cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
DNK-krajevi
Izlizani krajevi
Termin "izlizan" koristi se zato što pogrešno usklađeni nukleotidi imaju tendenciju da izbjegnu vezivanje, tako da izgledaju slično nitima u komadu užeta koje se izlizalo.
Iako su nekomplementarne sekvence moguće i u sredini dvolančane DNK, neusklađeni regioni udaljeni od krajeva se ne nazivaju "pohabanim"/izlizanim/istrođenim.
Otkriće
Ronald W. Davis je prvi otkrio ljepljive krajeve, kao proizvod djelovanja EcoRI, restrikcije endonukleaze.
Snaga
Lepljive krajnje karike razlikuju se po svojoj stabilnosti. Slobodna energija formiranja može se izmjeriti da bi se procijenila stabilnost. Aproksimacije slobodne energije mogu se napraviti za različite sekvence iz podataka koji se odnose na krivulje termalne denaturacije oligonukleotida UV. Također predviđanja iz simulacija molekulske dinamike pokazuju da su neke ljepljive krajnje karike mnogo jače rastezane od drugih.
Capernaum (film)
Capernaum, poznat i kao Cafarnaúm ili Capharnaüm (arapski: کفرناحوم) na ekranu preveden kao Haos), je libanski dramski film snimljen 2018. godine u režiji Nadine Labaki. Scenarij i priču je napisala Labaki, zajedno sa Jihadom Hojailyem, Michelle Keserwany, Georgesom Khabbazom i Khaledom Mouzanarom. U filmu glavnu ulogu tumači sirijski dječak izbjeglica Zain Al Rafeea kao Zain El Hajj, dvanaestogodišnjak koji živi u sirotinjskim četvrtima Bejruta. Film je ispričan u formi retrospekcije, fokusirajući se na Zainov život, uključujući i njegov susret sa emigrantkinjom Rahil i njenim malim sinom Yonasom, što je sve dovelo do njegovog pokušaja da tuži svoje roditelje zbog zanemarivanja.
Film je debitovao na Kanskom filmskom festivalu 2018., gdje je izabran da se natječe za Zlatnu palmu, i osvojivši Nagradu žirija. Film je dobio 15-minutnu ovaciju nakon premijere u Cannesu 17. maja 2018. godine. Sony Pictures Classics, koji je ranije distribuirao Labakijev film Gdje idemo sada?, otkupio je prava na distribuciju za Sjevernu i Latinsku Ameriku, dok je Wild Bunch zadržao međunarodna prava.
Capernaum je dobio pohvale kritičara, s posebnom pohvalom upućenom Labakijevoj režiji, i glumačkoj izvedbi Al Rafeea kao i filmskom "dokumentarnom realizmu". Pišući osvrte za New York Times, Manohla Dargis i A. O. Scott nazvali su ga jednim od najvećih filmova 2018. godine. Na 91. dodjeli "Oscara" nominovan je u kategoriji za najbolji strani film, a na 76. dodjeli "Zlatnog globusa" bio je nominiran u istoj kategoriji. Na 24. Sarajevo Film Festivalu osvojio je Nagradu publike.
Capernaum je arapski film, sa najvišom zaradom svih vremena, nakon što je postao hit na međunarodnim kino-blagajnama sa više od 68 miliona dolara zarade širom svijeta, u odnosu na budžet od 4 miliona dolara. Njegovo najveće međunarodno tržište je bila Kina, gdje je postao iznenađujući "blockbuster" sa više od 53 miliona dolara zarade.
Aprilski paket
Aprilski paket podrazumijeva uvođenje rotacijske smjene jednog predsjednika Bosne i Hercegovine uz dvojicu potpredsjednika, za razliku od postojećeg tročlanog Predsjedništva. Također je podrazumijevao djelotvorniji rad Parlamentarne skupštine i Vijeća ministara. Međutim, prvi prijedlog ustavnih promjena nije prošao u Predstavničkom domu PS BiH 26. aprila 2006. Prijedlog su oborili Stranka za BiH Harisa Silajdžića i HDZ-a 1990 Bože Ljubića.
Capernaum (film)
Radnja
Priča se tada vraća nekoliko mjeseci prije nego što je Zain uhapšen. Zain koristi falsifikovani medicinski recept za kupovinu tramadol pilula iz više apoteka. Zain i njegova sestra Sahar kasnije razbijaju tablete u prah i skrivaju ih u odjeći, što njihova majka kasnije koristi za prodaju ovisnicima u zatvoru. Zain također radi kao dostavljač za Assada, njihovog stanodavca i vlasnika lokalne prodavnice. Jedno jutro, Zain otkriva da je Sahar počela sa menstrualnim ciklusom i pomaže joj da sakrije dokaze, vjerujući da će se morati udati za Assada ako njeni roditelji otkriju da je postala žena.
Aprilski paket
Paket se ponovo počeo spominjati u javnosti. Bakir Izetbegović je izjavio da jedino rješenje za izborni zakon BiH jeste povratak aprilskog paketa.
Capernaum (film)
Radnja
Zain planira pobjeći sa Saharom i započeti novi život. Međutim, njegove sumnje su se pokazale tačnim jer se Sahar već protiv njene volje udala za Assada prije nego što su uspjeli pobjeći. Bijesan na svoje roditelje, Zain bježi i ulazi u autobus, gdje upoznaje starijeg muškarca odjevenog u kostim "Čovjeka-pauka" koji sebe naziva "Čarobnjakom". Čovjek-pauk je izašao iz autobusa kod zabavnog parka, a Zain ga prati, te ostatak dana provodi u parku. Dok se vozao na ringišpilu, Zain vidi prekrasan zalazak sunca i počinje plakati. Kasnije, Zain upoznaje Rahil, etiopsku migrantkinju koja radi kao čistačica u parku. Ona se sažaljeva na Zaina i pristaje da mu dopusti da živi sa njom u njenoj limenoj kolibi u zamjenu da Zain čuva njenog nedokumentovanog sina Yonasa dok ona radi na poslu.
Aprilski paket
Plan reformi
Reforme predložene Aprilskim paketom najviše su se odnosile na jačanje države i efektnije funkcioniranje državnih institucija. Kao što je ranije navedeno, BiH bi imala jednog predsjednika i dva potpredsjednika koji bi se mijenjali sistemom rotacije, a birali bi se u državnom parlamentu, a ne direktno na izborima, kao do sada. Također uveo bi se sistem premijera Bosne i Hercegovine.
Capernaum (film)
Radnja
Rahilini falsifikovani migrantski dokumenti uskoro ističu i ona nema dovoljno novca da plati falsifikatoru Aspro-u za nove dokumente. Aspro nudi falsifikovanje dokumenata besplatno ako mu preda Yonasa kako bi Yonas mogao biti usvojen. Rahil odbija, uprkos Asproovim tvrdnjama da Yonasov neregistrovani status znači da nikada neće moći dobiti obrazovanje ili će biti zaposlen. Rahilini dokumenti ističu i ona je uhapšena od strane libanskih vlasti. Nakon što se nije vratila u stan, Zaina hvata panika. Prošlo je nekoliko dana, a Zain je počeo sam da se brine o Yonasu, tvrdeći da su njih dvojica braća, i ponovo počinje prodavati tramadol kako bi zaradio novac.
