razvoj
Nakon njemačke okupacije Francuske, Francuzi nisu više proizvodili tenkove. No to ih dakako nije zaustavilo. Pod sjenom rada civilne dizajne i projekte za njemačku mornaricu, dizajniranje vozila s gusjenicama nastavilo je napredovati polako. nakon oslobođenja Pariza u augustu 1944. godine, Francuzi su htjeli da Francuska opet postane industrijska velesila nakon rata. Prije rata Francuska je bila drugi proizvođač tenkova u svijetu, odmah iza SSSR-a.
Francuski predratni tenkovi su bili već zastarjeli, a vrijeme za razvoj novih modernijih tenkova bilo je izgubljeno tokom rata. Odlučeno je da se proizvede 600 novih teških tenkova, odluku je donijela Direction des Études et Fabrications d'Armement (DEFA) i AMX, a proizvodnja se trebala odvijati u fabrici ARL, pa je tako tenk nazvan ARL 44. Odlučeno je da oklopno vozilo bude teško 30 tona, oklopa debljine 60 mm, naoružan topom 75 mm CA 32 maksimalne proboljnosti 80 mm s gađanjem na daljini od 1000 metara.
Uskoro nastali su problemi kada je postalo očigledno da tenk neće predstavljati nikakav napredak u usporedbi s drugim vozilima na tržištu. Nije posjedovao dovoljno vatrene moći i nije bio prilagođen za cestu (iako je posjedovao dobre van terenske sposobnosti). Njegovo glavno naoružanje nije bilo dovoljno moćno za borbu protiv njemačkog oružja.
Kako bi nadvladali ove defekte, odluka je donesena da se nadogradi naoružanje na 90 mm top koji je imao 1000 m/s brzinu leta granate i pripadajuću kupolu. Top je opremljen s prigušivačem paljbe da potpomogne akomodaciji moćnog topa.
No još su postojali problemi. 23. juna 1945., zbog teških nedostataka materijala (ugalj, čelik, električna energija), narudžba je smanjena na 150 jedinica. Motor je takoćer promijenjen na Maybach HL 230 (600-700 KS) – zarobljeni njemački motor koji je bio malene veličine i poboljšane mobilnosti. Međutim, zbog ograničenja kutije s prijenosom, maksimalna brzina ostala je 37 km/h. Eventualno, u sedmom mjesecu 1945., finalna odluka je donesena o karakteristikama ARL 44 te su one definirane. Imati 90 mm top, 120 mm oklopa, težinu od 50 tona i Talbot 500 KS motor koji se potencijalno mogao zamijeniti s Maybach HL 230 ako bi bilo moguće.
Proizvodnja je stala u četvrtom mjesecu 1952. I sva su vozila zamijenjena američkim M47 Patton tenkovima koji su također bili naoružani 90 mm topovima.
Opis tenka
ARL 44 se jasno temelji na francuskom predratnom dizajnu tenkova. Trup dužine preko 9 metara, relativno uzak, namijenjen je za savladavanje širokih horizontalnih prepreka. Ovjes i pokretni točkovi su bili jako sličnim onom na Char B1 tenku. Tenk je imao jednostavno preslab motor za svoju težinu od 50 tona, često je dolazilo i do kvarova mjenjačke kutije. Tenk bio opremljen mitraljezom 7.5 mm koji se nalazio na desnoj strani kupole.
Prednja strana trupa je bila koso zakošena, debljine 120 mm, pa je tako ARL 44 bio francuski tenk s najdebljim oklopom nakon 1945., sve do pojave Lecreca.
PZP
Protein trudničke zone (PZP) je protein koji je kod ljudi kodiran genom PZP na  hromosomu 12. PZP je dio proteinske porodice globulina alfa-2. Često se povezuje s trudnoćom, tokom koje može biti najrasprostranjeniji među plazmatskim proteinima.
Vjeruje se da PZP ima ulogu u imunskkoj regulaciji tokom trudnoće, ali mnogi aspekti njegovog mehanizma, funkcije i strukture tek trebaju biti utvrđeni. Nedavna istraživanja uglavnom su se fokusirala na utvrđivanje kako neregulirani nivoi PZP-a mogu djelovati kao markeri različitih bolesti.
Nomenklatura
Od svog otkrića, PZP se sinonimno naziva brojnim imenima u naučnoj literaturi. To uključuje sljedeće: α2-pregnoglobulin, α2-glikoprotein povezan s trudnoćom, glikoprotein α-akutne faze, alfa-2-makroglobulin sličan, Xh-antigen, Schwangerschaftsprotein-3, Pα-1, α-makroglobulin povezan s trudnoćom, s trudnoćom vezani globulin i α2-PAG.
Ekspresija gena i lokalizacija proteina
Gen PZP sadrži 36 egzona i nalazi se na kratkom kraku hromosoma 12, na poziciji p12-13. Gen PZP kodira transkript od 1.482 baznih parova za translaciju. proteinska banka podataka pruža informacije o kodirajućoj sekvenci dužine 4.446 nukleotida. PZP eksprimiran je u brojnim tkivima, poput onima u maternici, jetri i mozgu. Prisutnost PZP -a otkrivena je u krvnoj plazmi, cerebrospinalnoj i sinovijalnoj tekućini.
