cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
STUDEN Holding
STUDEN Holding posjeduje međunarodni portfolio agrobiznisa koji pokriva preradu, trgovinu i distribuciju poljoprivrednih proizvoda, šećera, jestivih ulja, uljarica, žitarica i kafe. Holding je osnovan 1992. godine u Beču, gdje je i sjedište kompanije, a kroz kapitalna povezivanja STUDEN Holding uspostavlja svoje proizvodne i distribucijske kompanije i započinje ciklus investicionih projekata u prehrambenu industriju Zapadnog Balkana. Grupa danas ima više od 850 zaposlenih u 10 zemalja širom jugoistočne Europe i na Bliskom istoku.
Čulo vida
Glavne funkcije čula vida
Adaptacija na tamu je takoder veoma značajna za profesionalnu orijentaciju i ocjenu radnih sposobnosti, odnosno za ispitivanje mogućnosti prilagodbe čula vida za normalno funkcioniranje pri smanjenim intenzitetima osvjetljenja. Sprovedena istraživanja pokazala su da se u normalnoj ljudskoj populaciji susreće oko 1% osoba s ozbiljnim oštećenjem ove funkcije, a čak 6% ima nedovoljnu sposobnost adapta­cije na tamu. Potpuna nesposobnost viđenja u sutonu, zvana "kokošije sljepilo", može biti posljedica oštećenja štapića ili nedostatka vitamina A.
STUDEN Holding
Oblasti poslovanja
STUDEN Holding je investitor u prehrambenu industriju Bosne i Hercegovine. U dvije fabrike u Brčkom, BiH inicijalno je uloženo više od 100.000 miliona EUR. Uz strateška partnerstva sa austrijskim kompanijama AGRANA Grupom i kompanijom VFI (VEREINIGTE FETTWARENINDUSTRIE) u Brčkom je izgrađen veliki agroindustrijski kompleks gdje rade fabrika za proizvodnju jestivog ulja BIMAL, STUDEN-AGRANA Rafinerija šećera, MINGOS proizvodnja kafe i više uslužnih kompanija.
Čulo vida
Glavne funkcije čula vida
Videnje boja i ispitivanje kolornog vida posebno su značajni za radnu sposo­bnost u profesijama u kojirna je normalno razlikovanje boja i njihovih nijansi jedan od osnovnih uvjeta za kvalitetno i sigurno obavljanje određenih poslova, kao u industriji boja i lakova, tekstilnom dizajnira­nju, prometu i trgovini, djelatnostima s kolornim signal­nim uredajima itd. Za ispiti­vanje ove funkcije vida pri­mjenjuju se specijalne test-tablice. Defektno videnje boja obu­hvata tri osnovne kategorije: – crvene, zelene i plave) Ukupna učestalost svih ovih defekata u svjetskoj populaciji iznosi kod muška­raca oko 8%, a kod žena oko 0,5%, dok u Bosni i Hercegovini te frekvencije iznose oko 6% (muškarci) i 0,8% (žene). Svi navedeni poremećaji normalnog viđenja boja nasljedni su, a njihovi se geni nalaze na hromosomu X (spolno vezano nasljeđivanje).
STUDEN Holding
Oblasti poslovanja
Pod krovnim Holdingom usljed obima posla i razvoja poslovne mreže, jasno su se definisale i dvije poslovne grupe, BIMAL Grupa i AGRANA-STUDEN Grupa.
AGRANA-STUDEN Grupa
AGRANA-STUDEN Grupa je odgovorna za trgovinu, preradu i distribuciju šećera i zaslađivača u svim oblicima i formama. Trenutno ima deset operativnih kompanija koje rade u bliskoj saradnji kako bi se ekonomično nabavile sirovine različitog porijekla iz svih dijelova svijeta, preradio sirovi šećer u bijeli kristalni šećer, i distribuirao konačni proizvod prema zahtjevima proizvođača hrane i pića, veleprodaje i maloprodaje.
Standardi
Sektor za upravljanje kvalitetom je odgovoran za standardizaciju i upravljanje svim aspektima kvalitete i poslovnim procesima širom STUDEN Holdinga. Kompanije pod krovom Hodlinga standardizovane su u skladu sa šest međunarodnih certifikata: IFS, ISCC, Halal, Kosher, GMP+ i BEZ GMO Proizvedeno standardu.
Ločič
Ločič je naseljeno mjesto u sastavu općine Trnovska vas, regija Podravska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Ptuj.
Nikola Pašić
Nikola P. Pašić (Zaječar 19. decembra 1845. - Beograd, 10. decembra 1926.) bio je srpski i jugoslavenski političar, dugogodišnji predsjednik vlade Kraljevine Srbije i Kraljevine Srba, Hrvata i Slovenaca, osnivač i vođa Narodne radikalne stranke.
Čulo vida
Glavne funkcije čula vida
Akomodacija i konvergencija očiju ispituju se specijalnim testovima. Akomodacija je sposobnost oka da svoj optički aparat prilagodi udaljenosti posmatranog objekta kako bi njegova slika na mrežnjači bila potpuno izoštrena.
Nikola Pašić
Pašić se školovao u Švicarskoj, gdje je došao pod utjecaj ideja Svetozara Markovića. Bio je veliki protivnik kralja Milana Obrenovića. Nakon neuspješne Timočke bune emigrigrao je u Bugarsku, a u Srbiju se vratio tek nakon što je pomilovan nakon abdikacije kralja Milana. Bio je premijer Srbije od 1891-92. diplomata i predstavnik Srbije u Rusiji. Iz politike se povukao nakon Ivanjdanskog atentata na bivšeg kralja Milana, a politici se vratio nakon dolaska na prijestolje kralja Petra Karađorđevića. Do Prvog svjetskog rata bio je premijer Srbije u četiri navrata. Tokom njegovih mandata Srbija izašla kao pobjednik u Carinskom ratu s Austrougarskom, Balkanskim ratovima i u Prvom svjetskom ratu. U svojoj politici oslanjao se na Rusiju, a poslije Oktobarske revolucije na Francusku. Sudjelovao je u stvaranju jugoslavenske države, koju je zastupao na mirovnoj konferenciji u Versaillesu. Od 1921-24. bio je premijer Kraljevine Srba, Hrvata i Slovenaca.
Čulo vida
Glavne funkcije čula vida
Obim akomodacije je udaljenost između najbliže i najudaljenije tačke jasnog viđenja. Amplituda akomodacije predstavlja razliku u prelamanju svjetlosnih zraka između mirujućeg oka (bez ikakve akomodacije) i maksimalno akomodi­ranog oka. Jačina akomodacije izražava se u dioptrijama (D), kao jedinicama mjerenja snage svake leće, odnosno lomne jakosti očnog optičkog aparata. Ovo "izoštravanje" slike je auto­matsko i ne zavisi samo od sposobnosti prelamanja svje­tlosnih zraka već i od životne dobi ispitanika s obzirom na to da je proces starenja praćen pro­gresivnim smanjenjem elasti­čnosti očnog sočiva.
