cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Podkuk
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Podkuk je imao 1 stanovnika.
Napomena: ''Od 1948. do 1971. iskazivalo se pod imenom Potkuk. U 1857., 1869., 1921. i 1931. sadrži podatke za naselja Most, Marinci i Pengari, a u 1921. i 1931. podatke za naselja Peničići, Podrebar, Prodani i Sveti Donat. U 1857. i 1869. sadrži dio podataka za naselje Podrebar. Na popisu 2021. ukinuto i priključeno naselju Prodani.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Podkuk je imalo 3 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Dabrobosanska mitropolija
Mitropolija dabrobosanska je eparhija Srpske pravoslavne crkve. Mitropolit je gospodin Hrizostom Jević, a sjedište je u Sarajevu – izmješteno u Sokolac.
Historija
Tokom 1557. došlo je do obnavljanja Pećke patrijaršije. Za prvog patrijarha izabran je Makarije Sokolović (1557–1571). Jurisdikcija obnovljene Pećke patrijaršije prostirala se na sve srpske zemlje pod Osmanlijskim Carstvom. Uspostavljajući redovno stanje u Patrijaršiji, patrijarh Makarije izveo je novu organizaciju Crkve. Bosna i Dalmacija, osim zvorničke oblasti, gdje je postojala episkopija, došle su pod duhovnu vlast dabarskog, odnosno dabrobosanskog mitropolita.
Ustanove
Na prostoru Mitropolije dabrobosanske nalaze se dvije visokoškolske ustanove: Sarajevska bogoslovija (u obnovi) i Duhovna akademija u Foči.
Kao izdavačko preduzeće mitropolije djeluje Izdavačka kuća "Dabar".
Ustrojstvo
U sastavu mitropolije nalazi se šest arhijerejskih namjesništava: sarajevsko, sokolačko-paljansko, travničko-zeničko, fočansko, goraždansko-višegradsko i srebreničko-podrinjsko.
Na prostoru mitropolije nalazi se deset manastira: Manastir Uspenja Presvete Bogorodice u Dobrunu, Manastir Dobrunska Rijeka, manastir Svete trojice u Vozući i manastir Svetog velikomučenika Georgija na Ravnoj Romaniji.Manastir Svete Trojice Ozerkovići, Manastir Svetog Save Donja Lijeska, Manastir Vaznesenja Gospodnjeg u Vardištu, Manastir Građenik, Manastir Knežina, Manastir Pjenovac, Manastir Sase, Manastir Karno.
Spodnje Jelenje
Spodnje Jelenje su naseljeno mjesto u sastavu općine Litija, regija Zasavska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu stare općine Litija.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Spodnje Jelenje su imale 33 stanovnika.
Hotič
Slovenija:
Maharashtra Open
Maharashtra Open (ranije poznat kao McDowell Open, Gold Flake Open, Chennai Open i Tata Open) profesionalni je muški teniski turnir koji se od 2018. igra u indijskom Puneu na tvrdoj podlozi na terenima kompleksa Mhalunge Balewadi, a prije toga se održavao u Chennaiju, osim prvog izdanja, koje je bilo u New Delhiju. Spada u kategoriju ATP 250 (pobjednik dobija 250 bodova na ATP-ovoj rang-listi). Održava se na početku svake kalendarske godine od 1996. U vlasništvu je kompanije IMG.
Parovi
mini|200px|Indijski par [[Mahesh Bhupathi i Leander Paes osvojio je četiri titule između 1997. i 2002. te još jednu 2011.]]
Adenozin-monofosfat
Adenozin monofosfat (AMP) – sistemsko ime 5'-adenilna kiselina – je nukleotid, jedan od gradivnih blokova RNK. Ovaj organski spoj je ester fosforne kiseline i nukleozid adenozina. Sastoji se od fosfatne grupe, šećera riboze, i nukleobaze adenina.
Kao supstituent on se označava prefiksom adenilil-.
Sinteza i degradacija
AMP može nastati tokom sinteze adenozin trifosfata (ATP) uz katalizu  enzimom adenilat kinaza, kada se  kombiniraju dvije molekule  adenozin difosfata (ADP) :
IC 5307
IC 5307 (također poznat kao PGC 214932) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 568 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Pegaz. Najveći prečnik je 0,40 (66 hiljada sg) a najmanji 0,3 uglovnih minuta (50 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Hermann Albert Kobold 26. oktobra 1897. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Adenozin-monofosfat
Sinteza i degradacija
AMP se također formira i hidrolizom ATP u AMP i pirofosfat :
Prilikom razlaganja RNK u živim sistemima, formiraju se nukleozid monofosfati, poput adenozin monofosfata.
AMP se regenerira u ATP na sijledeći način:
U IMP,  AMP se pretvara enzimom mioadenilat deaminaza, uz otpuštanje jedne amino grupe.
U kataboličkim putevima, adenozin monofosfat se pretvara u uričnu kiselinu, koja se izlučuje iz tijela.
Svjetsko prvenstvo u plivanju 2015 – 200 m slobodno (muškarci)
Takmičenja u disciplini 200 m slobodno za muškarce na Svjetskom prvenstvu u plivanju 2015. održana su 3. i 4. augusta 2015.
Zlatnu medalju osvojio je Britanac James Guy.
Rekordi
Aktualni rekordi u ovoj disciplini prije početka takmičenja prikazani su u tabeli.
Grupe
Napomena: Sva vremena su po istočnoevropskom vremenu (UTC + 3).
Kvalifikacije su počele 3. augusta u 10:27.
Polufinala
Polufinala su održana također 3. augusta s početkom u 18:42.
Polufinale 1
260px|thumbnail|Le Clos je bio 3. u 1. polufinalu
Polufinale 2
300px|thumbnail|Ryan Lochte pobijedio je u 2. polufinalu
Finale
300px|thumbnail|Guy i Lochte nakon finiša Finale je održano 4. augusta u 17:32.
Spodnji Hotič
Spodnji Hotič je naseljeno mjesto u sastavu općine Litija, regija Zasavska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Litija.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Spodnji Hotič je imao 253 stanovnika.
Južnoameričko prvenstvo u nogometu 1922.
Južnoameričko prvenstvo u nogometu 1922. je bilo šesto kontinentalno nogometno takmičenje Južne Amerike. Turnir je odigran u Brazilu od 17. septembra do 22. oktobra 1922. godine. Na prvenstvu je učestvovalo pet ekipa. Brazil je drugi put u svojoj historiji osvojio šampionsku titulu. Drugo mjesto je osvojio Paragvaj a treće Urugvaj. Julio Francia, reprezentativac Argentine je bio najbolji strijelac prvenstva sa četiri postignuta gola.
