cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sarajevski tabut
Sarajevski tabut je zbirka pjesama bosanskohercegovačkog pjesnika Abdulaha Sidrana. Objavljena je 1993. godine za vrijeme rata u Bosni i Hercegovini. Zbirka je, uglavnom, sastavljena od pjesama koje su i ranije bile objavljivane u nekim časopisima i poetskim zbirkama. Iako su neke pjesme pisane prije više godina, one odišu novim vremenom, kao da su napisane danas. Sarajevski tabut, simboličnog naziva, je svojevrstan Sidranov poetski rad i specifična zbirka poezije cjelokupnog njegovog stvaralaštva. U najtežim danima Sarajeva, Sidran je sakupio svoje najbolje predratne pjesme sa onim novonastalim, načinivši tako ovu zbirku.
Otkazano zbog kiše
alt=|desno|mini|Naslovna strana zbirke Otkazano zbog kiše pisca i pjesnika Gorana Samardžića. Otkazano zbog kiše je zbirka poezije i proze pisca Gorana Samardžića koja je nastala 1995. godine u Sarajevu tokom rata u Bosni i Hercegovini. U ovoj knjizi Samardžić je prvi put pomiješao ova dva književna oblika. Ovaj majstor kratke priče u svojoj bespoštednoj prozi opisuje stanje ratnog i poratnog Sarajeva, mačističke priče tipičnih i atipičnih junaka i sl. Neki od podnaslova ove zbirke su: Da ti neko..., Crvene kočije, Trin'est redova, Lakonske priče i Nakaze.
Babonići
Babonići (Babonegi) su  bili hrvatska vlastelinska porodica  koja je prvopomenuta  krajem 12. stoljeća. Njihovi posjedi su obuhvatali područje srednjovjekovne Slavonije i Bosne. U Bosni su posjedovali imanje oko rijeke Sane, a sjedište im je bilo u Blagaju (danas Blagaj Japra).
Prvi poznati član ove loze bio je je Stjepan I, sa početnim posjedima  Babonića nalazili na desnoj obali Kupe,  između današnjeg Karlovca i Siska. Najstariji im je posjed bila Vodica, prema kojoj su nazivani vodičkim knezovima. Nakon toga, glavno uporište im je bio grad Steničnjak (danas Sjeničak) prema kojem su dobili  i oznaku  de Stenischnach. Babonići su bili jedna od loza sa plemićkom titulom nobiles ultra Gozd (plemstvo sa suprotne strane Gvozda).
U 1241. Babonićima je kralj Bela IV dao bulu (uredbu) kojom ih  je oslobodio plaćanja poreza i pravo izuzuzeća od banske vlasti. Pretpostavlja se a da je to bio uzvrat za   pomoć  kralju pri povlačenja pred Tatarima preko Zagreba do jadranske obale. Uspon ove porodice se javlja  se krajem 13. stoljeća, u toku prijestolonasljednih borbi između zadnjeg Arpadovića,  Andrije III. Mlečanina i Anžuvinaca, kada su Babonići iskoristili  za njih povoljnu priliku da, uz knezove Bribirske, postanu najmoćnija vlastela.
U zenitu moći bili su za vladavine  Stjepana IV., banom "čitave Slavonije", kada im posjedi obuhvataju područja  od Kranjske do Vrbasa i od Save do Gvozda.
Knezovi Blagajski su bili  jedan od ogranaka loze Babonića, nastao u 14. stoljeću. Naziv Blagajski (de Blagay) dobili su prema novom sjedištu u gradu Blagaju na Sani (danas Blagaj Japra). Njihov rodonačelnik je bio Dujam Babonić, za koga se zna da je bio sin Radoslava II Babonića i da je umro oko 1370.). Vladao je  na područjima  Dubice, Vodice i Sane. Taj posjed i pravo nasljedstva potvrdio ugarski kralj Ludovik I. Anžuvinski.
Tokom 15. stoljeća, knezovi Blagajski se uključuju ratove protiv Osmanlija, ali se nakon pustošenjima njihovih  posjeda, na  kraju 16. stoljeća, povlače u Kranjsku. Tamo se od 1582. godine ubrajaju u red kranjskih staleža.
Iz loze Babonića su bili slijedeći banovi: Posljednji poznati potomak Babonića bio je grof Ludvig Blagajski, koji je umro u Ljubljani 1898.).
Gradec Pokupski
Gradec Pokupski je naseljeno mjesto u sastavu općine Pisarovina, Zagrebačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Jastrebarsko.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Gradec Pokupski je imao 111 stanovnika.
Napomena: ''Do 1900. iskazivano pod imenom Gradec.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Gradec Pokupski je imalo 141 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Poljska besmrtna
Neki izvori datiraju ovu partiju u 1930. ili 1935 i navode da je ime bijelog bilo "Glucksberg". Gari Kasparov navodi da je godina bila 1928, a ime Najdorfovog protivnika "Glinksberg", pripisujući ove činjenice Najdorfu i njegovoj kćeri.
Partija s komentarom
Bijeli: Glinksberg Crni: Miguel Najdorf Otvaranje: Holandska odbrana (ECO A85)
(Komentari su zasnovani na Kasparovljevim komentarima u knjizi Moji veliki prethodnici, 4. dio, osim ako je naznačeno drugačije.)
'''1. d4 f5 2. c4 Sf6 3. Sc3'''
'''3...e6 4. Sf3 d5 5. e3'''
'''5...c6 6. Ld3 Ld6 7. 0-0 0-0 8. Se2'''
'''8...Sbd7 9. Sg5?'''
'''9...Lxh2+! 10. Kh1!?'''
'''10...Sg4! 11. f4'''
'''11...De8 12. g3 Dh5 13. Kg2''' (vidi dijagram)
13...Lg1!!
14. Sxg1
'''14...Dh2+ 15. Kf3 e5! 16. dxe5 Sdxe5+ 17. fxe5 Sxe5+ 18. Kf4 Sg6+ 19. Kf3 f4!!'''
Guvernorati u Kuvajtu
Kuvajt je administrativno podijeljen na šest guvernorata (arapski: muhafaza). Guvernorati se dalje dijele na područja a s obzirom da zauzimaju manju površinu često se nazivaju i gradovi.
Poljska besmrtna
Partija s komentarom
20. exf4
'''20...Lg4+!! 21. Kxg4 Se5+! 22. fxe5 h5#'''
Gornje Mokrice
Gornje Mokrice su naseljeno mjesto u sastavu grada Petrinje, Sisačko-moslavačka županija, Republika Hrvatska.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Gornje Mokrice su imale 105 stanovnika.
