cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Čahura (plod)
Dehiscencija
Poricidne kapsule raspuknu se kroz pore (otvore) u kapsuli, kao u rodu makova (Papaver), kada sjemenke ispadaju kroz te pore.. thumb| Kapsule cvjetova i razvijajućih plodova [[orhideja|orhideje  Spathoglottis plicata ]] Primjeri drugih biljaka koje proizvode kapsule uključuju nigelu, orhideje, vrbe, pamuke i jimsonov korov.
Specijalizirane čahure
thumb|right|Dehiscencija [[Folikula (plod)|folikulske čahure Asclepias syriaca]] Neki suhi plodovi vlažnog oblika formiraju specijalizirane strukture u obliku čahura. folikula je izveden iz jedne karpele koja se cijepa duž šava, kao u Magnolia, dok se mahuna razdvaja duž dva šava, i predstavlja definirajuće obilježje za mahunarke (Fabaceae). Neke varijante mahunarki koje su zadržale zakržljale šavove uključuju lomente koje se poprečno razdvajaju na segmente, svaki s jednim sjemenom, kao nerasvijetljene mahunarke, poput Arachis hypogaea (kikiriki). Kapsule izvedene iz dvije karpele obuhvataju tipske silike i silike koje se razdvajaju duž dviju šavnih linija, ali zadržavaju pregradu zvanu replum, koja je ustvari septum sa priloženim sjemenkama. Iako su obje karakteristične za Brassicaceae, silika je široka barem toliko koliko i dugačka i obrnuto. Shizokarp je izveden iz složenog jajnika s dvije ili više lokula koje se zatim radijalno odvajaju kao u jednom od gore navedenih tipova, poput šizokarpa folikula, kao u Asclepias (Asclepiadoideae) (vidi ilustraciju). Merikarp je dio ploda koji se odvaja od jajnika i formira posebnu jedinicu lokule koja zatvara sjeme, obično orašasto, kao u Apiaceae u kojem su merikarpi povezani drškom (karpoforom). Tako je shizokarp merikarpna struktura u kojoj se karpele iz jednog jajnika razdvajaju i tvore merikarpe. Šizokarp orašastih plodova građen je od karpela koje postaju režanj, a režnjevi postaju orasi koji se razdvajaju. Primjeri uključuju Boraginaceae i većinu Lamiaceae, gdje su između režnjeva jajnika pričvršćena perca.
Orasi ?!
Čahure su ponekad pogrešno označene kao orasi, kao u primjerima brazilski orah ili konjski kesten. To nije orah jer oslobađa sjeme i odvaja se. Orasi, s druge strane, ne oslobađaju sjeme jer jajnika sadrži začetak jedne sjemenke i ploda. Orasi se takođe ne cijepaju. U brazilskog oraha na kapsuli se otvara poklopac, ali je premali da se unutar njega može osloboditi desetak sjemenki (stvarni „brazilski orah“). Ove klice klijaju unutar kapsule nakon što padnu na zemlju.
Molise
Glavni grad regije je Campobasso, a ostala važnija naselja su: Termoli, Larino, Casacalenda, Montorio, Montelongo, Ururi i Campomarino.
Biskajski zaliv
mini|desno|175px|Pogled na Zaliv iz Svemira. Biskajski zaliv (fr. Golfe de Gascogne, bas. Bizkaiko Golkoa, špa. Golfo de Vizcaya, gal. Golfo de Biscaia, lat. Sinus Cantabricus) je zaliv Atlantskog okeana, koji se prostire od sjeverne obale Galicije u Španiji do Bretagne na sjeverozapadu Francuske. Ova pomorska regija je poznata po lošem vremenu, jakim olujama i ekstremno visokim talasima. To je rubno more.
Geografija
Zaliv ima površinu od oko 225.000 km2, dok mu je maksimalna dubina 4.735 metara. Biskajski zaliv je bogat ribom.
Južni dio Biskajskog zaliva, ispred obale Španije, najčešće se pominje pod imenom „Kantabrijsko more“ (špa. Mar Cantábrico).
