cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Aphex Twin
Cheetah i Collapse (2016–danas)
Na zvaničnom sajtu Aphex Twina 5. juna 2017. pojavio se neobjašnjeni vremenski brojač. Dana 20. juna 2017. otkriveno je da je u pitanju bilo odbrojavanje do otvaranja nove internetske trgovine. Trgovina sadrži oko pola njegovih albuma, svaki s neobjavljenim bonus numerama od kojih su neke već bile prethodno objavljene na SoundCloudu. Trgovina sadrži i zvaničnu, produženu verziju albuma koji je bio objavljen tokom njegovog nastupa na Field Dayju, kao i album koji dokumentira njegov intervju s Tatsuyom Takashijem, bivšim inženjerom Korga. Na trgovinskom forumu James je izjavio da se trenutno bavi kompiliranjem ambijentalnih pjesama iz svog ranog muzičkog perioda kako bi ih objavio pod imenom "Selected Ambient Works 1.5" (to bi djelo samo djelimično bilo slično istoimenom spisku za reprodukciju koji je objavio 2015). Kompilacija bi trebala biti objavljena u digitalnoj i vinilnoj verziji.
Logotip Aphex Twina pojavio se 28. jula 2018. u podzemnoj željeznici na zidovima stanice Elephant and Castle u južnom Londonu, na zidu u središtu Torina i pokraj prodavnice albuma Amoeba Music na Sunset Boulevardu. Ove su iznenadne pojave logotipa potakle govorkanja o mogućoj objavi novog albuma. Dana 7. augusta 2018. potvrđeno je da će novi EP, Collapse, biti objavljen 14. septembra 2018. Naziv EP-a prvi je put objavljen 5. augusta u nejasnoj izjavi za štampu koja je bila napisana na lošem engleskom jeziku te je bila vizualno distorzirana istom trodimenzionalnom slikom koja je bila objavljena u Londonu, Torinu i Hollywoodu.
Muzički spot za EP Collapse prvobitno je trebao biti prikazan na Adult Swimu, ali je na posljetku otkazan jer je pao Hardingov test. Umjesto toga zvanični muzički spot za pjesmu "T69 Collapse" objavljen je na YouTubeu.
Muzički stil
U intervjuu s časopisom Space Age Bachelor koji se odvio u septembru 1997, James je izjavio da je komponirao ambijentalnu muziku već kao trinaestogodišnjak, imao "više od stotinu sati" neobjavljene muzike i da je izumio softver za kombiniranje muzike koji su činili algoritamski procesi koji automatski stvaraju ritam i melodiju. U istom je intervjuu tvrdio da je iskusio sinesteziju i uvrstio lucidne snove u svoje skladbe. U intervjuu sa Simonom Reynoldsom iz 1993. James je tvrdio da je namjeran nedostatak sna uticao na njegova djela.
Jamesova diskografska kuća Rephlex Records, čiji je bio vlasnik s Grantom Wilson-Claridgeom, 1991. stvorila je izraz "braindance" kako bi opisala muziku Aphex Twina. Prema riječima kuće: "Braindance je žanr koji obuhvata najbolje elemente svih žanrova, naprimjer tradicionalne, klasične, elektroničke, popularne, savremene, industrijalne i ambijentalne muzike, hip-hopa, electra, housea, techna, breakbeata, hardcorea, ragga, garagea, drum and bassa itd." U recenziji za Astrobotnijin album Parts 1, 2 & 3 koji je objavio Rephlex, Pitchforkov je recenzent 2002. izjavio:
The Guardian je 2001. komentirao da su Jamesovi muzički preci Karlheinz Stockhausen, John Cage, Kraftwerk, Brian Eno i Derrick May. James je objavio Music from the BBC Radiophonic Workshop, kompilaciju muzike koju su snimili pioniri BBC Radiophonic Workshopa (među kojima je bila i Delia Derbyshire), pokazujući tako i svoje druge uticaje. Iako je rekao "da baš i ne voli rock & roll", poštuje Led Zeppelin (kao izvor "odličnih ritmova") i Pink Floyd (zbog njegove psihodelične muzike).
Imidž i pseudonimi
Jamesovo lice, cereće ili iskrivljeno, tematika je naslovnica njegovih albuma, muzičkih spotova i pjesama. Prema njegovim riječima takav motiv je započeo kao odgovor producentima techno muzike koji su skrivali svoje identitete:
Naslovnica albuma ...I Care Because You Do prikazuje sliku Jamesa, a naslovnica Richard D. James Albuma sadrži fotografiju njegova lica u krupnom planu. Njegovo lice umetnuto je na tijela drugih ljudi u muzičkim spotovima pjesama "Come to Daddy" i "Windowlicker". Pri kraju druge pjesme na singlu "Windowlicker" (poznatoj kao "Equation") nalazi se steganogram fotografije Jamesova lica koji se može otkriti spektrogramom. Druga je slika Jamesa i saradnika Toma Jenkinsona uvrštena (u SSTV-formatu) u tekst treće pjesme na albumu 2 Remixes by AFX, "Bonus High Frequency Sounds". Za neka djela se koristio i vlastitom fotografijom te je tako i zaslužan za omot albuma Selected Ambient Works Volume II.
Ekvivalentni sadržaj karbona
Ekvivalentni sadržaj karbona čelične legure odnosi se na metod mjerenja maksimalne tvrdoće i zavarivosti legure, na osnovu hemijskog sastava te legure. Veće koncentracije karbona i drugih legirajućih elemenata, kao što su mangan, hrom, silicij, molibden, vanadijum, bakar i nikl, povećavaju tvrodoć, a smanjuju sposobnost zavarivosti materijala. Svaki od ovih materijala nastoji uticati na tvrdoću i zavarivost čelika na različite načine, što se može iskoristiti kao metod upoređivanja kako bi se prosudila razlika u tvrdoći između dvije legure sastavljene od različitih materijala. Ekvivalentni sadržaj karbona je najčešće koristen standardni metod, međutim, postoje i drugi, kao što su ekvivalentni sadržaj nikla i ekvivalentni sadržaj hroma (obično se koristi zajedno sa Schaeffler-Delongovim dijagramom, kada se smatra preciznijim za mjerenje zavarivosti). Najčešća formula, koja se koristi za izračunavanje ekvivalentnog sadržaja karbona, glasi:
Aphex Twin
Imidž i pseudonimi
James je snimao albume pod imenima AFX, Blue Calx, Bradley Strider, The Universal Indicator, Brian Tregaskin, Caustic Window, The, Smojphace, GAK, Karen Tregaskin, Martin Tressider, PBoD (Phonic Boy on Dope), Polygon Window, Power-Pill, Q-Chastic, Dice Man, The Tuss i Soit-P.P. U intervjuu iz 1997. James je komentirao razlike između radova koji su bili objavljeni pod različitim imenima, govoreći da "nema neke velike teorije. To su samo stvari za koje osjećam da bi ih bilo dobro napraviti u određeno vrijeme i zaista ne znam zašto. Izaberem pjesme za određene stvari i samo to činim. Ne znam šta to znači".