Napomena: ''Naselja Donje Mokrice i Gornje Mokrice iskazuju se odvojeno od 1953. Od 1857. do 1900. iskazivano je naselje pod imenom Mokrice, a od 1910. do 1948. pod imenom Gorske Mokrice. Za to bivše naselje podaci su sadržani u naselju Gornje Mokrice. U 1869. sadrži podatke za naselja Dumače, Nebojan i Novi Farkašić. Sadrži također podatke za bivše naselje Gorske Mokrice od 1857. do 1948.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Gornje Mokrice je imalo 176 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Popis 1910.
Napomena: Iskazano zajedno sa naseljem Donje Mokrice.
Gorišnica
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Ptuj.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, općina Gorišnica je imala 4.036 stanovnika, od čega u samoj Gorišnici 788.
Općina Gorišnica
Napomena: Nastala iz stare općine Ptuj.
Graberje (čvor)
Hrvatska:
Vatrogasna kasarna
mini|Vatrogasna kasarna (2023.) mini|Vatrogasna kasarna (2023.) Vatrogasna kasarna nalazi se u općini Centar u Sarajevu, Bosna i Hercegovina. Komisija za očuvanje nacionalnih spomenika, na sjednici održanoj od 15. do 17. jula 2008. godine, donijela je odluku da se Kasarna proglasi za nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine. Ovu odluku Komisija je donijela u sljedećem sastavu: Zeynep Ahunbay, Amra Hadžimuhamedović, Dubravko Lovrenović, Ljiljana Ševo (predsjedavajuća), i Tina Wik.
Lokacija
Građevina Vatrogasne kasarne sa pripadajućim unutrašnjim dvorištem se nalazi u centralnom dijelu grada Sarajeva, poznatom po nazivu Skenderija.
Historija
Izgradnji objekta Vatrogasne kasarne prethodilo je formiranje Stalne vatrogasne čete za grad Sarajevo, koja je formirana 8. marta 1883. godine.
Vatrogasna kasarna predstavlja jedno od najznačajnijih ostvarenja arhitekte Josipa Pospišila u Sarajevu. Projektovana je 1912. godine, a realizirana 1913. godine. Autor projekta u članku pod nazivom Aus bosnischer Praxis, objavljenom 5. januara 1912. godine u stručnom časopisu Der Bautechniker, XXXII, u Beču, objavljuje više svojih projekata, i među njima, prvi put, perspektivni prikaz buduće zgrade Vatrogasne kasarne. .
U istom članku objavljen je i projekt Hadim Ali-pašinog vakufa. Ovim projektima Josip Pospišil potcrtava svoje interesiranje za stilsko eksperimentiranje blisko bosanskom slogu i secesiji.
Projekt Josipa Pospišila urađen je po uzoru na jednu vatrogasnu kasarnu u bečkom kotaru, i predviđao je spremište za sprave i materijale, spavaonice i druge prostorije. Istočno od objekta stvoren je prostor namijenjen vatrogasnim vježbama.
Opis
Kasarna građena je u obliku slova „L“, a na južnoj strani prema unutrašnjem dvorištu nalazi se dodatno krilo približno pravougaonog oblika. . Krila su različite spratnosti. U sklopu objekta se nalazi prostran podrumski prostor i osmatračnica u tri nivoa.
Jamnica (čvor)
Hrvatska:
Slovenija:
Dovlići
Dovlići su naseljeno mjesto u općini Istočni Stari Grad, Bosna i Hercegovina.
Graberje
Graberje je naseljeno mjesto u sastavu grada Petrinje, Sisačko-moslavačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazilo se u sastavu stare općine Petrinja.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Graberje je imalo 155 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Graberje je imalo 280 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Britanska ekspedicija na Mount Everest 1975.
Korištena je posebna tehnika penjanja postavljanjem fiksnih užadi na okomite stije, od podnožja u Zapadnoj dolini (Dolina tišine) do ispod Južnog vrha na Jugoistočnom grebenu. Ovakav način penjanja posebno je bio važan u savladavanju litica na Rock Band-u, na oko 8.2000 m, što su izveli Nick Estcourt i Tut Braithwaite i naziva se vojni alpinizam. Nakon toga na vrhu litica postavili su visinski logor VI.
Nakon toga, Dougal Haston i Doug Scott 24 septembra 1975. su se ispenjali na Južni vrh i tu prenoćili, što je najviši podignuti visinski logor. Sutradan su Jugoistočnim vrhom došli do vrha. Dva dana kasnije isto su uradili i Peter Boardman i Pertemba. Na vrh se popeo i alpinista - kamerman Mick Burke, ali je poginuo početkom spuštanje. Britanski alpinisti su penjanje na vrh prvi put uradili na način koji je nazvan vojni stil ekspedicija.
Kuća Damić
Kuća Damić nalazi se u općini Centar u Sarajevu, Bosna i Hercegovina. Komisija za očuvanje nacionalnih spomenika, na sjednici održanoj od 12. do 18. maja 2009. Godine, donijela je odluku da se kuća proglasi za nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine. Ovu odluku Komisija je donijela u sljedećem sastavu: Zeynep Ahunbay, Martin Cherry, Amra Hadžimuhamedović (predsjedavajuća), Dubravko Lovrenović, Ljiljana Ševo.
Lokacija
Kuća Damić nalazi se u istočnom nizu Radićeve ulice, a usmjerena je prema velikom platou formiranom ispred trgovačkog BBI centra, koji se nalazi na zapadnoj strani Radićeve ulice.
Historija
Kuća Damić u ulici Radićeva broj 10 u Sarajevu izvedena je prema projektu iz 1926. godine poznatih projektanata Helena Baldasara i Dušana Smiljanića, koji djeluju u Sarajevu tokom prve polovine XX vijeka. Ova historijska građevina je jedna od prvih građevina izgrađenih u Sarajevu u periodu između dva svjetska rata, koja je pokazala uticaj modernističkih ideja, koje su ovdje kombinovane sa art deco elementima da bi se kreirao prepoznatljiv karakter moderne.
Posebnu vrijednost tom objektu daje činjenica da su oblik i hromatska obrada pročelja originalni, s obzirom da nikada nisu vršeni konzervatorsko-restauratorski ili radovi redovnog održavanja fasada, a originalno pročelje je veoma dobro očuvano. Slično je sa enterijerom objekta, koji je dobrim dijelom originalan i očuvan.
U unutrašnjem dvorištu nalazi se objekat u kojem se nalazila prodavnica pića, čiji su originalni oblik i vanjski gabariti sačuvani.
