cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Father of All Motherfuckers
Kompozicija
Prema riječima Billieja Joea Armstronga, album je "Nova! soul, motown, glam i manična uzbuđenost. Pankeri, frikovi i osvetnici!" Također je izjavio da su tekstovi o "životu I smrti zabave" kao i o "životu u kojem te boli kurac." Pisci su zvuk albuma opisali kao garažni rok, alternativni rok, garažni punk, i pop- punk. S dužinom od samo 26 minuta i 12 sekundi najkraći je album Green Daya, čime je nadmašio debitantski album 39/Smooth, koji traje 31 minutu i 13 sekundi. Na omotu se nalazi prenamijenjena verzija omota za njihov prijašnji album, American Idiot. Armstrong je napisao naslov albuma na ruci, ali je riječ "Motherfuckers" zaklonio crtežom jednoroga. Ograničena verzija albuma koristi necenzuriranu verziju kojoj nedostaje jednorog.
Singlovi i promocija
Glavni singl s albuma, istoimena pjesma "Father of All...", objavljen je 10. septembra 2019. godine. Muzički spot za pjesmu objavljen je 19. septembra. "Fire, Ready, Aim" objavljena je 9. oktobra kao tematska pjesma za National Hockey League i NBCSN-ov televizijski program Wednesday Night Hockey. NBCSN se također koristi pjesmom "Father of All..." dok prikazuje najbolje trenutke prijašnjih utakmica dvaju momčadi u vrijeme Wednesday Night Hockeyja.
Treći singl s albuma, "Oh Yeah!", objavljen je 16. januara 2020. godine s popratnim glazbenim spotom. Naziv i semplirani refren preuzeti su iz obrade pjesme "Do You Wanna Touch Me" koju izvodi Joan Jett, a koju orginalno izvodi Gary Glitter. Grupa je objavila kako će svu zaradu od singla donirati International Justice Missionu i Nacionalnoj mreži za žrtve silovanja, zlostavljanja i incesta. Pjesma je korištena kao jedna od službenih tematskih pjesama za izdanje WWE PPV-a 2020, Backlash.
Na isti dan kad je album objavljen na internetu objavljen je i glazbeni spot za pjesmu "Meet Me on the Roof", na kojoj je Gaten Matarazzo gostujući izvođač.
Zaradi promocije albuma, grupa će krenuti na Hella Mega Tour turneju sa Fall Out Boyom i Weezerom. Turneja je prvobitno zakazana za mart 2020. godine, ali je odgođena na 2021. godinu zbog pandemije COVID-a 19.
Kritike
Father of All Motherfuckers dobio je mješovite kritike. Prema Metacriticu, album je zadobio prosječnu ocjenu 68 od 100 na osnovu 25 kritika, što ukazuje na "općenito pozitivne kritike".
Magazin Kerrang! je album ocijenio s četiri od pet zvijezda, rekavši: "Father of All Motherfuckers je samo još jedan znak grupe koja je uvijek radila stvari na svoj način odbijajući učiniti ono što se od njih očekuje. I stvarno je prilično dobar od početka do kraja". Christopher Weingarten iz časopisa Entertainment Weekly albumu je dao ocjenu -3 (C-) i komentirao: "Na svom vrhuncu [Father of All] mogao je biti plesna zabava koju trebamo, ali ne i ona koju želimo." Pozitivnu kritiku dao je i časopis Q, u kojem piše: "Po vlastitoj prirodi Father of All... neznatan je kad ga usporedimo s remek-djelom iz 2009. godine, 21st Century Breakdownom, ali gotovo je nemoguće izaći iz njegove brze vatre koja traje skoro pola sata bez osmijeha na licu."
Hoʻohokukalani
U havajskoj mitologiji, Hoʻohokukalani je božica, zamišljena kao prelijepa mlada žena. Pomenuta u drevnim pojanjima, ona je kćerka nebeskog boga, čije je ime Wākea, a koji je oženio božicu Zemlje, Papahānaumoku, koju često jednostavno zovu Papa. Papa i njen muž stvorili su havajska ostrva i Hoʻohokukalani, čije je puno ime Kahoʻohokuokalani-i-kau-i-kaheahea = "ona koja postavlja zvijezde na nebesa i ukrašava nebeske regije".
Najpoznatiji mit o Hoʻohokukalani kaže da je ona postala ljubavnica vlastitog oca. Wakea se u nju zaljubio te je osjećao iznimnu žudnju za njom, očaran njenom ljepotom. U strahu od Pape, nije mogao spavati sa svojom kćeri te je zato svom svešteniku naredio da nekamo odvede Papu. Wakea je potom imao seksualni odnos s Hoʻohokukalani, koja mu je rodila sina nazvanog Haloa, ali dijete je bilo mrtvorođeno. Papa je otkrila šta se dogodilo i bila je bijesna. Wakea i njegova kći opet su bili sjedinjeni te su dobili još jednog sina, također nazvanog Haloa.
Novo Selo (Slunj)
Novo Selo je naseljeno mjesto u sastavu grada Slunja, Karlovačka županija, Republika Hrvatska.
Muzej Manastira Žitomislić
thumb|350px|desno|Manastir Žitomislić Muzej Manastira Žitomislić smješten je na južnom području grada Mostara, u Bosni i Hercegovini.
Novo Selo (Slunj)
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazilo se u sastavu stare općine Slunj. Kao samostalno naseljeno mjesto, Novo Selo postoji od popisa 2001. godine. Nastalo je izdvajanjem dijela naselja Podmelnica.
CDKAL1
CDKAL1 (eng. sakr. za Cdk5 regulatorno povezani proteinoliki 1) je gen u porodici metiltiotransferaza. Njegove potpune fiziološke funkcije i implikacije nisu u potpunosti utvrđene. Poznato je da CDKAL1 kodira CDK5, protein povezan sa regulatornom podjedinicom 1. Ovaj protein CDK5 regulatorno je povezan sa podjedinicom proteina 1 nalazi se široko u svim tipovima tkiva, uključujući neuronska i beta-ćelije gušterače. Sumnja se da je CDKAL1 uključen u put CDK5/p35, u kojem je p35 aktivator za CDK5 koji regulira nekoliko neuronskih funkcija.
Novo Selo (Slunj)
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Novo Selo je imalo 68 stanovnika. Za narodnosni sastav 1991. godine pogledati pod Podmelnica.
Muzej Manastira Žitomislić
Otvoren je 7. aprila 2019. godine. U njemu se nalazi vrijedna manastirska riznica koja je nakon 27 godina vraćena u ovaj objekat.
CDKAL1
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 579 aminokiselina, а molekulska težina  65.111 Da.
Novo Selo (Slunj)
Stanovništvo
Napomena: ''U 2001. nastalo izdvajanjem iz naselja Podmelnica. U 1857., 1890., 1900. i 1948. iskazivano kao naselje, a od 1953. kao dio naselja. U 1869., 1880., od 1910. do 1931. te 1981. i 1991. podaci sadržani u naselju Podmelnica.''