Richard D. James je u intervjuu iz 2001. komentirao dvosmislenu prirodu svojih djela i nagađanja koji okružuju mnogobrojne anonimne muzičare koji se bave elektroničkom muzikom: "Puno ljudi misli da je sve elektroničko moje. Pripisuje mi se toliko puno stvari da je to nevjerovatno. Praktički sam svako, pretpostavljam – svako i niko".
Uticaj i nasljeđe
Njegova pjesma "#5" s albuma Selected Ambient Works Volume II iz 1994. bila je usporena i tako je nastala pjesma "City of Lost Angels". Ova verzija pjesme našla se u videoigri Fallout 1 koju je 1997. objavio Interplay Entertainment. Pišući za The Guardian 2001, novinar Paul Lester opisao je Jamesa "najinventivnijom i najuticajnijom osobom u savremenoj elektroničkoj muzici".
Ekvivalentni sadržaj karbona
Dobijeni koeficijent ekvivalnetnog sadržaja karbona dozvoljava nam da leguru kategorišemo zajedno sa ostalim ugljičnim čelicima, gdje možemo uporediti njihovoe osobine tvrdoće i zavarivosti.
Aphex Twin
Uticaj i nasljeđe
Thomas Bangalter iz grupe Daft Punk 2007. je naveo Aphex Twina (naročito "Windowlicker") kao uticaj na drugi album dueta, Discovery. Bangalter je izjavio da mu se pjesma svidjela jer "nije velika klupska stvar, ali nije ni opuštena, tiha".
Thom Yorke, frontmen grupe Radiohead, 2013. je izjavio da je Aphex Twin njegov najveći muzički uzor, govoreći: "Aphex mi je otvorio vrata u novi svijet u kojem nije bilo moje jebene električne gitare ... Mrzio sam svu muziku koja je tada okruživala Radiohead, bila je potpuno jebeno besmislena. Mrzio sam pomamu za Britpopom i ono što se događalo u Americi, ali Aphex je bio tako prekrasan, a skoro smo i vršnjaci." Iako je uticao na Radiohead, pogotovo na njegovom albumu Kid A, ne želi ići na turneju s njim: "Ne bih nastupao s njima jer mi se ne sviđaju."
Mike Edwards iz grupe Jesus Jones, govoreći o objavi albuma Perverse početkom 1993, naveo je Jamesa kao muzički uticaj. Godine 2005. Alarm Will Sound objavio je album Acoustica: Alarm Will Sound Performs Aphex Twin, koji se sastojao od akustičnih aranžmana Jamesovih elektroničkih pjesama.
Komorni orkestar London Sinfonietta izveo je prilagođene verzije pjesama Aphex Twina 2006. John Frusciante, bivši gitarist Red Hot Chili Peppersa, izjavio je da je Aphex Twin "najbolja stvar nakon rezanog kruha", a njegova djela Outsides i PBX Funicular Intaglio Zone prikazuju Jamesov uticaj.
Minimalistički kompozitor Steve Reich, čiju je pjesmu "Pendulum Music" James remiksao, hvalio je Jamesa i njegov rad.
James je 2011. premijerno izveo nove pjesme s Radioheadovim gitaristom i kompozitorom Jonnyjem Greenwoodom u saradnji s poljskim kompozitorom Krzysztofom Pendereckim. Animator David Firth u većinu svojih radova stavlja Jamesovu muziku.
Časopis FACT Magazine 2012. je u svom spisku najboljih sto albuma iz 1990-ih postavio Selected Ambient Works 85-92 na prvo mjesto.
U junu 2014. Answer Code Request (Patrick Gräser) u paragrafu "Uticaji" na sajtu Ransom Note komentirao je da je James "producent koji ga uvijek inspirira". Gräser se okoristio pjesmom "Analogue Bubblebath 1" kako bi oprimjerio Jamesov uticaj: "Pretpostavljam da ga njegova opsjednutost vlastitom muzikom čini tako briljantnim."
Skrillex je u decembru 2015. spomenuo da "je neke od njegovih omiljenih pjesma stvorio Aphex Twin".
Privatni život
James je sebe u intervjuu s Guardianom opisao ovako: "Ja sam samo jedan iritantan, lažljiv, crvenokos dječak iz Cornwalla kojeg je trebalo zatvoriti u neku instituciju za preodgajanje mladih. Samo sam uspio pobjeći i pridobiti ljude muzikom."
U intervjuu s FACT-om 2010. James je otkrio da je živio u Škotskoj nakon što se preselio iz Londona – prema FACT-ovim riječima "opjevao je vrline" svoje nove rezidencije. Od 2014. živi u Škotskoj sa svoja dva sina – iz svog prvog braka – i svojom drugom suprugom, ruskom studenticom umjetnosti.
Podosoje (Bileća)
Podosoje su naseljeno mjesto u općini Bileća, Bosna i Hercegovina.
Pulski filmski festival
mini|Festivalski crveni tepih 2021. Festival igranog filma u Puli najstariji jugoslavenski i hrvatski filmski festival koji se od 1954. godine održava jednom godišnje u rimskom amfiteatru poznatom kao pulska Arena.
Historija
Kad je utemeljen 1954. godine nazvan je jednostavno Filmskim festivalom da bi već 1958. godine počeo nositi naziv Festival jugoslavenskog filma, te je ubrzo postao najvažniji nacionalni filmski festival u SFR Jugoslaviji. Tokom sljedećih desetljeća festival je stekao značajno međunarodno priznanje zajedno s jugoslavenskom filmskom industrijom koja je nastavila napredovati od 1960-ih. Mnoge filmske produkcijske kompanije ubrzo su zatim osnovane diljem bivše Jugoslavije, pa je industrija stvarala oko 20 novih igranih filmova za nacionalnu distribuciju svake godine. Ovi su se filmovi takmičili za brojne nagrade na festivalu budući da su kategorije nagrada i koncept festivala modelirani prema Akademijinim nagradama, Unatoč svemu festival je često služio kao lansirno mjesto za nove filmove prije nego što su prikazivani u kinima širom zemlje, pa je tako za razliku od Akademijinih nagrada festival obično označavao početak nove sezone za filmaše, a ne njen kraj.
Godine 1991. festival je otkazan zbog početka rata i s njim povezanog raspada Jugoslavije. Festival je ponovo pokrenut 1992. godine kada je preimenovan u Filmski festival u Puli. Od 1961. godine do tada nosio je službeni naziv Festival jugoslavenskog igranog filma u Puli. Izdanje iz 1992. godine također je bilo prvo koje je u potpunosti posvećeno hrvatskim filmovima, pošto je jedinstvena jugoslavenska filmska industrija nestala zajedno s bivšom državom.
