cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Neretva
Ramsarsko područje
Posebnim rezervatima upravlja Javna ustanova za upravljanje zaštićenim dijelovima prirode Dubrovačko-neretvanske županije.
Ekološki problemi
S druge strane postoje razni ekološki problemi kao pretjerana melioracija, koja prijeti isušivanjem svih močvara, salinizacija rijeke, odnosno prodiranje morske vode u riječno korito zbog brana u susjednoj BiH, ljetni požari, te nepropisno odlaganje otpada. Svi ovi problemi ostavili su posljedice (smanjenje broja ptičijih vrsta, pojačani vjetrovi s kontinenta kasnije uzrokuju sušu klimu i drugi).
Virovitičko-podravska županija
Virovitičko-podravska županija je u Hrvatskoj.
Stanovništvo
thumb|300px|Starosna piramida Virovitičko-podravske županije prema popisu stanovništva iz 2011. g.
Županijska uprava
Premijer i predsjednik Županijska valde je Zvonimir Šimić (HSP). Predsjednik Županijske skupštine je dr. Stjepan Feketić (HDZ).
Maubert - Mutualité (Metro Pariz)
Metro stanica Maubert – Mutualité pariskog metroa je podzemna stanica koja se nalazi u 5. arondismanu ispod bulevara Boulevard Saint-Germain. Nazvana je po trgu Place Maubert i konferncijskom centru Maison de la Mutualité.
IC 1738
IC 1738 (također poznat kao MCG -2-5-61 i PGC 6832) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 595 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Kit. Najveći prečnik je 0,90 (156 hiljada sg) a najmanji 0,7 uglovnih minuta (121 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Lewis Swift 8. decembra 1895. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
935.
Godina 935. (CMXXXV) bila je redovna godina koja počinje u četvrtak u julijanskom kalendaru. Oznaka 935. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
Korča
Korča je naseljeno mjesto u općini Hadžići, Bosna i Hercegovina.
Bart–Pumphreyjev sindrom
Bart–Pumphreyev sindrom (takođe poznat kao palmoplantarna keratoderma sa jastučićima na zglobovima i leukonihijom i gluhoćom ) je stanje kože koje karakteriziraju hiperkeratoza (jastučići na zglobovima) preko metakarpofalangnih, proksimalnih i distalnih interfalangealnih zglobova. Gen za ovaj sindrom nalazi se na hromosomskoj poziciji 13q12. Okarakteriran je u 1967. Može se povezati sa GJB2. Bart–Pumphreyjev sindrom je autosomno dominantni poremećaj karakteriziran senzornervnim gubitkom sluha, palmoplantarnom keratodermom, jastučićima na zglobovima i leukonihijom, koji pokazuje značajnu fenotipsku varijabilnost.
Klinička obilježja
Bart i Pumphrey (1967) opisali su rodoslov u kojem su mnogi članovi imali jastučiće na zglobovima, leukonihiju i gluhoću zbog lezija pužnica. Kod nekih je bila prisutna keratosis palmaris et plantaris. Smatralo se da se prijenos s muškarca na muškarca dogodio u dva slučaja. Stanje koje je opisao Schwann (1963) je vjerovatno bilo isto. Čini se da prisutnost leukonihije i odsustvo digitalnih konstrikcija razlikuju ovaj poremećaj od Vohwinkelovog sindroma (124500). Porodica koju su izvijestili Crosby i Vidurrizaga (1976) ustanovila je da je keratoza palmoplantaris, koja se vjerovatno razvija samo kod starijih oboljelih osoba, dio sindroma. Na slici su prikazani zglobovi na prstima. Ramer et al. (1994) opisali su ovaj poremećaj kod pet članova porodice i pregledali druge poremećaje koji su povezani sa jastučićima na zglobovima. Richard et al. (2004) opisali su poljsku porodicu od tri generacije sa Bart-Pumphreyevim sindromom. Svi oboljeli članovi porodice, uključujući baku i ujaka po majci, imali su urođenu gluhoću i razvijeno difuzno, oštro ograničeno zadebljanje dlanova i tabana u ranom djetinjstvu. Kod probanda, audiogram u dobi od 24 godine pokazao je dubok bilateralni senzorineurvni gubitak sluha s normalnom funkcijom srednjeg uha. Palmoplantarna keratodermija lokalno je imala gotovo punktatnu površinu koja podsjeća na Vohwinkelov sindrom, a bila je najdublja preko peta i u interfalangenim naborima, što je rezultiralo stvaranjem tvrdih, hiperkeratinskih traka. Prije puberteta, dvije oboljele osobe su razvile fiksne hiperkeratotske plakove sa verukoznom površinom preko metakarpo- i interfalangnih zglobova koji su se vremenom povukli u jedne. Dvije oboljele osobe su imale leukonihiju. Svjetlosna mikroskopska procjena biopsija kože otkrila je masivnu ortokeratotsku hiperkeratozu bez dokaza za zadržane jezgre, hipergranulozu, akantozu i papilomatozu. Epidermalni jaz se činio normalnim na elektronskom mikroskopskoj procjeni.
Višegradska Banja
Višegradska Banja je naseljeno mjesto u općini Višegrad, Bosna i Hercegovina.
Lječilište
U Višegradskoj Banji se nalazi balneološko lječilište udaljeno nekoliko kilometara od Višegrada. Koristi mineralnu vodu, temperature 34 °C, liječi reumatska oboljenja, neuralgije i dr. Moderan hotel koji se zove „Vilina Vlas“ sagrađen je 1982.
Opservatorija Goldstone
mini|desno|250px|Svemirska opservatorija: Goldstone Deep Space Network. Komunikacioni kompleks za istraživanje dubokog svemira Goldstone (engleski: Goldstone Deep Space Communications Complex (GDSCC)) — uobičajeno imenovan kao Opservatorija Goldstone — je lociran u pustinji Mojave, Kalifornija, SAD. Osnovan je u ljeto 1958. Sa njim upravlja korporacija ITT u ime Laboratorije za mlazni pogon (Jet Propulsion Laboratory), i njegova glavna namjena je da komunicira sa svemirskim misijama i da ih prati.
Ona uključuje Pioneer Deep Space Station, koji je nacionalni spomenik Sjedinjenih Američkih Država od 1985.
Trenutna opservatorija je dio NASA-ine mreže "Deep Space".
"Goldstone Deep Space Communications Complex" je jedan od samo tri, u svijetu: drugi su "Madrid Deep Space Communication Complex" i "Canberra Deep Space Communication Complex".
Goldstone antene su također bile korištene kao osjetljivi radio teleskopi za razna naučna istraživanja, kao što su: mapiranje kvazara, i drugih astronomskih radio izvora, radarsko mapiranje planeta, Mjeseca, kometa i asteroida; uočavanje potencijalno opasnih kometa i asteroida, koji bi mogli udariti u Zemlju; kao i traženje interakcija neutrina ultra-visokih energija, uz korištenje velikih radio-antena.