Format takmičenja
Na prvenstvu Južne Amerike je učestvovalo pet ekipa: domaćin Brazil te Argentina, Urugvaj, Čile i Paragvaj. Primijenjen je Bergerov sistem te je prvak bila ekipa koja skupi najveći broj poena.
Utakmice
1Svi Paragvajski nogometaši su napustili teren nakon dosuđenog jedanaesterca za Argentinu.
Playoff
Brazil, Paragvaj i Urugvaj su nakon odigranih svih utakmica imali isti broj poena te su tadašnja pravila takmičenja nalagala u slučaju istog broja poena igra playoff za prvaka. Međutim, Urugvaj se povukao sa turnira te su Brazil i Paragvaj igrali utrakmicu playoff-a koja je odlučila o prvaku.
Lista strijelaca
4 gola
2 gola
1 gol
Roško Polje
Roško Polje, nekad i Raško Polje je naseljeno mjesto u općini Tomislavgrad, Bosna i Hercegovina.
Adenozin
Adenozin ima značajnu ulogu u biohemijskim procesima, kao što je transfer energije adenozin trifosfata (ATP) i adenozin difosfata (ADP), kao i u transdukciji signala putem cikličnog adenozin monofosfata, cAMP. Takođe je inhibicijski neurotransmiter, za kojeg se smatra da učestvuje u promoviranju sna i potiskivanju uzbuđenja.
Adenozin se često označava kao Ado.
Farmakološki efekti
Adenozin je endogeni purinski nukleozid koji modulira mnoge fiziološke procese. Ćelijska signalizacija putem adenozina se odvija preko četiri podtipa adenozin receptora (A1, A2A, A2B, i A3).
Protivupalna svojstva
Adenozin se smatra protivupalnim agensom, što ostvaruje delovanjem na A(2A) receptor. Preporučuje se za tretman rana na vrhocvima stopala, koje su posljedica šećerne bolesti jer je,  na laboratorijskim životinjama,  dokazano da drastično poboljšava popravku i rekonstrakciju tkiva. Klinička istraživanja takve administracija adenozina su u toku.
Ales
Ales (lokalno: Àbas) jest općina u provinciji Oristano na Sardiniji. Nalazi se na nadmorskoj visini 194 metra i ima 1.440 stanovnika. Gustoća naseljenosti iznosi 64,14 st/km². Općina zauzima površinu 22,45 km².
Susjedne komune su Albagiara, Curcuris, Gonnosnò, Marrubiu, Morgongiori, Palmas Arborea, Pau, Santa Giusta, Usellus i Villa Verde.
Gornji Desinec
Gornji Desinec je naseljeno mjesto u sastavu grada Jastrebarskog, Zagrebačka županija, Republika Hrvatska.
Katedralne radionice
Katedralne radionice ili Bauhuten, su radionice, koje se bave razvojem zanatskih vještina potrebnih za očuvanje, održavanje i popravku katedrala. Nastale su u Srednji vijeksrednjovekovnoj Evropi, na gradilištima gotičkih katedrala. Krajem srednjeg vijeka formirala se nadregionalna mreža ovih radionica koja se prostirala širom Evrope. Njemački izraz Bauhüttenwesen odnosi se kako na organizaciju mreže radionica koje se bave izgradnjom ili restauracijom zgrada, tako i na samu radionicu, kao mjesto rada.
Vrste radionica
Danas se ovakva udruženja radionica osnivaju širom Evrope, u cilju zaštite i restauracije svih katedrala, ali i historijskih zgrada. Bave se raznim zanatima i blisko sarađuju. Kroz obuku novih zanatlija čuvaju se tradicionalni običaji i rituali ovih profesija, kao i bogatstvo znanja koje se prenosi generacijama, usmeno i pismeno. Najveća prednost ovakvih radionica je ta što restauratorske radove neprestano izvodi isti tim, koji ima blisku vezu sa zgradom koju održava i poznaje njene osjetljive tačke. Ove multidisciplinarne radionice zapošljavaju veliki broj ljudi, od šegrta do majstora i arhitekata.
Gornji Desinec
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Jastrebarsko.
Katedralne radionice
Vrste radionica
Suočene s progresivnim nedostatkom tehničkih vještina i u doba sve veće mehanizacije i optimizacije troškova, radionice nastale ili ponovo uspostavljene u devetnaestom i dvadesetom stoljeću postale su institucije koje čuvaju, prenose i razvijaju tradicionalne tehnike i znanje. One prenose znanje i vještine širokog spektra zanata, obučavaju ljude koji tek počinju s ovim zanatima, održavaju festivale i esnafske rituale, dokumentuju svoj rad i promovišu ga širom svijeta. Neke radionice uključuju i arhivatore, historičare umjetnosti, službenike za odnose sa javnošću i drugo osoblje.
Alghero
Alghero (lokalno: L'Alguer, S'Alighèra, L'Alièra) jest općina u provinciji Sassari na Sardiniji. Nalazi se na nadmorskoj visini 7 metara i ima 44.023 stanovnika. Gustoća naseljenosti iznosi 195,3 st/km². Općina zauzima površinu 225,40 km².
Susjedne komune su Olmedo, Putifigari, Sassari, Uri i Villanova Monteleone.
Katedralne radionice
Vrste radionica
Na institucionalnom nivou, različita tijela su odgovorna za radionice: nekima upravljaju općine, drugima crkvena tijela, države, različite fondacije ili udruženja. Prema specijalnostima dijele se na:
Gornji Desinec
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Gornji Desinec je imalo 516 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Katedralne radionice
Nematerijalna kulturna baština
Katedralne radionice su na UNESCO-voj Reprezentativnoj listi nematerijalnog kulturnog naslijeđa čovječanstva kao zajednički element nematerijalnog kulturnog naslijeđa u Austriji, Švicarskoj, Njemačkoj, Francuskoj i Norveškoj. Odluku o upisu donio je Međuvladin komitet za očuvanje nematerijalnog kulturnog naslijeđa na zasjedanju koje je održano 2020. u Parizu. Nominacija je obuhvatala 18 konkretnih konstrukcija u tim zemljama.
Hreljin
Hrvatska:
Slovenija:
Ivan Čarota
Ivan Aleksejevič Čarota (bjeloruski: Іван Аляксеевіч Чарота; Liščiki, 16. septembar 1952. godine) bjeloruski je književni kritičar, slavista, kritičar, historičar kulture, prevodilac, javna ličnost. Čarota je doktor filoloških nauka (1998) i profesor (1999). Laureat Nagrade Republike Bjelorusije „Za duhovni preporod“ (2003). Inostrani je član Srpske akademije nauka i umjetnosti od 2009. . Član je Udruženja književnika Bjelorusije, Udruženja književnika Rusije i Udruženja književnika Srbije (1985).
Biografija
Rođen je 16. septembra 1952. godine u selu Liščiki, Kobrinskog rejona, Brestke oblasti, u Sovjetskoj Bjelorusiji.