Opis
Kuća je simetrična cjelina pravougaone tlocrtne dimenzije 10,50 m x 15,44 m, sa vidljivo naglašenim horizontalnim elementima. Spratnost objekta iznosi P+2+Potkrovlje, a u sklopu objekta se nalazi i podrumski prostor. Visina objekta, do krovnog sljemena iznosi 16,50 m. Kompoziciono, ovaj objekat, osim u prizemnom dijelu, predstavlja potpuno simetričnu cjelinu.
Prizemlje, podrum i prvi sprat imaju poslovnu namjenu, dok prostor na drugom spratu ima stambenu funkciju.
Historijska građevina kuća Damić nalazi se u vrlo dobrom konstruktivnom stanju, bez obzira na nedovoljno provođenje mjera redovnog održavanja.
Cirkulane
Cirkulane su naseljeno mjesto i općina u Sloveniji, u Podravskoj regiji.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu stare općine Ptuj.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, općina Cirkulane je imala 2.299 stanovnika, od čega u samim Cirkulanama 434.
Općina Cirkulane
Napomena: Nastala iz stare općine Ptuj.
Finale Evropskog prvenstva u nogometu 1968.
Finale Evropskog prvenstva u nogometu 1968. je bilo nogometno takmičenje koje je odredilo trećeg Evropskog pravaka u nogometu. U finalu su se susrele Italija i Jugoslavija te odigrale dvije finalne utakmice. Ovo je ujedno i jedino finale u historiji svih dosadašnjih finala Evropskih prvenstava u kojem su se odigrale dvije finalne utakmice. Prva utakmica finala se odigrala 8. juna 1968. na stadionu Olimpico u Rimu. Pred 68.817 gledalaca Italija i Jugoslavija su odigrale neriješeno rezultatom 1-1. Golove su postigni Angelo Domenghini u 80. minuti za Italiju i Dragan Džajić u 39. minuti utakmice za Jugoslaviju. U prvoj utakmici su se igrali i produžeci ali bez postignutih golova. Dva dana poslije pomenute ekipe su odigrale i drugu utakmicu finala. Ovog puta Italija je bila uspješnija te golovima Luigi Rive u 12. minuti i Pietro Anastasia u 31. minuti utakmice Italija ostvaruje pobjedu te tako prvi put u svojoj historiji osvaja šampionsku titulu.
Prva utakmica
<section begin=EP 1968 - utakmica 4 /><section end=EP 1968 - utakmica 4 />
Ponovljena utakmica
<section begin=EP 1968 - utakmica 5 /><section end=EP 1968 - utakmica 5 />
Jamnica Pisarovinska
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Jastrebarsko.
Stanovništvo
Napomena: ''Do 1900. iskazivano pod imenom Jamnica.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Jamnica Pisarovinska je imalo 47 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
En-Nedžm
Sura En-Nedžm (arapski: الشمس; bos.: Zvijezda) je 53. sura svete islamske knjige Kur'ana. Sadrži 62 ajeta i spada u mekanske sure, sure objavljene u Meki. Jedna je od onih sura u kojima se spominju nebeska tijela, te je i nazvana po zvijezdi koja se spominje odmah u prvom ajetu sure.
Sadržaj
Indirektno se u suri spominje posljednji Allahov poslanik Muhammed gdje se poriču laži koje su o njemu iznosili pojedini njegovi sunarodnjaci. Naime, nakon početka objave Kur'ana, Muhammed je utjerivan u laž i pokušavana je osporiti istina s kojom dolazi, proglašavajući ga lašcem, onim koji je zalutao i govori po svom hiru.
Također, indirektno se spominje i melek Džibril, donosioc Objave, pri čemu se navode neke njegove osobine.
Sura je sadržajna jer govori o predislamskim kipovima, melecima, poslanicima Ibrahimu i Musau, kao i nekadašnjim narodima kao što su Ad i Semud.
U dijelu sure od 42. do 55. ajeta kazuje se o pojedinim Božijim moćima, spominje se i zvijezda Sirijus u 49. ajetu kao i uništenje drevnih naroda.
Vanjski linkovi
✅
Štrukovec
mini|280px|Štrukovec, stara međimurska kuća - hiža Štrukovec (mađ. Muraréthát) je naseljeno mjesto u sastavu grada Murskog Središća, Međimurska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Čakovec.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Štrukovec je imao 339 stanovnika.
Napomena: ''Do 1991. iskazivano pod imenom Strukovec.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Štrukovec je imalo 434 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Karovići (Čajniče)
Karovići su naseljeno mjesto u općini Čajniče, Bosna i Hercegovina.
CAF
CAF (engleski: Confederation of African Football) je rukovodeći organ nogometa u Africi. Predstavlja državne nogometne saveze Afrike, održava afrička takmičenja klubova i državnih reprezentacija, kontroliše novčane nagrade, pravila i medijska prava tih takmičenja. CAF je jedan od šest nogometnih udruženja članica FIFA-e. Od 32 mjesta na svjetskom prvenstvu u nogometu 2014. godine, 5 je dodijeljeno savezima CAF-a.
CAF je osnovan 8. februara 1957. godine u Kartumu glavnom gradu Sudana, od strane egipatskog, etiopskog, južnoafričkog i sudanskog nogometnog saveza na osnovu ranijih razgovora između ovih saveza održanih, 7. juna 1956. godine u Avenida hotelu u portugalskom Lisabonu. Youssef Muhamed je bio prvi glavni sekretar, a Abdel Aziz Abdallah Salem prvi predsjednik CAF-a. Administrativno središte se od 2002. godine nalazi u gradu 6th of October City koji se nalazi nedaleko od Kaira. Trenutno broji 56 članica, 54 punopravnih članova i dvije pridružene članice: Zanzibar i Réunion.
Sadašnji predsjednik CAF-a je Issa Hayatou,Suketu Patel je prvi a Almamy Kabele Camara je drugi potpredsjednik dok je Hicham El Amrani glavni sekretar.
Takmičenja
U nadležnosti CAF-a je nekoliko takmičenja:
Hristo Prodanov
Hristo Prodanov (Karlovo, 24.02. 1943. - Mount Everest, 21.04.1984.), bio je bugarski alpinista koji se prvi ispenjao na Mount Everest. Po zanimanju je bio inžinjer metalurgije i radio na Bugarskom tehnološkom univerzitetu. Bavio se alpinizmom kojem se u potpunosti posvetio. Počeo je 1958. a 1959 i sa usponima na Pirinu. Ostvario je preko 500 smjerova i varijanti na planinama Evrope i Azije (Alpe, Kavkaz i Pamir) i postao najpoznatiji bugarski alpinista, prepoznatljiv po svom elegantnom penjanju. Njegova karijera trajala je 26 godina i prekinuta je nesretnim silaskom sa Mount Everesta.
