cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bihać
Gradonačelnik
Na izborima za gradonačelnika izašlo je ukupno 23.134 glasača (39,96% od ukupnog broja), a od toga je 22.361 (97,24%) glasova bilo važećih, te 773 (3,46%) nevažećih. Sa ukupno 9.968 glasova (44,03%) za gradonačelnika izabran je Šuhret Fazlić.
Gradsko vijeće
Na izborima za Gradsko vijeće izašlo je ukupno 23.132 glasača (39,93% od ukupnog broja), a od toga je 21.393 (97,06%) glasova bilo važećih, te 1739 (2,94%) nevažećih. Birano je ukupno 30 članova Vijeća, te su oni izabrani po broju osvojenih glasova po listama, dok je odabir predstavnika iz pojedine partije, vršen po najvećem broju glasova. Najviše glasova dobila je SDA 5.078 (23,74% od ukupnog broja važećih glasova).
Karlo IV, kralj Francuske
Karlo IV (18. juni 1294 – 1. februar 1328), zvani Lijepi, bio je kralj Navare (kao Karlo I) i posljednji francuski kralj iz dinastije Capet od 1322. do 1328. Karlo je bio treći sin Filipa IV i njegove supruge Ivane I, kraljice Navare. Odmah na početku vladavine, bio je suočen sa pobunom seljaka u Flandriji, a 1324. bio je neuspješan prilikom izbora novog cara Svetog rimskog carstva. Kao vojvoda Akvitanije, engleski kralj Edvard II je bio Karlov vazal, ali on nije htio da oda počast drugom kralju. Iz osvete, Karlo je osvojio provinciju Guyenne 1324. u sukobu poznatom kao Sensardorski rat. Mirovnim sporazumom Edvard II se zakleo na odanost Karlu i pristao da plati kaznu. U zamjenu, Guyenne je vraćena Edvardu ali sa znatno smanjenim teritorijem. Smrću Karla IV koji nije imao muškog nasljednika, loza dinastije Capet se završila. Naslijedio ga je njegov rođak Filip Valois, ali je njegov sporni legitimitet bio jedan od razloga izbijanja Stogodišnjeg rata.
NGC 2427
NGC 2427 (također poznat kao ESO 208-27, IRAS 07350-4731 i PGC 21375) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 45 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Krma. Najveći prečnik je 4,90 (64 hiljade sg) a najmanji 2,0 uglovnih minuta (26 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 1. marta 1835. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
E (broj)
Broj e zove se još Eulerov (fon. Ојlerov) broj ili Napierova konstanta je baza prirodnog logaritma. U sadašnjoj matematici jedan je od značajnijih brojeva. U tu grupu spadaju još 0 (broj), 1 (broj), pi (<tt>π</tt>) i imaginarna jedinica (<tt>i</tt>).
Eulerov broj broj je iracionalan i transcedentalan broj. On iznosi
e ≈ 2,71828 18284 59045 23536 02874 71352 ...
Eulerov integral
U matematici, postoje dva tipa Eulerovog integrala:
Za pozitivne cijele brojeve m i n
Milorad Pavić
Milorad Pavić (Beograd, 15. oktobar 1929. - Beograd, 30. novembar 2009) bio je poznati srpski prozni pisac, historičar srpske književnosti 17-19. stoljeća, stručnjak za barok i simbolizam, prevodilac Puškina i Byrona, profesor univerziteta. Bio je i član je Srpske akademije nauka i umjetnosti od 1991. godine.
Biografija
Pavić je romansijer, pripovjedač, pjesnik i dramski pisac. Do danas Pavićeva djela imaju preko 80 prijevoda u zasebnim knjigama na različite jezike širom svijeta. Od strane stručnjaka iz Evrope, SAD-a i Brazila, Milorad Pavić je nominovan za Nobelovu nagradu za književnost. Oženjen je Jasminom Mihajlović, koja je pisac i književni kritičar.
Na početku svoje književničke i profesorske karijere, Pavić je objavio knjigu pjesama Palimpsesti 1967. godine, pa Istoriju srpske književnosti baroknog doba 1970, zatim Vojislav Ilić i evropsko pesništvo 1971. godine. Drugu knjigu pjesama Mesečev kamen objavljuje 1971, a prvu zbirku priča Gvozdena zavesa 1973. Slijede knjige priča: Konji svetoga Marka (1976), Ruski hrt (1979), Nove beogradske priče (1981), Duše se kupaju poslednji put (1982).
Pavić je domaću i svjetsku slavu stekao romanom Hazarski rečnik koji je objavio 1984. godine. Ovaj svojevrsni leksikon u 100.000 riječi kritičari i publika brzo su proglasili nezaobilaznim štivom novoga vijeka. Mnogi kritičari zabilježili su da je Pavić pisac čudesne imaginacije i predvodnik evropske postmoderne. U drugom romanu Predeo slikan čajem (1988) autor nudi uzbudljivo djelo za ljubitelje ukrštenih riječi. Godine 1991. objavljuje treći roman Unutrašnja strana vetra, pa Poslednja ljubav u Carigradu (priručnik za gatanje) 1994.
Pored ovog kvarteta romana koji su ključni za sagledavanje svestranog Pavićevog stvaralaštva, pojavljuje se Šešir od riblje kože (ljubavna priča) 1996, Stakleni puž (priče sa interneta) 1998, Kutija za pisanje 1999, i romani Zvezdani plašt (astrološki vodič za neupućene) 2000. i Unikat 2004. godine.
Nogometne utakmice Portugal – Sjeverna Koreja
Vanjski linkovi
Liste des matchs de l'équipe de Corée du Nord de football par adversaire
Laponija
Laponija (Lappland, Lappi, Sápmi, Sameland, i Saamiland), je naziv za kulturnu regiju koju tradicionalno naseljava narod Saami. Danas, sjeverna provincija Finske nosi naziv Laponija, kao i švedska regija na sjeveru, iako je administrativno podjeljena između dvije zemlje nosi naziv Laponija.
Laponija se nalazi u sjevernoj Evropi i uključuje sjeverne krajeve Skandinavije i poluostrvo Kola, u Rusiji. Padom SSSR-a dolazi do poboljšanja međunarodnih odnosa ovih zemalja. Ovo je bitno za pripadnike Saami naroda, kao i lokalnog stanovništva koje ima Saami pretke iz prošlosti. Većina lokalnog stanovništva regije vuče porijeklo od Saami naroda.
Teritorija
Površina Laponije se nalazi iznad artičkog kruga. Zapadni dijelovi oduhvaćaju fjordove, ledenjake i planine, najveći vrh je planina Kebnekaise (2.111 m) u Švedskoj. Prema istoku se pružaju ravnice, pašnjaci i jezera, na krajnjem istoku počinje teritorij tundre.
Stanovništvo
Prema statistikama u Laponiji živi oko 70.000 pripadnika Saami naroda. Oko 40.000 živi u Norveškoj, 20.000 u Švedskoj, 6.000 u Finskoj i oko 2.000 u Rusiji.