Godine 1995. ponovo je preimenovan i nazvan Festival hrvatskog filma kako bi se sada naglasio isključivo hrvatski karakter. Ipak, kako se hrvatska filmska industrija pokazala nedovoljno produktivnom sa samo nekoliko novih naslova koji su stvarani svake godine, popularnost festivala brzo je nestala. Kako bi se to ispravilo, festival je otvoren za strane filmove po prvi put u svojoj historiji 2001. godine, te je ponovo preimenovan u Festival hrvatskog i evropskog filma. Od tada do danas, osim prikazivanja hrvatskih filmskih ostvarenja, festival redovno nudi međunarodni program kao i mnoge jedinstvene tematske programe i retrospektive.
Nagrade
Nacionalni takmičarski program
Ocjenjivački sud može dodijeliti još tri posebne Zlatne Arene:
Međunarodni natjecateljski program
Ostale kategorije
Poznati gosti
Osobe koji su posjetile festival tokom njegovog jugoslavenskog razdoblja uključuju Orsona Wellesa, Sophiju Loren, Sama Peckinpaha, Richarda Burtona, Elizabeth Taylor, Yula Brynnera i mnoge druge.
Od 1992. glumci poput Johna Malkovicha, Ralpha Fiennesa, Bena Kingsleyja, Jeremyja Ironsa, reditelja Phillipa Noycea i Jiříja Menzela te producenata poput Branka Lustiga prisustvovali su festivalu.
Putniković
mini|280px|Putniković, rimokatolička crkva "Sv. Ana" Putniković je naseljeno mjesto u sastavu općine Ston, Dubrovačko-neretvanska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Dubrovnik.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2021. godine, Putniković je imao 90 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Putniković je imalo 160 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Milenij
Milenij ili tisućljeće je vremenski interval koji traje 10 vijekova odnosno 1 000 godina.
Izraz se danas najčešće koristi u kalendarima za označavanje tačno određenih perioda vremena koji započinju s 1. godinom.
S obzirom na to da u većini kalendara ne postoji nulta godina, ponekad može doći do zabune oko toga kada milenijum počinje, odnosno završava. Najsvježiji primjer je 2000. godina, koju se u svijetu slavilo kao početak novog milenijuma, iako bi, po aritmetičkim kriterijima, početak milenija trebala označiti 2001. godina.
Uz izraz milenijum se vezuju razni vjerski pokreti poznati pod zajedničkim nazivom milenarizam, odnosno hilijazam.
IC 2173
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
NGC 2363
NGC 2363 (također poznat kao HII in NGC 2366, MCG 12-7-39, PGC 93088 i UGC 3847) je dio galaksije i nalazi se u sazviježđu Žirafa. Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 3. decembra 1788. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Spodnja Senica
mini|280px|Spodnja Senica, seoske kuće Spodnja Senica je naseljeno mjesto u sastavu općine Medvode, regija Srednja Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu grada Ljubljane, odn. stare općine Šiška.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Spodnja Senica je imala 378 stanovnika.
Dragan Opančić
Dragan Opančić je pijanist i pedagog. Rođen je u Sarajevu gdje je završio Srednju muzičku školu, te tri godine Muzičke akademije (klavirski odsjek).
Kao stipendista Ministarstva za kulturu Republike Austrije odlazi iz Bosne i Hercegovine da bi nastavio studij na visokim školama za muziku u Beču i Grazu (odsjeci: klavir-koncertni i klavirska pedagogija) decembra 1994.
Iako je 1995. dobio stipendiju za Mannes College u New Yorku dobija, odlučuje se za studij u Austriji.
Profesori kod koji je učio su: Angeline Pap, Zorana Jančića, Nede Stanković, Borisa Kraljevića, Carmen Graf, Elze Kolodin i Markusa Schirmera. Pohađao je Majstorske radionice pijanista/profesora: Rudolf Kehrer, David Wild, Marc Ponthus, Witalij Margulis, Edith Picht-Axenfeld i Lazar Berman.
Svirao je u raznim zemljama kao što su Bosna i Hercegovina, Hrvatska, Holandija, Austrija, Španija, Crna Gora, Njemačka i SAD.
Na Muzičkoj akademiji u Sarajevu predaje klavir-solo, solo sa orkestrom i kao kamerni muzičar.
Halil Tikveša
Halil Tikveša (rođen u Šurmancima 1935. godine ) je bosanskohercegovački likovni umjetnik i grafičar. Završio je Školu za primjenjenu umjetnost u Sarajevu 1955. Diplomirao je 1961. na Akademiji likovnih umjetnosti u Beogradu i magistrirao 1964. godine.
Od 1976. do odlaska u penziju (2000. godine) radio je kao profesor za predmet grafika-crtanje na Akademiji umjetnosti u Novom Sadu.
Od 2001. do 2010. bio je gostujući profesor na Akademiji likovnih umjetnosti u Sarajevu.
Od 2013. godine je u statusu profesora emeritusa Univerziteta u Novom Sadu.
Bradford (1968. i 1982.), Lugano (1968), Pariz (1968), Sao Paolo (1969), Berlin (1970), Aleksandrija (1970), Fredrikstad (1980. i 1982.), Biela (1973. i 1983.), Ivaskila (1975), Hajdelberg (1979), Bon Skur (1982), Citadela (1979), Ljubljana (1971,1973,1975,1977,1981,1985,1987.), Ankara (1986), Kjoto (1987), Nju Delhi (1988)...
Dobitnik je više od 25 nagrada. Živi i radi u Beogradu, Sarajevu i Blacama.
Djela
U novije vrijeme je radio zapažene cikluse sa motivima razrušenih hercegovačkih gradova Mostara, Stoca i Počitelja.
Grafički listovi:
Erik Satie
Alfred Éric Leslie Satie (Honfleur, 17. maj 1866. - Pariz, 1. juli 1925.), francuski kompozitor i pijanist. U javnosti je poznatiji po pseudonimu Erik Satie, kojeg koristi od 1884., kada komponuje svoje prvo djelo.
Satie je 1887. predstavljen kao gimnopedist, nedugo prije nego je komponovao svoje najpoznatije djelo - Gymnopédies. Kasnije je sam sebe prozvao "fonometrografom" ili "fonometričarom" (što doslovno znači osoba koja mjeri zvuk), te je preferirao taj naziv nego naziv "muzičar". Taj naziv je sam odabrao 1911. kada je u knjizi o savremenim francuskim kompozitorima nazvan "nespretnim, ali suptilnim tehničarem".
Osim što se bavio muzikom, Satie je iza sebe ostavio znatan broj publikacija, pišući za raznovrsne časopise, od dadaističkog časopisa 391, pa do američkog Vanity Fair. Iako se tokom kasnijeg života hvalio kako je sva svoja djela potpisao svojim imenom, postoje indicije da je krajem 19. vijeka koristio i pseudonime Virginie Lebeau i François de Paule.