Penjao je zajedno sa svim poznatim bugarskim penjačima, počevši od svog učitelja, legendarnog Nikole Korčeva i nastavio sa Georgi Atanasovim, Blagojem Đivđanovim, Atanasom Kovanđijevim, Dragoljubom Kostovim, Ivanom Vasilevim i dr. Prvi se od njih popeo na vrh preko 8.000 m. (Lhotse, 8.516 m), solo usponom i bez dodatnog kisika.
Dvadesetog aprila 1984. ispenjao se solo usponom na Mount Everest rutom preko Zapadnog grebena, kao šesti penjač u historiji i trinaesti bez upotrebe dodatnog kisika. Na vrhu se zadržao oko pola sata i počeo silazak. U 21:10 kontaktirao je bazni logor i rekao da će zbog mraka bivakovati. Slijedećeg dana ujutro se ponovo javio, ali mu riječi nisu bile razumljive. U 7:45 čuo se samo klik njegovog toki-vokija i više se nije javljao. Njegovo tijelo nikad nije pronađeno.
Napisao je knjigu (“Lhotse 8516”) i mnoge članke sa opisima planinarskih ruta u časopisu “Echo”. Izabran je za Bugarskog alpinistu XX vijeka.
Apnenik (čvor)
Slovenija:
Faletići (Istočni Stari Grad)
Faletići su naseljeno mjesto u općini Istočni Stari Grad, Bosna i Hercegovina.
IC 4745
IC 4745 (također poznat kao ESO 103-52, IRAS 18376-6459 i PGC 62292) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 217 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Paun. Najveći prečnik je 2,20 (139 hiljada sg) a najmanji 0,9 uglovnih minuta (57 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio DeLisle Stewart 20. jula 1901. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Prelog (čvor)
Hrvatska:
Slovenija:
Oblast Burgas
Oblast Burgas jedna je od 28 oblasti u Bugarskoj. Nalazi se na jugoistoku države i obuhvata značajan dio bugarske crnomorske obale. Oblast se sastoji od 13 općina sa ukupno 18 gradova. Glavni i najveći grad je Burgas, administrativni i industrijski centar po kojem je oblast i nazvana i koji je četvrti grad po veličini u Bugarskoj.
Ostali veći gradovi su: Ajtos, Karnobat, Nesebar i Pomorije.
Geografija
Oblast se prostire na teritoriji od 7.748,07 km2 (6,98% od ukupne površine Bugarske) i najveća je oblast. Prema podacima popisa stanovništva iz 2011. godine naseljavalo ju je 409.018 stanovnika i četvrta je najmnogoljudnija oblast Bugarske. Osim što izlazi na obale Crnog mora oblast graniči i sa oblastima Varna i Šumen na sjeveru i Sliven i Jambol na zapadu dok na jugu graniči sa Turskom.
Općine
right|thumb|Mapa općina na području Oblasti Burgas Oblast se sastoji od 13 općina sa ukupno 18 urbanih i 232 ruralna naselja. U sljedećoj tabeli su dati nazivi i neki od osnovnih podataka o općinama, između ostalog i centri općina (gradska naselja su podebljana).
Šárka Kašpárková
Šárka Kašpárková (rođena 20. maja 1971) jest bivša češka atletičarka, koja se takmičila u disciplinama 100m prepone, skok uvis, skok udalj i troskok. Od svoje 36 godine radi kao sportska instruktorica.
Kad je troskok u ženskoj konkurenciji uveden na takmičenja IAAF-a, preorijentirala se na troskok, kao jedna od prvih. U troskoku je bila treća na Olimpijskim igrama 1996. u Atlanti, a na Svjetskom prvenstvu 1997. u Atini je pobijedila.
U braku je sa svojim trenerom Michalom Pogányjem i imaju kćer Terezu.
IC 3112
IC 3112 (također poznat kao MCG 4-29-61 i PGC 39450) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 353 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Berenikina kosa. Najveći prečnik je 0,90 (92 hiljade sg) a najmanji 0,4 uglovnih minuta (41 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Charles Joseph Etienne Wolf 23. marta 1903. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
UTP3
UTP3 procesomska komponenta male podjedinice, nešto kao utišavajući protein 10, jest protein koji je kod ljudi kodiran genom UTP3 sa hromosoma 4.
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 479 aminokiselina, а molekulska težina 54.558 Da.
Popis stanovništva u Srbiji 2011 (Opovo)
Po popisu stanovništva, domaćinstava i stanova 2011. u Srbiji, koji je proveden od 1. do 15. oktobra 2011, u općini Opovo živjelo je ukupno 10440 stanovnika, što predstavlja 0,15% od ukupnog broja stanovnika Srbije, odnosno 3,55% od od ukupnog broja stanovnika Južnobanatskog okruga. Popis stanovništva provoden je na temelju Zakona o popisu stanovništva, domaćinstava i stanova u 2011. Godini ("Službeni glasnik RS", br. 104/09 i 24/11).
Starosna piramida
Od ukupnog broja stanovnika u općini Opovo bilo je 5.187 (49,68%) muškaraca i 5.253 (50,32%) žena, što predstavlja omjer muškaraca i žena 987:1000. Prosječna starost stanovništva bila je 41,6 godina, muškaraca 40,4 godina, a žena 42,8 godina. Udio osoba starijih od 18 godina je 81,4% (8.503), kod muškaraca 81,5% (4.227), a kod žena 81,4% (4.276).
Mikanovci (čvor)
Hrvatska:
Igor Pogodin
Igor Pogodin (ukrajinski: Ігор Погодін; Vitebsk, Bjelorusija, 4. februara 1974) je bjeloruski i ukrajinski psiholog, psihoterapeut, kandidat psiholoških nauka, izvanredni profesor, direktor Gestalt instituta, glavni trener i osnivač "Pogodin Academy". Član je Europskog udruženja geštalt terapije (EAGT). Autor više od 10 knjiga i monografija.
Obrazovanje i obuka
1991. godine počeo je studirati na odsjeku za psihologiju Vojne akademije Republike Bjelorusije.
1994. godine započeo je psihološku praksu.
Od 1996. Pogodin je jedan od osnivača samoubistva u Bjelorusiji i jedan od tvoraca sveobuhvatnog programa za prevenciju samoubilačkog ponašanja.
Od 1999. do 2003. radio je u posebnoj komisiji psihoneurološkog dispanzera koja je bila angažirana na složenom psihološkom i psihijatrijskom pregledu.
Nastava
Od 2000. do 2005. Pogodin je studirao grupnu psihoanalizu, vodio psihodinamičke grupe.