Svjetska baština
Laponija je 1996. godine uvrštena na listu UNESCO-ove svjetske baštine.
Arheološki ostaci svjedoče o dolasku ranih stanovnika u područje Laponija prije 6.000-7.000 godina. Doseljenici su bili nomadski lovci-sakupljači, prehranjivali su se uglavnom od divljih sobova, a tragovi njihovog zanimanja nalaze se u obliku ognjišta i temelja kuća. .
Tarpan
Tarpan (Equus ferus ferus) je bio evroazijski divlji konj. Zadnji primjerak ove rase je uginuo u Ukrajini 1918 ili 1919 godine. Tarpan na kirgijskom i kazačkom jeziku znači konj.
Ovu rasu prvi put je opisao Johann Friedrich Gmelin 1774 godine, kada je posjetio regiju Bobrovsk u današnjoj Rusiji. Pieter Boddaert je 1784 godine klasificirao ovog konja kao Equus ferus. Pretpostavlja se da svi udomaćeni konji (Equus caballus) potiču od ove divlje pasmine.
Pokušavalo se vratiti ovu pasminu "iz mrtvih", pažljivim uzgojem konja sa sličnim fenotipskim karakteristikama originalnog tarpana. To je donekle i uspjelo, pa je stvorena nova rasa konja u Poljskoj koja se naziva konik, koja fenotipski dosta podsjeća na tarpana, ali ne i genotipski.
Back in Black
Back in Black sedmi je studijski album australske rok-grupe AC/DC. Album Back i Black u svijetu se prodao u više od 42 miliona primjeraka što znači da je poslije albuma Highway to Hell najprodavaniji album grupe AC/DC.
Praonica (serija)
Praonica je bosanskohercegovačka igrana serija. Projekat je pokrenula mreža televizija, Mreža Plus i izvršnu produkciju uradila je banjalučka ATV (Alternativna televizija).
Sinopis
Neno je vlasnik praonice u kojoj rade tri veš mašine: Jelisaveta, Mukelefa i Gertruda. Njegova praonica je u podrumu jednog nebodera, gdje niko ne može da sakrije svoj prljavi veš. Rad praonice prate Nenina majka, gospođa Kovač i djevojka Duda, koje se nikako ne podnose. Redovni posjetitelji praonice su i komšija Fabijan i Peter, stranac i gay koji želi bliže upoznati Bosnu, ali i Nenu.
Đenovići
Đenovići (ćir. Ђеновићи) su naseljeno mjesto u sastavu općine Herceg Novi, Crna Gora.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Crnoj Gori nalazili su se u sastavu stare općine Herceg Novi.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine Đenovići su imali 1.161 stanovnika.
Popis 2011.
Napomena: Oznaka Z predstavlja zaštićen podatak.
NGC 1084
NGC 1084 (također poznat kao IRAS 02435-0747, MCG -1-8-7 i PGC 10464) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 65 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Eridan. Najveći prečnik je 2,80 (53 hiljade sg) a najmanji 1,4 uglovnih minuta (26 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 10. januara 1785. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
IC 574
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Visočica (planina)
Reljef
Visočica je visoravan koja se od sjevera sa prosječne nadmorske visine od 1400 m blago spušta ka jugu u Bjelimiće. Sredinom planine se izdiže greben Ljeljen sa najvišim vrhom Džamija (1967 m nv) i nešto nižim vrhovima Veliki Ljeljen (1963 m nv ) i Mali Ljeljen (1860 m nv). Greben je orjentisan u pravcu sjeverozapad – jugoistok i dijeli planinu na sjeverni i južni dio. Sjeverni dio čine planinski pašnjaci na nadmorskoj visini 1300 do 1400 m, a južni niži dio je obrastao šumom.
Vrhovi Visočice su i: Vito (1960 m nv), Subar (1820 m nv), Veliko brdo (1884 m nv) i Drstva (1808 m nv ).
Južno od Sinanovića nalazi se Puzim (1776 m nv) jedan od najmarkantnijih vrhova Visočice, malo izdvojen od ostalog dijela masiva Visočice i privlači pažnju svojim ušiljenim vrhovima i tornjićima. Gledano iz daljine njegov stjenoviti obris sliči na krijestu nekog prahistorijskog čudovišta. Stijene Puzima kao i cijela Visočica zanimljive su alpinistima penjačima.
Hidrografija
Područje Visočice je relativno bezvodno. Izvori se nalaze uglavnom uz stočarske ljetne stanove kojih je danas veoma malo. Sa južne strane planina se dosta strmo obara u dolinu Neretve. Obronci Visočice na sjeveru i zapadu spuštaju se u Rakitnicu okomitim liticama i strminama. Sa istočne strane od Treskavice odvojena je rijekom Ljutom,
U sjeni gorostasnih kamenih litica leži Veliko jezero ( 1660 m nv ). Na jugu planine u predjelu grebena Ljeljen sjeveroistočno od vrha Veliki Ljeljen leži Veliko jezero ili Kolečića bara (1670 m nv). Treba napomenuti da na Visočici pravih (živih) jezera nema. To su uglavnom velike lokve vode, sezonskog karaktera, nastale u kotlinama u kojima se skupljaju slivovi sa visokih okolnih grebena za vrijeme topljenja snijega u proljeće i velikih ljetnih kiša.
Historija
I pored surovih životnih uslova ljudi su naseljavali ove krajeve od pamtivijeka. Najstariji materijalni dokazi su mnogobrojne nekropole sa stećcima. Na nadmorskoj visini od 1691 m kod Velikog jezera nalazi se nekropola Poljice s 49 stećaka (33 ploče, 10 sanduka i 6 sljemenjaka) koja je proglašena nacionalnim spomenikom Bosne i Hercegovine.
Pod sjevernim obroncima planine nalaze se sela Bobovica, Ozimine, Đulbašići, Pervizi (Donja Tušila) i Sinanovići (Gornja Tušila). To su tipična planinska sela na nadmorskoj visini od 1150 m do 1300 m. Ova sela su u prošlom ratu (1992-1995) bila potpuno uništena a danas su ponovo obnovljena. Pod južnim obroncima planine nalazi se veći broj sela kao što su Luka, Ježeprasina, Odžaci (Bjelimići), Gradeljina, Svijenča, Argud i jugozapadno Dužani, Blaca, Dudle, Grušća i Prebilje. I ova sela su planinska i nalaze se na nadmorskoj visini od 950 m do 1150 m.
Metropolis (Superman)
Metropolis je opisan kao glavni amerčki grad na Istočnoj obali SAD-a. Poznat je i kao jedan od najvećih i najbogatijih gradova na svijetu. Kokreator i originalni crtač Supermana, Joe Shuster, modelirao je Metropolis po uzoru na Toronto, gdje rođen i gdje je živio do desete godine. Od tada, Metropolis je postao grad ispirisan po uzoru na New York City.
