cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Afrička kraljica
Radnja
Prilikom rasprave o njihovoj situaciji, Charlie Rose napominje da Nijemci imaju topovnjaču, po imenu Kraljica Louisa (pravim imenom na njemačkom jeziku Königin Luise), koja patrolira veliko jezero koje se nalazi nizvodno, i efektivno blokira bilo kakav britanski kontra-napad. Rose dolazi na ideju da pretvore Afričku kraljicu u torpedo i potope Kraljicu Louisu. Charlie ističe da bi navigacija niz rijeku Ulanga bilo čisto samoubistvo: da bi stigli do jezera oni će morati proći njemačku tvrđavu i prebroditi nekoliko opasnih brzaka, ali Rose je uporna i na kraju ga nagovara da zajedno slijede taj plan.
Charlie se nadao, nakon što su prošli prve prepreke, da bi se Rose mogla obeshrabriti, ali ona je uvjerena da se oni mogu nositi sa onim što tek dolazi, i podsjeća Charlieja da je obećao da će ići do kraja. Tokom svog putovanja niz rijeku, Charlie i Rose suočavaju se s mnogim preprekama, uključujući njemačku tvrđavu i tri grupe brzaka. Prvi brzak je bio prilično jednostavan i imali su samo malu poplavu u čamcu. Ali kada su Rose i Charlie prolazili pokraj tvrđave morali su se saginjati jer su vojnici počeli pucati po njima, ostavljajući dvije rupe od metaka na vrhu kotla što uzrokuje da jedan od crijeva za pritisak pare biva iskopčan iz kotla, što zauzvrat, uzrokuje da motor broda prestane da radi. Srećom, Charlie uspijeva da vrati crijevo nazad do kotla i zatim nailaze na drugu grupu brzaka. Brod ide niz brzake izložen vodenoj stihiji, što dovodi do velike poplave u čamcu i oštećenja kabine.
Slaveći svoj uspjeh, njih dvoje nađu se u zagrljaju. Zbunjeni, oni se isprva predomišljaju, ali na kraju izjavljuju ljubav jedno drugom. Njih dvoje odlučuju da se zaustave nakratko kako bi skupili goriva i izbacili vodu iz broda. Po povratku niz rijeku, Charlie i Rose se zabavljaju gledajući nilske konje i čimpanze na obližnjoj obali, ali nailaze na treću grupu brzaka. Ovaj put, brod ide preko vodopada. Još jednom, oni pristaju na obalu rijeke da provjere štete. Kada je Charlie zaronio ispod čamca, on otkriva da je nosač propelera savijen u stranu i da nedostaje jedan komad propelera. Srećom, zahvaljujući njegovoj sposobnosti i uz pomoć sugestija Rose, Charlie uspijeva ispraviti nosač i zavariti odlomljeni komad propelera, i oni opet nastavljaju da plove niz rijeku. mini|desno|250px Sve izgleda izgubiljeno kada se Charlie i Rose odvajaju od rijeke i brod se zaglibio u blatu i gustoj trsci u blizini ušća rijeke. Prvo, oni pokušavaju da tegle brod kroz blato, gdje Charlie izlazi iz vode prekriven pijavicama. Svi njihovi napori da odglave brod propadaju. Bez zaliha i vode za piće, Rose i Charlie su uvjereni da nemaju nade za opstanak. Prije odlaska na spavanje Rose se moli Bogu da ona i Charlie budu primljeni u raj. Dok su spavali, iscrpljeni i slomljeni, obilne kiše podižu nivo rijeke i odvajaju se od blata i plutaju u jezero, za koje se ispostavilo se, da je bilo samo nekoliko minuta udaljenosti od njihove lokacije. Sad na jezeru, oni jedva izbegavaju da ih ne uoči posada broda Kraljica Louisa.
Te noći, oni su se dali na posao da pretvore cilindre s kisikom u torpeda pomoću tečnog eksploziva i improviziranih detonatora koji koriste eksere kao udarne igle. Zatim su pričvrstili torpeda kroz pramac broda. Po najjačoj oluji, oni izlaze na jezero, u namjeri da se sukobe sa njemačkim brodom. Nažalost, rupe na pramcu u kojima su se nalazila torpeda nisu bile dobro zatvorene, tako da je voda poplavila brod, tonući sve dublje i na kraju Afrička kraljica se prevrće.
Posada broda Kraljica Louisa zarobljava Charlieja i odvodi ga na brod, gdje je ga kapetan ispitiva. Vjerujući da se Rose utopila, on ni ne pokušava da se brani od optužbi za špijunažu i biva osuđen na smrt vješanjem. Međutim, Rose je također zarobljena i Charlie uzvikuje njeno ime, a zatim se pretvara da je ne poznaje. Kapetan i nju ispituje, a Rose priznaje cijelu urotu s ponosom, smatrajući da ionako nemaju šta izgubiti. Kapetan i nju osuđuje na kaznu pogubljenja zbog špijunaže. Charlie pita njemačkog kapetana da ih vjenča prije nego se kazna izvrši. Nakon kratke ceremonije vjenčanja, Nijemci se pripremaju da ih objese, kada se iznenada začula eksplozija i Kraljica Louisa počinje da tone. Brod je udario na prevrnuti trup Afričke kraljice i detonirao torpeda. Njihov plan je uspio, iako sa zakašnjenjem, a mladenci plivaju u sigurnost Britanske Istočne Afrike današnje Kenije.
Snimanje
Film su djelomično finansirali John i James Woolf iz Romulus Filmsa, britanske kompanije. Braća Woolf su uložili 250.000 funti sterlinga. i bili su toliko zadovoljni sa snimljenim filmom da su odmah pregovarali sa Hustonom da režira sljedeći film, Moulin Rouge (1952).
Veći dio filma je snimljen na lokaciji u Ugandi i Kongu u Africi. To je bilo prilično neobično za to vrijeme, pogotovo za jedan film snimljen u Technicolor tehnici, koji je koristio velike nezgrapne kamere. Glumci i filmska ekipa izdržavali su razne bolesti i spartanske uslove života za vrijeme snimanja na lokaciji. U jednoj sceni, kad je Hepburn svirala orgulje, imala je jednu kantu u neposrednoj blizini, jer je bila često bolesna. Bogart se kasnije hvalio da je on bio jedini koji je izbjegao bolesti, što pripisuje tome da nije pio vodu na lokaciji, već se okružio sa velikim zalihama viskija koje je donio sa sobom.
