cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Zastave i grbovi županija u Hrvatskoj
Varaždinska županija
200px|Zastava Varaždinske županije 80px|Grb Varaždinske županije
Orlovačko jezero
Orlovačko jezero, na Zelengori, smješteno na nadmorskoj visini od 1438 m, je prirodno jezero u Bosni i Hercegovini. Udaljeno je od Jugovog jezera oko 1 km. Dužina jezera je oko 350 m, širina oko 100 m, a prosječna dubina oko 5 m. Jezero se nalazi u sklopu Nacionalnog parka Sutjeska. Istočno od jezera se izdižu vrhovi Orlovac i Orlovača, jugoistočno Bregoč (2014 m), južno Stog (1821 m) i sjeverno Ljeljen (1765 m). U jezeru egzistiraju potočna pastrmka, jezerska zlatovčica i ubačena kalifornijska pastrmka.
Zastave i grbovi županija u Hrvatskoj
Virovitičko-podravska županija
200px|Zastava Virovitičko podravske županije 80px|Grb Virovitičko-podravske županije
Orlovačko jezero
Blizu jezera je izgrađena nova lovačka koliba visokog standarda, u kojoj se može boraviti. Tu se nalaze i katuni sa stadima ovaca, kravama i konjima.
Zastave i grbovi županija u Hrvatskoj
Vukovarsko-srijemska županija
200px|Zastava Vukovarsko-srijemske županije 80px|Grb Vukovarsko-srijemske županije
Orlovačko jezero
Područje Orlovačkog jezera je centar Zelengore. Sa njega se, jednodnevnim turama, može obići velik i lijep dio planine. Od jezera na jug staza slijedi stočarski put i konstantno se penje na greben, a potom na istok doseže vrh Bregoč (2014 m). Prema zapadu je staza koja vodi na dva izuzetna jezera smještena u zapadnom dijelu Zelengore (Štirinsko i Kotlaničko). Staza prolazi najljepše dijelove planine, od pitomih predjela prema autentičnim, skrivenim, nedirnutim predjelima zelengorske visoravni.
Zastave i grbovi županija u Hrvatskoj
Zadarska županija
200px|Zastava Zadarske županije 80px|Grb Zadarske županije
Zagrebačka županija
200px|Zastava Zagrebačke županije 80px|Grb Zagrebačke županije
Grad Zagreb
200px|Zastava Grada Zagreba 80px|Grb Grada Zagreba
NGC 4733
NGC 4733 (također poznat kao MCG 2-33-28, PGC 43516 i UGC 7997) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 43 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Djevica. Najveći prečnik je 2,20 (27 hiljada sg) a najmanji 2,2 uglovnih minuta (27 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 15. marta 1784. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
NGC 1714
NGC 1714 (također poznat kao ESO 85-EN8) je emisijska maglina i nalazi se u sazviježđu Zlatna riba. Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 2. novembra 1834. godine.
Ialomița (okrug)
Ialomița je jedan od 41 okruga Rumunije. Nalazi se u jugoistočnom dijelu države, unutar historijske regije Muntenije. Prostire se na površini od 4.453 km2 i jedan je od manjih okruga u državi. Prema podacima od 31. 10. 2011. godine u njemu je živjelo 258.669 stanovnika.
Geografija
Okrug se nalazi unutar ravnice Baragan a cijelo je područje ispresjecano malim rijekama s malim, ali dubokim dolinama.
Istočnu granicu okruga formira Dunav, a rijeka Ialomița protiče od zapadu ka istoku i dijeli okrug na sjeverni i južni dio. Sve do 1940. (u zapadnom dijelu) i do 1967. u istočnom dijelu okruga se nalazilo stanište Velike droplje s velikom populacijom ovih ptica. Ptice su nestale zbog masovne gradnje naselja i intenzivnog lova.
Graniči sa sljedećim okruzima: Constanța na istoku, Ilfov na zapadu, Brăila, Buzău i Prahova na sjeveru, Călărași na jugu.
Demografija
Prema popisu stanovništva Rumunije zaključno sa 31. 10. 2011. u Okrugu je živjelo 258.669 stanovnika što je prosječna gustina od 58 stanovnika po km2.
Etnički sastav stanovništva bio je sljedeći:
13. juni
13. juni / lipanj (13. 6) jest 164. dan godine po gregorijanskom kalendaru (165. u prestupnoj godini). Do kraja godine ima još 201 dan.
Embol
Embol množina emboli; od grč. ἔμβολος –embolos = klin, čep) je nevezana masa koja putuje kroz krvotok i sposobna je stvoriti blokade. Kada embolija začepi krvni sud, to se naziva embolija ili embolijski događaj. Postoji niz različitih tipova embola, uključujući krvne ugruške, holesterolski plak ili kristale, masne kuglice, mjehurići plina i strana tijela, što može dovesti do različitih tipova embolija. Termin se razlikuje od embolija i tromboembolija, koji mogu biti posljedica stvaranja embola. Termin je  skovao Rudolf Virchow 1848., kao dio svog temeljnog istraživanja krvnih ugrušaka.
Nomenklatura
Termin embol(us) se općenito odnosi na bilo koju masu koja slobodno pluta u krvotoku. Srodni termin je embolija, koji opisuje fenomen zadržavanja embola u sudu i stvaranja blokade. Embolija je tehnički posljedica embola, ali se termini ponekad koriste naizmjenično. Both emboli and embolisms are usually named according to their composite substance. Za razliku od embola, koji mogu uzrokovati okluziju na mjestima udaljenim od mjesta njihovog nastanka, postoje i blokade koje ne putuju koje se razvijaju lokalno zbog vaskularne traume i upale ili druge patologije epitela, kao što su ateromi i trombovi. Ako se ove lokalne blokade pomjere u cirkulaciju, postaju embolije i ako se ne razbiju tokom cirkulacije, mogu uzrokovati embol(e). Na primjer, tromboembolija je rezultat tromba koji je odlomio unutrašnjost krvnog suda i izazvao začepljenje žila na drugom mjestu u cirkulaciji.
Klinički značaj
Emboli su klinički značajni zbog svoje sposobnosti da uzrokuju embolije, koje su glavni uzrok morbiditeta i smrtnosti. Sami po sebi, emboli su patološki i stoga ukazuju na neku osnovnu disfunkciju. U kliničkom okruženju može biti teško razlikovati trombotski događaj (tj. lokalni ugrušak na mjestu simptoma) od emboskog događaja (tj. lokalna opstrukcija zbog slobodno plutajuće mase koja je putovala kroz cirkulaciju iz drugih dijelova tijela ). Sepsne embolije također mogu doprinijeti širenju infekcije kroz krvotok u druga tkiva.