NGC 2428
NGC 2428 je otvoreno zvjezdano jato i nalazi se u sazviježđu Krma. Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 31. decembra 1785. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Linearna nezavisnost
U linearnoj algebri, porodica vektora je linearno nezavisna ako se ni jedan od njih ne može napisati kao linearna kombinacija konačno mnogo drugih vektora u skupu. Familija vektora, koji nisu linearno nezavisni, nazivaju se linearno zavisnim. Naprimjer, u trodimenzionalnom realnom vektorskom polju, imamo sljedeći primjer:
Ovdje su prva tri vektora linerano nezavisna; ali četvrti vektor jednak je 9 puta prvi plus 5 puta drugi plus 4 puta treći, tako da su ova četiri vektora zajedno lnearno zavisna. Linearna zavisnost je osobina prodice vektora, a ne nekog pojedinačnog vektora; ovdje bi, također, mogli napisati prvi vektor kao linearnu kombinaciju posljednja tri.
U teoriji vjerovatnoće i statistici postoji nevezana mjera linearne zavisnosti između slučajnih promjenljivih.
Formalna definicija
Podskup S vektorskog prostora V naziva se linearno zavisnim ako postoji konačan broj različitih vektora v1, v2, ..., vn u S i skalara a1, a2, ..., an, ne svi jednaki nuli, tako da je
Uočite da nula na desnoj strani nulti vektor, a ne broj nula.
Skup je linearno nezavisan ako i samo ako su predstavljanja nultog vektora kao linearne kombinacije njegovih elemenata trivijalna rješenja.
Općenitije, neka V bude vektorski prostor nad poljem K, i neka {vi | i∈I} bude porodica elemenata od V. Porodica je linearno zavisna nad K ako postoji porodica {aj | j∈J} elemenata id K, koji nisu svi nule, tako da je
Skup X elemenata od V je linearno nezavisan ako je odgovarajuća porodica {x}x∈X linearno nezavisna.
Ekvivalentno, porodica je zavisna ako je jedan član u linearnom rasponu od ostatka porodice, tj. , član je linearna kombinacija ostatka porodice.
Skup vektora koji je linearno nezavisan i koji raspinje neki vektorski prostor, formira bazu za vektorski prostor. Naprimjer, vektorski prostor svih polinoma u x nad realnim brojevima ima (beskonačnu) bazu {1, x, x2, ...}.
Geometrijsko značenje
Geografski primjer može biti od pomoći pri shvatanju koncepta linearne nezavisnosti. Osoba, koja opisuje lokaciju određenog mjesta, može reći: "Mjesto se nalazi 5 kilometara sjeverno i 6 kilometara istočno odavde." Ova informacija je dovoljna kako bi se opisala ta lokacija, zato što se geografski koordinatni sistem može smatrati kao dvodimenzionalni vektorski prostor (zanemarujući nadmorsku visinu). Osoba bi mogla dodati: "Mjesto se nalazi 7,81 kilometara sjeveroistočno odavde." Ako je posljednji iskaz tačan, nije neophodan.
U ovom primjeru, vektor "5 kilometara sjeverno" i vektor "6 kilometara istočno" su linearno nezavisni. Drugačije rečeno, vektor "sjever" ne može se opisati preko vektora "istok", i obrnuto. Treći, vektor "7,81 kilometara sjeveroistočno" je linearna kombinacija druga dva vektora, te on čini skup vektora linearno zavisnim, to jest, jedan od tri vektora je nepotreban.
Također, uočite da ako se nadmorska visina ne zanemari, neophodno je dodati treći vektor u linearno nezavisan skup. Općenito, n linearno nezavisnih vektora potrebno je da se opiše neka lokacija u n-dimenzionalnom prostoru.
Primjer I
Vektori (1, 1) i (−3, 2) u R2 su linearno nezavisni.
Dokaz
Neka λ1 i λ2 budu dva realna broja, takva da je
Uzimajući svaku koordinatu samostalno, dobijamo
Rješavanjem po λ1 i λ2, dobijamo da je λ1 = 0 i λ2 = 0.
Alternativni metod korištenjem determinanti
U ovom slučaju, matica formirana od vektora glasi Možemo napisati linearnu kombinaciju kolona kao Nas interesuje da li je AΛ = 0 za neki vektor Λ, različit od nule. Ovo zavisi od determinante od A, koja glasi Pošto je determinanta različita od nule, vektori (1, 1) i (−3, 2) su linearno nezavisni.
Kada je broj vektora jednak dimenziji vektora, matrica je kvadratna, te je, zbog toga, determinanta definisana.
U suprotnom, pretpostavimo da imamo m vektora sa n koordinata, gdje je m < n. Tada je A matrica dimenzije n×m, a Λ je kolona vektor sa m vrijednosti, gdje nas ponovo zanima slučaj AΛ = 0. Kao što smo prethodno vidjeli, ovo je jednako sistemu od n jednačina. Razmotrimo prvih m redova u A, prvih m jednačina; svako rješenje za puni sistem mora, također, biti tačno i za redukovani sistem. U stvari, ako je 〈i1,...,im〉 bilo koji sistem od m redova, tada jednačina mora biti tačna za te redove. Dalje, i obrnuto je tačno. To jest, možemo provjeriti da li je m vektora linearno zavisno testirajući da li je za sve moguće sisteme od m redova. (U slučaju da je m = n, zahtijeva se samo jedna determinanta, kao i u prethodnom primjeru. Ako je m > n, tada dobijamo teorem koji kaže da ti vektori moraju biti linearno zavisni.) Ova činjenica bitna je za teoriju; u praktičnim proračunima, dostupni su efikasniji metodi.
Primjer II
Neka je V = Rn, te razmotrimo sljedeće elemente u V:
Tada su e1, e2, ..., en linearno nezavisni.
Dokaz
Pretpostavimo da su a1, a2, ..., an elementi iz R, takvi da je
tada je ai = 0 za sve i u intervalu {1, ..., n}.
Primjer III
Neka V bude vektorski prostor svih funkcija realne varijable t. Tada su funkcije et i e2t u V linearno nezavisne.
Dokaz
Pretpostavimo da su a i b dva realna broja, takva da je
za sve vrijednosti od t. Mi trebamo pokazati da je a = 0 i b = 0. Kako bi to učinili, sve podijelimo s et (što nikada nije jednako nuli), te oduzmemo, pri čemu dobijamo Drugim riječima, funkcija bet mora biti zavisna od t, što se dešava samo kada je b = 0. Slijedi da je a, također, jednako nuli.
Primjer IV
Sljedeći vektori u R4 su linearno zavisni.
Dokaz
Moramo pronaći skalare \lambda_1, \lambda_2 i \lambda_3, takve da je
Formiramo simultane jednačine:
koje možemo riješiti (koristeći, naprimjer, Gaussovu eliminaciju), pri čemu dobijamo: gdje se \lambda_3 može izabrati proizvoljno.