Jedan dio španske obale Biskajskog zaliva je poznat po turizmu. To je Kosta Verde (špa. Costa Verde, bos. Zelena Obala). Poznato ljetovalište na francuskom dijelu obale je Bijaric.
Rijeke
mini|Položaj Zaliva u Evropi. U zaliv se ulijeva veći broj rijeka. Gledano po državama to su:
Gradovi
Važniji gradovi Biskajskog zaliva su:
Zeljasta biljka
mini|180p|desno|[[Grašak – jednogodišnja zeljasta biljka]] mini|180p|desno|[[Peršun – dvogodišnja zeljasta biljka]] mini|180p|desno|[[Rosopas − višegodišnja zeljasta biljka]] mini|180p|desno|Kineski [[Iris tectorum − višegodišnja zeljasta biljka sa rizomom]] Zeljasta biljka je životni oblik biljaka, koji ne formira sekundarno tkivo, kao što su kambij i felogen) zbog čega nema povećavanja debljine stabla. Stablo im je mehko, sočno i većinom zeleno (pa ima ulogu i u fotosintezi). Nadzemni izdanci ovih biljaka, u područjima s nepovoljnim godišnjim periodima, izumiru na kraju vegetacijske sezone.
Na osnovu trajnosti života, zeljaste biljke dijele se na:
Mango
Mango (Mangifera indica) se smatra najstarijim voćem, u Indiji se uzgaja preko 5000 godina. Smatra se da je Buda sjedio upravo ispod drveta manga kad je doživio prosvjetljenje, pa se mango i danas koristi u mnogim obredima u Indiji.
Kada je počeo da se gaji plod manga je bio veličine šljive i ne baš prijatnog ukusa. Danas plodovi manga mogu biti teški i više od dva kilograma, a drvo može da rađa plodove i do 100 godina. Plod je kruškolikog oblika, iako ga Tajlanđani zovu tropska breskva. Sadrži vitamine B i C i dosta željeza. Postoji oko 500 sorti manga, a boja mu varira od zelene preko crvene do žute i narandžaste. Ukus mu je mješavina ukusa ananasa i kajsije. Može dugo da ostane i van frižidera, u posudi na stolu. Tajlanđani ga jedu kao dodatak ribljem umaku, ili začinjen palminim šećerom. Uobičajeno je da se služi isječeno na kriške.
Također mango može pomoći kod problematične kože i kose, kao i kod tretmana akni. S obzirom na to da je dobar izvor beta karotena i vitamina A i C, pored prethodno navedenog pomaže i kod očuvanja vida.
mini|180px|lijevo|Drvo manga u cvijetu u gradu [[Kerala, Indija]] mini|180px|lijevo|Zreo plod manga
Marche
mini|desno|Lokacija regije na krati Italije Marche (fonetski Marke) jest regija u centralnoj Italiji između Jadranskog mora i Apenina, smještena između Republike San Marino na sjeverozapadu, te italijanskih regija Emilia-Romagna na sjeveru, Umbrija na jugozapadu, te Abruzzo i Lacio na jugoistoku. Istočne strane regije oplakuju vode Jadrana. Ime joj potiče od le marche di Ancona = marke Ancone. Glavni grad joj je Ancona, a uz istoimenu provinciju Ancona, regiju Marche čine i ostale 4 provincije : Ascoli Piceno, Fermo (kao provincija uvodi se tek 2009), Macerata i Pesaro-Urbino. Svaka od pet pokrajina regije Marche ima zasebnu historiju, što se prvenstveno može pripisati samom reljefu regije: Marche je osim riječnih dolina i vrlo uskog priobalnog pojasa, uglavnom brdovita zemlja. Na površini od oko 9.694 km2 živi oko 1,4 miliona stanovnika.