Nikola Pašić
Biografija
Rođen je 19. decembra 1845. u Zaječaru od oca Petra i majke Pene. Njegov otac, trgovac sa skromnim prihodima u Zaječaru. Djed Nikole Pašića je bio pekar u Zaječaru. Nikola Pašić je imao brata Najdana i sestru Ristosju. Pošto se stanovništvo u tom periodu u planinskoj regiji kakva je Timočka Krajina uglavnom bavilo stočarstvom i često je sudjelovalo u migracijama iz različitih razloga, najčešće nije bilo moguće definirati tačno prebivalište predaka, uprkos njihovoj privrženosti porodičnoj tradiciji.
Srpski izvori navode nekoliko različitih teorija o geografskom porijeklu Nikole Pašića, uglavnom bez dileme o njegovoj srpske nacionalnosti. Postoje navodi da je njegova porodica porijeklom iz Rogačeva, sela u današnjoj Makedoniji, s područja Stare Planine ili najvjerovatnije s nekog od područja na teritoriju današnje Srbije ili Bugarske koje su naseljavali Sopi. Bugarski izvori redovno navode da je Pašić bio Bugarin i sa očeve i sa majčine strane, jer navodno mu je majka bila Bugarka iz Vidina, a otac Bugarin iz Gabrova. Tek je majčinom preudaje za Pašića mali Nikola bio usvojen i dobio svoje sadašnje prezime. Time se objašnjavaju i njegove rodbinske veze i izbjeglištvo u Bugarsku u jednom periodu (1883-1889). Postoje i izvori koji navode Pašićevo cincarsko porijeklo iz Rogačeva u Makedoniji ili Moskopolja u Albaniji.
Čulo vida
Glavne funkcije čula vida
Širina vidnog polja, odnosno samo vidno polje, ustvari, obuhvata skup tačaka u prostoru koje posmatrač može vidjeti bez pomjeranja očne jabučice. Kod čovjeka je znatno šire nego kod većine optičkih aparata i iznosi oko 180°. Od posebnog je interesa pokretljivost vratnog dijela kičme i tijela u cjelini jer su ti faktori veoma bitni za dinamiku oštrine vida. Polje fiksacije (ustaljenosti) pogleda čini zbir tačaka koje oko može u slijedu fiksirati, uz mi­rovanje glave. Granice vidnog polja utvrđuju se tako što se sa svake strane oka ka periferiji ovog polja pomjera svijetla tačka do pozicije u kojoj se ona prvi put uočava.
Stereoskopski vid ispituje se različitim testovima i instrumentima (orto-rater i drugi), pri čemu je neophodno razlikovati stereoskopski, tj. prostorno-dubinski ili trodimenzionalni vid od prostorne percepcije ili osjećanja prostora. Stereo­skopski vid normalno je moguć samo do razdaljine od 6 m i usko je povezan sa dobrim binokularnim vidom. Iako se od svakog posmatranog objekta formiraju po dva lika (u svakom oku po jedan), binokularni vid omogućuje da se od dvije "gledane" slike iz mrežnjače u mozgu "vidi" i doživljava jedinstvena cjelina idealno poklopljenih slika, kao predmeta i njegovog lika u ogledalu. Prostorna percepcija isključiva je funkcija moždane kore, pa postoji i kod osoba s jednim funkcionalnim okom.
Nikola Pašić
Biografija
Upisao je 1866. Tehnički fakultet Velike škole u Beogradu. Srpska vlada ga je kao odličnog studenta 1868. uputila na školovanje u Zürich. Studirao je tehničke nauke na Politehničkoj školi kao državni stipendist. Za vrijeme boravka u Švicarskoj bio je blizak Svetozaru Markoviću. Tokom studija u Švicarskoj upoznao se s Perom Todorovićem, Perom Velimirovićem, Lazarom Pačula, Jovan Žujović Jovanom Žujovićem i Mitom Rakićem. U martu 1872. završio je studije u Zürichu. Po povratku u Srbiju Pašić se razišao s Markovićem.
Čulo vida
Značaj funkcije vida u različitim uvjetima
Značaj funkcionalnosti vida u određenim uvjetima života i rada veoma je različit, zavisno od poslova koje mogu obavljati i potpuno slijepe osobe do profesija koje zahtijevaju speci­jalne sposobnosti svih ili pojedinih funkcija čula vida. U savremenoj eri automati­zacije, računarskog programiranja i kontrole proizvodnih i drugih radnih procesa ubrzano raste obim rada u dometu ispruženih ruku. Uspješnost i bezbje­dnost obavljanja sve većeg broja radnih operacija i ljudskih djelatnosti sve više zavisi od funkcionalne sposobnosti viđenja na blizinu. Zato moderna fiziologija rada napušta klasičnu podjelu ljudskih zanimanja i "radnih mjesta", a izdvaja, proučava i sistematizira njihove najbitnije operacije, koje podrazumijevaju određene funkci­jske sposobnosti čula vida. Za normalan vid na blizinu posebno su značajni veličina predmeta i njegova udaljenost od očiju posmatrača.
Nikola Pašić
Biografija
Nakon jednogodišnje prakse na izgradnji pruge Budimpešta - Beč vratio se u zemlju. U martu 1873. Pašić je došao u Beograd, a u maju iste godine postavljen je za podinžinjera u ministarstvu građevina. Iako je po obrazovanju bio inženjer, najmanje se bavio svojom strukom. 30. juna 1875. godine raspuštena je Narodna skupština i raspisani novi izbori za 3. augusta. Tada je Pašić podnio ostavku na državnu službu, da bi se mogao kandidirati za narodnog zastupnika, jer po ustavu od 1869. godine, državni činovnici nisu mogli biti birani za narodne poslanike. Ostavka mu tada nije bila primljena. Pašić se pridružio srpskim ustanicima u Nevesinjskom ustanku protiv turske vlasti.
Nastanak Radikalne stranke i Timočka buna
Političku karijeru otpočeo je 1878. godine kao narodni poslanik, izabran u Zaječaru. U ideološkom smislu, prošao je kroz nekoliko faza: u mladosti je bio socijalista i revolucionar, u zrelim godinama borac za parlamentarnu demokratiju, dok je u kasnim godinama postao konzervativac.
Čulo vida
Značaj funkcije vida u različitim uvjetima
Ostali promjenjivi uvjeti radnog položaja i okruženja, od kojih zavise potrebe za oštrinom vida, mogu se, na odgovarajući način, prilagođavati optimalnim rješenjima (osvijetljenost, položaj predmeta i glave operatora i slično).
Nikola Pašić
Nastanak Radikalne stranke i Timočka buna
Godine 1881. kad je službeno osnovana Narodna radikalna stranka, Pašić je bio prvi predsjednik Glavnog odbora. Stranka je brzo stekla popularnost; radikali su na izborima septembra 1883. osvojili 54% glasova, dok je Napredna stranka koja je podržavala politiku kralja Milana Obrenovića dobila 30 posto glasova. Uprkos uvjerljivoj pobjedi radikala, proaustrijski nastrojeni kralj Milan, koji nije podnosio proruskog Pašića i Radikalnu stranku, je za predsjednika vlade nominirao nestranačku ličnost Nikolu Hristića.
Ovu nategnutu situaciju je još pogoršala odluka vlade oduzeti oružje od stanovništva pošto je trebalo da se osnuje redovna vojska. Kao posljedica toga u istočnoj Srbiji izbila je Timočka buna. Kralj Milan je za bunu optužio radikale i poslao vojsku da uguši bunu. Pašić je jedva izbjegao hapšenje pobjegavši ​​u Bugarsku; u decembru 1883. u odsutnosti je osuđen na smrt. Još 21 osoba je osuđena na smrt, a 734 je zatvoreno.
Čulo vida
Značaj funkcije vida u različitim uvjetima
Radno mjesto treba biti osvijetljeno tako da svjetlost dolazi slijeva. Najpovoljnije je difuzno svjetlo koje pada s tavanice, i to ono koje je po boji i intenzitetu najbliže dnevnom. Za percepciju svjetlosnih draži naročito su značajni intenzitet i dužina djelovanja. Čak je i visoka osvijetljenost neke pogon­ske prostorije neznatna u odnosu na optimalne prirodne uvjete. Tako, npr., intenzitet svjetla vedrog ljetnog dana iznosi oko 100.000 luksa (lx), ljeti u sjenci oko 20.000 lx, a u blizini prozora tek oko 2.000 lx. Kao i u fotografskoj tehnici, za formiranje kvalitetne slike vidnog polja u kraćem intervalu osvjetljenja neophodan je veći intenzitet svjetla.
Nikola Pašić
Nastanak Radikalne stranke i Timočka buna
Sljedećih 6 godina Pašić je živio u Bugarskoj i uživao je potporu bugarske vlade. Živio je u Sofiji, gdje je radio kao građevinski poduzetnik i kratko vrijeme u Ministarstvu unutrašnjih poslova. Čak je pokušao sudjelovati u unutrašnjoj politici Bugarske nakon izbora Ferdinanda Koburga za bugarskog kneza. Bugarska podrška Pašiću je bila jedan od razloga da kralj Milan 1885. godine počne Srpsko-bugarski rat. Nakon teškog poraza u ratu, kralj Milan je amnestirao osuđene za sudjelovanje u Timočkoj buni, ali ne i Pašića, koji je ostao u progonstvu sve do Milanove abdikacije 1889. Par dana kasnije novoosnovana vlada na čelu s radikalom Savom Grujićem je amnestirala Pašića.
Čulo vida
Značaj funkcije vida u različitim uvjetima
Predmeti u pokretu trebaju biti jače osvijetljeni od mirujućih. Brzina prijema opažanja ili percepcije svjetlosnih draži kreće se od 1/100 do 3/10 seku­nde. Pri gledanju u vertikalnom smjeru vrijeme percepcije duže je nego u slučaju pomjeranja pogleda u horizontalnom pravcu. Za fiziologiju rada posebno je značajno da interval između dva nadražaja, ako želimo da oba budu registrirana, traje najmanje 0,2 sekunde. Dužina opuštanja akomodacije oka pri radu na blizinu veća je nego kod akomodacije na daljinu. Prosječna akomodacija traje 0,4 do 0,5 sekundi, zamor je produžuje, ali ne utječe na njeno opuštanje.
Vrijeme reakcije takoder zavisi od odnosa osvijetljenosti (sjaja) posmatranog predmeta ili signala i njegove pozadine, te položaja u vidnom polju. Nepovoljan kontrast između predmeta i pozadine, kao i slabo osvjetljenje, traže približavanja predmeta oku, što prouzrokuje zamor akomodacije i konvergencije. Zato je izvor svjetla neophodno podesiti tako da se odnos između osvijetljenosti posma­tranog objekta i pozadine kreće od 3:1 do 5:1, da odnos sjajnosti neposredne okoline fokusiranog predmeta i šireg vidnog polja bude oko 20:1 do 30:1, te da najosvjetljeniji dio radnog prostora ne bude više od 80 puta (80:1) svjetliji od najtamnijeg.
Nikola Pašić
Vladavina Aleksandra Obrenovića
Pošto poslije povratka iz izgnanstva Pašić nije odmah prihvatio biti predsjednik vlade, na ovu funkciju je prvi put izabran 23. februara 1891. Međutim, bivši kralj Milan se vratio u Srbiju u maju 1890. i ponovo počeo voditi kampanju protiv Pašića i radikala. Kosta Protić, jedan od trojice regenata tokom maloljetnosti budućeg kralja Aleksandra Obrenovića, je preminuo 16. juna 1892. Po Ustavu, trebalo je da Narodna skupština izabere novog regenta, ali pošto je ona bila na višemjesečnom odmoru, Pašić je morao sazvati vanrednu sjednicu. Jovan Ristić, najmoćniji među regentima, plašeći se da bi Pašić mogao biti izabran za trećeg regenta i potkopati njegov položaj, je odbio dopustiti vanrednu sjednicu i Pašić je podnio ostavku na mjesto predsjednika vlade 22. augusta 1892. Tokom svog mandata na mjestu predsjednika vlade, Pašić je također bio i ministar vanjskih poslova od 2. aprila i vršilac dužnosti ministra finansija od 3. novembra 1891.
Nakon što je kralj Aleksandar državnim udarom proglasio sebe punoljetnim prije vremena i raspustio regentstvo, ponudio je umjerenom radikalu Lazaru Dokiću da formira vladu. Iako je Dokić dobio pristanak od nekih članova Radikalne stranke sudjelovati u vladi, Pašić je to odbio. Kako bi ga uklonio s političke scene Srbije, Aleksandar je poslao Pašića kao specijalnog predstavnika srpske vlade u Sankt Peterburg u periodu 1893-94. Zbog neslaganja s unutrašnjom i vanjskom politikom kralja Aleksandra Obrenovića, ubrzo se razišao i sa njim. Godine 1896. kralj je primorao Pašića da odstupi od borbe za ustavne promjene. Od 1897 bivši kralj Milan i kralj Aleksandar su vladali zajedno; kako obojica nisu voljela Pašića, oni su ga osudili na devet mjeseci zatvora jer je "Samouprava" objavila jednu izjavu o Pašićevoj ranijoj opoziciji kralju Milanu. Pašić je tvrdio da je loše citiran, ali uzalud.
Čulo vida
Značaj funkcije vida u različitim uvjetima
Različite smetnje u funkcioniranju čula vida mogu nastati usljed suviše jakog intenziteta svjetla (bljeska) i kontrasta u vidnom polju. Prema trajanju, blještanje može biti kratko ili diskontinuirano, trenutno i dugo ili kontinuirano. U vidnom polju bljesak može biti centralni – u fiksacionoj tački – i periferni. Intenzivno i naglo blještanje obično izaziva zablještenje, praćeno nepri­jatnim osjećanjem bljeska, pa čak i bola, uz grčenje zjenice i smetnje u viđenju. Posljedice zablještenja ne zavise samo od intenziteta nego i od stanja prethodne adaptacije, odnosno od razlika u intenzitetu prethodnog i novonastalog os­vjetljenja. Zablještenja s veoma visokim intenzitetima svjetla mogu dovesti do pojave smetnji vida, zasljepljenja s ograničenim ispadima i prazninama u vid­nom polju. Ti poremećaji mogu biti apsolutni – uz odsustvo osjećaja vida u određenoj oblasti vidnog polja – ili relativni, kod kojih postoji djelomičan ili slabiji osjećaj vida, posebno za neke boje. Usljed direktnog draženja mrežnjače mogu se javiti i subjektivno viđenje svjetlosnih pojava, fotopsije (svjetlucanje i sijevanje) ili eritropsije (posmatrana slika čini se crvenom).
Nikola Pašić
Vladavina Aleksandra Obrenovića
Đura Knežević, bivši vatrogasac je 6. maja pokušao ubiti bivšeg kralja Milana. Te večeri Milan je objavio da ga je Radikalna stranka pokušala ubiti, pa su svi vodeći članovi partije uhićeni, uključujući i Pašića, koji je tek izašao iz zatvora zbog svoje prethodne kazne. Milanove antiradikalske optužbe su bile bez osnova, pa je čak, Austrougarska, njegov najveći saveznik, priznala da Radikalna stranka nije umiješana, uprkos tome što je Milan insistirao da barem Nikola Pašić i Kosta Taušanović budu osuđeni na smrt. Austrougarska se plašila da će pogubljenje proruskog Pašića natjerati Rusiju da intervenira i napusti sporazum iz 1897. koji je ostavljao Srbiju u statusu quo. Iz Beča je Milanu poslan specijalni izaslanik koji ga je optužio da će Austrija bojkotovati dinastiju Obrenović ako Pašić bude pogubljen.
Zatvoren i nesvjestan miješanja Austrougarske, Pašić je priznao da je Radikalna stranka bila nevjerna prema dinastiji Obrenović. Kao dio sporazuma s ministrom unutarnjih poslova Đorđem Gencic, vlada je službeno izbacila ulogu Pašića iz svog izvještaja, pa je izgledalo da se Pašić ponio kukavički i podlegao pritisku. Pašić je osuđen na pet godina, ali je odmah pušten. Ovo je izazvalo unutrašnje sukobe u Radikalnoj stranci, jer su mlađi članovi predvođeni Ljubomirom Živkovićem i Ljubomirom Stojanovićem smatrali Pašića za kukavicu i izdajnika i osnovali su novu Samostalnu radikalnu stranku. Ostatak vladavine kralja Aleksandra, Pašić je proveo izvan politike. Iako kralj Aleksandar nije volio Pašića, on je često bio pozivan na konzultacije, ali se uzdržavao od davanja savjeta i inzistirao je da se više ne bavi politikom.
Čulo vida
Poremećaji vida
thumb|right|300px|Prikaz vizualnih područja mozga: ventralni (ljubičasto); dorzalni (zeleno). Veliki dio kore ljudskog velikog [[mozak|mozga uključen je u kontrolu vida.]] Mozak iz oba oka dobija obrnutu sliku nego što ona zapravo jest, pa je on usklađuje u sliku kakva je u stvarnosti. Poremećaji vida ispoljavaju se u mnoštvu oblika, kao što su:
Nikola Pašić
Vladavina Petra Karađorđevića
mini|desno|200px|Premijeri Srbije i Grčke Nikola Pašić i [[Eleftherios Venizelos 1913. godine.]] mini|desno|200px|Delegati na mirovnoj konferenciji u [[Bukureštu 1913.]] Nikola Pašić nije bio među zavjerenicima koji su planirali ubistvo kralja Aleksandra. Plan je izvršen 11. juna 1903, pri čemu su ubijeni kralj i kraljica Draga, kao i predsjednik vlade Dimitrije Cincar-Marković i ministar vojske Milovan Pavlović. Radikalna stranka nije formirala prvu vladu nakon državnog udara, ali je pobijedila na izborima 4. oktobra 1903. godine i ostala na vlasti gotovo bez prekida narednih 15. godina. Pašić nije bio na čelu svih vlada Radikalne stranke, dopuštajući drugim članovima svoje stranke (i ponekad osobama koji nisu njeni članovi) da budu predsjednici vlade. Radikali su se na početku protivili imenovanju Petra Karađorđevića za kralja, nazivajući njegovo imenovanje nezakonitim. Međutim, Pašić je promijenio mišljenje kada je vidio da je narod prihvatio kralja Petra, koji je za razliku od svoja dva samovoljna prethodnika, bio obrazovan u zapadnoj Evropi i stoga umjeren, demokratski vladar. Ispostaviće se da će u narednih dvadesetak godina, najveći sukob između kralja i predsjednika vlada biti Pašićevo odbijanje povećati kraljevsku godišnju plaću.
Nikola Pašić je bio ministar vanjskih poslova u vladi Save Grujića od 8. februara 1904, a predsjednik vlade je bio od 10. decembra 1904. do 28. maja 1905, zadržavši mjesto ministra vanjskih poslova. U narednih 10 godina pod vodstvom Pašića i Radikalne stranke Srbija je napredovala, izrastući u evropsku demokratsku državu, s rastom privrede i političkog utjecaja što je izazvalo stalne probleme sa Austrougarskom. mini|desno|200px|Predsjednik vlade Nikola Pašić na savezničkoj konferenciji 27. i 28. marta 1916. mini|desno|200px|Potpisivanje mirovnog ugovora u Dvorani ogledala, Versailles 28. jun 1919. godine, ulje na platnu, rad William Orpen. Kako prikrivene austrougarske provokacije Srbije koje su se ticale srpske stanovništva u Bosni i Hercegovini, službeno dijela Osmanskog carstva pod austrougarskom okupacijom od 1878. i stvaranje problema izvozu robe iz Srbije preko Austrougarske nisu dali rezultate, Austrougarska je 1906. godine počela vanjski carinski rat. Pašić je drugi put izabran za predsjednika vlade izabran 30. aprila 1906. i ostao na tom položaju do 20. maja 1908. godine. Austrougarska je zatvorila svoje granice, što je je u početku izazvalo težak udarac na srpskom privredu, ali se ona kasnije oporavila i vratila razvijenija nego što je ranije bila, zbog vladine brze odluke da se Srbija preorijentira na zapadnoevropske države. Kao jedan od uvjeta normaliziranja odnosa sa Ujedinjenim Kraljevstvom, Pašić je primorao neke sudionike Majskog prevrata u prijevremenu penziju, topove je kupovao od Francuske, sklopio je trgovački ugovor s Bugarskom i Osmanskim Carstvom oko upotrebe luke Solun za izvoz srpske robe. U jeku Carinskog rata, Austrougarska je 1908. godine zvanično anektirala Bosnu i Hercegovinu, što je izazvalo masovne prosvjede i političku nestabilnost u Srbiji, ali je Pašić uspio smiriti situaciju. U to vrijeme, Pašićev najveći saveznik, Rusko carstvo, nije bila od velike pomoći pošto je bila poražena od Japana u Rusko-japanskom ratu i u nizu revolucija. mini|desno|200px|[[Ante Trumbić, Nikola Pašić, Milenko Vesnić i Ivan Zolger 1918. godine.]]
Pašić je formirao još dvije vlade (od 24. oktobra 1909. do 4. maja 1911. i od 12. septembra 1912). Bio je jedan od ključnih sudionika osnivanja Balkanskog saveza što će kasnije za posljedicu imati Prvi i Drugi balkanski rat u kojoj je Srbija udvostručila svoju teritoriju osvajanjem Stare Srbije (Novopazarskog sandžaka, Kosova, Metohije i Vardarske Makedonije) od Osmanlijskog carstva. Bio je predsjednik izaslanstva Srbije na mirovnoj konferenciji u Bukureštu 1913. Pašić je bio u sukobu s nekim vojnim krugovima oko načina upravljanja novostečenih teritorija. Zalagao se da one budu uključene u srpskom politički i administrativni sistem kroz demokratske izbore, dok je vojska tražila zadržati te teritorije pod vojnom okupacijom. Nakon jedne godine napetosti, Pašić je smijenio vojnog upravnika Stare Srbije i zakazao izbore za 1914, ali ih je spriječio Prvi svjetski rat.
Početkom 1915. godine, kao predsjednik srpske vlade, Nikola Pašić poziva jeromonaha Nikolaja Velimirovića u Niš i upućuje ga u Englesku i SAD da propagira srpski pravednu borbu i da suzbija austrijsku propagandu protiv Srbije. Bio je jedan od potpisnika Krfske deklaracije 1917. Bio je predsjednik izaslanstva Kraljevine Srba Hrvata i Slovenaca na Mirovnoj konferenciji u Parizu 1919.
Kraljevina SHS
mini|desno|200px|Grob Nikole Pašića na Novom groblju u Beogradu. Bio je jedan od glavnih tvoraca Vidovdanskog ustava iz 1921. godine, kojim je Kraljevina Srba, Hrvata i Slovenaca dobila oblik unitarne monarhije. Kasnije je kralju Aleksandru Karađorđeviću počela smeta Pašićeva ličnost, odvojio se od njega i uklonio ga s položaja predsjednika vlade. Godine 1923. postao je počasni građanin Pančeva.
Bio je na audijenciji kod kralja Aleksandra 9. decembra 1926. tokom koje je kralj iznio neke kritike na račun Pašićevog sina i nije mu povjerio novi mandat predsjednika vlade. Potresen ovim događajem Pašić je iznenada preminuo sutradan 10. decembra 1926. od moždanog udara, u 81. godini života. Sahranjen na Novom groblju u Beogradu. U političkom životu Srbije, Pašić je proveo 48 godina. Aktivno se bavio politikom do smrti.
Nasljeđe
U politici se dokazao kao mudar, staložen i uporan političar. Govorio je: Osim toga on je bio šutljiv po prirodi i imao je uzrečicu  "ovaj". Bio je poznat po nadimku Baja.
U januaru 1939. otkrivena je spomen-ploča u Zürichu na kući u kojoj je kao student stanovao Nikola Pašić, događaju je prisustvovao predsjednik vlade Milan Stojadinović, a "Politika" od 13. januara 1939. posvetila je tome cijelu naslovnu stranu.
O životu i radu Nikole Pašića objavljeno je više knjiga:
U Zaječaru je 1992. osnovana zaklada "Nikola Pašić". U Srbiji je postojala Srpska radikalna stranka "Nikola Pašić", a danas još uvijek djeluje Srpska radikalna stranka ali one nemaju kontinuitet s Narodnom radikalnom strankom.
U Beogradu postoji Trg Nikole Pašića i na njemu impozantan spomenik Nikoli Pašiću od bronce, visine 420 cm. Također, Zaječar je svom sugrađaninu podigao spomenik na istoimenom trgu.
Porodični život
Nikola Pašić se oženio Đurđinom Duković, kćerkom bogatog tršćanskog trgovca žitom. Vjenčali su se u Firenci, u ruskoj crkvi, a ne u Trstu, u srpskoj, jer je tako želio mladoženja, da se ne bi mnogobrojni Srbi koji žive u Trstu sjatili na dan vjenčanja. Nikola Pašić je imao sina Radomira i kćeri Daru i Pavu.
Njegov sin Radomir bio je poznat po raznim korupcijskim aferama i zagorčavao je Pašiću život. Radomir je imao dva sina Nikolu (završio prava na Oxfordu, rođen 1918) i Vladislava (arhitekt, umro 1980tih godina u Ženevi). Nikola Pašić Drugi živi u Torontu gdje je osnovao i dugo godina vodio Srpski nacionalnu akademiju.
Kritike Nikole Pašića
desno|mini|Kuća u kojoj je živio i umro Nikola Pašić u Beogradu, kut Francuske i Jevremove ulice. Bilo je iu njegovo vrijeme i kasnije raznih kritika na račun Nikole Pašića.
Šajini
Šajini (ital. Saini di Barbana) su naseljeno mjesto u sastavu općine Barban, Istarska županija, Republika Hrvatska.
Nikola Pašić
Kritike Nikole Pašića
Pera Todorović, raniji suborac iz Radikalne stranke, dao je sljedeći opis: Neposredno nakon Pašićeve smrti njegovu političku ličnost i djelovanje kritizirao je Jaša Prodanović u časopisu Nova Evropa koji je uređivao također oštar Pašićev kritičar Milan Ćurčin.
Šajini
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare općine Pula.
Nikola Pašić
Kritike Nikole Pašića
Archibald Rice u svojoj knjizi "Čujte Srbi!" Zamjera Pašiću na prevelikoj popustljivosti prema svom sinu Radetu koji je pod izgovorom bolesti bio oslobođen sudjelovanja u ratu i bančio je po Parizu. O Pašićevoj velikom bogatstvu Rice kaže:
Anegdote
Bio je poznat kao duhovit čovjek i iza njega su ostale mnoge anegdote:
Šajini
Stanovništvo
Napomena: ''U 1857., 1869., 1921. i 1931. sadrži podatke za naselja Bičići, Borinići i Glavani te dio podataka za naselja Manjadvorci i Orihi.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Šajini je imalo 187 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Ordeni, odlikovanja i medalje Republike Srpske
Ordeni, odlikovanja i medalje Republike Srpske sistem su nagrada iz 1993. godine u Republici Srpskoj i to su javna entitetska priznanja Republike Srpske koja se dodjeljuju licima ili institucijama. U ovom sustavu postoji 15 ordena i 7 medalja i predstavljaju nagradu za posebne zasluge i djela koja su neponovljiva i jedinstvena ili za dobro služenje na dužnosti ili u službi ili za sudjelovanje u događaju u kojem je primijenjena neka vrijednost. Institucija koja raspravlja i odlučuje o dodjeli je Kancelarija ordena Republike Srpske.
Za svaku nagradu "Statuti ordena i medalja Republike Srpske" određuje način dodjele, prijedloge i druge uvjete povezane s dodjelom nagrade i dodjelom je također povelje. Po statutu također neki ukrasi imaju svog zaštitnika i slavu.
Trebević (Halid Bešlić)
Trebević je studijski album Halida Bešlića iz 2020. godine u izdanju diskografske kuće Muzička produkcija BHRT. Na albumu Trebeviċ nalazi se jedanaest pjesama. Novo muzičko ostvarenje Halida Bešliċa najavili su ranije objavljeni singlovi, Ja bez tebe ne mogu da živim i Taman je. Izdavačka kuċa Muzička produkcija BHRT u ovom projektu je sarađivala sa Halidovim stručnim timom, izvršnim producentom Nedimom Srnjom te Gradom Sarajevo. Promocija albuma Trebević bila je održana na posljednjoj stanici sarajevske žičare na planini Trebević. Uz album, Halid Bešlić premijerno je predstavio i novi video spot sa pjesmom pod nazivom Trebević.
IC 3830
IC 3830 je zvijezda i nalazi se u sazviježđu Berenikina kosa. Prvo otkriće je napravio Charles Joseph Etienne Wolf 27. januara 1904. godine.
Ločki Vrh (Destrnik)
Ločki Vrh je naseljeno mjesto u sastavu općine Destrnik, regija Podravska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Ptuj.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Ločki Vrh je imao 176 stanovnika.
Srijem (Sokolovac)
Srijem je naseljeno mjesto u sastavu općine Sokolovac, Koprivničko-križevačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Koprivnica.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Srijem je imao 213 stanovnika.
Pribanjci
mini|280px|Pribanjci, rijeka [[Kupa]] Pribanjci su naseljeno mjesto u sastavu općine Bosiljevo, Karlovačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare općine Duga Resa.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Pribanjci su imali 126 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Pribanjci je imalo 166 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Žaga (Kamnik)
mini|280px|pogled na Žagu Žaga je naseljeno mjesto u sastavu općine Kamnik, regija Srednja Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Kamnik.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Žaga je imala 69 stanovnika.
Napomena: ''U 1985. smanjeno za dio naselja koji je proglašen za novo samostalno naselje Velika Planina.''
Orlando Duque
Andrés Orlando Duque Escobedo nekadašnji je kolumbijski ekstremni skakač u vodu i takmičar u "običnim" skokovima u vodu. Od kraja 1990-ih smatra se jednim od najboljih svjetskih ekstremnih skakača u vodu.
Biografija
Rođen je i odrastao u Caliju, na jugozapadu Kolumbije. Nakon što je sa 10 godina prekinuo treniranje nogometa, počeo se baviti skokovima u vodu, prvobitno sa daske s visine od 3 m. Otad je trenirao šest sati dnevno te je u sljedećim godinama nekoliko puta osvajao državna prvenstva. Godine 1992. kvalificirao se za Olimpijske igre u Barceloni, ali zbog slabe finansijske situacije u kojoj je bio Kolumbijski skakački savez, na tim igrama nije učestvovao. Razočaran, okončao je sportsku karijeru i počeo studirati.
Dvije godine kasnije počeo se baviti ekstremnim skokovima u vodu, sportu koji se koristi tehnikom olimpijskih skokova u vodu, ali se skače sa stijena ili prirodnih uzvišenja, kao i s nekih tvrđava i mostova, a čija visina doseže do 28 m. Prvi ekstremni skok izveo je 1995. u rodnom gradu. Rutinu za izvođenje tih skokova stekao je nakon angažmana u jednom kolumbijskom zabavnom parku. Od 1997. do 1999. tokom ljetnih mjeseci radio je u safari-parku Gänserndorf u blizini Beča, gdje je kao kaskader skakao s krana visokog 25 m.
Uspjesi
Godine 2009. postao je ukupni pobjednik prve sezone Red Bull Svjetske serije u ekstremnim skokovima u vodu (kasnije je još triput bio drugi i jednom treći). Četiri godine kasnije osvojio je i Svjetsko prvenstvo u ekstremnim skokovima u vodu, koje je FINA prvi put u historiji uvrstila u program Svjetskog prvenstva u vodenim sportovima.
Benkovac (Okučani)
Benkovac je naseljeno mjesto u sastavu općine Okučani, Brodsko-posavska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Nova Gradiška.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Benkovac je imao 120 stanovnika.
Napomena: ''Od 1931. do 1981. iskazivano pod imenom Benkovac Okučanski.''
Stražnja očna komora
Stražnja očna komora je uski prostor  iza periferni dijela šarenice, a ispred suspenzornog ligamenta očnog sočiva i cilijarnog nastavka. Zadnja komora se sastoji od malog prostora direktno iza šarenice (dužice), ali ispred sočiva. Ovu komoru ne treba miješati sa komorom staklastog tijela.
Zadnja očna komora, kroz zjenicu  komunicira sa prednjom komorom oka, a iza je u kontaktu sa staklastim tijelom. Očno sočivo odvaja zadnju komore i bočne regije oka.
Očna vodica i tečnosti u ovom prostoru su  od velikog značaja, jer hrane prokrvljavajuće  tkivo (ne krvotok) oka, kao što su rožnjača i leće. Ova tečnost se mora održavati pod  određenim pritiskom. Ako je pritisak očne vodice previsok, u stanju koje  se zove glaukom, to može imati značajan uticaj na mogućnosti  vidnih  kapaciteta.
Žeje pri Komendi (čvor)
Slovenija:
Dvor Zvorničko-tuzlanske eparhije
thumb|Dvor Srpskopravoslavne zvorničko-tuzlanske eparhije, 2019. Dvor Srpskopravoslavne zvorničko-tuzlanske eparhije sa pokretnim nasljeđem nalazi se u Tuzli. Na sjednici Komisije za očuvanje nacionalnih spomenika održanoj od 3. do 9. jula 2007. godine, zgrada dvora proglašena je za nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine. Ovu odluku Komisija je donijela u sljedećem sastavu: Zeynep Ahunbay, Martin Cherry, Amra Hadžimuhamedović, Dubravko Lovrenović (predsjedavajući), Ljiljana Ševo i Tina Wik. Pokretno nasljeđe sačinjava zbirka od 35 ikona.