Satie se, kao jedna od najraznovrsnijih muzičkih ličnosti 20. vijeka, smatra pretečom avangarde, minimalizma i teatra apsurda.
Proljetni trougao
mini| Proljetni trougao s Arkturom, Spikom i Regulom plus (maj 2017 ) [[Jupiterom i, slučajno, Mjesecom . Linija između Spike i Regulusa gotovo predstavlja ekliptiku, put Sunca i planeta. ]] Proljetni trougao je astronomski asterizam koji uključuje zamišljeni trokut nacrtan na nebeskoj sferi sa svojim definirajućim vrhovima na Arcturusu, Spiki i Regulu. Ovaj trokut povezuje sazviježđe Volara, Djevice i Lava. Nalazi se na jugoistočnom nebu sjeverne hemisfere između marta i maja.
Ove zvijezde tvore dijelove većeg proljetnog asterizma zvanog Proljeni veliki dijamant zajedno s zvijezdom Cor Carol.
Medakovo
Medakovo je naseljeno mjesto u općini Tešanj, Bosna i Hercegovina. Naselje Medakovo se prostire od Trebačkog brda do Šija i brda Novog Sela. Nepoznato je kada je ovo selo moglo nastati, ali prema predanju nastalo je sredinom 19. vijeka. Za vrijeme Osmanlijskog carstva naselje je bilo grupa imanja i njiva i kroz njega je prolazio glavni put do Tešnja iz tadašnjih okolnih naselja. Kroz Medakovo prolazi glavna cesta do industrijalne zone Bukva i Tešnja. MZ Medakovo posjeduje društveni dom koji nije u upotrebi.
Historija
Prostor Medakova je bio naseljen već prije skoro hiljadu godina. Medakovo se nalazi neposredno u blizini prahistorijskog nalazišta na Trebačkom brdu čime postoji mogućnost da je ovo područje bilo naseljeno i u doba prahistorije. U Medakovu se nalazi izvorište Kraljevac koje bilo u posjedu bosanske kraljevske porodice Kotromanići. Prvo naselje na području Medakova bili su Križanovići koji si pripadali mjestu Bukva. Tokom turske vladavine u blizini sela nalazilo se selo Čifluk što je značilo feudalni posjed pa tako da je moguće da je i Medakovo bilo posjed. Mjesna zajednica Medakovo podignuta je u 19. vijeku tokom Austro-Ugarske vladavine, a iz tog perioda ostao je mlin na rijeci Tešanjci. Najveće naseljavanje ovih teritorija počinje početkom 20. vijeka emigracijom iz susjednih sela Šije i Trepče. U drugom svjetskom ratu u Medokovu nije bilo velike štete, ali je bilo zatvorenika kao što su Ago Ćostović i Lazić Petar koji su bili zatvorenici Jasenovca. za Tokom ratnih dešavanja Medakovo nije uopšte bilo izloženo napadima osim granata koje su padale. Nakon rata dolazi novi val naseljavanja izbjeglica iz Doboja i Teslića. Medakovo ima dvije važne prometnice, a to su Medakov-Šije koje skraćuju put za oko 30 kilometara i Doboj Tešanj. Medakovo je uključeno i u projekat autoputa Koridor 5c.
Zaseoci
Zaseoci i mahale u naselju Medakovo su:
Bogomolje
U Medakovu postoje džamija i kapela u zaseoku Križanovići. Prva džamija je sagrađena 1912. godine, a na temelju iste 1970. godine sagrađena je nova džamija. Rekonstrukcija džamije obavljena je 2001. i 2008. godine.
Institucije
U Medakovu se nalazi škola do devetog razreda, a to je Osnovna škola "9. septembar" Medakovo sa područnom školom do petog razreda čija se zgrada nalazi u Trepču. Škola je izgrađena šedzdesetih godina prošlog vijeka i nju pohađaju đaci iz Trepča (od petog do devetog razreda), Novog Sela, Dubalj i Medakova.
Imunodeficijencija
Imunodeficiencija ili imunokompromis je stanje organizma u kojem je sposobnost imunskog sistema da se bori protiv zarazne bolesti i karcinoma ugrožena ili potpuno odsutna. Većina slučajeva imunodeficijencije stiče se ("sekundarno") zbog vanjskih faktora koji utiču na imunski sistem pacijenta. Primjeri ovih vanjskih faktora uključuju infekciju HIV-om i uvjete života, kao što je prehrana. U kliničkom okruženju, imunosupresija nekim lijekovima, poput steroida, može biti ili štetni učinak ili namjeravana svrha liječenja. Primjeri takve upotrebe su u presađivanju organa hirurgiji kao mjeri protiv odbacivanja i kod pacijenata koji pate od preaktivnog imunskog sistema, kao u autoimunim bolestima. Neki ljudi su rođeni s urođenim defektima u imunskom sistemu ili primarno imununodeficijentni. Za osobu koja ima imunodeficijiju bilo koje vrste, kaže se da je imunski oslabljena. Osoba sa oslabljenim imunskim sistemom može biti posebno ranjiva na oportunu infekciju, pored normalnih infekcija koje mogu uticati na svakoga. Imunodeficiencija također smanjuje imunosupresiju carcinoma, u kojoj imunski sistem skenira tjelesne ćelije i ubija neoplazmatske.
Prema pogođenoj komponenti
U stvarnosti, imunodeficijencija često pogađa više komponenti, sa zapaženim primjerima koji uključuju tešku kombiniranu imunodeficijenciju (koja je primarna) i sindrom stečene imunske deficijencije (koji je sekundaran).
Primarna ili sekundarna
Razlikovanje između primarnih i sekundarnih imunodeficijencija temelji se na tome da li uzrok potiče iz samog imunskog sistema ili je, pak, posljedica nedostatka potporne komponente u njemu ili vanjskog istog opadajućeg faktora.
Primarna imunodeficiencija
Brojne rijetke bolesti imaju pojačanu osjetljivost na infekcije, od djetinjstva nadalje. Primarna imunodeficijencija je također poznata kao urođena imunodeficijencija. Mnogi od ovih poremećaja su nasljedni i autosomno recesivni ili  X-vezani. Postoji preko 95 prepoznatih sindroma primarne imunodeficijencije; oni su obično grupirani po dijelu imunološkog sistema koji ne radi, poput limfocita ili granulocita.
Liječenje primarnih imunodeficijencija ovisi o prirodi oštećenja i može uključivati infuziju antitijela, dugotrajne antibiotike i (u nekim slučajevima) transplantacija matičnih ćelija. Karakteristike nedostajućih i / ili oslabljenih funkcija antitijela mogu biti povezane sa bolestima kao što su agammaglobulinemija povezana sa X-hromosomom i uobičajeno promjenjivom imunošću.