U zdravih odraslih i djece, u normalnim uvjetima, i muških i ženskih, utvrđeno je da je sam PZP prisutan u niskim razinama. Količina PZP -a u plazmi zdravih ljudi u normalnim uvjetima identificirana je kao < 0,03 mg/mL, dok za trudnice to može porasti na koncentracije od 0,5 - 3,0 mg/mL.
Studija iz 1976. koja je promatrala ulogu kontraceptive na količine PZP-a rezultirala je spekulacijama da estrogen ima određenu ulogu u kontroli ekspresije PZP-a. Ranije istraživanje iz 1971. Godine, koje je uključivalo kontraceptive, primijetilo je da su različite vrste tableta stvorile različite reakcije na PZP, postavljajući pitanja o uticaju sastava pilula na rezultate.
Uočeno je da je klon EPZP6 izolovan iz ljudske genomske biblioteke genomski klon PZP.
Struktura proteina
Proteini zone trudnoće (PZP) postoje u funkcionalno aktivnom obliku kao homodimeri od 360 kDa. Do ove dimerizacije sastavnog dijela 180 kDa monomera dolazi pomoću disulfidnih mostovnih veza. PZP se luče u visoko glikoziliranom obliku. Struktura je eksperimentalno potvrđena kada je denaturacija PZP -a pokazala entitet od 360 kDa, a kasnije smanjene podjedinice od 180 kDa. Od ovih posljednjih, pokazalo se da su neke djelomično fragmentirane na 90 kDa kao posljedica cijepanja.
Na svakoj podjedinici PZP postoji tiol-esterska grupa, signalni domen, regija sonde i domen koji veže receptore. Sonda ima brojne proteaze, dok je domen vezivanja za nisku gustoću protein povezan s lipoproteinskim receptorima (LRP). Studija domena sonde pokazala je rijetki polimorfizam kada se valin ili metionin nalaze se na šestoj aminokiselinskoj poziciji. Također, primijećen je polimorfizam nukleotida adenin / guanin na baznom paru 4.097, dok je polimorfizam prolin/treonin zabilježen na aminokiselinskoj poziciji 1.180.
PZP sadrži brojna mjesta N-glikozilacije, zabilježena na sljedećim ostacima: Asn1430, Asn997, Asn932, Asn875, Asn753, Asn406, Asn392, Asn246, Asn69, Asn54. Protein ima aminokiselinsku sekvencu koja je 71% ekvivalentna onoj alfa-2-makroglobulina (α2M).
Minimalno dostupno znanje o višestrukom domenu PZP-a dopušta samo aproksimaciju njegove tercijarne strukture, na temelju strukture transformiranog α2M pri rezoluciji 4,3 Å. novembra 2018. nema kristalne strukture PZP dostupne u Proteinskoj anci podataka.
Studija PZP -a i tri njegova derivata iz 1988. koristeći monoklonska antitijela pokazala je da postoji mogućnost postojanja najmanje tri različita konformaciona stanja za PZP i njegove derivate. U drugoj eksperimentalnoj studiji,  hidrofobne površine koje prikazuju α2M i PZP korištene su da primijete da konformacijska stanja ova dva proteina pokazuju značajne razlike.
Biološka aktivnost i funkcije
Dugi niz godina PZP je klasifikovan kao inhibitor proteaze, međutim, kako je primijećeno u jednom radu 2016., u novije vrijeme, sugerira se uloga T-pomoćnih ćelija i napravljen je modulator i/ili vanćelijski šaperon. U širem kontekstu, međutim, specifični biološki značaj PZP -a tek treba biti utvrđen.
Unatoč ranim tvrdnjama da PZP ima ulogu analognu α2M, potonja pokazuje inhibitorno djelovanje na mnogo više proteaza nego prva. Nasuprot ovome, dok PZP i PAI-2 ne pokazuju očitu strukturnu vrijednost sličnosti, pokazuju funkcionalne sličnosti i komplementarnu aktivnost u vanćelijskim tečnostima.
Veze sa zdravstvenim stanjima
Zapaženo je da je PZP povezan s različitim bolestima i stanjima.
Uočene su veze povišenih nivoa PZP -a s kasnijim početkom Alzheimerove bolesti (AD), pri čemu PZP potencijalno potiče iz mozga. Nadalje, u obdukcijskim pregledima, imunoreaktivnost PZP -a u korteksu pacijenata s AD -om je posebno uočena u mikroglijskim ćelijama povezano s senilskim plakovima, te u nekim neuronima.
Iako se pokazalo da je PZP dovoljno nespecifičan za upotrebu u dijagnozi HIV-1, predloženo je da ima potencijalnu vrijednost kao marker prognoze, ako se s vremenom promijene razine PZP-a u HIV-u. Utvrđeno je da jedan pacijent odgovora na terapiju i toku bolesti.