Moguć je turistički obilazak postrojenja kompleksa i muzeja, kako za srednje škole i fakultete, tako i za zainteresovane pojedince. Geografska lokacija: 35°25′36″S (sjever) 116°53′24″Z (zapad).
934.
Godina 934. (CMXXXIV) bila je redovna godina koja počinje u srijedu u julijanskom kalendaru. Oznaka 934. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
Marksistička filozofija
Marksistička filozofija ili Marksistička teorija su filozofska djela koja su bila napisana pod snažnim utjecajem Historijskog materijalističkog pristupa teoriji od strane Karla Marxa ili njegovih sljedbenika, marksista. Ovaj filozofski pravac pripada periodu savremene filozofije, a njegovi osnivači su dva mladohegelovca: Karl Marx i Friedrich Engels.
Teorijski izvori marksizma
Marksizam obuhvata tri naučne discipline:
Genova
mini|lijevo|240px|Piazza de Ferrari Genova (izgovor: Đenova; ligurski: Zena) grad je u sjeverozapadnoj Italiji. Glavni je grad istoimene pokrajine i regije Ligurije s 574.090 stanovnika (2019) u gradu i nešto više od 838.000 u aglomeraciji (2019).
Smještena na obali Ligurskog mora, tj. Đenovskog zaljeva, Genova je kroz historiju bila jedna od najvažnijih luka na Sredozemnom moru; trenutno je najprometnija i u Italiji i u Sredozemlju, a 12. po prometu u Evropskoj uniji. Grad nosi nadimak la Superba ("Ponosnā") zbog slavne prošlosti i impresivnih znamenitosti; više od sedam stoljeća bila je glavni grad jedne od najmoćnijih pomorskih republika. Od 19. stoljeća u njoj su izgrađena velika brodogradilišta i čeličane, a njen stabilni finansijski sektor datira iz srednjeg vijeka. Banka svetog Jurja, osnovana 1407, najstarija je depozitna banka na svijetu i imala je važnu ulogu u prosperitetu grada od sredine 15. stoljeća.
Historijski centar Genove jedan je od najvećih i najgušće naseljenih starih gradova u Evropi. Jedan njegov dio uvršten je u UNESCO-ov spisak svjetske baštine 2006.
Bogata kulturna historija u sferama umjetnosti, muzike i kulinarstva omogućila je Genovi da 2004. postane Evropski glavni grad kulture. U njoj su, između ostalih, rođeni Guglielmo Embriaco, Andrea Doria, Niccolò Paganini, Giuseppe Mazzini, Renzo Piano i Grimaldo Canella, osnivač dinastije Grimaldi.
Grad, koji čini južni vrh industrijskog trougla Milano – Torino – Genova u sjeverozapadnoj Italiji, jedan je od glavnih ekonomskih centara u zemlji. Mnoge vodeće italijanske kompanije bazirane su u Genovi, uključujući Fincantieri, Selex ES, Ansaldo Energia, Ansaldo STS, Edoardo Raffinerie Garrone, Piaggio Aerospace, Mediterranean Shipping Company i Costa Cruises.
Međunarodni odnosi
Genova je grad pobratim sa sljedećim gradovima:
L'Aquila
L'Aquila je grad u centralnoj Italiji, glavni grad istoimene pokrajine i regije Abruzzo s približno 70.000 stanovnika, koji žive na površini 473 km2.
Historija
Osnovana je 1254. kao Aquila dozvolom kralja Konrada IV da bi promijenila ime u Aquila degli Abruzzi 1861. te konačno 1939. dobila današnje ime.
Xolotl
mini|desno|200px|Xolotl U astečkoj i toltečkoj mitologiji, Xolotl ("Životinja", "Gospodar Večernje zvijezde", "Gospodar Podzemlja") bio je bog munje i psihopomp (vodič duša) - što znači da je vodio mrtve na njihovo putovanje u Mictlan, zagrobni život.
Xolotl je također bio i bog vatre i nesreće. Bio je brat blizanac Quetzalcoatla (a obojica sinovi djevice Coatlicue) te zla personifikacija Venere, večernje zvijezde. Čuvao je sunce dok je noću prolazilo kroz podzemlje. Također je na svijet doveo i četvrtu ljudsku vrstu te vatru iz podzemlja.
U umjetnosti, Xolotl je prikazivan kao ljudski kostur s psećom glavom - "xolotl" također na astečkom jeziku Nahuatl znači "pas" ili čudovište s izokrenutim stopalima. Također je bio zaštitnik igre ulama. Identifikuje se s Xocotlom, astečkim bogom vatre.
Dorothy Hodgkin
Dorothy Mary Crowfoot Hodgkin OM FRS HonFRSC (rođena Crowfoot ; 12. maja 1910. – 29. jula 1994.) bila je britanska hemičarka koja je dobila Nobelovu nagradu, koja je unaprijedila tehniku rendgenske kristalografije za određivanje strukture biomolekula, što je postalo neophodno za strukturnu biologiju.
Među njenim najutjecajnijim otkrićima su potvrda strukture penicilina kako su prethodno pretpostavili Edward Abraham i Ernst Boris Chain; i struktura vitamina B12, zbog čega je 1964. postala treća žena koja je dobila Nobelovu nagradu za hemiju. Hodgkin je također razjasnila strukturu inzulina 1969. nakon 35 godina rada.
Hodgkin je koristila ime "Dorothy Crowfoot" sve do dvanaest godina nakon udaje za Thomasa Lionela Hodgkina, kada je počela koristiti "Dorothy Crowfoot Hodgkin". Radi jednostavnosti, Hodgkin nazivaju "Dorothy Hodgkin" od strane Kraljevskog društva (kada se misli na njegovo sponzorstvo stipendije Dorothy Hodgkin) i Somerville College-a. Nacionalni arhiv Ujedinjenog Kraljevstva naziva je "Dorothy Mary Crowfoot Hodgkin".
Dorothy Mary Crowfoot rođena je u Kairu, Egipat, kao najstarija od četiri kćeri John Winter Crowfoota (1873–1959), koji je tada radio za Ministarstvo obrazovanja zemlje, i njegove supruge Grace Mary (rođene Hood) (1877–1877– 1957.), prijateljima i porodici poznata kao Molly. Porodica je živjela u Kairu tokom zimskih mjeseci, vraćajući se u Englesku svake godine kako bi izbjegli topliji dio sezone u Egiptu. mini| Model strukture [[Penicilin|penicilina, Hodgkin, Oxford, c. 1945]] mini| Molekularni model penicilina, Hodgkin, c. 1945 mini| Molekularna struktura [[Vitamin B12|vitamina B 12, kako je utvrdila Hodgkin]]
Pragmatizam
Pragmatizam (pragma = djelo, djelovanje, rad, čin i slično) jest filozofski pravac koji je nastao u Americi. Predstavnici su: John Dewey, Charles Peirce, William James.