Muzej Manastira Žitomislić
Zbog višebrojnog stradanja manastira, uspjelo se sačuvati samo 10% onoga što je manastir imao i stvarao kroz vijekove.
Za vrijeme rata u Bosni i Hercegovini 1992. godine, manastirsku riznicu su spasile monahinje ovog manastira, koje su stare vrijedne manastirske predmete prenijele u Srbiju. Nakon toga, ikone su bile restaurirane i potom vraćene u Eparhiju.
CDKAL1
Struktura i funkcija
Strukturno CDKAL1 sadrži skupine gvožđa (Fe) sumpora (S), pa se njegova funkcija može smanjiti inhibicijom biosinteze klastera Fe–S. Enzimski, CDKAL1 katalizira metiltiolaciju  N6-treonilkarbamoil-adenozina 37 (t6A37) u citosolnoj tRNK, za koju je utvrđeno da stabilizuje antikodon-kodonske interakcije tokom translacije.
Muzej Manastira Žitomislić
Muzej je danas bogat zbirkama ikona čiji su autori srpski, italo-kritski i ruski, te predmetima za crkvenu upotrebu i rukopisnih knjiga od kojih jedna potječe iz 14. vijeka.
CDKAL1
Studije na životinjama
Kod miševa, oštećenje CDKAL1 smanjuje sposobnost jedinke da održava homeostazu glukoze i uzrokuje hipertrofiju otočića ili lezije gušterače.
Muzej Manastira Žitomislić
Najpoznatiji artefakt su carske dveri majstora Radula iz 1676. godine, rađene tehnikom duboreza i kasnije dodatom pozlatom. Na njima su mali prikazi kralja Davida i Solomona, a u donjem dijelu vrata, s lijeve strane imamo arhanđela Gabriela, a s desne presvetu Bogorodicu, odnosno prikaz Blagovještenja presvete Bogorodice kome je Manastir Žitomislić i posvećen.
CDKAL1
Klinički značaj
Kod ljudi je indicirano da je CDKAL1 uključen u dijabetes tipa II. Pokazalo se da CDKAL1 i  TCF7L2  smanjuju proizvodnju insulina. Neka istraživanja pokazuju da varijante CDKAL1 modificiraju tRNK, što rezultira povećanim rizikom od dijabetesa tipa II, kao i gojaznosti. Varijacije u CDKAL1 također su pripisane razlikama u regulaciji energije. Analiza jednonukleotidnih polimorfizama rezultirala je otkrićem mehanizma odgovora glukoze i insulina prikazanog na slici. Iz tog odnosa je pretpostavljeno da su regulatorni geni CDKAL1 i GIP (insulinotropni polipeptid ovisan o glukozi) povezani sa selektivnošću okoliša i adaptivnom imunošću.
Muzej Manastira Žitomislić
Historija
Manastir Žitomislić prvi put je svoj muzej otvorio gradnjom novog konaka 1858. godine, iste godine kada je osnovao i Srpsku narodnu školu koja je kasnije pretvorena u državnu.
CDKAL1
Klinički značaj
Studije asocijacija na cijelom genomu povezale su jednonukleotidni polimorfizam u intronu na hromosomu 6 s osjetljivošću na dijabetes tipa 2` (prema RefSeq, maj 2010).
Muzej Manastira Žitomislić
Historija
Muzej se nalazio na gornjem spratu, između biblioteke i galerije i u njemu su se čuvale vrijedne stvari koje je manastir dobivao za poklone. Galerija se nalazila u velikoj sali i tamo su bile smještene manastirske ikone i slike različitih zdanja i jedna velika slika manastira koja je poklon od njemačkog slikara. Za vrijeme Drugog svjetskog rata Muzej i biblioteka su opljačkani, a zatim uništeni u požaru. U isto vrijeme, stradali su i monasi manastira, dok je crkva ostala potpuno neoštećena. Tokom 60-ih godina prošlog vijeka u manastir dolaze monahinje i po prvi put u historiji manastir postaje ženski. One su obnovile konak, i škola je nastavila sa svojim radom, ali se otvorio i muzej. U muzeju su tokom 1980-ih čuvane ikone, crkveni predmeti i rukopisi, gotovo ista postavka koja je danas izložena. Godine 1992. zbog straha i nesigurnosti monahinje su morale napustiti Hercegovinu, i krenuvši za Srbiju ponijele su sa sobom artefakte muzeja i crkve, među kojima i poznate žitomislićke carske dveri iz 1676. godine.
Volčja Jama (Šmartno pri Litiji)
Volčja Jama je naseljeno mjesto u sastavu općine Šmartno pri Litiji, regija Srednja Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Litija.
Južnoameričko prvenstvo u nogometu 1925.
Južnoameričko prvenstvo u nogometu 1925. je bilo deveto kontinentalno nogometno takmičenje Južne Amerike. Turnir je odigran u Argentini od 29. novembra do 25. decembra 1925. godine. Na prvenstvu je učestvovalo tri ekipe. Argentina je drugi put u svojoj historiji osvojila šampionsku titulu. Drugo mjesto je osvojio Brazil a treće Paragvaj. Manuel Seoane, reprezentativac Argentine je bio najbolji strijelac prvenstva sa šest postignutih golova.
Format takmičenja
Na prvenstvu Južne Amerike je učestvovalo tri ekipe: domaćin Argentina te Brazil i Paragvaj. Urugvaj i Čile su se povukli prije početka turnira. Primijenjen je Bergerov sistem te je prvak bila ekipa koja skupi najveći broj poena.
Tabela
thumb|desno|200px| [[Manuel Seoane, najbolji strijelac prvenstva sa 6 postignutih golova. ]]
Lista strijelaca
6 golova
4 gola
2 gola
1 gol
Ernad Osmić
Ernad Osmić (rođen 30. septembra 1989) bosanskohercegovački je pisac i prevodilac.
Biografija
Rođen 30. septembra 1989. godine u Brčkom (SFRJ). Od 1992. do 1999. s porodicom živi u Hamburgu (Njemačka) kao izbjeglica. Po povratku u BiH, u Brčkom završava osnovnu školu i gimnaziju. U Tuzli završava studij bosanskog jezika i književnosti, kao i postdiplomski studij iz iste oblasti. Radi u Brčkom kao prevodilac i nastavnik.
Književni i prevodilački rad
Bavi se pisanjem poezije, proze i eseja. Pjesme su mu prevođene na danski, makedonski, njemački, italijanski, slovenski i engleski jezik. Poezija i proza objavljena mu je u nekoliko zbornika i zajedničkih antologija kao što su: Antologija bh. poezije na danskom Ny lyrik fra Bosnien-Hercegovina u Danskoj; zbornik poezije i kratke proze mladih s prostora bivše Jugoslavije Rukopisi 40 u Srbiji; аntologija prevedene bosanskohercegovačke poezije Mala antologija neprimjerene poezije o ranjivosti u Makedoniji; antologija Opazovanje v tišini u Sloveniji, antologija Najfinija poezija sa konkursa Pisci za budućnost u Srbiji i dr.