Jednog dana, dok je bio na sokaku, Zain upoznaje mladu djevojku po imenu Maysoun. Maysoun je izbjeglica sirijskog građanskog rata koja tvrdi da je Aspro pristao da je pošalje u Švedsku. Zain traži da i njega Aspro pošalje u Švedsku, što Aspro pristaje da uradi ako mu Zain da Yonasa. Zain se nevoljko slaže i Aspro mu kaže da će mu biti potreban neki oblik identifikacije kako bi postao izbjeglica. Zain se vraća svojim roditeljima i traži da mu daju njegov dokument kao identifikaciju, na šta mu se oni smiju i govore mu da ga nema. Odbacivši ga zbog bijega od kuće, oni ga izbacuju iz kuće, ali ne prije nego što su mu otkrili da je Sahar nedavno preminula zbog teškoća u trudnoći. Bijesan, Zain krade nož i ubada Assada. On je zatim uhapšen i osuđen na pet godina u Roumiehu.
Aprilski paket
Plan reformi
Dom naroda bi umjesto sadašnjih 15 imao 21 delegata. Međutim, taj zakonodavni organ bi mogao utjecati samo na one zakone koji se tiču vitalnog nacionalnog interesa. U suprotnom, zakon usvojen u Zastupničkom domu bi se smatrao usvojenim.
Capernaum (film)
Radnja
Dok je bio u zatvoru, Zain saznaje da je Souad trudna i planira da djetetu dadne ime Sahar. Zgrožen nedostatkom kajanja majke zbog smrti njene kćeri, on kontaktira medije i kaže da je umoran od roditelja koji zanemaruju svoju djecu i planira tužiti svoje roditelje zbog toga što i dalje imaju djecu kada se ne mogu brinuti o njima. Zain također tvrdi da Aspro ilegalno usvaja djecu i zlostavlja ih. Asproova kuća je pod racijom policije, gdje oslobađaju djecu koja se ponovo ujedinjuju sa roditeljima, uključujući Yonasa i Rahilu.
Aprilski paket
Plan reformi
Jedna od ključnih stvari u prijedlogu Aprilskog paketa je i pozicija entitetskog glasanja, zbog čega su, između ostalog, Haris Silajdžić i njegova Stranka za BiH 2006. glasali za obaranje ovog paketa reformi. Predloženo je da u Zastupničkom domu članovi ulažu najveće napore kako bi većina uključivala najmanje jednu trećinu glasova članova s teritorije svakog entiteta.
Capernaum (film)
Radnja
Zain se slika za svoju prvu ličnu kartu. Iako mu je isprva bilo teško, on se na kraju ipak uspio nasmiješiti.
Aprilski paket
Plan reformi
Ako većina ne bi uključivala jednu trećinu glasova članova s teritorije svakog entiteta, predsjednik Zastupničkog doma i njegovi zamjenici bi, radeći kao komisija, nastojali da, u roku od tri dana od dana glasanja postignu saglasnost. Ako ta nastojanja ne uspiju, odluke će biti donesene većinom onih koji su prisutni i glasaju, pod uslovom da glasovi protiv ne uključuju dvije trećine ili više članova izabranih iz svakog entiteta.
Capernaum (film)
Uloge
thumb|right|Glumačka ekipa i režiserka na Kanskom filmskom festivalu 2018.
Aprilski paket
Plan reformi
Aprilski paket je podrazumijevao da kvorum u Zastupničkom domu čini većina prisutnih te da se sve odluke donose većinom glasova prisutnih zastupnika. Izvršnu vlast u državi vodio bi premijer s ministrima iz Vijeća ministara. Nadležnosti koje su prenesene na državu mogu se vratiti nazad entitetima uz jednoglasan pristanak države i oba entiteta.
Glasanje
Za Aprilski paket 2006. godine od 42 zastupnika, glasalo je: Kako nije postojala potrebna dvotrećinska podrška za ustavne promjene, Aprilski paket je oboren.
Capernaum (film)
Kritika
Rotten Tomatoes Capernaum ima pozitivnu ocjenu od 90% na osnovu pregleda 155 kritičara kao i ocjene publike. Na Metacriticu, film ima prosječnu ocjenu 75 od 100 na osnovu recenzija 33 kritičara, što ukazuje na "općenito povoljne kritike". Na AlloCiné-u zaradio je 4.5 / 5 zvjezdica na osnovu više od 1,405 recenzija. Mnoge kritike su bile veoma pozitivne. A. O. Scott iz The New York Timesa ga je rangirao kao deveti najveći film 2018. godine, pišući "naturalizam se susreće s melodramom u ovoj mučnoj, užurbanoj priči o avanturama izgubljenog dječaka u sirotinjskim naseljima i barakama Bejruta ... Labaki odbija da izgubi iz vida bujnost, grubost i humor koji ljudi održavaju čak i u trenucima najvećeg očaja."
Nenadići
Nenadići su naseljeno mjesto u sastavu grada Krka, na ostrvu Krku, Primorsko-goranska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare općine Krk.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Nenadići su imali 157 stanovnika.
Napomena: ''Do 1971. ime je bilo Nenadić.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Nenadići je imalo 147 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Gradac (Kakanj)
Gradac je naseljeno mjesto u općini Kakanj, Bosna i Hercegovina.
Narodni evropski savez
Narodni evropski savez Bosne i Hercegovine (skr. NES BiH) jeste bosanskohercegovačka stranka koja je nastala spajanjem Stranke demokratske aktivnosti (A-SDA) i Nezavisne bosanskohercegovačke liste (NBL) 27. februara 2021. godine u Sarajevu u hotelu "Hills". Predsjednik bivše A-SDA i novi predsjednik NES-a jeste Nermin Ogrešević. NES je naslijedio jedno zastupničko mjesto u Predstavničkom domu Parlamentarne skupštine BiH, te po dva mjesta u Predstavničkom domu Parlamenta Federacije BiH i Domu naroda Parlamenta Federacije BiH koje je A-SDA osvojila na općim izborima 2018. godine.
Silova
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Velenje.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Silova je imala 191 stanovnika.
Zoganj
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Crnoj Gori nalazio se u sastavu stare općine Ulcinj.
Stanovništvo
Napomena: Ranije iskazivano pod imenom Donji Zoganj.
Jaruge
Bosna i Hercegovina:
Hrvatska:
Vinarec
mini|280px|Vinarec, bukova šuma Vinarec je naseljeno mjesto u sastavu općine Sveti Petar Orehovec, Koprivničko-križevačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Križevci.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Vinarec je imao 170 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Vinarec je imalo 217 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
ADAMTS2
Disintegrin i metaloproteinaza sa trombospondinskim motivom 2 (ADAM-TS2), znana i kao  prokolagenska I N-proteinaza  (PC I-NP)  je enzim koji je kod ljudi kodiran genom ADAMTS2.