Haptista
Haptista je linija  protista  koja grupira alge Haptophyta i Rappemonada zajedno sa heliozoanma iz grupe Centrohelida. Haptofiti su alge koje imaju hloroplaste sa hlorofilima a i c, koji pri tome imaju i četiri hloroplastne membrane, ukazuju na porijeklo od sekundarne endosimbioze sa crvenim algama. Rappemonada je slabo poznata skupina koja ima hloroplastne gene koji su povezani sa genima haptofita. Pored toga, tu su uključeni centroidi, heterotrofI iz heliozojskog tipa, jer su trebali biti usko povezani s prvima. Ove skupine karakteriziraju filiformni dodaci podržani mikrotubulama, haptonemama u prvom i aksopodijama u drugom, koji koriste za ishranu. Ćelijsko tijelo često je prekriveno složenim mineraliziranim ljuskama, silicijskim u Centrohelida, a kod Haptophyta, obično krečnjačkim, ali ponekad i silicijskim. Slijedi filogenetsko stablo različitih grupa:
Taksonomija
Priložena taksonomski odnosi koncipirani su prema Cavalier-Smith, Chao & Lewis 2015 and Ruggiero et al. 2015.
Arminia Bielefeld
Arminia Bielefeld je njemački nogometni klub iz Bielefelda, Sjeverna Rajna-Vestfalija. Takmiči se u 2. Bundesligi, drugom rangu njemačkog nogometa.
Historija
Arminia Bielefeld je osnovana 1905. godine kao ''1. Bielefelder FC Arminia''. Klub je osnovalo četrnaest ljudi iz lokalne buržoazije. Dvije sedmice kasnije je odigrao svoju prvu utakmicu protiv kluba iz Osnabrücka. Iste godine je primljen u NJemački nogometni savez, te počinje da se takmiči u ligi. Tri puta je osvajao 2. Bundesligu.
NGC 4603D
NGC 4603D (također poznat kao ESO 322-55, IRAS 12394-4033, MCG -7-26-29 i PGC 42640) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 126 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Kentaur. Najveći prečnik je 1,50 (55 hiljada sg) a najmanji 1,1 uglovnih minuta (40 hiljada sg).
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
NGC 3111
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Jaglika Adžić
mini|desno|Ikona svete mučenice Jaglike pivske Jaglika Adžić (Gojkovića dol, Plužine, 1926. - Gojkovića dol, 6. juna 1943.) svetiteljka je Srpske pravoslavne crkve od 2017. godine.
Život, stradanje i kanonizacija
Rođena je kao drugo od osmoro djece. Krštena je od pivskog prote, potonjeg sveštenomučenika Jovana Sočice. U Plužinama, u Gojkovića dolu 7. SS dobrovoljačka brdska divizija "Prinz Eugen", koja je bila sastavljena od Nijemaca i ustaša, 6. juna 1943. u jednoj kolibi spalila je 60 Pivljana. Među njima su bili Jagličini roditelji, Stoja i Krsto, i braća - dvogodišnji Dušan, dvije godine stariji Momčilo i osmogodišnji Milorad. Jaglika je bila u grupi Pivljana koja je uspjela da pobjegne i da se domogne šume, ali kada je čula plač braće vratila se i pokušala da se pridruži porodici i ostalim stradalnicima. Prema svjedočenju, njemački oficir je naredio dvojici vojnika da je drže za ruke i ne dozvole da uđe u zapaljenu kolibu, imajući s njom neke druge namjere. Ali, lijepa i hrabra Pivljanka uspjela je da se otrgne i uskoči u vatru. Na ulazu u Plužine, mjestu gdje se tragedija dogodila, stoji ploča koju je postavio SUBNOR Plužina. Dječji vrtić u Plužinama nosi njeno ime, a po njoj je nazvana i ulica u Podgorici.
IC 1348
IC 1348 (također poznat kao PGC 3093671) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 403 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Vodolija. Najveći prečnik je 0,80 (94 hiljade sg) a najmanji 0,4 uglovnih minuta (47 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Stephane Javelle 5. augusta 1891. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Predsjednik Barbadosa
Predsjednik Barbadosa je šef države Barbadosa i vrhovni zapovjednik odbrambenih snaga Barbadosa. Kancelarija je osnovana 30. novembra 2021. godine kada je Barbados postao parlamentarna republika. Prethodno je na čelu države bila Elizabeta II, kraljica Barbadosa, koju je na otoku predstavljao generalni guverner.