U studiji iz 2018., bilo je novo zapažanje da je u serumu pacijenata sa diabetes mellitus 1 (DM1) PZP snižen.
Pokazana je i značajna korelacija između težine bronhiektazija i nivoa PZP -a otkrivenog u sputumu.
Studija koja je koristila serum miševa za promatranje uloge proteina, uključujući PZP u identifikaciji upalne bolesti crijeva zaključila je da se PZP može koristiti kao jedan od panela od šest proteina predloženih kao kombinirani izbor biomarkera.
Utvrđeno je da se nivoi PZP-a značajno razlikuju kod pacijenata s rakom dojke, pa se smatra da ovaj protein nije podoban kao biomarker ove bolesti. . Ekspresija PZP-a u odnosu na vantjelesnu oplodnju (IVF) je takođe proučavana, pokazujući povećanu regulaciju. Pokazalo se da je PZP jedan od proteina koji je utvrđen kao potencijalni biomarker slabog odgovora jajnika (POR) u IVF-u.
Niske koncentracije PZP -a također su povezane s pobačajem u ranim fazama trudnoća.
Kopnena vojska Albanije
Kopnena vojska Albanije predstavlja najvažniji i najveći vid Oružanih snaga Albanije. Kopnena vojska se sastoji iz Rapid brigade za reakciju, Komandos regimente i Brigade za podršku. Brigada za reakciju uključuje i Bataljon za specijalne operacije poznat kao BOS koji predstavlja specijalnu jedinicu i najelitniju jedinicu albanske vojske.
Historija
Kopnena vojska Albanije predstavlja sastavni dio albanske vojske. Kopnena vojska Albanije je osnovana 29. augusta 2000. godine, a uključuje vojne jedinice sa bogatom tradicijom i višegodišnjim djelovanjem, razmještene po teritoriju Albanije. 2000. godine Kopnena vojska Albanije je uključivala 5 pješadijskih divizija sa 55 brigada sa 300 bataljona raspoređenih u 167 različitih regiona zemlje. Tijekom svojeg kontinuiteta kopnene snage su imale niz promjena, 2006. kopnena vojska je rasformirana, kada je formirana Zajednička komanda snaga. U kontekstu transformacije oružanih snaga, po konceptu vojske s malim brojem vojnika, stručno i operativno 9. decembra 2009. ponovno je uspostavljena kopnena vojska na temelju Rapid brigade za reakciju i Komandos regimente.
241. sprečanska muslimanska lahka brigada "Gazije"
241. sprečanska muslimanska lahka brigada "Gazije" je bila kalesijska brigada u sastavu 2. korpusa Armije Republike Bosne i Hercegovine. Ulazila je u sastav Operativne grupe 4, 24. i 28. divizije. Sastojala se od oko 1.000 boraca. Ostala je zapamćena po ulozi koju je odigrala kada je novembra 1994. godine na Lisači zarobljen 61 pripadnik Vojske Republike Srpske.
Formiranje
Iz potrebe za stvaranjem jedne manevarske brigade koja će biti osposobljena za oslobodilačka djejstva, 25. juna 1994. godine formirana je 241. sprečanska muslimanska brigada. Za komandanta je postavljen Halil Jahić. Na prvom postrojavanju brigade našlo se 250 vojnika, dotadašnjih udarnih boraca 205. brdske brigade. Brigada je u svom sastavu imala: četiri lahke pješadijske čete, Izviđačko-diverzantski vod, Vod inžinjerije, Desetinu ABHO-a (atomsko-biološko-hemijska odbrana), Desetinu veze, Logističku četu, Desetinu komande stana. Kasnije će broj četa porasti na šest. Od naoružanja brigada je na raspolaganju imala: 200 automatskih pušaka, 25 poluautomatskih pušaka, 10 puškomitraljeza M-72, 5 puškomitraljeza M–53. Borci su prošli dodatnu obuku kako bi bili spremni za izvođenje najsloženijih borbenih zadataka.
Prvi zadaci
Jedna ojačana četa 241. brigade je u junu 1994. godine poslata u rejon Grede na majevičkom ratištu kako bi nakon oslobođenja ovog objekta inžinjerijski uredila liniju i odbranila je od protivnapada. Četa je tu ostala 12 dana, obavivši uspješno sve zadatke bez gubitaka. Brigada je u punom sastavu učestvovala u borbama u rejonu Džemata na teočanskom ratištu.