Prevodio je poeziju i prozu s njemačkog i engleskog jezika. Njegovi prevodi pjesama Paula Celana objavljeni su u časopisu Riječ, a djela prevedena s engleskog obuhvataju: zbirku poezije Odjeci srca (Echoes of the Heart) autora Ma Kaija (prevedeno skupa sa Žarkom Milenićem); i Palata vječne mladosti (Palace of Eternal Youth) autora Hong Sheng i Teng Jianmin.
Časopisi
Objavljivao je u časopisima: Riječ (Brčko), Život (Sarajevo), Susreti (Brčko), Poiesis (Ljubljana), Rollick Mag (SAD) i dr.
Popis stanovništva u Hrvatskoj 2011 (Brinje)
'''Popis stanovništva u Hrvatskoj 2011. godine''' proveden je od 1. do 28. aprila 2011, prema stanju na dan 31. marta. Popis je proveden na temelju ''Zakona o Popisu stanovništva, kućanstava i stanova u Republici Hrvatskoj 2011. godine'' (Narodne novine, broj 92/10). Općina Brinje je po Popisu stanovništva 2011. godine na površini od 358,22 km2 imala 3.256 stanovnika, što predstavlja 6,39% od ukupnog broja stanovnika Ličko-senjska županije, odnosno 0,08% od ukupnog broja stanovnika Hrvatske. Gustoća naseljenosti u Brinju je 9 stanovnika/km2.
Visuć (Drvar)
Visuć je tvrđava iz srednjeg vijeka na području općine Drvar, Bosna i Hercegovina.
Lokacija
Na teritoriji naselja Šipovljana se nalaze arheološki tragovi iz raznih perioda. Na prvom mjestu treba spomenutu gradinu na istoimenom brdu, odmah povrh brda Visuća. Utvrđeno je da se ispod te gradine nalazilo manje rimsko naselje, jer su arheolozi registrovali "rimsko groblja" sa upotrebom ranijih rimskih spolija. Tu je i srednjovekovni Visuć grad, podignut na strmoj istoimenoj kamenitoj litici, još uvijek je dobro očuvan. Istorijski izvori ne spominju grad pod tim imenom, ali se zato spominje grad Unac.
Historija
U današnjoj Bosni i Hercegovini oko rijeke Unca nalazila se Unačka župa, u kojoj je glavno mjesto bilo Unac i gdje je živjelo pleme Unčani. О toj župi i plemenu postoje skromni historijski podaci. Za vrijeme ugarsko-hrvatskog kralja Karla Roberta, hrvatski ban Mikac Mihaljević iz Slavonije provalio je 1326. godine dolinom Une i Unca u Hrvatsku i Dalmaciju. Bilo je to u vrijeme međusobnih sukoba hrvatske vlastele u kojima je ušestvovao i bosanski ban Stjepan II Kotromanić. Tom prilikom ban Stjepan proširio je teritoriju bosanske države i na dijelove Bosanske Krajine. O tome piše suvremeni hroničar Micha Madius: ''. . . dominus Michaz banus. . habito castro Unac, versus Jadram direxit gressus suos''.
Castra Unaz se spominje i 1435, pa 1522, nakon čega se našao u turskoj vlasti. Tvrđava je tada i napuštena.
Kinetika enzima
thumb|300px|right|[[Dihidrofolat reduktaza iz Escherichia coli sa njena dva supstrata: dihidrofolatom (desno) NADPH (lijevo), vezan u aktivnom mjestu. Protein je prikazan trkastim dijagramom, čiji je alfa heliks crven, beta trake žute, a petlje su plave. .]]
Enzimska kinetika je nauka o kinetičkim procesima  hemijskih reakcija  koje   kataliziraju  enzimi. Istovremeno, ovaj termin se odnosi i na sam tok tok procesa. Enzimska kinetika se odnosi na brzinu reakcije, koja  se mjeri i efektima različitih istraživanih uvjeta reakcije. Proučavanje kinetike  enzima na taj način može otkriti katalitskeke mehanizme datog enzima, njegovu ulogu u metabolizmu, kao svoju djlovanje u  kontroliranim uvjetima,  kao  što je djelovanje lijekova  ili agonista, koji možda inhibiraju enzime. Enzimi su obično molekule proteina koje manipuliraju drugim molekulama – enzimskim podlogama. Ove ciljne molekule se vežu za aktivna mjesta enzima i pretvaraju u proizvode u nizu koraka poznatih kao enzimski mehanizam:
E + S ⇄ ES ⇄ ES * ⇄ EP ⇄ E + P
Ovi mehanizmi se mogu podijeliti na one sa jednom ili više podloga. Kinetičke studije na enzimima koji vežu i razlažu samo jednu podloge, kao što je triozofosfat izomeraza, obično imaju kao  cilj mjerenje afiniteta  kojim enzim veže ove podloge, kao i  i stopu prometa. Neki drugi primjeri takvih enzima su fosfofruktokinaza i heksozakinaza, oba  važna za mobilnost disanja ([[glikoliza|gllikolize).
Kada enzimi razlažu više podloge, kao što je dihidrofolat reduktaza (prikazana desno), enzimska kinetika može pokazati sekvence u kojima su ove podloge vežu i sekvence u kojima se oslobađaju proizvodij. Primer enzima koji vezuju jednu podlogu i otpuštaju više proizvoda su proteaze, koje razlažu jednu proteinsku podloge dajući dva polipeptida proizvoda. Ostali koji se vežu za dvije podloge, kao što JE  DNK polimerazA povezuje  nukleotidE u lance DNK. Iako su ovi mehanizmi često složeni od niza koraka, tu je obično jedan korak određivanja stope koji određuje i  ukupnu kinetiku. Ovaj korak određivanja stope može biti hemijska reakcija ili konformacijska promjena enzima ili podloge, kao što su oni koji su uključeni u oslobađanje proizvoda od enzima.
Ivanje (Cres)
Ivanje je naseljeno mjesto u sastavu grada Cresa, na ostrvu Cresu, Primorsko-goranska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazilo se u sastavu stare općine Cres–Lošinj.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Ivanje je imalo 3 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Ivanje je imalo 9 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
IC 5328B
IC 5328B (također poznat kao ESO 291-30 i PGC 71760) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 142 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Feniks. Najveći prečnik je 1,70 (70 hiljada sg) a najmanji 0,5 uglovnih minuta (21 hiljada sg).