Pola filma je snimano u Engleskoj. Na primjer, scene u kojima se Bogart i Hepburn vide u vodi snimljene su u bazenu studija u Isleworth Studios, Middlesex. Smatralo se da su ove scene bile previše opasne da bi se snimale u Africi. Postoji mit da su scene na obalama pune trske snimljene u Dalyanu, u Turskoj. Ali Katharine Hepburn je u svojoj knjizi zabilježila: "Bili smo na putu ... nazad za Entebbe, ali John Huston je želio da snimi Bogija i mene u udaljenim visokim trskama prije nego što izađemo na jezero ... ". Znači scena u trskama snimana je na lokaciji u Africi i u londonskom studiju. mini|270px|Brod Afrička kraljica u [[Key Largo, Florida]]
Većina radnje odvija se na brodu Afrička kraljica a scene na brodu su snimljene pomoću velikog splava sa replikom čamca na vrhu. Sekcije replike broda morale su se ukloniti kako bi oslobodili prostor za veliku Technicolor kameru. Ovo se jednom prilikom pokazalo opasnim, kada je bojler na brodu - teška bakarna replika - umalo pao na Hepburn, zato što nije bio pričvršćen i morao je biti premješten kako bi smjestili kameru. Mali parobrod koji se koristio u filmu da bi dočarao Afričku kraljicu sagrađen je 1912. godine u Engleskoj, za operacije u Africi. Jedno vrijeme bio je u vlasništvu glumca Fessa Parkera. Zbog opasnosti snimanja scena na brzacima, korištena je maketa u bazenu studija u Londonu.
Njemačka topovnjača u filmu, Königin Luise, inspirisana je po stvarnom brodu iz Prvog svjetskog rata MV Liemba. Do 1924. bio je poznat po imenu Goetzen, koji je bio oštećen 1916. godine u Bitki za Tanganjiku, ali su ga kasnije Britanci ponovo osposobili. Stvarni brod koji se koristio u filmu da prikaže Louisu bio je parobrod Buganda, u vlasništvu kompanije East African Railways & Harbours koji se koristio na jezeru Victoria.
U decembru 2011. objavljeni su planovi da se renovira brod Afrička kraljica. Renoviranje je završeno u aprilu sljedeće godine, a Afrička kraljica je sada izložena kao turistička atrakcija u Key Largo, Florida.
Premijere
Film je imao premijeru 23. decembra 1951. u Los Angelesu da bi se kvalifikovao za nagradu Oscar za 1951. godinu. 20 februara 1952. imao je premijeru na Capitol Theatre u New York Cityju. Film je 1952. godine otprilike zaradio 256.267 funti u kinima u Velikoj Britaniji, što ga čini 11. najpopularnijim filmom godine. Zaradio je, kako se procjenjuje, 4 miliona dolara na kino blagajnama u SAD-u i Kanadi.
Kritike
Trenutno ima rejting "Fresh" sa stopostotnim skorom na Rotten Tomatoes, na osnovu 38 recenzija. Matthew Pejkovic ocjenjuje film kao "primjer zlatnog doba Hollywooda koji se pokazao teškim za snimanje u ekstremnim uslovima u centralnoj Africi i pod vođstvom Hustonovog ludog genija, kao majstor režije koji stvara intimne priče u jednom epskom okruženju." Dennis Schwartz daje ocjenu filmu B uz napomenu: "Dosta hvaljen film koji je precijenjen kao klasik, ipak je i dalje vrlo zabavan." Los Angeles Times je sproveo anketu među svojim čitaocima da glasaju o filmu koji bi oni najviše voljeli da ponovo vide, i "Afrička kraljica" je osvojio prvo mjesto. Drugoplasirani su bili "Prohujalo s vihorom", "Građanin Kane", "Blago Sierra Madre" i "Orkanski visovi".
Lug (Kiseljak)
Lug je naseljeno mjesto u općini Kiseljak, Bosna i Hercegovina.
SPAL
Società Polisportiva Ars et Labor je profesionalni italijanski nogometni klub iz Ferrare, regija Emilia-Romagna. Takmiči se u Serie A, najvišem rangu italijanskog nogometa.
Historija
Klub je osnovan u martu 1907. godine kao Circolo Ars et Labor od strane selezijanskog sveštenika Pietra Acerbisa. U počecima to je uglavnom bilo kulturno i vjersko udruženje, da bi 1913. godine postalo sportsko uduženje pod nazivom Società Polisportiva Ars et Labor. Pod okriljem italijanske nogometne federacije počinje djelovati 1919. godine.
SPAL je igrao u drugom rangu od 1920. do 1925. godine. U sezoni 1921/22. je igrao baraž za plasman u Nacionalnu ligu. Od 1925. godine pa do Drugog svjetskog rata je igrao u Serie B i u Serie C. U tom periodu za klub je igrao Mario Romani, koji je u 189 utakmica postigao 130 golova. Od 1939. do 1943. godine klub je igra pod imenom AC Ferrara.
Popis stanovništva u Hrvatskoj 2011 (Crnac)
'''Popis stanovništva u Hrvatskoj 2011. godine''' proveden je od 1. do 28. aprila 2011, prema stanju na dan 31. marta. Popis je proveden na temelju ''Zakona o Popisu stanovništva, kućanstava i stanova u Republici Hrvatskoj 2011. godine'' (Narodne novine, broj 92/10). Općina Crnac je po Popisu stanovništva 2011. godine na površini od - km2 imala 1.456 stanovnika, što predstavlja 1,72% od ukupnog broja stanovnika Virovitičko-podravska županije, odnosno 0,03% od ukupnog broja stanovnika Hrvatske. Gustoća naseljenosti u Crncu je - stanovnika/km2.
SPAL
Historija
1946. godine Paolo Mazza postaje predsjednik kluba. Nakon pet uzastopnih sezona u Serie B klub ostvaruje promociju u Serie A. U najvišem rangu je igrao tokom 1950-ih i 1960-ih godina. U sezoni 1959-60. osvaja peto mjesto što je najviši plasman u historiji kluba. SPAL je igrao finale Kupa Italije 1962. godine u kojem je poražen od Napolija sa 2-1. Tokom 1970-ih, 1980-ih i 1990-ih je bio član Serie B i Serie C.
Paolo Mazza napušta mjesto predsjednika 1976. godine. Nakon njegove smrti klupski stadion po njemu nosi ime. 1990. godine predsjednik kluba postaje Giovanni Donigaglia. Od 1990. do 1992. godine SPAL uspjeva da iz Serie C2 dođe do Serie B. Donigaglia napušta mjesto predsjednika a na njegovo mjesto dolazi Lino di Nardo.
Klub je bankrotiarao 2005. godine i reformisan je kao SPAL 1907 Srl. Nakon novog bankrota 2012. godine mijenja ime u Società Sportiva Dilettantistica Real te se počinje takmičiti u Serie D. 12. jula 2013. godine spaja se sa klubom Giacomense, te mijenja ime u SPAL 2013. U sezoni 2015/16. ostvaruje promociju u Serie B, da bi potom ostvario plasman u Serie A.
Hasan bin Muslihudin Užičanin
Hasan bin Muslihudin Užičanin bio je halvetijski šejh i najstariji sin Muslihudina Užičanina.
