Centaurea
Opis i ekologija
Zečine su robusne korovske biljke. Njihovi listovi, šiljasti kod nekih vrsta, uglavnom su duboko podijeljeni na izdužene režnjeve, barem u donjem dijelu biljaka, postajući cjeloviti prema vrhu. Cvjetovi (ustvari pseudantiji) su u cvasti različitih boja, u rasponu od intenzivnih plavih, crvenih i žutih, do bilo koje mješavine ovih i svjetlijih nijansi do bijele. Često su cvjetovi diska mnogo tamniji ili svjetliji od cvjetnog diska koji se također fenotipski  i sterilnisu. Svaki pseudantij sjedi na vrhu u obliku šalica ili u obliku izbrazdanih korpica ([braktja]), odatle i naziv „košarasti“. Mnoge vrste, posebno one koje naseljavaju više suha područja, imaju dug i jak, vertikalni glavni korijen. thumb|left|Obična zečina ([[Centaurea nigra)]] thumb|right|Primjer izdijeljenih listova u rodu Centaurea ([[Centaurea bella|C. bella)]] thumb|left|[[Centaurea tchihatcheffii (endemska vrsta u Turskoj]] Određene vrste imaju tendenciju da dominiraju prostranim  krajolikom, zajedno s nekolicinom drugih biljaka, tipično jednom ili dvije trave, kao i mnogim drugim velikim biljkama. Naprimjer, uobičajena rana trava („C. nigra“) obilna je u mezotrofnim travnjacima Engleske i obližnjim regijama. Najistaknutije su na pašnjacima ili livadama kojima dominira Dactylis glomerata, kao i bilo koji od „lisičijih repova“ (Cynosurus cristatus) i lažna zob (Arrhenatherum elatius). Često se nalazi i u mezotrofilnim travnjacima na rendzinama i sličnim krečnjačkim tlima, uzajednici  s "Carex flacca"), Festuca ovina ili  Brachypodium pinnatum) i ' 'Leontodon hispidus ili Bromus erectus. Na ovim travnjacima, Centaurea scabiosa nalazi se mnogo rjeđe, često u vezi s Festuca rubra, pored prethodno pomenutih. Zbog svoog dominirajućeg habitusa u ekosistemu  pod dobrim uslovima, mnoge vrste roda „Centaurea“ mogu postati invazivni korov u regionima u kojima nisu autohtone. U dijelovima Sjeverne Amerike, Centaurea diffusa), Centaurea maculosa i žuta Centaurea solstitialis'' uzrokuju ozbiljne probleme u poljoprivredi zbog nekontroliranog širenja. Sjeme se obično prenosi ljudskim prometom, posebno na gumama terenskih vozila. Dvije zečine su štetna uglavnom zbog toga što su snažno alelopatske, proizvodeći snažne toksine u korijenu, koji zaustavljaju rast onih biljaka oko njih koje nisu tome prilagođene. Žuta zvjezdasta zečina, nejestiva je za većinu stoke zbog svojih bodlji i očigledno otrovna za konje  i druge kopitare. Međutim, razvijene su efikasne metode biološkog suzbijanja insekata koji su štetočine ovih korova; različak se također može iskoristiti za  ciljanu ispašu. Kontrolirano opožarivanje također se može koristiti, mada je vremenski period važan kako bi se izbjeglo da su biljke već ostavile sjeme i da im se omogući dovoljno vremena da ponovo izrastu iz podloge. Neke druge vrste roda Centaurea, uglavnom one koji se javljaju između Italije i Kavkaza su endemi jednog ostrva ili doline, a neke od njih su ugrožene, i preko ivice izumiranja. Endemi zapadnog Kavkaza,  Centaurea leptophylla i  Centaurea straminicephala su najmanje prorijeđenje, a  Centaurea hedgei i  Centaurea pecho, sa istog područja sigurno nisu u izobilju. Uočeno je da bi brana Yusufeli negativnouticala na posljednje četiri vrste, što bi zapravo moglo uništiti dovoljno staništa da bi dvije rjeđe gurnulo preko ivice izumiranja. thumb|right|[[Melitaea phoebe Ovaj leptir može provesti čitav život živeći od C. jacea.]]