Oslobođenje Lisače
Lisača je imala važan topografski položaj na rejonu Majevice. Oslobođenjem Lisače stekli bi se uvjeti za potpuno oslobođenje kota Stolice i Konjic što bi otvorilo put prema Semberiji i Posavini. Izvođenje akcije zauzimanja Lisače planirano je za 8. novembar 1994. godine. Za akciju su angažovane obje kalesijske brigade, SDB "Crni vukovi", kao i druge jedinice 2. korpusa. Borci 241. brigade su u prvoj fazi akcije ovladali okolnim objektima te tako okružili preostale vojnike Vojske Republike Srpske koji su se nalazili na Lisači. Radilo se o pripadnicima 1. majevičke brigade, uglavnom iz ugljevičkih sela Zabrđe i Tutnjevac. Komanda 1. majevičke brigade je poslala više specijalnih jedinica u pokušaju da probiju obruč oko Lisače, ali su se svi pokušaji pokazali neuspješnima, uz velike ljudske gubitke. Na Lisači je poginuo komadant specijalne jedinice VRS Boško Perić–Peša, a ranjen je komadant Mitar Maksimović–Mando. Ponovno se istakla 241. brigada, koja je uporno bez uzmicanja branila Plato, koji je žestoko napadan jer je bio ključan za obruč oko Lisače. Nakon 18 dana borbe, vojnici koji su se nalazili u okruženju su se 25. novembra predali. Od 68 vojnika koji su se našli okruženi na Lisači, 61 je živ zarobljen, dok su sedmorica poginula u borbenim dejstvima. Svi zarobljenici su živi sprovedeni do Tuzle. Na Lisači je zarobljeno i 6 minobacača, 75 automatskih pušaka, 10 pištolja, 6 ručnih bacača, te oko 10.000 komada različite municije.
Borbe za brdo Vis juna 1995. godine
Činjenica da su neprijateljske snage držale brdo Vis predstavljalo je konstantnu prijetnju za Kalesiju, jer se s Visa Kalesija mogla lahko nadzirati i granatirati. Smatralo se da bi se ovladavanjem Visa stekli uslovi za oslobađanje okupiranih dijelova općine Kalesija (današnja općina Osmaci) te daljem napredovanju prema Drini. U junu 1995. godine, pokrenuta je akcija oslobađanja Visa, u kojoj su učestovali borci obje kalesijske brigade, Crni vukovi, te dijelovi drugih jedinica tuzlanskog korpusa (242. muslimanska zvornička, 243. muslimansko-podrinjska brigada, 246. viteška brdska brigada). Vodile su se svakodnevne teške borbe. Srpske snage su bile potisnute sa Visa, ali su se pregrupisale te izvode protivnapad uz upotrebu jake artiljerijske paljbe. Kako bi povratili izgubljene položaje, napadali su sa interventnim jedinicama 1. birčanske brigade iz Šekovića i Osmaka, 2. romanijske motorizovane brigade i pripadnicima Brigade specijalne policije RS, te su na kraju vratili izgubljene položaje. Borci Armije RBIH su zarobili jedan bofors i jedan PAM (protivavionski mitraljez), ali uz cijenu 27 poginulih boraca na Visu. Petorica boraca su nestala tokom borbenih dejstava, smatra se da su zarobljeni te im se dalje gubi svaki trag.
Posljednje borbene aktivnosti
U oslobođenju Vozuće u septembru 1995. godine učestvovala je i jedna četa 241. brigade, izvodeći borbena djejstva u rejonu Lozne. U oktobru 1995. godine, dvije čete (365 boraca) su poslate u Sanski Most, u zonu odgovornosti 5. korpusa kako bi učestvovali u učvršćivanju dostignutih linija.
Ženska gimnazija Sarajevo
mini|desno|Ženska gimnazija i [[Drvenija most]] Ženska gimnazija u Sarajevu, danas Poljoprivredno–veterinarska i prehrambena škola, nalazi se na lijevoj obali Miljacke u neposrednoj blizini Drvenija mosta. Komisija za očuvanje nacionalnih spomenika, na sjednici održanoj od 4. do 6. juna 2012. godine u Sarajevu, donijela je odluku da se zgrada proglasi za nacionalni nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine. Ovu odluku Komisija je donijela u sljedećem sastavu: Zeynep Ahunbay, Martin Cherry, Amra Hadžimuhamedović (predsjedavajuća), Dubravko Lovrenović, Ljiljana Ševo.
IC 4658
IC 4658 je nepostojeći astronomski objekat naveden u Novom općem katalogu koji je opisan da se nalazi u sazviježđu Oltar. Ovaj objekat je zapisao Royal Harwood Frost 20. jula 1903. godine.
Ženska gimnazija Sarajevo
Historija
Zgrada austrougarske Vojne komande kod Drvenija mosta, gdje je kasnije smještena Ženska gimnazija, izgrađena je prije 1898. godine po projektu Hansa Niemeczeka. Zgrada je dograđena 1899. godine prema zapadu, u istome neorenesansnom stilu, oko srednje postavljenoga svjetlarnika. Projekat je uradio Josip Vancaš. Iste godine su započeli radovi na adaptaciji postojećega istočnog dijela. U istoj ulici Terezija, Ludwig Huber godine 1900/01 izvodi zgradu “Filipovića kasarne”, tako da su u tri godine završena dva značajna vojno–komandna objekta austrougarske vojske na potezu od Bistrika do Drvenija mosta.