Od 1969. do 1974. studirao je na Katedri za ruski jezik i književnost na Filološkom fakultetu Bjeloruskog državnog univerziteta. Nakon završetka studija tri godine je radio kao nastavnik u Paljackiškoj srijednjoj školi Voronovskog okruga, Grodne oblasti. Godine 1977. angažovao ga je Bjeloruski državni univerzitet, kao prijedavača - višeg prijedavača, vanrijednog profesora, a zatim, nakon odbranjene doktorske disertacije (studije trajale od 1991. do 1994. godine, postao je šef novoformirane Katedre za slavistiku (slovenske književnosti). Kandidatsku disertaciju "Творчество М.А.Шолохова и литературный процесс Югославии (1956-1986), odbranio je na Institutu u Lenjingradu 1986). godine, a doktorsku disertaciju - «Беларуская літаратура ХХ стагоддзя і працэсы нацыянальнага самавызначэння» na Bjeloruskom državnom univerzitetu u Minsku, 1998. godine.
Naučni radovi i knjige
Svoja naučna interesovanja Ivan Aleksejevič Čarota usmjerio je prvenstveno na književnosti i kulture slovenskih naroda. Istražujući njihove genetske, tipološke i konkretne povjezanosti, postao je vodeći jugoslavista Bjelorusije, visokoautoritetni specijalista u oblasti komparativne književnosti i kulturologije, autor oko 600 naučnih radova, među kojima su knjige: «Беларуская савецкая літаратура за мяжой» (Мінск, 1988 – у сааўтарстве), «Пошук спрадвечнай існасці: Беларуская літаратура ХХ стагоддзя ў працэсах нацыянальнага самавызначэння» (Мінск, 1995), «Сербская Праваслаўная Царква» (Мінск, 1998), «Беларуская мова і Царква» (Мінск, 2000), «Косовская битва продолжается» (Мінск, 2000), «Антологиjа белоруске поезиjе», (Београд: 1993; 2-е выданне – 2012), «Югаславянскія казкі» (Мінск, 1999), «Антологиjа лирике источних Словена” (Београд, 2000), «Насустрач Духу. Анталогія беларускай хрысціянскай паэзіі» (Мінск, 2001), «Насустрач Духу. Анталогія беларускай хрысціянскай прозы» (Мінск, 2002), «Слово и Дух. Антология русской духовной поезии ХХ –ХХ вв.» (Минск, 2003, 2005, 2010), “Ні на небе, ні на зямлі.Казкі славянскіх народаў” (2013), «Српска књижевност. Антологија текстова. Књ.І -V» (Мінск, 2002-2007 – на сербскай мове), “Тэорыя і практыка мастацкага перакладу” (Мінск, 2012), “Испод крила роде. Антологиjа савремене белоруске поезиjе” (Подгорица, 2014), “Беларусы пра Сербію-Югаславію” (Мінск, 2015, « Белорусија и Србија: Трагом узајамног упознавања и деловања“(Шабац, 2016).
Naučno-metodološka sfera
Profesor Ivan Čarota je član 11 redakcija periodičnih izdanja (6 stranih), naučni savjetnik Bjeloruske Enciklopedije; Sekretar biblijske komisije Bjeloruskog Egzarhata Ruske pravoslavne crkve i izvršni urednik časopisa "Pravoslavlje" (Праваслаўе).
U naučno-metodološkoj sferi, profesor je sastavio slijedeće priručnike: «Советская литература в связях и взаимодействиях: Начала сравнительного и системного анализа» (Мінск, 1989), «Мастацкі пераклад на беларускую мову : Асновы тэорыі і практычныя рэкамендацыі» (Мінск, 1997), «Югаславянскія літаратуры і культуры» (Мінск, 1999 – у сааўтарстве), Праграма «Гісторыя славянскіх літаратур» (2000), «Гісторыя сербскай літаратуры. Практыкум» (2007).
Prevodilački rad
Član Udruženja književnika SSSRa (odnosno, Udruženja književnika Bjelorusije), kao i Rusije i Srbije; aktivno se javlja u štampi kao književni kritičar, kritičar, esejista, publicista. Više od dvadeset i pet godina, nalazi se na čelu biroa za umjetničko prijevođenje i književne veze Udruženja književnika Belorusije, a bavi se prijevođenjem sa srpskog, hrvatskog, slovenačkog, makedonskog, poljskog i drugih jezika na bjeloruski i ruski jezik, kao i sa bjeloruskog i ruskog na srpski jezik. Njegova postignuća su: više od 1200 štampanih prijevoda, uključujući i više od 70 knjižnih izdanja, među kojima su i radovi poznatih pisaca, kao što su: Patrijarh srpski Pavle, Nikolaj Velimirović, Justin Popović, Marko Marković, Tadej Štrbulović, Ivo Andrić, Branislav Nušić, Rade Drainac, Dobrica Ćosić, Nevena Vitošević Ćeklić, Zoran Gavrilović Mira Radojević i Ljubodrag Dimić, Momir Lazić, Dragan Lakićević, Dragoslav Mihailović, Grozdana Olujić, Goran Petrović, Ljiljana Habjanović-Đurović, Beno Zupančič, Prežihov Voranc, Josip Jurčič, Drago Jančar, i drugi. Osnivač, sastavljač i prevodilac serije «Сербскае багаслоўе ХХ стагоддзя», u okviru koje je već izašlo više od četrdeset knjiga. Zbornik srpskih narodnih bajki, koju je prof. Čarota preveo na bjeloruski jezik: ”Мовы ўсяго жывога: Сербскія народныя казкі” (Мінск: Мастацкая літаратурa, 2007.), proglašena je za najljepšu knjigu u Bjelorusiji u oblasti prijevoda za 2008. godinu i nagrađena Nacionalnom nagradom.
Jedan je od osnivača "Odbora za podršku Srba i Crnogoraca" i javne organizacije "Bjelorusija - Sestra Srbije", vršilac dužnosti potpredsjednika društva "Bjelorusija - Jugoslavija", predsjednik društva "Bjelorusija - Srbija i Crna Gora."
Računarstvo u oblaku
mini|Metafora računarstva u oblaku: grupa mrežnih elemenata koji pružaju usluge ne moraju se pojedinačno adresirati ili upravljati od strane korisnika; umjesto toga, čitav paket hardvera i softvera koji se upravlja uslugom može se smatrati oblakom. Računarstvo u oblaku jest mogućnost pristupanja na zahtjev resursima računarskih sistema, posebno resursima pohrane podataka i računarske snage (na primjer jezgre procesora), a bez direktnog aktivnog upravljanja od strane korisnika, najčešće putem javnog interneta. Pojam se općenito koristi za opisivanje podatkovnih centara dostupnih mnogim korisnicima putem Interneta.