Poslije smrti svoga oca, postao je šejh halvetijske tekije u Užicu. Prije toga je službovao u Požegi gdje se potpisivao kao el-Požagavi. Tu je 1638. prepisao djelo Kitab al-gawahir. Evlija Čelebija zatekao ga je na položaju šejha halvetijske tekije pri posjeti Užicu 1664. Prema Čelebiji, imao je 40.000 murida i u svojoj tekiji predavao je tedžvid i islamsku tradiciju. Prema tarihu koji je povodom njegove smrti napisao Mustafa Zari Užičanin, umro je 1668.
Plemenšćina (čvor)
Hrvatska:
Koprivna (Brestovac)
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Požega.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Koprivna je imala 7 stanovnika.
Napomena: ''Od 1910. do 1981. iskazuje se pod imenom Koprivna Požeška.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Koprivna je imalo 70 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Džungla na asfaltu
Džungla na asfaltu američki je film noir snimljen 1950. u režiji Johna Hustona, zasnovanom na istoimenom romanu W. R. Burnetta iz 1949. Huston i Ben Maddow su zajedno napisali scenarij. Huston je također napisao scenarij za film Visoka Sierra (1941) – još jedna adaptacija Burnettovog romana. Glumačku ekipu sačinjavaju Sterling Hayden, Jean Hagen, Sam Jaffe, Louis Calhern, James Whitmore i Marilyn Monroe u manjoj, ali ključnoj ulozi, tada nepoznata i bez spominjanja na plakatima. To je priča o grupi muškaraca koji planiraju i izvršavaju pljačku zlatare. Film je bio nominiran za četiri Oscara: za najboljeg sporednog glumca (Sam Jaffe), najbolju fotografiju (Harold Rosson), najboljeg režisera (John Huston) i najbolji adaptirani scenarij (John Huston i Ben Maddow).
Godine 2008. odabran je na čuvanje u američkom Nacionalnom filmskom registru pri Kongresnoj biblioteci smatrajući ga "kulturno, historijski i estetski značajnim".
Radnja
Kada je šef kriminalne grupe Erwin "Doc" Riedenschneider (Sam Jaffe) pušten iz zatvora nakon odležanih sedam godina, on odmah ide da se nađe sa organizatorom po imenu Cobby (Marc Lawrence) u neimenovanom lučkom gradu (pretpostavlja se da je riječ o Cincinnatiju), koji dogovara sastanak s Alonzom Emmerichom (Louis Calhern), uglednim advokatom. Emmerich sa zanimanjem sluša plan Doca da ukrade nakit u vrijednosti milion dolara ili više. Docu treba 50.000 dolara da zaposli tri čovjeka: dva "operativca" i jednog vozača da mu pomognu u pljački. Emmerich se slaže da mu dadne novac, onda mu predlaže da on, a ne neki obični kriminalci preuzmu odgovornost za raspodjelu plijena.
Doc prvi zapošljava Louieja Ciavellija (Anthony Caruso), profesionalnog obijača sefova. Ciavelli vjeruje samo Gusu Minissiju (James Whitmore), grbavom vlasniku restorana, koga vidi u ulozi vozača. Posljednji član bande jest Dix Handley (Sterling Hayden), Gusov prijatelj. Dix otkriva svoje namjere Doll Conovan (Jean Hagen), koja je zaljubljena u njega. Njegov je san da ponovo otkupi ergelu koju je njegov otac izgubio tokom Velike depresije. U međuvremenu, Dix preko Cobbyja samo troši svoju nezakonito stečenu dobit na konjičko klađenje. Ovaj posao pomoći će mu da nadoknadi iznos koji mu je potreban.
U pomno planiranoj akciji kriminalci obavljaju svoj posao na miran i profesionalan način. Ciavelli ruši zid da bi se probio do prodavnice nakita, deaktivira alarm na vratima i pušta unutra Doca i Dixa, zatim u roku minute otvara glavni sef koristeći eksplozivnu tekućinu ("supu"). Ali eksplozija nekako aktivira alarme iz obližnjih prodavnica i dovodi policiju na scenu brže nego što se očekivalo. Na izlasku iz zlatare Dix mora udariti čuvara, kome ispada pištolj iz ruke i tom prilikom ranjava Ciavellija u stomak. Grupa se izvlači neopaženo, ali ubrzo počinje policijska potjera.
Ciavelli insistira da ga Gus odvede kući. Dix i Doc odnose plijen do Emmericha, koji priznaje da mu treba malo više vremena da skupi gotovinu koju je obećao. U stvarnosti, on je bez para. Šalje privatnog detektiva po imenu Bob Brennom (Brad Dexter) da naplati novac koji mu drugi duguju, ali Brennom se vraća samo s obećanjima. Emmerich onda kuje plan da prevari druge uz pomoć Brennoma, kome nudi jednak udio. Emmerich predlaže Docu da ostavi nakit kod njega, ali Doc i Dix postaju sumnjičavi. Brennom onda vadi pištolj, Dix uspijeva ubiti Brennoma, ali tom prilikom i sam biva ranjen. Dix također želi upucati Emmericha, ali Doc ga nagovara da to ne čini. Doc predlaže advokatu da kontaktira s osiguravajućim kompanijama i ponudi im da vrate zlato za 25% njegove vrijednosti.
Emmerich baca Brennomovo tijelo u rijeku, ali policija pronalazi leš, zajedno sa spiskom ljudi koji duguju novac Emmerichu, i zatim ga ispituje. On laže u vezi sa svojim kretanjima i nakon njihovog odlaska hitno naziva Angelu Phinlay (Marilyn Monroe), svoju prelijepu mladu ljubavnicu, da odradi njegov alibi. Policijski poručnik Hardy (John McIntire) po imenu Dietrich (Barry Kelley), koji je za novac prije štitio Cobbyja, premlaćuje ga i iznuđuje priznanje; Cobby se uzaludno pokušava spasiti, ali je kasnije uhapšen zbog umiješanosti. S Cobbyjevim priznanjem, Hardy lično hapsi Emmericha, koji izvršava samoubistvo. Uskoro i Gus biva uhapšen, ali kad je policija razvalila Ciavellijeva vrata, uviđa da su prekinuli njegovu sahranu.
Ostali su još samo Doc i Dix, koji se razdvajaju. Doc naručuje taksista da ga vozi u Cleveland, ali ga prepoznaju dva policajca u jednom kafiću, gdje je svratio i gledao jednu atraktivnu mladu ženu kako pleše. On ne pruža otpor prilikom hapšenja. Doll nabavlja Dixu automobil i onda insistira da idu zajedno. Kad gubi svijest zbog gubitka krvi, Doll ga odvodi do doktora, koji telefonira policiju i prijavljuje ranjavanje od metka. Dix dolazi ka svijesti nakon transfuzije krvi i bježi prije nego što policija stigne. Zajedno s Doll, on vraća se do svoje voljene ergele u Kentuckyju s druge strane rijeke Ohio i grada Cincinnatija. Nemoćno tetura po pašnjaku i pada mrtav.