Secundarne imunodeficiencije
Sekundarne imunodeficijencije, poznate i kao stečene imunodeficijencije, mogu biti rezultat različitih imunosupresivnih uzroka, naprimjer, neuhranjenost, starenje, određenih lijekova (npr., hemoterapija, antireumatski lijek koji modificira bolesti, imunosupresivni lijekovi nakon presađivanja organa, glukokortikoidi i toksini iz okoline poput žive i drugi teški metali, pesticidi i petrohemikalije poput stirena, diklorobenzen, ksilena i etilfenola. Za lijekove se pojam imunosupresija uglavnom odnosi i na korisne i na potencijalno štetne efekte smanjenja funkcije imunskog sistema, dok se izraz imunodeficijencija uglavnom odnosi samo na štetni učinak povećanog rizika za infekciju. Mnoge specifične bolesti direktno ili indirektno uzrokuju imunosupresiju. To uključuje mnoge vrste karcinoma, posebno onih koštane srži i krvnih ćelija (leukemija, limfomi, multipli mijelom) i određene hronične infekcije. Imunodeficijencija je takođe zaštitni znak sindroma stečene imunodeficijencije (AIDS), uzrokovanog virusom humane imunodeficijencije (HIV). HIV direktno inficira mali broj ćelija-pomagača, a također indirektno narušava druge reakcije imunskog sistema.
Pušenje, alkoholizam i zloupotreba droga takođe smanjuju imunski odgovor.
Imunodeficijencija i autoimunost
Postoji veliki broj sindroma imunodeficijencije koji predstavljaju kliničke i laboratorijske karakteristike autoimunosti. Smanjena sposobnost imunskog sistema da očisti infekcije kod ovih bolesnika može biti odgovorna za izazivanje autoimunosti stalnom aktivacijom imunskog sistema.
Uzroci
Uzrok imunodeficijencije varira ovisno o prirodi poremećaja. Može biti genetički ili stečen zbog neuhranjenosti i loših sanitarnih uvjeta. Samo za neke genetičke uzroke tačno su poznati odgovorni geni.
Liječenje
Dostupni tretman uključuje dva načina: liječenje infekcija i jačanje imunskog sistema. Prevencija varijante Pneumocystis pneumonia upotrebom trimetoprim / sulfametoksazola korisna je kod imunokompromitiranih. U ranim pedesetim godinama prošlog stoljeća imunoglobulin (Ig) su ljekari koristili za liječenje pacijenata sa primarnom imunodeficijencijom intramuskularnim injekcijama. Zamjenska terapija Ig je infuzija koja se može davati ili subkutano ili intravenski, što rezultira višim nivoom Ig u trajanju od tri do četiri sedmice, mada to ovisi o svakom pacijentu.
Prognoza
Prognoza u velikoj mjeri ovisi o prirodi i ozbiljnosti stanja. Neki nedostaci uzrokuju ranu smrtnost (prije prve dobi), drugi sa ili čak bez liječenja su doživotna stanja koja uzrokuju malu smrtnost ili morbiditet. Novije tehnologije transplantacije matičnih ćelija mogu dovesti do genskog liječenja, oslabiti i fatalni genetički imunski nedostatak. Prognoza stečenih imunskih nedostataka ovisi o izbjegavanju ili liječenju uzročnika ili stanja (poput AIDS-a).
Kostarika
Kostarika je zemlja u Srednjoj Americi, koja se graniči sa Nikaragvom na sjeveru, i Panamom na jugu. Kostarika na španskom znači "bogata obala". Od građanskog rata 1948. Kostarika je, za razliku od većine srednjoameričkih zemalja, bila pošteđena političkog nasilja. Zemlja je od tada poznata kao država bez vojske, jer je ona ukinuta nakon građanskog rata.
Historija
Prvi Evropljanin koji je kročio na tlo Kostarike je Kristofor Kolumbo 1502. Do tada je Kostarika bila područje koje se nalazilo između velikih civilizacija Južne Amerike i meksičkog područja. Kostariku je osvojila Španija tokom 17. vijeka i tako je postala najjužnija provincija Nove Španije. Zemlja je tada bila izuzetno siromašna, a i sam guverner je bio primoran da sadi povrće kako bi preživio.
Kostarika je 1821. zajedno sa drugim srednjoameričkim zemljama proglasila svoju nezavisnost od Španije. Nakon kraćeg perioda pod meksičkim carstvom, Kostarika je 1823. postala dio ujedinjenih centralnoameričkih država, da bi konačno postala nezavisna 1838. godine.
Danas je Kostarika još uvijek uglavnom poljoprivredna zemlja, ali ima i razvijen turizam.
Provincije, kantoni i distrikti
desno|250px|mini|Provinces of Costa Rica.
Kostarika se sastoji od sedam provincija, koje su podijeljene na 81 kanton ("cantón" na španskom, množina "cantones"), kojim upravlja načelnik. Načelnici se biraju demokratskim potem svake četiri godine od strane ljudi iz svakog koantona. Provincijalne legislature ne posotije. Kantoni se opet dijela na distrikte (distritos). Provnicije su:
Propanska baklja
Propanske baklje se često koriste kod lemljenih bakarnih vodenih cijevi. Može se koristiti i u zavarivanju pri niskim temperaturama, kao i kod tvrdog lemljenja različitih metalnih dijelova.
Vanjski linkovi
https://web.archive.org/web/20120517113944/http://www.brighthub.com/engineering/mechanical/articles/15235.aspx
Ibrahim Kajan
Ibrahim Kajan je bosanskohercegovački književnik.
Nakon školovanja u rodnom Mostaru diplomirao je na Pedagoškoj akademiji u Dubrovniku i Fakultetu za defektologiju u Zagrebu, u kojem je nastanjen od 1969. Magistrirao je i doktorirao na Fakultetu humanističkih nauka Univerziteta "Džemal Bijedić" u Mostaru. Radio je u Zagrebu kao lektor, bibliotekar, urednik časopisa itd. Akademsku godinu 1989-90. proveo je na naučnom istraživanju u Ankari i Istanbulu. Od 1992. glavni je urednik časopisa "Behar", pokrenutog u KDB "Preporod" (Hrvatska), čiji je osnivač i predsjednik (1991-2001).
NGC 1024
NGC 1024 (također poznat kao Arp 333, IRAS 02365+1037, MCG 2-7-20, PGC 10048 i UGC 2142) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 162 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Ovan. Najveći prečnik je 3,90 (184 hiljade sg) a najmanji 1,5 uglovnih minuta (71 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 18. septembra 1786. godine.
Ibrahim Kajan
Radio Zagreb emitirao je 5 njegovih radiodrama, od kojih je jedna za djecu, a Radio FBiH "Katarinu Kosaču – Posljednju večeru", koja je doživjela 2 scenske postavke: prvo ju je na scenu postavio Mostarski teatar mladih (2003) u režiji Seada Đulića i Tanje Miletić-Oručević, a potom kultno sarajevsko pozorište SARTR, u režiji Gradimira Gojera.