Dostupnost mreža visokog kapaciteta, jeftinih računara i uređaja za skladištenje podataka, kao i prihvatanje hardverske virtualizacije, servisno orijentirane arhitekture te autonomno i uslužno računarstvo dovelo je do rasta računarstva u oblaku.
Historija
Pojam računarstva u oblaku prvi put je popularizirao Amazon.com koji je 2006. objavio svoj Elastic Compute Cloud proizvod, međutim prvo pominjanje pojavilo se već 1996. godine, s prvim poznatim spomenom u Compaqovom internom dokumentu.
Modeli usluga
mini|300x300piksel| Modeli uslužnog računarstva u oblaku raspoređeni kao slojevi
Softver kao usluga (SaaS)
desno|mini|395x395piksel| Tipovi računarstva u oblaku
École nationale des ponts et chaussées
École nationale des ponts et chaussées (École des ponts ParisTech) francuska inženjerska škola.
Stvorio ga je Daniel-Charles Trudaine 1747. godine pod imenom "École royale des ponts et chaussées" za obuku inženjera za mostove i puteve, jedan je od najstarijih i najprestižnijih francuskih grandes écoles. Najpoznatiji je po svom inženjerskom obrazovanju, čiji se studenti i alumnisti zovu “Ingénieur des Ponts et Chaussées”.
Obično se naziva "Ponts et Chaussées", "les Ponts" ili metonimija École des Ponts ParisTech usvojena u julu 2008.
Podrebar (Buzet)
Podrebar (ital. Sotto la Rupe) je bivše naseljeno mjesto u sastavu grada Buzeta, Istarska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Buzet. Na popisu 2021. godine ukinuto i priključeno naselju Most.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Podrebar je imao 12 stanovnika.
Napomena: ''U 1921. i 1931. podaci, a u 1857. i 1869. dio podataka sadržani su u naselju Podkuk. Od 1880. do 1910. iskazano kao dio naselja. Od 1869. do 1910. sadrži podatke za bivše naselje Sveti Uldarik. Na popisu 2021. ukinuto i priključeno naselju Most.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Podrebar je imalo 18 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Allai
Allai (lokalno: Àllai) jest općina u provinciji Oristano na Sardiniji. Nalazi se na nadmorskoj visini 60 metara i ima 364 stanovnika. Gustoća naseljenosti iznosi 13,30 st/km². Općina zauzima površinu 27,36 km².
Susjedne komune su Busachi, Fordongianus, Ruinas, Samugheo, Siamanna, Siapiccia i Villaurbana.
Pračana
Pračana (ital. Brazzana) je naseljeno mjesto u sastavu grada Buzeta, Istarska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Buzet.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Pračana je imala 98 stanovnika.
Napomena: ''U 1921. i 1931. podaci su sadržani u naselju Sovinjak.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Pračana je imalo 116 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Alexander Schallenberg
Potomak je bivše austrijske plemićke porodice Schallenberg i diplomac Evropskog koledža, Schallenberg je bio karijerni diplomata koji je postao mentor Kurzu kada je ovaj postao ministar vanjskih poslova. Kurz ga je imenovao za direktora strateškog vanjskopolitičkog planiranja i šefa evropskog odjela. Schallenberg se pridružio kabinetu kao ministar vanjskih poslova 2019. Nakon što je Kurz 9. oktobra 2021. najavio svoju ostavku na čekanju, ÖVP je predložio Schallenberga da ga zamijeni na mjestu kancelara Austrije. Schallenbergova vlada je položila zakletvu 11. oktobra 2021.
Pojačanje (elektronika)
U elektronici, pojačanje je mjera sposobnosti elektronskog uređaja ili kola (često pojačala) da poveća snagu ili amplitudu ulaznog signala između ulaznog i izlaznog porta pomoću energije pretvorene iz nekog izvora napajanja u signal. Obično se definiše kao srednji odnos amplitude ili snage signala na izlaznom portu i amplitude ili snage na ulaznom portu. Često se izražava pomoću logaritamskih jedinica decibela (dB) („pojačanje dB“). Pojačanje veće od jedan (veće od nule dB), je osobina koja definiše aktivnu komponentu, dok će pasivna komponenta imati pojačanje manje od jedan.
Sam izraz pojačanje je neodređen i može se odnositi na odnos izlaznog i ulaznog napona (pojačanje napona), struje (pojačanje struje) ili električne snage (pojačanje snage). U području audio pojačala i pojačala opće namjene termin se obično odnosi na pojačanje napona, ali se u pojačavačima radio frekvencije uglavnom odnosi na pojačanje snage. Pojačanje elektronskog uređaja ili kola općenito varira s frekvencijom primijenjenog signala. Osim ako nije drugačije navedeno, termin se odnosi na pojačanje za predviđeni radni frekvencijski opseg opreme.
Pojačanje snage
Pojačanje snage, u decibelima (dB), definirano je na sljedeći način:
Pojačanje napona
Pojačanje napona se može izračunati korištenjem napona umjesto snage koristeći Jouleov prvi zakon P = V^2/R ; formula je:
U mnogim slučajevima, ulazna impedancija R_\text{in} i izlazna impedancija su jednake, pa se gornja jednačina može pojednostaviti na:
Ova pojednostavljena formula, pravilo 20 log, koristi se za izračunavanje pojačanja napona u decibelima i ekvivalentna je pojačanju snage ako i samo ako su impedanse na ulazu i izlazu jednake.
Pojačanje struje
U mnogim slučajevima, ulazna i izlazna impedansa su jednake, tako da se gornja jednadžba može pojednostaviti na:
Ova pojednostavljena formula se koristi za izračunavanje strujnog pojačanja u decibelima i ekvivalentna je pojačanju snage ako i samo ako su impedanse na ulazu i izlazu jednake.
U gore navedenim slučajevima, pojačanje je bezdimenzionalna veličina, jer je to omjer sličnih jedinica (decibeli se ne koriste kao jedinice, već kao metoda za označavanje logaritamskog odnosa).
Lut
Lut (arapski: "لوط")‎ je po islamu Božiji poslanik. Živio je u doba Ibrahima, također poslanika i bio je njegov bratić. Spominje se u 14 sura Kur'ana, ukupno 27 puta.
Biografija
Lut je bio sin Harana, koji je umro dok je Lut bio još dječak. Odrastao je u kući svoga djeda Azera i amidže Ibrahima. Nakon gladi koja je u to doba zavladala Palestinom, odlaze u Egipat. Nakon izvjesnog vremena vraćaju se iz Egipta i prema dogovoru sa amidžom Ibrahimom, Lut odlazi u područje današnjeg Jordana, u mjesto zvano Mu'tefika. To mjesto, koje se nalazilo pored jezera koje se danas naziva Lutovo jezero, pored obala Mrtvog mora, poznato je i kao Sodoma. U to doba Mu'tefika je bila važan trgovački centar u a njemu su, pored Luta i dijela njegove porodice, živjeli svi do jednoga nevjernici.