Pošto su ovo netrivijalna rješenja, vektori su linearno zavisni.
Nogometna reprezentacija Islanda
Nogometna reprezentacija Islanda predstavlja Island na međunarodnim nogometnim takmičenjima i pod kontrolom je nogometnog saveza Islanda (Knattspyrnusamband Íslands). Do svog prvog velikog turnira, Evropskog prvenstva 2016, Island je stigao nakon pobjeda u utakmicama protiv Nizozemske. Nakon prolaska u nokaut-fazu Evropskog prvenstva, Island je pobijedio Englesku u osmini finala i stigao do četvrtfinala, gdje je izgubio od domaćina Francuske sa 5:2.
Trenutni sastav
Spisak igrača učesnika na EP 2016. Broj nastupa i golova za nacionalni tim prikazan je pred početak prvenstva.
Godine Drveća
Godine Drveća je imaginarno doba iz knjige Silmarilion. Godine Drveća su počele kada je Javana, jedna od Valara, stvorila dava drveta, Telperio i Laurelin koja su isijavala zlatnu i srebrnu svjetlost. Ta je svjetlost bila prelijepa, i razlijevala se po čitavom Valinoru. Međutim, svjetlost su imale samo Neumiruće zemlje, dok je Srednja zemlja bila u mraku. Na Srednjoj zemlji je Melkor sagradio utvrđenja Utumno i Angband i tamo je bilo puno zla i demona. U ovo vrijeme je Aule oblikovao tijela Patuljaka, ali ih je ostavio da spavaju i da se probude tek kada Vilenjaci budu hodili Srednjom zemljom. 10.500 godina drveća je prošlo kada je Varda uzela malo rose Telperiona i otišla na nebo. Tamo je stvorila zvijezde, svjetlucave i lijepe. Kada bi Melkorove sluge pogledale u zvijezde osjećali su bol. Tada se Vilenjaci probudiše u zalivu Kuivienen. Prvo što su ugledali bile su zvijezde i zbog toga najviše vole Vardu, koja ih stvori. Kada su saznali za Vilenjake, Valari su zaratili sa Melkorom i uništili Utumno. Zatočili su Melkora tri doba (jedno doba je trajalo 2,900 godina). Pozvali su Vilenjake da dođu u Valimar i mnogi su došli. Uslijedila su tri duga doba u kojima su Vilenjaci i Valari živjeli u sreći. U to doba stvorena su mnoga najveća dijela Noldora kao Palantiri i Silmarili. Melkor je poslije tri doba izjavio da se pokajao i pustili su ga na slobodu. Međutim Melkor je spalio Dva drveta, ubio Finvea, kralja Noldora i ukrao Silmarile. Feanor je poveo Vilenjake u potjeru za Melkorom. Valari su od ostataka drveća stvorili sunce i mjesec. Tako je počelo Prvo doba sunca.
History of Arda Chronologie de la Terre du Milieu アルダの歴史 Historia Ardy
Ekvidi
Ekvidi se najčešće dijele na konje, magarce i zebre. Također se ubrajaju i mješanci kao što je mazga, mula i drugi.
Konj
Konj (Equus caballus) je veliki kratkodlaki sisar duge grive i repa, pripitomljen od davnina. Koristi se za jahanje ili prijenos tereta. Za ženku konja koristi se naziv kobila. mini|Zebra kvaga (quagga)
Zebra
Najveća je gvejvijeva zebra čija je visina plećke 150 cm, a težina 300 – 400 kg. Ova vrsta vezana je za određenu teritoriju. Sa mladuncima ženke stvaraju krda nezavisno od mužjaka koji ponekad žive usamljeno.
Magarac
Azijski magarac(Equus hemionus) je ugrožena vrsta. Postojbina im se protezala od Bliskog istoka do Tibeta i Mongolije. Anadolijski magarac je istrijebljen.
Magnoliidae
Magnoliide – Magnoliidae ili Magnolianae – su grupa cvjetnica. Donedavno su obuhvatale oko 9.000 vrsta, uključujući magnolije, muškatni oraščić, lovor, cimet, avokado, crni biber, tulipanovo drvo i mnoge druge. Tu grupu karakteriziraju trimerni cvjetovi, polen s jednom porom i obično granato venirani listovi.
Klasifikacija
"Magnoliidae" je botaničko ime podrazreda, a "Magnoliidi" je neformalni naziv koji nije u skladu s nomenklaturom koju propisuje Međunarodni kodeks nomenklature algi, gljiva i biljaka. Obim podrazreda će se razlikovati od taksonomskog sistema koji se koristi. Jedini zahtjev je da mora sadržavati porodicu Magnoliaceae. Neformalni naziv "magnoliidi" neki istraživači koriste kako bi izbjegli zabune koje u posljednje vrijeme okružuju naziv "Magnoliidae". Zato je redefinirana pod FiloKod kao čvorni i temeljni kladus koji sadrži Canellales, Laurales, Magnoliales i Piperales. Chase i Reveal su predložili naziv Magnoliidae, koji se koristi za čitavu grupu cvjetnica, i formalni naziv Magnolianae za grupu od četiri reda o kojima se ovdje raspravlja.
APG sistem
APG III (2009.) i njegovi prethodni sistemi nisu izvorno koristili formalna botanička imena iznad (botanika)|ranga reda. Pod tim su se većim taksonima obično davali neformalni nazivi, poput "magnoliida" (množina, bez velikih slova) ili "kompleks magnoliida". Formalno ime u Linneovoj nomenklaturi određeno je u zasebnoj APG publikaciji kao postojeće ime Magnolianae Takht. (1967.) APG III, magnoliide prepoznaje kao kladus unutar angiospermi. Oznake i odnosi su:
Kladus uključuje većinu baznih grupa angiospermi. Ovaj kladus je formalno nazvana Magnoliidae 2007. Godine, prema odredbama FiloKoda.
Cronquistov sistem
thumb|250px| Cvijet [[Magnolia obovata] ima više latica, prašnika i tučkova.]] Cronquist system (1981) koristio je ime Magnoliidae za jednu od šest potklasa (unutar klase Magnoliopsida = dikotiledone). U originalnoj verziji ovog sistema, opisani su:
Dahlgrenov i Thorneov sistem
Dahlgren je svoje Magnolianae podijelio u deset redova, više nego drugi sistemi toga doba, a za razliku od Cronquista i Thorna, nije uključio Piperales. Thorne je većinu svog taksona Magnolianae grupirao u dva velika reda, Magnoliales i Berberidales, iako su njegove Magnoliales bile podijeljene na podredove duž linija sličnih redovima koji su koristili i Cronquist i Dahlgren. Thorne je 2000. godine revidirao svoj sistem, ograničavajući ime Magnoliidae samo na potporoduce Magnolianae, Nymphaeanae i Rafflesianae, a Berberidales i ostale prethodno uključene grup stavljene su u njegov podrazred Ranunculidae. Ovaj revidirani sistem se razilazi a Cronquistovim sistemom, ali se pobliže slaže s skraćivanjima kasnije objavljenim pod APG II.