Dijafragma
thumb|340px|right|Trodimenzijska strukktura dijafragme, pomoću 3D medicunske animacije mini|desno|250px|Dijafragma čovjeka Grudna dijafragma ili, jednostavno, dijafragma, ošit ili prečaga (grč. διάφραγμα - diáphragma = prečaga, particija) je unutrašnji list skeletnog mišića kod ljudi i ostalih sisara, koja se proteže preko dna grudne šupljine.
Dijafragma odvaja grudnu šupljinu koja sadrži srce i pluća od trbušne šupljine i obavlja važnu funkciju u disanju: dijafragma se skuplja, zapremina grudne šupljine se povećava, stvarajući tamo negativni pritisak koji uvlači zrak u pluća.
Termin dijafragma u anatomiji, koji je kreirao Gerard iz Kremone, može se odnositi i na druge ravne strukture kao što su urogenitalna dijafragma ili karlična dijafragma, ali "dijafragma" se obično odnosi na grudnuu dijafragmu. U ljudi je dijafragma blago asimetrična — njena desna polovina je više prema gore (gornja) u odnosu na lijevu, jer velika jetra leži ispod desne polovine dijafragme. Postoji i teorija da je dijafragma niža s druge strane zbog prisustva srca.
Dijafragma je prirodna granica između ova dva dijela tijela. Njena najznačajnija uloga je u procesu disanja pošto se njenim kontrakcijama naizmenično smanjuje i povećava pritisak u grudnom košu što za posljedicu ima ulazak i izlazak zraka iz pluća.
Građa
Mišićne niti dijafragme polaze sa različitih djelova zidova grudnog koša, idu prema središtu, gdje prelaze u tetivno središte (lat. centrum tendineum):
Google Scholar
Google Scholar ili Google znalac internetski je pretraživač koji omogućava pretraživanje čitavog teksta naučnih članaka iz različitih disciplina. Beta verzija objavljena je 2004.
Rebro
Rebro je vrsta kosti kod kičmenjaka. Rebra su dugačke, vitke, zakrivljene kosti koje tvore čvrsti dio zida grudnog koša štiteći pluća, srce i druge unutrašnje organe grudnog koša. Nekim životinjama, pogotovo zmijama, rebra pružaju potporu i zaštitu cijelog tijela. Rebra kornjača razvila su se u koštane ili hrskavične dijelove oklopa i egzoskeleta.
Google Scholar
Indeks Google Scholara sadrži najviše recenziranih internetskih časopisa najvećih naučnih izdavača u Evropi i Sjevernoj Americi, te naučne knjige i druge časopise koji ne djeluju uz recenziju.
Iako Google ne objavljuje veličinu baze podataka Google Scholara, naučni istraživači procjenjuju da sadrži otprilike 389 miliona dokumenata, uključujući članke, citate i patente, što ga čini najvećim svjetskim akademskim pretraživačem zaključno s januarom 2018. Prije toga veličina je procijenjena na 160 miliona dokumenata (maj 2014). Jedna ranija statistička procjena objavljena u PLOS ONE, metodom Označi i ponovo zabilježi, procijenila je približno 80–90% pokrivenosti svih članaka objavljenih na engleskom jeziku s procjenom 100 miliona.
Rebro
Ljudska rebra
Čovjek, bez obzira na spol, ima 12 pari rebara (odnosno 24 rebra). Prvih sedam je hrskavično povezano s grudnom kosti. Naredna tri para, poznata kao "lažna rebra", dijele hrskavičnu vezu sa grudnom kosti. Zadnja dva para se nazivaju leteća rebra (lat. costae fluctuantes). Nekim ljudima nedostaje jedan od zadnja dva para rebara, dok neki imaju i treći par.
Grudni koš je odvojen od trbušne šupljine dijafragmom (ošitom) koja ujedno regulira disanje. Kad se ošit steže, grudni koš se s rebrima širi, smanjujući van-grudni pritisak te vukući zrak u pluća.
FN F2000
FN F2000 je jurišna puška bullpup dizajna s kalibrom 5.56 mm. Pušku je razvila belgijska vojna industrija Fabrique Nationale (FN) iz Herstala. FN F2000 prvi put je službeno predstavljen na vojnom sajmu IDEX u Abu Dabiju (UAE) u martu 2001.
Detalji dizajna
FN F2000 je jurišna puška bullpup dizajna. Koristi municiju kalibra 5.56x45mm NATO. Iznad cijevi puške nalazi se stabilna platforma MIL-STD-1913 na koju se može montirati optička oprema.
Mogućnosti
F2000 je automatska jurišna puška bullpup dizajna. Sigurnosna kočnica i mehanizam okidača preuzeti su od automata FN P90. Izbor režima paljbe označen je slovima i brojkom. S - safety, odnosno oružje je zakočeno; 1 - pojedinačna, polu-automatska paljba; A - automatic, odnosno automatska paljba.
Puška koristi streljivo kalibra 5.56x45mm koje se nalazi u NATO okvirima (STANAG 4179). Gumb za otpuštanje okvira smješten je simetrično pokraj "pistol gripa", odnosno, ispred okvira. Također, puška je dizajnirana tako da nema "lošu tačku" kroz koju bi mogla ući prljavština, blato i sl.
Optika koja se nalazi na pušci ima 1,6x zoom te se može koristiti i u slabijim svjetlosnim uvjetima. Ona je montirana na MIL-STD-1913 platformi.
Cijev je izrađena od čelika te može "sačuvati" preciznost i nakon 20.000 ispaljenih metaka. Također, cijev ima i skrivač plamena koji je postavljen na ustima cijevi. On služi tome da maskira položaj strijelca prilikom pucanja. Plinski regulator može se podesiti na dvije postavke - "normalno" za standardno streljivo NATO karakteristika i "negativno" kod povećane količine plina u sistemu s ciljem da se osigura pravilno funkcioniranje kada dođe do zastoja ili prilikom korištenja municije koje stvara niski tlak.
F2000 Tactical
mini|250px|desno|Model F2000 Tactical na vojnom sajmu MSPO 2007. F2000 Tactical je varijanta slična standardnom modelu, ali nema FCS sistem. Umjesto njega, ima ugrađenu platformu MIL-STD-1913 na koju se može montirati optika.
Habiba Stočević-Rizvanbegović
Habiba Stočević-Rizvanbegović (1845–1890) bila je jedna od prvih bosanskohercegovačkih pjesnikinja i jedina koja je pjesme pisala na turskom jeziku. Ubraja se u bosanskohercegovačku književnost na turskom jeziku.
FN F2000
FS2000
FS2000 je polu-automatska verzija koja je prvi put postala dostupna u junu 2006. FS2000 Tactical varijanta opremljena je s proširenom cijevi s trajno priključenim flash supresorom, dok bajuneta nije bila uključena u ovu pušku.
Habiba Stočević-Rizvanbegović
Biografija
U Stocu je živjela sve do smrti oca, hercegovačkog vezira Ali-paše Rizvanbegovića. Nakon njegove smrti Habiba se sa porodicom seli najprije u Sarajevo, a zatim u Istanbul. U Istanbulu je ovladala orijentalnim jezicima, počela pisati na turskom i postala pjesnikinja divanske književnosti. Dio svog života je provela u Konji gdje je stupila u mevlevijski derviški red. Prema nekim istraživanjima, Habiba Stočević-Rizvanbegović je napisala cjeli divan, međutim, danas je sačuvana samo jedna njena pjesma gazel Kad od tvoga oštroga pogleda.
FN F2000
FS2000
Radi veće preciznosti ispod cijevi puške može se ugraditi ručica koju vojnik (ako je primjerice dešnjak) drži lijevom rukom, dok je desna ruka na "pistol-receiver-u" a prst na okidaču. Ovisno o potrebama, ta ručica može se ukloniti, i umjesto nje staviti razna dodatna oprema (npr. bacač granata). Mali broj ranih modela bio je opremljen s bajunetom ispod cijevi puške.
FS2000 ima i vlastitu pod-varijantu, FS2000 Standard koja koristi optiku s 1.6x zoom-om. Ta varijanta ne koristi FCS sistem namijenjen bacaču granata.
Korisnici
thumb|Slovenski vojnici naoružani FN F2000 puškom.
Lokvičići
Lokvičići su naseljeno mjesto i općina u Hrvatskoj, u Splitsko-dalmatinskoj županiji.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare općine Imotski.
Općina Lokvičići
Napomena: ''Nastala iz stare općine Imotski. U 1857. i 1869. dio podataka sadržan je u općini Podbablje.''
Lokvičići (naseljeno mjesto)
Napomena: ''Do 1991. iskazivano pod imenom Lokvičić. U 1857., 1869., 1921., 1953. i 1961. sadrži podatke za naselje Dolića Draga, a u 1857. i 1869. dio podataka sadržan je u naselju Poljica (općina Podbablje).''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Lokvičići je imalo 773 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Detroit Pistons
Detroit Pistons (fonetski Ditrojt Pistns) je američki profesionalni košarkaški klub, koji igra u NBA ligi. Igraju u dvorani The Palace of Auburn Hills, koja se nalazi u Auburn Hillsu, predgrađu Detroita. Član su Centralne divizije Istočne konferencije. Godine 1941. ekipa je osnovana u Fort Wayneu. Pridružili su se NBA ligi 1949. Od preseljenja u Detroit 1957. osvojili su 3 NBA titule.
Borci Donji
Borci Donji je naseljeno mjesto u općini Kotor Varoš, Bosna i Hercegovina.
Stanovništvo
Popis stanovništa za 1971. i 1981. godinu prikazuje ukupno stanovništvo za naselja Borci Donji i Borci Gornji.
Milići
Milići su naseljeno mjesto i sjedište istoimene općine u Bosni i Hercegovini. Nalaze se na magistralnom putu Sarajevo-Beograd. Zauzima centralni dio regije Birač, odnosno srednjeg Podrinja. Graniči sa pet susjednih općina Vlasenicom, Bratuncom, Srebrenicom, Rogaticom i Han-Pijeskom.
Historija
Općina Milići postojala je od 1945. godine u sastavu sreza Vlasenica. Teritorijalnom reorganizacijom Socijalističke Republike Bosne i Hercegovine, ukinuta je 1962. godine, a njena teritorija pripojena općini Vlasenica, da bi nakon izrade studije ekonomske opravdanosti, ponovno formirana 1992. godine, kada je iz sastava općine Vlasenica izdvojeno 54 naseljena mjesta koja su i nekada predstavljala općinu Milići. O životu na ovom prostoru svjedoče jako prisutni stećci kojih ima na skoro cijeloj teritoriji općine. Iznad sela Gerovi postoje ostaci grada-tvrđave koju je sredinom petnaestog vijeka, po predanju izgradila Jerina (Irina) Srpska despotica grčkog porijekla iz porodice kantakuzena, žena despota Đurađa Brankovića. Turski putopisci Evlija Ćelebija opisuje ove prostore u periodu turske okupacije oko 1460. godine. Prespavavši u Novoj Kasabi, Ćelebija je zapisao: "To je divna i krasna Kasaba na jednom dolovitom, prostranom i močvarnom terenu s bašćama i vinogradima. Ima oko 170 kuća koje su u dobrom stanju". (E.Ćelebija, putopis, V.Masleša, Sarajevo 1979. godine). U istoj knjizi Ćelebija pominje i grad Kušlat koji je poznat u srednjem vijeku od 1345. godine, a njegovo podgrađe Podkušlat pominje se od 1369. godine. Općinsko središte Milići intenzivan razvoj doživelo je u posljednjih tridesetak godina, prvobitno kao rudarsko naselje, a zatim i kao gradić.
Geografija
Proteže se na površini od 279,13 km2 sa nadmorskom visinom od 200 do 1500 metara. Najveći dio općine karakteriše umjereno-kontinentalna klima. Spada u red srednje naseljenih općina sa prosječnom naseljenošću oko 50 stanovnika/km2. Najgušće naseljeno je samo općinsko središte Milići gdje živi skoro trećina ukupnog stanovništva. Obiluje rudnim i šumskim bogatstvima, pašnjacima i livadama, obradivim zemljištem i riječnim potencijalom. Privreda općine bazirana je na eksploataciji i preradi prirodnih bogatstava. Razvoj općine pratila je kontinuirano rađena putna mreža prema svim djelovima općine. Ovu putnu mrežu čini uglavnom lokalni i nekategorisani makadamski putevi, koji u ovom trenutku po kvalitetu ne zadovoljavaju standarde i potrebe stanovništva. Komunalna i ostala infrastruktura je također pratila razvoj općinskog središta i ostalih djelova, ali je trenutno prevaziđena, a u nekim djelovima upropaštena. Stanovništvo je uglavnom zaposleno u rudarstvu, šumarstvu i industriji, komunalnim, trgovačkim, obrazovanim, zdravstvenim, kulturnim i državnim ustanovama na teritoriji općine.
Nacionalni spomenici
Na listi nacionalnih spomenika Bosne i Hercegovine u Milićima nalaze se sljedeći spomenik:
Šumarstvo
thumb|250px|Primjer eksploatacije puma Šumarstvo je istovremeno i nauka i praksa u uzgoju i iskorištavanju šumskih resursa i posebna grana privrede. Privredni značaj se ogleda u iskorištavanju nezamjenjivih materijala i energije, kao i zapošljavanja radne snage. Za takvu djelatnost, neophodno je poznavati šume i šumske ekosisteme.
Obnovljivost i obnavljanje šumskih dobara, uvedeni su u šumarstvo prije više od sto godina, a u novije doba ekolozi posebno aktualiziraju značaj i povezanost šuma sa općim stanjem u životnom okolišu, uključujući i klimatsku ravnotežu.
Direktna ili posredna korist od šumskih ekosistema je opće dobro, tj. od šuma je ima svako: od onih koji rade na eksploataciji, uzgoju i održavanju. do onaih koji samo udišu čisti zrak, iskorištavaju vodu, šetaju, bave se sportom i/ili turizmom. Uravnotežen odnos između održavanja, obnove i eksploatacije šuma donosi i privredne dobiti i mnoostruke uticaje na opće stanje životnog okruženja.
Historija
Iako šume postoje oduvijek, permanentno su ih iskorištavali i pojedinci, organizirano šumarstvo, kao organizirana aktivnost imala je svoje historijske početke. Budući da su razni dijelovi Evrope, uključujući i Bosnu i Hercegovinu imali bitno raznolik historijski razvoj, šumarstvo nema ujednačenu historiju, jer je bitno vezano za lokalne i regionalne prilike i bogatstvo ili siromaštvo šumskih kompleksa i strukturi njihovih sastojina.
Kada je riječ o Bosni i Hercegovini i ostalim susjednim državama pod okupacijom Austrougarske vlasti, početak organizirane šumarske djelatnosti se veže za period vladavine carice Marije Terezije, od 27. jula 1769. Tad je donesen i važan zakon o šumarskoj djelatnosti, uz prave odrednice o održivom gospodarenju šumama. Originalni naziv glasi: "Naredba o lugov, gajov i dubrav s čuvanja i zadržavanja".
Šume na području Bosne i Hercegovine, Slovenije, Hrvatske i Slavonije bile vlasništvu ili upravljačkoj nadležnosti brojnih subjekata, a najbitnija su bil dva vida. Vojna krajina je posebna tvorevina direktno u nadležnosti cara i šume su tada bile praktično pod vojnom upravom, tj. državne, a isključiva im je namjena namirenje potreba krajišnika. Rasformiranjem Vojne krajine pola šuma ostaje državno a polovica se, otkupom servitutnih prava krajišnika, prevodi u posjed imovnih općina.
Nakon ukidanja kmetstva, obavljen je otkup kmetovskih pa se dio šuma prenosi zemljišnim zajednicama, a dio ostaje vlastelinsko.
Tako stanje se održali sve do 1929., kada država preuzima upravu nad šumama, bez obzira na vlasništvo.
Zakonom o eksproprijaciji 1945., sve šume su oduzete veleposjednicima i vjerskim zajednicama, a 1947. isto se događa i šumama imovnih općina i zemljišnih zajednica.
Od 1991. svim državnim šumama upravljaju lokaln općinka preduzeća, od kojih je u BiH najrazgranatiju mrežu imao "ŠIPAD" a.d., osnovan još za vrijeme austrougarske vladavine.
Amir Osmančević
Amir Osmančević (1965 -) sredinom osamdesetih se pojavljuje sa novinskim pričama u banjalučkom "Glasu" i "Oslobođenju", a zatim u pomenutim dnevnicima objavljuje i dva romana u nastavcima: "Francuska krema i šezdesetosmaš" (Glas") i "Progon" ("Oslobođenje"). Radio kao novinar a zatim i pokretač banjalučkog lista "Prelom". Nakon novinarskog angažmana tokom agresije na BiH (radio za "Ljiljan", te neke slovenačke medije) objavljuje knjigu "Banjaluka, vrijeme nestajanja" (1995), a godinu dana kasnije izlaze "Braća po oružju". Osmančevićev roman "Balegari" prvi je Internet-roman objavljen na bosanskom jeziku. Godine 2003. objavio je u Sarajevu omnibus-roman "Grobljanska onomastika", 2006. publicira roman "Smrtište" a 2007. omladinski roman "Kuća"...
Molekularni oblak
mini|desno|300px|Molekularni oblak nastao od Carina magline. Na slici je obuhvaćeno rastojanje od dvije svjetlosne godine. Molekularni oblak je hladan oblak koji se sastoji od gustog interstelarnog materijala. Sastoje se uglavnom od ioniziranog hidrogena s manjom količinom (oko 1%) interstelarne prašine. Njihova masa može da bude 100 puta veća od našeg Sunca. Najveći se nazivaju Veliki molekularni oblaci, GMC (eng. Giant Molecular Clouds) čija masa je 1000.000 veća od Sunčeve. U našoj galaksiji je do sada otkriveno 400-500 GMC-a. Tu se rađaju i nove zvijezde. Najpoznatiji se nalazi u Orionovoj maglini (NGC 1976) udaljenoj 1500 sg, ima masu 100.000 Sunčevih masa i najveće razmjere oko 100 sg.
ITER
ITER (originalno skraćenica od International Thermonuclear Experimental Reactor) je međunarodni istraživački i inženjerski projekt iz oblasti nuklearne fuzije, koji trenutno gradi svjetski najveći i najnapredniji eksperimentalni nuklearni fuzijski reaktor vrste tokamak u mjestu Cadarache na jugu Francuske. Cilj ITER projekta je da napravi dugo čekani prelaz od eksperimentalnih studija iz plazma fizike, do električnih centrala punog proizvodnog kapaciteta, na fuzijski pogon. Projekt finansiraju i vode sedam članica, entiteta: Evropska unija (EU), Indija, Japan, Narodna Republika Kina, Rusija, Južna Koreja i SAD. EU, kao domaćinski dio kompleksa ITER, učestvuje sa 45% u podmirenju troškova, dok ostale članice daju po 9% doprinosa, svaka  Organizacija za atomsku energiju Irana je kompletirala preliminarne poslove za pristup Irana ITER-u.
Sam ITER fuzijski reaktor je dizajniran da proizvodi 500 megavata izlazne snage sa 50 megavata ulazne snage, odnosno da proizvede 10 puta više energije, nego što je potrošio. Za ovu mašinu se očekuje da pokaže princip dobijanja više energije iz fuzijskog procesa, nego što je u procesu utrošeno za pokretanje, i to je nešto, što nije dostizano sa prethodnim fuzionim reaktorima. Izgradnja postrojenja je počela 2007., a prva plazma se očekuje 2025. Kada ITER proradi, postati će najveći eksperiment u fizici magnetnog zatvaranja plazme, koji je u upotrebi, nadmašujući Joint European Torus. Prva komercijalna demonstraciona fuzijska elektrana, nazvana DEMO, je predviđena da slijedi nakon projekta ITER, da donese fuzijsku energiju na komercijalno tržište. lijevo|mini|527x527piksel|Crtež ITER tokamaka
IC 1515
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Petrijeva zdjelica
mini|Petri-zdjelica Petrijeva zdjelica ili Petri zdjelica je plitka prozirna staklena ili plastična cilindarska zdjelica koju biolozi koriste u promatranju raznih kultura bakterija i drugih mikroorganizama na posebno pripravljenim hranjivim podlogama. Ime je dobila po njemačkom bakteriologu Juliusu Richardu Petriju (1852. - 1921.) koji ju je izumio 1877. dok je radio kao asistent kod Roberta Kocha.
Alkoholizam
mini|desno|300px|Potrošnja alkoholnih pića po državama Alkoholizam je hronična ovisnost o alkoholnim pićima.
Manifestira se kroz snažnu želju za pićem, gubitkom kontrole prilikom pića, simptomima fizičkog odvikavanja i povećanom tolerancijom na alkohol. Ovisnost o alkoholu je težak psihički poremećaj, jer dolazi do patološkog procesa, koji mijenja način na koji mozak funkcioniše.
Evolucija shvatanja alkoholizma
Slijedeći historiju može se uvidjeti da su alkohol, a sa njim i alkoholizam pratioci čovjeka od njegovih najranijih vremena. Riječ "alkohol" je arapskog porijekla "al-kohl" znači vrlo fin. No, međutim proizvodnja alkohola postojala je mnogo ranije od nastanka arabijske kulture.
Gotovo kod svih naroda i plemena u svijetu alkoholna pića su upotrebljavana kao opojna sredstva za uživanje, kao i u religijsko magojske svrhe. Isto tako značajno mjesto zauzima i u narodnoj empiričkoj medicini.
Prva alkoholna pića bila su vina dobijena fermentacijom grožđa i meda.
Još u vrijeme starog vijeka bilo je poznato da alkohol izaziva određene probleme, pa su tako Spartanci prije 3 000 godina po naredbi kralja odsijecali noge onima koji su se opijali.
U Rimskom carstvu zakonom je bilo zabranjeno konzumiranje alkoholnih pića mlađima od 30 godina.
Sa proizvodnjom piva danas najrasprostranjenijim pićem započelo se u srednjem vijeku. Dok žestoka alkoholna pića, koja se dobijaju procesom destilacije bivaju poznata prije srednjeg vijeka, ali njihova značajnija upotreba počinje tek nekoliko vijekova kasnije.
Paralelno sa razvojem civilizacije raste i zloupotreba alkohola. Naročito sa mogućnošću njegove industrijske proizvodnje.
Još u starom vijeku postojalo je mišljenje da se radi o bolesti. Tek drugom polovinom XIV vijeka dolazi do značajnijeg interesiranja za proučavanje alkoholizma i njegovog tumačenja kao bolesti. Prije 200 godina Tomas Troter iznosi mišljenje da je alkoholizam "bolesna pojava". Paralelno ovom shvatanju postoji tumačenje po kome alkoholizam nije bolest, već pojava uglavnom uslovljena sociokulturnim faktorima. Potom se javlja mišljenje da je alkoholizam u suštini sekundarna pojava kod pojedinaca koji boluju od nekog drugog psihijatrijskog poremećaja, dok se u novijoj literaturi ovom problemu prilazi i sa stanovišta da alkoholizam, a posebno alkoholna adikcija može biti i primarno oboljenje.
Po prvi put opisuju se pojedini klinički sindromi alkoholizma. Wernicke opisuje encefalopatski sindrom, Korsakov alkoholnu psihozu kasnije poznatu kao korsakovljeva psihoza. No, u XX vijeku prvenstveno liječnici - psihijatri pokazuju interesovanje za alkoholizam. Između dva svjetska rata preovladava mišljenje da alkoholičare treba stacionirati u zavode. U tom periodu javljaju se različiti oblici liječenja, a naročito oni koji se temelje na učenju ruskog neurofiziologa Pavlova o stvaranju uslovnog refleksa gađenja oboljelog prema alkoholu.
Godine 1935. u SAD-u javlja se prve grupe anonimnih alkoholičara, jer je došlo do spoznaje da se u grupi apstinencija mnogo lakše održava i podnosi emocionalna tenzija. Poslije drugog svjetskog rata pojavom psihofarmakološke revolucije koja donosi bitne promjene unutar psihijatrije, javljaju se nove nade u liječenju alkoholizma.
Godine 1901. u Srbiji otpočinju prvi ozbiljni pokušaji borbe protiv alkoholizma kada je osnovano "Društvo za suzbijanje alkoholnih pića", u Beogradu.
Potom 1954. godine također u Beogradu primjenjuju se određeni metodski pristupi u liječenju alkoholizma.
U Srbiji sve do 1954. godine alkoholizam se nije tretirao kao medicinsko-socijalni problem, odnosno nije postojalo sistematsko liječenje alkoholičara što danas nije slučaj.
Definicija alkoholizma
Obzirom na složenost problema alkoholizma formulisane su brojne definicije, ali još uvijek nema opće prihvaćene kojom bi se mogli rukovoditi svi stručnjaci.
Stoga integralna definicija glasi: alkoholizam je bolest koja zbog prekomjerne, dugotrajne upotrebe alkoholnih pića dovodi do oštećenja svih organa i poremećaja svih čovjekovih funkcija, psihičkih poremećaja i oštećenja moralnog ponašanja.
Jellinekova definicija ističe da je alkoholizam svaka upotreba alkoholnih pića koja šteti individui ili društvu.
Epidemiologija alkoholizma mladih
Istraživanja u oblasti alkoholizma mladih su relativno rijetka, ali zbog sve većeg značaja pobuđuje poseban interes stručnjaka iz oblasti alkohologije.
U prošlosti većina alkoholičara je bila srednje starosne dobi dok je alkoholizam među mladima bio rijetka pojava.
Naglim razvojem upotrebe droga 60-ih godina došlo je do privremenog smanjenja alkoholizma mladih, da bi ubrzo potom došlo do porasta zloupotrebe droge i alkohola.
Uopćeno razmatrajući, prema mnogim autorima alkoholizam je na trećem mjestu po učestalosti i to odmah iza kardiovaskularnih i malignih oboljenja. Smatra se da je 10% muške populacije u kategoriji alkoholičara.
Ispitivanjem se došlo do saznanja da je jedan od osam mladića ispod 25-te godine starosti i jedna od 25 djevojaka istih godina konzumiraju alkohol u količinama koje su opasne po zdravlje.
U svijetu kao i kod nas nema tačnih podataka o broju alkoholičara. Izgrađeni stavovi različitih kultura u svijetu bitno utiču na prisutnost alkoholizma. Tako recimo u Irskoj kulturi socijalna kontrola konzumiranja alkohola je mala, a društvena tolerancija velika, dok je u Arapskoj situacija obrnuta. Time se, između ostalog objašnjavaju i visoka stopa alkoholizma u Irskoj, a mala u Arapskoj kulturi, iako je konzumiranje alkohola na relativno ranom uzrastu prisutno u obje kulture.
Istraživanja su pokazala da se starosna granica početka konzumiranja alkohola sve više smanjuje.
Bolest alkoholizma u sve većoj mjeri zahvata i pripadnice ženskog pola.
S obzirom da je alkoholizam i socijalna bolest smatra se da ukupno registrovani broj alkoholičara treba pomnožiti sa 3 da bi se dobio približan broj lica ugroženih od alkoholizma.
Bernardin Frankopan
Bernardin Frankopan (*1453 - †1529.) bio je hrvatski vlastelin, vojskovođa, diplomata i mecena, član roda knezova Frankopana. Kao moćan, bogat i ugledan aristokrata, bio je jedan od nosilaca odbrane Hrvatskog Kraljevstva od ekspanzije Osmanlijskog Carstva.
Porijeklo i porodica
Rođen je kao jedini sin hrvatskog bana Stjepana III Frankopana Modruškog i njegove supruge Ižote rođ. d'Este. Njegov djed Nikola IV Frankopan, jedini vlasnik golemih posjeda knezova Krčkih na početku 15. vijeka, bio je hrvatski ban od 1426. do 1432. godine.
U nekim izvorima naziva ga se Bernardin Frankopan Modruški, jer je prilikom velike podjele frankopanskih posjeda 1449. godine njegov otac dobio, između ostalog, naselje Modruš s pripadajućim vlastelinstvom, te dominantni utvrđeni zamak Tržan-grad na visokom strmom brdu iznad Modruša. Po tom se toponimu tada cijela grana roda nazvala Frankopani Modruški.
U drugim se izvorima navodi njegovo ime kao Bernardin Frankopan Ozaljski, jer je on, zajedno s ocem, preuzeo veliku i važnu utvrdu Ozalj nakon što je 22. februara 1474. godine umro Bernardinov bratić Bartol X Frankopan Ozaljski (sin Nikole V Frankopana Ozaljskog), koji nije imao potomke, pa je njegova grana Frankopana izumrla, a Bernardinovi su se potomci nazivali Ozaljski.
Godine 1476. oženio se aragonskom vojvotkinjom Lujzom Marzano i u tom braku rodilo se devetoro djece, među kojima budući istaknuti vojskovođa Krsto, kaločki nadbiskup Ivan Franjo i kćerka Beatrica, supruga hercega i hrvatskog bana Ivaniša Korvina.
Život u turbulentnim vremenima
Već od rane mladosti, život Bernardina Frankopana obilježile su stalne napetosti i sukobi. Bio je neko vrijeme u dobrim odnosima sa carem Fridrikom III Habsburškim, a kasnije i s hrvatsko-ugarskim kraljem Matijom Korvinom, što je potvrđeno zarukama njegove kćeri Marije Magdalene sa jednim kraljevim rođakom. Dobre odnose sa kraljem Matijom kvarilo je ipak to, što je ovaj godine 1469. Frankopanima oduzeo grad Senj. Kao dječak i mladić putovao je sa ocem na njegovim diplomatskim misijama po Evropi i upoznao mnoge značajne ličnosti.
U vrlo dobrim odnosima bio je sa Ivanišem Korvinom, izvanbračnim sinom kralja Matije, hercegom i kasnijim hrvatskim banom. Prilikom izbora novog hrvatsko-ugarskog kralja godine 1490., podržavao je Ivaniša kao pretendenta na prijesto, ali je prihvatio odluku da kraljem bude imenovan Vladislav II Jagelović. Mladi se Ivaniš nešto kasnije (1496.) oženio Bernardinovom lijepom šesnaestogodišnjom kćerkom Beatricom Bernardin je Beatrici tom prilikom kao miraz dao gradove Bihać i Novi.
Učestvujući cijeli svoj život u borbama s Osmanlijama, Bernardin Frankopan našao se, kao i velik dio tadašnjeg hrvatskog plemstva, dana 9. septembra 1493. u bitki na Krbavskom polju. Saznavši da se velika turska vojska (njih oko 10.000) vraća sa golemim plijenom iz pljačkaškog pohoda po Hrvatskoj i Sloveniji, ranije zavađeni hrvatski velikaši su se pomirili i ujedinjeni krenuli protiv zajedničkog neprijatelja, kojeg su prema zapovjesti bana Emerika (Mirka) Derenčina dočekali na prostranom Krbavskom polju. Loša Derenčinova strategija i taktika dovela je do katastrofalnog poraza u kojem je izginula ili zarobljena većina hrvatske vojske. Među malobrojnima koji su se jedva uspjeli spasiti bio je i Bernardin, jer se, uvidjevši da je poraz neminovan, povukao sa bojnog polja.
Nekoliko godina nakon Krbavske bitke (oko 1500.) dao je izgraditi novu utvrdu Ogulin, koja je bila bezbjednija od Modruša, a nešto kasnije njegova se familija definitivno odselila iz Modruša, odnosno Tržan-grada.
Bernardin Frankopan se kontinuirano zalagao da Hrvatska dobije pomoć evropskih zemalja za odbranu od Osmanlija, koristeći pritom svoje veze s njihovim diplomatama. Poznat je bio po svojim nadahnutim ličnim istupima i vatrenim govorima pred inostranim vladarima, velikodostojnicima ili parlamentima. Tako je, na primjer, 1522. godine govorio pred mletačkim duždom Antoniom Grimanijem, a vjerovatno najpoznatiji je njegov čuveni Govor za Hrvatsku (lat.: Oratio pro Croatia) održan na latinskom jeziku pred njemačkim državnim saborom u Nürnbergu 19. novembra 1522. godine.
Za razliku od nekih svojih frankopanskih rođaka koji su favorizovali pripadnike habsburške dinastije u njihovom nastojanju da se prilikom biranja kralja uspnu na hrvatsko-ugarski prijesto, Bernardin je u pravilu bio protiv Habsburgovaca. Godine 1490. podupro je Ivaniša Korvina, a bio protiv Maksimilijana Habsburškog, dok je 1527. podržao odluku pretežno slavonskog plemstva na Saboru u Dubravi kod Čazme, da se za kralja izabere Ivan Zapolja. Njegovi su rođaci u tim situacijama bili skloniji Habsburgovcima, pa su, primjerice, Juraj III Frankopan Slunjski i Vuk I Frankopan Tržački bili potpisnici Cetingradske povelje, kojom je hrvatsko plemstvo na Saboru u Cetingradu potvrdilo za kralja Maksimilijanova unuka Ferdinanda.
Smrt i nasljeđe
Nakon što mu je 1527. godine u bitki za Varaždin poginuo sin Krsto, a nešto ranije umro i drugi sin Ferdinand, Bernardin je, nalazeći se već u poznim godinama, preminuo 1529.
Njegovi su nasljednici i rođaci tokom 16. vijeka, zbog premoći osmanlijske vojne sile, morali napustiti velik dio frankopanskih posjeda (Bihać, Drežnik, Tržac, Furjan, Cetingrad, Malu i Veliku Kladušu i dr.) i preseliti se na krajnje zapadne prostore Hrvatske.
Budući da su svi njegovi sinovi umrli prije njega, Bernardina je 1529. godine direktno naslijedio unuk Stjepan IV Frankopan Ozaljski, sin Ferdinandov, koji je sjedište imao u Ozlju. Stjepanova sestra Katarina udala se za bana Nikolu Šubića Zrinskog.