Snimanje
Film je podržao glavni filmski studio Metro Goldwyn Mayer, što je omogućilo relativnu slobodu snimanja. Nakon završetka pisanja scenarija Huston odlučuje da dodijeli uloge relativno nepoznatim glumcima. Prvi izbor je pao na Sama Jaffea, koji je bio njegov dobar prijatelj. Sterling Hayden nije nikada glumio u nekom većem filmu, dok su Louis Calhern, James Whitmore i Jean Hagen imali veoma malo filmsko i pozorišno iskustvo. Marilyn Monroe je tada bila nepoznata glumica. Huston je rekao Haydenu da je MGM tražio od njega da dodijeli ulogu Dixa Handleyja nekom poznatom glumcu i dodaje: "na svu sreću oni ne snimaju ovaj film, ja ga sniman". Huston ga je ohrabrivao riječima: "Momče, igraj ulogu onako kako ti misliš da je najbolje. Lezi, ustani, šetaj okolo, uradi sve što želiš. Gdje god kreneš mi ćemo te slijediti. Imaš dosta vremena, obavijesti me kad si spreman." Nakon proba Huston mu je prišao i rekao: "slijedeći put ako ti neko kaže da ne znaš da glumiš, reci im da nazovu Hustona." Ovaj film je za Haydena označio veliki preokret u njegovoj karijeri. Huston i zvijezda ratnih filmova Sterling Hayden bili su članovi Odbora za Prvi amandman, koji se protivio stavljanju na crnu listu navodne komunističke aktiviste u filmskoj industriji tokom Crvene panike.
Šefica odjela MGM-a za talente, spomenula je Hustonu ime Marilyn Monroe i dogovorila da se ona pojavi na audiciji. Huston se prisjeća: Huston se također sjeća da je na audiciju dovela učitelja drame što je prvi put vidio da je to neko od glumaca uradio.
Otac Johna Hustona Walter Huston, došao je da čestita sinu 44. rođendan dok je još snimanje filma bilo u toku. Rođendan su proslavili u jednom restoranu. Kada se Walter Huston vratio u hotel na Beverly Hillsu iznenada se razbolio. Dva dana kasnije, u prisustvu Johna Hustona, Walter umire od srčanih tegoba.
Kad je film objavljen, ime režisera nalazilo se odmah ispod naslova: "Film Johna Hustona". To je bilo prvi put da je istaknut na taj način. Glavna briga cenzure bio je scenarij s detaljnim opisom pljačke i činjenicom da je lik Emmericha prikazan kako vara pravdu izvršavajući samoubistvo. Ni studio ni cenzori nisu se mnogo uplitali u scenarij, tako da su i pljačka i samoubistvo uključeni u konačnu verziju filma.
Prijem
Prema podacima MGM-a film je zaradio 1,08 miliona dolara u SAD-u i Kanadi, a 1,06 miliona u inozemstvu, s profitom od samo 40.000 dolara.
Oscari
Film je imao četiri nominacije u raznim kategorijama, ali bez osvojenih nagrada. U kategoriji za najbolji film izgubio je najviše zbog oštre konkurencije te godine, kada je Joseph L. Mankiewicz osvojio Oscara za film Sve o Evi (1950). Zbog njene dobre glume u Džungli na asfaltu kao ljubavnica korumpiranog advokata, Marilyn Monroe dobila je sličnu sporednu ulogu u Sve o Evi.
Zlatni globus
Film je imao tri nominacije u kategorijama za najboljeg režisera za Hustona, za najbolji scenarij za Hustona i Maddowa i najbolju fotografiju za Harolda Rossona. Ni u jednoj od nominiranih kategorija film nije osvojio nagrade.
BAFTA
Film je imao samo jednu nominaciju, i to u kategoriji za najbolji film, ali bez osvojene nagrade.
Ostale nagrade
Na Filmskom festivalu u Veneciji Jaffe je osvojio nagradu Volpi Cup za najboljeg glumca, dok je film imao nominaciju za Zlatnog lava.
Kritike
Internetski preglednik Rotten Tomatoes dodijelio je 96% pozitivnih ocjena od strane 25 kritičara s prosječnom ocjenom 8.4/10. Nakon premijere filma, kritičari časopisa Variety pohvalili su film i napisali: "Džungla na asfaltu je studija o kriminalu, koja snažno prikazuje podzemlje. Ironični realizam je postignut u scenariju, snimanju i režiji. Publika će vrlo lahko navijati za lopove prilikom krađe nakita vrijednog milion dolara, što je i glavna tema filma."
Wally Hammond iz magazina Timeout piše da, "ako želite znati odakle dolaze filmovi Dežurni krivci ili Ulični psi, ne tražite dalje od ovog filma, koji govori o neuspjeloj pljački i jedan je od Hustonovih najvećih noir trilera. Uzbudljiv i napet – duge scene pljačke su za primjer, s naglaskom na rasvjetu Harolda Rossona i uličicama punim smeća i nezaboravnom filmskom muzikom Miklósa Rozse.
Moravče pri Gabrovki
Moravče pri Gabrovki su naseljeno mjesto u sastavu općine Litija, regija Zasavska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu stare općine Litija.
Stanovništvo
Napomena: ''Do 1953. iskazivano pod imenom Moravče.''
Donja Plemenšćina
Donja Plemenšćina je naseljeno mjesto u sastavu grada Pregrade, Krapinsko-zagorska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Pregrada.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Donja Plemenšćina je imala 138 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Donja Plemenšćina je imalo 144 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Perati
Perati su naseljeno mjesto u sastavu općine Kobarid, regija Goriška, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazili su se u sastavu stare općine Tolmin. Kao samostalno naseljeno mjesto, Perati postoje od 1997. godine. Nastalo je izdvajanjem dijela iz naselja Avsa.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Perati su imali 24 stanovnika.
Napomena: ''U 1997. nastalo izdvajanjem dijela iz naselja Avsa.''
Isa bin Muslihudin Užičanin
Isa bin Muslihudin Užičanin bio je halvetijski šejh i srednji sin Muslihudina Užičanina.
Poslije smrti brata Hasana 1668, naslijedio ga je na položaju šejha halvetijske tekije u Užicu. Od imenovanja za muderisa 1676. do 1690. predavao je na više uglednih medresa. Dužnost mule u Bosni preuzeo je 1690, a umro tri godine kasnije u Sarajevu, mada postoji i izvor koji tvrdi da se zbog posljedica Velikog bečkog rata iselio u Bursu gdje je predavao do smrti 1712.
Napisao je kratku risalu na arapskom jeziku u kojoj derviše upućuje na potrebu obrazovanja u vjeri i striktnu primjenu šerijata.
Zeta Phoenicis
Zeta Phoenicis (ζ Pho, ζ  Phoenicis) je zvijezda  u sazviježđu Feniks. Udaljena je 300 sg od Sunca. Ima vidljivi sjaj od 3.92. Spada u ekliptične (pomračene) dvostruke zvijezde. Primarna i sekundarna zvijezda su i same dvostruke pa se radi o četverostrukoj zvijezdi. Imaju orbitalni period oko 1.66 dana to je i vrijeme izmjene sjaja. Zeta Phoenicis je promjenljiva zvijezda tipa Algol.