Historija
U dokumentaciji tuzlanske mitropolije koji datiraju iz jula 1913., urađenim u Građevinskom odjeljenju Zemaljska vladaZemaljske vlade, nalaze se potpisi: predstojnika Građevinskog odjeljenja Kuševića i Rudolfa Teniesa, Karla Paržika i Josipa Pospišila.
Iz pisma-molbe mitropolita zvorničko-tuzlanskog Ilariona, upućenog Zemaljskoj vladi u Sarajevu radi dodjele novčane pomoći za opremanje rezidencije, zna se da je useljena 1915. godine, mada nije bila dovršena. To potvrđuje i dokument iz 1916. godine o opremnju. Slijeganje tla u Tuzli prourokovalo je slijeganje i ovog objekta. Radovi na sanaciji, zajedno sa Sabornom crkvom, obavljeni su 1990. god.
Opis
Poređenjem nacrta projekta zgrade mitropolije u Mostaru, koju je 1908. godine projektovao Karl Paržik, sa projektnim rješenjem zgrade tuzlanske mitroplolije iz 1911. godine, kao i onim iz 1913. godine, nedvosmisleno se može zaključiti da je dispoziciono rješenje zgrade tuzlanske mitropolije, organizacija prostora oko centralnog hola, kao i zenitalno osvjetljenje hola, ideja preuzeta iz konceptualnog rješenja zgrade mostarske mitropolije.
Fasade mitropolije u Tuzli razriješene su u strogoj geometrijskoj kompoziciji sa plitkim nišama i žlijebovima u zidnom platnu, te su oštrim sjenama naglašene vertikale u kompoziciji. Originalni, geometrizirani detalji razrađeni su precizno, naglašavajući linearizam i kubizam formi koji imaju porijeklo u historicizmu. Mostarsko rješenje bilo je polazište za ovaj projekt, ali se ne može tvrditi da je Paržik bio zaslužan i za definitivno rješenje dispozicije i fasada. Tenies ne navodi ovaj projekat u pregledu svojih radova, te dileme u vezi sa autorom ovog zanimljivog ostvarenja još postoje.
Zbirku od 35 ikona radili su nepoznati srpski, grčki, ruski, ukrajinski i autori sa Krita.
Angara
Angara jest 1779 km duga rijeka koja teče kroz Irkutsku oblast i Krasnojarski kraj, u sjeveroistočnom Sibiru. Istječe iz Bajkalskog jezera i vodom je najbogatija pritoka Jeniseja. Napuštajući Bajkalsko jezero u blizini naselja Listvjanka, Angara teče prema sjeveru i protiče kroz gradove Irkutske oblasti: Irkutsk, Angarsk, Bratsk i Ust-Ilimsk. Nakon ovih gradova rijeka skreće zapadno i prolazi kroz Krasnojarski kraj da bi se ulila u Jenisej u blizini grada Strelke.
Naziv
Dio toka rijeke Angare prije mjesta gdje se u nju ulijeva rijeka Ilim, u prošlosti je poznat pod nazivom Gornja Tunguška. Međutim, na nekim geografskim kartama (npr. Atlas od Kitchena iz 1773) ovaj dio toka Angare se naziva Donja Tunguska, što može biti pomalo zbunjujuće jer se taj naziv trenutno koristi za sasvim drugu rijeku.
Brane i akumulacije
mini|lijevo|250px| Sliv rijeke Angare Na Angari se nalaze brane tri glavne hidroelektrana koje su izgrađene nakon 1950].
Osim ovih brana, na rijeci je u izgradnji još i Bogučanska brana u blizini Kodinska. Mnoga mjesta mjesta duž Angare i njenih pritoka (uključujući i historijsku utvrda u Ilimsku), kao i brojna poljoprivredna područja u dolini rijeke su poplavljena ovim akumulacijama. Zbog negativnih efekata ovih brana na način života ruralnih stanovnika u dolini Angare, njihova izgradnja bila je kritizirana od strane brojnih sovjetskih intelektualaca, naročito od pisca iz Irkutska Valentina Rasputina, pogotovo u njegovim djelima Zbogom Matjora i Sibir, Sibir.
Plovnost
Angara je plovna samo za ploveće objekte veličine skutera, i to na nekoliko izoliranih dijelova:
Dio između brane Ust-Ilimsk i Bogučanske brane nije plovan zbog brzaka.
Ipak, u nedostatku kontinuiranog plovnog puta, Angara i njena pritoka Ilim bile su od velike važnosti za rusku kolonizaciju Sibiru u periodu od 1630. kad su i formirane važne rute koje su spajale Jenisej s Bajkalskim jezerom i Lenom. Rijeka je svoj transportni značaj izgubila nakon izgradnje putne saobraćajnice između između Krasnojarska i Irkutska a kasnije i izgradnjom Transsibirske pruge.
Ekološki prihvatljivi procesi
mini|Ekološka veza sa prirodom mini|Ekološki prihvatljivo Procesi prihvatljivi za životnu sredinu, ili ekološki prihvatljivi procesi (također se nazivaju i zeleni ), su termini održivosti i marketinga koji se odnose na robu i usluge, zakone, smjernice i politike koji tvrde da su smanjeni, minimalni ili nisu štetni po ekosisteme ili životnu sredinu. Kompanije koriste ove dvosmislene termine za promoviranje roba i usluga, ponekad sa dodatnim, specifičnijim certifikatima, kao što su eko-oznake. Kako bi se osiguralo uspješno ispunjavanje ciljeva održivog razvoja (SDG) kompanijama se savjetuje da u svojoj proizvodnji koriste ekološki prihvatljive procese. Konkretno, cilj održivog razvoja 12 mjeri 11 ciljeva i 13 indikatora „kako bi se osigurali obrasci održive potrošnje i proizvodnje“.
Duane Allman
Howard Duane Allman (20. novembar 1946. - 29. oktobar 1971.) bio je američki gitarista, sesijski muzičar i osnivač i vođa grupe The Allman Brothers Band.
Ekološki prihvatljivi procesi
Međunarodna organizacija za standardizaciju razvila je ISO 14020 i ISO 14024 kako bi uspostavila principe i procedure za ekološke etikete i deklaracije koje bi sertifikatori i eko-obilježivači trebali slijediti. Ovi standardi se posebno odnose na izbjegavanje finansijskih sukoba interesa, korištenje zdravih naučnih metoda i prihvaćenih procedura testiranja, te otvorenost i transparentnost u postavljanju standarda.
Duane Allman
Grupa The Allman Brothers Band je osnovana u Jacksonvilleu, Florida 1969.,   a svoj najveći uspjeh postigla je početkom 1970-ih. Duane Allman se najbolje pamti po kratkom, ali veoma uticajnom muzičkom stvaralaštvu u ovoj grupi, a posebno po izražajnom sviranju električne gitare i inventivnim improvizacijskim vještinama na ovom muzičkom instrumentu. 2003. godine bio je rangiran na drugom mjestu na listi 100 najvećih gitarista Rolling Stone magazina, odmah iza Jimi Hendrixa, a 2011. bio je rangiran na 9. mjestu na istoj listi. Njegov gitarski ton (postignut uz pomoć Gibson Les Paul električne gitare i dva 50-vatna bas Marshall pojačala), a gitarski časopis Guitar Player proglasio ga je jednim od najvećih rock gitarista svih vremena.