NGC 1024
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Ibrahim Kajan
Od 2001. godine radio je kao pomoćnik ministra za kulturu u Ministarstvu prosvjete, nauke, kulture i sporta HNK, a potom kao profesor na mostarskom Fakultetu humanističkih nauka, gdje je jedno vrijeme bio i vršilac dužnosti dekana.
Spodnje Gameljne
mini|280px|Spodnje Gameljne, rimokatolička crkva "Sv. Lenart" Spodnje Gameljne su naseljeno mjesto u sastavu gradske općine Ljubljana, regija Srednja Slovenija, Slovenija.
Ibrahim Kajan
Član Društva pisaca Bosne i Hercegovine i Društva hrvatskih pisaca; član P.E.N. Centra Bosne i Hercegovine; Dopisni član Bosansko-hercegovačko-američke akademije nauka i umjetnosti (BHAAAS), USA (2015.).
Spodnje Gameljne
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu grada Ljubljane, odn. stare općine Šiška.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2021. godine, Spodnje Gameljne su imale 610 stanovnika.
IC 514
IC 514 (također poznat kao PGC 24119) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 509 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Vodena zmija. Najveći prečnik je 0,30 (44 hiljade sg) a najmanji 0,2 uglovnih minuta (30 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Stephane Javelle 2. marta 1893. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Sparagovići
Sparagovići su naseljeno mjesto u sastavu općine Ston, Dubrovačko-neretvanska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare općine Dubrovnik.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2021. godine, Sparagovići su imali 104 stanovnika.
Napomena: ''U 1857., 1890., 1900. i 1948. iskazano pod imenom Sparagović. Od 1890. do 1971. sadrži podatke za bivše naselje Marići koje je 1900. i 1910. te od 1948. do 1971. iskazivano kao naselje.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Sparagovići je imalo 151 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Jan Charouz
Jan Charouz (Prag, 17. juli 1987) je češki vozač Formule 1.
Potpuni popis rezultata u F1
(key) (Utrke u boldu označuju najbolju startnu poziciju) (Utrke u italicu označuju najbrži krug utrke) * Sezona u toku
Vran
Vran je planina u Bosni i Hercegovini čiji je najviši vrh Veliki Vran visok 2074 m. Nalazi se istočno od Tomislavgrada, na pola puta do Jablanice. Planina se nalazi južno od Ramskog jezera, i ima tri vrha viša od 2000 m: Ovdje se nalazi i pećina Propala, koja je poznata po tome da se u njoj snijeg i led preko cijele godine zadržavaju.
Ima pogled na tri jezera: Ramsko, Buško, koja su vještačka, te prirodno Blidinje jezero.
Dino Fahrudin Avdibegović
Dino Fahrudin Avdibegović, bosanskohercegovački pjesnik i pisac, rođen je 1. jula 1976. godine u Bosanskom Šamcu.
Od 1999. godine objavljivao pripovjetke i članke u BH Novinama, listu bosanske dijaspore.
Objavljivao pjesme, pripovijetke i eseje za danske literarne časopise "Kornblomst" i "Valmuer".
Živi u Vejleu, Danska.
Preraca
Preraca je naseljeno mjesto u općini Bileća, Bosna i Hercegovina.
Helena Mikołajczyk
Helena Mikołajczyk  rođena 22. maja 1968. u Mszani Dolni, je nekadašnja poljska biatlonka.
Olimpijske igre
Helena Mikołajczyk je samo jednom nastupila na Zimskim olimpijskim igrama i to na ZOI 1994. Najbolji joj je rezultat bilo 52-o mjesto u utrci na 15 km na igrama u Lillehammeru 1994. godine, kada je sa 7:38.2 min i sedam promašaja bila sporija od kanadske biatlonke Myriam Bédard. U štafetnim takmičenjima najbolji joj je plasman bio na ZOI 1994, kada je sa Annom Stera-Kustucz, Agatom Suszka i Halinom Pitoń osvojila 11-o mjesto iza ruske štafete u sastavu: Nadežda Talanova, Natalija Snitina, Luiza Noskova i Anfisa Rezcova.
Svjetski kup
Prvi nastup Helene Mikołajczyk u Svjetskom kupu bio je u sezoni 1990/91. Na prvom nastupu u njemačkom Oberhofu 31. januara 1991. godine osvojila je zadnje 43-o mjesto u utrci na 15 km sa četrnaest promašaja i zaostatkom od 19:58.0 min u odnosu na pobjednicu Myriam Bédard. Najbolji rezultati su joj: 30-o mjesto 16. januara 1993. u utrci na 7,5 km u sezoni 1992/93. u italijanskom Antholzu; te sedmo mjesto u štafeti u sezoni 1993/94. sa Zofijom Kiełpińskom, Halinom Pitoń i Sylwijom Szelest. Nije pobijedila ni u jednoj utrci.
Hadrijan
Hadrijan (Publije Aelije Hadrijan August; 24. januar 76. - 10. juli 138.) bio je rimski car od 117. do 138. godine. Poznat je po izgradnji Hadrijanovog zida, hrama Venere i Rome, serapeuma u Aleksandriji te obnovi Rimskog panteona. Zbog velike humanosti i izgradnje smatra se trećim od pet dobrih careva.
Rođen je u Italiki kod Santiponca (u današnjoj Španiji) u hispano-rimskoj porodici. Rođak njegovog oca i njegov prethodnik Trajan ga je prije svoje smrti zvanično proglasio svojim nasljednikom. Tokom vladavine, Hadrijan je otputovao u skoro svaku pokrajinu carstva. Kao vatreni obožavalac antičke Grčke, on je izgradnjom mnogobrojnih hramova od Atine stvorio kulturnu prijestolnicu carstva. Koristio je svoj odnos sa grčkim ljubavnikom Antinojem kako bi podvukao svoj filhelenizam, što je dovelo do uspostavljanja jednog od najpopularnijih kultova antičkih vremena. Provodio je puno vremena među vojskom; nosio je vojnu odjeću, jeo i spavao sa vojnicima.
Vuk Vukoslavić
Vuk Vukoslavić, bosanski velikaš iz roda Hrvatinića, sin Vukoslava Hrvatinića. U povelji bana Stjepana II datiranoj 1351. godinom, vidi se da je Vuk 1325. učestvovao na banovoj strani u borbama protiv kneza Nelipca, koji je bio zaposjeo banov grad Visući na Cetini. Vuk je Nelipcu oteo Triljski Brod, što je pomoglo Stjepanu II Kotromaniću da vrati izgubljeni grad. Vuk se ponovo istakao 1329. godine kada je Bosna bila u otvorenom ratu sa Srbijom, a ban s vojskom prodro u Polimlje. Tada je Vuk banu Stjepanu II spasio život ustupivši mu svoga konja. Vuk je stekao zasluge i 1350. kada je car Dušan provalio s vojskom u Bosnu i zauzeo banov grad Novi, koji je potom ban povratio uz Vukovu pomoć. Za te zasluge ban je 1351. Vuku i njegovu bratu Pavlu potvrdio baštinske zemlje u župama Banici i Vrbanji. Poslije se Vuk više ne spominje.
