cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sven Hannawald
Uspon
Prvi ozbiljni uspjesi došli su u sezoni 1997/98, a posebno na 46. Novogodišnjoj turneji. Nakon petog i desetog mjesta u prva dva takmičenja u Njemačkoj, 4. januara 1998. prvi se put našao na pobjedničkom postolju nakon što je u Innsbrucku osvojio drugo mjesto. Dva dana kasnije u Bischofshofenu dolazi i do prve pobjede. Turneju je završio na drugom mjestu, iza Japanca Kazuyoshija Funakija. Godine 1998. bilježi svoj prvi nastup na Zimskim olimpijskim igrama u Naganu. Iako u pojedinačnim nastupima nije izbio u prvi plan, u ekipnom takmičenju osvojio je srebrnu medalju.
Kasnije osvaja dva treća mjesta u Zakopanama, a na letaonici u Oberstdorfu dolazi do pobjede. Sezonu je završio na 6. mjestu u ukupnom poretku.
Na zimu 1998/99. ponovo izbija u prvi plan. Osvaja dvije medalje na Svjetskom prvenstvu u Ramsauu: srebrnu na velikoj skakaonici (odmah iza zemljaka, Martina Schmitta) i zlatnu u ekipnoj konkurenciji.
Uslijedila je najuspješnija sezona u njegovoj karijeri. Najprije je osvojio Novogodišnju turneju, pobijedivši pritom na sve četiri skakaonice u nizu, prvi od samo dvojice u historiji koja su to uspjela. Zatim je na ZOI 2002. u Salt Lake Cityju osvojio ekipnu zlatnu medalju i pojedinačnu srebrnu na maloj skakaonici da bi sezonu zaključio u Harrachovu odbranivši titulu svjetskog prvaka u letovima. U ukupnom poretku Svjetskog kupa bio je drugi, iza Adama Małysza. Iste godine izabran je za sportista godine u Njemačkoj.
Iduću sezonu ponovo je završio kao drugi u ukupnom poretku i ponovo iza Małysza. Međutim, na takmičenju u Willingenu, u prvoj seriji, postao je tek treći skakač u historiji koji je dobio maksimalnu ocjenu 20 od svih pet sudija, 27 godina nakon Tonija Innauera i pet godina nakon Funakija. To je uspjelo još četverici skakača nakon Hannawalda. Prvi je Hideharu Miyahira, kome je to pošlo za rukom samo jedan sat nakon Hannawalda, u drugoj seriji istog takmičenja, drugi Wolfgang Loitzl šest godina kasnije u Bischofshofenu, a treći i četvrti Peter Prevc i Jurij Tepeš još šest godina nakon Loitzla, u razmaku od dva dana na završnici Svjetskog kupa u Planici.
U sezoni 2003/04. rezultati su mu bili daleko ispod ličnih očekivanja. Najbolji plasman zabilježio je u Engelbergu, gdje je bio treći. Kao posljedica toga, ranije je okončao sezonu. 29. aprila 2004. otkrio je da pati od sindroma sagorijevanja i da se podvrgao psihijatrijskom liječenju. Uspio se oporaviti i ponovo se pojavio u javnosti.
3. augusta 2005. objavio je kraj karijere, objasnivši posredstvom svojih menadžera da, nakon što se izborio sa psihičkim problemima, više ne želi trpjeti stresove koje uzrokuje profesionalno bavljenje sportom.
Letovi
Treba istaći da je Hannawald bio izraziti letač. Osim dvije titule svjetskog prvaka, osvojio je i tri mala Kristalna globusa u toj disciplini (1998, 2000, 2003).
Nogomet
26. septembra 2008. potpisao je dvogodišnji ugovor s TSV Burgauom, koji se takmiči u njemačkoj Kreisligi. Igrao je na poziciji napadača. Od kraja 2009. trenirao je u nogometnoj sekciji TSV Neuried, u kojem je uvršten u drugu ekipu.
Automobilizam
Prvu utrku vozio je 2005. U automobilu Seat Leon Supercopa bio je gost u finalu sezone na Hockenkeimringu. U sezoni 2008. prvi put je nastupio u utrci ADAC GT Masters u automobilu Porsche 997 GT3 Cup. U sljedećoj sezoni nastupao je za tim Buchbinder Racing.
U sezoni 2010. Hannawald je prvi put bio stalni vozač ADAC GT Mastersa. S timskim kolegom Thomasom Jägerom vozio je Corvette Z06.R GT3 za tim Callaway Competition. U drugoj utrci, na Sachsenringu, osvojio je drugo mjesto, što je njegov prvi veći uspjeh u automobilizmu, a istovremeno je u toj utrci osvojio i prve prvenstvene bodove.
Nakon pauze u 2012. godini, kad je samo povremeno vozio utrke, od 2013. učestvovao je na VLN prvenstvu Nürburgringa na dugim stazama, gdje je vozio Mercedes-Benz SLS AMG GT3 kao član tima Rowe Racing.
Postolja
– održana samo jedna serija zbog lošeg vremena.
IC 4113
IC 4113 (također poznat kao PGC 1628367) je kompaktna galaksija i nalazi se u sazviježđu Berenikina kosa. Prvo otkriće je napravio Charles Joseph Etienne Wolf 27. januara 1904. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Rt Flisingski
mini|lijevo|200px|Rt Flisingski (crveni pravougaonik) mini|Nova Zemlja s rtom Flisingski označenim kao t' Vißinger Hooft na sjeveroistočnom rubu (Atlas van Loon, 1664) mini|Satelitska slika rta Flisingski ([[ESA Sentinel-2)]] Rt Flisingski nalazi se na Sjevernom ostrvu Nove Zemlje u Rusiji, između Barentsovog i Karskog mora. Najpoznatiji je po tome što se smatra najistočnijom tačkom Evrope, uključujući i ostrva.
Otkrio ga je holandski istraživač Willem Barentsz 1596. tokom potrage za sjevernim morskim putem u Aziju. Nazvan je po holandskom gradu Vlissingenu (prvobitno ime glasilo je t' Vißinger Hooft).
Smješten je nekoliko kilometara od skloništa koje su Barentsz i njegova posada sagradili da prezime zimu 1596/1597; Barentsz je iduće godine umro. U znak sjećanja na njega podignut je krst u istom području.
Cijelo ostrvo, a ujedno i rt, prekriveno je ledom. Klima je oštra, arktička. Ova oblast bila je od velikog značaja za vrijeme Drugog svjetskog rata.