Ibrahim Čajničanin
Ibrahim Čajničanin ili Ibrahim bin Muslihudin Užičanin bio je halvetijski šejh i najmlađi sin Muslihudina Užičanina. Ističe se kao prepisivač više djela.
Jedno vrijeme je boravio u Kairu i Istanbulu, vjerovatno zbog školovanja. Kasnije je bio imam u Sinan-begovoj džamiji u Čajniču. Imao je tri sina: Abdulbakija, Muhameda i Ibrahima.
Prepisao je sljedeća djela:
Smilja Mučibabić
Smilja Mučibabić (1912–2006) bila je ugledniji i djelotvorni bosanskohercegovački biolog XX stoljeća i među uglednijima u bivšoj Jugoslaviji). Rodila se u Mostaru, a umrla u Sarajevu.
Bila je:
Život
Smilja Mučibabić je rođena je u Mostaru, biologiju na Filozofskom fakultetu u Beogradu.
Prije rata bila je raspoređena na poziciju profesora u Velikom Gradištu, a zatim  i u Sremskim Karlovcima. Zbog predanosti "naprednim idejama", [[Ustaša|ustaške vlasti su je, po kazni,  premjestile u Senj, a 1943. – u Krapinu. Prilikom jedne "provale" njene grupe prokomunističkih aktivista, biva uhapšena i odvedena u njemački logor Jankomir kod Zagreba, a docnije u zatvor na Savskoj cesti gdje je zadržana do kraja rata 1945.
U prvim poratnim danima, Smilja Mučibabić se vraća u Krapinu i radi u gimnaziji do kraja školske 1945./1946. godine. Tamo je primljena u Komunističku partiju. Na sopstveni zahtjev, premještena je u Učiteljsku školu u Mostaru. Već sljedeće godine, kao izvrstan i već iskusan profesionalac, pedagog i društveni djelatnik, postavljena je za direktora te gimnazije. O njenom uspješnom vođenju Gimnazije i o njenoj brizi za unapređenje nastave, pisala je tada i dnevna štampa, a dobijala je i brojna priznanja i nagrade. Paralelno je bila angažovana i na opismenjavanju stanovništva.
U jesen 1949. premještena je na poziciju profesora Više pedagoške škole u Sarajevu, gdje je radila do osnivanja Katedre za biologiju na Filozofskom fakultetu u Sarajevu (1954.). Odmah po prelasku na ovaj fakultet upućena je na specijalizaciju u Zoološki zavod Prirodno–matematičkog fakulteta u Beogradu, gdje je (dvije godine) bila angažirana u realizaciji nastave iz oblasti zoologije, pripremajući se za otvorenje i početak rada novoosnovane Katedre za biologiju u Sarajevu.
Na prijedlog Filozofskog fakulteta u Sarajevu, konkuriše za stipendiju Britanskog savjeta, koja joj je odobrena već u prvom pokušaju. Na Univerzitetu u Cambridgeu, tokom dvije godine, specijalizira i realizira eksperimentalni dio svoje (ispostaviće se) doktorske disertacije iz oblasti protozoološke ekologije, koju je potom   i napisala pa odbranila (1953.) Onovremeno je na Univerzitetu u Kembridžu, takav poduhvat podrazumijevao marljiva istraživanja i stalno prisustvo u laboratoriji tokom tri godine, ali su Smilji Mučibabić, respektirajući njen raniji kredibilitet, uspjehe u eksperimentima i odlično poznavanje engleskog jezika, iznimno dozvolili da doktorsku tezu brani nakon dvije. Rezltati njenog disertacionog rada su publicirani u elitnim britanskim naučnim časopisima u oblasti protozoologije (Jouornal of Protozoology, npr.).
Naučnoistraživačka djelatnost
Naučnoistraživački opus Profesorice Mučibabić, od studijskog boravka u beogradskom Zavodu za biologiju (u ranim poratnim godinama) do doktorata u Kembridžu (1953.) i kasnije (na Sarajevskom univerzitetu) otvara pionirska i pokretačka istraživanja u oblasti bioloških nauka u BiH i širem okruženju. Bez ikakve dvojbe, argumentirano se može tvrditi da je Smilja Mučibabić matičar i utemeljitelj suvremenog razvoja bioloških nauka u Bosni i Hercegovini. Uvela je nove istraživačke metode i stimulirala razvoj dolazećih najpropulzivnijih pravaca istraživanja koji su se afirmirali pred kraj njenog aktivnog istraživačkog angažmana. U odmjeravanju poželjnih i mogućih pravaca razvoja, bila je intuitivni vizionar, kako u forsiranju suvremenih nauka, tako i u selekciji kadrova koji imaju istraživačke i ostale potencijale za ostvarivanje tih projekcija u bh. uvjetima. Kao insajder u kreiranju obrazovne i naučnoistraživačke djelatnosti u BiH i ex-Jugoslaviji, usavršavanjem sistema njihove organizacije i funkcioniranja, umješno ih je usmjeravala ka modernizaciji i povećanju njihove efikasnosti. Pritom se osobito zalagala za stimulaciju kvaliteta i ozbiljnu selekciju nadarenih studenata i mladih istraživača.
Profesorica Mučibabić je prokrstarila cijelom Jugoslavijom i većim dijelom svijeta, ali je uvijek ostala nostalgično privržena ovdašnjem svijetu i njegovim tradicijama. Tokom sveukupne karijere ostala je vezana za svoj izvorni i širi zavičaj: Mostar i Bosnu i Hercegovinu, a sa posebnom pažnjom je pratila opće prilike u Mostaru i vodila brigu o školovanju i naučnom usavršavanju Mostaraca na Univerzitetu u Sarajevu.
Profesionalno-istraživačko stvaralaštvo i pripadajuća publicistička aktivnost Smilje Mučibabić obuhvata:
Prva je otvorila vrata međunarodne publicistike za bh. znanstvenike, objavivši rezultate u elitnim časopisima svoje oblasti, kao što su: Journal of Experimental Biology, Journal of General Microbiology, Quaterly Journal of Microscopical Scienca, Journal of Cell Science. i drugi časopisi tog renomea.
Nastavno–naučna djelatnost
Među osobitim zaslugama profesorice Mučibabić u razvoju bh nauke i obrazovanja posebno se ističu;
Sarajevu,
Po povratku u Sarajevo (1954.), dr. Smilji Mučibabić predstoji ogroman posao u institucionalnom uspostavljanju, organiziranju i realizaciji nastave Katedre za biologiju (Filozofskog fakulteta), na kojoj je bila prvi izabrani nastavnik i uposlenik. U početku su na Katedri radila samo tri nastavnika i dva asistenta. Preuzima cjelokupna predavanja iz zoologije, oprema laboratorije i praktikume, osniva biblioteku i posebno brižno je razvija i nadzire. Odgovorno učestvuje u selekciji prvih nastavnika i njihovih asistenata na nastajućem Prirodno–matematičkom fakultetu, osobito u Odsjeku za biologiju. To je bio osobito delikatan zadatak, budući da je tadašnja BiH bila krajnje deficitarna u odgovarajućim profilima neophodnog kadra.
Doprinos dr. Smilje Mučibabić unapređenju nastave biologije vrlo je velik, i postao je mjerljiviji tek nakon dostignutih rezultata njenih sljedbenika. Još za vrijeme specijalizacije u Beogradu, prevela je, zajedno sa prof. Sinišom Stankovićem, dva univerzitetska udžbenika (Paramonov: Kurs darvinizma i Kin: Osnovi opće zoologije (koji je doživio više izdanja). Sarajevski univerzitet je 1960. godine izdao knjigu S. Mučibabić "Osnovi ekologije", koja je generacijama bila jedini udžbenik ekologije na bosanskom jeziku. Ta djela i danas mogu biti solidan temelj općebiološkog obrazovanja.
Stvaralački rad prof. dr. Smilje Mučibabić znatno je doprinjeo razvoju osnovnog i srednjeg školstva u Bosni i Hercegovini, naročito u vrijeme reformisanja osnovnog školstva, kada vrlo mnogo radi i doprinosi stvaranju novih planova i programa iz biologije. Tada je u suradnji sa drugim autorima napisala četiri udžbenika za osnovnu i srednju školu i svi su imali po desetak izdanja.
Na Odsjeku za biologiju 1969. godine suorganizuje i podstiče osnivanje postdiplomskog studija  sa dva smjera (ekološki i sistematski). Bila je mentor mnoštva diplomskih, magistarskih i doktorskih radova.
Razvoj kadrovskih potencijala BiH
Polazeći od iskustvenih podataka o situaciji u ondašnjoj bh. nauci, prof. Mučibabić je, uz stvaranje institucionalnih i infrasrukturnih preduvjeta za njen razvoj u oblasti biologije, sinhronizirano i posebno brižno vodila računa o selekciji budućih mladih istraživača i edukatora, imajući pritom jasnu viziju razvoja budućih fundamentalnih bioloških nauka.
Njena briga nije se ograničila samo na asistente Odsjeka za biologiju PMF-a, već je i mnogim drugim biolozima pružila dragocjenu i nesebičnu pomoć. Oslanjala se na svoju izuzetnu profesionalnu i društvenu obavještenost, široko biološko obrazovanje, te aktivno poznavanje engleskog, njemačkog i francuskog jezika. Osobito je podsticala razvoj naučog kadra na PMF-u, Biološkom institutu Univerziteta u Sarajevu i Zemaljskom muzeju Bosne i Hercegovine, kao i na fakultetima biotehničkih i biomedicinskih nauka.
Prof. dr. Smilja Mučibabić bila je i izvandredan nastavnik i vaspitač. Veliki je broj generacija kojima je neumorno i nesebično prenosila svoja stručna i opća znanja, djelujući vaspitno, u duhu bratstva i jedinstva (po njenom iskustvu: osobito potrebnog u BiH) i individualnog prava na puno samoostvarivanje. Učinkovitost u tom djelovanju su joj omogućavane njene prepoznatljive vrline, kao što su nesebičnost, samopregornost, poštenje i skromnosti, a osobito ljudska čestitost.
Aktivnim učešćem u prevođenju tadašnjih istaknutih udžbenika (Kurs darvinizma od Paramonova i Osnovi opće zoologije od Kina) te publiciranjem vlastitih udžbenika, među kojima se ističe njena knjiga „Osnovi ekologije“, koja je izvjesno vrijeme bila jedini udžbenik ekologije na bosanskom jeziku. , dr. Smilja Mučibabić je dala značajan doprinos unapređenju nastave biologije na svim nivoima njenog izučavanja.
Općedruštveni doprinos
Svoj sveukupni stvaralački angažman Profesorica Mučibabić je posvetila boljitku nauke i struke koju je odabrala kao profesionalni okvir djelovanja. Međutim, njeno sveukupno djelovanje je bilo usmjereno na ukupni progres sredine u kojoj živi i njeno pripremanje za buduća vremana, što ilustrira činjenica da je u poratnim godinama pored redovnog angažmana u nastavi bila aktivno uključena i u opismenjavanje stanovništva Bosna i Hercegovina je bila njen prirođen okvir, ali po svom neupitnom čovjekoljublju ona je bila humanista i istinoljubac bez granica. Ostala je vjerna BiH – državi i ljudima – do kraja života, ne oklijevajući da to ponosno ističe u domaćim i stranim medijima.
Stvaralački rad prof. dr. Smilje Mučibabić znatno je doprinjeo razvoju osnovnog i srednjeg obrazovanja u Bosni i Hercegovini i Jugoslaviji, naročito u procesima reformi osnovnog školstva, kada se ozbiljno angažira u stvaranju novih planova i programa iz oblasti biologije. Tada je (u suradnji sa drugim autorima) napisala četiri udžbenika za osnovnu i srednju školu i svi su imali više izdanja. Za udžbenik Ekologija i evolucija dobila je (1976.) Nagradu "Mitar Trifunović-Učo". Izradila je Terminološki rječnik višestrukosti za nastavu biologije. Na dva jugoslovenska kongresa biologa povjeren joj je referat o problemima nastave biologije. Na prvom kongresu ekologa Jugoslavije održala je referat „Ekologija i obrazovanje“. Učestvovala je u radu mnogih saveznih i republičkih tijela koja su rješavala problem nastave i naučnog rada u oblasti biologije. Za ovakav rad, prof. dr. Smilja Mučibabić dobila je i Nagradu "Hasan Kikić" 1980.
Naučni rad dr. Smilje Mučibabić vezan je u prvom redu za probleme ekologije populacija, analizu faktora koji utiču na rastenje čistih i mješovitih populacija protozoa u eksperimentalnim uslovima. Rezultati ovih istraživanja citirani su u mnogim radovima inostranih biologa, a ušli su u sadržaje nekih naših i stranih udžbenika. Osim toga, dr. Silja Mučibabić predano učestvuje i u timskim istraživanjima ekosistema, posebno kopnenih voda; organizator je i rukovodilac prvih takvih istraživanja u BiH. Posebno veliki projekti obuhvataju limnološka proučavanja sliva rijeke Bosne, akumulacije Buško blato i ekosistema na Jahorini. Rezultati ovih istraživanja saopćeni su na mnogim naučnim skupovima u zemlji i inozemstvu. Dobar dio svog naučnog rada prof. Mučibabić ostvaruje na Biološkom institutu Univerziteta u Sarajevu u kojem je dugo godina bila načelnik Odjeljenja za ekologiju i sistematiku životinja. Objavila je niz stručnih radova iz ekologije, zoogeografije i zaštite životne sredine. Priredila je 3. izdanje knjige "Okvir života" Siniše Stankovića, sa opširnim pogovorom o piscu i njegovom djelu, kao i o razvoju ekologije između drugog i trećeg izdanja ove knjige, odnosno u razdoblju 1954. – 1977. U drugom izdanju Enciklopedija Jugoslavije napisala je poglavlje o naučnom radu u oblasti biologije u Bosni i Hercegovini. Objavila je veliki broj radova na popularizaciji bioloških nauka, a u tom pravcu je djelovala i putem elektronskih i printanih medija, kao i preko društveno-političkih organizacija: od Mjesne zajednice "Medrese" do razine nadležnih republičkih organa. Među zapaženijim istupima je bilo njeno učešće u TV serijalu "Karavan prirode".