Dužnost predsjednice Barbadosa trenutno obnaša Sandra Mason, bivša generalna guvernerka, koja je ujedno i prva predsjednica ove države.
Historija
Godine 1979. osnovana je istražna komisija, poznata kao Coxova ustavna komisija, koja je bila zadužena za proučavanje ostvarivosti uvođenja parlamentarnog republičkog sistema. Coxova komisija zaključila je da bi Barbadošani radije zadržali ustavnu monarhiju. Zbog toga nije usvojen prijedlog za mijenjanje statusa države. Manifest Barbadoške laburističke stranke iz 1994. bavio se republičkim pitanjem, predlažući referendum. U skladu sa obećanjem, 29. oktobra 1996. imenovana je Komisija za reviziju Ustava, kojom je predsjedao Henry de Boulay Forde. Komisija je 15. decembra 1998. preporučila uvođenje sistema parlamentarne republike.
Prijedlog zakona o referendumu predstavljen je u Parlamentu i imao je prvo čitanje 10. oktobra 2000. Raspuštanjem Parlamenta neposredno prije izbora 2003. prijedlog zakona o referendumu nije prošao.
Premijer Owen Arthur pozvao je na referendum 2005. godine, a drugi prijedlog zakona uveden je nešto kasnije, te je usvojen krajem oktobra 2005. Planirano je da se referendum prema zakonu iz 2005. održi istovremeno sa Općim izborima 2008. Početkom decembra 2007. pojavile su se informacije da je glasanje odgođeno zbog zabrinutosti koje je izrazilo Izborna i granična komisija. Nakon izbora, David Thompson zamijenio je Owena Arthura na mjestu premijera, a plan je odložen.
Dana 22. marta 2015. premijer Freundel Stuart izjavio je da u vrlo bliskoj budućnosti ima plan pomaknuti zemlju ka uvođenju republičkog sistema vlasti. Glavni sekretar Demokratske laburističke stranke, George Pilgrim, potvrdio je tu izjavu rekavši da će se to poklopiti sa datumom obilježavanja 50. godišnjice nezavisnosti Barbadosa 2016.
U septembru 2020. premijerka države, Mia Mottley, u svom govoru objavila je da će Barbados postati republika do novembra 2021. Upravo je taj prijedlog kasnije usvojen kao zakon 20. septembra 2021. Prijedlog zakona o Ustavu (amandman br. 2) predstavljen je Parlamentu Barbadosa, te je potom i usvojen.
Premijer i čelnik opozicije krajem 2021. zajedno su nominirali Sandru Mason za prvu kandidatkinju za predsjednicu. Ona je izabrana 8 dana kasnije, tačnije 20. oktobra 2021. Dužnost je preuzela 30. novembra 2021.
Boot Camp
Boot Camp je softverski pomoćnik napravljen od strane kompanije Apple Inc. da bi omogućio instaliranje Microsoft Windows XP Service Pack 2 (i Home i Professional izdanja) na Intel-baziranim Macintosh računarima. Boot Camp vodi korisnika kroz nedestruktivno reparticionisanje (uključujući promjenu veličine postojećih particija, ako je potrebno) na hard disku i pravljenje CD slike sa drajverima za različite uređaje sa Windows XP. Pored drajvera za hardver, CD sadrži kontrolni centar za Windowse za postavljanje zadanog operativnog sistema.
Predsjednik Barbadosa
Izbori
Predsjednika države bira Parlament Barbadosa.
Terorizam
mini|[[Napadi 11. septembra 2001.|Teroristički napad na WTC]]
Terorizam je smišljena upotreba nezakonitog nasilja ili prijetnje nezakonitim nasiljem radi izazivanja stanja terora ili straha, s namjerom prisiljavanja ili zastrašivanja vlasti ili društva kako bi se postigli teroristički ciljevi. Termin se u tom smislu prvenstveno koristi da se odnosi na namjerno nasilje u mirnodopsko vrijeme ili u kontekstu rata protiv neboraca (uglavnom civila i neutralnog vojnog osoblja).