Zelenkovac
Zelenkovac je planinsko izletište u Bosni i Hercegovini koje se nalazi pored sela Podrašnica (opština Mrkonjić Grad). Udaljeno je oko 70 km jugozapadno od Banja Luke i leži na nadmorskoj visini od 880 m.
Na potoku je prije nekoliko vijekova izgrađeno petnaestak vodenica, a jednu od njih proširio i preuredio u svoj atelje likovni umjetnik Borislav Janković. U aprilu 2002. godine ovo mjesto je dobilo status ekološke zone.
Na Zelenkovcu je izgrađeno nekoliko drvenih mlinova, kućica, bungalova, klupa i drvenih mostića, a posjetiocima se nudi i domaća hrana pripremljena na ognjištu.
Mario Čerkez
Mario Čerkez (Rijeka, Vitez, 27. marta 1959.), bosanskohercegovački Hrvat, zapovjednik Viteške brigade Hrvatskog vijeća odbrane (HVO) od njenog osnivanja 1992. do kraja maja 1993., te u vrijeme kad je HDZ BiH/HVO preuzeo općinske funkcije u općini Vitez. Zbog ratnih zločina u Hrvatsko-bošnjačkom sukobu, Međunarodni krivični sud za bivšu Jugoslaviju (ICTY) osudio ga je na 6 godina zatvora.
Suđenje u Haagu
1995. ICTY je podignuo optužnicu protiv Čerkeza koji se predao 1997. Pred sudskim vijećem se očitovao da nije kriv ni po jednoj tački optužbe. Suđenje je započelo 12. aprila 1999., a izvođenje dokaza i izlaganje strana završeno je 15. decembra 2000: zasjedalo se 240 dana. Svjedočio je ukupno 241 svjedok, od kojih 122 za tužilaštvo, 117 za odbranu, a dva su svjedočila kao svjedoci suda. Tužilaštvo je podnijelo 30 transkripata iskaza svjedoka iz drugih predmeta pred Međunarodnim sudom. Odbrana je podnijela 53 afidavita i 10 transkripata. Predano je 4665 dokaznih predmeta, od kojih je 2721 predala optužba, a 1643 odbrana.
Proglašen je krivim zbog progona na političkoj, rasnoj ili vjerskoj osnovi; zatvaranje; protivpravno zatvaranje civila (zločin protiv čovječnosti) Sudsko vijeće je zaključilo da Mario Čerkez snosi individualnu kaznenu odgovornost za zatvaranje i protivpravno zatvaranje bošnjačkih civila u kino-dvorani u Vitezu i zgradi SDK u Vitezu do kraja aprila 1993. U kino-dvorani je bilo zatočeno oko 200-300 muškaraca svih dobi, koji su bili uhapšeni. Mnogi su bili podvrgnuti okrutnim postupcima, prisiljeni da kopaju rovove, te korišteni kao taoci i/ili ljudski štit. Neki od onih koji su bili prisiljeni kopati rovove nisu se vratili. Zatočenici iz zgrade SDK odvođeni su na kopanje rovova. Neki su morali kopati rovove po pet dana blizu bojišnice, gdje je bilo vrlo opasno. Kao zapovjednik brigade, Čerkez je bio dogovoran za postupanje sa zatvorenicima.
ICTY navodi da dokazi jasno pokazuju da su na početku Hrvati i Bošnjaci bili ujedinjeni u borbi protiv njihovog zajedničkog neprijatelja, Srba. Međutim, kad su se njihovi odnosi pogoršali krajem 1992. i početkom 1993., izbile su borbe između Bošnjaka i Hrvata. Sukob između HVO-a i ABiH koji je uslijedio, preklopio se sa sukobom između Hrvata i Bošnjaka s jedne strane, i Srba s druge.
Nadalje, ICTY je donio sljedeću presudu o sukobu Hrvata i Bošnjaka:
Kao zapovjednik, učestvovao je u napadima na Vitez, Stari Vitez i Večerisku, ali je oslobođen krivnje za pokolj u Ahmićima. Isprva je osuđen na 15 godina, ali mu je pravomoćnom presudom smanjena kazna te je osuđen na 6 godina zatvora. 2004. je pušten na slobodu. U Splitu su ga dočekali supruga Slavica s kćerima koje žive u Splitu, majka, brat, članovi uže porodice te drugi prijatelji.
NGC 6783
NGC 6783 (također poznat kao MCG 8-35-7 i PGC 63003) je kompaktna galaksija koja je udaljena oko 416 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Labud. Najveći prečnik je 0,60 (73 hiljade sg) a najmanji 0,6 uglovnih minuta (73 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio Jean Marie Edouard Stephan 4. augusta 1872. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Udinese Calcio
Udinese Calcio S.p.A. profesionalni je italijanski nogometni klub koji se takmiči u najvišem rangu profesionalnog takmičenja, Seriji A.
Julski ultimatum
Julski ultimatum ili Austro-ugarski ultimatum Srbiji, bio je ultimatum upućen vladi Srbije 23. jula 1914, nakon Sarajevskog atentata.
Suzana Gašić
Biografija
Suzana Gašić je rođena 1980. u Zagrebu (SFRJ).
Udinese Calcio
Historija
Osnovan 1896, drugi je najstariji italijanski klub nakon Genoe. Nema mnogo bitnijih trofeja u svojim vitrinama. Najveći uspjeh jest osvajanje Intertoto kupa 2000. U Serie A proveo je 39 sezona, po čemu je trinaesti. Tradicionalna boja je crno-bijela. Domaće utakmice igra na stadionu Friuli kapaciteta 41.652 sjedeća mjesta. Ipak, koristi se samo trećina kapaciteta.
Julski ultimatum
Vlada Austro-Ugarske nije optužila Srbiju da je direktno kriva za Sarajevski atentat, već da je vlada "tolerisala makinacije kojekakvih društava i udruga uperenih protiv Monarhije, nedoličan jezik štampe, veličanje počinitelja nepodopština, sudjelovanje časnika i dužnosnika u subverzivnoj agitaciji".
Suzana Gašić
Biografija
Živi i odrasla je u Prijedoru, gdje je 1998. završila srednju ugostiteljsko-ekonomsku školu. Poslije diplomiranja na Pravnom fakultetu Univerziteta u Banjoj Luci 2007, Gašić od 2008. počinje raditi u ArcelorMittalu u Prijedoru. Vršila je imavinsko-pravne i radne osnove, te je kasnije bila i pomoćnica direktora za kadrovske, pravne i opće poslove.
Udinese Calcio
Igrači
(C)
Suzana Gašić
Biografija
Nakon ostavke ministrice trgovine i turizma Republike Srpske Dragice Kovač početkom septembra 2019, Narodna skupština RS je 17. septembra Suzanu Gašić izabrala za novu resornu ministricu.