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 1.211 aminokiselina, а molekulska težina  134.755 Da.
Gen
Gen ADAMTS2 nalazi se na dugom (q) kraku hromosoma 5 na kraju kraka, između baznih parova 178,473.473 i 178,704.934.
Funkcija
ADAMTS2 je odgovoran za obradu nekoliko tipova prokolagenskih proteina. Prokolageni su prekursori kolagena, proteina koji dodaju snagu i podršku mnogim tjelesnim tkivima. Konkretno, ovaj enzim uklanja kratki lanac aminokiselina s jednog kraja prokolagena. Ovaj korak skraćivanja neophodan je za molekule kolagena za normalno funkcioniranje i sastavljanje u vlakna izvan ćelija.
Klinički značaj
Mutacijama u genu ADAMTS2 uzrokovan je Ehlers-Danlosov sindrom, dermatosparaksni tip. Nekoliko mutacija u genu ADAMTS2 identificirano je kod ljudi s ovim sindromom. Ove mutacije uveliko smanjuju proizvodnju enzima kojeg kodira gen ADAMTS2. Prokolagen se ne može pravilno preraditi bez ovog enzima. Kao rezultat toga, kolagenske fibrile nisu pravilno sastavljene; pod mikroskopom izgledaju poput vrpci i neorganizirano. Uspješne veze ili hemijske interakcije između kolagenih vlakana također su pogođene. Ovi nedostaci slabe vezivno tkivo (tkivo koje veže i podržava tjelesne mišiće, ligamente, organe i kožu), što uzrokuje znakove i simptome poremećaja.
Hronologija historije islama (7. vijek)
'''Hronologija historije islama 7. vijeka''' obuhvata najznačajnije događaje u historiji islama tokom 7. vijeka a koji su u znatnoj mjeri uticali na historiju ljudskog roda a pogotovo značajan trag su ostavili na muslimanski svijet tj. Ummet. Hronologija nije potpuna.
Najvažniji događaji u historiji islama tokom 7. vijeka
thumb|Pogled na [[Ukbetova džamija|Ukbetovu džamiju ili Veliku džamiju u Kairuanu, izgrađenu 670. godine od strane Uqbe ibn Nafia]] Do kraja sedmog vijeka, muslimanska populacija čini 1% ukupnog svjetskog stanovništva.
Završje (Sibinj)
mini|280px|Završje, jezero Petnja Završje je naseljeno mjesto u sastavu općine Sibinj, Brodsko-posavska županija, Republika Hrvatska.
Holekalciferol
Holekalciferol (vitamin D3) je jedan od pet oblika vitamina D. To je sekosteroid, to jest, steroidna molekula s jednim otvorenim prstenom. Holekalciferol je neaktivan, a u aktivni oblik se pretvara putem dvije hidroksilacije. Prva se odvija u jetri,  druga u bubrezima kada se formira kalcitriol, čiju aktivnost  posreduje receptor vitamina D, koji je nuklearni receptor – regulator  sinteze na stotine enzima i prisutan  je u gotovo svakoj ćeliji u tijelu.
Završje (Sibinj)
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Završje je imalo 362 stanovnika.
Napomena: ''Od 1857. do 1880. te 1910. i 1931. podaci su sadržani u naselju Sibinj.''
Holekalciferol
Sinteza
Holekalciferol se tada hidroksilizira u  jetri  i postaje  kalcifediol (25-hidroksivitamin D3). Sinteza vitamina D3 se regulira u tri koraka, kako slijedi:
Završje (Sibinj)
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Završje je imalo 348 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Popis 1910.
Za sastav stanovništva na popisu 1910. godine, pogledati pod: Sibinj.
Holekalciferol
Industrijska proizvodnja
thumb|lijevo|420px|Sinteza holekalciferola Holekalciferol se industrijski proizvodi za upotrebu u multzivitaminskoj hrani i za njeno očvrčavanje. Kao farmaceutski preparat zove se holekalciferol (SAD) ili holekalciferol (međunarodno nevlasničko ime, Britanija). Proizveden je putem ultraljubičastog zračenja  7-dehidroholesterola izvađenog iz lanolin koji se nalazi u ovčijoj  vuni. Holesterol iz  masti i voska iz vune,  dobiju se alkoholnim  čišćenjem vune nakon striženja. Holesterola prolazi kroz proces od četiri koraka kako bi nastao 7-dehidroholesterol, isti spoj koji se proizvodi u koži životinja. 7-dehidroholesterol se zatim ozrači ultraljubičastim svetlom. Tokom zračenja nastaju i neki neželjeni izomeri, koji se uklanjaju raznim tehnikama, dajući smolu koja se topi na temperaturama oko sobne i obično ima moć od 25,000.000 do 30,000.000 međunarodnih jedinica po gramu.
Holekalciferol se industrijski  proizvodi i  za upotrebu za spravljanje  dodataka iz lišaja, koji su pogodni za hranu.
Skorno
Skorno je naseljeno mjesto u sastavu općine Šmartno ob Paki, regija Savinjska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazilo se u sastavu stare općine Velenje.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Skorno je imalo 207 stanovnika.
Jaruge (Sikirevci)
Jaruge su naseljeno mjesto u sastavu općine Sikirevci, Brodsko-posavska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazile su se u sastavu stare općine Slavonski Brod.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Jaruge su imale 695 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Jaruge je imalo 679 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Skorno (čvor)
Slovenija:
Svjetski kup u skijaškim skokovima 2011/2012.
Svjetski kup u skijaškim skokovima 2011/2012. bio je 33. sezona ovog takmičenja za muškarce, a prva za žene. Svjetski kup za muškarce počeo je 27. novembra 2011. u Kuusamu, a završen je 18. marta 2012. u Planici. Svjetski kup za žene počeo je 3. decembra 2011. u Lillehammeru, a završio se 9. marta 2012. u Oslu.
Titulu osvajača iz prošle sezone branio je Thomas Morgenstern.
Pojedinačno
{| border="0" cellspacing="10"
IC 3899
IC 3899 (također poznat kao PGC 1632466) je spiralna galaksija i nalazi se u sazviježđu Berenikina kosa. Prvo otkriće je napravio Charles Joseph Etienne Wolf 27. januara 1904. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Tiol
Tiol ili tiolni derivat je bilo koji spoj organskog sumpora oblika R–SH, gdje R predstavlja alkil ili drugi organski supstituent. Sama funkcionalna grupa –SH naziva se ili tiolnom ili sulfhidrilnom ili sulfanilnom grupom. Tioli su sumporni analozi alkohola (tj. sumpor zauzima mjesto kisika u hidroksilnoj grupi alkohola), a riječ je mješavina "tio-" i "alkohola", gdje je prva riječ koja potiče od grčkog θεῖον –  teion = sumpor.