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Slunjčica (čvor)
Hrvatska:
Nutrijent
Hranljivi sastojak ili nutrijent je supstanca koju organizam koristi za preživljavanje, rast i reprodukciju. Zahtjevi za unos hranjivih tvari ishranom odnose se na životinje, biljke, gljive i protiste. Nutrijenti se mogu ugraditi u ćelije za metaboličke svrhe ili izlučiti iz ćelija, kako bi se stvorile nećelijske strukture, kao što su kosa, ljuske, perje ili egzoskeleti. Neki nutrijenti se mogu metabolički pretvoriti u manje molekule u procesu oslobađanja energije, kao što su ugljikohidrati, lipidi, proteini, i fermentacijski proizvodi (etanol ili acetat), što dovodi do krajnjih proizvoda vode i ugljik-dioksida. Svim organizmima je potrebna voda. Esencijalni nutrijenti za životinje su izvori energije, neke od aminokiselina koje se kombinuju za stvaranje proteina, podskup masnih kiselina, vitamina i određenih minerala. Biljke zahtijevaju više različitih minerala koji se apsorbiraju kroz korijenje, plus ugljik-dioksid i kisik koji se apsorbiraju kroz lišće. Gljive žive na mrtvoj ili živoj organskoj materiji i zadovoljavaju potrebe svog domaćina za nutrijentima. Različite vrste organizama imaju različite esencijalne nutrijente. Askorbinska kiselina (vitamin C) je esencijalna, što znači da se mora unositi u dovoljnim količinama, za ljude i neke druge životinjske vrste, ali neke životinje i biljke su u stanju da je sintetiziraju. Hranjive materije mogu biti organske ili neorganske: organski spojevi uključuju većinu supstanci koja sadrže ugljik, dok su sve ostale hemikalije neorganske. ]Neorganske hranljive materije uključuju hranljive materije kao što su gvožđe, selen i cink, dok organske hranljive materije uključuju, između mnogih drugih, spojeve i vitamine koji daju energiju. Klasifikacija koja se prvenstveno koristi za opisivanje potreba životinja za nutrijentima dijeli hranljive materije na makronutrijente i mikronutrijente. Konzumirani u relativno velikim količinama (grami ili unce), makronutrijenti (ugljikohidrati, masti, proteini, voda) se prvenstveno koriste za stvaranje energije ili za ugradnju u tkiva za rast i popravke. Mikronutrijenti su potrebni u manjim količinama (miligrami ili mikrogrami); imaju suptilne biohemijske i fiziološke uloge u ćelijskim procesima, kao što su vaskularne funkcije ili nervna provodljivost. Neadekvatne količine esencijalnih nutrijenata ili bolesti koje ometaju apsorpciju dovode do stanja nedostatka koje ugrožava rast, preživljavanje i reprodukciju. Savjeti za potrošače za unos nutrijenata u ishrani, kao što su u SAD Referentni unos hrane, zasnivaju se na ishodima nedostatka i pružaju vodiče za makronutrijente i mikronutrijente za donji i gornje granice unosa. U mnogim zemljama, makronutrijenti i mikronutrijenti u značajnom sadržaju prema propisima moraju biti istaknuti na etiketama prehrambenih proizvoda. Hranjive tvari u većim količinama nego što su tijelu potrebne mogu imati štetne posljedice. Jestive biljke također sadrže hiljade spojena koji se generalno nazivaju fitohemikalijama koje imaju nepoznate efekte na bolesti ili zdravlje, uključujući i raznoliku klasu sa statusom nehranjivih materija pod nazivom polifenoli, koji su i dalje slabo shvaćeni od 2017.
Mikronutrijenti
Mikronutrijenti podržavaju metabolizam.
Esencijalni nutrijenti
Esencijalni nutrijent je nutrijent potreban za normalnu fiziološku funkciju koji se ne može sintetizirati u tijelu – bilo uopće ili u dovoljnim količinama – i stoga se mora dobiti iz dijetetalnih izvora. Osim vode, koja je univerzalno potrebna za održavanje homeostaze kod sisara, esencijalni nutrijenti su neophodni za različite ćelijske metaboličke procesei za održavanje i funkciju tkiva i organa. Hranjive tvari koje se smatraju bitnim za ljude uključuju devet aminokiselina, dvije masne kiseline, trinaest vitamina, petnaest minerala i holin. Osim toga, postoji nekoliko molekula koje se smatraju uslovno esencijalnim nutrijentima jer su neophodne u određenim razvojnim i patološkim stanjima..
Aminokiseline
Esencijalna aminokiselina je onba koja je potrebna organizmu, ali se ne može sintetizirati de novo, te se stoga mora unijeti u njegovu ishranu. Od dvadeset standardnih aminokiselina koje proizvode proteine, ljudi ne mogu endogeno sintetizirati devet: fenilalanin, valin, treonin, triptofan, metionin, leucin, izoleucin, lizin i histidin.
Masne kiseline
Esencijalne masne kiseline (EFA) su masne kiseline koje ljudi i druge životinje moraju unositi jer su tijelu potrebne za dobro zdravlje, ali ih ne može sintetizirati. Poznato je da su samo dvije masne kiseline neophodne za ljude: alfa-linolenska kiselina (omega-3 masna kiselina) i linolna kiselina (omega-6 masna kiselina).
Stadion "Elías Figueroa Brander"
Stadion Elías Figueroa Brander, zvanično Estadio Elías Figueroa Brander de Valparaíso, također poznat i kao Estadio Playa Ancha je stadion u Valparaísu, Čile. Stadion se koristi uglavnom za nogometne utakmice. Stadion je otvoren 25. decembra 1931. godine i kapacitet stadiona iznosi 20.575 mjesta. 2014. godine stadion je renoviran te je jedan od osam stadiona na kojem će se igrati utakmice Copa Américe 2015. Na stadionu Elías Figueroa Brander jenekoliko utakmica odigrala domaća reprezentacija Čilea u prijateljskim utakmicama. Svoje domaće utakmice na stadionu igra nogometni klub Santiago Wanderers.
Nutrijent
Vitamini
Vitamini su organske molekule neophodne za organizam koje nisu klasifikovane kao aminokiseline ili masne kiseline. Obično funkcionišu kao enzimski kofaktori, metabolički regulatori ili antioksidansi. Ljudima je potrebno trinaest vitamina u svojoj ishrani, od kojih su većina zapravo grupe srodnih molekula (npr. vitamin E uključuje tokoferol i tokotrienol): vitamini A, C, D, E, K, tiamin (B1), riboflavin (B2), niacin (B3), pantotenska kiselina (B5), piridoksin (B6), biotin (B7), folat (B9) i kobalamin (B12). Potreba za vitaminom D je uslovna, jer ljudi koji su dovoljno izloženi ultraljubičastom svjetlu, bilo od sunca ili umjetnog izvora, sintetiziraju vitamin D u koži.
Minerali
Minerali su egzogeni hemijski elementi neophodni za život. Iako su četiri elementa: ugljik, vodik, kisik i dušik, neophodni za život, oni su u tolikoj količini u hrani i piću da se ne smatraju nutrijentima i nema preporučenih unosa ovih minerala. Potreba za dušikom rješava se zahtjevima postavljenim za proteine, koji se sastoje od aminokiselina koje sadrže dušik. Sumpor je neophodan, ali opet nema preporučeni unos. Umjesto toga, identificirani su preporučeni unosi za aminokiseline metionin i cistein koje sadrže sumpor. Esencijalni nutrijenti za ljude, navedeni po redoslijedu preporučenih unosa u ishrani (izraženo kao masa), su kalij, hlorid, natrij, kalcij, fosfor, magnezij, gvožđe, cink, mangan, bakar, jod, hrom, molibden i selen. Osim toga, kobalt je komponenta vitamina B12 koji je neophodan. Postoje i drugi minerali koji su neophodni za neke biljke i životinje, ali mogu ili ne moraju biti neophodni za ljude, kao što su bor i silicij.