Od 1998. do 2008. Pogodin je predavao psihološke discipline u visokom obrazovanju.
Institut Gestalt
Institut Gestalt član je Međunarodne federacije organizacija koje podučavaju gestalt terapiju (FORGE).
Pogodin Academy
"Pogodin Academy" osnovana je 1. septembra 2017. godine i kombinuje obrazovne i razvojne programe na mreži i van nje, pruža mogućnost sticanja obrazovanja u tri faze obuke geštalt terapeuta, kao i učešće u mnogim razvojnim i psihoterapijskim programima.
Publikacije
Igor Pogodin glavni je urednik Biltena gestalt terapije. Autor više od 450 publikacija u recenziranim publikacijama, kao i udžbenika, monografija i nastavnih sredstava.
Gornje Biosko (Istočni Stari Grad)
Gornje Biosko je naseljeno mjesto u općini Istočni Stari Grad, Bosna i Hercegovina.
WFS1
Volframin jest protein koji je kod ljudi kodiran genom WFS1 sa hromosoma 4.
Apnenik pri Velikem Trnu
Apnenik pri Velikem Trnu je naseljeno mjesto u sastavu općine Krško, regija Posavska, Slovenija.
WFS1
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 890 aminokiselina, а molekulska težina  100.292 Da.
Funkcija
Ovaj gen kodira transmembranski protein, koji se primarno nalazi u endoplazmatskom retikulumu i sveprisutno eksprimiran sa najvišim nivoima u mozgu, pankreasu, srcu i insulinskim linijama beta-ćelija. Čini se da Wolframin funkcionira kao kationski selektivni ionski kanal.
Apnenik pri Velikem Trnu
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Krško.
WFS1
Klinički značaj
Mutacije u ovom genu povezane su sa Wolframovim sindromom, koji se također naziva DIDMOAD (Diabetes Insipidus, Diabetes Mellitus, optička atrofija i deafness = gluhoća), autosomno recesivnim poremećajem. Bolest karakterizira neimunski insulinski zavisni dijabetes melitus i bilateralna progresivna optička atrofija, koja se obično javlja u djetinjstvu ili ranoj odrasloj dobi. Različiti neurološki simptomi, uključujući predispoziciju za psihijatrijsku bolest, također mogu biti povezani s ovim poremećajem. Veliki broj i raznovrsnost mutacija u ovom genu, posebno u egzonu 8, može biti povezana sa ovim sindromom. Mutacije u ovom genu također mogu uzrokovati autosomno dominantnu gluhoću 6 (DFNA6), također poznatu kao DFNA14 ili DFNA38.
Apnenik pri Velikem Trnu
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Apnenik pri Velikem Trnu je imao 30 stanovnika.
WFS1
Klinički značaj
Mutacije ovog gena su takođe povezane sa kongenitalnim kataraktom.
Vanjski linkovi
}
Grabovac Banski
Grabovac Banski je naseljeno mjesto u sastavu grada Petrinje, Sisačko-moslavačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Petrinja.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Grabovac Banski je imao 200 stanovnika.
Napomena: ''Do 1900. iskazivano pod imenom Grabovac. U 1890., 1900. i 1948. sadrži podatke za bivša naselja Grabovac Donji i Grabovac Gornji.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Grabovac Banski je imalo 552 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
PFK CSKA Sofija
PFK CSKA Sofija (bugarski: ПФК ЦСКА София) je profesionalni nogometni klub iz Sofije, Bugarska. Takmiči se u prvoj nogometnoj ligi Bugarske.
Osnovan je 5. maja 1948. godine. Najuspješniji je nogometni klub u Bugarskoj. Osovjio je 31 trofej domaće lige, 19 trofeja nacionalog kupa, dok je 4 puta bio pobjednik superkupa. Najveći uspjesi kluba u evropskim nastupima su polufinala Kupa šampiona i Kupa pobjednika kupova.
Za CSKA su nastupali brojni reprezentativci Bugarske, neki od njih su: Petar Žekov, Dimitar Jakimov, Dimitar Penev, Hristo Stoičkov, Emil Kostadinov, Ljuboslav Penev, Dimitar Berbatov, Stilijan Petrov i Martin Petrov. Najveći rival kluba je Levski Sofija. Tradicionalne boje su crvena i bijela. Domaće utakmice igra na stadionu Bugarske armije.
Historija
U oktobru 1923. godiine nogometni klubovi Athletic Sofija i Slava Sofija spojile su se u AS-23, sportski klub Athletic Slavia. 1931. godine klub osvaja prvenstvo Bugarske i nacionalni kup. Deset godina kasnije dolazi do još jednog trofeja nacionalnog kupa. Domaće utakmice je igrao na stadionu Athletic Park. Stadion se nalazio na istom mjestu gdje je danas smješten stadion Bugarske armije.
9. novembra 1944. godine uz podršku Mihaila Mihajlova, računovođe ratnog ministarstva, potpisan je sporazum o spajanju klubova AS-23, Šipka i Spartak u Čavdar Sofija. General Vladimir Stojčev iz AS-23, koji se u to vrijeme borio na frontovima u Drugom svjetskom ratu imenovan je za predsjednika kluba. Advokat Ivan Bašev, budući bugarski ministar vanjskih poslova je imenovan za sekretara kluba.
Čavdar je igrao na Athletic Parku, koji je ubrzo promijenio naziv u Stadion Čavdar. Novoformirani klub se u prvoj ligi zadržao tri sezone, da bi 1947. godine ispao u niži rang.
Uz pomoć Mihaila Mihajlov, Čavdar je 1948. godine postao dio Bugarske vojske. Uz naziv je dodao skraćenicu CDV. Iste godine se spaja da klubom Septemvri Sofija te počinje djelovati pod nazivom Septemvri pri CDV. Ugovor je potpisan 5. maja 1948. godine koji se smatra službenim datum osnivanja kluba.
Ardro
Slovenija:
Prelog
mini|280px|Prelog, rimokatolička crkva "Sv. Jakov" Prelog (mađ. Perlak) je grad u Hrvatskoj, u Međimurskoj županiji.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Čakovec.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, grad Prelog je imao 7.815 stanovnika, od čega u samom Prelogu 4.324.
Grad Prelog
Napomena: ''Nastao iz stare općine Čakovec. ''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Prelog je imalo 4.274 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Gran Chaco
250px|mini|desno|Položaj Gran Chaca na karti Južne Amerike Gran Chaco je rijetko naseljena, polusušna i vruća visoravan na jugu Južne Amerike, između istočne Bolivije, Paragvaja, sjeverna Argentine i dijela brazilskih saveznih država Mato Grosso i Mato Grosso do Sul. Upravo preko ovih brazilskih država, nizina je povezana s regijom Pantanal. Ponekad se naziva i Chaco ravnica.