Boot Camp
Nepodržani uređaji
Od verzije 1.1.1, disk sa drajverima napravljen od strane Boot Campa nudi Windows XP hardversku podržku za većinu Mac sistemskih komponenti, ali trenutno ne podržava sljedeće:
Predsjednik Barbadosa
Izbori
Ako do 60. dana prije isteka mandata nije predložen zajednički kandidat, izbori se otvaraju za druge kandidate. Da bi potencijalni kandidati mogli učestvovati na izborima, njih mora predložiti premijer, čelnik opozicije ili najmanje 10 zastupnika u Domu skupštine. Pravilo dvotrećinske većine važećih glasova u svakom domu takođe se primjenjuje i na otvorenim izborima, a pravila ostaju ista čak i kad je nominiran samo jedan kandidat, dakle sa mogućnošću prigovora.
Manastir Zavala
Manastir Zavala ili manastir Vavedenja Bogorodice je manastir Srpske pravoslavne crkve, Eparhija zahumsko-hercegovačka i primorska i nalazi se u Popovu polju, 3 km. od općinskog središta Ravno. Proglašen je za nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine Nacionalni spomenik se sastoji od: crkve sa zvonikom, podzida sa pristupnim tunelom i terasom, novog konaka, čatrnje, stare škole i pećine (isposnice).
Predsjednik Barbadosa
Privremeno odsustvo
Kad god je mjesto predsjednika privremeno upražnjeno (npr. u slučaju imenovanja novog predsjednika, u slučaju putovanja, godišnjeg odmora ili u slučaju nemogućnosti obavljanja funkcije iz bilo kojeg drugog razloga, te funkcije u skladu sa Ustavom vršiće predsjednik kojeg imenuje premijer nakon konsultacija sa liderom opozicije. Međutim, ako je predsjednik suspendiran sa dužnosti u slučaju postupka opoziva, predsjednik Senata Barbadosa obnašaće dužnost predsjednika.
Ustavnost
Ustav Barbadosa temelji se na westminsterskom parlamentarnom sistemu upravljanja, pri čemu je uloga šefa države i zakonska i praktična, ali ne i politička. Slično kao i u drugim parlamentarnim republikama Commonwealtha (Indija, Trinidad i Tobago), ali za razliku od parlamentarnih država kontinentalne Evrope (Njemačka, Italija), predsjednik Barbadosa formalno ima veliku ustavnu moć koja se proteže na sve tri grane vlasti. U praksi se očekuje da će ustavne konvencije koje su povezivale šeficu države i njene predstavnike dok je Barbados bio ustavna monarhija ostati na snazi, što znači da će izvršnu vlast i dalje obnašati premijer i Vlada prema izmijenjenom Ustavu, koji kaže da će predsjednik "djelovati u skladu sa savjetima Vlade ili ministra koji djeluje pod općim ovlaštenjima Kabineta", osim u određenim okolnostima, koje se obično opisuju kao rezervne ovlasti.
Terorizam
"Terorizam" kao pojam je nastao od francuske riječi terrorisme, a odnosila se izvorno na državni teror kojeg je sprovodila francuska vlast u periodu 1793–1794 ali su postali široko korišćeni u međunarodnoj upotrebi i stekli su pažnju širom sveta 1970-ih tokom nevolja u Severnoj Irskoj, sukoba u Baskiji i izraelsko-palestinskog sukoba.