Svjetsko prvenstvo u atletici 2015 – troskok (muškarci)
U kvalifikacijama je samo Marian Oprea uspio preskočiti zadanu normu u 1. pokušaju. Tayloru su za to trebala 2, a Pichardu 3 skoka, ali nije bilo sumnje da će obojica preskočiti normu. U finalu je Pichardo poveo nakon 1. serije sa 17,52 m. Taylor je u drugoj skočio 17,49, a u trećoj su obojica skočila 17,60. Taylor je preuzeo vodstvo u četvrtoj sa 17,68, a Craddock se probio na 3. mjesto sa 17,37.
Konačni plasman određen je u posljednjoj seriji. Prvo je Évora preuzeo 3. mjesto od Craddocka sa 17,52. Zatim je Taylor skočio čak 18,21, što je drugi rezultat svih vremena. Posljednji je skakao Pichardo, koji je popravio dužinu na 17,73, ali ne i plasman. Taylor je ujedno srušio i sjevernoamerički rekord, koji je od OI 1996. držao Kenny Harrison sa 18,09.
Rekordi
Aktualni rekordi u troskoku prije početka takmičenja prikazani su u tabeli.
Moždano stablo
Moždano stablo ili moždano deblo (lat. Truncus encephali  – u anatomiji kičmenjaka, uključujući i čovjeka – je zadnji dio mozga, koji ga strukturno povezuje sa kičmenom moždinom. Kod čovjeka, obično se opisuje uključujući i produženu moždinu (medulla oblongata), (myelencephalon), pons (dio krajnjeg mozga = metencephalon) i srednji mozak (mesencephalon). Manje učestalo, uključuju se i dijelovi međumozga (diencephalon).
Moždano stabla omogućava glavne motorne i senzorne inervacije na lice i vratu, preko moždanih živaca. Od 12 parova kranijskih živaca, deset ih dolazi iz moždanog stabla. Iako mali, ovo je izuzetno važan dio mozga kao živčana veza motornog i čulnog sistema glavnog dijela mozga sa ostatkm dodatnih tijela kroz moždano stablo. To uključuje kortikospinalni trakt (motorni), u zadnjem stubu puta medijane lemniskus finih dodira.
Moždano stablo, dakle, čini uparena struktura, na ventralnoj strani moždanog akvadukta, a oni dalje nose tegmentum na leđnoj strani i greben ili pes na trbušnoj, a oba su smještena u vlakna moždano-moždinskog trakta, iz unutrašnje kapsule (tj. rastući + opadajući trakt = uzdužni trakt). Središnjem moždano stablo nosi substantia nigra (doslovno crna supstanca), koja je jedna vrsta baznih jezgara. To je jedini dio mozga koji ima melaninske pigmente.
Oglavak
Oglavak je naseljeno mjesto u sastavu općine Fojnica, Bosna i Hercegovina.
Religija
U naselju postoji tekija izgrađena 1798. godine. Njeni osnivači bili su Husein-baba Zukić i Abdurahman Sirrija, koji je postao i prvi šejh tekije. Nakon smrti Sirrija, nad njegovim mezarom na Oglavku izgrađeno je turbe, po želji i direktivi njegovog poštivaoca, hercegovačkog vezira Ali-paše Rizvanbegovića. Par stotina metara istočno od tekije i turbeta Šejha Sirrija postoji i turbe šejha Huseina Horasanije, savjetnika sultana Mehmeda El Fatiha, koji je ovdje umro ili poginuo. Tokom rata u Bosni i Hercegovinu 1993. godine tekija na Oglavku je izgorila, ali je nakon rata ponovo obnovljena i stavljena u funkciju.
Grožnjan
mini|260px|Grožnjan, rimokatolička crkva "Sv. Vid" Grožnjan (ital. Grisignana) je naseljeno mjesto i općina u Hrvatskoj, u Istarskoj županiji.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Buje.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, općina Grožnjan je imala 736 stanovnika, od čega u samom Grožnjanu 164.
Općina Grožnjan
Napomena: ''Nastala iz stare općine Buje. Od 1857. do 1880. i u 1921. i 1931. sadrži dio podataka za općinu Oprtalj.''
Grožnjan (naseljeno mjesto)
Napomena: ''Do 1890. iskazivano pod imenom Grižnjana. U 1857., 1869., 1921. i 1931. sadrži podatke za naselja Bijele Zemlje i Martinčići, a istih je godina dio podataka sadržan u naselju Završje. U 1880. i 1890. sadrži dio podataka za naselje Bijele Zemlje, a od 1880. do 1910. dio podataka za naselje Martinčići.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Grožnjan je imalo 193 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Tvrđava u Bosanskoj Krupi
mini|desno|250px|[[Benedikt Kuripešić - Bakrorez krupske tvrđave]] mini|desno|250px|Pogled na "Stari grad" sa "Drvenog mosta" Tvrđava u Bosanskoj Krupi nastala je u periodu srednjeg vijeka na području općine Bosanska Krupa, Bosna i Hercegovina. Tvrđava je proglašena za nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine.
Lokacija
Nalazi se u sredini današnje Bosanske Krupe, na brežuljku uz desnu obalu Une.
Historija
Prvi pisani tragovi o župi na području Bosanske Krupe datiraju još od 1072. god. Središte župe je tvrđava, izgrađena u XIII. stoljeću, koja je tokom srednjeg vijeka naizmjenično u vlasništvu hrvatske vlastele (Babonići, Ivaniš Korvin, Ivan Karlović, Zrinjski) i ugarskog kralja.
Surin-paša Bosanski sa 2000 konjanika i 5000 vojnika pokušavao je 1522. i 1523. god. da osvoji ovaj grad puna četiri mjeseca i to je označeno prvim pokušajem Osmanlija da osvoje krupsku tvrđavu. Predvođeni pašom Mustafom Sokolovićem, 23. Juna 1565. god. Osmanlije osvojili su grad i tvrđavu, kada je poginuo i branitelj Matija Bakić. Nakon toga Krupski grad počinje se širiti na lijevu i desnu obalu rijeke Une.
Osmalijama je Krupa bila važno uporište za dalja osvajanja prema sjeveru i zapadu, a za to im je bilo važno da osvoje Bihać i okolne utvrde u Krajini. Od zauzeća Krupe pa do Karlovačkog mira 1699. godine vodile su se česte borbe između austrijskih i osmanskih trupa. Austrijanci su opsjedali Krupu 1581. i 1692. godine. Posljednji veći napad austrijskih trupa uslijedio je 1716. godine u vezi sa bojem pod Banjom Lukom. Krupa nije pala, ali je njena okolina popaljena.
Prema popisu izvršenom 1833. godine tvrđava u Krupi (u kadiluku Kamengrad), bila je dobro opskrbljena. Među ostalim tu je bilo 14 topova raznih kalibara, 3300 oka baruta, tj. 66 sanduka, 60 oka olova u polugi, 4 oke misirskog fitilja, puno alata krampova, lopata i sjekira.
Opis
Tvrđava u Krupi sastoji se od Donjeg i Gornjeg grada. Prvo imala je oblik gotičkog grada sa jakom branič kulom, dvorištem zaštićenim sa dvije kule i oborom na južnoj i istočnoj strani. U periodu XVI.-XVII. vijeka izmijenjen je gabarit Gornjeg grada (35x20 metara). Ploča o popravci iz 1785. bila je iznad gradskih vrata još 1884. i njen sadržaj očuvao se u djelomičnom prijevodu u Kalendaru Bošnjaku 1888.
''Dana 11 mjeseca zul-ka'de, godine 1198. (1.8.1783.) za vlade cara Abdul Hamid Hana i za vezirstva Silihdar Abdalah-paše u Bosni, vještinom Nuri-bega obnovi se krupska tvrđava kao ružica.''
Bijele Zemlje
Bijele Zemlje (ital. Terre Bianche) su naseljeno mjesto u sastavu općine Grožnjan, Istarska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazile su se u sastavu stare općine Buje.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Bijele Zemlje su imale 80 stanovnika.
Napomena: ''U 1857., 1869., 1921. i 1931. podaci su sadržani u naselju Grožnjan, kao i dio podataka u 1880. i 1890.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Bijele Zemlje je imalo 93 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Boja kose
thumb|350px|Rasprostranjenje i učestalost svjetlokosih u [[Evropa|Evropi   do 1 %,   1 — 19 %,   20 — 49 %,   50 — 79 %,   80 — 100 %]]
Pigmentacija
Glavni determinator boje očiju, kose, kože i svih ostalih pigmentiranih struktura i organa ljudskog organizma je melanin, dok modificirajruće i specijalne kolorne efekte daju melanoid, karoten i srodne supstamce. Boja kose primarno zavisi od prisustva i količine pomenutih pigmenata, ali i od njihovog kvantitativnog odnosa sa prisutnim zrakom u srži i kori dlake. Različitim kombiniranjem količine pigmenata i zraka, nastaju sve osnovne kategorije boje kose i njihove specifične nijanse. Najviše melanina ima u crnoj kosi, u smeđoj ga je manje, u svijetloplavoj najmanje, dok ga u bijeloj uopće nema. Bjelina sijedih vlasi, ustvari, potiče od povećanog sadržaja vazduna, koji se nalazi ne samo u njihovoj srži, nego i u kori. Prema tome, prirodna boja kose koja se u našem najširem (pa i znanstvenom) rječniku označava kao “plava”, naravno, ne potiče od plavog pigmenta. Njene različite nijanse, od “svijetlotplave” do “tamnoplave”, određene su prisustvom odgovarajućih količina razblaženog (žućkastog) melanina. Suglasno tome, niz nijansi smeđe kose (od svijetlosmeđe do tamnosmeđe) uvjetovano je srazmjerno većim depozitima ovog pigmenta, dok je pojava crne kose posljedica ekstremno velikih količina melaninskih zrnaca u srži i kori dlake. Specijalne varijante boje kose (crvena ili riđa i dr.) određene su prisustvom odgovarajućih pigmenata.
Genetička kontrola
Intenzitet i kvalitet pigmentacije kose u najvećoj mjeri su genetički određeni, dok neki činioci vanjske i unutrašnje sredine onganizma, u kojoj se ostvaruju nasljedne predispozicije ovog svojstva, mogu samo u nijansama modificirati njihovo fenotipsko ispoljavanje. Stvarnu disitribuciju boje kose u potomstvu mogućih roditeljskih komibinacija, po ovom svojstvu, pokušavalo je objasniti nekoliko hipoteza o njegovoj genetičkoj kontroli. Prema prvoj, boju kose određuje serija od pet glavnih alela jednog genskog lokusa, čiju interakciju karakterizira opadajuća dominantnost (>) fenotipova, u smjeru: crna>smeđa>crvena>plava>albino. Druga hipoteza počiva na mogućnosti da glavninu boje kose kontroliraju geni sa dva lokusa. Jedan od njih je odgovoran za produkciju melanina (crna>smeđa>plava>albino), a drugi za sintezu crvenog pigmenta, pri čemu je njegovo prisustvo dominantna, a odsustvo recesivna fenotipska oznaka. Ova pretpostavka također podrazumijeva da efekti alela prvog lokusa koji kodiraju sintezu većih količina pigmenta (u crnoj i smeđoj kosi) maskiraju produkte funkcionalnog alela drugog lokusa (crveni pigment).
Sheffield United FC
Sheffield United Football Club je profesionalni nogometni klub iz Sheffielda, grofovija Južni Jorkšir, Engleska. Trenutno nastupa u Premijer ligi, najvišem rangu rangu engleskog nogometa.
Boja kose
Genetička kontrola
Uopćeno gledajući, dakle, kao i u genetici boje očiju, u procesima nasljeđivanja boje kose (prema obje pomenute varijante), aleli koji kontroliraju intenzivniju pigmentaciju fenotipski dominiraju nad manje funkcionalnim. To objašnjava pojavu da svjetlokose osobe ne mogu biti nosioci gena za tamniju kosu, dok se u braku dvoje tamnokosih (ako su heterozigotni) rađaju i potomci svijetle kose. Pojava tamne kose u potomstvu para svjetlokosih osoba relativno je rijetka, a objašnjava se nepotpunom probojnošću ili izražajnošću dominantnog alela kod jednog ili oba roditelja. U takvim slučajevima posebno je plastično ispoljavanje alelogena koji kontrolira produkciju crvenkastog pigmenta. Kada je u paru sa funkcionalnim alelom za tamnu (posebno crnu) kosu, njegovi efekti su potpuno prikriveni, ali u kombinacijama sa alelogenima za svjetlije nijanse učestvuje u komponiranju kestenjasto–crvenkastih, zlatasto–plavih, zlatasto–crvenih, jarko–crvenih i drugih tonova riđe kose. Inače, alel koji je odgovoran za sintezu crvenkastog pigmenta javlja se u svim rasnim skupinama, uključujući i negroidne, ali je kod tipično tamnokosih njegova aktivnost uočljiva samo u slučajevima smanjene ekspresivnosti alela za visoku produkciju melanina ili u odsustvu njihove probojnosti. Opća učestalost ovog alela u svjetskom stanovništvu je relativno niska, a prema nekim procjenama ukupna frekvencija jasno crvenih nijansi riđe kose iznosi tek oko 2%. Također može biti zanimljiva i pojava da je crvena kosa gotovo redovni “pratilac” nekih nasljednih sindroma i  teških kožnih oboljenja.
Sheffield United FC
Historija
Klub je osnovan 1889. godine kao Sheffield United Cricket Club. Od osnivanja domaće utakmice igra na stadionu Bramall Lane. Najveći uspjesi kluba su osvajanje Prve divizije 1898. godine, te osvajanje FA Cupa 1899, 1902, 1915 i 1925. Dva puta su poraženi u finalu FA Cupa 1901. i 1936. U polufinalu League Cupa su igrali 2003. godine.
Boja kose
Genetička kontrola
Zapaženo je da pojedine varijante boje kose mogu biti učestalije asocirane sa etničkom pripadnošću. Tamno smeđa kosa je predominantna u vanevropskim skupinama. Nijanse boje kose, prema ustaljenoj praksi, određuju se upotrebom Fischer–Saller skale (imenovane po Eugenu Fischeru i Karlu Salleru). Široko je upotrebljavana u bioantropologiji i medicini.
Klasifikacija
Boja kose određuje se usporedbom sa "standardnom skalom boja kose" po Fišer - Zalerovim kriterijumima (Fischer, Saller, 1928). Ova skala sastoji se od 24 pramena kose, označena slovima od A do Y. Grupirani su u skupine prema boji kose:
Dodatna skala sastoji se od šest crvenih tonova označenih rimskim brojevima:
Kostanjica (Grožnjan)
Kostanjica (ital. Castagna) je naseljeno mjesto u sastavu općine Grožnjan, Istarska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Buje.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Kostanjica je imala 48 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Kostanjica je imalo 48 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Lučice (Fojnica)
Lučice je naseljeno mjesto u sastavu općine Fojnica, Bosna i Hercegovina.
Voglarji
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazili su se u sastavu stare općine Nova Gorica.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Voglarji su imali 109 stanovnika.
Klupica
Klupica je naseljeno mjesto u sastavu općine Vojnić, Karlovačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Vojnić.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Klupica je imala 11 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Klupica je imalo 48 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Vitovlje (Nova Gorica)
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Vitovlje su imale 526 stanovnika.
Napomena: ''U 1952. povećano za naselje Visoko koje je ukinuto. U 2016. izvršena je manja razmjena teritorija između naselja Šempas i Vitovlje.''
Marinko Čavara
Marinko Čavara (rođen 2. februara 1967) jest bosanskohercegovački političar. Od 2015. do 2023. godine je obavljao funkciju predsjednika Federacije Bosne i Hercegovine. Potpredsjednik je Hrvatske demokratske zajednice Bosne i Hercegovine (HDZ BiH) od 2015, a član te stranke od 1990.
Mladost
Rođen je 2. februara 1967. u srednjobosanskoj općini Busovača, kao sin Anđe i Nike Čavare. U tom gradu je 1981. završio osnovnu i 1985. završio srednju mašinsku školu. Upisao se na Mašinski fakultet Univerziteta u Zenici 1987, a 1991. diplomirao.
Nakon što je diplomirao radio je kao profesor mašinske skupine predmeta mašinstva i fizike u srednjoj školi u Busovači. Iduće godine postao je direktor pošte. U vrijeme rata u BiH radio je kao općinski povjerenik za ratnu proizvodnju i djelatnike ratne proizvodnje za Srednju Bosnu, a bio je i načelnik općinske Civilne zaštite.
Politička karijera
Marinko Čavara je od 1990. član Hrvatske demokratske zajednice Bosne i Hercegovine (HDZ BiH), a 1994. i 1995. bio je član predsjedništva te bosanskohercegovačke stranke, a 2015. je izabran za potpredsjednika HDZ-a BiH.
Nakon rata u Bosni i Hercegovini, Marinko Čavara je 1996. postao ministar prometa i veza Srednjobosanskog kantona. Na toj funkciji je bio sve do 2001, kada je ukinuto to ministarstvo. U to vrijeme on je između 1997. i 2000. bio i član Općinskog vijeća grada Busovače. Imenovan je za zamjenika direktora Puteva Srenjobosanskog kantona 2001, a kasnije za direktora tog preduzeća.
Obavljao je tu funkciju sve do 2005, kada je postao savjetnik tadašnjeg hrvatskog člana Predsjedništva BiH Iva Mira Jozića.
Na toj funkciji je bio sve do općih izbora u Bosni i Hercegovini 2006, kada je postao zastupnik u Predstavničkom domu Federacije Bosne i Hercegovine. I na općim izborima u Bosni i Hercegovini 2010. Čavara je izabran za zastupnika Hrvatske demokratske zajednice BiH (HDZ BiH) u Predstavničkom domu Parlamenta Federacije BiH. I na općim izborima 2014. Čavara je izabran za tu funkciju, te je obavljao do februara 2015.
Na funkciju predsjednika bosanskohercegovačkog entiteta Federacija Bosne i Hercegovine, koju i danas obavlja, izabran je 9. febuara 2015.
Predsjednik Federacije BiH
U novembru 2014. za predsjednika Federacije BiH, predložila ga je njegova stranka, HDZ BiH, koja je imala većinu hrvatskih izaslanika u Domu naroda PFBiH. Čavara je 2. decembra 2014. imenovan dopredsjedateljem Zastupničkog doma PFBiH, uz Sašu Mitrovića iz DF-a i s Edinom Mušićem iz SDA kao predsjedateljem. Na toj dužnosti ostao je nešto duže od dva mjeseca kada je 9. februara 2015. izabran za predsjednika Federacije BiH. Na dužnost potpredsjednika izabrani su Melika Mahmutbegović iz SDA i Milan Dunović iz DF-a. U prvom postupku Zastupnički dom PFBiH dao im je podršku, ali su u Domu naroda ostali bez podrške srpskog kluba, zbog čega je ponovljen izborni postupak. U ponovljenom postupku ponovno su dobili podršku većine u Zastupničkom domu, ali bez podrške srpskog kluba u Domu naroda. Međutim, prema Ustavu FBiH u ponovljenom postupku za izbor dovoljna je podrška jednog od domova.
Porodica
Marinko Čavara je oženjen s Ivankom Čavarom i ima troje djece: kćerku Moniku i sinove Brunu i Marka.
Marinići (Fojnica)
Marinići je naseljeno mjesto u sastavu općine Fojnica, Bosna i Hercegovina.
Gornje Podotočje
Gornje Podotočje je naseljeno mjesto u sastavu grada Velike Gorice, Zagrebačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazilo se u sastavu stare zagrebačke prigradske općine Velika Gorica.
Vojščica
mini|280px|Vojščica, [[Partizani|partizanski spomenik]] Vojščica je naseljeno mjesto u sastavu općine Miren–Kostanjevica, regija Goriška, Slovenija.
Gornje Podotočje
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Gornje Podotočje je imalo 491 stanovnika.
Vojščica
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Nova Gorica.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Vojščica je imala 227 stanovnika.
Smisleni lanac
thumb|360px|Odnos između smislenog i antismislenog lanca u procesu transkripcije i translacije [[genetički kod|genetičkog koda.]] Smisleni lanac, sens-lanac ili kodirajući lanac, preciznije smisleni polulanac molekule DNK/ smislena sekvenca nukleotida DNK – u  genetici – je  segment unutar dvolančane DNK koji nosi prevodivi kôd u 5' do smjera 3′, a koji je komplementaran s besmislenim ili antisens lancem DNK ili šablona lanca, koji ne nosi prevodljivi kôd u 5' do pravca 3′. . Ovaj lanac je polulanac DNK koji ima istu sekvencu kao iRNK, koji uzima antismisleni lanac ili antisens lanac, za svoj obrazac tokom transkripcije i na kraju prolazi (obično, ne uvijek) translaciju u protein. Stoga je antisens lanac odgovoran za RNK koja se kasnije prevodi u protein, dok smisleni lanac ima gotovo identičan sastav kao i iRNK. Trema znati da svaki segment dvolančane DNK može imati dva seta, i smisleni i antismisleni, ovisno o tome u kojem se smjeru čita (budući da je smislenj i antismisleni oznaka u odnosu na perspektivu). Konačno, genski proizvod, ili iRNK, diktira koji lanac jednog segmenta dsDNK nazivamo smislenom ili antismislenim. Ali ponekad, poput prokariota, preklapanje gena na suprotnim nitima znači da smisleni za jednu iRNK može biti antisensmisleni za drugu iRNK. . Neposredni produkt ove transkripcije je rezultantni početni RNA-transkript, koji sadrži sekvencu nukleotida identičnu onomj u smislenom lancu. Izuzetak od ovoga je što se uracil koristi za nukleotidno sekvenciranje molekula RNK, a ne za timin.
Većina eukariotskih transkripata RNK podvrgava se dodatnom uređivanju prije prevođenja radi sinteze proteina. Ovaj proces obično uključuje uklanjanje introna iz početnog RNK- transkripta, dodavanje metiliranog guaninske nukleotidne kape na 5' kraju i dodavanje poli-A rep ana 3' kraj. Ovaj postupak brisanja poznat je kao prerada. Krajnji proizvod poznat je kao zrela iRNK. Prokariotska iRNK ne prolazi isti proces.
Gornje Podotočje
Stanovništvo
Napomena: ''Naselja Donje Podotočje i Gornje Podotočje iskazuju se od 1890. Do 1880. iskazivano je naselje Podotočje. Za to bivše naselje podaci su sadržani u naselju Gornje Podotočje.''
Smisleni lanac
Strogo govoreći, samo iRNK ima "smisla" u vezi s genetičkim kodom, jer se iz ovog lanca može direktno zaključiti o prevedenom proteinu peptidnog lanca. "Antisens" polulanac DNK komplementaran je ssmislenim "lancem" i stvarni je obrazac za sintezu iRNK.
Poznavanje razlike između smislenih i antismislenih lanaca važno je u određenim aplikacijama molekularne biologije. Naprimjer, u tehnologijama ekspresije mikroravni, važno je znati koji se snop "preslikava" na sekvencu. Sekvenca može odgovarati bilo kojem nizu; međutim, jedns sekvrncs bit će u potpunosti napravljen od "smislenih" ili "antismislenih" lanaca.
Vrhovlje pri Kojskem
Vrhovlje pri Kojskem su naseljeno mjesto u sastavu općine Brda, regija Goriška, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu stare općine Nova Gorica.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Vrhovlje pri Kojskem su imale 113 stanovnika.
Napomena: ''Do 1953. iskazivano pod imenom Vrhovlje.''
Velika nagrada Belgije 2019.
Velika nagrada Belgije 2019. (službeno poznata kao "Formula 1 Johnnie Walker Belgian Grand Prix 2019") je automobilska trka Formule 1 koja se održala 1. septembara 2019. na stazi Spa-Frankoršamp u Belgiji. Ovo je bila trinaesta trka u sezoni 2019. i 64. trka za Veliku nagradu Belgije.
Charles Leclerc osvojio je treću pol poziciju ove sezone, a treću u karijeri. Vozač Ferrarija Charles Leclerc pobjednik je svoj prvu trku u Formuli 1. Drugo mjesto zauzeo je Lewis Hamilton iz Mercedesa, a treće mjesto osvojio je Valtteri Bottas na drugom Mercedesu.
Prvi trening
Vremena prvih pet vozača na prvom treningu.
Drugi trening
Vremena prvih pet vozača na drugom treningu.
Treći trening
Vremena prvih pet vozača na trećem treningu.
AZP S-60
Razvoj
U kasnim 1940tim Rusi su razvijali novi top 57 mm koji će zamijeniti stariji 37 mm iz Drugog svjetskog rata. Novi top je bio zasnovan na njemačkom 5 cm Flak 41. Prototip je prošao ispitivanja na terenu 1946. godine, te je uveden u operativnu upotrebu 1950. godine. Kasnije je napravljena samohodna verzija ZSU-57/2 na osnovu tijela T-55 tenka. Starije verzije koriste njemačke Lambda računare, dok su novije verzije u sistemu s Grom-2 radarom. Kasnije novije verzije koriste RPK-1 Vaza računare, čitav sistem je u sklopu s kamionom Ural-375D. SSSR AZP S-60 uvodi u operativnu upotrebu 1950. u jedinice kopnene vojske i protivzračne odbrane. Kasnije pojavom hibridnih sistema koji su kombinacije topova i raketa AZP S-60 je izgubio na značaju, ali još koristi u velikom broju zemalja diljem svijeta.
Korisnici
thumb|400px|Bivši i sadašnji korisnici označeni u crvenoj boji. Za vrijeme Hladnog rata AZP S-60 je prodan u 37 zemalja, proizvodio se pod licencom u Poljskoj, Mađarskoj i Kini.
Batinjani (Đulovac)
Batinjani su naseljeno mjesto u sastavu općine Đulovac, Bjelovarsko-bilogorska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare općine Daruvar.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Batinjani su imali 247 stanovnika.
Napomena: ''Iskazivano pod imenom Batinjani 1857. i 1869., Batinjani Daruvarski od 1880. do 1900. i Batinjani Podborski od 1910. do 1971. U 1869. sadrži podatke za naselja Šuplja Lipa (općina Končanica) i Vukovije.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Batinjani je imalo 547 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Spisak graničnih prijelaza Bosne i Hercegovine
mini|Granični prijelaz kod [[Neuma]] Bosna i Hercegovina graniči s tri države: Hrvatskom (932 km), Srbijom (357 km) i Crnom Gorom (249 km). Granica s Hrvatskom od 1. jula 2013. jest granica Evropske unije, a predviđeno je da se saobraćaj na njoj odvija po Šengenskom sporazumu.
Kategorije graničnih prijelaza
Zakonska osnova kategoriziranja graničnih prijelaza (GP) Bosne i Hercegovine sa susjednim državama jest Odluka Vijeća ministara o graničnim prijelazima od 3. maja 2012. Ova odluka definira četiri kategorije graničnih prijelaza:
Granični prijelazi prve tri kategorije vremenski su neograničeno prohodni.
Alaškert FK
Alaškert Fudbalski klub, poznat i kao Alaškert je profesionalni nogometni klub iz Erevana, Armenija. Takmiči se u Premijer ligi Armenije.
Historija
Alaškert je osnovan 1990. godine u gradu Martuni. Bio je jedan od osnivača samostalne nogometne armenske lige. Prvu sezonu je završio na 24. mjestu, te tako ispao u niži rang. 1999. godine se nije takmičio, da bi godinu dana kasnije bio raspušten.
2011. godine rad kluba je obnovljen od strane Bagrata Navoyana. U sezoni 2012/13. osvaja drugi rang armenskog nogometa, te tako ostvaruje plasman u Premijer ligu. Debitanski nastup u evropskim takmičenjima ostvaruje u sezoni 2015/16. kada je u okviru Evropske lige igrao protiv škotskog St. Johnstona. Iste sezone osvaja Premijer ligu Armenije. Tradicionalne boje kluba su žuta i bijela. Od 2011. godine domaće utakmice igra na stadionu Alaškert.
Svjetsko prvenstvo u biatlonu 1989 – 7,5 km
Utrka u sprintu na 7,5 km na Svjetskom prvenstvu u biatlonu 1989. za žene održala se 11. februara 1989. u austrijskom gradu Feistritzu.
Rezultati
Nastupile su 44 biatlonke iz 15 država.
HD 20781
HD 20781 je zvijezda u sazviježđu Hemijska peć. Ima prividan sjaj oko 8.4.Udaljena je 117 sg. Ubraja se u dvostruke zvijezde. Njen pratilac je HD 20782. Ovo je prva dvostruka zvijezda gdje su obe zvijezde s vansolarnim planetama. HD 20781 ima dvije planete, HD 20781 b i HD 20781 c, otkrivene 2011.
Ključar
Ključar je naseljeno mjesto u sastavu općine Vojnić, Karlovačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Vojnić.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Ključar je imao 86 stanovnika.
Gradići
Gradići su naseljeno mjesto u sastavu grada Velike Gorice, Zagrebačka županija, Republika Hrvatska.
ZSU-57-2
Samohodni protivavionski top ZSU-57, je porijeklom iz bivšeg SSSR-a, namjenjen je za praćenje i zaštitu oklopno-mehanizovanih kolona od napada iz vazduha. Ovo vozilo je nastalo kombinacijom šasije tenka T-54 i kutijastog nadgrađa u kome su ugrađena 2 topa S-68 kalibra 57 mm.
Gudci
Gudci su naseljeno mjesto u sastavu grada Velike Gorice, Zagrebačka županija, Republika Hrvatska.
Gradići
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Gradići su imali 1.860 stanovnika.
Gudci
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare zagrebačke prigradske općine Velika Gorica.
HD 20782
HD 20782 je zvijezda u sazviježđu Hemijska peć. Ima prividan sjaj oko 7.38.Udaljena je 117 sg. Ubraja se u dvostruke zvijezde.Njen pratilac je HD 20781. Ovo je prva dvostruka zvijezda gdje su obe zvijezde s vansolarnim planetama. HD 20782 ima jednu planetu, otkrivenu 2006.
Gudci
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Gudci su imali 374 stanovnika.
Napomena: ''Od 1910. do 1948. iskazivano pod imenom Guci.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Gudci je imalo 185 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Gradići
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Gradići je imalo 1.518 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Merdžanići
Merdžanići je naseljeno mjesto u sastavu općine Fojnica, Bosna i Hercegovina.
ZSU-57-2
Opis
Šasija samohotke je bila olakšana verzija šasije tenka T-54, sa tanjim oklopom i velikom kupolom sa otvorenim gornjim dijelom. S time je dobijen veći odnos snaga/težina od T-54 tenka, što je omogućilo vozilu veću brzinu i pokretljivost po zemljištu. Praktična brzina gađanja je oko 70 granata u minuti, a prazne čahure su izbacivane u čeličnu mrežu na zadnjem dijelu kupole preko pokretne trake.
Vozilo je izvezeno u zemlje Varšavskog pakta, Afrike i Bliskog istoka. Učestvovalo je u mnogim ratnim operacijama.
Vozilo ima ukupno 300 granata za topove. Najveći horizontalni domet je 12 km, vertikalni 8,8 km. Efikasni vertikalni domet je 4,5 km, a za ciljeve na zemlji efikasni horizontalni domet je 4 km. Protivoklopna granata je u stanju da probije 110 mm oklopa na daljini od 500 m pod uglom od 90 stepeni.
Korisnici
thumb|Zsu-57-2 u Vojnom muzeju u Vukovaru.
Vrhovlje pri Kožbani
Vrhovlje pri Kožbani su naseljeno mjesto u sastavu općine Brda, regija Goriška, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu stare općine Nova Gorica.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Vrhovlje pri Kožbani su imale 18 stanovnika.
Napomena: ''Do 1953. iskazivano pod imenom Vrhovlje.''
Mujakovići
Mujakovići je naseljeno mjesto u sastavu općine Fojnica, Bosna i Hercegovina.
Magistralni put M4.2
Magistralna cesta M4.2 je magistralna cesta u Bosni i Hercegovini koji povezuje granični prelaz Velika Kladuša sa Hrvatskom i Srbljane. Cesta je duga 48km i u Maljevcu se nadovezuje na hrvatsku Državnu cestu D216.