Uslovno esencijalni
Uslovno esencijalni nutrijenti su određene organska molekula koje organizam normalno može sintetizirati, ali pod određenim uvjetima u nedovoljnim količinama. Kod ljudi, takva stanja uključuju preuranjeni porođaj, ograničen unos nutrijenata, brz rast i određena bolest. Inositol, taurin, arginin, glutamin i nukleotidi su klasifikovani kao uslovno esencijalni i posebno su važni u neonatusnoj prehrani i metabolizmu.
Nenutrijenti
Etanol (C2H5OH) nije esencijalni nutrijent, ali daje otprilike 7 kcal/kJ energije hrane po gramu. Za žestoka pića (votka, džin, rum, itd.) standardna porcija u Sjedinjenim Državama je 1,5 ml, što na 40%etanol što bi bilo 14 grama 98 kcal/kJ. Sa 50%alkohola, 17,5 g i 122,5 kcal/kJ. Vino i pivo sadrže sličnu količinu etanola u porcijama od 5 i 12 mL, ali ovi napici također doprinose unosu energije iz hrane iz drugih komponenti nego etanol. Porcija vina od 5 mL sadrži 100 u 130 kcal/kJ. 12 mL porcije piva sadrži 95 do 200 kcal/kJ. Prema američkom Ministarstvu poljoprivrede, na osnovu istraživanja NHANES-a 2013–2014, žene starije od 20 godina konzumiraju u prosjeku 6,8grama alkohola dnevno, a muškarci u prosjeku 15,5 grama dnevno. Zanemarujući doprinos bezalkohola tih pića, prosječni doprinosi etanola dnevnom energetskom unosu hrane su 48 i 108 kcal/kJ. Alkoholna pića se smatraju hranom prazne kalorije jer, dok daju energiju, ne doprinose esencijalnim nutrijentima. Po definiciji, fitohemikalije uključuju sve nutritivne i nenutritivne komponente jestivih biljaka. Kao nutritivni sastojci uključeni su provitamin A karotenoidi, dok su oni koji nemaju status nutrijenata različiti polifenoli, flavonoidi, resveratrol i lignani – za koje se često tvrdi da imaju antioksidansne efekte – koji su prisutni u brojnoj biljnoj hrani. Brojni fitohemijski spojevi su pod preliminarnim istraživanjima zbog njihovog potencijalnog uticaja na bolesti i zdravlje ljudi. Međutim, kvalifikacija za nutrijente status spojeva sa loše definisanim svojstvima in vivo je da se prvo moraju definisati sa referentnim nivoom kako bi se omogućilo precizno označavanje hrane, stanje koje nije ustanovljeno za većinu fitohemikalija za koje se tvrdi da su antioksidativni nutrijenti.
Biljne
Biljne hranjive tvari sastoje se od više od desetina minerala apsorbiranih kroz korijenje, plus ugljik-dioksid i kisik koji se apsorbiraju ili oslobađaju kroz lišće. Svi organizmi sve svoje hranljive materije dobijaju iz okoline. Biljke apsorbiraju ugljik, vodik i kisik iz zraka i tla u obliku ugljikdioksida i vode. Ostale hranjive tvari se apsorbiraju iz tla (izuzeci uključuju neke parazitske ili mesožderke biljke). Računajući ovo, postoji 17 važnih nutrijenata za biljke: ovo su makronutrijenti - dušik (N), fosfor (P), kalij (K), kalcij (Ca), sumpor (S), magnezij (Mg), ugljik (C), kisik (O) i vodik (H), a mikronutrijenti - gvožđe (Fe), bor (B), hlor (Cl), mangan (Mn), cink (Zn), bakar (Cu), molibden (Mo) i nikl (Ni). Pored ugljika, vodika i kisika; azot, fosfor i sumpor su takođe potrebni u relativno velikim količinama. Zajedno, "Velikih šest" su elementarni makronutrijenti za sve organizme. Dobijaju se iz anorganske materije (naprimjer, ugljik-dioksid, voda, nitrati, fosfati, sulfati i dijatomska molekula dušik i, posebno, kisika) i organske materije (ugljikohidrati, lipidi, proteini).
15 Monocerotis
15 Monocerotis (15 Mon, S Mon) je zvijezda u sazviježđu Jednorog. Udaljena je 1000 sg od Sunca. Ubraja se u patuljke glavnog niza spektralne klase O7. Prividnog je sjaja 4.66, 217.000 puta je sjajnija od Sunca. Njena masa je 35 veća od Sunčeve. Ubraja se u spektroskopične dvostruke zvijezde, nije još određeno koja je primarna, udaljene su jedna od druge 6-46 AJ. Orbitalni period iznosi 25 godina, promjenjivog su sjaja. 15 Mon se nalazi se kod NGC 2264, okružen je maglinom Sharpless 273. Sjeverno se nalazi i Maglina Konus (en. "Cone Nebula").
Johann Bernhard Fischer von Erlach
Johann Bernhard Fischer von Erlach (20. jula 1656 - 5. aprila 1723) bio je najslavniji arhitekt i kipar barokne Austrije. Jedan je od najutjecajnih umjetnika baroknog doba u Evropi koji je objedinio ideje italijanskog baroka sa francuskim klasicizmom, stvorivši arhitekturu dovoljno veličanstvenu da izrazi imperijalnu vlast i raskoš. Autor je djela Plan za historiju arhitekture koje je predstavio caru Karlu VI u vidu rukopisa tokom njegovog stupanju na tron 1712. godine. Ovo djelo je bilo objavljeno 1721. godine kao jedno od prvih i najpopularnijih uporednih studija svjetske arhitekture. Na osnovu opisa i njegovih vlastitih zapažanja rekonstruisane su takve građevine kao što su: Trajanov forum u Rimu, carska palata u Persepolisu, Porculanska pagoda u Nankingu, i Stonehenge u Engleskoj.
Školovanje u Italiji
thumb|250px|Stranica iz Fischerovog djela Entwurf Einer Historischen Architectur. Rođen je u Grazu. Prvo se školovao u radionici svog oca, provincijskog obrtnika, a u šesnaestoj godini krenuo je na školovanje u Rim, gdje je proveo sljedećih šesnaest godina. U Rimu se pridružio radionici Johanna Paula Schora i velikog Berninija, kod kojih je imao prilike proučavati antička i moderna djela kiparstva i arhitekture. Djelovao je neko vrijeme i u Napulju.