Pragmatizam izražava vjeru u modernu tehnologiju i on je izraz industrijske civilizacije savremenog društva. Pragmatizam uči da cilj "filozofiranja" mora biti praktična korist. Ova ideja se nalazi svuda pa i u religiji i može se lako izraziti ovim temeljnim učenjem:
Ovaj filozofski pravac smatra da su ideje dobre samo kao plan djelovanja i da imaju vrijednost prema učinku - prema koristi. Kada se ideje slažu sa stvarnošću pomažu nam da se lakše snalazimo, prilagodimo. Za pragmatiste, istinita je ona ideja koja je korisna.
Kritike pragmatizma su slične kritikama pozitivizma, a one se fokusiraju na jednostavno gledanje ovih pravaca i na zanemarivanje vrijednosti teoretskog razmatranja.
Pragmatizam je filozofsko shvatanje, nastalo u SAD-u krajem 20. vijeka, prema kome praktična korist i djelovanje prestavljaju osnovni kriterij za procenjivanje da li su saznajni iskazi smisleni i istiniti. Na njegov razvoj uticali su pozitivizam, engleski empirizam i utilitarizam. Može se smatrati jednom modifikacijom verifikacionizma.
Sama riječ vodi porijeklo od grčke riječi pragma (djelo, djelovanje, čin). Pojam korisno upotrebljava se u pragmatizmu različito: ponekad u smislu pojedinačne, ali češće u smislu opće društvene koristi ili dobra.
Pragmatistički metod rješava teoretske sporove tako što iz razmatranih stavova izvodi praktične posljedice, a zatim prihvata one stavove čije su posljedice korisnije ili prihvatljivije. Ako neki stavovi ne proizvode nikakve praktične posljedice, oni se odbacuju kao besmisleni.
Za razliku od pozitivista, pragmatisti ne odbacuju metafiziku u potpunosti, jer prihvataju sva vjerovanja koja imaju korisne posljedice, bez obzira da li su metafizička ili nisu. Iz takvog stava proizilazi tolerantan odnos prema različitim naučnim, moralnim, religioznim i političkim pitanjima. U skladu s tim, oni se razlikuju od pozitivista i po tome što smatraju da i vrijednosti mogu biti predmet saznanja i da sama naučna saznanja zavise od društvenih vrijednosti. S druge strane, slično pozitivistima, oni pridaju presudan značaj nauci u društvenom životu, ali se od njih razlikuju po tome što istinitost i smisaonost saznajnih iskaza određuju na osnovu društvene koristi, a ne isključivo na osnovu čisto naučne provjerljivosti.
Stjepan Perić
Stjepan Perić (Zagreb, 1. mart 1983.), hrvatski filmski i televizijski glumac.
Biografija
Bosansko-hercegovačkoj publici poznat je po ulogama u mnogim hrvatskim TV serijama i filmovima.
Kao ko-autor i glavni glumac 2010. godine sa režiserom Neviom Marasovićem snima seriju Instruktor.
2011. godine magistrira filmsku glumu na renomiranoj Central Shool of Speech and Drama u  London u.
Po povratku u hrvatsku otkazuje sve pozorišne obveze i od tada igra isključivo pred kamerom. Do sada je igrao u preko četrdeset naslova, a 2016. dobiva nagradu za Najbolju glavnu mušku ulogu na Mostarskom filmskom festivalu za film Ministarstvo ljubavi. 2023. godine dobiva nagradu za najboljeg glumca na International Filmmaker Film Festivalu u New Yorku za ulogu Čaruge u filmu Po Tamburi.
U braku je sa Jelenom Jovanovom s kojom ima sina.
Metković
280px|mini|desno|Metković, gradsko kulturno središte Metković je grad u Hrvatskoj, u Dubrovačko-neretvanskoj županiji.
Fredy Guarín
Fredy Guarín Alejandro Vásquez ( španski izgovor: [ˈfɾeði ɣwaˈɾin]) kolumbijski je nogometaš koji igra za Shanghai Shenhuu. Svestran igrač, najčešće igra u sredini ili desnoj strani veznog reda.
Srbija i Crna Gora
Srbija i Crna Gora (SCG; Србија и Црна Гора, СЦГ) se zvala državna zajednica Srbije i Crne Gore, koja je naslijedila bivšu Saveznu Republiku Jugoslaviju. Konfederacija je postojala od 2003. do 2006. godine. Graničila se sa Mađarskom, Hrvatskom i Bosnom i Hercegovinom na zapadu, Rumunijom i Bugarskom na istoku, i Albanijom i Makedonijom na jugu.
Srbija i Crna Gora, jedine preostale federalne republike SFRJ, su bile dogovorile saradnju u određenim političkim područjima (npr. odbrambeni savez). Svaka republika je imala svoju državnu politiku i valutu. Glavni grad Zajednice Srbije i Crne Gore je bio Beograd, a u Podgorici se nalazio Sud Srbije i Crne Gore.
Ustavna povelja donijeta je 4. februara 2003, po kojoj je svaka država mogla da traži punu nezavisnost putem referenduma koji se mogao održati najranije 2006. godine. Ovo pravo je iskoristila Crna Gora 21. maja 2006. putem referenduma. Konačni rezultati 31. maja su pokazali da je 55,5% glasača glasalo za nezavisnost. Državna zajednica je službeno ugašena nakon crnogorske deklaracije nezavisnosti od 3. juna 2006. i formalne deklaracije nezavisnosti Srbije od 5. juna iste godine.
Historija
mini|desno|Cetinje - Crkva na Ćipuru
Kad je državna zajednica Srbije i Crne Gore osnovana 1992. godine, Ujedinjeni Narodi i mnoge pojedine države (pogotovo SAD) nisu htjele da je priznaju kao nasljednika SFRJ. Savezna Republika Jugoslavija (SRJ), kako se federacija tada zvala, primljena je u Ujedinjene narode 2000., nakon višegodišnjeg isključenja.
Srbija i Crna Gora su 2002. godine sklopile novi sporazum o nastavku saradnje, koji je između ostaloga ukinuo ime "Jugoslavija" 4. februara 2003.
Srbija i Crna Gora su poslije referenduma održanog maja 2006. godine dvije nezavisne države.
Političke podjele
mini|desno|Beograd
Srbija i Crna Gora je bila složena državna zajednica sastavljena iz dvije države članice. To su Republika Srbija i Republika Crna Gora. Administrativni centar državne zajednice i glavni grad Republike Srbije je bio Beograd. Glavni grad Crne Gore je Podgorica, gde je bilo i sjedište Suda Srbije i Crne Gore.
Republika Srbija u svom sastavu ima dvije autonomne pokrajine. To su A.P. Vojvodina i A.P. Kosovo. Glavni grad Vojvodine je Novi Sad, a Kosova Priština. Kosovo je od 1999. godine pod upravom Ujedinjenih naroda.
U regiji Sandžak (sjever Crne Gore i jugozapad Srbije) kao i na Kosovu (naročito regioni oko Dragaša-Gora, oko Peći i Prizrena-Sredačka župa) žive Bošnjaci.