Mnogi tioli imaju jake mirise nalik mirisu bijelog luka ili truhlih jaja. Tioli se koriste kao odoransi za pomoć u otkrivanju prirodnog plina (koji u čistom obliku nema mirisa), a "miris prirodnog plina" posljedica je mirisa tiola koji se koristi kao odorans. Tioli se ponekad nazivaju merkaptani. Termin "merkaptan" uveo je   William Christopher Zeise 1832, kao izvedenicu iz latinskih riječi mercurio captāns (=zarobljena živa) jer tiolna grupa (RS−) jako snažno veže se sa živinim spojev ima.
Struktura i vezanje
Tioli strukture R–SH nazivaju se alkanetioli ili alkil-tioli, u kojima je alkil grupa (R) vezana za sulfhidril grupu (SH). Tioli i alkoholi imaju sličnu povezanost. Budući da je sumpor veći element od kisika, dužine C–S veze, obično dužine oko 180 pikometara, su oko 40 pikometara duže od tipske C–O veze. Uglovi C–S–H približavaju se 90 °, dok je ugao za grupu C–O–H  tupi. U čvrstom stanju ili tečnosti, vodikova veza između pojedinih tiolnih grupa je slaba, glavna kohezijska sila je Van der Waalsova interakcija između visoko polarizirajućih dvovalentnih centara sumpora. S−H veza je mnogo slabija od O–H veze, što se odražava u njihovoj energiji disocijacije veze (BDE). Za CH3S–H BDE iznosi 366 kJ/mol, dok je za CH3O–H BDE 440 kJ/ mol.
Zbog male razlike u elektronegativnosti sumpora i vodika, S–H veza je umjereno polarna. Suprotno tome, O–H veze u hidroksilnim grupama su polarnije. Tioli imaju niži dipolni moment veze u odnosu na njihove odgovarajuće alkohole.
Nomenklatura
Postoji nekoliko načina za imenovanje alkiltiola:
Reakcije
Kao što je sumporovodik kiseliji od vode, merkaptani su kiseliji od alkohola i reagiraju s jakim bazama rastvorenim u vodi, dajući soli. Kao i natrij-sulfid, ove soli u vodenom rastvoru znatno se hidroliziraju.
RSH + NaOH  RSNa + H2O
Soli teških metala, kao soli olova, žive, bakra, kadmija i srebra, netopive su u vodi.
Rastvori natrij-hipohalogenida oksidiraju na sobnoj temperaturi merkaptane do sulfida.
2 RSH + I2 + 2 NaOH → RSSR + 2 NaI + 2 H2O
Ako se upotrebi standardna otopina joda, ova reakcija povoljna je za kvantitativno određivanje merkaptana. Lahko oksidiraju na zraku, osobito u prisustvu amonijaka.
Doktorov proces za uklanjanje neugodna mirisa benzina ovisi o reakciji merkaptana u disulfide, koji imaju slabiji miris, pomoću rastvora natrij-plumbita i male količine sumpora.
2 RSH + Na2PbO2 → Pb(SR)2 + 2 NaOH
Pb(SR)2 + S → PbS + (RS)2
PbS + 4 NaOH + 2 O2 → Na2PbO2 + Na2SO4 + 2 H2O
Doktorov rastvor može se također upotrijebiti kao dokaz sulfhidrilnu e grupe. Stvaranje crnog olovnog sulfida znak je pozitivne reakcije. Oksidacije sulfhidrilne grupe iz cisteinskog dijela proteinskih molekula u disulfidne grupe i redukcija disulfida u sulfhidril ima značajnu ulogu u biološkim procesima.
Ova reakcija obično se odvija grijanjem merkaptana ili soli, kao što je olovni merkaptid, s koncentriranom dušičnom kiselinom.
RSH + 3 [O] (HNO3) → RSO3H
Kad primarni tioli reagiraju s karbonskim kiselinama, nastaju tioesteri i voda, prije nego esteri i suporovodik.
RCOOH + HSR  RCOSR + H2O
Ova reakcija bila je osnov za pretpostavku da se, pri esterifikaciji primarnih alkohola s kiselinama, hidroksilna grupa otcjepljuje prije s kiseline nego s alkohola, što je dokazano pomoću izotopa O18.
Merkatani reagiraju također s halogenidima kiselina, dajući tioestere.
RSH + ClCOR → RSCOR + HCl
Tioli lahko reagiraju s aldehidima i ketonima uz hlorovodik ili cink-lorid, tvoreći tioacetale.
RCHO + 2 R`SH → RCH(SR`)2 + H2O
R2CO + 2 R`SH → R2C(SR`)2 + H2O
CCT7
Podjedinica proteina T-kompleksa eta je protein koji je kod ljudi kodiran genom CCT7 .
Funkcija
Ovaj gen kodira molekulski šaperon, koji je član kompleksa TRiC. Ovaj kompleks sastoji se od dva identična složena prstena, od kojih svaki sadrži osam različitih proteina. Nerazvijeni polipeptidi ulaze u središnju šupljinu kompleksa i savijaju se na način ovisan o ATP-u. Kompleks savija različite proteine, uključujući aktin i tubulin. Za ovaj gen pronađene su alternativne transkripcijske spojne varijante koje kodiraju različite izoforme, ali do danas su okarakterizirane samo dvije od njih.
Interakcije
Dokazano je da CCT7 međusobno reagiraju sa PPP4C.
Glipikan 5
Heparan sulfatni proteoglikani na površini ćelije, sastoje se od proteinskog jezgra povezanog s membranom, supstituirane s promjenjivim brojem lanaca heparan-sulfata. Članovi glipikano povezane proteoglikanske porodice membrana (GRIPS) sadrže jezgreni protein usidren u citoplazmatsku membranu, preko veze glikozil-fosfatidilinositola. Ovi proteini mogu imati ulogu u kontroli diobe ćelija i regulaciji rasta.
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 572  aminokiseline, a molekulska težina   63.707 Da.
C: Cistein D: Asparaginska kiselina E: Glutaminska kiselina F: Fenilalanin G: Glicin H: Histidin I: Izoleucin K: Lizin L: Leucin M: Metionin N: Asparagin P: Prolin Q: Glutamin R: Arginin S: Serin T: Treonin V: Valin W: Triptofan Y: Tirozin
Kosići
Kosići (ćir. Косићи, ) su naseljeno mjesto u sastavu općine Ulcinj, Crna Gora.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Crnoj Gori nalazili su se u sastavu stare općine Ulcinj.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine Kosići su imali 306 stanovnika.
Popis 2011.
Napomena: Oznaka Z predstavlja zaštićen podatak.
Voljavec Riječki
Voljavec Riječki je naseljeno mjesto u sastavu općine Sveti Petar Orehovec, Koprivničko-križevačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Križevci.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Voljavec Riječki je imao 29 stanovnika.