Uporedni pregled klsifikscija
Zbog ovih i drugih poteškoća, tabela ispod neprecizno upoređuje definiciju "magnoliidnih" grupa u sistemima četiri autora. Za svaki sistem u tabeli imenovani su samo redovi. Svi redovi koje uključuje pojedini autor navedeni su i povezane u toj koloni. Kada taj autor nije uključio dati takson, ali ga je uključio u drugi stubac, ta se stavka pojavljuje u nepovezanom kurzivu i označava udaljeni položaj. Redoslijed svakog sistema izmijenjen je od njegovog objavljivanja kako bi se uparile odgovarajući taksoni između stubaca.
Ekonomski značaj
Magnoliidi su velika grupa biljaka, s mnogim vrstama koje su među mnogobrojnim drugim vrstama ekonomski važne kao hrana, lijekovi, parfemi, drvo i ukrasi. thumb| [[Avokado se u Americi uzgaja već hiljadama godina.]] Jedan široko kultivirani magnoliidni plod je avokado (Persea americana), za koji se vjeruje da se uzgaja u Meksiku i Srednjoj Americi već gotovo 10.000 godina. Sada se uzgaja u tropima, a vjerovatno potiče iz regije Chiapas u Meksiku ili Gvatemale, gdje se još uvijek može naći "divlji" avokado. Mehka pulpa ploda jede se svježa ili kao pire. Drevni narodi Srednje Amerike bili su i prvi koji su uzgajali nekoliko srodnih vrsta roda  Annona. One uključuju A. reticulata,  A. muricata ,  A. squamosa  i A. cherimola. Vrste i sa kiselim i sa slatkim plodovima ovih biljaka sada se naširoko uzgajaju kao voće u Starom svijetu.
Neki predstavnici magnoliida služe kao važni aditivi u hrani, kao što su crni biber, lovor i cimet. Ulje sasafras ranije se koristilo kao ključna aroma i u pivskim dodacima i u bezalkoholnom piću sarsaparila. Primarni sastojak koji daje aromu ulja je safrol, ali se više ne koristi ni u Sjedinjenim Državama ili Kanadi. Obje države su zabranile upotrebu safrola kao aditiva hrani 1960. godine, kao rezultat studija koje su pokazale da je safrol promovirao oštećenje jetre i mišjih tumora. Konzumiranje ulja više od minuta uzrokuje mučninu, povraćanje, halucinacije i plitko ubrzano disanje. Vrlo je toksičan i može ozbiljno oštetiti bubrege.
Uz prijašnju upotrebu kao dodatka hrani, safrole ili sassafras ili Ocotea cymbarum također je glavni prekursor za sintezu MDMA (metilendioksimetamfetamin), obično poznatog kao droga za ekstazu. thumb|left| Plodovi [[muškatni oraščić|muškatnog oraščića su izvor halucinogena miristicin.]]
Ostali magnoliidi su također poznati po svojim opojnim, halucinogenim ili paralizirsjućim svojstvima. Napitak polinezijske kahve pripravljen je od praškastog korijena Piper methysticum, a ima i sedativna i narkotična svojstva. Koristi se širom otoka Tihog okeana na društvenim okupljanjima ili nakon rada za opuštanje. Isto tako, neki domaći narodi Amazonije uzimaju halucinogen „biljni duhanski dim bez duhana“ napravljen od osušene i praškaste tečnosti ekstrahirane iz kore stablašica roda Virola. Još jedan halucinogeni spoj, miristicin, dolazi od muškatnog oraščića. Kao i kod safrole, konzumiranje muškatnog oraščića u većim količinama može dovesti do halucinacija, mučnine i povraćanja, sa simptomima koji traju nekoliko dana. Teža reakcija dolazi od trovanja rodiasinom i demethylrodiasinom, aktivnim sastojcima u voćnom ekstraktu iz  Chlorocardium venenosum . Te hemikalije paraliziraju mišiće i nerve, rezultirajući reakcijama poput životinjskog tetanusa. Narodi zvani Cofán  najzapadnijeg  dijela Amazonije u Kolumbiji i Ekvadoru upotrebljavaju spoj kao otrov za premazivanje vrhova strijela u lovu.
Nekoliko članova porodice Annonaceae također se istražuju zbog upotrebe grupe hemikalija zvanih acetogenini. Prvi otkriveni acetogenin bio je uvaricin, koji ima antileukemijska svojstva kada se koristi u živim organizmima. Otkriveni su i drugi acetogenini koji imaju antimalarijska ili antitumorska dejstva, a neki čak inhibiraju replikaciju HIV-a u laboratorijskim studijama. Mnoge vrste magnoliida proizvode esencijalno ulje, u listovima, kori ili drvetu. Stablo Virola surinamensis (brazilski "muškatni oraščić") sadrži trimistrinin, koji se ekstrahira u obliku masti i koristi za sapun i svijeće, kao i masnoća za spravljanje posene lokalne tjestenine. Ostala mirisna isparljiva ulja ekstrahirana su iz Aniba rosaeodora, Cinnamomum porrectum, Cinnamomum cassia i Litsea odorifera za mirisne sapune.
Spoj zvani maslac od muškatnog oraščića proizvodi se od istog stabla kao i začin tog imena, ali slatki mirisni "maslac" koristi se u parfumeriji ili kao mazivo, a ne kao hrana. Magnoliidi su takođe važni izvori začina i ljekovitih biljaka koje se koriste za aromatiziranje hrane, uključujući začine crni biber, cimet i muškatni oraščić i  lovor.
Rakitnica
Bosna i Hercegovina:
Hrvatska:
Slovenija:
Bumerang (serija)
Bumerang je humoristička hrvatska serija o dogodovštinama u redakciji male lokalne televizijske kuće Bumerang, u kojoj glavnu ulogu mlade novinarke Martine Kralj igra glumica Daria Knez. Serija je snimana po scenariju slovenske humorističke serije TV Dober dan (TV Dobar dan), koju je emitirala slovenska komercialna TV stanica POP TV, od jeseni 1999. godine sve do proljeća 2002. godine.