Poslanstvo
Nakon što su pripadnici njegovog naroda odbijali da povjeruju u istinu i izazvali ga riječima Učini da nas Allahova kazna stigne, ako istinu govoriš!, Lut se obrati gospodaru riječima: Gospodaru moj, reče on, pomozi mi protiv naroda grješnog! Kao rezultat ove molbe Lutu stižu dva meleka u ljudskom liku. Prije posjete Lutu, meleki su posjetili i Ibrahima, Lutovog savremenika, sa radosnom vijesti o rođenju sina (Ismaila) a obznanjuju mu i lošu vijest o kazni za Lutov narod gdje se kaže: I upita: 'A šta vi hoćete, o izaslanici?' Mi smo poslani narodu navjerničkom - rekoše - samo ćemo svu Lutovu čeljad spasiti, osim žene njegove, ona će, odlučili smo, sa ostalima kaznu iskusiti.
Kazna za Lutov narod
Kada meleci dođoše Lutu, s obzirom da ih nije ranije sretao, Lut ih nazva nenznanim ljudima. Oni mu odgovoriše: ''Ne - rekoše oni. Donosimo ti ono u što ovi stalno sumnjaju, donosimo ti ono što će se sigurno dogoditi, a mi, zaista, istinu govorimo. Izvedi čeljad svoju u gluho doba noći, a ti budi na začelju njihovu i neka se niko od vas ne osvrće, već produžite u pravcu kuda vam se naređuje! I Mi smo mu objavili ono što će se zbiti: da će oni, svi do posljednjeg, u svitanje uništeni biti.''
Sam čin uništenja Lutova naroda opisan je u nekoliko narednih ajeta.
Lut u Kur'anu
Lut je jedan od poslanika koji se često spominje u Kur'anu, uglavnom u kontekstu vezanom za svoj narod i njegovo uništenje. Kazivanje o Lutovu narodu je često u vremenskom slijedu vezano za poslanika Ibrahima.
Nakon grijeha koji su činili, Lutov narod je zadesila kazna: I kada pade naredba Naša, Mi sve prevrnusmo, ono što je bilo gore - bi dole, i na njih kao kišu grumenje od pečenog blata spustismo, koje je neprekidno sipalo.
Kazna se opisuje u nekoliko sura, između ostalih: El-Kamer (37. i 38. ajet), El-Hidžr (73. – 76), Hud (82. i 83), Eš-Šuara (172. do 175).
Spodnji Log (Litija)
mini|280px|Spodnji Log, drveni most na rijeci [[Sava|Savi]] Spodnji Log je naseljeno mjesto u sastavu općine Litija, regija Zasavska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Litija.
Grande amore
"Grande amore" (bos. Velika ljubav) je pjesma italijanskog opernog pop trija Il Volo koju je napisao Francesco Boccia i Ciro "Tommy" Esposito. Pobijedila je na muzičkom festivalu Sanrema i predstavljala je Italiju na Eurosongu 2015. godine gdje je pobjedila prema glasovima teleglasanja, međutim se plasirala na treće mjesto po svim ukupnim glasovima.
Komponovanje
Pjesmu je napisao Francesco Boccia 2003. godine, te ju je komponovao Ciro "Tommy" Esposito (član italijanske grupe Il Giardino dei Semplici) sa glavnom idejom da je izvedu klasični pjevači. Boccia ju je izveo 2005. godine na muzičkom festivalu Sanrema ali je pjesma na kraju bila odbačena zato što su je smatrali prestarom.
Ostavljena je na policu skoro dvanest godina i ponovo je predložena u dio "novajlija" na muzičkom festivalu Sanrema 2015. godine, te ju je trebao izvesti operni duo (sastavljen od Francesce Carli i Enrice Giovagnoli), međutim, njihovo učešće je odbijeno zbog starosnog ograničenja takmičenja. Također je bilo predloženo da pjesmu izvede Orietta Berti, koja je smatrala da je pjesma bila dobra, ali je morala odbiti učešće jer nije bila slobodna za vrijeme takmičenja.
Artistički direktor i glavni predstavnik 65. izdanja festivala Carlo Conti, nije bio zadovoljan sa prvom pjesmom koju su predložili Il Volo, međutim je, nakon slušanja pjesme "Grande amore", predložio uredniku pjesme Pasqualeu Mammaru (koji je menadžer Operapopa) da kontaktira menadžericu Michele Torpedine kako bi operni trio izveo pjesmu.
Stihovi
Stihovi pjesme nisu trebali biti promjenjeni, međutim, po želji trija je promjenjeno tri stiha: "regina dei giorni miei" (kraljice mojih dana) je postalo "respiro dei giorni miei" (uzdaše mojih dana) i "sotto al tuo portone" (ispod tvojih vrata) je postalo "senza più timore" (bez straha). Stihovi su promjenjeni pošto je izvorna pjesma bila serenada koju je pjevao mladić djevojci ispod balkona, te je trio smatrao da je ovo previše staro za njihove godine.
Pjesma se ne odnosi nepoznatom licu, već govori o ideji izjave vječne ljubavi.
Muzički festival Sanrema
Il Volo je po prvi put izveo pjesmu na 65. muzičkom festivalu Sanrema 11. februara 2015. godine. Tokom posljednje večeri takmičenja (koje je bilo 14. februara 2015. godine) "Grande amore" se plasirala na prvo mjesto sa ukupnim udjelom od 39,05% glasova u zadnjoj rundi takmičenja, pobjedišvi sva tri konkurenta sa sljedećim postocima: Nekova "Fatti avanti amore" sa 35,38% i Malika Ayanejeva "Adesso e qui (nostalgico presente)" sa 25,66%. Prema posljednim rezultatima glasanja, Il Volo je pobjedio zahvaljujući teleglasanju (dobili su 40% ukupnih glasova) sa udjelom od 56,1878% glasova dok su od stručnog žirija dobili udio od 22.9167% (prema tim rezultatima bi bili na trećem mjestu) i udio od 32,3333% od strane popularnog žirija (prema tim rezultatima bi bili na drugom mjestu).
Carolina Bubbico je dirigovala orkestar muzičkog festivala Sanrema tokom nastupa Il Vola.
Pjesma Eurovizije 2015.
Italijanska televizijska kuća RAI je, 19. februara 2015. godine, potvrdila da će "Grande amore" biti italijanska pjesma na Eurosongu 2015. godine, te da će je izvesti Il Volo.