Geografija
Srbija, a pogotovu dolina rijeke Morave, opisuje se kao "raskrsnica istoka i zapada", zbog čega je imala burnu historiju. Ta dolina je najlakši način da se kopnom stigne iz kontinentalne Evrope u Grčku i Malu Aziju.
Glavne evropske trase koje idu kroz Srbiju su E75 i E70. E763/E761 je najvažniji put koji povezuje Srbiju i Crnu Goru.
Dunav, važna međunarodna rijeka, teče kroz Srbiju. Najveća morska luka je Bar u Crnoj Gori.
Privreda
Ekonomija se upola smanjila od 1990. godine zbog lošeg upravljanja, međunarodnih sankcija i štete zbog rata na Kosovu. Nakon zbacivanja predsjednika Slobodana Miloševića u oktobru 2000., koaliciona vlada je uvela mjere za stabilizaciju i agresivni program reforme tržišta. Privredne reforme su stagnirale u periodu nakon ubistva premijer Srbije Zoran Đinđić. Značajniji privredni rast ponovo je zabilježen 2004. godine, kada je vlast preuzela koaliciona vlada premijera Koštunice.
Članstvo u MMF-u obnovljeno je 2000. Donatorska konferencija Svjetske banke i Evropske komisije održana 2001. i sakupljeno je 1,3 milijardi dolara za državno restrukturiranje SCG. 2001. dogovoreno je da će se otpisati 66% duga od 4,5 milijarda dolara prema Pariskom klubu, a također izvršen je sličan otpis za 2,8 milijarda dolara duga prema Londonskom klubu.
Crna Gora je odvojila svoju upravu od federacije i Srbije još tokom Miloševićeve vlasti. I prije razdvajanja imala je svoju centralu banku, koristila euro kao službenu valutu, naplaćivala svoju carinu i imala svoj budžet.
Pokrajina Kosovo, pod upravom UN-a, prima finansijsku i tehničku pomoć od međunarodne zajedinice. Službene valute su euro i srpski dinar, dok UN-ova uprava prikuplja poreze i upravlja budžetom.
Stanovništvo
mini|desno|Novi Sad 10.668.000. Najveći Gradovi su bili Beograd, Novi Sad, Kragujevac, Niš i Podgorica.
932.
Godina 932. (CMXXXII) bila je prijestupna godina koja počinje u nedjelju u julijanskom kalendaru. Oznaka 932. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
Vasilije Kosoj
Biografija
Vasilije je bio sin velikog kneza Juraja koji uspijeva 1433. godine uzurpirati vlast svome nećaku Vasiliju II. Nakon smrti oca u julu 1434. godine on bez obzira na svoju mladenačku dob dobija dužnost da nastavi građanski rat protiv oborenog rođaka. Praktički odmah u trenutku krunidbe njegovo brat Dimitrije Šemjaka nezadovoljan takvim razvojem događaja sklapa vojni savez s Vasilijem II čime je osudio svoga brata na propast. Vojne snage ovoga saveza ubrzo potom osvajaju Moskvu gdje im jedini problem predstavlja utvrđeni Kremlj koji će izdržati sve do 1435. godine.
Metković
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2021. godine, grad Metković je imao 15.235 stanovnika, od čega u samom Metkoviću 13.971.
Grad Metković
Napomena: ''Nastao iz stare općine Metković. Od 1857. do 1981. dio podataka sadržan je u općini Kula Norinska, a u 1857., 1869., 1921. i 1931. u općini Zažablje.''
Metković (naseljeno mjesto)
Napomena: ''U 1991. povećano za dio područja naselja Bijeli Vir (općina Zažablje) i za dijelove naselja Krvavac II (općina Kula Norinska), Vid i Vidonje (općina Zažablje). Za pripojeni dio naselja Krvavac II (općina Kula Norinska) dio podataka sadržan je u tom naselju do 1981., dok je za pripojeni dio naselja Vidonje (općina Zažablje) dio podataka sadržan u tom naselju u 1857., 1869., 1921. i 1931. U 1981. tom je naselju pripojeno naselje Dubravica koje je 1991. opet postalo samostalno naselje. U 1857., 1869., 1921. i 1931. sadrži podatke za naselja Dubravica i Glušci.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Metković je imalo 12.026 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Fredy Guarín
Početak karijere / Saint-Étienne
Godine 2005. već je redovno nastupao za Envigado i kolumbijsku reprezentaciju U-20, te je odveden na posudbu u argentinski Boca Juniors, gdje je proveo prvih šest mjeseci u omladinskom timu, sa samo dva ligaška nastupa. Po završetku posudbe tim iz Buenos Airesa pokušao ga je dovesti na trajnoj osnovi, ali on je umjesto toga odlučio otići na posudbu u francuski AS Saint-Etienne u augustu 2006.
Lignin
mini|200px|Primjer moguće strukture lignina Lignin je pojam koji se odnosi na grupu makromolekularnih spojeva izgrađenih od fenilpropanskih jedinica. Naziv lignin potiče od latinskog naziva za drvo - lignum. Lignini različitih biljnih vrsta se dosta razlikuju. Prirodni lignin podliježe hemijskim promjenama pod uticajem povišene temperature ili reagenasa. Lignini lahko reaguju sa hlorom, što omogućava njihovo uklanjanje u procesu proizvodnje celuloze. Rastvorljivost u bazama uz zagrijavanje omogućava proces delignifikacije kod natronskog i sulfatnog procesa proizvodnje celuloze.
Fredy Guarín
Porto
10. jula 2008. Guarín je potpisao četverogodišnji ugovor s portugalskim klubom Portom za neobjavljenu sumu. Portugalski mladi reprezentativac Paulo Machado otišao je u suprotnom smjeru, na posudbu. Nastupajući u tom klubu, često je bio korišten kao rezerva, ali je uspio da igra redovno. Njegov najvažniji gol je onaj 16. maja 2010, kada je Porto odbranio svoj naslov osvajača Portugalskog kupa, pobijedivši teško GD Chaves sa 2-1.
U sezoni 2010/11, čak i nakon odlaska Raula Meirelesa u Liverpool, Guarín se borio za mjesto u startnoj postavi Porta. Međutim bio je važan element veznog reda budućih portugalskih prvaka, i zaigrao u više od 40 službenih utakmica i zabio deset golova, uključujući pet u UEFA Evropskoj Ligi koju je Porto također osvojio te godine.
Inter
31. januara 2012. Guarín se pridružio Interu iz Milana za 1.500.000 €, na posudbu, kao zamjena za Thiaga Mottu, koji je otišao u Paris Saint-Germain. Italijani su također imali mogućnost da otkupe ugovor za 13.500.000 € u junu.
17. maja 2012. Inter je otkupio Guarína, ali za 11.000.000 €. On je postigao svoj prvi gol za Inter u posljednjim minutama druge utakmice kvalifikacija za Evropsku ligu protiv rumunskog Vasluija 30. augusta 2012.