IC 4658
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Ženska gimnazija Sarajevo
Historija
Djeci ženskog pola nije bio dopušten redovan upis u Realnu gimnaziju u Sarajevu, smještenu u zgradi na suprotnoj obali Miljacke, do 1909. godine, od kada su ženska djeca mogla dobiti status hospitanata ili privatista, odnosno polagati ispit na kraju školske godine. Redovno pravo upisa u gimnaziju u Sarajevu djevojke su dobile tek nakon završetka Prvog svjetskoga rata, početkom školske 1919/20. godine
Nakon završetka Prvog svjetskog rata, 1919. godine u zgradu je prvobitno smješten Državni erar, a 1923. godine u zgradu je smještena Ženska gimnazija. Već u drugoj godini broj učenica je narastao na 500, a bilo je 40 nastavnica, s tim da je kasnije otvorena mogućnost upošljavanja profesora muškoga spola. Neposredno prije Drugog svjetskoga rata, ženska gimnazija je po broju đaka bila među najvećim ustanovama u zemlji, s obzirom da se u njoj školovalo oko 1500 učenica. Broj maturantkinja se godišnje kretao između 30 i 40, a neposredno pred Drugi svjetski rat taj broj se popeo na 80.
Godine 2003. izvršena je adaptacija podrumskih prostorija škole uz pomoć njemačke organizacije “Handwerkskammer Koblenz”. Tom prilikom su izgrađeni savremeni sadržaji za praktičnu nastavu: opremljene su prostorije za uzgoj gljiva, prostorija za preradu mesa, pekara, a otvorene su prodavnica i školska menza. Na sjevernoj strani je otvoren novi ulaz koji povezuje Drvenija most sa školskom menzom.
Marindol
mini|280px|rijeka [[Kupa (slov. Kolpa) na toku kraj Marindola]] Marindol je naseljeno mjesto u sastavu općine Črnomelj, regija Jugoistočna Slovenija, Slovenija.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Marindol je imao 95 stanovnika.
NGC 5957
NGC 5957 (također poznat kao IRAS 15330+1212, MCG 2-40-4, PGC 55520 i UGC 9915) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 84 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Zmija. Najveći prečnik je 2,80 (68 hiljada sg) a najmanji 2,6 uglovnih minuta (63 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio Heinrich Louis d'Arrest 29. aprila 1865. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Hrvatska republikanska stranka
Hrvatska republikanska stranka (skraćeno HRS) je hrvatska bosanskohercegovačka demokršćanska i federalistička politička stranka osnovana 2014. koja primarno djeluje na lokalnim razinama. Glavni cilj joj je rješenje ustavno-pravnog statusa bosanskohercegovačkih Hrvata. Zalaže se za BiH uređenu po konsocijacijskim i federalističkim načelima i prvenstveno za administrativno-upravnu jedinicu s relativnom hrvatskom većinom (treći entitet). Ističe ulazak u Europsku uniju kao prioritet budućnosti BiH te ekologiju i dizanje razine ekološke svijesti u narodu. Na općim izborima 2014. i 2018. nije uspjela osvojiti nijedan mandat. Stranka se 2020. godine našla na izborima u Republici Hrvatskoj kao koalicijski partner stranke Most nezavisnih lista. HRS-ov predsjednik postao je nositelj 11. izborne jedinice gdje se biraju tri poslanika koji predstavljaju Hrvate iz BiH i dijaspore.
Osnivanje
Na Četvrtom kongresu HDZ-a 1990 održanom u Sarajevu u julu 2013., na mjesto predsjednika stranke izabran je Martin Raguž koji je zamijenio dotadašnjeg predsjednika Božu Ljubića. Jedini protukandidat Martinu Ragužu bio je Slaven Raguž, predsjednik Gradskog odbora HDZ-a 1990 u Mostaru. Nakon približavanja Martina Raguža političkom Sarajevu, u HDZ-u 1990 nastupilo je nezadovoljstvo. Sukobi su ishodili ostavkama uglednih i visokopozicioniranih članova stranke nakon što je HDZ-u 1990 pripojen Hrvatski narodni savez BiH, ranije zvan HSS-NHI i nakon odluke da HDZ 1990 neće nastupiti zajedno s ostalim hrvatskim političkim strankama na općim izborima 2014.
Političko djelovanje
HRS je 9. juna 2014. kritikovala rad ministra vanjskih poslova BiH Zlatka Lagumdžije i ministra komunikacija i prometa BiH Damira Hadžića zbog odobravanja uplovljavanja turskim ratnim brodovima u turistički gradić Neum, prosvjedujući da bi se time nanijela velika šteta mjesnom turizmu. Turski brodovi trebali su uploviti 14. jula 2014. Uplovljavanje turskih brodova u Neum trebalo je simbolizirati podršku turskog režima Recepa Tayyipa Erdoğana bošnjačkom političkom vodstvu i njihovoj politici unitarizma i centralizacije suprotstavljenoj hrvatskoj i srpskoj politici u BiH. Inicijativa HRS-a stigla je i do Vijeća ministara BiH te njegovog predsjedatelja Vjekoslava Bevande, koji su odbili dati suglasnost za ulazak turskih brodova u Neumski zaljev.