Pošto je Italija članice "velike petorke", Il Volo su se automatski kvalifikovali u finale takmičenja u Beču, Austriji 23. maja 2015. godine. Prema teleglasanju, pjesma je bila na prvom mjestu, međutim, prema ukupnim glasovima žirija i teleglasanja, pjesma se plasirala na treće mjesto. Međunarodna štampa ju je nagradila sa Marcel Besançon nagradom za najbolju pjesmu.
Renići
Renići su naseljeno mjesto u općini Tomislavgrad, Bosna i Hercegovina.
TRBC1
Konsranta 1 T-ćelijskog receptora beta jest protein koji je kod ljudi kodiran genom TRBC1.
U jednoj nedavnoj (2021) studiji navodi se da je testiranje klonova T-ćelija sastavni dio dijagnostičke obrade T-ćelija malignih bolesti; međutim, tadašnji metodi nemaju specifičnosti i osjetljivosti, što može otežati dijagnostički proces. Nedavno otkriće monoklonskih antitijela (mAb) specifičnih za ljudski TRBC1 uveliko će poboljšati izglede za dijagnostiku maligniteta T-ćelija. Anti-TRBC1 mAb može se koristiti u imunofenotipskim testovima protočne citometrije, kako bi se osigurao jeftin, robustan i visoko specifičan test koji otkriva klonalnost imunofenotipski različitih populacija T-ćelija. Nedavne studije pokazuju kliničku korist ovog pristupa u nekoliko konteksta; upotreba ovih antitijela u odgovarajuće dizajniranim panelima protočne citometrije poboljšava otkrivanje cirkulirajuće bolesti u pacijenata s kožnim limfomom T-ćelija, uklanja potrebu za ispitivanjem molekulske klonalnosti u kontekstu leukemije velikih granulastihih limfocita i daje konačnije rezultate u kontekstu mnogih drugih poremećaja T-ćelija.
Vrijedi napomenuti da povećana sposobnost otkrivanja diskretnih klonskih populacija T-ćelija znači da će identifikacija njihovih klonova neizvjesnog kliničkog značaja (T-CUS) postati sve češća. Ta studija razmatrala je ovo novo antitijelo i opisuje ga kako definira klonske T-ćelije.
Predstavljaju i raspravljaju o testu i sažimaju dosadašnje nalaze o upotrebi analize protočne citometrije TRBC1 u području dijagnostike, uključujući istraživanja limfnih čvorova i uzoraka tekućine. Također daju prijedloge o tome kako primijeniti rezultate testa u kliničkim pregledima, uključujući i kako tumačiti i prijaviti nalaze T-CUS-a. Na kraju, navedena su i područja za koja misle da će koristiti u daljnjim istraživanjima.
TRBC2
Konstanta 2 T-ćelijskog receptora beta jest protein koji je kod ljudi kodiran genom TRBC2.
Napravili su skraćenu varijantu PIF6, koja sadrži samo 22 aminokiseline koje se mogu genetički spojiti sa POI kao oznaka afiniteta. Na taj se način POI može prečistiti smolinim funkcionaliziranim PhyB materijalom, koristeći svjetlo 660 nm za vezivanje i ispiranje i 740 nm svjetlo za eluciju. Elucija izazvana crvenim svjetlom je efikasna, ali vrlo blaga jer se isti pufer koristi za ispiranje i eluiranje. Kao dokaz koncepta, izrazili smo PIF-označene varijante tirozin kinaze ZAP70 u Jurpatovim T ćelijama sa nedostatkom ZAP70, prečišćeni ZAP70 i pridružene proteine koristeći ovaj sistem sa svjetlosnom kontrolom, a kvantitativnom masenom spektrometrijom identifikovali su partnere u interakciji. Koristeći stimulitane T-ćelije, uspjeli su otkriti poznate partnere u interakciji i mogli su filtrirati sve ostale proteine.
IC 3655
IC 3655 (također poznat kao PGC 1633163) je kompaktna galaksija i nalazi se u sazviježđu Berenikina kosa. Prvo otkriće je napravio Charles Joseph Etienne Wolf 27. januara 1904. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Autohtonost (biologija)
Autohtone − u biogeografiji − su one vrste koje se definiraju kao domoroci  datog regiona i/ili ekosistema, ako je njihovo  prisustvo u tom sistemu rezultat isključivo prirodnih procesa, bez ljudske intervencije. Termin je ekvivalent za "nativan", u manje naučnom kontekstu. Svaka prirodna vrsta organizama (za razliku od pripitomljenih) ima svoj prirodni opseg distribucije u kojem se smatra autohtonom. Izvan ovog nativnog areala, takva vrsta se može unijeti i ljudskom  aktivnošćiu. U onim područjima gdje je dospjela antropogeno, poznata je kao uvedena vrsta.
Autohtona vrsta nije nužno endemska. U biologiji i ekologiji, endemska znači isključivo nativna u životnim zajednicama određenog područja. Autohtona vrsta se može pojaviti i u područjima osim onog na kojem se proučava. U novonaseljenom području ona se označava kao uvedena, alohtona ili introducirana vrsta. Izrazi "endemski" i "autohtoni" također ne znače da su takvi organizmi nužno nastali  ili evoluirali u arealu  gdaje su nađeni.
Pozovi me na kafu / Slovo o čovjeku
Pozovi me na kafu / Slovo o čovjeku je singl sarajevske pop rock grupe Indexi. Objavila ga je izdavačka kuća Jugoton 1978. godine. Muzički aranžman za naslovnu pjesmu "Pozovi me na kafu" napisao je basist Indexa Fadil Redžić, a muziku i tekst Aleksandar Korać. Pjesma započinje sa kratkim uvodom na sintisajzeru, električnoj gitari, bubnjevima i dopunskoj klavirskoj pratnji, za kojima slijedi kvalitetna pjevačka izvedba Davorina Popovića samo uz pratnju akustične gitare Slobodana Bode Kovačevića. Zvuk u ovoj pjesmi upotpunjuje kvalitetna pratnja na klaviru i električnim orguljama Ranka Rihtmana. Vrhunac u pjesmi predstavlja pjevljivi refren, što čini ovu pjesmu veoma pogodnom za tadašnje radijsko i televizijsko emitovanje. Na B strani singla je pjesma pod nazivom "Slovo o čovjeku" za koju je muziku i aranžman napisao Fadil Redžić, na tekst iz poeme Modra rijeka Maka Dizdara. Pjesma započinje klavirskim uvodom uz pratnju akustične gitare, za kojima slijedi smireno pjevanje Davorina Popovića. Naredna dva stiha otpjevana su agresivnije, za oktavu više i uz dodatnu pratnju električnih orgulja i električne gitare. Vrhunac u ovoj pjesmi predstavlja refren koji je odsviran u bržem tempu uz pjevanje svih članova grupe Indexi. Istaknutu ulogu u refrenu ima bas-gitara koja zvukom podsjeća na bas dionice u pjesmama britanske progresivne rock grupe Yes. U obje pjesme na ovoj singl ploči, članovi grupe Indexi pokazali su veliko sviračko i kompozitorsko umijeće.