Apiologija
mini|desno|300px|Pčele Apiologija (grč. api - pčela; logos - nauka) ili melitologija je podoblast entomologije koja se bavi proučavanjem pčela. Apiologija se u užem smislu bavi samo izučavanjem medonosnih pčela, a u tom slučaju termin melitologija se koristi za izučavanje svih vrsta pčela (oko 17.000 vrsta).
Podoblast apiologije je apikologija koja se bavi ekologijom pčela.
Fredy Guarín
Reprezentativna karijera
24. maja 2006. Guarín je odigrao svoju prvu utakmicu za Kolumbiju u pripremama za FIFA Svjetsko Prvenstvo 2006. u Njemačkoj, protiv Ekvadora. On je bio u sastavu i 2005. na Gold Cupu 2005. i Copa Américi 2011.
NGC 161
NGC 161 (također poznat kao MCG -1-2-36 i PGC 2131) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 280 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Kit. Najveći prečnik je 1,30 (106 hiljada sg) a najmanji 0,8 uglovnih minuta (65 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Lewis Swift 21. novembra 1886. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Vasilije Kosoj
Biografija
Po naređenju Vasilija II Vasilije (III) je oslijepljen i pušten na slobodu pošto slijepac po tadašnjem zakonu ne može biti veliki knez. Život ovoga velikog kneza ipak završava nasilno nakon obaranja Dimitrije Šemjake 1448. godine. Još uvijek nesiguran u svoj položaj Vasilije II slijepi naređuje pogubljenje svojih političkih protivnika. Posljedica toga naređenja postaje smrt Vasilija (III).
Bosanski ljiljan (simbol)
100px|mini|desno alt=|mini|242x242piksel|Grb dinastije Kotromanić 200p|mini|desno|Zastava Republike Bosne i Hercegovine (1992-1998) mini|200p|Grb [[Gradačac|Gradačca, primjer današnje upotrebe ljiljana na općinskim grbovima]] Bosanski ljiljan ili zlatni ljiljan kao simbol u Bosni i Hercegovini počeo se upotrebljavati u srednjem vijeku. Prisutan je na novcu, pečatima, zastavama, grbovima plemićkih dinastija, stećcima, raznim ukrasnim predmetima itd. Posebno je postao popularan kada je Bosna bila najmoćnija država na Balkanu i kada je njom vladao kralj Tvrtko I Kotromanić. Dinastija Kotromanića je za simbol uzela bosanski ljiljan, najčešće zvan zlatni ljiljan.
Prema nekim izvorima ljiljan potiče iz Ugarskog-anžuvijskog kraljevsta. Ipak ta teza je manje vjerovatna pošto je Kralj Tvrtko I Kotromanić imao nesuglasice sa Anžuvijskim kraljevstvom u početku svoje vladavine, zbog namjere Anžuvijskog kraljevstva da prisvoji Bosnu svom kraljevstvu.
Također postoji vjerovatnoća da je ljiljan uveden kao paralela patarenima Francuske koji su dijelili neka od osnovnih načela doktrine Crkve bosanske. Na ovaj način Tvrtko je namjeravao prikazati jedinstvo bosanskog naroda u okruženju rimokatoličke i bizantijske kulture. U svakom slučaju zlatni ljiljan se može smatrati autohtonim bosanskim simbolom, s obzirom da postoji i posebna vrsta ljiljana poznata pod nazivom Lilium bosniacum.
Grb zlatnih ljiljana stvoren od kraljevske porodice Kotromanić se sastoji od šest zlatnih ljiljana na plavoj podlozi sa bijelom lentom. Dolaskom Osmanlija na područje Balkana i padom dinastije Kotromanić i sam grb je izašao iz upotrebe.
Moderna upotreba
Godine 1992. grb zlatnih ljiljana nalazi svoju ponovnu upotrebu sa proglašenjem nezavisne Republike Bosne i Hercegovine. Zastava Republike Bosne i Hercegovine se sastoji od grba zlatnih ljiljana na bijeloj podlozi. Ovo je bila i zastava sa zlatnim mačevima na kutevima grba Armije Republike Bosne i Hercegovine. Grb je uklesivan na grobovima bošnjačkih boraca.
Godine 1998, nakon protesta političkih predstavnika nekadašnje Herceg-Bosne i Republike Srpske, zastava Republike Bosne i Hercegovine je zamijenjena novom. Neke bošnjačke političke strukture i dalje koriste grb i zastavu u odgovarajućim kulturnim prilikama, a na grbovima grbovima nekih kantona i općina, ljiljan se koristi kao simbol Bošnjaka.
Naquadah
Naquadah je izmišljeni materijal u naučno fantastičnoj televizijskoj seriji Stargate SG-1. Korišten je i u filmu Stargate ali tamo nikada nije bio imenovan. Pojavljuje se još i pod sljedećim nazivima: Naqahdah /ˈnækwɨdə/ ,"Naquahdah" ili "Naquadah".
Upotreba
On je teški metal koji je korišten pri izgradnji zvjezdanih vrata, ali i mnogobrojne druge tehnologije drevnih kao i goa'uldske tehnologije koja se u potpunosti temelji samo na njemu. On je materijal koji može podnijeti masivne energetske izboje koji su potrebni za stvaranje stabilne crvotočine.
Naquadah ima izražena eksplozivne osobine što ga čini pogodnim za pojačavanje snage konvencionalnih ili nuklearnih eksplozivnih sredstava. Nalazi se u krutom i tekućem obliku. Pored toga može se naći u obliku naquadrie nestabilnog teškog izotopa, koja je daleko nestabilnija i razornija od klasičnog naquadaha. Naquadah u tekućem obliku je fluorescentno zelene boje i koristi se za punjenje štapnog oružja. Originalno, naquadah se teško nalazi, nema ga izvorno u zemljinom solarnom sistemu. Naquadah je nakom što je dospio u krv Goa'uldskom parazitu doveo je do njihove evolucije.
Jussieu (Metro Pariz)
Metro stanica Jussieu pariskog metroa je podzemna stanica, koja se nalazi u 5. arondismanu. Pored linije metroa, stanica je povezana i linijom. U blizini stanice nalaze se Univerzitet Pierre i Maria Curie i botanički vrt Jardin des Plantes.
Okrug Kaunas
thumb|right|250px|Autoput na ruti [[Evropski put E85|Evropskog puta E85 u blizini Kaunasa]] Okrug Kaunas (litv.: Kauno apskritis) je jedan od 10 okruga Litvanije.
Nalazi se u centralnom dijelu države. Graniči sa okruzima: Vilnius na istoku, Alitus na jugu, Tauragė i Marijampolė na zapadu i okruzima Šiauliai i Panevėžys na sjeveru. Jedini je litvanski okrug koji ne graniči sa nekom od susjednih država.
BDP okruga je prema podacima iz 2007. iznosio 28.000 litvanskih litasa po stanovniku i za 3,7% je manji u odnosu na nacionalni prosjek.
1. jula 2010. ukinuta je okružna administracija ali je okrug nastavio egzistirati kao teritorijalna i statistička jedinica unutar Litvanije. Glavni grad okruga je Kaunas prema kojem je okrug i nazvan i koji je drugi po veličini grad Litvanije.
Administrativna podjela
Okrug Kaunas se sastoji od sljedećih 8 općina:
Srbi u Bosni i Hercegovini
mini|desno|Karta iz 1991. sa prikazom etničke populacije u Bosni i Hercegovini Srbi su jedan od tri konstitutivna naroda u Bosni i Hercegovini i čine 30,78% njenog stanovništva po podacima iz 2013.
Uglavnom su nastanjeni u istočnom i južnom dijelu Bosanske krajine, istočnom dijelu sarajevske regije, Semberiji, Posavini, Podrinju i Istočnoj Hercegovini, te manjim dijelom i u centralnom dijelu Bosne i Hercegovine. Od kraja rata u Bosni i Hercegovini uglavnom su nastanjeni u Republici Srpskoj, u kojoj čine oko 81,51% stanovništva, nakon što je etnički očišćena za vrijeme rata u Bosni i Hercegovini. Prema popisu iz 2013. godine, Srbi čine 2,55% od ukupnog stanovništva na području Federacije BiH, poslije egzodusa Srba iz Sarajeva, Tuzle i drugih gradova. Prema popisu iz 1991. godine Srbi su činili oko 31,21% stanovništva Bosne i Hercegovine.
Historija
Doseljavanje Slavena na područje današnje Bosne i Hercegovine počelo je u 6. vijeku. Franački historičar s kraja 8. i početka 9. vijeka Einhard u djelu Annales regni Francorum, u Damaciji, koja je tada obuhvaćala veći dio današnje Bosne i Hercegovine, za 822. godinu, tu spominje Srbe, za koji se narod veli, da posjeduje veliki dio Dalmacije (Sorabos, quae natio magnam Dalmatiae partem optinere dicitur). Razvitkom bosanske države u 11. vijeku veći dio stanovništva postaju pristalice autohtone Crkve bosanske. Širenjem bosanske države na područje Zahumlja i gornjeg Podrinja pod bosansku vlast dolazi i jedan dio pravoslavnog slavenskog stanovništva.
Padom Bosanskog kraljevstva 1463. dolazi do velikih vjerskih promjena unutar Bosne. Pripadnici Crkve bosanske masovno prihvataju islam. Jedan dio katoličkog stanovništva odseljava na područja pod kršćanskom (ugarskom) kontrolom, dok ostatak katoličkog stanovništva biva izložen pritiscima osmanlijskih vlasti, koji su bili posljedica nesklonosti osmanlijskih vlasti da se glavni vjerski vođa njihovih podanika nalazi van Osmanlijskog carstva.
Uz dolazak islama najveća vjerska promjena bila je uvođenje pravoslavlja i na ostatak bivšeg Bosanskog kraljevstva. Predosmanlijski dokumenti ne spominju pravoslavno stanovništvo van Zahumlja, dok dokumenti pisani poslije 1480. sadrže informacije o pravoslavnim vjernicima u svim dijelovima Bosne i Hercegovine. Mitropolit (pravoslavni biskup) dobija sjedište u Sarajevu 1532,  dok se prve pravoslavne crkve u Vrhbosni spominju 1616.
Uprkos brojnim prelascima stanovništva s katoličanstva na pravoslavlje, ulazak pravoslavlja u Bosnu ne može se objasniti samo promjenom religije. Rani osmanlijski dokumenti prikazuju naseljavanje pravoslavnih polunomadskih stočara, Vlaha, u ratom uništena područja istočne Hercegovine. Dokumenti iz 1470-ih i 1480-ih opisuju njihovo naseljavanje u srednjoj i sjevernoj Bosni.
Osmanlijski dekreti krajem 16. vijeka ukazuju na to da većina Vlaha u sjevernoj Bosni napušta nomadski život i počinje se baviti drugim zanimanjima. Neki srpski historičari predstavili su tezu da ime "Vlah" ne označava posebnu etničku grupu već jednostavno Srbe koji su živjeli nomadskim životom i bavili se stočarstvom. Moderni eksperti za Vlahe odbacili su ovu teoriju.
Značajan broj Srba Bosne i Hercegovine stradao je tokom genocida nad Srbima u Drugom svjetkom ratu.
Tokom čitavog Drugog svejtskog rata u Jugoslaviji, prema evidenciji primalaca partizanskih penzija, 64,1% svih partizana BiH bili su Srbi.
Poznati Srbi Bosne i Hercegovine
200px|mini|Aleksa Šantić Među Srbima iz današnje Bosne i Hercegovine ističe se veći broj poznatih ličnosti. Neki od njih jesu Branko Ćopić, Filip Višnjić, Petar Kočić, Jovan Dučić, Zoran Đinđić, Zdravko Čolić i Aleksa Šantić.
NGC 1882
NGC 1882 (također poznat kao ESO 85-SC57) je otvoreno zvjezdano jato i nalazi se u sazviježđu Zlatna riba. Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 3. januara 1837. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Hercegovina
mini|150p|Navodne granice bh. podregije Hercegovina (tamna boja). mini|100p|Grb Kosača - gospodara Hercegovine Hercegovina je geografska regija koja se nalazi na jugu Bosne i Hercegovine. Zajedno sa regijom Bosna čini geografski prostor zemlje Bosne i Hercegovine.
Hercegovina nema službenu granicu. Ranije se nazivala Hum ili Humska zemlja, a ranije još i Zahumlje. Iako nema granice, pojedini autori navode da Hercegovina navodno obuhvata određene površine ili postotke Po nekima, Hercegovina u političkom smislu navodno obuhvata prijeratna općinska područja: Bileća, Čapljina, Čitluk, Gacko, Grude, Jablanica, Konjic, Ljubinje, Ljubuški, Mostar, Neum, Nevesinje, Posušje, Prozor-Rama, Stolac, Široki Brijeg i Trebinje. Međutim u geografskom smislu sjeverni dio Rame (prije Makljena) pripada Bosni, a južni dijelovi Tomislavgrada, Foče i Kalinovika (Ulog) pripadaju Hercegovini, pa ni takva ad hoc podjela nema smisla.
Geografija
mini|Stari most u Mostaru
S istoka Hercegovina graniči s Crnom Gorom, s Bosnom sa sjevera (granica na Makljenu - sve što je sjevernije od Makljena smatra se Bosnom, a južnije od njega Hercegovinom), sa Završjem (Livno, Tomislavgrad, Kupres) sa sjeverozapada, a sa zapada, juga i jugoistoka s južnom Hrvatskom i jednim dijelom vodenom površinom Jadranskog mora. Glavno kulturno i upravno središte je grad Mostar.