Napomena: ''Do 1900. iskazivano pod imenom Voljavec.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Voljavec Riječki je imalo 35 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Trepljasta ćelija
Trepljaste ćelije su senzorni receptori i slušni sistem i vestibulski sistem u ušima svih kičmenjaka i u organu bočne linije riba. Putem mehanotransdukcije, trepljaste ćelije otkrivaju kretanje u svom okruženju.
U sisara, slušne trepljaste ćelije nalaze se unutar spirale Cortijevog organa na tankoj bazilarnoj membrani u pužnici unutrašnjeg uha. Ime su dobili po čupercima stereocilija, zvanim snopovi cilija i koji strše iz apikalne površine ćelije, u tekućinom ispunjeni pužnični kanal. U svakoj ćeliji ima od 50 do 100 stereocilija, kada su čvrsto zbijene i smanjuju brojnost što su dalje udaljene od kinocilija. Snopovi cilija (treplji) raspoređeni su kao kruti stubovi koji se kreću u podnožju, kao odgovor na podražaje primijenjene na vrhovima.
Sisarske pužnične treplje imaju dva anatomski i funkcionalno različita tipa, poznata kao vanjske i unutrašnje trepljaste ćelije. Oštećenje ovih ćelija rezultira smanjenom osjetljivošću sluha, a budući da se trepljaste ćelije unutrašnjeg uha ne mogu regenerirati, ovo oštećenje je trajno. Međutim, drugi organizmi, poput često proučavanih zebrica i ptica imaju trepljaste ćelije koje se mogu regenerirati. Ljudska pužnica sadrži oko 3.500 unutrašnjih i 12.000 vanjskih trepljastih ćelija po rođenju.
Vanjske trepljaste ćelije mehanički pojačavaju zvuk niske razine koji ulazi u pužnicu. Pojačanje može biti pokrenuto kretanjem snopova njihovih treplji ili pokretom ćelija pomoću električnog pogona. Ova takozvana somatska elektromotornost pojačava zvuk kod svih kopnenih kičmenjaka. Na to utiče mehanizam zatvaranja mehaničkih senzornih ionskih kanala na vrhovima snopova treplji. Unutrašnje trepljaste ćelije. u tekućinama pužnice, pretvaraju zvučne vibracije u električne signale koji se zatim prenose putem slušnog živca do centra za sluh moždanog stabla i do slušnog korteksa.
Unutrašnje trepljaste ćelije – od zvučnog do nervnog signala
Otklon stereocilija trepljaste ćelije otvara mehanički zatvoreni ionski kanal koji dopušta male, pozitivno nabijenim ionima (prvenstveno kalija i kalcija) ulazak u ćeliju. Za razliku od mnogih drugih električno aktivnih ćelija, sama trepljasta ćelija ne aktivira akcijski potencijal. Umjesto toga, priliv pozitivnih iona iz endolimfe u skaliranom mediju depolarizira ćeliju, što rezultira receptorskim potencijalom. Ovaj receptorski potencijal otvara kalcijski kanal s naponom; ioni kalcija zatim ulaze u ćeliju i pokreću oslobađanje neurotransmitera na baznom kraju ćelije. Neurotransmiteri difundiraju kroz uski prostor između trepljaste ćelije i živčanog završetka, gdje se zatim vežu za receptore i tako pokreću akcijske potencijale u živcu. Na ovaj način mehanički zvučni signal pretvara se u električni nervni signal. Repolarizacija trepljastih ćelija vrši se na poseban način. Perilimfa u scala tympani ima vrlo nisku koncentraciju pozitivnih iona. Elektrohemijski gradijent dovodi do toga da pozitivni ioni teku kroz kanale do perilimfe.
Trepljaste ćelije stalno propuštaju Ca2+. Ovo isticanje uzrokuje tonijsko oslobađanje neurotransmitera u sinapse. Smatra se da je to oslobađanje ono što omogućuje trepljastim ćelijama da reagiraju tako brzo, kao odgovor na mehaničke podražaje. Brzina ćelijske reakcije također može biti posljedica činjenice da može povećati količinu oslobađanja neurotransmitera, kao odgovor na promjenu od samo 100 μV u membranskom potencijalu.
Vanjske trepljaste ćelije – akustička pretpojačala
U vanjskim trepljastim ćelijama sisara, različit receptorski potencijal pretvara se u aktivne vibracije sćelijskog tijela. Ova mehanička reakcija na električne signale naziva se somatska elektromotornost; pokreće varijacije u dužini ćelije, sinhronizovano sa dolaznim zvučnim signalom i obezbeđuje mehaničko pojačavanje povratnom vezom do putujućeg talasa.
Učinak ovog sistema je da nelinearno pojača tihe zvukove više od jačih, tako da se širok raspon zvučnih pritisaka može smanjiti na mnogo manji raspon pomaka treplji. Ovo svojstvo pojačanja naziva se pužnično pojačalo.
Molekulska biologija trepljastih ćelija posljednjih je godina vidno je napredovala, identificirajući motorni protein (prestin) koji je u osnovi somatske elektromotornosti u vanjskim trepljastim ćelijama. Pokazalo se da Prestinova funkcija ovisi o signaliziranju hloridnog kanala i da je ugrožena uobičajenim morskim pesticidom tributiltinom. Budući da se ova klasa zagađivača biokoncentrata nalazi u lancu ishrane, učinak je izražen kod vodenih morskih predatora kao što su orke i kutovi zubani.
Trnjani (Doboj)
Trnjani su naseljeno mjesto u gradu Doboju, Bosna i Hercegovina.
Košljoribe
Ogromna većina riba upravo spada u košljoribe, pa je ovo izuzetno raznolika i velika grupa koja se sastoji od 45 redova, više od 435 porodica i 28.000 vrsta. To je najveća danas postojeća klasa kičmenjaka.
Košljoribe su podijeljene u ribe zrakoperke (Actinopterygii) i resoperke (Sarcopterygii). Najstariji poznati fosili koštanih riba oko potiču od prije oko 420 miliona godina; prije oko milion godina, živjele su tranzicijski oblici, čiji zubi imali svojstva koja su bila između zuba redova ajkula i košljoriba.
Košljoribe se mogu porediti sa u pravim teleostomima. U paleontologiji, ovi termini su sinonimi. U ihtiologiji, razlika je u tome što euteleostomi predstavljaju kategoriju kladističkog viđenja, koje uključuje kopnene tetrapode (četveronošce) koji su se razvili iz riba resoperki, dok Osteichthyes uključuju samo ribe.