Bila je predstavnik bh. žena u mnogim jugoslavenskim institucijama i sastancima, a i na jednom velikom međunarodnom skupu u Indiji (Mumbai).
Do kraja života je bila angažirani biolog-ekolog, istrajan promotor održivog razvoja u što zdravijoj sredini. Svoje aktivnosti tada je usmjeravala kroz Udruženje za podsticanje održivog razvoja i kvaliteta života FONDEKO kao i i istoimenu naučno popularnu reviju o prirodi, šovjeku i ekologiji, te kroz nevladinu Asocijaciju nezavisnih intelektualaca "Krug 99", Prosvjetinoj Sekciji žena "Mis Irbi", koja je njenom liku i djelu posvetila jednu od svojih najuspješnijih sesija.
Svojim sveukupnim profesionalnim, društvenim i humanističkim doprinosom razvoju Bosne i Hercegovine, prof. Mučibabić je zadužila svoje suvremenike, generacije svojih učenika i sljedbenika, pa i onih biologa koju su danas aktivni na istraživačkoj sceni i/ili onih koji će tek doći.
Moravška Gora
Moravška Gora je naseljeno mjesto u sastavu općine Litija, regija Zasavska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Litija.
TSR3
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 312 aminokiselina, a molekulska težina  33.596 Da. .
C: Cistein D: Asparaginska kiselina E: Glutaminska kiselina F: Fenilalanin G: Glicin H: Histidin I: Izoleucin K: Lizin L: Leucin M: Metionin N: Asparagin P: Prolin Q: Glutamin R: Arginin S: Serin T: Treonin V: Valin W: Triptofan Y: Tirozin
Funkcija
Funkcija C16orf42 je nepoznata. Predviđa se da je to transmembranski protein, ali ćelijska ili potćelijska membrana u kojoj se nalazi je također nepoznata
Espresija
C16orf42 se ne ispoljava sveprisutno kod ljudi. Najizrazitiji je i u jajnicima, ali uopće nije eksprimiran u krvi, a vrlo malo u mozgu. Jedan eksperiment s mikro zracima sugerirao je da njegovu ekspresiju u krvi uzrokuje malarija, ali za potkrepljivanje ove tvrdnje potrebno je dodatno eksperimentiranje. Njegova ekspresija u tkivima obično ostaje konstantna i kada je tkivo bolesno. Međutim, kratka analiza njegovih ortologa pokazuje nedosljednosti u ekspresiji po tkivima. To bi moglo biti zbog nedostatka ekspresije kod drugih vrsta.
Struktura
Struktura C16orf42 nije poznata. Predviđa se da ima više regija alfa-heliksa i nekoliko kratkih dijelova beta-lanaca. It contains a potential metal binding domain between amino acids 60–90. Ima predviđenu molekulsku masu od 33,6 kdal i izoelektričnu tačku 6,496000, što ga čini lagano kiselim. Compared to other human proteins, C16orf42 is high in the amino acids arginine and alanine, and low in the amino acid threonine. Kratka analiza njegovih striktnih ortologa pokazuje da i oni uglavnom općenito imaju visok sadržaj arginina i nizak teonina, kao i u poređenju sa tipskim proteinima u pripadajućim vrstama.
Homologija
Analiza ortologa:
Teret krivnje (film)
Teret krivnje je kanadski kriminalistički triler film kojeg je  režirao Peter Howitt. Scenario je napisao Peter A. Dowling. Glavne filmske uloge u filmu su odigrali Dominic Cooper, Samuel L. Jackson, Erin Karpluk i Gloria Reuben.
Radnja
Uspješan odvjetnik Mitch Brockton (Dominic Cooper) prilikom odlaska kući izazove nesreću te pobjegne s mjesta zločina i za sobom ostavi žrtvu. Nekoliko trenutaka kasnije Clinton Davis (Samuel L. Jackson) nađen je uz stradalu osobu i okrivljen za zločin. Mitch iako je bio tužitelj u tom slučaju brani Clintona na sudu i odluči podmetnuti dokaze kako bi oslobodio Clintona. Ubrzo je Clinton pušten na slobodu, ali Mitch dozna da je oslobodio kriminalca te se daje u potjeru kako bi ga zaustavio...
Produkcija
Snimanje filma je započeto 19. novembra 2012. u Winnipegu, Kanada. Također, film je sniman i u Chicagu 27 dana.
Izdanje
U maju 2013. Lionsgate Films je otkupio prava za distribuciju u SAD-u i Voltage Pictures koji će međunarodno distribuirati film.
Kritike
Reasonable Doubt je uglavnom dobio negativne kritike. Film ima tek 13% rejting na Rotten Tomatosu, uz prosječnu ocjenu 3,2 / 10, na osnovu dosadašnjih osam recenzija.
Svjetsko prvenstvo u skokovima u vodu 2015 – daska 3 m (muškarci)
Takmičenja u skokovima u vodu u disciplini daska 3 m za muškarce na Svjetskom prvenstvu u skokovima u vodu 2015. održana su 30. i 31. jula 2015.
Rezultati
Kvalifikacije su održane 30. jula u 9:30, polufinale istog dana u 15:00 , a finale 31. jula u 19:30.
Zelenom bojom označeni su finalisti. Plavom bojom označeni su polufinalisti.
VAT1L
Homolog vezikulskog aminskog transportnog proteina 1, sličnog T. californica je protein koji je kod ljudi kodiran genom 0VAT1L.
U ljudi gen VAT1L nalazi se na hromosomu 16, lokus q23.1. Prema podacima SAGE, ieksperimira se uglavnom u mozgu.
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 419 aminokiselina, a molekulska težina  45.899 Da.
C: Cistein D: Asparaginska kiselina E: Glutaminska kiselina F: Fenilalanin G: Glicin H: Histidin I: Izoleucin K: Lizin L: Leucin M: Metionin N: Asparagin P: Prolin Q: Glutamin R: Arginin S: Serin T: Treonin V: Valin W: Triptofan Y: Tirozin
Popis stanovništva u Hrvatskoj 2011 (Hlebine)
'''Popis stanovništva u Hrvatskoj 2011. godine''' proveden je od 1. do 28. aprila 2011, prema stanju na dan 31. marta. Popis je proveden na temelju ''Zakona o Popisu stanovništva, kućanstava i stanova u Republici Hrvatskoj 2011. godine'' (Narodne novine, broj 92/10). Općina Hlebine je po Popisu stanovništva 2011. godine na površini od 30,94 km2 imala 1.304 stanovnika, što predstavlja 1,13% od ukupnog broja stanovnika Koprivničko-križevačka županije, odnosno 0,03% od ukupnog broja stanovnika Hrvatske. Gustoća naseljenosti u Hlebinama je 42 stanovnika/km2.
Deportivo de La Coruña
Real Club Deportivo de La Coruña, S. A. D. poznat kao Deportivo de La Coruña je nogometni klub sa sjedištem u gradu A Coruñi (Galicija, Španija).
U svojoj dosadašnjoj historiji Deportivo je osvojio titulu prvaka jednom i to u sezoni 1999/2000. te pet puta je završio kao drugoplasirani. Također, klub je osvojio i Kup kralja u dva navrata (1995 i 2002) kao i superkup koji je osvojio tri puta (1995, 2000 i 2002).
Deportivo je u vrijeme svoje blistave historije čak dvadesetak puta završio u pozicijama pri vrhu La Lige te kao rezultat toga je igrao i u Evropskim natjecanjima igrajući u Ligi prvaka čak pet sezona u nizu i dostizanje čak do polufinala 2004. godine.
Svoje domaće utakmice Deportivo igra na stadionu Riazor kapaciteta 34.600 mjesta. Stadion je izgrađen 1944. godine. Tradicionalne boje kluba su plava i bijela.
Najveći rival Deportivo La Coruñe je Celta de Vigo te su njihovi međusobni susreti poznati kao Galicijski derbiji.
Nastupi u Evropskim takmičenjima
Do 24. novembra 2014:
Trenutni sastav
Datum: 24. novembar 2014:
Stadion
260px|mini|desno| Stadion Riazor Deportivo de La Coruña svoje domaće utakmice igra na stadionu Riazor. Stadion je izgrađen 1944. godine. U dva navrata stadion je doživio renoviranje: 1982 i 1995-1998. Kapacitet stadiona iznosi 34.600 gledaoca. Dimenzije stadiona su 105 x 68 metara.
Deportivo u ligi i Kupu kralja
Ukupan broj provedenih po sezonama:
Natpis na stećku kneza Batića Mirkovića
Natpis na stećku kneza Batića Mirkovića
Stećak kneza Batića Mirkovića se nalazi u nekropoli u selu Kopošići, u općini Ilijaš.
+ Ва име отца и сина и свет[а]го д[у]ха амин’. Се лежи кнез’ Батић’ на своје[ји] земљи на племенитој, милостију б[о]жијом’ и славнога г[оспо]д[и]на краља Твр’тка кнез’ босан’ски. На Високом’ се поболих’, на Дубокоме ме д’н’ дојде. Си билиг’ постави госпоја Вукава с мојим добрим, и живу ми вирно служаше и мртву му послужи.
Partije Svjetskog prvenstva u šahu 2021.
Ovaj članak sadrži sve partije Svjetskog prvenstva u šahu 2021.
!rowspan=2 | !! align=center colspan=16| Klasične partije !width=20px| 1. !! width=20px| 2. !! width=20px| 3. !! width=20px| 4. !! width=20px| 5. !! width=20px| 6. !! width=20px| 7. !! width=20px| 8. !! width=20px| 9. !! width=20px| 10. !! width=20px| 11. !! width=20px| 12. !! width=20px| 13. !! width=20px| 14. !! Pob. !! Bod.
1. partija
Španska partija (Zatvorena) (ECO C88) Dubai, 26. 11. 2021.
Nepomnjašči započinje potezom Španske partije otvorenom igrom što Carlsen prihvata. Nakon Carlsen igra potez glavne varijante potez koji do tada nisu igrali u međusobnim (online) partijama. Uobičajeno je igrano 6...d3, te bi partija slijedila Marshallov protivnapad. Igrajući izbjegava Marshallov protivnapad, koji bi uslijedio s 8...c3 9.d5, čime Carlsen žrtvuje pješaka Carlsen prinuđuje Nepomnjaščija na razmjenu dama čime brani bijelog lovca i pojačava napad damom Carlsen uzima skakača, te Nepomnjašči ima dvije grupe udvojenih pješaka Nakon razmjene pješaka, Carlsen vraća žrtvovanog pješaka čime prijeti napad skakačem e5 na oba topa (dijagram 2) Zbog pravila o trostrukom ponavljanju pozicije, partija je završila remijem.
2. partija
Katalonsko otvaranje (Otvorena, klasična varijanta) (ECO E05) Dubai, 27. 11. 2021.
3. partija
Španska partija (Zatvorena) (ECO C88) Dubai, 29. 11. 2021. Nepomnjašči igra ponovo Špansku zatvorenu partiju, te do sedmog poteza igraju se isti potezi: Umjesto 8. h3 Sa5 bijeli igra Nakon čega se često igra 8...b4, ali Carlsen igra: čime bijeli brani mogućnost jakog poteza Sb4 Nepomnjašči igra i inicira razmjenu figura Carlsen odgovara s s idejom kasnijeg napada pješakom d5. Bijeli može igrati 21. Dd3 i crnim lovcem prijti uzimanje skakača na f6, kojeg uzima nakon 21...d4 22. Lxf6 Dxf6 23. exd5 Ld7 čime bi crni imao pješaka manje, ali dobru kompenzaciju s crnim lovcem na f8, koji se brzo može prebaciti na b4 i napasti polje e1, na kom se trenutno nalazi bijeli top. Slična odbrana bi bila 21. Sd2 čime otvara bijelog lovca na b3, kontroliše d5 i ako crni igra 21...d4 mijenjaju se figure 22. exd5 Sxd5 gdje se pokazuje jakost crnog lovca na f8, koji brani mat damom s Dg7, slijedi 23. Lxd5 Dxd5 24. Dxd5 Lxd5 25. Txe8 Txe8 26. Lxa5 Ta8 27. Lxc7 Txa4. Bijeli ima ponovo pješaka više ali potezima pješaka i kralja, može zauzeti dobru poziciju prema sredini table. No bijeli igra mirni potez no Carlsen pojačava pritisak na d4 potezom Bijeli ne povlači skakača nego napada crnog skakača na f6 bijeli mora braniti pješaka bijelim lovcem na a4, dok crni ima prednost s pješakom na b5, koji je na crnom polju. Iako crni ima udvojene pješake na c-liniji, a bijeli tri pješaka na kraljevom krilu, koji bi se mogli probiti naprijed, bijeli lovac mora ostati i braniti pješaka na a4 slijedi remi zbog ponavljanja poteza kraljevima.
4. partija
Ruska odbrana (Glavna varijanta) (ECO C42) Dubai, 30. 11. 2021.