Povratkom u Austriju 1687. godine, postao je ugledni arhitekt. Mnogobrojne narudžbe dobijao je od plemića, ali jednako tako i od carskog dvora. Stekao je položaj dvorskog arhitekta, koji će vršiti u doba vladavine triju austrijskih careva.
U službi cara Josipa I.
thumb|275px|Dvorac [[Schönbrunn]] Tokom 1790-ih, koje se smatraju najplodnijim periodom njegovog djelovanja, u svojim radovima je nastojao prilagoditi tradiciju italijanskog baroka u savremeni srednjoevropski izražaj. Godine 1690. dobio je narudžbu za izvedbu slavoluka povodom krunidbe Josipa I. Također su ga nadahnuli francuski dvorci Mansarta, Paladijeve klasične vile, te mnogobrojni drugi radovi na putovanjima u Prusiju, Holandiju, Englesku i drugdje. Vladar ga je kasnije uzdignuo na status plemstva. Među najznačajnijim radovima za cara Josipa I, ističe se obnova dvorca Schönbrunn.
Fischer von Erlach je naročito značajan kao arhitekt bečkih palača na prijelazu 17. u 18. stoljeće. Projekt za Zimsku palaču kneza Eugena Savojskog je njegovo amblematsko djelo iz devedesetih godina 17. stoljeća. Prema Hansu Aurenhammeru, ova građevina je predstavljala "novi tip gradske palače koju karakterizira impresivna forma, strukturna jastoća i dinamička napetost plastične dekoracije". U Beču je tih godina također sagradio velebnu palaču Batthyany-Schönborn (1698.), za hrvatskog bana Adama Batthyanyja.
Salzburg i kasni radovi
mini|desno|Palača Batthyany-Schönborn u [[Beču (1698.) koju je Fischer sagradio za hrvatskog bana Adama Batthyanyja]] Fischerovo iskustvo u urbanističkom planiranju došlo je do izražaja tokom njegovog angažmana u Salzburgu. Ondje je sagradio tri crkve, među ostalim Dreifaltigkeitskirche (1694-1702), građevinu s kupolom, tornjevima i konveksnim pročeljem, kao i nadbiskupovu ljetnu rezidenciju Dvorac Klessheim (1700.-09.).
Fischerovo putovanje u Dalmaciju donijelo je u zapadnu Evropu utjecaj antičkog remek-djela Dioklecijanove palače, čijim je crtežima po prvi put dao uvid u ovaj svjetovni spomenik rimskog doba.
Nakon smrti Josipa I. 1711. godine, Fischer von Erlach je rjeđe dobijao narudžbe, čemu je pridonio i uspon novog arhitekta, njegovog rivala Johanna Lucasa von Hildebrandta. Godine 1721. objavio je zbirku crteža Entwurf Einer Historischen Architektur. Zanimljivo je da se dio tih crteža danas čuva u Nacionalnoj i univerzitetskoj biblioteci u Zagrebu.
Spisak djela
mini|desno|Karlskirche u Beču, remek-djelo Fischera von Erlacha
Fosfofruktokinaza 1
1-fosfofruktokinaza - PFKI - (EC broj 2.7.1.56) – fruktoza-1-fosfat kinaza, 1-fosfofruktokinaza (fosforilacija), D-fruktoza-1-fosfat kinaza, fruktoza 1-fosfat kinaza, fosfofruktokinaza 1) – je enzim sistemskog  imena ATP:D-fruktoza-fosfat 6-fosfotransferaza.  Ovaj enzim katalizira slijedeću hemijsku reakciju:
Struktura
PFK1 sisara je tetramer od  340 kD, koji se sastoji od tri tipa podjedinica: mišićne (M), jetrene (L), i trombocitne (P). Sastav ovog tetramera se ralikuje ovisno o tipu pripadajućeg tkiva. Naprimjer, mišići ispoljavaju samo M izozim, što znači da su mišićni PFK1 homotetrameri: M4. Jetra i bubrezi pretežno imaju L izoformu. Eritrociti ispoljavaju M i L podjedinice koje se slučajno  tetramerizuju u M4, L4 i tri hibridne forme enzima (ML3, M2L2, M3L). Kinetička i regulacijska svojstva različitih izoformi ovise o kompoziciji. Tkivno specifične promjene aktivnosti PFK i izoenzimski sadržaj znatno doprinose raznolikosti glikolitske i glukoneogenetske brzine u raličitim tkivima.
PFK1 je alosterni enzim čija struktura liči hemoglobinsku. To je dimer dimera. Jedna polovina svakog dimera sadrži mjesto vezanja ATP molekule, dok je u drugoj polovini mjesto vezanja supstrata (fruktoze 6-fosfata ili F6P), kao i zasebno alosterno mesto vezanja.
Regulacija u ćeliji
mini|250px|Regulacija fosfofruktokinaze u [[fotosinteza|fotosintezi]]
PFKI ima katalitska mjesta  na N-kraju, regulacijskog  centra u C-kraju,  uzrokovano dupliranjem gena  i  fuzijom proteina e. Obje dijela samim  tim ispoljavaju homologne sekvence, ali su, u skladu sa svojom ulogom, odvojeni u  procesu  optimizacije:
Funkcije u organizmu
mini|250px|Regulacija fosfofruktokinaze
Poznato je da PFKI inhibiran, ne samo jednim od svojih supstrata (ATP), nego i jednim od svojih proizvoda (F-1,6-BP), koji se in vitro može aktivirati ("perverzni enzim"). U ćeliji, ovaj drugi efekt vjerojatno ne postoji, jer F-1,6-BP u aldoznoj aktivnost nikada nije dostigao željenu koncentraciju ravnoteže. Utvrđeno je, međutim, da je izomerna molekula fruktoza-2,6-bisfosfat (F-2,6-BP), fiziološki alosterni aktivator. F-2,6-BP posreduje signale gladi (nizak šećera krvi), koji se emituje organizam Glukagon ili adrenalin. Nakon način "trećeg glasnika" služi s odašilju duž glukagonskog signala  - cAMP - PCA (pogledajte: "drugi glasnik").
F-2,6-BP je proizvod još specijaliziranije fosfofructokinaze (PFKII). Ova "PFKII" u kičmenjaka spaja protein fosfofructokinazu i fruktoza-2,6-bisfosfatazu, pa je jedan od međupretvarajućih  enzima, čija je aktivnost  određena protein kinazom A (PKA) i na taj način indirektno regulira hormonske signale fosforilacije serinskih ostataka,  isključujući aktivnost kinaze, dok je fosfataza uključena. Signali koji dolaze iz glukagona uzrokuju da F-2,6-BP više nije dostupan. Ovaj metabolički protok glikolize PFKI tu prestaje. U jetri, rezultira skladištenje Glukoza-6-fosfata, konverzijom u glukozu (ili, obrnuto,  glikolize putem glukoneogeneze), koji mogu biti isporučeni u krvotok, kao neutralna molekula. Glukagonski signal zvani "niži šećer u krvi"  je odgovorio na taj način.