Julski ultimatum
Kada je Srbija odbila ultimatum, Austro-Ugarska joj je objavila rat, koji će postati Prvi svetski rat. mini|Isječak iz novina koje građanima Srbije prenose vijesti o preduslovima koje je Austro-Ugraska uputila vladi Srbije
Suzana Gašić
Privatni život
Suzana Gašić je udata i majka dvoje djece. Živi u Prijedoru.
Julski ultimatum
Zahtjevi
Austro-Ugarska tražila je od Srbije sljedeće zahtjeve da se ispune:
Odgovor
Vlada Srbije uslovno je prihvatila sve zahtjeve ultimatuma, osim tačke broj 6 koja je zahtijevala miješanje austro-ugarskih organa u sudski postupak, jer bi to predstavljalo kršenje ustava i suvereniteta Srbije.
Patogeneza
Patogeneza (grč. πάθος – patos = patnja, bolest + γένεσις – genesis = postanak, kreacija) je proces kojim se razvija bolest ili poremećaj. Može uključivati faktore koji doprinose ne samo nastanku bolesti ili poremećaja, već i njenom napredovanju i održavanju.
Habsburška Monarhija
Habsburška monarhija (njemački: Habsburgermonarchie), poznatija i kao Dunavska monarhija (njemački: Donaumonarchie), je nezvaničan naziv koji su koristili historičari za zemlje i pokrajine kojima je vladala austrijska dinastija Habsburg do 1780. godine, a zatim njen nasljednik dinastija Habsburg-Lotaringija do 1918. godine. Habsburška monarhija je bila kompozitna država sastavljena od teritorija koje su bile u sastavu Svetog rimskog carstva. Glavni grad Monarhije je bio Beč, osim od 1583. do 1611. godine kada je bio premješten u Prag. Habsburška monarhija je od 1804. do 1867. godine monarhija je postala Austrijsko carstvo, a od 1867. do 1918. godine Austro-Ugarska.
Patogeneza
Opis
Tipovi patogeneze uključuju mikrobnu ifekcije, upale, malignosti i razgradnju tkiva. Naprimjer, bakterijska patogeneza je proces kojim bakterije izazivaju zaraznu bolest.
Habsburška Monarhija
Habsburška monarhija je svoje početke započela oko dvorca Habsburg u današnjoj Švicarskoj, da bi se kasnije razvila oko habsburških nasljednih zemalja (današnja Austrija i Slovenija) koje su Habsburzi stekli 1278. godine. Monarhija je kasnije narasla uz pomoć ženidbi i ratova, da bi veliki uspon doživjela tokom vladavine Maksimilijana I, Karla V i Ferdinanda I. Od toga trenutka vladari Habsburške monarhije su ponekad izravno vladali i polovinom Evrope.
Patogeneza
Opis
Većina bolesti je uzrokovana višestrukim procesima. Naprimjer, određeni kanceri nastaju zbog disfunkcije imunskog sistema (koža tumor i limfom nakon transplantacije bubrega, što zahtijeva imunosupresiju).
Patogene mehanizme bolesti (ili stanja) pokreću osnovni uzroci, koji bi, ako se kontrolišu, omogućili da se bolest spriječi. Često se potencijalni uzrok identifikuje epidemiološkim zapažanjima prije nego što se može povući patološka veza između uzroka i bolesti. Patološka perspektiva se može direktno integrirati u epidemiološki pristup u interdisciplinarnom polju molekulske patološke epidemiologije. Molekulskaa patološka epidemiologija može pomoći u procjeni patogeneze i uzročnosti putem povezivanja potencijalnog faktora rizika s molekulskim patološkim potpisima bolesti. Dakle, molekulska patološkoepidemiološka paradigma može unaprijediti područje uzročno zaključivanje.
Ljetni trougao
mini| Ljetni trougao preslikan na zvjezdanu kartu Ljetni trougao je astronomski asterizam na sjevernoj nebeskoj hemisferi. Definicijski vrhovi ovog zamišljenog trougla povezuju se na zvijezdama Altairu, Denebu i Vegi. Svaka od njih predstavlja najsjajniju zvijezdu svog zviježđa: (Orao, Labud i Lira ).
Historija
Izraz su popularizirali američki autor Hans Augusto Rey i britanski astronom Patrick Moore 1950-ih. Ime se može naći u vodičima o konstelaciji iz 1913. godine. Austrijski astronom Oswald Thomas opisao je ove zvijezde Grosses Dreieck (Veliki trougao) kasnih 1920-ih i Sommerliches Dreieck (Ljetni trougao) 1934. godine. Asterizam je primijetio Joseph Johann von Littrow, koji ga je opisao kao "vidljivi trougao" u tekstu svog atlasa (1866), a Johann Elert Bode povezao je zvijezde na karti u knjizi iz 1816. godine, iako bez oznaka. To su iste zvijezde prepoznate u kineskoj narodnoj priči o Kauboju i tkalčici, staroj više od 2.600 godina, koja se slavila na festivalu Qixi. U drugoj polovini 20. stoljeća, prije nego što su inercijalni navigacijski sistemi i druga elektronska i mehanička oprema zauzeli svoje mjesto u vojnim avionima, pripadnici zračnih snaga Sjedinjenih američkih država nazvali su ovu zvijezdu "navigatorskim trouglom".
Vidljivost
desno|mini| Ljetni trougao u kontekstu noćnog neba, pri čemu su prve svijetle zvijezde izblijedjele, a najsvjetlije posljednje. Sa srednjovjekovnih geografskih širina, Ljetni trougao se pojavljuje gotovo iznad ponoći tokom ljeta. Također je vidljiv na istočnom nebu u rano jutro tokom proljeća. U jesenjim i zimskim večerima Trougao je vidljiv na zapadnom nebu sve do januara. Sa zemljopisnih širina srednjeg juga asterizam gleda obrnuto, s Denebom ispod Altaira i zimom na nebu.
Čečenija
Graniči se sa Stavropoljskim krajem na sjeverozapadu, Dagestanom na sjeveroistoku i istoku, Gruzijom na jugu i Ingušetijom i Sjevernom Osetijom na zapadu.
Godine 2006. bivši predsjednik Čečenije Alu Alkhanov je predložio mjenjanje naziva republike u Nokčiin (Noxçiyn), što je transkripcija naziva na čečenskom jeziku.
Geografija
thumb|Planine u području Šaroija thumb|right|[[Jezero Kezenojam]] Sa položajem u istočnom dijelu Sjevernog Kavkaza, Čečenija je okružena uglavnom ruskim federalnim subjektima. Na zapadu graniči sa Sjevernom Osetijom-Alanijom i Ingušetijom, na sjeveru sa Stavropoljskim krajem, na istoku sa Dagestanom i na jugu sa Gruzijom što čini i jedinu vanjsku granicu Čečenije.
Rijeke:
Veći gradovi
Gradovi sa preko 20.000 stanovnika su: