cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Harry Potter i Odaja tajni
Radnja
Sjećanje na Voldemorta (Toma Riddlea) sve više jača dok krade životnu energiju od Ginny. Pokušava ubiti Harryja nahuškavanjem baziliska na njega, ali Dumbledore šalje Fawkesa, svog feniksa, da odnese Harryju Razredbeni klobuk u iz kojeg Harry izvlači mač Godrica Gryffindora. Fawkes osljepljuje baziliska i Harry ga ubija mačem. Riddleov dnevnik je uništen i Ginny se vraća u život. Skamenjeni učenici se također osvješćuju uz pomoć mandragora profesorice Sprout. Dnevnik je bio u posjedu Luciusa Malfoya, koji ga je uspio krišom podvaliti Ginny, ali za to nije bilo dokaza.
Harry ponovo susreće Dobbya, koji mu otkriva da radi za porodicu Malfoy i da zna za njihovu podvalu. Harry se sažali nad Dobbyem i sjeti se kako bi mu mogao pomoći - ostatke dnevnika zamata u jednu od svoji čarapa i daje ih Luciusu koji odmota dnevnik i čarapu baci na Dobbya. Ta je čarapa zbog Luciusove nesmotrenosti postala dar odjeće koji je oslobodio Dobbya. Dobby ostaje zahvalan Harryju i čak ga štiti od Luciusovog ispada bijesa.
Harry je zabrinut zato što ne zna je li trebao biti Slytherin, ali Dumbledore ga razuvjerava govoreći mu da ljude određuju njihovi izbori i da ne bi mogao izvući Gryffindorov mač da nije pravi pripadnik doma Gryffindora.
U međuvremenu su Harry i Ron razotkrili i prijevaru Gilderoya Lockharta koji je brisao pamćenje drugim ljudima i prisvajao njihova djela. Lockhart je završio u bolnici svetog Munga nakon što je na Harryju i Ronu pokušao izvesti čaroliju brisanja pamćenja pomoću Ronovog slomljenog štapića.
Također, saznaje se da je Hagrid bio isključen iz škole, kao i razlog zbog toga. Naime, bio je osumnjičen da je otvorio Odaju tajni i da je oslobodio baziliska iz nje. U ovoj knjizi, 1993. godine, kada je Odaja tajni ponovo otvorena i kada su napadi dostigli vrhunac, Hagrid biva uhapšen i poslan u Azkaban. Na kraju, kada se istina otkrila, Hagrid je pušten i sprana je ljaga s njegovog imena.
Ankaranski poluotok
Prekrasna priroda i obala u ukupnoj dužini 6 km (oko 15 % ukupne dužine slovenačke obale) oživljava uglavnom ljeti, kada ga posjećuju hiljade turista iz Slovenije i susjednih zemalja. Najpoznatija kupališta su Camp Adria sa razvijenom infrastrukturom (restoran, barovi, tobogan, otvoreni/zatvoreni olimpijski bazen, saune, fitnes, solarij, kajak kanu klub...) i Debeli rtič. Potonji uključuje divlju pješčanu plažu, omladinsko lječilište i uređenu plažu s kampom, vikendicama i restoranom.
Medalja časti
Medalja časti najviše je i najprestižnije vojno priznanje koje dodjeljuju Sjedinjene Američke Države. Često se naziva i Kongresnom Medaljom časti jer predsjednik države uručuje nagradu "u ime Kongresa". Ipak, zvanično joj je ime samo Medalja časti, a tako se većinom naziva i u Kodeksu Sjedinjenih Američkih Država. Dodjeljuje se pojedincima koji su se istakli činom ili činovima hrabrosti u vojnoj službi. Američke nagrade nemaju postnominalne oznake, ali, iako nema zvanične skraćenice, u upotrebi su najčešće "MOH" i "MH".
Predsjednik obično uručuje medalje na formalnoj ceremoniji zamišljenoj da predstavlja zahvalnost američkog naroda, a posthumne medalje uručuju se najbližoj rodbini dobitnika. Prema Historijskom društvu Medalje časti SAD-a, od ustanovljavanja odlikovanja dodijeljene su 3.524 Medalje časti za 3.505 osoba, od čega više od 40% za akcije tokom Američkog građanskog rata.
Godine 1990. Kongres je proglasio 25. mart "Nacionalnim danom Medalje časti". Od 1948. godine, prema američkom zakonu, Medalja časti i sva odlikovanja za službu koja pripadnici oružanih snaga dobiju od bilo kojeg roda vojske pod posebnom su zaštitom od bilo kakvog neovlaštenog ukrašavanja, prodaje ili izrade, što uključuje bilo koju povezanu traku ili značku.
Brezik
Bosna i Hercegovina:
Hrvatska:
Yahoo!
thumb|300px|Zgrada Yahoo-a '''Yahoo! Inc.''' je američko javno društvo sa sjedištem u Sunnyvaleu, Kalifornija, SAD koje nudi usluge na Internetu kao mediju širom svijeta.
Historija
U januaru 1994., Jerry Yang i David Filo bili su studenti na Stanfordskom univerzitetu, s web stranicama imena "Jerry and David's Guide to the World Wide Web", tj. web imenikom, koji je u aprilu te godine preimenovan u "Yahoo!", što su službeno objasnili kao skraćenicu za:"Yet Another Hierarchical Officious Oracle".
Uskoro njihov web imenik postaje velika firma. U isto vrijeme (1995.) koriste usluge tražilice AltaVista (prva velika tražilica), da bi je 8 godina kasnije, 2003. godine kupili (u međuvremenu je primat među tražilicama preuzeo konkurent Google).
Danas
Danas je Yahoo! jedan od većih svjetskih web portala s pripadajućim uslugama, pružanjem usluge besplatnog e-poštanskog sandučića (webmail), mailing liste, postoji također Yahoo! Messenger (IM klijent) itd.
Ekrem Čaušević
Ekrem Čaušević (Brekovica kod Bihaća, 27. februar 1952. - ) je bosanskohercegovački lingvist i profesor književnosti.
Biografija
Studij orijentalnih jezika (turskog, arapskog i perzijskog) i književnosti završio na Filozofskom fakultetu u Sarajevu (1974. godine). Na istom fakultetu predavao je do aprila 1992. godine. Danas predaje na Filozofskom fakultetu Univerziteta u Zagrebu, na kojem je 1994. osnovao Katedru za turkologiju (sada Odsjek za hungarologiju i turkologiju). Šef je te katedre od njenog osnivanja i redovni profesor za predmete Savremeni turski jezik, Osmanlijski jezik i Uvod u turkologiju. Usavršavao se u Istanbulu, Ankari, Beču, Budimpešti, Sofiji i Goettingenu. U akademskoj 1992/1993. i 2000/2001. godini, kao stipendist njemačke zadužbine A. von Humboldt, bio je gostujući profesor i naučnik na Univerzitetu u Goettingenu. Od 1995. godine gostujući je profesor i na sarajevskom Filozofskom fakultetu. Kao voditelj ili istraživač učestvovao je u radu na nekoliko domaćih i stranih projekata. Autor je više od 120 naučnih i stručnih radova u domaćim i stranim časopisima, "Gramatike savremenoga turskog jezika" (Zagreb, 1996.), univerzitetskog udžbenika "Turkološka čitanka" (2002.), priređivač i prevodilac s osmanlijskog (Autobiografija Osman-age Temišvarskog) i savremenog turskog jezika ("Pogled s Bosfora"; romani "Zovem se crvena" /u saradnji s M. Andrić/ i "Istanbul" turskog nobelovca Orhana Pamuka). Dobitnik je prevodilačke nagrade "Kiklop" (2006.) za prijevod s turskog jezika Pamukovog romana "Istanbul". Član je redakcija stručnih i naučnih časopisa, dopisni član Türk Dil Kurumu (Turske jezičke akademije) u Ankari, dobitnik odlikovanja Republike Turske za posebne zasluge u unaprijeđenju nauke te dobitnik Nagrade turkofologa svijeta za zasluge u turkologiji (2012.), dobitnik Godišnje nagrade Filozofskoga fakulteta Sveučilišta u Zagrebu za životno djelo i iznimna postignuća na području znanstvenoga i nastavnoga rada, te doprinos ugledu struke.
Ugovori o radu srednjovjekovne Bosne
Zaleđe istočne jadranske obale bilo je izvorište radne snage za razvijenije primorske centre. Ugovor pokazuje da se Božićko (Božitko) Račić sa područja Bišća obavezao na jednogodišnju službu kod ulcinjskog plemića Marina Zinija Dabija. Kao jemac za Božićka pojavljuje se izvjesni Radeta Ratković.
Bitka kod Prohorovke
Tenkovska bitka kod Prokhorovka se odigrala 12. jula 1943. godine i jedna je od najvećih tenkovskih bitaka u ljudskoj historiji. To je bila jedna od glavnih bitaka operacije Tvrđava (njem.: Unternehmen Zitadelle), njemačke ofanzive da okruži sovjetske snage u Kursku, koja je poznata i pod imenom Bitka kod Kurska.
Karloman, kralj Zapadne Franačke
Karloman (866 – 6. decembar 884) bio je kralj Zapadne Franačke od 879. do 884. Kao najmlađi sin kralja Luja II i njegove prve supruge Ansagarde, vladao je zajedno sa svojim bratom Lujem III.
Vladavina
Karloman poslije smrti svoga oca Luja II nasljeđuje kraljevstvo zajedno s bratom Lujem III. Zajednička uspješna vladavina dva složna brata iznenada se prekida neočekivanom smrću sposobnog Luja III 882. godine.
Francuska je tokom njegove vladavine država pogoršanih ekstrema iz razdoblja njegovog dede Karla II. Vikinzi redovno pustoše državom, a plemići u provincijama se bune protiv centralne vlasti. Nakon šta je Bretanja već dobila djelomičnu nezavisnost, sada je tu na redu Provansa kojom se još pridodaju burgundske bune.
Karloman je bio zaručen za gospu Engelbergu.
U decembru 884. godine Karloman je ubijen u lovu. Naslijedio ga je kao vladar Francuske Karlo III Debeli, car Svetog Rimskog Carstva.
NGC 382
NGC 382 (također poznat kao Arp 331, MCG 5-3-52, PGC 3981 i UGC 688) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 240 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Ribe. Najveći prečnik je 0,70 (49 hiljada sg) a najmanji 0,7 uglovnih minuta (49 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Bindon Blood Stoney 4. novembra 1850. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Bosna (ime)
Bosna u pisanim tragovima spominje se još u 10. vijeku. Najstariji pisani dokument (rodni list) o državi Bosni je povelja bana Kulina Dubrovčanima, sastavljena 29.08.1189. Ban Kulin ovom poveljom garantuje slobodu trgovine u zemlji Bosni kojom vlada.
Bosna je žensko ime koje se prvi put spominje u dokumentu iz 1436. Inače dokument govori o tome kako je Petar Radinović, uz saglasnost svoje majke Bosne, pristao na šestogodišnju službu i izučavanje obućarskog zanata kod obućara Radoja Radeljevića.
U popularnoj kulturi
Djevojka s ovim imenom se spominje i u pjesmi Đorđa Balaševića "Sevdalinka".
NGC 3567-2
NGC 3567-2 (također poznat kao MCG 1-29-12 i PGC 34013) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 287 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Lav. Najveći prečnik je 0,70 (59 hiljada sg) a najmanji 0,6 uglovnih minuta (50 hiljada sg).
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Poštanske marke BH pošte 1995. godine
Izdanja
Prigodna izdanja iz 1995. godine su uglavnom sa religioznim i historijskim motivima iz srednjeg vijeka, kao i serijom o suživotu naroda i religija u Bosni i Hercegovini. Sve marke su tiskane u latiničnom pismu sa nazivom Republika Bosna i Hercegovina
Napomene:
1 Sve marke su u redovnom opticaju (ukoliko nije posebno naznačeno) i to u nominalnoj vrijednosti koja umjesto dinara ima vrijednosti u feninzima.
Izdanje od sedam maraka sa mnotivom zgrade glavne pošte u Sarajevu je prva redovna serija, koja se i do danas koristi u prometu. Promjenom valute u konvertibilnu marku i vrijednosti, marke imaju zapravo nominalnu vrijednost u feninzima, te se primjenjuju kao dopuna na frankiranju poštanskih pošiljki. Tiraž, kao i većini redovnih maraka nije poznat, mada je vrlo vjerovatno, da će podaci o količini, nakon povlačenja ove serije biti poznati. Serija prikazuje zgradu pošte, kao i njena oštećenja tokom rata u Bosni i Hercegovini.
Konfuzno-oneroidno stanje
Konfuzno-oneroidno stanje (subakutni delirijum, amentni sindrom) je oblik kvalitativnog poremećaja svijesti. Karakteriše se smetenošću, zbunjenošću, neprepoznavanjem osoba i predmeta u svojoj okolini. Bolesnik često zaluta, kao da nešto traži, ne shvata situaciju, rasuđivanje je poremećeno, sugestibilan, nesiguran, labilnog afekta, vidi razne scene koje se odvijaju kao u snu (oneiros – san), verbalizira nesistematizirane ideje odnosa prolaznog karaktera, nesigurne orijentacije u vremenu, prostoru i prema drugim osobama. Spoljašnji aspekt bolesnika je upadljiv, sa zbunjenim i zaplašenim izrazom lica. Osjeća se izgubljenim, stalno zapitkuje šta se dešava, gdje se nalazi. Karakteristično je prisustvo straha, koji može biti jako izražen i zavisi od trenutnog afektivnog stanja. Obično nema halicinacija, ponekad se javljaju iluzije. Oštećena je aktivna pažnja kao i njeno održavanje (tenacitet). Također, poremećeno je pamćenje, te je prisutna nepotpuna amnezija i pogrešno sjećanje za događaje u toku konfuzno-oneroidnog stanja. Oštećenja navedenih psihičkih funkcija neminovno dovode do poremećaja mišljenja sa nemogućnošću usmjeravanja i održavanja misaonog toka ka željenom cilju, govor je nepovezan, teme se brzo mijenjaju. Bolesnik može biti pospan ili imati nesanicu sa inverzijom sna, tako da danju spava a noću je budan. U zavisnosti od afekta izmjenjena je psihomotorna aktivnost, od snižene aktivnosti, pa do jake uznemirenosti.
Poštanske marke BH pošte 1995. godine
Izdanja
1 Svih sedam maraka izdanja sa motivom glavne pošte u Sarajevu, izašle su u zajedničkom karnetu. 2 Sve marke su u redovnom opticaju (ukoliko nije posebno naznačeno) i to u nominalnoj vrijednosti koja umjesto dinara ima vrijednosti u feninzima.
Konfuzno-oneroidno stanje
Ovo stanje se pored akutne stresne reakcije javlja kod organskih oštećenja CNS-a (nakon trauma, intoksikacija, infekcija, vaskularnih obljenja, hipoksija sa uvodom u delirijum).
Lokalni izbori u Bosni i Hercegovini 2012 (Stari Grad)
Općinski izbori za izbor Načelnika općine i za 31 člana Općinskog vijeća općine Stari Grad održani su 7. oktobra 2012. godine. Izbori su održani na 47 biračkih mjesta. a pravo glasa imala su 37.556 glasača. Glasati se moglo izlaskom na biračko mjesto, putem mobilnih timova i poštom.
Načelnik općine
Na izborima za Načelnika općine izašlo je ukupno 19.380 glasača (51,60% od ukupnog broja), a od toga je 18.190 (93,85%) glasova bilo važećih, te 1.190 (6,15%) nevažećih. Sa ukupno 8.339 glasa (45,84%) za Načelnika općine izabran je Hadžibajrić Ibrahim, član Saveza za bolju budućnost Bosne i Hercegovine (SBB BIH).
Općinsko vijeće
Na izborima za Općinsko vijeće izašlo je ukupno 19.383 glasača (51,61% od ukupnog broja), a od toga je 17.717 (91,40%) glasova bilo važećih, te 1.666 (8,59%) nevažećih. Birano je ukupno 31 član Vijeća, te su oni izabrani po broju osvojenih glasova po listama, dok je odabir predstavnika iz pojedine partije, vršen po najvećem broju glasova. Najviše glasova dobio je Savez za bolju budućnost Bosne i Hercegovine (SBB BIH) 4.117 (23,24% od ukupnog broja važećih glasova).
Princ od Velsa
mini|200px|desno|Vijenac princa od Velsa
Princ od Velsa jest titula koja se tradicionalna dodjeljuje britanskom prestolonasljedniku. Danas se koristi u Ujedinjenom Kraljevstvu, a prethodno se koristila u Kraljevini Velikoj Britaniji, a prije toga u Kraljevini Engleskoj. Trenutni nosilac je princ William, najstariji sin kralja Charlesa III.
Supruga princa od Velsa jest princeza od Velsa. Trenutna princeza je Catherine.
Historija
Titulu su prvobitno nosili vladari nezavisne Velške države. Tradicija davanja titule prestolonasljedniku počela je 1301, kada je kralj Eduard I, pošto je završio osvajanje Velsa, titulu poraženoga protivnika dao svom sinu, budućem Eduardu II. Prema legendi, Eduard I je obećao Velšanima dati princa od Velsa "koji je rođen u Velsu i koji ne zna ni riječi engleskog". Njegov sin se rodio u Velsu i, kao i sve bebe, nije govorio nijedan jezik.
Od 1301. titula je uglavnom davana monarhovom najstarijem živom sinu, jer je najstariji sin najčešće prijestolonasljednik. Nakon smrti monarhovog prvorođenog sina, titula se davala sljedećem sinu, odnosno novom prijestolonasljedniku, i to samo ako prvorođeni sin nema djece i ako udovica prvorođenog sina nije trudna. Ako prvorođeni sin ima dijete ili je njegova udovica trudna, onda je to dijete, bez obzira na spol, novi prijestolonasljednik. Naprimjer, po smrti princa Artura titula princa od Velsa je data njegovom mlađem bratu Henriku, ali tek kada je ustanovljeno da Arturova udovica, Katarina Aragonska, nije trudna. Nakon smrti princa Fridrika, najstarijeg sina kralja Georgea II, titulu princa od Velsa dobio je Fridrikov najstariji sin, budući George III.
Ko ima pravo na titulu?
Princ od Velsa ne mora biti monarhov sin, već bilo koja osoba koja je prestolonasljednik - odnosno osoba koja drži prvo mjesto u nasljednom nizu i koju sa te pozicije ne može pomaknuti druga osoba. To znači da princ od Velsa može biti sin umrlog monarhovog najstarijeg sina.
Puna titula
Trenutno, puna titula princa od Velsa je: Princ od Velsa, princ od Škotske, vojvoda od Cornwalla, vojvoda od Rothesaya, grof od Chestera, grof od Carricka, baron od Renfrewa, gospodar Ostrva. Titule princa od Škotske, vojvode od Rothesaya, grofa od Chestera i gospodara Ostrva su tradicionalne škotske prijestolonasljedničke titule koje danas, zajedno sa titulom princa od Velsa i pratećim podtitulama, spadaju u tradicionalne britanske prijestolonasljedničke titule.
Benkovački kotar
Benkovački kotar je bio jedan od političkih kotara u austrijskoj carskoj pokrajini Dalmaciji. Obuhvaćao je sudbene kotare: Benkovac, Kistanje i Obrovac. Prostirao se je 1900. godine na 1580,86 km2 i imao 38.481 stanovnika. Naselja sa statusom grada (njem. Stadt) nije bilo, status trga (njem. Markt) imala su naselja Benkovac, Kistanje i Obrovac, a ostatak su činila seoska naselja (njem. Dorf).
Područje Benkovačkog kotara sada je podijeljeno između upravnih jedinica: općina Ervenik, Kistanje i Pirovac (Šibensko-kninska županija), te gradova Benkovca i Obrovca i općina Jasenice, Lišane Ostrovičke, Pakoštane, Polača, Stankovci i Starigrad (Zadarska županija).
Stanovništvo
Godine 1900. u političkom kotaru Benkovcu živjelo je 38.481 stanovnika popisanih kao lokalno civilno stanovništvo i "stranci" (stanovništvo iz drugih dijelova carstva - "nezavičajno" (njem. Staatsfremde) bez stalnog boravka u Dalmaciji, zatečeno na licu u vrijeme popisa, koje je u popisnim kolonama bilo vjerski, ali ne i jezično raspoređeno)), te kao vojničko stanovništvo. Izjašnjavanja u smislu narodnosne pripadnosti nije bilo, a hrvatski i srpski jezik iskazani su kao jedan jezik pod službenim imenom srpskohrvatski jezik. U odnosu na strukturu stanovništva ukupno je popisano 38.480 osoba ili 99,99% iz reda civilnog stanovništva, od toga lokalnog, "zemaljskog" iz Dalmacije 38.397 ili 99,78% od ukupnog civilnog stanovništva, te "nezavičajnog" odn. iz drugih dijelova monarhije 83 osobe ili 0,21% od ukupnog civilnog stanovništva. Iz reda vojničkog stanovništva popisana je jedna osoba, što je predstavljalo 0,002% od ukupnog stanovništa.
Sudbeni kotari
Politički kotar Benkovac sastojao se je iz tri sudbena kotara koji su istodobno bili i općine i obuhvaćao 66 naseljenih mjesta.
Somnambulizam
Somnambulizam (mjesečarstvo) je oblik kvalitativnog poremećaja svijesti. U toku sna dolazi do aktiviranja motorike, dok se svijest i dalje nalazi u stanju sna. Tada dijete (rijetko odrasle osobe) ustaju u snu, hodaju ili obavljaju neke radnje. U ovom stanju dolazi do razdvajanja (disocijacije) motorike od svijesti, tako da je motorička aktivnost budna, a mozak spava, odnosno svijest je u stanju sna. Mjesečarsto se javlja kod epilepsija i kod disocijativnih neuroza, kada ima neko simbolično značenje (način ustajanja, hodanja, obavljanja radnji).
Spomeni Nevesinja u srednjem vijeku
Nevesinje se značajno spominje tokom 14. i 15. vijeka kroz veći broj ugovora različitog sadržaja.
1371
U tužbi iz juna 1371. godine spomenuto je više osoba sa područja Nevesinja. Optuženi su bili Utijeh Rasokačić i njegov sin Nenada iz Nevesinja a među svjedocima pljačke spomenuti su Doberko i Utješen brat Nadihne, svi iz Nevesinja. Pljačka se desila 'in Dobrech' na putu prema Dubrovniku.
"Pribilus frater Pouerseni ... supra Utiechum Rasochaçich et supra Nenadam filium dicti Utiech de Neuesigna dicens quod in Dobrech veniendo Ragusium fuerunt michi furati unum yrcum et unum chastratum. Testes: Dobercho de Neuesigna, Utiesen frater Nadichne de Neuesigna" (27. juni 1371. godine).
1391
Juna 1391. godine Mikoje ratković iz Nevesinja postao je dubrovački građanin.
''„Michoe Ratchovieh de Nevisigna in dicto minori conscilio factus fuit civis Ragusii ad quosque honores et comoda civitatis Ragusii, prout alii cives Ragusii. Qui Michoe iuravit in dieto minori conscilio fidellitatem comuni Ragusii, et substinere quecumque honera civitatis, et parere domino rectori et quibuscumque officialibus civitatis, prout faciunt et tenetur alii cives Ragusii.“ (10. juni 1391. godine).''
1393
"Ego Stana filia Radasin de Neuesigna confiteor quod sponte et de mea certa scientia loco me et meas operas et seruitia nobili et honeste domine Margarite uxori condam nobili domini Aluysii ... usque ad octo annos proxime futuris" (5. novembar 1393. godine).
1395
Nikoje Radikijević iz Nevesinja, uz saglasnost sestre Žorne i ostale rodbine, obavezao se marta 1395. godine na dvanaestogodišnju službu kod Tripe (Tripuna) iz Kotora. Njegova sestra bila mu je jemac.
1408
Vukac Račić iz Nevesinja obavezao se novembra 1408. godine na dvogodišnju službu kod Milatka Kopilovića i Stipka Živkovića. Ka jemac za Vukca Račića spomenut je Vukac Pribisalić.
“Volchez Racich de Neuesigne facit manifestum quod ipse locat se et opperas sua Millatcho Copillouich et Stipcho Ziuchouich sociis usque ad duos annos proxime promictens bene et legaliter eis seruire ... Pro quo Volchec Volchez Pribislaglich ... se constituit plegium" (17. novembar 1408. godine).
1417
Ugovor iz jula 1417. spominje braću Radoja i Radosava Radišića iz Nevesinja. Uz svjedoke i jemstvo brata Radoja, Radosav Radišić se obavezuje na petogodišnju službu kod Boljeslava Milatkovića.
“Magister Vochus sartor et Pascoye Iunchouich testes dixerunt et testificati fuerunt qualiter Radoye Radissich de Neuessigna locauit Radossaum Radissich fratrem suum ... ad standum cum Boglessauo Milatchouich pro quinque annis in mediate sequentibus” (12. jula 1417. godine).
1422
Radosav Radišić iz Nevesinja (možda je u pitanju ista osoba kao ona koja se spominje 1417. godine) obavezao se aprila 1422. godine na petomjesečnu službu i učenje zanata kod suknara Pribislava Brajanovića.
BMW Sauber F1.06
BMW Sauber F1.06 je Formula 1 automobil dizajniran od strane Willy Rampf za BMW Sauber da se natječu u Formula 1 - sezona 2006. To će biti vođen Nick Heidfeld, Jacques Villeneuve i Robert Kubica.
Spomeni Nevesinja u srednjem vijeku
1422
"Radossauus Radisich de Neuesigne locauit se et operas suas Pribisauo Braianouich texario pannorum pro adiscendo artem texendi pannorum usque ad menses quinque proxime futuris et plus et minus, ad voluntatem ipsius Radossaui, promictens eidem bene et fideliter seruire" (15. april 1422. godine).
BMW Sauber F1.06
U F1.06 je bio kandidat za bodove u cijeloj sezoni, i uspjela ostvariti dva podiji: jedan za Heidfelda na Hungaroring,i ostali za Kubica u Monzi.
Tehnički podaci
thumb|200px|left|BMW P86
Potpuni spisak rezultata u Formuli 1
(key) (Utrke u boldu označavaju najbolju startnu poziciju, dok utrke u italicu označavaju najbrži krug utrke)
Spomeni Nevesinja u srednjem vijeku
1427
Jula 1427 Stojsav Radovanić i Radoje Dubravčić iz Nevesinja prodali su u Dubrovniku dvije tovarne životinje dubrovačkom vlastelinu Petru Sorkočeviću za 6 perpera.
"Stoissau Radouagnich et Radoe Dubrauçich ambo de Neuesigne dederunt et vendiderunt publice ad carrum Ragusii salmerios duos ser Petro Bla. de Sorgo presenti et ementi pro precio yperperorum sex" (13. juli 1427. godine).
Delirij
Mišljenje je također, poremećeno i to po formi i po sadržaju. Misaoni tok je usporen ili rijeđe ubrzan, govor je nepovezan (inkoherentno mišljenje), mogu se javiti paranoidne ideje proganjanja. Pamćenje je oštećeno, te se za vrijeme pomućenja svijesti javlja djelimična ili potpuna amnezija. Afektivni poremećaji se ispoljavaju u vidu izrazitog straha, koji se pojačava u večernjim satima i noću sa doživljavanjem vidnih halucinacija zastrašujućeg i pretećeg karaktera: bolesnik vidi strašne nemani, životinje koje se ustremljuju na njega, vidi sitne životinjice koje se uvlače pod kožu, gamižu (taktilne halucinacije), od predmeta i osoba u svojoj okolini "prepoznaje" razna strašna bića koja ga napadaju (iluzije). Bolesnik je u jakom psihomotornom nemiru, preplavljen strahom, i predstavlja opasnost po sebe i okolinu, tako da je hospitalizacija obavezna. Zbog straha plaši se da zaspi, a ako se to desi, budi se zbog strašnih košmarnih snova. Navedene afektivne reakcije dovode do tahikardije, povišenog krvnog pritiska, znojenja, drhtanja, proširenih zjenica, crvenog lica. Kod alkoholnog delirija tjelesna temperatura je visoka sa profuznim znojenjem, pa je od ruskih autora nazvana "bijela groznica". Delirijum obično nastaje postepeno, javlja se kod endogenih i egzogenih intoksikacija, trauma, infekcija, arterioskleroze krvnih sudova centralnog nervnog sistema.
Mica Todorović
Mica Todorović (Sarajevo, 1900 – Sarajevo, 1981) bila je bosanskohercegovačka umjetnica. Bila je jedan od osnivača Udruženja likovnih umjetnika Bosne i Hercegovine, Škole primijenjenih umjetnosti u Sarajevu i prva žena umjetnica u Akademiji nauka i umjetnosti Bosne i Hercegovine. Dobitnica je najvećih nagrada i priznanja u Bosni i Hercegovini i bivšoj Jugoslaviji.
Biografija i umjetničko stvaralaštvo
Njen opus se kreće od ljupkosti preko monumentalno-dekorativne strogosti i ozbiljnosti te stiže do lucidne psihološke i tipološke karakterizacije nekih likova. Crteži koje je (nakon što je preživjela strahote ratnog zarobljeništva u nacističkoj Njemačkoj) napravila 1945. na obali Save kod Beograda, predstavljaju izuzetno potresno viđenje i dokument o ljudskom stradanju. Ljudski likovi potpuno nestaju iz njenih slika; ona se okreće objektima, ne kao konkretnim oblicima u prostoru već više prema emocijama koje su ovi objekti probudili u njoj. Radeći perom, laviranim tušem i akvarelom leševe ljudi u raspadanju, ostvarila je istovremeno autentično djelo, čiji izraz počiva na čisto likovnim vrijednostima. Godine 1962. putuje u Pariz, što predstavlja početak njene veoma važne umjetničke faze, koja je trajala sve do njene smrti. Po povratku iz Pariza ona je sa sobom donijela uljane pastele i album ispunjen skicama iz Pariza. Uljana pastela je bila sve zastupljenija u njenom slikarstvu, koja je u kombinaciji sa uljem postala njena omiljena tehnika. Prva kombinacija ostvarena je sa pastelom na platnu sa malim dodavanjem ulja, ali se kasnije situacija promijenila kada je naglasak u njenom uljanom slikarstvu ostvaren uz pomoć upotrebe pastela. Mica Todorović je bila najbliskije povezana sa razvojem bosanskohercegovačke umjetnosti, a blisko je sarađivala sa udruženjem Collegium Artisticum (1939-1941). Njena zbirka radova je izuzetno velika, a sastoji se od 300 slika i preko 100 crteža.
Historija Turske
Historija Turske obuhvata historiju regije koja je danas poznata kao Turska (izvedeno od srednjovjekovne latinske riječi Turchia; koja je uključivala područja danas poznata kao Anadolija i istočna Trakija) za vrijeme prahistorije, Osmanlijskog carstva do moderne republike Turske.
Anadolija
Najraniji dokazi ljudskog prisustva u Anadoliji su pronađeni na artefaktima iz kamenog doba. O tome svjedoče mnoge civilizacije iz bronzanog doba, kao što su Hetiti, Akadsko carstvo i Asirija koji su se na ovom prostoru bavili isključivo trgovinom. Nakon pada Hetitskog carstva, nove države Frigija i Lidija su postale moćne zahvaljujući trgovini sa grčkim gradovima-državama. Oni su, kao i cijela Anadolija, relativno brzo bili inkorporirani u Ahemenidsko carstvo.
Kako je perzijska moć rasla, svi gradovi u Anadoliji su se razvili i postali bogati. Cijela Anadolija je bila podijeljena na mnoge satrapije kojima su vladali satrapi (guverneri), koji su postavljani od strane perzijskih vladara. Vremenom su se neki satrapi pobunili protiv centralne vlade, ali nisu predstavljali neku ozbiljnu prijetnju. Anadolija je imala ključnu ulogu u odbrani Ahemenidskog carstva. Zbog toga je Darije I u 5. stoljeću p.n.e. izgradio Kraljevski put, koji je povezivao glavni grad Susu sa anadolijskim gradom Sardom. U ranom 5. stoljeću p.n.e., neki jonski gradovi su se pobunili protiv perzijske vladavine, što je kulminiralo Jonskim ustankom. Ova pobuna je, nakon što je lahko potisnuta, dovela do Grčko-perzijskih ratova, koji su postali jedan od najvažnijih ratova u historiji Evrope.
Aleksandar Veliki je pobjedom nad perzijskim kraljem Darijem III preoteo od Ahemenidskog carstva kontrolu nad cijelom Anadolijom. Nakon Aleksandrove smrti, Makedonsko carstvo je podijeljeno između njegovih pouzdanih generala, pa je Anadolija bila u sastavu Pergama, Ponta i Egipta. Nakon ratova dijadoha, Anadoliju je zauzelo Seleučko carstvo. Seleučko carstvo, najveća teritorija Aleksandra Velikog, se uključilo u katastrofalni rat sa Rimskom republikom koja je kulminirala bitkama kod Termopila i Magnezije. Sporazumom u Apameji 188. godine p.n.e. Seleučko carstvo se moralo povući iz Anadolije koju su podijelili rimski saveznici Pergam i Rodos. Ulaskom u sastav Rimske republike, Anadolija je ojačala Rimsku moć. U ranom 4. stoljeću, Konstantin I je osnovao novi administrativni centar Konstantinopolj. Krajem 4. stoljeća Rimsko carstvo je podijeljeno na dva dijela, čime je Anadolija došla u sastav Istočnog rimskog carstva kojeg su historičari nazvali Bizantija.
Luj III, kralj Zapadne Franačke
Luj III (863 – 5. august 882) bio je kralj Zapadne Franačke (Francuske) od 879. do svoje smrti. Bio je najstariji sin Luja II i njegove prve supruge Ansgarde. Naslijedio je svog oca i vladao zajedno sa svojim mlađim bratom Karlomanom, koji je postao jedini vladar nakon Lujeve smrti. Lujeva kratka vladavina je bila obilježena vojnim uspjesima.
Poslije smrti svog oca Luja II 14. aprila 879. godine Luj III i njegov mlađi brat Karloman su donijeli odluku o udruženoj vladavini cijelim Zapadno Franačkim kraljevstvom koje su podijelili na dva dijela. Luj III je tim načinom dobio Francusku i Neustriju.
Njegova kratka vladavina počinje gotovo nepremostivim političkim problemima. Tadašnje praktično ratno stanje s Istočnim Franačkim kraljevstvom (Njemačkom) se rješava poklanjanjem dvije istočne provincije 880. godine. Na sjeveru država se nalazi pod pljačkaškim napadima Vikinga koje Luj III pobjeđuje u bitci kod Saucorta. Na veličinu te pobjede ništa bolje ne ukazuje od njenog ostanka u tamošnjem dugotrajnom narodnom sjećanju.
Koristeći te državne neprilike Boso, vojvoda od Provanse, proglašava svoju nezavisnost što označava 879. godine njegov početak rata protiv franačkih vladara. Prvi pokušaj gušenja ove pobune završava neuspješno 881. godine.
Sljedeću godinu popularni Luj III umire u svojoj devetnaestoj godini života.
Shwachman-Diamondov sindrom
Shwachman-Diamondov sindrom (SDS), ili Shwachman-Bodian-Diamondov sindrom, je rijedak kongenitalni poremećaj okarakteriziran insuficijencijom egzokrine gušterače, disfunkcijom koštane srži, skeletnim abnormalnostimai i niskim rastom. Nakon cistaste fibroze (CF), to je drugi najčešći uzrok egzokrine insuficijencije pankreasa kod djece.
Znakovi i simptomi
Sindrom pokazuje širok spektar abnormalnosti i simptoma. Glavne karakteristike sindroma su egzokrina disfunkcija pankreasa, krvne abnormalnosti i usporavanje rasta. Samo prva dva od njih su uključena u kliničke dijagnostičke kriterije. Hematološke abnormalnosti: neutropenija može biti intermitentna ili uporna i najčešći je hematološki nalaz. Nizak broj neutrofila dovodi pacijente u rizik od razvoja teških rekurentnih infekcija] koje mogu biti opasne po život. Anemija (nizak broj crvenih krvnih zrnaca) i trombocitopenija (nizak broj trombocita) takođe se mogu javiti. Koštana srž je tipski hipoćelijska, sa zastojem sazrijevanja u mijeloidnim linijama koje stvaraju neutrofile, makrofage, trombocite i crvena krvna zrnca. Pacijenti također mogu razviti progresivno zatajenje srži ili se transformirati u akutnu mijelogenu leukemiju.
Mehanizmi
„SBDS“ gen eksprimiran je u svim tkivima i kodira protein od 250 aminokiselinskih ostataka. Veliki broj indirektnih dokaza sugerirao je da SBDS protein može biti uključen u aspekt ćelijskog metabolizma RNK ili funkcije sklapanja ribosoma. Široka pojava gena kod svih arheja i eukariot podržava ulogu ovog proteina u vrlo fundamentalnom i evolucijski konzerviranom citološkom aspektu. Homologni geni u arhejama također imaju tendenciju da budu prisutni u konzerviranom klasteru, obogaćenom za preradu RNK i ribosomskim genima. Specifična funkcija za SBDS u metabolizmu RNK ili sastavljanju ili funkciji ribosoma dodatno je podržana njenom lokalizacijom u nukleolusu, jedarnom poddomenu u kojem se ti procesi dešavaju. U skladu s tim, pokazalo se da je homolog kvasca, SdoI, kritičan za sazrijevanje ribosoma prije 60S, djelovanjem na oslobađanje i recikliranje nukleolusnog šatlskog faktora Tif6. Ovo je potrebno za 60S sazrijevanje i translacijsku aktivaciju ribosoma. Također se pokazalo da homolog Dictyostelium discoideum katalizira uklanjanje eukariotskog inicijacionog faktora 6 (eIF6), koji je potreban za translacijsku aktivaciju ribosoma.
Do sada nije očigledno kako poremećaj osnovnog ćelijskog procesa translacije dovodi do manifestacija specifičnih za tkiva i organe koje se mogu vidjeti u SDS-u. Međutim, neobične i kombinacije tkiva i organa također zahvata Diamond-Blackfanova anemija, X-vezana dyskeratosis congenita i hipoplazija hrskavica-dlaka—tri bolesti koje mogu također biti povezan s defektnom funkcijom ribosoma.
Dijagnoza
U početku, klinička prezentacija SDS-a može izgledati slično cistastoj fibrozi. Međutim, CF se može isključiti normalnim hloridom u testu znojenja, ali će biti smanjena razina fecesne elastaze kao marker funkcije pankreasa. Varijacije, povremena priroda i potencijal za dugoročno poboljšanje nekih kliničkih karakteristika čine ovaj sindrom teškim za dijagnosticiranje. SDS može imati ili malapsorpciju, ili hematološke probleme. Rijetko, može se pojaviti s defektima skeleta, uključujući teške abnormalnosti rebara koje dovode do poteškoća u disanju. Dijagnoza se općenito temelji na dokazima egzokrine disfunkcije pankreasa i neutropenije. Skeletne abnormalnosti i nizak rast su karakteristike koje se mogu koristiti za potporu dijagnoze. Gen odgovoran za bolest je identificiran i genetičko testiranje je sada dostupno.
Eponim
Shwachman-Diamondov sindrom, manje poznat kao Shwachman-Bodian-Diamondov sindrom, nazvan je po Harryju Shwachmanu (1910. – 12. septembar 1986.), američkom ljekaru, Martinu Bodianu (1912. – 12. maja 1994.), britanskom oftalmologu. u New York City, i Louisu Kleinu Diamondu (11. maj 1902 – 14. jun 1999), američkiom pedijataru.
Otto Abetz
Biografija
Rođen je u Schwetzingenu. Pohađao je školu u Karlsruhe gdje je postao nastavnik umjetnosti u školi za djevojčice. Zanimao se za francusku kulturu i umjetnost. Ženi se 1932. francuskinjom Susanne de Bruyker. Iako je politički podržavao ljevičare, bio je pacifist. Nije se pridružio NSDAPu sve do 1937. godine kada se prijavljuje za Njemačku inostranu službu. Prisustvuje Minhenskoj konferenciji 1938. godine. Deportovan je iz Francuske prilikom izbijanja rata, septembra 1939. Učestvuje u napadima njemačke vojske na Varšavu te nakon pada Varšave se vraća u već okupiranu Francusku u junu 1940. Von Ribbentrop ga postavlja u ambasadu u Parizu, gdje ga zadužuje u nagledanju svih objekata vezanih za kulturu i javni život, a naročito onih objekata koji su pripadali Židovima. Abetz preuzima taj zadatak s entuzijazmom, te radi na konfiskovanju svih francuskih umjetnina. Novembra 1940. preuzima dužnost ambasadora Njemačke u okupiranoj Francuskoj, gdje ostaje sve do jula 1944. Iako nikad nije akreditovan kao ambasador u Francuskoj (jer nacistička Njemačka i Francuska nikad nisu sklopile mirovni sporazum do kraja rata), imao je sve ovlasti te funkcije.
Kao ambasador je savjetovao njemačku vojnu administraciju u Parizu te je bio odgovoran za odnose sa Višijevom Francuskom. Abetz je bio jedan od malobrojnih funkcionera kojima se von Ribbentrop divio. Njegov osnovni cilj tokom rata je da osigura potpunu kolaboraciju Francuza. Abetzova funkcija je kasnije postala katalizator za odnose sa francuskom javnošću a prije svega to se odnosi na propagandu.
Postepeno napreduje po vojnom činu, dobivši 9. novembra 1940. godine čin pukovnika. Inicirao je mnogobrojna protjerivanja Židova po Francuskoj.
U septembru 1944. napušta Francusku zajedno s njemačkom vojskom koja se povlačila. Uhvaćen je od strane Saveznika 1945. na Schwarzwaldu. U julu 1949. francuski sud ga je osudio na 20 godina zatvora zbog ratnih zločina, zbog učestvovanja u deportaciji francuskih Židova u logore. Pušten je na slobodu 17. aprila 1954. Umro je 5. maja 1958. u saobraćajnoj nesreći u blizini Dortmunda.
Kozarevina
Kozarevina je naseljeno mjesto u općini Foča, Bosna i Hercegovina.
Fuge
Fuge (bjekstva) u medicini je oblik kvalitativnog poremećaja svijesti. Predstavljaju besciljna,lutanja i bjekstva bolesnika, koja nemaju motiva niti svrhu. Za period fuge postoji potpuna amnezija, odnnosno nesjećanje za događaje u toku fuge, koja može različito dugo da traje. Rijetko kupuje kartu i putuje, i tada je svojim ponašanjem neupadljiv za okolinu. Uspostavljanje normalnog stanja dešava se naglo i čudi se kako je dospio na to mjesto. Fuge se javljaju kod depresije, epilepsije i konverzivnih (histeričnih) neuroza. Histerična fuga je karakteristična po tome što uvijek postoji neki razumljiv razlog takvog ponašanja. To je najčešće podsvijesno izbjegavanje neke odgovornosti, neke situacije ili ličnosti kada fugama sebe "štiti" neprijatnosti ili neprihvatanjem situacija i okolnosti.Fuge treba razlikovati od impulsivne potrebe za kretanjem, kada takva osoba gonjena unutrašnjim impulsima odluta (poriomanija). Pritom je svijest potpuno očuvana i nema amnezije za taj period.
Kokorina (Gacko)
Kokorina je naseljeno mjesto u općini Gacko, Bosna i Hercegovina.
Daniel Ozmo
mini|Bista u Sarajevu Daniel Ozmo (Olovo, 1912 – Jasenovac, 1942) bosanskohercegovački umjetnik. Rođen u siromašnoj jevrejskoj porodici u Olovu, djetinjstvo i mladost proveo je u Sarajevu. Godine 1934. završio je Umjetničku školu u Beogradu u klasi profesora Ljube Ivanovića. U Sarajevu je kratko radio kao profesor u Prvoj gimnaziji. Jedan je od osnivača slikarske grupe "Mladost". Od kada je diplomirao 1934. do hapšenja 1941. i stradanja u Jasenovcu 1942. godine, Daniel Ozmo se bavio skulpturom, crtežom, slikarstvom i grafikom, koja je postala glavna preokupacija u drugoj polovini njegovog kratkog stvaralačkog vijeka, potiskujući i vajarstvo njegovu prvobitnu vokaciju. Radio je uljem i akvarelom, a napravio je mapu linoreza iz bosanskih šuma i crtao logoraše u Jasenovcu. Njegov opus je većim dijelom nestao ili je uništen. Sačuvano je svega par ulja i nekoliko akvarela, po kojima se da zaključiti da je slikao u tragu poetskog realizma. Radio je i skulpturu. Bio je jedan od protagonista angažovane umjetnosti prije rata u Sarajevu. Godine 1941. bio je uhapšen i zatvoren u Jasenovcu gdje je pogubljen pod izgovorom da je "širio uznemiravajuće vijesti".
Umjetničko stvaralaštvo
Zanimanje za život šumskih radnika bilo je u početku jednako kao i za radnike kraj užarenih peći ("U livnici") ali se ta tema postepeno izdvajala i nametala svojom širinom i cjelovitošću pa je Ozmo konačno uobličava kao poseban ciklus i izdaje kao mapu grafika pod nazivom "Iz bosanskih šuma", 1939. godine. Tematika mape je autentična i prvi put se pojavljuje ovako razvijena. Za Ozmu ona predstavlja krunsko djelo u njegovom opusu i kratkom životu. Njenim objavljivanjem Ozmo je kao umjetnik i kao napredni intelektualac uobličio svoju misao i svoj izraz. Njegov "Autoportret" nastao do 1937. godine, predstavlja možda i najbolje grafičko ostvarenje ovog perioda u Bosni i Hercegovini. Na njemu je on pokazao kako je znao da izrazi i oblikuje ljudski lik, njegove individualne vrijednosti, kako je na jedinstven način, u tako jednostavnoj formi, ostvario spoj plastičkih, vajarskih i grafičkih elemenata. Svoj autoportret pretvorio je u uzor grafičko-umjetničkih nastojanja toga vremena, a svoj lik u simbol i slutnju bliskih dana i godina stradanja.
NGC 6519
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
IC 1989
IC 1989 (također poznat kao ESO 200-55 i PGC 13581) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 512 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Sat. Najveći prečnik je 1,10 (164 hiljade sg) a najmanji 0,7 uglovnih minuta (104 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio DeLisle Stewart 14. oktobra 1898. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Hipnotičko stanje
Hipnotičko stanje je oblik kvalitativne poremećaji svijesti. Ovo stanje suženja svijesti postiže se pomoću hipnotizera, osobe koja je vična da drugu osobu (medijum) hipnotiše, tj. dovede u stanje sužene svijesti. Tada je moguće doprijeti do nekih podsvijesnih sadržaja, koji mogu biti uzrok neurotičnih smetnji. Spoznajom tog sadržaja, koji je prijetio prodorom u svijesni dio ličnosti, a do tada bio nepoznat sa nedokučivo mogućim destruktivnim dejstvom na svjesni dio ličnosti, osoba se oslobađa neurotskih simptoma. Pod komandom hipnotizera hipnotisana osoba izvršava neke prostije radnje, ali nikad ono što ne bi učinila u normalnom stanju svijesti. Definišu se različiti stepeni dubine svijesti, dopirući do dubljih instanci podsvijesti čovjeka.
Samo za smijeh
desno|200px Samo za smijeh (francuski: Juste pour rire, engleski: Just for laughs, Just for laughs gags) je TV komedija nastala po uzoru na kanadski „Just for laughs“ festival koji se održava svake godine u Montrealu i Kvebeku. Ideja za ovu skrivenu kameru nastala je u Velikoj Britaniji početkom devedesetih godina. Naziv Just for laughs je postao brand, te se danas snima više emisija na različitim lokacijama u svijetu pod istim okriljem. Pored Britanske verzije koja je oživljena ponovo 2003. godine i do danas ostala medju top5 komedijskih programa u Velokoj Britaniji, postoje i sestrinske verzije koje se snimaju u Kanadi(Just for laughs gags) i Sjevernoj Irskoj(takodje Just for laughs).
Emisija se sastoji od niza skečeva koji zatiču obične ljude u neobičnim situacijama koje su odigrane od strane komedijografa koji redovno glume. Reakcije ljudi se snimaju skrivenim kamerama, ali se nečuju dijalozi već samo muzika montirana u produkciji. Upravo je zbog ovoga emisija doživjela ogroman uspijeh širom svijeta jer nije potreban prevod niti poznavanje jezika da biste se nasmijali. Skečevi u emisijama se obično miješaju, te često nije moguće razlikovati na kojoj su lokaciji snimani jer je stil emisija isti. Česta lokacija za snimanje je i Mexico.
Televizije zadužene za produkciju emisije su BBC (Velika Britanija), CBC (Kanada), Comedy network (Kanada), Irish Comedy Channel (Sjeverna Irska).
U Bosni i Hercegovini je prikazivana na RTRS, pa na OBN televiziji, a sada se prikazuje na FACE televiziji. U Hrvatskoj se emisija prikazuje na RTL televiziji pod nazivom Žuta minuta, a izmedju skečeva se prikazuju najave i ponekad skečevi koje snima RTL televizija.
John Dee
mini|250px|Portret Johna Deea iz [[16. vijeka, autor nepoznat.]] John Dee (13. juli 1527. – 1609) bio je engleski matematičar, astronom, astrolog, geograf, okultist i savjetnik kraljice Elizabete I. Također, veliki dio života posvetio je alhemiji, divinaciji i hermetičkoj filozofiji.
Bio je jedan od najučenijih ljudi svog vremena. Razdvojio je pojmove nauke i magije.
Lipnik
Bosna i Hercegovina:
Hrvatska:
Slovenija:
Biograd (Nevesinje)
Biograd je naseljeno mjesto u općini Nevesinje, Bosna i Hercegovina.
Historija
Dokumenat iz decembra 1372. godine govori o Biogradu kod Nevesinja. radi se o tužbi zbog pljačke izvršene u Biogradu smještenom izvan Nevesinja.
Scandinavian Airlines
mini|SAS head office Scandinavian Airlines je aviokompanija prvenstveno bazirana u Skandinaviji. Ime se često skraćava u SAS.
Glavno čvorište SAS-a je aerodrom Kastrup u blizini Kopenhagena. Druga važna čvorišta su Arlanda, Štokholm i Gardermoen, Oslo. Sjedište firme nalazi se u štokholmskom predgrađu Frösundavik ali je odluka donesena da se sjedište izmjesti na najveći štokholmski aerodrom Arlandu.
Historija
SAS je započeo svoj rad 1. augusta 1946. godine kada su se danski Det Danske Luftfartselskab (DDL), švedski Svensk Interkontinental Lufttrafik AB (SILA) i norveški Det Norske Luftfartselskap (DNL) dogovorili saradnju oko interkontinetnalnih letova za Skandinaviju. Prvi let je obavljen 17. septembra iste godine sa avionon Douglas DC-4. Zajednički letovi su koristili ime Scandinavian Airlines System.
Također krajem 40-tih godina prošlog vijeka sva tri avio prevoznika su imali planove za otvaranje novih linija prema Africi i Aziji. Uprkos ovim velikim planovima i DNL, i DDL a i SILA su trpili velike gubitke dok je zajedničko preduzeće poslovalo izuzetno uspješno.
1. jula 1948. godine sva tri preduzeća potpisuju novi ugovor o saradnji i na unutar evropskim linijama kao i na svim budućim interkontinentalnim linijama. Potpisom ovog ugovara zajedničko preduzeće dobija pet cjelina sa odvojenim organizacijama: Overseas SAS (za van evropske letove), European SAS (za unutar evropske letove), DDL (za letove unutar Danske), DNL (za letove unutar Norveške) i ABA (za letove unutar Švedske).
Uprkos novom ugovoru gubitci se nastavljaju gomilati tako da se u februaru 1951. godine tri preduzeća odlućuju za potpuno ujedinjene. Svi letovi će se vršiti pod imenom SAS tok nacionalni avio prevoznici pod imenima DDL, DNL i ABA prestaju postajati kao pravni subjekti.
Evropa
Iz Kopenhagena prema sljedećim mjestima:
Aberdeen, Amsterdam, Arvidsjaur (tokom zimske sezone), Atina, Bergen, Berlin, Birmingham, Bologna, Brisel, Dublin, Düsseldorf, Frankfurt, Gdansk, Ženeva, Geteborg Landvetter, Hamburg, Hannover, Helsinki Vanda, Jönköping, Kristiansand, Keln, London City, London Heathrow, Milano, Moskva, Luksemburg, Lyon, Madrid, Manchester, Minhen, Nica, Nürnberg, Oslo Gardermoen, Palanga, Pariz, Poznan, Prag, Priština, Rim, Stavanger, Štokholm Arlanda, St. Petersburg, Stuttgart, Åbo, Venecija, Beč, Västerås, Varšava i Zürich.
Iz Štokholma prema sljedećim mjestima
Amsterdam, Atina (tokom ljetne sezone), Berlin, Beč, Bristol (tokom ljetne sezone), Brisel, Budimpešta, Dublin, Düsseldorf, Edinburgh (tokom ljetne sezone), Florens (tokom ljetne sezone), Frankfurt, Genève, Glasgow, Hamburg, Helsinki Vanda, Istanbul, Kopenhagen, London Heathrow, London City Airport, Malaga, Manchester, Milano Linate, Moskva, Minhen, Nica (tokom ljetne sezone), Oslo Gardermoen, Palma de Mallorca (tokom ljetne sezone), Paris, Prag, Riga,, Split (tokom ljetne sezone), Taljin, Trondheim, Zagreb i Zürich.
Iz Osla prema sljedećim mjestima
Alicante, Amsterdam, Atina, Barcelona, Berlin, Brisel, Chania (tokom ljetne sezone), Dublin, Düsseldorf, Frankfurt, Kopenhagen, Las Palmas, Lissabon, London Heathrow, Madrid, Malaga, Manchester, Milano, Napulj, Nica, Palma, Pariz, Reykjavik, Rim, Štockholm Arlanda i Zürich
Iz Geteborga prema sljedećim mjestima
Van Evrope
Iz Kopenhagena prema sljedećim mjestima
Bangkok, Peking, Chicago, Delhi, Dubai, Kangerlussuaq, New York Newark, San Francisco (najavljeno) Seattle, Tokyo, Washington D.C.
Bangkok, Peking, New York Newark, Chicago