Osim na vojnom i diplomatskom polju, velik je značaj Bernardina Frankopana na području obrazovanja i kulture, te građevinarstva. Njegovavši hrvatski jezik i glagoljsko pismo, on je dao prevesti Bibliju na hrvatski. Godine 1486. izdao je poznati Modruški urbar, knjigu kodeksa pravnih i društvenih normi, originalno pisanu glagoljicom, kojom su se uređivali odnosi između feudalca i kmetova, i koja je izvor agrarnih i demografskih podataka.
Tromboza
Thromboza (od grčkog θρόμβωσις – trómbōsis = zgrušavanje) je formiranje krvnog ugruška unutar krvnog suda, ometajući protok krvi kroz cirkulacijski sistem. Kada je krvni sud (vena ili arterija) povređen, tijelo koristi trombocite i fibrin da formira krvni ugrušak da spreči gubitak krvi. Čak i kada krvni sud nije povrijeđen, krvni ugrušci se mogu stvoriti u tijelu pod određenim uvjetima. Ugrušak, ili komadić ugruška, koji se oslobodi i počinje da putuje po tijelu poznat je kao embol. Tromboza se može javiti u venama (venska tromboza) ili u arterijama (arterijska tromboza). Venska tromboza (ponekad zvana DVT, duboka venska tromboza) dovodi do stvaranja krvnog ugruška u zahvaćenom dijelu tijela, dok arterijska tromboza (i rijetko teška venska tromboza) utiče na opskrbu krvlju i dovodi do oštećenja tkiva koje se time opskrbljuje arterija (ishemija i nekroza). Komad arterijskog ili venskog tromba može se odlomiti kao embolus, koji bi zatim mogao putovati kroz cirkulaciju i ostati negdje drugdje kao embolija. Ovi tip embolije je poznat kao „tromboembolija“. Komplikacije mogu nastati kada se venska tromboembolija (obično zvana VTE) zaglavi u plućima kao plućna embolija. Arterijski embolus može putovati dalje niz zahvaćeni krvni sud, gdje se može založiti kao embolija.
Znakovi i simptomi
Tromboza je općenito definirana vrstom zahvaćene krvne žile (arterijska ili venska tromboza) i tačnom lokacijom krvnog suda ili organa koji se njime opskrblju.
Velika nagrada Brazila 2009.
Kvalifikacije
|600px|centar|mini|lijevo
Tromboza
Duboka venska tromboza
Duboka venska tromboza (DVT) je stvaranje krvnog ugruška unutar duboke vene. Najčešće zahvata vene nogu, kao što je femoralna vena. Tri faktora su važna u stvaranju krvnog ugruška unutar duboke vene - to su brzina protoka krvi, debljina krvnog mlaza i kvalitet zida krvnih sudova. Klasični znaci DVT-a uključuju otok, bol i crvenilo zahvaćenog područja.
Uzroci
Prevencija tromboze započinje procjenom rizika za njen razvoj. Neki ljudi imaju veći rizik od razvoja tromboze i njenog mogućeg razvoja u tromboemboliju. Neki od ovih faktora rizika povezani su sa upalama. "Virchowova trijada" je predloženo da se opišu tri faktora neophodna za nastanak tromboze: zastoj krvi, ozljedu zida krvnih sudova i promijenjena koagulacija krvi. Neki faktori rizika predisponiraju za vensku trombozu dok drugi povećavaju rizik od arterijske tromboze. Novorođenčad u neonatusom periodu takođe su u riziku od tromboembolije.
Patogeneza
Glavni uzroci tromboze dati su u članku Virchowova trijada koji navodi povrede, trombofiliju, endotelne ćelije i poremećen krvotok. Uopćeno govoreći, rizik od tromboze se povećava tokom života pojedinaca, u zavisnosti od faktora životnog stila kao što su pušenje, ishrana i fizička aktivnost, prisustvo drugih bolesti poput kancera ili autoimunske bolesti, dok se svojstva trombocita menjaju kod ljudi koji stare što je takođe važno razmatranje. Hiperkoagulabilnost ili trombofilija uzrokovana je, naprimjer, genetičkim nedostacima ili autoimunskim poremećajima. Nedavne studije pokazuju da bijela krvna zrnca imaju ključnu ulogu u dubokoj venskoj trombozi, posredujući brojna protrombotska djelovanja. Bilo koji upalni proces, kao što su trauma, operacija ili infekcija, može uzrokovati oštećenje endotelne obloge zida krvnog suda. Glavni mehanizam je izlaganje tkivnog faktora sistemu koagulacije krvi. Upalni i drugi stimulansi (kao što je hiperholesterolemija) mogu dovesti do promjena u ekspresiji gena u endotelu koji proizvodi do protrombotskog stanja. Kada se to dogodi, endotelne ćelije luče Nadregulirajuće i podregulirajuće supstance kao što je trombomodulin, koji je ključni modulator aktivnosti trombina. The result is a sustained activation of thrombin and reduced production of protein C and tissue factor inhibitor, which furthers the pro-thrombotic state. Ozljeda endotela gotovo je uvijek uključena u formiranje tromba u arterijama, jer visoke brzine protoka krvi normalno ometaju stvaranje ugrušaka. Osim toga, arterijski i srčani ugrušci su obično bogati trombocitima – koji su potrebni za stvaranje ugrušaka u područjima pod visokim stresom zbog protoka krvi.
Sarkoidoza
Sarkoidoza je multisistemska granulomatozna bolest nepoznate etiologije koju karakterizira nakupljanje T-limfocita i fagocita u zahvaćenim organima, te nestanak normalne građe tkiva.
Opis bolesti
Najčešće se javlja u osoba između 20 i 40 godina u Sjevernoj Evropi ili kod američkih crnaca. Rizik od razvoja sarkoidoze tokom života posebno je visok kod muškaraca (1.15%) i žena (1.6%) u Švedskoj, te američkih crnaca (2.4%). Pojedinačni provocirajući faktori ili poremećene odbrambene reakcije organizma potaknute vanjskim faktorima mogu biti odgovorni za pojavu bolesti, kao i genetski faktori.
Uzrok nastanka
Postoji više teorija koje pokušavaju objasniti uzrok nastanka ove bolesti. Jedna se zasniva na pretpostavci da predisponirane osobe reagiraju na razne stimuluse (udisanje polena, izloženost beriliju, infektivni agensi i genetski faktori) produkcijom granuloma.
Klinička slika
Akutni oblik počinje iznenada, s povišenom temperaturom, gubitkom apetita, malaksalošću, suhim kašljem, bolovima u zglobovima i mišićima. Uz to, može se javiti i erythema nodosum (crvenilo u obliku čvorića, čvorasto crvenilo), koje se spontano povlači nakon mjesec dana. Na rendgenografiji pluća vidi se obostrano uvećanje hilarnih limfnih žlijezda, koje nestaje nakon godinu dana.