Geografske karakteristike
Nalazi se zapadno od rijeke Paragvaj i istočno od Anda. Uglavnom se sastoji od aluvijalne ravnice, podijeljene između Paragvaja, Bolivije i Argentine. Prostire se između 17. i 33. stepena južne geografske širine i 65. i 60. stepena zapadne geografske dužine.
Historijski gledano, Chaco je bio podijeljen na tri glavna dijela: Chaco Austral ili Južni Chaco, južno od rijeke Bermejo i unutar argentinske teritorije, Chaco Central ili Centralni Chaco koji je obuhvatao područje između rijeke Bermejo i rijeke Pilcomayo na sjeveru, (sada dio teritorije Argentine) i Chaco Boreal ili Sjeverni Chaco, sjeverno od rijeke Pilcomayo do brazilskog Pantanala, područja koje se nalazi u Urugvaju i dijelom u Boliviji.
U lokalnom smislu, regija se može podijeliti prema, danas postojećim političkim granicama, na argentinski Chaco, paragvajski Chaco i bolivijski Chaco.
Ardro pod Velikim Trnom
Ardro pod Velikim Trnom je naseljeno mjesto u sastavu općine Krško, regija Posavska, Slovenija.
Lijevo Sredičko
Lijevo Sredičko je naseljeno mjesto u sastavu općine Pisarovina, Zagrebačka županija, Republika Hrvatska.
Ardro pod Velikim Trnom
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazilo se u sastavu stare općine Krško.
Lijevo Sredičko
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazilo se u sastavu stare općine Jastrebarsko.
Lučelnica (čvor)
Hrvatska:
Ardro pod Velikim Trnom
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Ardro pod Velikim Trnom je imalo 27 stanovnika.
Lijevo Sredičko
Stanovništvo
Napomena: ''Do 1880. iskazivano pod imenom Sredičko.''
Ardro pod Velikim Trnom
Stanovništvo
Napomena: ''Do 1953. iskazivano pod imenom Ardro.''
Stari Mikanovci
mini|280px|Stari Mikanovci, željeznička stanica Stari Mikanovci su naseljeno mjesto i općina u Hrvatskoj, u Vukovarsko-srijemskoj županiji.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare općine Vinkovci.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, općina Stari Mikanovci je imala 2.956 stanovnika, od čega u samim Starim Mikanovcima 2.383.
Općina Stari Mikanovci
Napomena: Nastala iz stare općine Vinkovci.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Stari Mikanovci je imalo 2.612 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
IC 4746
IC 4746 (također poznat kao ESO 45-14 i PGC 62371) je pekulijarna galaksija i nalazi se u sazviježđu Paun. Prvo otkriće je napravio DeLisle Stewart 25. augusta 1900. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Broadchurch
Broadchurch je britanska kriminalistička dramska televizijska serija, scenariste Chrisa Chibnalla, u produkciji televizije ITV iz 2013. godine. Serija je nagrađena američkom nagradom Peabody, sa nekoliko BAFTA nagrada, te nagradama NTA i RTS. Premijere serije bila je 4. marta 2013. godine, na ITV, a također je dostupna na streaming kanalu Netflix.
Radnja
Radnja serije odvija se oko ubistva Dannyja, jedanaestogodišnjeg dječaka, te policijske istrage i djelovanja istrage zbog međusobnih optuživanja na fiktivni gradić Broadchurch, koji je smješten u jugozapadnoj Engleskoj. Dannyjeva smrt se posmatra kroz višegodišnju perspektivu više sudionika, dok se u drugom i trećem dijelu radnja zasniva na suđenju za ubistvo Dannya, te na dva druga zločina i istrage.
Sezona 1
Glavni junak je policijski inspektor Alec Hardy, koji je premješten u Broadchurch, otprilike u isto vrijeme kad se desi ubistvo dječaka Dannya. U stanici je nekoliko policista, a Ellie Miller postaje njegova asistentica, nezadovoljna jer je vjerovala da je ona trebala postati detektiv i šef policijske stanice.
Hrastovica (Petrinja)
Hrastovica je naseljeno mjesto u sastavu grada Petrinje, Sisačko-moslavačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Petrinja.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Hrastovica je imala 464 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Hrastovica je imalo 584 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
FMR1-AS1
FMR1 antisens RNK 1 (FMR1-AS1), znana i kao ASFMR1 ili  FMR4 –  u molekulskoj biologiji – je  duga nekodirajuća RNK. Gen FMR1-AS1 preklapa se kao    antisens  CGG ponavljajuće regije gena FMR1. Njegova ekspresija  je pojačano regulirana u premutaciji sindroma fragilnog X, a utišana kod pacijenata s sindromom fragilnog  X-a. FMR1-AS1 ima antiapoptoznu funkciju.
Lučelnica
Lučelnica je naseljeno mjesto u sastavu općine Pisarovina, Zagrebačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Jastrebarsko.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Lučelnica je imala 298 stanovnika.
Napomena: ''Od 1890. do 1948. sadrži podatke za bivša naselja Donja Lučelnica, Gornja Lučelnica i Srednja Lučelnica.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Lučelnica je imalo 402 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Warbookpedia.ba
Warbookpedia.ba je projekat čiji je cilj otkrivanje i prikupljanje literarnih ostvarenja objavljenih tokom rata u Bosni i Hercegovini. Projekat je pokrenut na Odsjeku za komparativnu književnost i bibliotekarstvo Filozofskog fakulteta Univerziteta u Sarajevu u saradnji sa Bibliotekom Filozofskog fakulteta Univerziteta u Sarajevu.
Opis projekta
Poslijeratne vlade u Bosni i Hercegovini nisu ispunile zadatak osnivanja komisija za istinu i pomirenje koje dokumentiraju traumatičnu prošlost, što otkriva ne samo važne izvore dokaza o zločinima iz prošlosti, već može poslužiti i kao instrument za rekonstrukciju poslijeratnih društava. Glavni cilj ovog projekta je dalje stvaranje društvenog pomaka od obrazaca kršenja ljudskih prava i zločina prema budućnosti utemeljenoj na vladavini prava i univerzalnoj osudi zločina iz prošlosti, tekst i narativ predstavljaju glavni medij u ostvarenju takvih ciljeva. Zamišljeni narativi, osim što nadopunjavaju autentična svjedočenja, mogu postati značajnom karikom istraživanju i razumijevanju užasa rata.