Ne postoji opći konsenzus šta terorizam jeste ili nije, ali terorizam se općenito razumije tako da ima politički cilj, bez obzira da li to znači politiku nacionalizma, etniciteta, religije, ideologije ili socijalnih klasa, između ostalog. Postoje razne različite definicije terorizma, bez opšte saglasnosti o tome. Često se koristi sa konotacijom nečega što je "moralno pogrešno". Vlade i nedržavne grupe koriste ovaj izraz za zloupotrebu ili osudu suprotstavljenih grupa. Različite političke organizacije su optužene da koriste terorizam za postizanje svojih ciljeva. To uključuje ljevičarske i desničarske političke organizacije, nacionalističke grupe, vjerske grupe, revolucionare i vlade. U mnogim državama usvojeni su zakoni koji terorizam proglašavaju zločinom.[10] Državni terorizam je onaj koji vrše nacionalne države, ali ga država koja ga sprovodi ne smatra takvim, čime legalnost postaje siva zona. Ne postoji konsenzus oko toga da li terorizam treba smatrati ratnim zločinom.
Globalna baza podataka o terorizmu, koju održava Univerzitet Maryland, College Park, zabilježila je više od 61.000 incidenata nedržavnog terorizma, što je rezultiralo najmanje 140.000 smrtnih slučajeva, između 2000. i 2014. godine.
Historijska pozadina
Termin terroriste, što znači "terorista", prvi je upotrijebio francuski filozof François-Noël Babeuf 1794. godine, koji osuđuje jakobinski režim Maximilien Robespierre kao diktaturu. U godinama koje su prethodile onome što je postalo poznato kao Vladavina terora, Manifest iz Brunswicka je zaprijetio Parizu "uzornom osvetom koja se nikada ne zaboravlja: grad će biti podvrgnut vojnoj kazni i potpunom uništenju" ako kraljevska porodica bude oštećena, ali to je samo povećalo volju Revolucije da ukine monarhiju. Stavovi nekih pisaca o Francuskoj revoluciji postali su manje povoljni nakon što je Francuska monarhija ukinuta 1792. Tokom vladavine terora, koja je počela u julu 1793. i trajala trinaest mjeseci, Parizom je upravljao Komitet javne sigurnosti koji je nadgledao režim masovnih pogubljenja i javne čistke.
Prije Francuske revolucije, antički filozofi su pisali o tiranoubistvu, jer se tiranija smatrala najvećom političkom prijetnjom grčko-rimskoj civilizaciji. Srednjovekovni filozofi bili su na sličan način okupirani konceptom tiranije, iako je analiza nekih teologa poput Tome Akvinskog povukla razliku između uzurpatora, koje je svako mogao ubiti, i legitimnih vladara koji su zloupotrebljavali svoju moć – potonji, po Akvinskom mišljenju, mogu kazniti samo javni organ. John od Salisburyja bio je prvi srednjovjekovni kršćanski učenjak koji je branio tiranoubistvo.
Većina naučnika pronalaze potječe porijeklo moderne taktike terorizma do jevrejskih Sikarija zilota koji su napali Rimljane i Jevreje u Palestini u 1. vijeku. Oni prate njegov razvoj od perzijskog reda ubica do anarhista iz 19. stoljeća. "Vladavina terora" se obično smatra pitanjem etimologije. Termin terorizam se generalno koristi za opisivanje nasilja od strane nedržavnih aktera, a ne vladinog nasilja od anarhističkog pokreta iz 19. vijeka.
U decembru 1795. Edmund Burke je upotrijebio riječ "teroristi" u opisu nove francuske vlade pod nazivom "Direktorijum":
"Konačno, nakon strašne borbe, trupe [Direkcije] su nadvladale građane... Da bi ih dalje osigurale, imaju jak korpus neregularnih, spremnih naoružanih. Hiljade onih paklenih pasa zvanih teroristi, koje su zatvorili u zatvoru tokom svoje posljednje revolucije, kao satelite tiranije, pušteni su na ljude."
Termini "terorizam" i "terorista" ponovo su postali popularni 1970-ih kao rezultat izraelsko-palestinskog sukoba, sukoba u Sjevernoj Irskoj, sukoba u Baskiji, i operacija grupa kao što su frakcija Crvene armije. Leila Khaled je opisana kao teroristkinja u izdanju časopisa Life iz 1970. godine. Nekoliko knjiga o terorizmu objavljeno je 1970-ih. Tema je još više došla do izražaja nakon bombaških napada na kasarne u Bejrutu 1983. i ponovo nakon napada 11. septembra 2001. i bombaških napada na Baliju 2002. godine.