Hronični oblik može nastati od akutnog ili može imati hroničan tok od samog početka.
Oko 25% bolesnika je bez simptoma i bolest se slučajno otkriva rendgenografijom pluća i srca. Kada postoje, simptomi koji dominiraju su dispneja (otežano disanje) pri naporu, suh kašalj, malaksalost i zamor.
Dijagnoza
Postavlja se na osnovu anamneze, kliničkog pregleda, rendgenografije pluća i srca, određivanja kalcija u serumu i urinu, određivanja nivoa angiotenzina (konvertirajućeg enzima u serumu i bronhoalveolarnom lavažom, kao i određivanjem imunoglobulina u serumu. Dijagnoza se potvrđuje biopsijom zahvaćenih limfnih žlijezda, plućnog parenhima, kože ili ostalih organa.
Liječenje
Terapija je simptomatska, što podrazumijeva primjenu kortikosteroida, koji popravljaju lokalne i opće simptome. Glavni cilj terapije jeste prevencija plućne fibroze.
NGC 7657
NGC 7657 (također poznat kao ESO 148-12 i PGC 71456) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 146 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Tukan. Najveći prečnik je 1,40 (60 hiljada sg) a najmanji 0,4 uglovnih minuta (17 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 2. oktobra 1836. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Hisham Kabbani
Šejh Muhammed Hisham Kabbani je islamski učenjak i sufijski šejh porijeklom sa Bliskog istoka. Diplomirao je Hemiju u Bejrutu na Američkom univerzitetu. Predsjedava organizacijama: "Islamic Supreme Council of America" i "Sufi Muslim Council".
Razija Handžić
Razija Handžić rođena je Banjoj Luci 1909. godine. Djetinjstvo je provela u Zavidovićima a studijske i profesionalne dane u Beogradu, Splitu i Sarajevu. Bila je pjesnikinja, publicistkinja, muzejska kustosica, urednica prvog i drugog broja časopisa „Nova žena“  u izdanju AFŽ-a (Antifašistički front žena); dopisnica glasila „Slobodna Dalmacija“, direktorica Radija Sarajevo; kustosica u Zemaljskom muzeju Bosne i Hercegovine, Muzeju grada Sarajeva, Muzeju Revolucije odnosno Historijskom muzeju, te osnivačica i prva direktorica Muzeja književnosti i pozorišne umjetnosti BiH. Umrla je u Sarajevu 1994. godine.
Biografija
Osim poezije, pisala je i eseje i naučne člnake o književnosti i filmu, scenarije za dokumentarne fimove o Agrokomercu, sarađivala s domaćim književnicima i književnicama. Objavila je zirku pjesama „Uspravno plamenje“ 1977. godine.
Sjećanje i pamćenje danas
U okviru svog rada i djelovanja, Muzej književnosti i pozorišne umjetnosti BiH nastoji kreirati i čuvati znanje o radu i značaju Razije Handžić. Zbirka dokumentarnih i književnih materijala o Raziji Handžić se nalazi u ovom Muzeju. Premda je bila njegova osnivačica i prva direktorica, tek nakon 55 godina, 28. novembra 2016. godine u povodu obilježavanja Međunarodnog dana borbe protiv nasilja nad ženama i 16 dana aktivizma protiv rodno zasnovanog nasilja, prvi je puta organizirana izložba o njezinoj književnosti i javnom angažmanu „Poezija i muzej Razije Handžić, konfiskacija pamćenja i ženski doprinos kulturi, nauci i institucijama“. autora Zlatana Delića, kustosa-istraživača ovog Muzeja. Izložba je naučna intervencija kojom započinje proces rekonstruiranja književnog kanona, historije književnosti i kolektivnog pamćenja koji neće biti etnonacionalni i patrijarhalni i koji neće služiti monumentaliziranju i komemoriranju književnosti i zaoštravanju diskurzivnih granica među sukobljenim modelima kanonizacije, nego njihovoj regeneraciji i emancipativnoj artikulaciji.
Kapilarni broj
U dinamici fluida, kapilarni broj predstavlja relativni efekt viskoznih sila naspram površinskog napona koji djeluje na prelazu između tečnosti i plina, ili između dva fluida koja se ne miješaju. Definisan je kao
gdje je \mu viskoznost tečnosti, v je karakteristična brzina, a \sigma je površinski ili interfacijalni napon između dvije fluidne faze.
Za niske kapilarne brojeve (praktična pravila kažu manji od 10^{-5}), protok u poroznom mediju se određuje pomoću kapilarnih sila.
Wiesbaden
Wiesbaden je grad u Njemačkoj, središte regije Hessen. Nalazi se na desnoj obali Rajne, odmah prekoputa Mainza, s kojim ga spaja most Theodora Heussa. 2005. godine u njemu je živjelo 274.900 stanovnika.
Bosno moja poharana
"Bosno moja poharana" je pjesma sevdalinka za koju je muziku i tekst napisao Jozo Penava. Komponirana je za vrijeme Drugog svjetskog rata u svrhu motivisanja ljudi da brane svoju domovinu od nacističkog agresora. Pedeset godina kasnije Safet Isović je aktuelizirajući temu agresorskog rata na prostorima Bosne i Hercegovine dodao četvrtu strofu za vrijeme rata u Bosni i Hercegovini. Safet Isović otpjevao je "Bosno moja poharana" uz pratnju orkestra Omera Pobrića, a uvrštena je na album koji je na audio kaseti objavila Sani Production 1995. Međutim, jednu od najranijih tonskih snimaka ove pjesme uradio je Zaim Imamović uz pratnju Tamburaškog orkestra Radiotelevizije Sarajevo.
Tekst
</i>
Borci Gornji
Borci Gornji je naseljeno mjesto u općini Kotor Varoš, Bosna i Hercegovina.
Stanovništvo
Popis stanovništa za 1971. i 1981. godinu prikazuje ukupno stanovništvo za naselja Borci Donji i Borci Gornji.
Cijan
mini|desno|150px|Rječnik iz 1889. opisuje boju cijan kao zelenoplavu Cijan (iz grčkog: κύανoς, transliteracija: kýanos, u značenju "tamna plava materija") jest boja vidljivog dijela spektra. Talasna dužina boje u spektru je od 490 do 520 nm (između zelene i plave). U RGB-u ima vrijednost (0, 255, 255) decimalno ili 00FFFF heksadecimalno.
Sergej Svjačenko
mini|desno|Sergej Svjačenko Sergej Svjačenko (*1952 u gradu Harkovu) je ukrajinski umjetnik koji od 1990. godine živi u Danskoj. Studirao je arhitekturu i umjetnost na Akademiji umjetnosti i arhitekture u Harkovu od 1975. do 1986. godine kad je dobio doktorat na Arhitektonskoj školi u Kijevu.