Osobenosti
mini|lijevo|Guiyu oneiros – najranija poznata košljoriba, koja je živjela tokom [[Silur|kasnog silura, prije oko 419 miliona godina. ]]
Košljoribe karakteriše relativno stabilan obrazac kranijskih kostju i ukorijenjen, medijalno ubačen donjevilični mišić. Glava i grudni pojas su prekriveni velikim kožnim kostima. Očne jabučice je podržan sklerotskim prstenom od četiri male kosti, ali ova karakteristika je kod mnogih današnjih vrsta izgubljena ili modificirana. Lavirint u unutrašnjeg uha sadrži velike otolite. Lobanja ili neurokranij je često je pukotinom ili udubinom (fissura) podijeljena u prednju (anteriornu) i stražnju (posteriornu) sekciju. Rane košljoribe su imale jednostavna pluća (mjehure s obje strane jednjaka) koja su im pomagala da dišu u vodi sa malom količinom kisika, odnosno blatu. Kod mnogih košljoriba ovi dodaci su se razvili u plivaći mjehur, koji omogućuje organizmu održavanje neutralnu ravnotežu između potapanja i plutanja. (Pluća vodozemaca, gmizavaca, ptica i sisara su naslijeđena od njihovih predaka košljoriba.) Oni nemaju zrake peraja, ali umjesto toga peraje su podržane lepidotrihijama (koštani zraci peraja). Također imaju škržni poklopac (operkulum), što im pomaže da dišu, bez potrebe da plivaju. Košljoribe nemaju plakoidne krljušti. Tijelo je obloženo sluznim žlijezdama. Većina ima glatke i, poput crijepa, preklapajuće ganoidne, cikloidne ili ktenoidne krljušti.
Biologija
mini|300px|Uopćena vanjska obilježja košljoriba 1 – [[škrge|Škržni poklopac 2 – Bočna linija 3 – Leđno peraje 4 – Masno peraje 5 – Rep 6 – Repno peraje 7 – Podrepno (analno) peraje 8 – Svjetleći organi 9 – Trbušno peraje 10 – Grudno peraje]] mini|250px|[[Potočna pastrmka je ovilježavajuća vrsta izvorišnih (salmonidnih) tokova bosanskohercegovačkih rijeka i potoka.]] mini|250px|Izvorišna(salmondna) zona [[BiH|bosanskohercegovačkih rijeka, nizvodno prelazi u zonu mrene.]] mini|250px|[[Klijenovi su među najučestalijim ribama bosanskohercegovačkih voda i obilježavaju ciprinidnu zonu (šaranolikih riba).]] mini|250px|Pri ušćima manjih [[BiH|bosanskogercegovačkih rijeka u veće, zona je grgeča, a u delti Neretve – zona jegulje.]] mini|250px|[[Jegulja]]
Sve košljoribe imaju škrge. Za većinu su to njihov jedini ili glavni organ disanja. Dvodihalice (Dipnoa) i druge košljoribe su sposobne za disanje na pluća ili prokrvljeni plovni mjehur. Ostale vrste mogu disati kroz kožu, crijeva, i / ili želudac.
Košljoribe su su primitivna ektotermne (hladnokrvne), što znači da njihova tjelesna temperatura ovisi o temperaturi vode. Međutim, neki predstavnici porodice Scombridae, kao što su sabljarke i tune su dostigle različite razine endotermije. Kada je riječ o načinu ishrane, mogu imati bilo koji tip heterotrofnosti: svaštojedi, mesojedi, biljojedi ili detritivori.
Neka košljoribe su hermafroditi, a za jedan broj je dokazna partenogeneza (razviće bez oplodnje). Oplodnja je obično vanjska, ali može biti unutrašnja. Začeće i razvoj su obično oviparni (jajima), ali mogu biti ovoviviparni, ili viviparni (živorodni). Iako, nakon rođenja, obično nema roditeljske brige, prije rođenja roditelji mogu sakriti, stražariti ili maskirati legla jaja. Morski konjići su zanimljivi i po tome što mužjaci prolaze kroz jedan oblik "trudnoće", kada jaja deponiraju u ventralnoj torbici pomoću ženke.
Oblik
Neke košljoribe morfološki sasvim oblikom odstupaju od osnovnog (tzv. ribolikog) oblika tijela. U tom pogledu, najilustrativniji su primjeri predstavnika reda Pleuronectiformes (plosnatice), u koji spada i porodica listova (Soleidae). Tokom ontogeneze, ribolike larve ovih riba prelaze na bočni način života, koji postaje njihova "donja strana". Oko i prsno peraja te strane su evolucijski "premješteni" na gornju stranu. Time ove ribe gube dvobočnu simetriju.
Pripadnici nekih drugih porodica, kao što su Antennariidae, Synanceiidae i Solegnathinae, brojnim izraslinama mijenjaju osnovne tjelesne konture, da bi se prikrili od predatora ili da namame plijen. Molovi otvorenog (pelagijala (Molidae) su viši nego što su dugi, a nemaju trbušno ni repno peraje, pa izgledaju kao "plivajuća glava", kako ih ponekad i nazivaju.
Koža
Koža košljoriba ima dva sloja. Gornji sloj – epiderma – nalazi se oko krljušti i ima sluzne žlijezde sa obilnim lučenjem. Sluz smanjuje otpor vode, a služi i kao zaštita životinje jer ima baktericidna svojstva. U endodermu se nalaze pigmentne ćelije čija funkcija određuje boju ribe. Pored toga, ovdje nastaju i krljušti koje su jedno od najuočljivijih obilježja riba, ali ih nemaju sve. Prema obliku, krljušti mogu biti cikloidne (okruglaste), ktenoidne (češljaste), plakoidne (zubaste) i ganoidne (pravokutne ili romboidne). Neke košljoribe uopće nemaju krljušti, ali su prekrivene sluzi.
Kostur
Skelet košljoriba se sastoji od kosti, a kod primitivnih vrsta dijelom još i od hrskavice. Lobanju čini neurokranij, a škržni kostur sastavljen je od četiri škržna luka od kojih se prednji razvio u donju vilicu.
Kičma je povezana s lobanjom, a pršljenovi u trupnom pojasu nose rebra. Cijelom dužinom pršljenovi, na leđnoj strani, imaju trnaste nastavke, a u repu i na trbušnoj. Između mišića, košljoribe često imaju tzv. "riblje kosti", koje ne čini koštano, nego okoštalo vezivno tkivo. Za upravljanje i pokretanje ove ribe koriste peraja, koja su, osim masnih (kod pastrmolikih vrsta (Salmoniformes), te Characiformes i Siluriformes (somovi), ojačane koštanim šipčicama. Grudno i trbušnaperaja su parna i povezana su s kičmom. u ramenom odnosno karlicakarličnom pojasu. Neparna, leđno, repno i podrepno peraje povezana su s kičmom tankim šipčicama ili zrakama. Neke vrste, kao pastrmke i somovi, naprimjer, između leđnog i repnog, imaju masno peraje, koje nema kostur, ali može biti ojačano rožnatom masom.
Mišići
Kod košljoriba si mišići diferencirani na trupne i repne. Mišići trupa dijele se na pojedine segmente čiji broj najčešće odgovara broju kičmenih pršljenova, ali ne uvijek. Tako mol (Mola mola) ima 16 mišićnih segmenata, dok ih zmijolika Nemichthys scolopaceus ima više od 600.