Oznaka
Broj 4.2 magistralne ceste je broj iz nomenklature cesta Jugoslavije iz 1987. godine. Od 15. novembra 2014. godine, odlukom Vlade Federacije Bosne i Hercegovine, ova magistralna ceste će se preimenovati u magistralnu cestu M101.
Rick Perry
James Richard Perry (rođen 4. marta 1950) jest američki političar, poznat kao 47. po redu guverner Teksasa. Član je Republikanske stranke. Prije nego što je postao guverner, postavljen je 1998. na mjesto zamjenika guvernera Teksasa, a guverner postaje u decembru 2000. kada tadašnji guverner Teksasa George W. Bush podnosi ostavku pošto je izabran za predsjednika SAD-a. Perry je nakon toga učestvovao na guvenerskim izborima 2002, te nakon izborne pobjede počinje svoj puni mandat na mjestu guvernera. Isti rezultat je ponovio još dva puta, na izborima 2006. i 2010. također je pobijedio i tako postao četvrti teksaški guverner (nakon Allana Shiversa, Pricea Daniela i Johna Connallyja) koji je služio tri mandata na mjestu guvernera. Perry je do kraja svog mandata u januaru 2015. bio drugi guverner u SAD-u (nakon Terryja Branstada iz Iowe) po dužini trajanja guvernerskog mandata. Perry je također vršio dužnost predsjednika Udruženja republikanskih guvernera 2008. te ponovno 2011. On je bio i guverner s najdužim guvernerskim stažom u historiji Teksasa. Kao rezultat toga, on je bio i jedini guverner u modernoj historiji Teksasa koji je imenovao barem jednu osobu na svaku državnu funkciju, komisiju ili odbor (kao i na neke funkcije koje guverner obično ne imenuje ali može imenovati u slučajevima prijevremenog završetka mandata, kao što je šest od osam članova Vrhovnog suda Teksasa).
Perry je pobijedio na primarnim republikanskim izborima u Teksasu 2010, kada je pobijedio senatoricu Kay Bailey Hutchison i bivšu predsjednicu Republikanske stranke okruga Wharton Debru Medinu. Na guvernerskim izborima u Teksasu 2010, Perry je osvojio treći mandat nakon što je pobijedio bivšeg gradonačelnika Houstona Billa Whitea i Kathie Glass. Dana 13. augusta 2011. Perry je objavio da će se kandidirati za republikanskog kandidata na predsjedničkim izborima 2012, ali je u januaru 2012. prekinuo kampanju te podržao republikanskog kandidata Mitta Romneyja. U julu 2013. izjavio je da neće učestvovati na guvernerskim izborima 2014. te da namjerava otići u penziju. Neimenovani izvor blizak Perryju objavio je u National Reviewu da bi se Perry mogao kandidirati za predsjedničke izbore 2016.
Vrtoče (Miren–Kostanjevica)
Vrtoče su naseljeno mjesto u sastavu općine Miren–Kostanjevica, regija Goriška, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu stare općine Nova Gorica.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Vrtoče su imale 57 stanovnika.
Brekovica
Brekovica je naseljeno mjesto u gradu Bihaću, Bosna i Hercegovina. Mjesna zajednica Brekovica obuhvata naselja: Brekovica, Bajrići i Kostela.
Bugar (Bihać)
Bugar je naseljeno mjesto u gradu Bihaću, Bosna i Hercegovina.
Geografski položaj
Bugar je najzapadnije naselje u Bosni i Hercegovini. Korodinate najzapadnije tačke Bosne i Hercegovine su: 44.825°N, 15.73333°W.
Nadbare
Nadbare je naseljeno mjesto u sastavu općine Fojnica, Bosna i Hercegovina.
Knežević Kosa
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Vojnić.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Knežević Kosa je imala 119 stanovnika.
Napomena: ''Do 1971. iskazivano pod imenom Knežević–Kosa.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Knežević Kosa je imalo 172 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Batinjska Rijeka
Batinjska Rijeka je naseljeno mjesto u sastavu općine Đulovac, Bjelovarsko-bilogorska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Daruvar.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Batinjska Rijeka je imala 30 stanovnika.
Kuća (čvor)
Hrvatska:
Srbija:
Obojak
Obojak je naseljeno mjesto u sastavu općine Fojnica, Bosna i Hercegovina.
Biatlon na Zimskim olimpijskim igrama 1984 – 10 km
Takmičenje u biatlonu u sprintu na 10 km na ZOI 1984. u Sarajevu održano je 14. februara na Igmanu - Veliko Polje.
Rezultati
mini|desno|[[Eirik Kvalfoss, norveški biatlonac pobjednik trke u sprintu na ZOI 1984.]]
Napomene
<references group="lower-alpha"/>
Gustelnica
Gustelnica je naseljeno mjesto u sastavu grada Velike Gorice, Zagrebačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare zagrebačke prigradske općine Velika Gorica.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Gustelnica je imala 118 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Gustelnica je imalo 147 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Borova Kosa
Borova Kosa je naseljeno mjesto u sastavu općine Đulovac, Bjelovarsko-bilogorska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Daruvar.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Borova Kosa je imala 91 stanovnika.
Napomena: Iskazuje se kao naselje od 1910.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Borova Kosa je imalo 129 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Kuberton
Kuberton (ital. Cuberton) je naseljeno mjesto u sastavu općine Grožnjan, Istarska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Buje.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Kuberton je imao 18 stanovnika.
Napomena: ''U 1857., 1869. i 1921. sadrži podatke za naselje Vrnjak. Od 1857. do 1880. i u 1921. i 1931. dio podataka sadržan je u naselju Šterna.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Kuberton je imalo 74 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Kičmeni pršljen
Kičmeni pršljen ili kratko pršljen − u kičmenjaka − je dio kičmenog stuba, nepravilna kost sa kompleksnom strukturom sastavljen od koštanog tkiva i hijaline hrskavice, čije proporcije variraju u skladu sa segmentom kičme i vrstom kičmenjaka.
Tokom fetusnog života i u djetinjstvu, kod ljudi postoje 33 pršljena (7 vratnih + 12 grudnih + 5 slabinskih + 5 krstačnih + 4 trtična), a tokom odrasle dobi ima samo 24, jer kosti krstačne kosti srastaju i postaju trtica.
Osnovna konfiguracija pršljena varira; veliki dio je tijelo, a centralni dio je tzv. centrum. Gornja i donja površina tijela pršljena omogućavaju povezanosti za međupršljenske diskove. U zadnjem dijelu pršljena formira se kičmeni luk, od jedanaest dijelova, koji se sastoji od po dvije drške, dvije ploče (lamine) i sedam nastavak (procesusa). Ploče daju mogućnost poezivanja za ligamente kičmenog stuba. Postoje i pršljenski urezi u obliku pedikle, koji čine međupršljenski otvor kada pršljenovi zglobljavaju. Ovi otvori su mjesta ulaza i izlaza za živce kičmene moždine. Tijelo pršljena i njegov luk čine kičmeni otvor, veći centralni otvor koji se prilagođava kičmenom kanalu, koji zatvara i štiti kičmenu moždinu.