Grabarak
Grabarak je naseljeno mjesto u sastavu grada Jastrebarskog, Zagrebačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Jastrebarsko.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Grabarak nije imao stanovnika.
Napomena: ''Od 1981. bez stanovnika.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Grabarak je imalo 6 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Anela
Anela (lokalno: Anèla) jest općina u provinciji Sassari na Sardiniji. Nalazi se na nadmorskoj visini 446 metara i ima 645 stanovnika. Gustoća naseljenosti iznosi 17,48 st/km². Općina zauzima površinu 36,89 km².
Susjedne komune su Bono, Bultei i Nughedu San Nicolò.
ZFP64
Izoforme 1 i 2 homologa 64 cinkovog prsta su proteini koji su kod ljudi kodirane genom ZFP64.
Kloniranje i ekspresija
Upotrebom 2-hibridnog snimka kvasca za identifikaciju interaktora unutarćelijskog domena (NICD) miša Notch1 (190198), Sakamoto et al. (2008) klonirali su miša Zfp64. Analizom baze podataka identificirali su četiri prerađene varijante miša i čovjeka ZFP64. Kod čovjeke, varijante kodiraju izoforme A do D, koje sadrže 681, 627, 679, odnosno 645 aminokiselina.
U usporedbi s ostalim, izoforma D ima jedinstveni C-kraj, izveden iz intragenske genomske duplikacije. Izoforme A do C imaju ili devet ili 10 motiva cinkovog prsta tipa C2H2, dok izoform D ima 13. Područje koje sadrži cinkove prste 7 do 9 izoforme D ima strukturu sličnu strukturi SPF1 transkripcijskog represora. Imunohistokemijska analiza pokazala je da se mišji Zfp64 lokalizirao u jedru u transficiranih U2OS ćelija. In situ hibridizacija embriona miša i kokoši pokazala je ekspresiju Zfp64 u subepitelnim ćelijama mezenhima, uključujući somite i pupoljke udova, tokom ranog razvoja. U kasnijem razvoju, ekspresija Zfp64 bila je gotovo sveprisutna, uključujući dermne bazne ćelije i subepitelne mezenhimske ćelije dermisa, satelitske ćelije, osteoblaste, hipertrofirane hondrocite. a slabe u prugastim mišićima. RT-PCR analiza otkrila je sveprisutnu ekspresiju Zfp64 kod odraslog miša, a Northern blot analiza potvrdila je ekspresiju u mozgu, slezeni, jetri i srcu. RT-PCR pokazao je ekspresiju ZFP64 u fibroblastnim, miogenim, hondrogenim i osteogenim mezenhimskim ćelijskim linijama miša i čovjeka. Wang et al. (2013) izvijestili su da je ZFP64 protein cinkovog prsta Kruppel C2H2. RT-PCR je pokazao da se Zfp64 sveprisutno eksprimirao u normalnim tkivima miša, uključujući imunske organe. Među hematopoetskim ćelijama miša, ekspresija Zfp64 bila je visoka u peritoneumskim makrofagima, B-ćelijama i ćelijama prirodnih ubica.
Funkcija gena
Korištenjem 2-hibridnih testova kvasca, imunoprecipitacije i Western blot analize, Sakamoto et al. (2008) potvrdili su da su sve izoforme miša Zfp64 u interakciji s regijom miša NICD koja sadrži PEST. Endogeni ZFP64 je u transficiranim U2OS ćelijama također komunicirao s PEST domenom mišjeg NICD-a. Western blot analiza pokazala je da je Zfp64 lokaliziran u jedru kad se eksprimira sam, uglavnom u citoplazmi kada se koeksprimira s NICD, a najviše u jedru kada se koeksprimira s NICD i Csl (RBPJ), faktorom vezanja DNK koji asocira na NICD. Analize luciferaze i RT-PCR u U2OS ćelijama pokazale su da mišji Zfp64 transaktiviran Notch1 ciljama Hes1 i Hey1, na način koji ovisi o dozi, s dvostrukom indukcijom koja ostaje 24 sata nakon stimulacije. Ova aktivacija bila je aditivna onoj NICD-a.
Koristeći RNA sekvenciranje i RT-PCR, Wang et al. (2013) otkrili su da je ekspresija Zfp64 miša povećana nakon stimulacije ligandima TLR, ali da ekspresija Zfp64 nije uticala na ekspresiju Tlr3, Tlr4 ili Tlr9. Transfekcija Zfp64, regulirana putem TL-, MyD88- i Trif posredovane proizvodnje proupalnog TNF-alfa, Il6  i interferona-beta, ali ne i protivupalnog Il10  ili Il12, u mišjim peritoneumskim makrofazima. Utišavanje Zfp64 nije uticalo na fosforilaciju Tak1, Tbk1 ili Irak4, aktiviranog TLR-om, ali je potisnulo aktivaciju Erk1, Erk2 , Jnk1, Jnk2 i p38. ERK inhibitor nije promijenio efekte Zfp64 na ekspresiju TNF-alfa ili Il6, što sugerira da učinak Zfp64 na proupalne citokine možda ne ovisi o aktivaciji MAPK. Nokdaunski Zfp64 nije uticao na fosforilaciju Ikbe, RelA/p65 ili Irf3, što sugerira da Zfp64 ne utiče na aktivaciju transkripcije NFKB ili IFNB. Kotransfekcija Zfp64 sa MyD88 ili Trif, ali ne i sa Il1b (147720) ili TNF-alfa, značajno je povećala aktivnost reportera NFKB u ćelijama HEK293T. Wang et al. (2013) zaključili su da Zfp64 selektivno poboljšava aktiviranje NFKB-a aktivirano TLR-om. ChIP testovi pokazali su da se Zfp64 vezuje za promotore TNF-alfa, Il6 i IFNB u TLR makrofazima stimuliranim ligandom, ali ne i neliječenim. Analize imunoprecipitacije pokazale su da se Zfp64 veže za p65 podjedinicu NFKB i da je za ovu interakciju potrebna acetilacija p65. Zfp64 je pojačao aktivaciju TNF-alfa, Il6 i IFNB p65 i regrutacijom p65 ovim promotorima ciljnih gena. Koristeći koimunoprecipitaciju, luciferazu i ChIP testove, Watanabe et al. (2016) pokazali su da je ZFP64 komunicirao sa ZNF70, da bi povećao ekspresiju HES1 vezanjem za promotor HES1.