Sinopis
Serija počinje dolaskom nove i jako mlade novinarke Martine Kralj na TV Bumerang. Televizija je upravo dobila novog vlasnika - Thomasa Mršića, povratnika iz Australije porijeklom s hrvatskog krša. Glavni urednik je Vlatko Poklepović, koji je uspio sačuvati fotelju uprkos svim smjenama i političkim promjenama. Spletkar Poklepović, koji se panično boji jedino supruge, iza leđa novog vlasnika Mršića provodi svoju poslovnu politiku, a potezi su mu često pravno i moralno sumnjivi. To mu se često obije o glavu i dovede ga u razne nevolje, zato mu je funkcija glavnog urednika svako malo nesigurna. Najveću opasnost za Poklepovića i njegove sumnjive poslove zapravo predstavlja Martina, te mu ubrzo postaje " kamen u cipeli". Mlada novinarka ipak, uvijek s ogromnom željom i namjerom da napravi najbolju stvar, često zabunom povrijedi nekog drugog, i to upravo onog do kojeg joj je najviše stalo - novinara i televizijskog voditelja Emila Belamarića. Uz četiri glavna junaka "Bumeranga", u zapletima na lokalnoj televizijskoj postaji učestvuje i vesela i glamurozna tajnica Željka, čija je velika želja postati voditeljicom. Tu je i pravedna, ali oštra kantinijerka Sofija, blesavi kamerman Kiki, rastresena voditeljica vremenske prognoze Hana, mudri domar Lovro, sramežljivi montažer Antiša i povučena šminkerica Irena.
Državna cesta D28
D28 je državna cesta u smjeru istok-zapad od čvora Sv. Helena do Velikih Zdenaca. Cesta je duga 84 km i sastoji se od četiri dionice.
Naselja
Na D28 se nalaze sljedeća naselja naznačena prometnim znakom poredana od zapada prema istoku (naselja između dionica su podebljana): Vrbovec, Gradec, Cugovec, Stari Glog, Haganj, Škrinjari, Sveti Ivan Žabno, Kuštani, Rovišće, Predavac, Bjelovar, Ždralovi, Patkovac, Bulinac, Drljanovac, Veliki Grđevac, Pavlovac i Veliki Zdenci.
Brza cesta B28 (Sv. Helena - Bjelovar - Virovitica)
3. augusta 2007. godine otvorena je dionica brze ceste, Vrbovec - Gradec koja u luku zaobilazi Vrbovec. Zbog zastarjele karte na stranici Hrvatskih cesta trenutno nije jasno da li je cesta D28 preusmjerena na novu dionicu.
Križanja
Državna cesta D28 križa se od zapada prema istoku s državnim cestama D41, D26, D22, D524, D43, D5 i D45.
NGC 5360
NGC 5360 (također poznat kao IC 958, MCG 1-36-1, PGC 49513 i UGC 8838) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 54 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Djevica. Najveći prečnik je 1,60 (25 hiljada sg) a najmanji 0,7 uglovnih minuta (11 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Albert Marth 8. maja 1864. godine.
NGC 3868
NGC 3868 (također poznat kao MCG 3-30-104 i PGC 36638) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 294 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Lav. Najveći prečnik je 0,80 (68 hiljada sg) a najmanji 0,3 uglovnih minuta (26 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Jean Marie Edouard Stephan 23. marta 1884. godine.
Irski jezik
Razvio se od vrste keltskog jezika koji je bio u upotrebi u Irskoj negdje između velikih antičkih keltskih migracija i 4. vijeka prije nove ere. Stari irski jezik, matični jezik Iraca kada počinje historijski period u 6. vijeku naše ere, najranija je varijanta keltskih jezika i najraniji od svih matičnih evropskih jezika sjeverno od Alpa, u čijim pisanim izvorima još postoje. 1366. godine evropska vlada je donijela niz zakona (the Statutes of Kilkenny) kako bi sačuvala irski jezik: Englezima je bilo zabranjeno da nose irsku odjeću, pričaju matični jezik i da međusobno sklapaju brak. Podučavanje irskog jezika je bilo zabranjeno od strane Engleza kako bi Irci bili primorani da poštuju britanske zakone.
NGC 3868
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Irski jezik
Tradicionalno, Irci upotrebljavaju samo 18 slova: Ostala slova se upotrebljavaju u stranim riječima, matematici, naučnim izrazima i dr.
Stvor (1982)
Stvor jeste naučno-fantastični horor iz 1982. koji je režirao John Carpenter po scenariju Billa Lancastera, s Kurtom Russellom u glavnoj ulozi. Film je na prvi pogled rimejk filma Stvor sa drugoga svijeta Christiana Nybyja iz 1951, ali je Carpenterov film vjernija adaptacija romana Ko je tamo? Johna W. Campbella mlađeg. Radnja filma vrti se oko izvanzemaljca koji može mijenjati izgled i koji se nakon pada na Antarktik ubacuje u istraživačku stanicu.
Film je loše prošao u kinima, ali je slavu stekao nakon izdavanja na videokasetama. Po filmu je napravljena istoimena igra iz 2002, čija se radnja nadovezuje na radnju filma.
Radnja
Childs : Did you kill it? (Jesi li ga ubio) MacReady : ''Where were you, Childs'? (''Childs, gdje si ti bio?)
Childs : ''I thought i saw Blair. I went out after him. Got lost in hte storm. Fire's got the temperature up all over the camp. Won't last long though.'' (Mislim da sam vidio Blaira. Izašao sam vani. Izgubio sam se u snježnoj oluji. Vatra je podigla temperaturu u bazi. Ali neće dugo trajati.)
MacReady : Neither will we. (Nećemo ni mi)
Childs : How will we make it? (Kako da se izvučemo?)
MacReady : Maybe we shouldn't. (Možda i ne bi trebali.)
Childs : If you're worried about me... (Ako se brineš zbog mene...)
Childs : Well, what do we do? (Pa šta da činimo?)
Jelena Bacevič
Jelena Nikolajevna Bacevič, rođena 28. aprila 1968. u Talačinu, Vitepska oblast, BSSR, SSSR (danas Bjelorusija) je nekadašnja sovjetska i ruska biatlonka. Dvostruka je svjetska prvakinja.
Olimpijske igre
Bacevič nije nastupila na Olimpijskim igarama.
Svjetska prvenstva
Bacevič je nastupila samo na jednom Svjetskom prvenstvu i to na SP 1990, gdje je osvojila dvije zlatne medalje: u štafetnoj utrci sa Svjetlanom Pečorskom i Jelenom Golovinom; te u ekipnoj utrci sa Jelenom Golovinom, Svjetlanom Paramjiginom i Svjetlanom Pečorskom. Najbolji plasman u pojedinačnim utrkama bilo joj je sedmo mjesto na SP 1990. u sovjetskom Minsku u utrci na 15 km, kada je sa tri promašaja i zaostatkom od 2:47.4 min bila sporija od pobjednice Svjetlane Pečorske, koja je završila utrku s dva promašaja.
Svjetski kup
Prvi nastup Jelene Bacevič u Svjetskom kupu bio je u sezoni 1988/89. Na prvom nastupu u francuskom Les Saisiesu 15. decembra 1988. je osvojila jedanesto mjesto u utrci na 15 km sa pet promašaja i zaostatkom od 6:42.9 min u odnosu na pobjednicu Mariju Manolovu. Najbolji rezultat bilo joj je drugo mjesta utrci na 15 km u sezoni 1989/90. u austrijskom Obertauernu. Najbolji rezultati u ekipnim utrkama je jedna pobjeda u sezoni 1988/89. u francuskom Les Saisiesu u ekipnoj utrci sa Natalijom Prikazčikovom, Jelenom Golovinom i Anom Kuzminom.