Krvotok i disanje
Košljoribe imaju zatvoreni krvotok s jednostavnim srcem, u kojem su po jedne pretkomora i jedna komor, smještene blizu škrga. Srce potiskuje vensku krv u škrge koje se sastoje od škržnih listića, finih kožnih nabora i resica, koje su prokrvljene vrlo velikim brojem kapilara neposredno ispod površine. Svojom velikom površinom, škrge iz vode preuzimaju otopljeni kisik i prenose ga ga dalje u krvotok. Stupanj efikasnosti škrga je vrlo visok, jer preuzimaju do 70% raspoloživog kisika. To vjerojatno počiva na nasuprotnom strujanju vode kroz škrge, kao i visokom afinitetu ribljeg hemoglobina prema kisiku. Škržne otvore zatvaraju rožnati škržni poklopci. Međutim, ovaj vid snabdijevanja riba kisikom nije jedini. Neke od košljoriba imaju i drugačije ili dodatne načine disanja. One koje žive, manje ili više, amfibijski, kao primjerice, one iz roda Periopthalmus mogu preuzeti kisik iz zraka, preko kože. Neke vrste imaju razvijenu i sposobnost disanja ždrijelom. Gutaju zrak, a zatim, u vrlo dobro prokrvljenom ždrijelu, dolazi do izmjene gasova. Neke ribe (podred labirintnjača (Anabantoidei) preuzimaju kisik i iz zraka, koristeći izrasline u području glave. Ribe kod kojih je riblji mjehur još povezan sa ždrijelom (kao kod Lepisosteidae), za disanje koriste i mjehur. Kod predstavnika porodice Polypteridae i reda Dipnoi (dvodihalice) ždrijelne izrasline su razvile funkciju pluća.
Riblji mjehur
mini|240px|Riblji mjehur [[crvenperka|crvenperke]] Kod većine košljoriba, riblji mjehur regulira specifičnu težinu, tako da mogu plutati ili vrlo polahko ponirati prema dnu, ne koristeći pritom peraja. Ovaj organ je evoluirao iz izrasline na gornjoj strani ždrijela. Mjehur može, kao kod šarana (Ciprinidae), biti još uvijek povezan sa ždrijelom ili, kao kod grgečki (Perciformes), tvoriti komore koje su od njega odvojene. Za reguliranje specifične težine, gasovi (kisik, ugljik-dioksid, dušik), iz krvi u mjehur, ulaze kroz plinsku žlijezdu ili preko veze sa ždrijelom (ductus pneumaticus). Za pražnjenje mjehura, plinovi ponovo izlaze preko veze sa ždrijelom ili se ponovo vraćaju u krv, preko jako prokrvljenog dijela mjehura (oval). Hrskavičave ribe, ali i neke košljoribe, koje žive u bentosu ili su izuzetno dobri plivači, nemaju riblji mjehur pa – ako se ne kreću – tonu na dno.
Nervni sistem i čula
Nervni sistem košljoriba je jednostavan; mozak je malen, a veliki mozak nema koru. Ribe imaju dobro razvijeno čulo mirisa, a nosna i usna šupljina su odvojene. Uši su građene od mjehurića koji su ispunjenog tekućinom, a kod nekih vrsta su pokretljivim košćicama povezani s zračnim mjehurom. Građa unutrašnjeg uha je vrlo slična ljudskoj. Ušni mjehur je ispunjen tečnosti, u kojoj se nalaze otoliti, čije pomjeranje mehanički nadražuje čulne ćelije. Većina riba registrira zvuk i ispod 1 (kHz), dok neke vrste sa osobitim strukturama poboljšavaju čujnost do oko 5 ili više kHz. Oči im imaju vrlo jako leće, fokusirano na blizinu. Vide i ultraljubičastu svjetlost. Čulo dodira je posebno dobro razvijeno kod pridnenih (bentoskih) riba. Koža gornjih usana i brci bogati su receptorima koji reagiraju na mehanički dodir. Ribe imaju još jedan čulni organ, često nazvan i "šestim čulom". To je bočna linija koja se obično pruža lateralnom sredinom tijela, gotovo cijelom njegovom dužinom. Sastoji se od niza udubljenja u koži, u kojima se nalaze čulne ćelije sa dlačicama, koje svojim pomicanjem reagiraju na promjenu vodenih strujanja (dinamičko čulo).
Ekologija
Životni postori riba kategoriziraju se po dva glavna kriterija. Jedan je medij u kojem žive, a koji je u većini slučajeva isključiv. To su slane i slatke vode. Rijetki su primjeri vrsta koje tokom života mijenjaju svoj dominantni okoliš. Drugi kriterij po kojem se životni prostor pojedinih vrsta također dijeli, jest položaj po vertikali vodenog stuba, tj. dubinskoj poziciji na kojoj provode veći dio ili gotovo sav svoj život.
Okeani
Svjetska mora pokrivaju oko 70% Zemljine površine, što ih čini najvećim životnim prostorom. Košljoribe koje žive u gornjem sloj, do dubine od 200 metara, čine samo nešto više od 1% svih vrsta. U tom dijelu morskih ekosistema žive uglavnom vrste iz porodica skuša (Scombridae) i lastavica-poletuša (Exocoetidae). Slijedećih 5% ovih riba žive pelagijalno, na dubini većoj od 200 metara. To su većim dijelom ribe iz reda sleđevki Clupeiformes (sleđevi) i porodice Myctophidae. Najviše morskih košljoriba glavninom se zadržava u blizini obala. U hladnim obalnim vodama žive uglavnom mehkušice (Gadidae), jegulje (Anguillidae), bodeljke (Scorpaenidae) i ribe iz podreda babica. Ovaj životni prostor nastanjuje više od 5% vrsta košljoriba. Te vode su veoma bogate hranom, pa se ribe javljaju u vrlo velikim jatima, što ove ekosisteme čini i veoma važnim ribolovnim područjima.
Zbog svojih raznovrsnih ekoloških niša, obale tropskih mora, u područjima koralnih grebenova i šuma mangrova, nastanjuje oko 40% svih u morskih vrsta košljoriba pa je to vrstama najbogatije okruženje. Najzastupljenije su vrste riba iz reda grgeča, podreda pravih grgeča, glavoča i babica. Pored toga, na obalama toplih mora živi i veliki broj vrsta jegulja (Anguilliformes).
Poseban životni prostor u okeanima je pridneno područje dubokih mora i kontinentalnih pragova, gdje živi nešto više od 6% vrsta košljoriba. To su ekosistemi pogodni za predstavnike vrsta iz redova, odnosno porodica Marcrouidae, Ophidiiformes, Zoarcidae, Anguilliformes i Scorpaeniformes.
Slatke vode
Iako je udio slatkih voda u ukupnoj količini vode na Zemlji samo 2,6% do 3%, u rijekama, potocima i jezerima, od ukupnog broja vrsta košljoriba, u njima ih živi oko 40%. Prostorna izoliranost i velike razlike u životnim, kao što su sastav dna, temperatura, brzina toka, sezone, količina otopljenog kisika, tvrdoća vode i PH vrednost doveli su do pojave velikog broja prilagodbi vrsta na date komplekse ekoloških faktora. Većina, od oko 6.000 slatkovodnih vrsta košljoriba su šaranolike (Cypriniformes), somovi (Siluriformes) i Characiformes koje s malobrojnijim vrstama redova Gymnotiformes i Gonorynchiformes čine takson Ostariophysi. Prema rasprostranjenosti vrsta ovog taksona vidljivo je da su evoluirale u vrijeme dok su još svi kontinenti, osim Australije (gdje ih nema), bili jedinstvena kopnena masa. Vrlo rano su se odvojili od sleđeva s kojima su imali zajedničke pretke. Oni spadaju u kategoriju primarnih slatkovodnih riba. Nakon ostariofiza, među slatkovodnim ribama najznačajnija je porodica Ciclidae. One dominiraju slatkovodnom faunom istočnoafričkih srednjeameričkih jezerskih ekosistema, ali i u Zapadno Africi, Južnoj Americi, Madagaskaru i Južnoj Indiji.
Plivanje
Kao i ogromna većina ostalih riba, i koštunjače se kreću podešenim bočnim savijanjem tijela, skupa sa repnim perajem, koje istovremeno služi i za kormilarenje. Prilikom kretanja, veliku prednost imaju ribe aerodinamičnog oblika, koje se, zahvaljujući tome i snazi mišića, postižu i neočekivane brzine. Ipak, i u tom pogledu postoje iznimake. Tako se ribe iz porodica Labridae (usnače) i hirurga (Acanthuridae) kreću pretežno pomoću prsnih peraja, dok repno koriste samo za usmjeravanje.
Razmnožavanje
mini|250px|[[Apogon leptacanthus – vrsta koja jaja i mlade čuva u ustima.]] Organi za razmnožavanje košljoriba nalaze se kod bočno iznad crijeva. Kod većine, oplodnja se odvija bez parenja. Umjesto toga, ženkina ikra i mužjakovA "mliječ" (sjeme) polažu se, gotovo istovremeno, na isto mjesto u vodu ili na dno. Pri tome se, od vrste do vrste, broj položenih jajašaca ekstremno razlikuje. Dok ženke nekih vrsta polažu milione jajašaca, dotle one vrkoje vode brigu o leglu rijetko polažu više od par stotina (kao koljuške (Gasterosteidae), koje ih polože oko stotinu). Vrste koje brinu o leglu, obavljaju to na mnogo različitih načina. Kod onih koje koje se mrijeste na otvorenom, ženka polaže jajašca na biljke (šaran, npr.) ili drugi čvrti materijal, a mužjak ih zatim oplodi. Kod vrsta koje brinu o leglu u pećinama ili nekom sličnom, djelimice zatvorenom prostoru, ženka pričvršćuje jajašca za strop. Nakon izlaska („izvale“) iz jaja, larve provode veći dio vremena na listovima ili u jamicama, dok ne potroše sav žumanjak koji je ostao u prirasloj vitelusnoj kesici, tokom izvale. Nakon toga, roditelji, na smjenu ili samo jedan od njih, najčešće mužjak, vode larve i čuvaju granice revira. Ako veći dio mladih zbog nečega i strada, može se dogoditi da roditelji pojedu preživjele larve i odmah nastave novim ciklusom podizanja legla.
Kod nekih vrsta riba evoluirao je i osobujan oblik brige o potomstvu, u kojem se jaja, a poslije i larve čuvaju u ustima, tako da majka uzima oplođena jajašca u usta i nakon pojave larvi, pušta ih napolje. Tu briga ne prestaje, jer u slučaju opasnosti, larve se skrivaju natrag u majčina usta. Synodontis multipunctatus odlikuje reprodukcijsko ponašanje koje je slično ttv. „parazitiranju gnijezda“ kod nekih vrsta ptica: kao kukavica, npr., jaja ostavljaju uz jaja ribe - domaćina. Ženka – domaćin ih uzima u svoja usta i brine o njima kao i o svojima. Kako se larve parazitirajuće vrste ranije izvale od larvi domaćina, pojedu jaja ili larve ribe - domaćina. Koža riba iz roda Symphysodon, nakon izvale larvi, luči sekret koji larve uzimaju kao prvu hranu. U labirintnjača, na površini vode, mužjaci među algama, naprave "gnijezdo" od pjene i tjeraju ženku da u njega položi jajašca. Tada, svojim tijelom obuhvataju ženku i okrenu na leđa, tako da jajašca otplivaaju prema gnijezdu na površini. Nakon toga, mužjak otjera ženku i sam brine o leglu, čuvajući ga od grabljivaca. Kad se larve izvale, prestaje briga mužjaka o potomstvu.
Neke košljoribe, naročito morski grgeči, nemaju genetički određen spol, a postoje i one koje su dobar dio života jednog spola, a u starijim uzrastima prelaze na drugi. Spolnost se također ispoljava i tek pri susretu s partnerom, ili u određenim uvjetima okruženja, a može se mijenjati više puta. Postoje i košljoribe koje imaju organe za parenje, kao živorodne vrste roda Poeciliidae. Nakon unutartjelesne oplodnje, ženka rađa žive mladunce.
Klasifikacija
Tradiciijski, košljoribe se smatraju razredom, prepoznata po plivaćem mjehuru, samo tri para škržnih lukova, skrivenih iza koštanog škržnog poklopca (operkul) i pretežno koštani skelet. U okviru ove klasifikacijskog sistema, Osteichthyes su parafiletska grupa u odnosu na kopnene kičmenjake kao zajedničkog pretka svih Osteichthyes i tetrapoda. Najveća potklasa je Actinopterygii (zrakoperke)koja je monofiletska, ali uz uključivanje manje potklasa Sarcopterygii' i Osteichthyes koje su parafiletske. To je dovelo do alternative rivalske klasifikacije, podijelivši Osteichthyes u dvije pune klase. Paradoksalno, Sarcopterygii se prema ovom planu smatraju monofiletskim, jer uključuju četiri klase tetrapoda. Većina košljoriba pripada zrakoperkama (Actinopterygii); postoji samo osam današnjih vrsta resoperki (Sarcopterygii), uključujući i dvodihalice i celakante.
Filogenija
<!---->
Primjeri
Okeanska sunčanica je najveća košljoribe u svijetu, dok je najduži kralj haringa, tip veslaste ribe. Uzorci okeanske sunčanice su uočeni od 3,3 m dužine i težine do 2303 kg. Ostale vrlo velike košljoribe uključuju atlantskog plavog merlina, kod koga su neki snimljeni primjerci bili veći od 820 kg, a crni merlin, neke vrste jesetri, kao i džinovska škarpina i pacifička golijat škrpina mogu premašiti 300 kg. Nasuprot tome, patuljasti gobiji mjere oko 15 mm. Arapaima gigas je najkrupnija slatkovodna košljoriba. Najveća košljoriba ikada bila je Leedsichthys, čiji su patuljci beluga jesetre, okeske škarpine i sve druge gigantske košljoribe koje danas žive.