Ekološki prihvatljivi procesi
Regionalne varijante
mini| Postrojenje za prečišćavanje otpadnih voda [[Sunčeva energija|koje koristi solarnu energiju, nalazi se u manastiru Santuari de Lluc u Španiji .]] mini| Ekološki prihvatljivo upozorenje o brzini koje pokreće solarna energija i [[energija vjetra .]] Proizvodi koji se nalaze u članicama Evropske unije mogu koristiti EU Ecolabel do odobrenja EU. EMAS je još jedna oznaka EU koja označava da li je menadžment organizacije zelen za razliku od proizvoda. Njemačka također koristi Plavi anđeo, zasnovan na njemačkom standardu.
Duane Allman
Traženi muzičar i prije i za vrijeme njegovog muziciranja s grupom The Allman Brothers Band, Duane Allman je nastupao sa takvim zvijezdama kao što su: King Curtis, Aretha Franklin, Herbie Mann, Wilson Pickett i Boz Scaggs. Također, kao gostujući muzičar doprinio je mnogo na albumu Layla and Other Assorted Love Songs iz 1970., koji su snimili grupa Derek and the Dominos predvođena gitaristom Ericom Claptonom. Umro je nakon nesreće na motoru 1971. godine, u 24 godini života.
Ekološki prihvatljivi procesi
Sjeverna Amerika
U Sjedinjenim Državama, ekološke marketinške tvrdnje zahtijevaju oprez. Dvosmisleni naslovi kao što su ekološki mogu biti zbunjujući bez posebne definicije; neki regulatori daju smjernice. Agencija za zaštitu okoliša Sjedinjenih Američkih Država smatra da su neke ekološke oznake pogrešne u određivanju da li je proizvod zaista "zelen".
Duane Allman
Duane Allmanove vještine kao gitariste dopunile su lične kvalitete kao što su njegov intenzitet, muzičko nadahnuće i sposobnost da izvuče najbolje od drugih muzičara u stvaranju muzike. Još uvijek je poznat po njegovom nadimku "Skydog".
Ekološki prihvatljivi procesi
Sjeverna Amerika
U Meksiku se poduzimaju različite inicijative za dobrobit okoliša. <sup class="noprint Inline-Template" style="white-space:nowrap;">] Sve u svemu, Meksiko je bio jedna od prvih zemalja u svijetu koja je donijela poseban zakon o klimatskim promjenama. Zakon je postavio obavezni cilj smanjenja nacionalnih emisija stakleničkih plinova za 30% do 2020. godine. Zemlja također ima Nacionalnu strategiju za klimatske promjene, koja ima za cilj usmjeravanje i kreiranje politike u narednih 40 godina.
Azija
Ekološki trendovi se plasiraju na tržište s različitim asocijacijama boja, koristeći plavu boju za čist zrak i čistu vodu, za razliku od zelene u zapadnim kulturama. Hibridna vozila proizvedena u Japanu i Koreji koriste plavu boju umjesto zelene po cijelom vozilu i koriste riječ "plava" neselektivno.
Energy Star je program čiji je primarni cilj povećanje energetske efikasnosti i indirektno smanjenje emisije gasova staklene bašte. Energy Star ima različite odjeljke za različite nacije ili područja, uključujući Sjedinjene Države, Evropsku uniju i Australiju. Program postoji i u Kanadi, Japanu, Novom Zelandu i Tajvanu. Osim toga, Cilj 17 održivog razvoja Ujedinjenih nacija ima za cilj promoviranje razvoja, prijenosa, širenja i širenja ekološki prihvatljivih tehnologija u zemlje u razvoju kao dio Agende 2030.
Za Kalvarijo
mini|280px|Za Kalvarijo, šuma Za Kalvarijo je naseljeno mjesto u sastavu gradske općine Maribor, regija Podravska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazilo se u sastavu stare općine Maribor.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Za Kalvarijo je imalo 157 stanovnika.
Vadreš
Vadreš (ital. Vadres) je naseljeno mjesto u sastavu općine Barban, Istarska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Pula.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Vadreš je imao 58 stanovnika.
Napomena: ''U 1857. i 1869. podaci su sadržani u naseljima Orihi i Prhati, kao i dio podataka u 1880. i 1890., a 1921. i 1931. u naseljima Kožljani i Prhati. U 1910. dio podataka sadržan je u naselju Jurićev Kal.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Vadreš je imalo 80 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Klokočevec Samoborski
Klokočevec Samoborski je naseljeno mjesto u sastavu grada Samobora, Zagrebačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare zagrebačke prigradske općine Samobor.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Klokočevec Samoborski je imao 364 stanovnika.
Napomena: ''Do 1900. iskazivano pod imenom Klokočevec, od 1910. do 1981. pod imenom Klokočevec Samoborski, a 1991. pod imenom Klokočevac Samoborski.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Klokočevac Samoborski je imalo 433 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Rendulići
Rendulići su naseljeno mjesto u sastavu općine Bosiljevo, Karlovačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare općine Duga Resa.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Rendulići su imali 10 stanovnika.
CNR1
Kanabinoidni receptor tipa 1 (CB1), znan i kao kanabinoid receptor 1, jest G protein-spregnuti kanabinoidni receptor koji je kod ljudi kodiran genom  CNR1. Ljudski CB1 receptor je eksprimiran u perifernom i centralnom nervnom sistemu. Aktivira se pomoću: endokanabinoida, grupe retrogradnih neurotransmitera koji uključuju anandamid i 2-arahidonoilglicerol (2-AG), biljni fitokanabinoid, kao što je spoj THC, koji je aktivni sastojak psihoaktivne droge kanabisa i, sintetski analozi THC-a. CB1 je antagoniziran pomoću fitokanabinoida tetrahidrokanabivarina (THCV).
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 472 aminokiseline, а molekulska težina  52.858 Da.
Struktura
Receptor CB1 dijeli strukturu karakterističnu za sve receptore vezane za G-protein, posjedujući sedam transmembranskih domena, povezanih s po tri vanćelijske i unutarćelijske petlje, vanćelijskim N-terminalnim repom i unutarćelijskim C-terminalnim repom. Receptor može postojati kao homodimer ili u obliku heterodimera ili drugih GPCR oligomera različitim klasama receptora vezanih za G-protein. Posmatrani heterodimeri uključuju A2A–CB1, CB1–D2, OX1–CB1, dok mnogi drugi mogu biti dovoljno stabilni da postoje i in vivo. Receptor CB1 ima alosternomodulatorsko mjesto vezanja.