Cilj projekta
Otkrivanje i prikupljanje bibliografskih podataka o književnim djelima objavljenim tokom rata u Bosni i Hercegovin i, može doprinijeti procesu pomirenja i izgradnje stabilnog mira u poslijeratnom prijelaznom društvu Bosne i Hercegovine. Pokretanje inicijative s ciljem identificiranja i prikupljanja narativa objavljenih u drugim gradovima koji bilježe značajnu izdavačku djelatnost u ratu - Banja Luka, Tuzla, Mostar, Zenica, Ljubuški i drugi, kao i gradovima na Balkanu u kojima djeluje i objavljuje dijaspora. Projekat Warbokpedia.ba služi kao polazište za dokumentiranje strategija suočavanja koje su pojedinci usvojili, te koje istovremeno pričaju priču o životu građana u Sarajevu pod opsadom. Inicijative i na polju izložbi i kulturnih događaja s ciljem kompletiranja uvida od vitalnog značaja za obnovu društva.
Rezultati projekta
Projekat objedinjuje informacijske izvore objavljene u Sarajevu tokom rata u Bosni i Hercegovini. Projekat služi kao model dobre prakse za kreiranje zbirke književnih izvora objavljenih tokom rata u Bosni i Hercegovini, gdje opsada Sarajeva predstavlja polaznu tačku sa identificirana 54 naslova.
Viktorija Loba
Viktorija Loba (rođena 17. oktobra 1988) jest makedonska pjevačica ruskog porijekla.
Biografija
Rođena je u gradu Taganrogu u jugozapadnoj Rusiji. Kad je imala osam godina sa svojom porodicom preselila se u Makedoniju. Prisutna je na muzičkoj sceni i televizijskim kanalima u Makedoniji od tinejdžerskih dana. Kad je imala 15 godina, predstavljala je Makedoniju na prvoj Dječijem Eurosongu 2003. u Kopenhagenu, u duetu s Marijom Arsovskom s pjesmom "Ти ме не познаваш" završivši na 12. mjestu.
Od 2008. do 2010. bila je vokalistkinja makedonskog Tumbao salsa benda.
U 2011. na Međunarodnom festivalu "Ohrid Fest" osvojila je drugu nagradu u noći pop-muzike, a treću nagradu na međunarodnoj večeri s pjesmom "Девет работи". S Robertom Bilbilovim učestvovala je na video takmičenju "OGAE" s pjesmom "Ти си виновна" završivši na 11. mjestu.
Godine 2013. s hitom "Summer Love" popela se na prvo mjesto nizozemske muzičke ljestvice za mlade talente. Naredne godine na Makfestu je osvojila nagradu za najbolju izvedbu pjesme "Само мој".
Pokušala je predstavljati Makedoniju na Eurosongu 2015. s pjesmom "Една единствена" ali je na izboru za predstavnika Makedonije na Skopje Festu 2014. završila na sedmom mjestu. Na tom izdanju Eurosonga zemlju je predstavljao Daniel Kajmakoski s pjesmom "Autumn Leaves".
Krstac (Čajniče)
Krstac je naseljeno mjesto u općini Čajniče, Bosna i Hercegovina.
Rodna kuća Vladislava Skarića
Rodna kuća Vladislava Skarića ili kuća Jeftana Despića, Objekat Muzeja književnosti i pozorišne umjetnosti Bosne i Hercegovine nalazi se u općini Stari Grad u Sarajevu. Komisija za očuvanje nacionalnih spomenika, na sjednici održanoj od 6. do 9. septembra 2011, donijela je odluku da se kuća proglasi nacionalnim spomenikom Bosne i Hercegovine. Tu odluku Komisija je donijela u sljedećem sastavu: Zeynep Ahunbay, Martin Cherry, Amra Hadžimuhamedović, Dubravko Lovrenović, Ljiljana Ševo (predsjedavajuća). Nacionalni spomenik sastoji se od kuće, dvorišta, vanjskog zida i pomoćnog objekta.
Lokacija
Rodna kuća Vladislava Skarića smještena je u ulici Sime Milutinovića br. 5, u centru Sarajeva, u dijelu grada nekad poznatom kao Latinluk ili Frenk mahala (kvart dubrovačkih trgovaca).
Historija
Nema tačnih podataka o vremenu gradnje objekta. Pretpostavlja se da kuća datira iz druge polovine 18. stoljeća. Prvi vlasnik kuće bila je porodica Skarić, tako da je kuća poznata i kao rodna kuća Vladislava Skarića, poznatog historičara i naučnog radnika. Od 1886. godine kuća je u vlasništvu porodice Despić. Godine 1919. postaje društvena svojina. U kući je od 1961. smješten Muzej književnosti i pozorišne umjetnosti. U septembru 1992. u prizemlju Muzeja otvoren je izložbeni prostor galerije "Mak".
Opis
Kuća ima podrum, prizemlje i sprat s trijemom. U kući je do danas ostao očuvan dio izvornog namještaja (musanderi, dolaf, peć i ugrađene police).
Vanjski izgled zgrade uradila je vajarka Iva Despić, što se ogleda u izradi plastike na fasadi, dekorativnoj plastici oko otvora, na kapitelima stubova u prizemlju i polustubova na spratu.
Kuća je renovirana 1998. i konstrukcija je u relativno dobrom stanju.
Stup iz Zgošće
Stupac iz Zgošće  je jedini uspravni stećak sa srednjevjekovnog arheološkog lokaliteta Crkvina u Donjoj Zgošći kod Kaknja, Bosna i Hercegovina.
Arheologija
Istraživanja nekropole iz Zgošće obavio je Đorđe Stratimirović, koji je u Glasniku Zemaljskog muzeja iz 1891. godine prvi put iznio opšte podatke o ovom lokalitetu. Osim otkopavanja temelja manje crkve na platou i tipološkog selektiranja nađenih stećaka, Stratimirović je naveo kako se na nekropoli izdvaja pet stećaka:
Stratimirović je dao i analizu dva stećka – velikog sljemenjaka i stupa. Stećke je datirao u drugu polovinu XIV. stoljeća, ističući kako je to djelo dalmatinskog majstora. Stup je pripisao svećeniku – djedu Crkve bosanske koji je za života bio odan svome gospodaru ispod sljemenjaka.
Nacionalni spomenik
Danas se stup nalazi u Botaničkoj bašti Zemaljskog muzeja u Sarajevu, Bosna i Hercegovina, kao dio zbirke od 33 kamena spomenika iz srednjeg vijeka. Komisija za očuvanje nacionalnih spomenika, na sjednici održanoj 26. juna 2019. godine, donijela je odluku da se zbirka proglasi za nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine. Ovu odluku Komisija je donijela u sljedećem sastavu: Amir Pašić (predsjedavajući), Goran Milojević i Radoje Vidović.