Pršljenovi se međusobno zglobljavaju, dajući kičmenom stubu savitljivost i snagu, a oblik leđa i prednji aspekti određuju opseg pokreta. Strukturno, pršljenovi su u suštini međusobno slični kod većine kičmenjaka, sa najvećom razlikom između vodenih životinja i drugih kičmenjaka. Kao takvi, kičmenjaci su dobili i ime od kičmenog stuba koji se sastoji od niza pršljenova.
Struktura
thumb|300px|Bočni izgled kičmenog pršljena 400px|thumb|Anatomija kičmenog pršljena
Svaki pršljen je nepravilna kost. Veličina varira u zavisnosti od položaja u kičmenom stubu, opterćenju, držanju i patološkim stanjima. Duž kičme moguće su promjene za prilagodbu pršljenova u različitim pozicijama koje se odnose na fizički stres i mobilnost.
Svaki pršljen ima tijelo, koje se sastoji od velikog prednjeg, srednjeg diijela (zvanog centrum) i zadnjeg pršljenskog luka, koji se naziva neuronski luk. Tijelo se sastoji od spužvastog koštanog tkiva, čija mikro-anatomija je posebno proučavana u kosti peteljke. Ova spongiozna kost je pokrivena tankim slojem koštane kore (ili kompaktne kosti), od čvrstog i gustog tipa koštanog tkiva.Pršljenski luk i nastavci (procesusi) imaju deblje obloge od korteksne kosti. Gornji i donji površine tijela pršljena su spljošteni i grubi kako bi omogućili vezanje za međupršljenski disk. Ove površine su kičmene ploče koje su u direktnom kontaktu sa međupršljenskim diskom i formiraju zajedničku vezu. Priključne ploče se formiraju iz zadebljalog sloja spužvaste kosti i pršljenskog tijela, tako da gornji sloj bude gušći. Te ploče funkcioniraju tako da sadrže susjedne diskove, za ravnomjerno širenje opterećenja i da obezbijede vez za kolagenska vlakna diska. One također djeluju kao polu-propusni interfejs za razmjenu vode i rastvorenih materija.
Kičmeni luk formira nastavke i ploče (lamine). Dva nastavka polaze na strane kičmenog tijela da se priključe tijelu u luk. To su su kratki debeli nastavci (procesusi) koji se protežu, jedan sa svake strane, pozadi, od raskrsnice u zadnje-bočnoj površina centruma, na gornjoj površini. Iz svake peteljke ide široka ploču, a liske, sa projekcijom unazad, a u sredini se prspajaju i završavaju u pršljenskom luku. Tako i čine zadnju granicu pršljenskog otvora, koji upotpunjuje njegov trougao. Gornje površine lamine su grubi da bi omogućili vezanje za ligamente. Ovi ligamenti povezuju ploče susjednih pršljenova duž kičme sa razine drugog vratnog pršljena. Iznad i ispod drškr su plitke depresije koje se zovu pršljenski zarezi (viši i niži). Kada se pršljen zglobljava, zarezi se usklađuju s onima na susjednim pršljenovima i s njima čine otvore mrđupršljrnskog otvora. Otvori (foramina) dopuštaju ulaz i izlaz kičmenih nerava od svakog pršljena, zajedno sa pripadajućim krvnim sudovima. Zglobljavanje pršljenova pruža snažan oslonac za tijelo. Na pršljenu ima sedam nastavaka; trnoliki nastavak, dva poprečna i četiri zglobna. Veliki dio pršljena se unazad proširuje u trnasti nastavak koji se projicira u sredini. Kod ljudi je usmjeren unazad i prema dolje od raskrsnice u lamini, ali u životinja bez uspravnog položaja su usmjereni prema gore. Trnoliki nastavak služi za pričvršćivanje mišića i ligamenata. Dva poprečno procesusa' su jedan na svakoj strani pršljenskog tijela, na mjestu gdje se lamina pridružuje peteljci, između gornjeg i donjeg zglobnog nastavka. Oni također služe za pričvršćivanje mišića i ligamenata, posebno međusobnih poprečnih ligamenata. Na svakom od poprečnih nastavaka grudnih pršljenova je mjesto za zglobljavanje sa glabom rebra. Na svakoj strani pršljena, nalaze se gornje u donje i zglobne uklopnice, koje služe da se ograniči mogući opseg pokreta. Ovaj dio je spojen sa tankim dijelom pršljenskog luka, a zove se međuzglobna površina (pars interarticularis).
Tokom fetusnog života i u djetinjsvu, kod ljudi postoje 33 pršljena:
Osim prvog i drugog vratnog pršljena, ostali su pokretni pršljenova sa tri gore pomenute regije, postoje određene zajedničke karakteristike koje se najbolje prepoznaju posmatranjem pršljena u sredini regije grudnog koša. Ostatak pršljenova pokazuje sličnu strukturu: tijelo, dvije pršljenske ploče, dvije drške (pedikle), trnoliki nastavak, dva poprečna nastavka, dva poprečna nastavna i četiri zglobna nastavka (procesusa).
Vratni pršljenovi
240px|thumb|right|Tipski vratni pršljen Vratni pršljenovi su uglavnom mali i delikatni. Njihova bodlje su male i dvovrhe (C7 je prvi pršljen čiji trnoliki nastavak može se osjetiti). Oni se mogu razlikovati po tome što imaju rupu u podnožju poprečnog nastavka procesa (za pršljenske arterije). Pod brojevima od vrha do dna, C1 do C7 su pršljenovi koji dozvoljava rotaciju vrata. Naime, atlas (C1) omogućava pokretanje lobanjw gore i dolje, a osa (C2) je odgovorna za pokretanje gornjeg dijela vrata s lijeva na desno, a zatim slijedi pršljen (C3), koji je standardni pršljen i kod svih kičmenjaka je gotovo identičan. C6 pršljen ima izbočinu. C7 pršljen je poznat kao "istaknuti pršljen". Također ima vrlo širok kičmeni kanal, jer se poklapa sa početkom kičmene moždine. Međupršljenski diskovi vratne regije mogu se izobličiti u ono što se naziva vratna (cervikalna) lordoza (konkavna zakrivljenost leđne regije kičmenog stuba).