Suprotno tome, (insulinski) signal " visok šećer u krvi" ostvaruje izuzetno pH-zavisnu  aktivnost. Kao antagonist glukagona, insulin ima efekat na smanjenja koncentracije F-2,6-BP, preko aktiviranja razine  fosfodiesteraze i cAMP-a, kao  i aktiviranja fosfataza. Ova defosforilirana PFKII tako dovodi do izražaja svoju kinaznu aktivnost i priprema F-2,6-BP, koja ima  učinak aktiviranja PFKI i na taj način glikolize. Dakle, signalni okidač, pretvara višak glukoze u krvi.
Aktiviranje PFK1 uključuje, ne samo konformacijske promjene pojedinih podjedinica, već i formaciju agregata u više oligomere.
U mišićnim ćelijama, fosforilacija PFKII ne inhibira glikolizu, jer se formira izoenzimi, pa se regulacija odvija u obrnutom smjeru. To je osnova za Corijev ciklus, koji dovodi do nepotpune oksidacije pri mišićnj aktivnost i stvaranja laktata iz glikolize preko krvi u jetru, gdje je (bez obzira na isti hormonski situacija) glukoneogeneze. U tim ćelijama se također održao glukagon, prvenstveno regulatornom funkcijom adrenalina.
Popis stanovništva u Hrvatskoj 2011 (Donja Dubrava)
'''Popis stanovništva u Hrvatskoj 2011. godine''' proveden je od 1. do 28. aprila 2011, prema stanju na dan 31. marta. Popis je proveden na temelju ''Zakona o Popisu stanovništva, kućanstava i stanova u Republici Hrvatskoj 2011. godine'' (Narodne novine, broj 92/10). Općina Donja Dubrava je po Popisu stanovništva 2011. godine na površini od 19,16 km2 imala 1.920 stanovnika, što predstavlja 1,69% od ukupnog broja stanovnika Međimurske županije, odnosno 0,04% od ukupnog broja stanovnika Hrvatske. Gustoća naseljenosti u Donjoj Dubravi je 100 stanovnika/km2.
Gola
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Koprivnica.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, općina Gola je imala 2.431 stanovnika, od čega u samoj Goli 885.
Općina Gola
Napomena: Nastala iz starih općina Đurđevac i Koprivnica.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Gola je imalo 1.102 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Dejan Orešković
Dejan Orešković (rođen 24. marta 1970.), poznat i po nadimku Klo, hrvatski je gitarista i muzički producent. Član je rock grupe Zabranjeno pušenje. Ranije je bio član rock grupa Divlje jagode i Hard Time.
Biografija
Orešković je rođen i odrastao u Slavonskom Brodu. Kada je imao šest godina bio je na svom prvom koncertu, i to od Bijelog dugmeta, budući da su njegovi roditelji bili njihovi ljubitelji. Ubrzo nakon toga, dobio je akustičnu gitaru i naučio svirati prvu pjesmu "House of the Rising Sun". Pred kraj osnovne škole počeo je nastupati sa svojom prvom rock grupom s kojom svirao pjesme Rolling Stonesa i sličnih rock bendova. U narednom periodu svirao je u raznim lokalnim bendovima, a 1988. godine je postao članom popularnog brodskog benda Casablanca, koji su u to vrijeme imali ugovor s Jugotonom.
Na početku rata u Hrvatskoj odlazi u Njemačku, u München. U to vrijeme je radio u popularnom minhenškom disco klubu gdje su nastupali mnogi popularni muzičari i grupe s prostora nekadašnje Jugoslavije s kojima ostvaruje kontakte. S nekima je i sarađivao, poput Dina Dvornika na njegovom koncertnom albumu Live In München. U Hrvatsku se vratio 1994. godine i nastanio se u Zagrebu. Pozvan od dugogodišnjeg poznanika Tonija Lovića postao je članom grupe Hard Time, gdje je svirao bas-gitaru do 1997. godine. U istoj godini pridružio se sastavu Divlje jagode nakon jedne audicije. Tamo je nastupao na devetom studijskom albumu Od neba do neba (2003). Divlje jagode je napustio 2005. godine. Od samog početka svog boravka u Zagrebu radio je kao producent ili koproducent pjesama za muzičare ili grupe kao što su Gibonni, Vanna, Massimo Savić, E.N.I., Žanamari Lalić, Opća opasnost i mnogi drugi.
Od 2008. godine Orešković je član rock grupe Zabranjeno pušenje. S njima je radio na posljednja četiri studijska albuma: Muzej Revolucije (2009), Radovi na cesti (2013), Šok i nevjerica (2018) i Karamba! (2022.).
IC 3677
IC 3677 (također poznat kao PGC 1638014) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 1255063680,0 sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Berenikina kosa. Najveći prečnik je 0,20 (73 hiljade sg) a najmanji 0,2 uglovnih minuta (73 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio Charles Joseph Etienne Wolf 27. januara 1904. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Vovše
Vovše su naseljeno mjesto u sastavu općine Litija, regija Zasavska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu stare općine Litija.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Vovše su imale 14 stanovnika.
Napomena: ''U 1952. povećano za naselje Cvetež koje je ukinuto.''
Ted Nelson
mini|Ted Nelson Theodor Holm "Ted" Nelson (rođen 17. juna, 1937) je američki pionir informacione tehnologije, filozof i sociolog. Stvorio je termine hypertext i hypermedia u 1963. i objavio ih 1965.
Rani život i obrazovanje
Nelson je sin režisera Ralpha Nelsona, i glumice Celeste Holm. Brak njegovih roditelja je bio kratak i odgojili su ga većinom djed i baka, prvo u Chicagu, a kasnije u Greenwich Villageu.
Nelson je diplomirao na Swarthmore Collegeu 1959. Dok je bio tamo, napravio je eksperimentalni humoristički film pod nazivom "The Epiphany of Slocum Furlow", u kojem glavni lik oktriva značenje života. Njegov fakultetski savremenik, muzičar i kompozitor, Peter Schickele je napisao muziku sa film. 1960. Nelson počinje post-diplomski rad na Harvardu za filozofiju, i postaje magistar sociologije 1963. Mnogo kasnije u svom životu, 2002., dobija doktorat u Medijima i Upravljanju na Keio univerzitetu.
Tokom fakulteta i post-diplomskih studija, zamislio je sistem pohranjivanja podataka koji se zasniva na kompjuterima, i služi kao trajno odlagalište kolektivnog znanja čovječanstva, i također dozvoljava veliku fleksibilnost pronalaženja veza među idejama. Ova ideja je postala poznata kao Projekt Xanadu
Projekt Xanadu
Nelson je osnovao Projekt Xanadu 1960., s ciljem stvaranja kompjuterske mreže s jednostavnim grafičkim sučeljem. Svoj rad je dokumentovao u svojoj knjizi  Computer Lib / Dream Machines (1970.) i u Literary Machines (1981.) Većinu svog radnog vijeka je posvetio radu na Xanadu i zalaganju za njega.