Niska ili jadranska Hercegovina se prostire oko donjeg toka rijeke Neretve i u slivovima rijeka Bregava i Trebižat, obuhvata veliko Popovo polje, Mostarsko polje i kotlinu, dio Neretvanske blatije i Trebinjsko polje. I Humine su krečnjačko područje, sa flišnim pojasevima, bilima i poljima, te mnogim pećinama i jamama. Najpoznatija i najduža pećina je Vjetrenica (6,2 km). Hutovo blato je veliki ornitološki rezervat. Neretvanska blatija je močvarna i jezerska, ali i plodna, sa submediteranskom klimom. Trebišnjica, čiji se prirodni izvor nalazi na 398 metara nadmorske visine, nekada je sa svojih 98 km bila najveća ponornica u Evropi. Izvor je popotpljen 1964. u akumulacijskom Bilećkom jezeru, a nakon što je 1979. rijeka betonirana cijelim tokom, danas je to kanal koji povezuje dvije centrale (Gorica i Hutovo/Čapljina) i koji nema prirodnu vezu sa svojim okolišem. Neretva je duga 218 km i izvire na 320 metara iznad mora.
Historija
Hercegovina je geografska regija Bosne i Hercegovine. Kao geografski pojam, prvi put se javlja pod tim imenom 1454. u pismu bosanskog sandžakbega Isa-bega Ishakovića. Sve administrativne jedinice osmanlijske uprave nad Bosnom uključivale su i sve njene podregije, pa time i Hercegovinu kao jedan od osam ravnopravnih sandžaka Bosne, od 1580, bez posebnog spominjanja Hercegovine u službenom nazivu zemlje.
Zemlja dobija ime "Bosna i Hercegovina" 1833. kao rezultat političkih previranja u regionu.
Prethistorijsko doba
mini|desno|Trebinje Najstariji tragovi ljudskog boravka na prostoru Hercegovine otkriveni su u (polu)pećini Badanj kod Stoca, u kanjonu rijeke Bregave 1976. Ljudi su tu boravili oko 16000 godina p. n. e. Ostala značajna nalazišta iz prahistorije nalaze se u Varvari kod Prozora, na Crvenim stijenama iznad Trebišnjice, Ravlića pećini kod Gruda, te Zelenoj pećini iznad vrela Bune kod Mostara. U neolitu, mlađem kamenom dobu, osim spomenutih, postojala su i ljudska prebivališta na Čairu kod Stoca, Lisičićima kod Konjica i u okolini Posušja. Bronzano doba, u vremenu od 1800. do 700. p. n. e. znatno je bogatije historijskim nalazima. Najznačajniji ostaci iz bronzanog doba (a dijelom i iz željeznog) su gradine, fortifikacijske multifunkcionalne utvrde na brdskim vrhuncima, i gomile, kamene grobne humke razmještene bez očitog reda po brdskom krajoliku. U željeznom dobu, podregiju su naseljavali Iliri, prastanovnici Balkana.
Iliri nastanjaju manje zajednice i žive u međusobnom srodstvu sa ostalim ilirskim plemenima istog kraja. Najpoznatija ilirska plemena, koja su nastanjivala južne krajeve Bosne i Hercegovine su Delmati, Ardijejci i Daorsi. Delmati su u početku živjeli na području velikih kraških polja, kao što su: Duvanjsko i Livanjsko polje, no kasnije su se proširili sve do obala Jadranskog mora, a pretpostvalja se i do rijeke Neretve. U primorju i uz donji tok rijeke Neretve živjeli su Ardijejci, koji su se bavili i plovidbom, za koju su od strane geopolitičkih neprijatelja prvenstveno romanskog i helenskog svijeta, neopravdano nazivani "piratima", iako su vršili presretanje tuđih, mahom rimskih brodova i kola, radi legitimnog naplaćivanja putarine i vodarine kao vida privređivanja. Ovo je dokaz da su Iliri bili suvereni na teritoriju današnje regije Bosne, koju tako vodeći istraživači Ilira danas nazivaju užom Ilirijom. Daorsi su bili rano helenizirani, kovali su vlastiti novac, a njihov glavni grad je bio iznad Ožanića kod Stoca. Rimljani su već u 3. vijeku p. n. e. prodrli u dolinu rijeke Neretve. Iz Narone (danas Vid kod Metkovića) vodili su ratne operacije protiv Delmata, koje su pokorili nakon Batonovog ustanka 6. - 9. vijeka n. e.
Rimsko doba
mini|desno|Mogorjelo Hercegovina ulazi u sastav rimske provincije Dalmacije. Dalmatski namjesnik Publije Kornelije Dolabela izgradio je od Salone, glavnog grada Provincije Dalmacije, više cesta koje su presijecale područje Hercegovinu i koje su dalje išle prema sjeveru ili istoku. Jedna od značajnijih bila je ona smjerom Salona - Narona - Diluntum - Leusinium (danas: Solin - Vid - Stolac - Trebinje). Iz rimskog doba ostao je veliki broj kamenih nadgrobnih natpisa, koji se danas čuvaju u regionalnim muzejima u Sarajevu, Splitu, Mostaru, Livnu i Humcu. Arheolozi su otkrili veći broj poljoprivrednih imanja (tzv. villae rusticae), među kojima su najznačajnija: Mogorjelo, Panik i Višići. U ranokršćanskom razdoblju podižu se bazilike i crkve: Žitomislići, Cim, Klobuk, Tasovčići, Čerin i Lisičići.
Upadi Slavena
mini|desno|Slap Kravica kod Ljubuškog Od 6. vijeka započinju prodori Slavena preko rimskih provincija, uz česte pokolje lokalnog stanovništva poput pokolja preko 7000 žena i djece za samo dva dana 548. godine u Draču. U tom naletu propadaju mnogi gradovi, imanja, utvrde i hramovi. Slavenska sila bila je toliko nemilosrdna da je lokalno stanovništvo bilo prinuđeno prihvatati njihov jezik kako bi prividnom asimilacijom privolili slavenske horde da poštede živote stanovništva. Rimski historičar Procopius u zapisima iz 550. godine, označio je Slavene kao neviđene divljake i najveću opasnost po civilizaciju, dajući precizne podatke o svim njihovim pokoljima Ilira i Tračana. Navodi da je u tim pokoljima pobijeno ili odvedeno u roblje preko 4 miliona ljudi ili većina tadašnjeg stanovništva rimske provincije Dalmacije tj. Ilirije.
U 10. vijeku bizantijski car Konstantin Porfirogenet, koga istočni izvori smatraju i historičarem, na području Hercegovine bilježi tri ranosrednjovjekovne kneževine: Paganiju, Zahumlje i Travuniju. Prvi poznati knez u Zahumlju bio je Mihovil Vičević (910 - 950.) Kasnije Zahumlje navodno potpada pod vlast hrvatskih vladara Tomislava i Krešimira.
Srednjovjekovna Bosna
Iz ranog srednjeg vijeka, vjerovatno 12-og, potiče Humačka ploča, spiralni natpis na ćirilici s ostacima glagoljskih slova, koja se danas nalazi u bogatoj arheološkoj zbirci Franjevačkog samostana na Humcu. Brojni su nalazi karolinških mačeva, ostruga, nakita i novca, posebno bizantskog.