Prestanak karijere
140px|mini|desno|Sovjetsko priznanje [[Počasni majstor sporta Sovjetskog Saveza]] Nakon prestanka aktivnim bavljem biatlonom 1991. apsolvirala je studij sporta na Sibirskom državnom univerzitetu fizičke kulture i sporta u Omsku. Udata je kao Jelena Lukjančuk i živi u Omsku.
Nagrade
Zbog uspjeha u biatlonskim takmičenjima Bacevič je 1990. godine dobila visoko sovjetsko priznanje Počasni majstor sporta Sovjetskog Saveza.
FK Rostov
Fudbalski klub Rostov (ruski: Футбольный клуб Ростов) je profesionalni nogometni klub iz Rostova na Donu, Rusija. Trenutno nastupa u Premijer ligi, prvom rangu ruskog nogometa. Plasman u najviši rang je ostvario u sezoni 2008. osvajanjem drugog mjesta u Prvoj diviziji.
Kvant (časopis)
mini|desno|200px|Quantum Kvant je poznati ruski fizičko-matematički časopis za učenike i studente. Izlazi od januara 1970. godine. Osnivači časopisa bili su akademici matematičar Andrej Nikolajevič Kolmogorov (1903-1987.) i fizičar Isaak Konstantinovič Kikoin (1908-1984. godine).
Prijevodi pojedinih tekstova iz Kvanta su objavljivani u časopisu Quantum, od 1990–2001, koji je izdavan u Grčkoj od 1993–2001.
FK Rostov
Historija
Klub je osnovan 10. maja 1930. godine pod imenom Selmašstroj. Šest godina kasnije mijenja ime u Selmaš, da bi 1941. godine promijenio ime u Traktor. 1950. godine postaje član Južne zone Azov-Don grupe. Naredne sezone je igrao u Grupi B, da bi potom prešao u Grupu A. 1953. godine ostvaruje promociju u drugu ligu SSSR-a. Iste godine mijenja ime u Torpedo. 1958. godine mijenja naziv u Rostselmaš.
NGC 6847
NGC 6847 je zvjezdano jato i nalazi se u sazviježđu Labud. Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 17. jula 1784. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Nenad Fejić
Nenad Fejić, (Ženeva, 6. septembar 1950),historičar.
Gimnaziju i Filozofski fakultet, grupa za historiju, završio je na Univerzitetu u Beogradu. Na istom fakultetu je 1978. godine branio i magistarski rad O kotorskoj kancelariji, a 1986. i doktorski sa tezom Španci u Dubrovniku u XIV i XV veku.
Istraživao je arhive u Kotoru, Dubrovniku, Barceloni, Sevilji, Simankasu. U Istorijskom institutu SANU radi od 1978. godine, a od 1990. je kao gostujući profesor otisao na univerzitet u Poatijeu i Limožu u Francuskoj. Od 1996 radi kao redovni profesor na Univerité des Antilles et de la Guyane.
Bavi se istraživanjem odnosa srednjovjekovne Srbije sa političkim i privrednim središtima zapadnog sredozemlja, a također i pomoćnim historijskim naukama. O bosanskoj srednjovjekovnoj historiji je objavio izuzetno značajan rad Notes sur la traité des esclaves de Bosnie à Barcelone au Moyen age (1982).
Miloš Blagojević
Miloš Blagojević, (Militićevo, Plandište, 17. oktobar 1930.), srpski historičar. Bavi se proučavanjem srpske srednjovjekovne historije, posebno privredne i društvene. Zapaženi su i njegovi radovi o historijskoj geografiji.
Osnovnu školu je završio u rodnom mjestu, a gimnaziju u Vršcu. Vojno-pomorsku akademiju u Splitu završio je 1951. godine. U oktobru iste godine uhapšen je po liniji Informbiroa, i osuđen na šest godina zatvora. Kaznu je izdržavao u Bileći i na Golom ostrvu. Pošto mu je kazna smanjena na dvije godine, sa Golog ostrva je pušten krajem 1955. godine. Nakon puštanja iz zatvora upisuje Filozofski fakultet Univerziteta u Beogradu, gdje završava historiju 1960. godine. Radio je dvije godine u osnovnoj školi u Militićevu, a 1962. biran je za asistenta Istorijskog instituta SANU u Beogradu na kojem je radio do 1972. godine. Magistarski rad Planine i pašnjaci u srednjovekvnoj Srbiji branio je 1966, a doktorsku tezu Zemljoradnja u srednjovekovnoj Srbiji, odbranio je 1970. godine.
Za docenta na Filozofskom fakultetu u Beogradu je biran 1972. godine, i to za predmet Historijska geografija. Vanredni profesor postao je 1977, a redovni 1983. godine. Penzionisan je 1996.
U toku svog naučno-istraživačkog djelovanja objavio je više od 50 naučnih radova kao i brojne sitne priloge u enciklopedijama i novinama. Najobimnija istraživanja izvršio je u oblasti poljoprivredne proizvodnje i agrarnih odnosa u srednjovjekovnoj Srbiji. Rezultate je objavio u svojoj magistarskoj i doktorskoj disertaciji koje su štampane 1966. i 1973. godine. Također se bavio i diplomatikom ispravivši nekoliko datacija pojedinih povelja. Osim toga, imao je i zapaženih radova iz oblasti historijske geografije, od kojih se ističe djelo Pregled istorijske goegrafije srednjovjekovne Srbije. Među svojim radovima ima i nekoliko članaka posvećenih srednjovjekovnoj Bosni, od kojih se posebno ističu članci Bosansko završje (ZFF XIV-1, Beograd, 1979, 129-144.) i Severna granica bosanske države u XIV veku, (Bosna i Hercegovina od srednjeg veka do novijeg vremena, SANU, Istorijski institut, Zbornik radova 12, Beograd, 1995, 59-76.).
KGB
mini|Amblem KGB-a KGB ( "Komitet za državnu sigurnost"'') bio je sovjetska unutrašnja i vanjska obavještajna služba i tajna policija. Postojao je od 1954. do 1991. Njegovo puno ime do 1978. godine bilo je Комитет государственной безопасности при Совете Министров СССР ("Komitet za državnu sigurnost pri Vijeću ministara SSSR-a"), a zatim Комитет государственной безопасности СССР ("Komitet za državnu sigurnost SSSR-a''").
Veliki dijelovi struktura KGB-a su se nakon raspada Sovjetskog Saveza 1991. godine transformirali u današnje ruske službe FSB i SWR. Tajna služba Bjelorusije i dalje nosi naziv KGB.