Opis
Stupac je visok 246–247 cm, a ukrašavanjem u čijem vrhu stoji epitaf, nameće se kao primarni spomenik, čijim tumačenjem je moguće tumačiti i ostale spomenike na nekropoli.
Ukrašavanje
Stupac je u svome donjem dijelu bogato ukrašen na sve četiri strane. Sa sjeverne strane u donjem dijelu ukras počinje sa dvostrukom spiralom, nastavlja geometrijskim oblicima, većom rozetom, jednostrukom spiralom te nizom manjih rozeta – šest primjeraka. U gornjem dijelu dvije unakrsne paralelne opruge se u gornjem dijelu pretvaraju u luk, u čijem međuprostoru su raspoređene četiri manje i jedna veća rozeta.
Sa južne strane, gornjeg dijela, isklesana je jedna veća rozeta na kojoj uspravno stoji jedna opruga, dok su sa strana geometrijski motivi, donji dio je ukrašen jednom tordiranom trakom koja se proteže od dna prema vrhu. Gornji dio istočne strane stuba ukrašen je rozetom, kružnicom i geometrijskim motivima, sa dvije ribe, stolom (trpezom) i kaležom, dok je donji dio bez dekoracije.
Sjeverna strana na donjem dijelu ima tordiranu traku, dok je u gornjem dijelu vidljiva jedna opruga i luk. Dno cijelog stuba također je bogato ukrašeno geometrijskim motivima, dok je gornji dio na sve četiri strane uokviren tordiranom trakom.
Epitaf i tumačenja
Stupac se svojom visinom i ikonografskom topografskom postavkom u vidu materijalne "zemaljske" i duhovne "nebeske" sfere, u čijem vrhu stoji "najvažniji" epitaf, nameće kao primarni spomenik koji određuje hijerarhijsku ulogu svih preminulih.
Epitaf se nalazi na vrhu stupca, na sve četiri strane, pisan bosančicom. Tokom vremena brojni autori su tumačili tekst počevši od (Ćire Truhelke i Đorđa Stratimirovića, ali na različite načine, sa različitim tumačenjem sadržaja.
Šefik Bešlagić je na osnovu imena Dragiša stupac povezao s bratom Hrvoja Vukčića Hrvatinića i poveljom iz 1392. godine. Te godine je Hrvoje dobio selo u župi Trstivnici ("u ime Kakanj") pa nije nemoguće da je taj posjed ustupio svome bratu Dragiši koji je tu živio i umro.
Đoko Mazalić neobičan i jedinstven oblik stupca povezao je s nišanima. On je ustvrdio, komparirajući ga s obeliscima / nišanima iz Gornjih Bakića kod Olova i Rogatice (obelisci / nišani Mahmuta Brankovića i Radivoja Oprašića) kako je "i zgošćanski 'obelisk' nišan turskog vremena", podignut nakon 1463. godine, odnosno na prijelazu iz 15. u 16. st. Točnije, pod stupcem je zakopan "vjerovatno neki filurdžijski poglavar (vojvoda, knez, premićur)" koji je bio hrišćanin.
Marian Wenzel u svojoj analizi stećaka svrstava stupac iz Zgošće u grupu stećaka čija se forma mijenja pod utjecajem islamske sepulkralne umjetnosti. U tom smislu ona pretpostavlja da je stupac nešto ranije izveden i da su njegovi sadržaji u potpunosti kršćanski, a specifičnu formu povezuje s islamskim mamelučkim stelama. Na osnovu oblika slova preostala natpisa (Dragiša) spomenik datira u vrijeme kralja Ostoje, tj. u 1401. godinu i da je nadgrobnik Vuka ili Vojislava Vukčića. Te godine njih dvojica se javljaju posljednji put javljaju u dokumentarnoj diplomatičkoj građi.
Posljednju analizu je dala Ema Mazrak. Njen transkript glasi:
Gornji red epitafa odnosi se na trojicu pokojnika sahranjenih na ovoj nekropoli, pri čemu su prva dvojica braća, a treći Dragiša.
Mazrak je kao prva, u drugom redu pročitala imena: Batalo, Stanko i Tvrtko,
Mazrak zaključuje da je ove spomenike posthumno podigao Tvrtko II banu Stjepanu I. Kotromaniću i njegovom bratu banu Prijezdi II., svom pradjedu i njegovu bratu, kao istaknutim ličnostima dinastije Kotromanića, ali u skladu s ukusom i stilom koji je bio prisutan s početka 15. stoljeća. Svjedok je bio Batalo, vlastelin i tepčija sa kraljevskog dvora. Ličnost Stanka nije moguće odrediti.
Ardro pri Raki
Ardro pri Raki je naseljeno mjesto u sastavu općine Krško, regija Posavska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazilo se u sastavu stare općine Krško.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Ardro pri Raki je imalo 87 stanovnika.
Napomena: ''Do 1953. iskazivano pod imenom Ardro.''
Gornje Međuše
Gornje Međuše su naseljeno mjesto u općini Istočni Stari Grad, Bosna i Hercegovina.
Bosanski stil u arhitekturi
Bosanski stil u arhitekturi je posebni arhitektonski izraz na početku 20. vijeka, nastao evoluiranjem iz tradicionalne arhitekture secesije i svijesti o činjenici da djelo nastaje u Bosni i Hercegovini.
Razvoj bosanskog stila
Tokom svoje vladavine austrougarska vlast nastojala je da u Bosni i Hercegovini nametne i izgradi arhitekturu evropskih stilova i da tako pokaže smisao svoje misije u okupiranoj zemlji. U početku ponudila je historijske stilove u kojima su bili izgrađeni i najreprezentativniji objekti druge polovine 19. stoljeća u Beču. U Bosni suviše se gradilo tuđinskim građevnim stilovima, prvenstveno historicizmom, a premalo se cijenio, uvažavao i upotrebljavao narodni, bosanski čin građenja.
Suočavajući se sa višenacionalnom strukturom stanovništva u Bosni i Hercegovini, vlast je uvidjela da je potrebno imati političkog sluha pri izboru nekog od historijskih stilova. Za gradnje u sredinama gdje preovlađuje bošnjačko stanovništvo, arhitekti su koristili neomaurski stil. Vremenom se pokazalo da i ovaj stil ne odgovara, koliko i drugi, jer nije nastao u razvoju arhitektonske misli i prakse oslonjene na autohtono arhitektonsko naslijeđe.
Krajem XIX i početkom XX stoljeća, javlja se pokret među arhitektima i inženjerima da se stvori bosanski stil. .