Teritorijalno širenje Bosanske banovine na područje Hercegovine započeo je ban Stjepan II Kotromanić (1322-1353). Svoju državu proširio je 1326. godine na područje Huma, koji se prostirao dolinom rijeke Neretve. U titulaturi bosanskog vladara uvršten je Hum. Dijelovi područja Hercegovine koji nisu bili u sastavu Huma ušli su u sastav Bosne u doba bosanskog bana Tvrtka I Kotromanića 1373-1377. godine. U 15. vijeku najvažnija vlastela na području hercegovine su Radivojevići, Nikolići, Pavlovići i Kosače. Najistaknutiji među njima su iz roda Kosače, Sandalj Hranić Kosača i njegov sinovac i nasljednik u vodstvu u rodu Stjepan Vukčić Kosača. Veliki vojvoda bosanski Stjepan Vukčić Kosača 1448. uzima titulu hercega, po kojoj je posjed kojim je on upravljao kasnije nazvan Hercegovom zemljom ili Hercegovinom i po kojoj je Hercegovina dobila ime. Granice Hercegovine tada nadilaze moderna poimanja Hercegovine jer su se u rukama Stjepana Vukčića nalazili posjedi u Gornjem Podrinju (primjerice Foča, Samobor, Sokol, Polimlju (Prijepolje), Crnoj Gori (Pljevlja, Herceg-Novi), Hrvatskoj (Makar, Imotski). To danas poznajemo kao Stara Hercegovina.
Ljutnja
mini|desno|Tipičan izgled čovjeka kojeg je obuzela ljutnja Ljutnja ili bijes je emocionalna reakcija, koja može biti izazvana objektivnim događajima, ali i iracionalna, nerazumna izazvana autosugestijom. Relativno je stabilna i trajna osobina koja usmjerava ponašanje u različitim društvenim situacijama, a očituje se u doživljaju srdžbe ili gnjeva, u nasilnom ponašanju, negativizmu prema autoritetima, namjeri da se nekoga fizički ili psihički povrijedi.
Socijalna izolacija
Socijalna izolacija je dobrovoljno ili prinudno izdvajanje iz socijalne sredine i prekid kontakta sa drugim ljudima. Izdvajanje može biti zbog psiholoških razloga (stid, osjećanje krivice, osjećanje manje vrijednosti, nepovjerljivost) ili situacionih uzroka (rat, zatvor). Ljudi izuzetno teško podnose socijalnu izolaciju, što pokazuju i eksperimenti socijalnih psihologa.
Ljutnja
Ljutnja je emocija frustriranosti kada je osoba spriječena u postizanju cilja, onemogućena u onome što pokušava raditi ili nekim ko osobu sprječava, onemogućava ili pokazuje premalo obzira u onome što osoba pokušava postići. Ako se čini da se frustracija može ukloniti, barem u određenoj mjeri, ljutnja frustriranu osobu čini agresivnom i osvetoljubivom.
Hercegovina
Srednjovjekovna Bosna
Na području koje je do današnjih dana poznato kao Hercegovina najvažnije privredno područje je bilo u luci i trgu Drijeva na Neretvi, u neposrednoj blizini Gabele. Tokom srednjeg vijeka hercegovačkim područjem prošli su svi glavni vjerski tokovi koji su zahvatili istočnu jadransku obalu. Poslije prvog talasa kristijanizacije, primat je imala Srpska pravoslavna crkva. Od 1326. godine značajnu ulogu na hercegovačkom području imaju katoličanstvo (naročito preko franjevaca) i Crkva bosanska.
Utvrđeni gradovi na području Hercegovine su: Blagaj kod Mostara, Počitelj, Ljubuški, Vidovski, Trebinje, Mičevac, Klobuk i Ključ kod Gacka.
Hercegovačko područje u kulturnom pogledu prepoznatljivo je stećcima, kamenim nadgrobnim spomenicima. među najznačajnijim nekropolama je nekropola Radimlja kod Stoca. Među značajnijim ćiriličnim natpisima na stećcima, je natpis Vignja Miloševića iz Kočerina kod Širokog Brijega nastao oko 1404. godine.
Osmanlijsko doba
mini|desno|Počitelj Osmanlije osvajaju Bosnu 1463, a posljednje uporište Hercegove zemlje utvrđeni Novi osvojeno je 1482. Time je bivša Hercegova zemlja, Hercegovina u potpunosti ušla u sastav Osmanlijskog carstva. Ranije, 1476/1477. osvojena područja Hercegove zemlje bila su popisana od strane Osmanlija. Hercegovački sandžak osnovan je 1471. godine i imao je sjedište u Foči. Hercegovački sandžak se 1580. godine nalazi u sastavu Bosanskog pašaluka.
Bosna je sve do sredine 19. vijeka obuhvatala i teritoriju današnje podregije Hercegovine. Naime, prva osmanlijska administrativna jedinica tzv. Ejalet Bosna uspostavljena je 1527,  nakon skoro jednog vijeka oružanog otpora naročito na sjeveru i zapadu zemlje. Potom je 1580. godine eyalet prerastao u Pašaluk Bosna koji biva izdijeljen u sandžake, a na kraju prerasta u Vilajet Bosna. Sve administrativne jedinice osmanlijske uprave nad Bosnom uključivale su i sve njene podregije, pa time i Hercegovinu kao jedan od osam ravnopravnih sandžaka Bosne, tj. bez posebnog pominjanja Hercegovine u službenom nazivu zemlje.
Klima
Na klimu u Hercegovini utiče blizina Jadranskog mora, reljef i nadmorska visina. U velikom dijelu Hercegovine prevladava uglavnom sredozemna klima, koju karakteriziraju blage zime i topla ljeta. Izrazito kišni mjeseci javljaju se tokom hladnijih godišnjih doba od novembra do februara. Blizina Jadranskog mora tokom zime omogućuje zračenje topline nagomilane u ljetnom razdoblju, čime ublažuje temperaturu zraka. Visoke temperature dostižu maksimum tokom ljetnih mjeseci jula i augusta, i ne rijetko se penju i do 40 stepeni Celzijusa. Maksimum padavina u ovom kraju izlučuje se u jesenskim mjesecima, ali se osjeća i u proljeće. Najveća količina oborina padne u novembru i decembru. U visokoj Hercegovini i planinskim područjima ove regije prevladava uglavnom kontinentalna klima sa izraženijim snježnim padavinama. Područja od Gruda, Širokog Brijega i Drežnice te dalje prema Trebinju i jugu imaju blagu mediteransku klimu, sa vrućim ljetima i blagim kišnim i vjetrovitim zimama, Posušje, Gornja Drežnica i ostala područja na kojima se sudara oštra planinska i blaga mediteranska klima imaju uglavnom mješane klime odnosno submediteranske sa utjecajima planinske klime, tako da ta područja imaju oštre zime i vruća ljeta. Dok već prve uzvisine iznad Posušja kao što je recimo Radovanj ili iznad Drežnice Draga, imaju već skoro čiste planinske klime, kao i sva ostala sjevernija područja.