Dana 22. juna 2015. HRS je u Sabor Republike Hrvatske uspio progurati inicijativu da se prema Vladi RH kako bi se granični prijelaz Gabela Polje – Metković preimenovao u prijelaz za međunarodni cestovni promet. Inicijativu su pokrenuli preko zastupnika iz 11. izborne jedinice koji su pismeni zahtjev HRS-a uputili u Saborsku proceduru, te se isti kasnije i usvojio, unatoč protivljenju vijećnika HDZ BiH i HDZ1990 čiji su vijećnici u vijeću javno se izjasnili protiv. HRS-ov prijedlog je ipak prihvaćen od strane Vlade RH, kao i povjerenstva Vijeća ministara, te je GP Gabela polje je preimenovan u GP za međunarodni cestovni promet.
Krajem 2016. i početkom 2017. HRS je uradio stručni elaborat povrata udjela u vlasništvu javnih poduzeća. U izradu elaborata su bile uključene stručne osobe iz domene prava, ekonomije i telekomunikacija, a za cilj je bilo zacrtano sudskim putem pokrenuti proces povrata udjela općina u vlasništvu javnih poduzeća, otetih nametnutim Odlukama Vlade FBiH iz 1999. i 2000. godine. HRS je inicijativu pokrenuo kroz Gradsko Vijeće Širokog Brijega gdje imaju svoga zastupnika. Nakon što je nekoliko puta vijećnička većina iz redova HDZ BiH odbila staviti prijedlog na dnevni red, tek 30.03.2017. je isti uvršten na dnevni red sjednice G.V. Široki Brijeg, te je isti većinski odbijen (HDZ BiH glasovao protiv), unatoč pozitivnom mišljenju gradskog odsjeka za gospodarstvo
Pored ostalog HRS se istakao brojnim sudskim prijavama gradske uprave grada Mostara zbog netransparentnog trošenja novca poreznih obveznika, reakcijama na napade i tužbe protiv pripadnika i zapovjednika HVO-a, te cijelim nizom drugih inicijativa koji su ovu stranku pozicionirali kao vrlo jaku alternativu HDZ BiH, HDZ1990 i drugim strankama s hrvatskim predznakom koje su bile do sada dio vlasti u BiH na nekim od razinama vlasti.
Uoči općih izbora 2014. jedino je HRS predložio konkretan model temeljitih ustavnih promjena te preustroja FBiH s uspostavom hrvatske federalne jedinice. Predlažu preustroj FBiH u federaciju dvije županije/dva kantona: bošnjačkog i hrvatskog, dok bi mješovite općine Mostar, Travnik i Gornji Vakuf/Uskoplje postali distrikti te kondominiji obiju županija.
Na izborima u Republici Hrvatskoj, ova se politička stranka našla u koaliciji s Mostom nezavisnih lista u 11. izbornoj jedinici koja obuhvaća hrvatske državljane van domovine. Razlog izlaska na izbore u stranci je objašnjen navodom da je hrvatski narod u BiH obespravljen ne samo djelovanjem međunarodne zajednice, djelovanjem unitarističke politike Sarajeva i separatističke politike iz Banja Luke, nego i djelovanjem koruptivno klijentelističke i neokomunističke politike aktualnog političkog vodstva Hrvata u BiH.
Ideologija
Na Osnivačkoj skupštini, njen predsjednik Slaven Raguž obznanio je da će HRS biti politička stranka koja će djelovati na lokalnim razinama kao oporba već postojećim političkim strankama. HRS se između ostalog zalaže za teritorijalnu autonomiju kroz federalnu jedinicu s relativnom hrvatskom većinom. Kao temelj djelovanja preuzet je dokument Biskupske konferencije BiH Politika po mjeri čovjeka, te je s tim u vezi HRS prihvatio demokršćanska načela i pripada desnom centru.
Mašelj
Mašelj je naseljeno mjesto u sastavu općine Semič, regija Jugoistočna Slovenija, Slovenija.
Hrvatska republikanska stranka
Ideologija
U skladu s dokumentom Politika po mjeri čovjeka Biskupske konferencije BiH, HRS se zalaže za stvaranje federalne jedinice s relativnom hrvatskom većinom i pretvaranje Hrvatskog narodnog sabora u nadstranačku instituciju gdje se treba definisati i odlučivati o svim pitanjima od vitalne nacionalne važnosti za hrvatski narod. Također se zalaže za ulazak BiH u Evropsku uniju, podizanje ekološke svijesti, smanjenje broja mandata parlamentarcima i dužnosnicima u vlasti.
Mašelj
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Črnomelj.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Mašelj nije imao stanovnika.