Expo 2023
Expo 2023 je bio naziv za predstojeću specijaliziranu izložbu koja je prvobitno trebala biti održana 2023. godine u Buenos Airesu u Argentini. Međunarodni biro za izložbe (BIE) dodijelio je Buenos Airesu ulogu domaćina 15. novembra 2017. godine. Ovo je trebalo biti prvi put da se BIE Expo održava u Argentini, a prvi u Latinskoj Americi od nastanka BIE-a. Izložba iz 1875. godine bila je posljednja u Latinskoj Americi. U oktobru 2020. godine, Argentina je objavila da se zbog pandemije COVID-19 i finansijske krize koja je uslijedila, Expo neće održati kako je planirano 2023. godine. Argentina i BIE ipak su ostavili otvorenu mogućnost da se Expo održi kasnijeg datuma.
Izložba je trebala biti održana između 15. januara i 15. aprila 2023. godine.
Tema
Izložba je trebala imati temu "Nauka, inovacije, umjetnost i kreativnost za humani razvoj. Kreativne industrije u digitalnoj konvergenciji". Trebala je imati tri podteme: "Kako digitalna konvergencija preoblikuje kreativne industrije i svakodnevni život?", "Društveno-ekonomski utjecaji kreativnih industrija u digitalnoj konvergenciji" i "Kulturni utjecaji kreativnih industrija u digitalnoj konvergenciji".
Popis stanovništva u Hrvatskoj 2011 (Karlobag)
'''Popis stanovništva u Hrvatskoj 2011. godine''' proveden je od 1. do 28. aprila 2011, prema stanju na dan 31. marta. Popis je proveden na temelju ''Zakona o Popisu stanovništva, kućanstava i stanova u Republici Hrvatskoj 2011. godine'' (Narodne novine, broj 92/10). Općina Karlobag je po Popisu stanovništva 2011. godine na površini od 283 km2 imala 917 stanovnika, što predstavlja 1,80% od ukupnog broja stanovnika Ličko-senjska županije, odnosno  0,02% od ukupnog broja stanovnika Hrvatske. Gustoća naseljenosti u Karlobagu je 3 stanovnika/km2.
Anna Sprung
Anna Sprung, rođena kao Ana Filipovna Volkova u Jelizovu, Kamčatski kraj, RSFSR, SSSR (danas Rusija), je nekadašnja ruska i austrijska biatlonka,  svjetska prvakinja u ekipnoj utrci. Od 2001. godine nastupala je za Austriju.
Olimpijske igre
Anna Sprung je nastupila na samo jednom na Zimskim olimpijskim igrama ZOI 1998
Svjetska prvenstva
Sprung je nastupila na šest Svjetskih prvenstava od SP 1997. do SP 2005 i osvojila jednu zlatnu i jednu srebrnu medalju. Zlatnu medalju je osvojila u Hochfilzenu 1998. u ekipnoj utrci sa Olgom Romasko, Svjetlanom Išmuratovom i Albinom Ahatovom. Na Svjetskom prvenstvu u biatlonu 1997. osvojila je srebrnu medalju u ekipnoj utrci sa Olgom Romasko, Nadeždom Talanovom i Olgom Melnik,
Expo 2020
Expo 2020. jeste svjetska izložba koja se trenutno nalazi u Dubaiju u Ujedinjenim Arapskim Emiratima, prvobitno zakazana za 20 oktobar 2020 – 10 april 2021. Međutim, zbog pandemije COVID-19 u Ujedinjenim Arapskim Emiratima, novi datumi su 1 oktobar 2021 – 31 mart 2022. Unatoč odgodi, organizatori će zadržati naziv Expo 2020 u marketinške svrhe i u svrhu brendiranja. To je prvi put da se Svjetsko izlaganje odgađa za kasnije, umjesto da se otkazuje. Generalna skupština Bureau International des Expositions (BIE) u Parizu imenovala je Dubai za domaćina 27. novembra 2013.
Glavno mjesto Expo 2020 Dubai bit će površina od 438 hektara koja se nalazi između gradova Dubaija i Abu Dhabija, u blizini južne granice Dubaija s Abu Dhabijem. Glavni plan, koji je osmislila američka firma HOK, organiziran je oko centralnog trga, pod nazivom Al Wasl, ograđenog s tri velika tematska okruga. Svaki je posvećena jednoj od podtema Expo 2020-Prilika, mobilnost i održivost. Dubai je također naglašavao ulaganja u različite sektore poput ekonomskog rasta, nekretnina, avenija za zaštitu okoliša i javnih poslova. U novije vrijeme, Dubai je uložio velika ulaganja u nekretnine i uveo najveći svjetski projekt solarne energije, koji se planira započeti do početka Expo 2020. Grad Dubai također želi da podjednako istakne odnose s javnošću. Inicijativa, nazvana Dubai Happiness Agenda, ima 16 programa u četiri teme koji sažimaju 82 projekta koji će biti postavljeni u gradu s ciljem da taj grad učini najsretnijim do 2020. Dubai Expo 2020 također će biti povezan s rastom BDP -a UAE, kako predviđa Međunarodni monetarni fond.
U četvrtak, 30. septembra, održat će se svečano otvaranje i svečano otvaranje koje će se prenositi uživo na 430 lokacija
Expo 2027
Svjetski sajam BIE 2027. ili 2028. godine biće prema planu organizatora specijalizirana izložba. Trajat će najviše tri mjeseca i biće posvećena određenoj temi. Mogao bi se održati 2027. ili 2028. godine.
Kandidature
Španski grad Málaga i američka država Minnesota pokazali su interes da budu domaćini ovog sajma. Potencijalne ponude Málage i Minnesote za organizovanje ovog događaja dostavljene su za 2027. godinu. Dok su Tajland i Phuket predali svoju ponudu 11. januara 2022.
Srbija i Beograd predali su ponudu 25. januara 2022.
Popis kanidatura zatvara se 28. januara 2022. godine.
Argentina i San Carlos de Bariloche predali su svoju ponudu 22. februara 2022. godine.
Málaga
Expo2027 Málaga koja bi se zvala Urbana era: prema održivom gradu namjerava se usredotočiti na ciljeve održivosti UN-a. Održalo bi se u oblasti Buenavista u okrugu Campanillas. Više informacija o ovom projektu: https://expo2027.malaga.eu/en/index.html
Minnesota
Američka država Minnesota se prethodno prijavila za Expo 2023 sa temom Zdravi ljudi, Zdrava planeta: Wellness i dobrobit za sve.
Tema ove ponude za 2027. godinu je Healthy People, Healthy Planet i održaće se u gradu Bloomingtonu, Minnesota. Očekivani broj posjetilaca je 13,3 miliona.
Minnesota je zvanično podnijela svoju ponudu 29. jula 2021. godine
Phuket
Dana 11. januara 2022., Phuket, Tajland predao je ponudu za domaćina Expo 2028. Kandidatura Tajlanda zasnovana je na temi "Budućnost života: živjeti u harmoniji, dijeliti prosperitet", i ako bude uspješan, Expo će se održati u Puketu između 20. marta i 17. juna 2028.