Predsjednik Barbadosa
Izvršne ovlasti
Predsjednik je nominalni izvor izvršne vlasti. Gotovo uvijek je obavezan provoditi svoje ovlasti savjetovanjem sa premijerom i kabinetom. Stoga, u praksi barbadoški šefovi država vladaju, ali ne upravljaju, dok izvršnu vlast vrše premijer i njegov kabinet, u ime predsjednika.
Predsjednik imenuje za premijera osobu koja će najvjerovatnije zadržati podršku Doma skupštine; obično je to lider političke stranke s većinom u tom domu, ali takođe, kad nijedna stranka ili koalicija nema većinu (situacija manjinske vlade) ili u drugim scenarijima predsjednik bira najprikladnijeg kandidata za premijera. Predsjednik zbog toga, po nalogu premijera, u Vladu mora dodatno imenovati još najmanje pet ministara. Svi ministri odgovorni su demokratski izabranom skupštinskom Domu, samim time i narodu.
Zakonodavne ovlasti
Predsjednik je, zajedno sa Senatom i Domom skupštine, jedna od tri komponente Parlamenta. Budući da je predsjednik gotovo uvijek dužan djelovati po savjetu kabineta, predsjednikova uloga u zakonodavnom procesu ograničena je na saglasnost sa zakonima i njihovo potpisivanje. Međutim, predsjednik ima ovlast uskraćivanja pristanka na zakone (drugim riječima; stavljanje veta na njih bez parlamentarnog nadjačavanja). Nadalje, postoji još jedan oblik veta: ustav ne daje određeni vremenski okvir za predsjedničku akciju na prijedlog zakona koji je poslao Parlament, tako da predsjednik hipotetski može odgoditi potpisivanje zakona na neodređeno vrijeme, efektivno stavljajući veto. Ustav ističe da je predsjednik odgovoran za imenovanje senatora — 12 po savjetu premijera, 2 po savjetu lidera opozicije, kao i 7 koje će sam izabrati prema vlastitom nahođenju. Senatori će predstavljati različite vjerske, društvene, ekonomske, ili druge interese Barbadosa.
Sudske ovlasti
Predsjednik ima pravo imenovanja sudija na zajedničku preporuku premijera i lidera opozicije, te ovlast pomilovanja prijestupnika.
Službena zakletva
U skladu sa Zakonom o Ustavu (amandman br. 2) iz 2021. i Prvom odjeljku Ustava Barbadosa, zvanična zakletva predsjednika Barbadosa je sljedeća:"'Ja [ime], zaklinjem se da ću dobro i istinski služiti Barbadosu u kancelariji predsjednika. Pomozi mi Bože.'"
Manastir Zavala
Historija
Najbolji srpski slikar Georgije Mitrofanović je 1619 oslikao crkvu.
U tursko-mletačkim ratovima manastir je srušen 1722. godine. U periodu 1816-1876 manastir je u potpunosti obnovljen. U Drugom svjetskom ratu uništena je cjelokupna zbirka. Manastir u Zavali je oštećen tokom rata 1992-95. godine. Crkva Vavedenja Bogorodičina nije pretrpjela veća oštećenja, a cijeli konak i njegovi prateći objekti su spaljeni.
U manastiru su 2002. god. obavljeni konzervatorsko-restauratorski radovi koje je finansirala švedska fondacija CHwB i u kojima je učestvovao Zavod za zaštitu kulturno-historijskog i prirodnog naslijeđa BiH i Zavod za zaštitu kulturno-istorijskog nasljeđa Republike Srpske.
Opis
Crkva manastira Zavala pripada grupi hercegovačkih zasvođenih crkava sa bočnim prislonjenim lukovima, pravougaone osnove. Cijela sjeverna strana prislonjena je uz stijenu. Dužina je 11,95 metara, a širina je od 3,40 metara do 6,40 metara.