Historija
mini|Naredba Predsjedništva Vrhovnog Sovjeta o osnivanju KGB-a od 13. marta 1954. U martu 1946. godine, sva Narodna komesarijata su preimenovana u ministarstva, uključujući i Narodno komesarijat za državnu sigurnost (NKGB), koji je bio podređen NKVD-u. Sada se nazivao "Ministarstvo za državnu sigurnost" (Ministerstvo gossudarstvennoj besopasnosti, MGB) i bio je prethodna organizacija KGB-a.
KGB je nastao u martu 1954. godine iz odjeljenja unutrašnje obaviještajne službe Ministarstva unutrašnjih poslova (MWD) i bio je direktno podređen Sovjetskom savezu ministara. Njegovo sjedište se nalazilo u Moskvi, na Lubjanki. Nakon pokušaja puča u augustu 1991. godine, u kojem je tadašnji šef KGB-a, general Vladimir Kričkov, imao važnu ulogu, general Vadim Viktorovič Bakatin dobio je zadatak da rasformira tu agenciju. 6. novembra 1991. godine, organizacija je prestala postojati. Njene zadatke u Rusiji su, između ostalog, preuzeli Federalna služba bezbjednosti (FSB) i Spoljna obaveštajna služba (SWR) Ruske Federacije. U nezavisnoj Ukrajini, nasljednik ove organizacije nosi naziv Služba bezbjednosti Ukrajine. U Bjelorusiji, tajna služba i dalje nosi naziv KGB.
Dužnosti
mini|Glavno sjedište KGB-a u zgradi "Lubjanka" u Moskvi Glavne zadatke KGB-a su činila špijunaža u inostranstvu, protušpijunaža, nadzor nad političkim protivnicima unutar Sovjetskog Saveza, kao i osiguranje i zaštita članova partijskog i državnog vrha.
Više nego druge obavještajne agencije, KGB se oslanjao na ljudske izvore odnosno na saznanja dobijena putem vlastitih agenata ili kontakata, dok su zapadni protivnici KGB-a također snažno oslanjali na tehničku špijunažu, elektronsku i telekomunikacijsku obavještajnu djelatnost.
Organizacija i uprava
KGB je bio podijeljen na glavne uprave i uprave. Najvažnije su bile:
Prva glavna uprava (PGU) (Obavještajna uprava inostranstva)
Bila je odgovorna za prikupljanje tajnih informacija izvan granica Sovjetskog Saveza. Bila je nadležna za sve KGB rezidencije u sovjetskim ambasadama u inostranstvu, kao i za špijunske mreže. Nakon raspuštanja KGB-a, PGU je postala odvojena nasljednica KGB-a pored FSB-a, poznata kao SWR (Obavještajna služba inostranstva).
Druga glavna uprava (WGU)
Bla je zadužena za protušpijunažu i nadzor stranih turista i diplomata u Sovjetskom Savezu. Prije osnivanja Pete glavne uprave, djelomično je obavljala i njene zadatke.
Treća glavna uprava (TGU) (Vojne snage)
Bavila se vojnom protušpijunažom i političkim nadzorom u sovjetskim vojnim snagama, uključujući vojnu obavještajnu službu GRU, koja je bila podređena Generalštabu i bila samostalna. Međutim, KGB je također imao osoblje u vojnim snagama koje su, u skladu s njihovim zadacima, radile u uniformi u vojnim jedinicama, ali su bile podređene KGB-u, a ne vođstvu vojske (tradicijski naziv "Posebni odjel").
Peta glavna uprava ("politička policija")
Osnovana je tek 1967. kao odgovor na sve veće "ideološke probleme" i preuzela je zadatke kontrole duhovne slobode stanovništva, posebno neslavenskih manjina u Sovjetskom Savezu, crkve, kulturnog i sportskog života i intelektualne elite s ciljem suzbijanja disidenata. "Ideološki problem" je Leonid Mlechin sažeo u riječima: "Čim nestane straha, totalitarni režim se urušava". Kao rezultat toga, došlo je do pojačane kontrole medija i povećanja ograničenja putovanja za Ruse.
Šesta uprava
Bavila se protušpijunskom zaštitom ekonomije i zaštitom industrije, uključujući kontrolu i nadzor osoba koje su radile u privredi.
Sedma uprava
Bila je zadužena za nadzor i opremanje odgovarajuće tehničke opreme za nadzor.
Osma glavna uprava
Bila je odgovorna za telekomunikacije. Bila je odgovorna za kriptografiju u svim glavnim upravama, posebno u vezi s KGB rezidencijama Prve glavne uprave u inostranstvu, i razvijala je telekomunikacijsku opremu.
Deveta uprava
Bavila se zaštitom ličnosti i pružanjem usluga osoblja visokorangiranih funkcionera i njihovih porodica.
Glavna uprava graničnih trupa
Odgovorna je za granične trupe Sovjetskog Saveza od 1957. godine.
Direktori KGB-a
mini|Identifikacijska kartica predsjednika KGB-a SSSR-a, Jurija Andropova
IC 2227
IC 2227 (također poznat kao PGC 22787) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 445 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Ris. Najveći prečnik je 0,70 (91 hiljada sg) a najmanji 0,7 uglovnih minuta (91 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Stephane Javelle 10. februara 1896. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
IC 575
IC 575 (također poznat kao Arp 292, MCG -1-25-58 i PGC 28575) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 275 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Sekstant. Najveći prečnik je 1,20 (96 hiljada sg) a najmanji 0,8 uglovnih minuta (64 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio Stephane Javelle 9. marta 1893. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Filip IV, kralj Francuske
Filip IV (1268 - 29. novembar 1314) zvani "Lijepi" (francuski: Philippe le Bel) i "Čelični" (francuski: le Roi de fer) bio je kralj Francuske od 1285. do svoje smrti 1314. godine. Na osnovu braka sa kraljicom Navare Ivanom I, bio je i kralj Navare kao Filip I (1284 - 1305). Također je kratko vladao grofovijom Champagne, ali je od 1285. godine ovim okrugom upravljala njegova žena do 1305. godine, kada vlast preuzima njihov sin Luj.
Filip se oslanjao na iskusnije državne službenike, kao što su Guillaume de Nogaret i Enguerrand de Marigny, koji su vladali kraljevstvom. Filip i njegovi savjetnici su bili instrument u transformaciji Francuske od feudalne do centralizirane države. Filip je prisilio svoje vazale na centralizaciju i ograničio im feudalne običaje. Njegove ambicije su bile da ima veliki utjecaj u evropskim poslovima. Njegov cilj je bio da svoju porodicu postavi na strana prijestolja. Prinčevi iz njegove dinastije su vladali Napuljem i Ugarskom, ali nije mogao svog rođaka da postavi za vladara Svetog rimskog carstva.
Filip je protjerao jevreje i uništio templare kako bi se domogao njihovog bogatstva. U posljednjoj godini njegove vladavine izbio je skandal u kraljevskoj porodici u kojoj su optužene tri snahe Filipa IV zbog preljube. Naslijedila su ga tri sina Luj X, Filip V i Karlo IV.