Hrvatska republikanska stranka
Ideologija
Glede ekonomije, HRS se zalaže za rasterećivanje poduzetništva fiskalnom politikom, a to kompenzirati višim stopama na potrošnju, naročito povećanjem trošarina na luksuznu robu, alkohol i duhanske proizvode. HRS podržava proces otvaranja gospodarskih subjekata, te potenciranje i sufinanciranje intelektualnih usluga. Kao tri prioritetna ekonomska segmenta kroz koja bi trebalo definisati strategiju ekonomskog razvoja, navodi se poljoprivreda, turizam i industrijsko-energetski segment.
HRS također prihvaća protekcionistički stav o zaštiti domaće proizvodnje zabranom uvoza pojedinih kultura u vrijeme najveće proizvodnje istih, poticanje proizvodnje poljoprivrednih kultura uz jači nadzor davanja poticaja, te povećanje nadzora proizvodnje poljoprivrednih proizvoda u skladu sa standardima Europske unije.
Rihard Jakopič
Rihard Jakopič (12. april 1869 – 21. april 1943) bio je slovenski slikar i centralna figura slovenskog slikarstva u prvoj polovini 20. stoljeća. Bio je vodeći slovenski impresionistički slikar, umjetnički pokrovitelj i teoretičar. Pored njega, impresionistički stil slikanja oblikovali su i savremenici Matej Sternen, Matija Jama i Ivan Grohar. Godine 1900. bio je suorganizator prve slovenske umjetničke izložbe, a tri godine kasnije suosnivač umjetničkog društva "Sava", u okviru kojeg je sa svojim kolegama impresionistima pripremio izložbu u Beču. Smatra se pionirom slovenskog impresionističkog slikarstva.
Biografija
Rihard Jakopič rođen je u Krakovu, tadašnjem prigradskom naselju u blizini Ljubljane. Njegov otac, Franc Jakopič bio je bogati trgovac usjevima. Rihard je bio najmlađi od osmero djece. Od 1879. do 1887. godine pohađao je srednju školu, koju nikada nije završio, a zatim je išao na predavanja na Akademiji likovnih umjetnosti u Beču i na akademiji u Minhenu.
Godine 1900, „mladi slovenski slikari impresionisti“ pridružili su se prvoj slovenačkoj umjetničkoj izložbi u gradskoj vijećnici. Njihova djela su dobro prihvaćena, posebno Groharova, ali optuženi su za nepotpuna djela (zbog upotrebe impresionističkog stila). Godine 1902. bili su na još jednoj slovenačkoj umjetničkoj izložbi, ali ovaj put publika ih nije dobro prihvatila.
Dobili su veliko priznanje u Beču 1904. godine kada su bili u prodajnoj galeriji Miethke. Bečka ih je publika lijepo prihvatila, ali glas o izložbi slovenskim su medijima donijeli Ivan Cankar i Oton Župančič.
Jakopič, koji je bio na čelu grupe SaVA, pokušao je da učestvuje u inostranstvu (posebno u umjetničkim centrima Berlin, Beč, Minhen, Pariz, London), ali je bio uspešniji u istočnoj Evropi (Beograd, Zagreb, Sofija).
Nakon povratka u domovinu 1907. godine zajedno s Matejem Sternenom otvara privatnu školu slikanja i crtanja, a 1908. godine po planovima Maksa Fabianija, te o svom trošku, gradi prvu slovenačku izložbenu galeriju, Jakopičev paviljon, koji je srušen 1961. godine zbog urbanih intervencija i izgradnje željezničke pruge. Bio je inicijator stvaranja Narodne galerije Slovenije.
Od djetinjstva je bolovao od epilepsije.
Nagrade
Godine 1965. osnovna škola na Jami u Šiški nazvana je po Rihardu Jakopiču. Prikazan je bio i na novčanici od 100 tolara. Po njemu su nazvane nagrade i priznanja Udruženja likovnih umjetnika Slovenije (nagrada Riharda Jakopiča). Na mjestu gdje je nekad stajao Paviljon, danas stoji Jakopičov spomenik.
Košarkaška reprezentacija Albanije
Košarkaška reprezentacija Albanije predstavlja Albaniju na međunarodnim košarkaškim takmičenjima i njom upravlja Košarkaški savez Albanije.
Albanija se dva puta takmičila na EuroBasketu tokom svoje historije, 1947. i 1957. Iako se tim u prošlosti pojavljivao na kontinentalnom nivou, Albanija još uvijek želi da se kvalifikuje na Svjetsko prvenstvo.
20ti vijek
Košarka u Albaniji je uvedena početkom 20. vijeka, a postala je popularna 1920-ih godina nakon završetka Prvog svjetskog rata kada su se širom zemlje formirala sportska društva i klubovi, a košarka je također i ubrzo uvedena u velike gradove u Albaniji. Košarku su neformalno igrali timovi koji su predstavljali različite sportske klubove, a tek u septembru 1945. godine formiran je Nacionalni košarkaški komitet, koji je bio odgovoran za rješavanje problema s kojima su se košarkaški timovi u zemlji suočavali. Komitet je postaknuo put do osnivanje Košarkaškog saveza Albanije (ABA), koji je kreairan godinu dana kasnije, i koji je jako brzo postao član FIBA-e 1947. godine. Njihovi glavni ciljevi su bili da omoguće klubovima da se takmiče u nacionalnim takmičenjima, kao i da promovišu sport. Prvo državno prvenstvo u Albaniji održano je 1946. godine, a godinu dana kasnije održano je i prvo žensko prvenstvo. Godine 1951. ABA je stvorila Kup Republike, koji je bio takmičenje otvoreno za sve profesionalne i amaterske košarkaške klubove u Albaniji, a ženska i omladinska verzija takmičenja počele su 1952. Za vrijeme komunističkog režima u Albaniji održana je Nacionalna Spartakijada između 1959. i 1989. godine, gdje je košarka bila jedan od najpopularnijih sportova u cijeloj zemlji. 1999. godine ABA je održala prvi albanski košarkaški Superkup za muškarce i žene, koji se igra između pobjednika lige i kupa.
Albanija se prvi put takmičila na Evropskom prvenstvu, 1947. godine koji je održan u Pragu. U pretkolu takmičenja Albanija se plasirala u grupu D, sa Italijom, Belgijom i Egiptom. Prvu utakmicu Albanija na turniru odigrala je protiv Italije, na kojoj su doživjeli veliki poraz 15-60. U naredna dva meča, Albanija je pretrpila teške poraze od Belgije 114–11 i Egipta 19–104. U drugom kolu Albanija je igrala za pozicije između 7. i 10. mjesta. Tamo se reprezentacija borila protiv Rumunije i Austrije. U prvoj utakmici izgubili su 19-73 od Rumunije, a u drugoj su također doživjeli poraz od Austrije 27-44. U finalnoj utakmici na Evropskom prvenstvu su se suočili sa Jugoslavijom da bi odredili 13. i 14. mesto, gdje su izgubili 13-90 od Jugoslavije da bi završili na 14. mjestu od 14 timova. Tokom turnira, Albanija je zabilježila rekord (0–6), dok su u prosjeku postizali samo 17,3 poena po utakmici. Utakmica sa najviše poena je bila protiv Austrije gdje su postigli 27 poena, što je ujedno bio i meč u kojem su izgubili sa najmanjom razlikom na turniru sa 17 poena. Albanija je primala u prosjeku 80,3 poena po utakmici.
NGC 4525
NGC 4525 (također poznat kao MCG 5-30-20, PGC 41755 i UGC 7714) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 54 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Berenikina kosa. Najveći prečnik je 2,60 (41 hiljada sg) a najmanji 1,3 uglovnih minuta (20 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 13. marta 1785. godine.
Košarkaška reprezentacija Albanije
20ti vijek
Deset godina nakon njihovog debitantskog nastupa na Evropskom prvenstvu, također su nastupali i na EuroBasketu 1957. koji je bio održan u Sofiji, Bugarska. Albanija se plasirala u grupu A sa Čehoslovačkom, Jugoslavijom i Škotskom. U prvoj utakmici izgubili su 57-89 od Jugoslavije, a zatim u svom drugom meču izgubili su 71-37 od Čehoslovačke isto tako su izgubili i 65-42 od Škotske, sa tim rezultatima završili su na dnu grupe. Tokom borbe za manja mjesta na turniru, Albanija se suočila sa Turskom, Italijom, Finskom, Belgijom, Zapadnom Njemačkom, Austrijom i Škotskom. Izgubili su svih sedam utakmica, što ih je dovelo do kraja drugog nastupa na EuroBasket turniru, koji se ovaj put sastojao od 16 timova. Albanija je tokom takmičenja u prosjeku postizala 47,6 poena po utakmici, s tim da je njihov najveći broj postignutih poena bio protiv Turske u porazu 64–97. Albanija je primala u prosjeku 78,4 poena po utakmici tokom svojih deset odigranih utakmica na turniru. Uprkos boljim statistikima od onih iz 1947. godine, Albanija nije uspjela da izbori pobjedu na Evropskom prvenstvu.
NGC 4525
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Košarkaška reprezentacija Albanije
20ti vijek
Nakon nastupa na Evropskom prvenstvu 1957. godine, Albanija nije uspjela da se plasira na veliki turnira do kraja 20. vijeka. Iako je reprezentacija u brojnim prilikama pokušala da se kvalifikuje na velike turnire, uključujući i Ljetne olimpijske igre 1972. To je bio prvi put da se Albanija takmičila u kvalifikacijama za Olimpijske igre. Međutim, u svojim prvim kvalifikacijama poraženi su u sve tri utakmice koje su igrali.
21. vijek
Albanija je 2002. godine učestvovala u manjem takmičenju, Evropskom prvenstvu za male zemlje 2002. godine. Albanija je počela turnir u grupi A, gdje su na kraju postigli (2-1) rekord. Međutim, zbog razlike u bodovima, Albanija je izgubila šansu da prođe u nokaut fazu i ispala je u rundu klasifikacije. Tamo su savladali Gibraltar, ali narednu utakmicu su izgubili od Moldavije i završili turnir na šestom mjestu.