Aminokiselinska sekvenca
C: Cistein D: Asparaginska kiselina E: Glutaminska kiselina F: Fenilalanin G: Glicin H: Histidin I: Izoleucin K: Lizin L: Leucin M: Metionin N: Asparagin P: Prolin Q: Glutamin R: Arginin S: Serin T: Treonin V: Valin W: Triptofan Y: Tirozin
Asim Zupčević
Asim Zupčević (Trebinje, 1919 – Turbe, kod Travnika, 28. decembar 1942) bio je učesnik NOB-a i narodni heroj Jugoslavije.
Biografija
Rođen je 1919. godine u Trebinju. Osnovnu školu završio je u rodnom gradu, a zbog članstva u revolucionarnom omladinskom pokretu izbačen je iz gimnazije. Nakon što je završio stolarski zanat pridružio se radničkom pokretu. U članstvo Komunističke partije Jugoslavije (KPJ) primljen je 1937. godine.
Kada je 1936, počeo građanski rat u Španiji, odlučio je da se odazove pozivu KPJ, i ode u Španiju i bori se protiv fašizma. Sa grupom komunista, februara 1937. se prebacio u Čanj, kod Bara, gdje se okupljala veća grupa komunista, a odakle su trebali da budu prebačeni brodom u Španiju. Međutim, policija ih je otkrila, uhapsila i sprovela u Trebinje. Iz zatvora je pušten na intervenciju porodice. Godine 1939. postao je član Oblasnog komiteta KPJ za Trebinje i od tada, do okupacije zemlje, radio je na masovnom organizovanju partijskih organizacija u gradu i na selu i na okupljanju antifašističkih snaga.
Nakon okupacije Jugoslavije, aprila 1941. godine, uključio se u rad na organizovanju oružanog ustanka. Posebno je bio aktivan u provođenju politike Narodnooslobodilačkog pokreta (NOP) i radu sa muslimanima, kojima je objašnjavao suštinu ustaštva, razotkrivao ustaška zvjerstva i odvraćao ih od prelaska u ustaške redove. Hapšen je zbog protesta protiv ustaškog režima. Kada se jednom vraćao sa oslobođene teritorije, nosio je oružje, pa su ga Italijani uhapsili, ali su ga zbog nedostatka dokaza pustili. Nakon toga napušta grad i odlazi u partizane. Učestvovao je u bici protiv Italijana 18. decembra 1941. na Radovan-ždrijelu. Bila je to prva veća borba protiv okupatora na trebinjsko - dubrovačkom području, tokom koje su uništena dva italijanska tenka. Januara 1942. postaje politički komesar čete Prvog hercegovačko-crnogorskog udarnog bataljona. Asim se svojom četom istakao u napadu na ustaški garnizon u kasarni Bakraćuši pod Veležom, iznad Mostara, 17. aprila 1942. godine. Prilikom povlačenja hercegovačkih partizanskih jedinica tokom italijansko - četničke ofanzive, u ljeto 1942. godine] pridružio se Mostarskom partizanskom bataljonu, kao politički komesar Druge čete. Kada je u augustu 1942. godine, formirana Deseta hercegovačka jurišna brigada, njegova četa je uključena u sastav brigade, a on je postavljen na mjesto političkog komesara čete u Trećem bataljonu. Sa brigadom je učestvovao u mnogim akcijama tokom 1942. godine u Bosni.
U decembru 1942. sa brigadom je učestvovao u borbama na području Vlašića i Pougarja. Prilikom napada Prve dalmatinske i Desete hercegovačke brigade na selo Turbe, kod Travnika, 28. decembra 1942. godine poginuo je tokom napada bombom na neprijateljske položaje.
Stara Gora pri Velikem Gabru
Stara Gora pri Velikem Gabru je naseljeno mjesto u sastavu općine Šmartno pri Litiji, regija Srednja Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Litija.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Stara Gora pri Velikem Gabru je imala 14 stanovnika.
Napomena: ''Do 1953. iskazivano pod imenom Stara Gora.''
Androstanolon
Definicija i medicinska upotreba
Androstanolon ili stanolon, poznat i kao dihidrotestosteron (DHT) i prodaje se pod robnom markom Andractim, između ostalog, je androgen i anabolički steroidni (AAS) lijek i  hormon koji se uglavnom koristi u liječenju niskih nivoa testosterona kod muškaraca. Također se koristi za liječenje razvoja dojki i malog penisa kod muškaraca. Obično se daje kao gel za nanošenje na kožu, ali se može koristiti i kao ester pomoću injekcija u mišić.
Nuspojave i mehanizam djelovanja
Neželjeni efekti androstanolona uključuju simptome maskulinizacije, kao što su akne, povećani rast dlaka, glasovne promjene  i povećana seksualna želja. Lijek se prirodno javlja kao androgen i anabolički steroid i stoga je agonist lijeka androgenog receptora (AR), biološka meta androgena poput testosterona i DHT. Ima snažne androgene efekte i slabe u izgradnji mišića, kao i estrogene efekte.
Medicinska upotreba
Androstanolon je dostupan u farmaceutskoj formulaciji za medicinsku upotrebu kao androgena. Uglavnom se koristi kao oblik androgne nadomjesne terapije u liječenju muških hipogonadizama i za ovu indikaciju posebno je odobren u određenim zemljama. Međutim, više se ne preporučuje u tu svrhu zbog bioloških razlika od testosterona kao što su nedostatak estrogenih efekata i djelomični androgeni efekti. Lokalna primjena androstanolona je koristan u liječenju ginekomastije. Slično tome, utvrđeno je da je androstanolon-enantat putem intramuskularne injekcije efikasan u upornom liječenju pubertetske ginekomastije. Lijek se također koristi kao lokalni gel za liječenje malog penisa kod dječaka prije i peripuberteta sa blagim ili sindromom djelimične androgene neosjetljivosti.
Androstanolon se koristio u dozi od 25 mg sublingvalno, dva do tri puta dnevno u nadomjesnoj terapiji androgena za muškarce. Ovo je ujedno i anabolička doza androstanolona kod muškaraca.
Dostupni obrasci
Androstanolon je dostupan u obliku 2,5% hidroalkoholnog gela, koji se daje transdermno u dozama od 5 ili 10 g/dan (robna marka Andractim). Lijek je ranije bio dostupan u 10 mg-skih oralnih tableta sa 300 mg  L -lizina ( robne marke Lysinex) i kao podjezične tablete od 25 mg (robne marke Anabolex, Anaprotin, Anabolene, Anaboleen, Proteina. Lijek se također prodaje u obliku nekoliko androstanolon-estera, uključujući androstanolon-benzoat (robnih marki Ermalone-Amp, Hermalone, Sarcosan), androstanolon-enantat (robna marka Anaboleen Depot), androstanolon-propionat (robna marka Pesomax) i androstanolon-valerat (marka Apeton), koji se u redovnim intervalima daju kao uljni rastvor kao intramuskularna injekcija.