Freske u crkvi smatraju se najkvalitetnijim slikarskim ostvarenjem u Bosni i Hercegovini nastalim u vrijeme osmanske vladavine. Uradio ih je Georgije Mitrofanović 1619. godine. Ovaj živopis, poslije hilandarskog, mogao bi da se svrsta u Mitrofanovićevo najbolje ostvarenje. Na stijeni uz crkvuse nalazi se kameni zvonik na preslicu sa tri zvona, izgrađen 1899. godine.
Podzid sa pristupnim tunelom predstavljao je pristupni put sve do izgradnje stepeništa. Potpuno je izgrađen od kamena krečnjaka sa krečnim malterom kao vezivnim sredstvom. Sa istočne strane visina podzida iznosi više od 5 metara. Tunel je dug oko 15 metara, njegova širina iznosi oko 1,70, a visina 1,80 metara.
Konak je podignut 1876. godine. Pravougaone je osnove čije su dimenzije oko 11x7,50 metara. U posljednjem ratu 1992-95. objekat je zapaljen.
Stara škola se nalazi ispod pristupnog puta u crkvu, na udaljenosti od 30 metara od objekta crkve. Pravougaone je osnove, dimenzija oko 5,80x3,80 metara. Izgrađena je od kamena. Trenutno je u ruševnom stanju.
Pećine – isposnice se nalaze na udaljenosti od 10 metara.
Maya Berović
Maja Berović (rođena 8. jula 1987), poznata po umjetničkom imenu Maya, jest bosanskohercegovačko-srbijanska pop-folk pjevačica.
Biografija
Maya Berović rođena je 8. jula 1987. u mjestu Malešići kod Ilijaša 20 km sjeverno od Sarajeva. Svoj prvi album snimila je 2007. godine u Grand produkciji pod nazivom Život uživo. Pjesme u albumu su napisali Marina Tucaković i Aleksandar Milić. Nakon prvg albuma, Maya se razilazi s Grand produkcijom i Sašom Popovićem, nakon čega prelazi u IN Music, a kasnije u City Records. Godine 2008. izdaje svoj drugi album Crno zlato. Sljedeće godine objavljuje singl "Koliko te ludo volim ja", nakon čega nastupa po noćnim klubovima i diskotekama, praveći tako kratku medijsku pauzu. U izdavačkoj kući BN Music 2011. godine snima svoj album pod nazivom Maya 2011. U oktobru 2012. izdaje album Djevojka sa juga, sa uvrštenim pjesmama "Mama, mama, Djevojka sa juga" i "Jedan pravi". Dvije godine kasnije slijedi peti studijski album Opasne vode na kojem se nalazi pjesma "Dečko za provod". Na albumu se našla i pjesma "Alkohol" kojom se Maja prestavila na prvom Pinkovom festivalu. Trenutno živi i radi u Beogradu.
Jošje (Kladanj)
Jošje je naselje u općini Kladanj, Bosna i Hercegovina.
Feromon
Feromon (portmanteau od grčkih riječi φέρειν (phérein) "nositi" + ὁρμή (hormon) - "poticaj") jeste signalni hemijski spoj koji služi za prenos informacija između dvije jedinke unutar iste biološke vrste. Pojam također služi i za razgraničavanje od drugih semiohemikalija poput alomona, koji služe za komunikaciju između jedinki različitih vrsta. Hemičar Peter Karlson i zoolog Martin Lüscher skovali su ovaj pojam 1959. godine i definirali ga na sljedeći način: "...to su supstance koje određene jedinke luče u vanjsku sredinu te koje kod druge jedinke iste vrste izazivaju specifične reakcije." Iste godine, njemačkom biohemičaru Butenandtu je nakon dvadesetogodišnjeg rada uspjelo konačno izdvajanje i pročišćavanje prvih poznatih, dokazanih feromona, bombikola, dobijenih iz žlijezda više od pola miliona ženki dudovih svilaca. Oko 80% objavljenih naučnih radova iz oblasti feromona odnosi se na feromone insekata. Djelovanje feromona kod drugih vrsta životinja nije u potpunosti istraženo.
Djelovanje
Smatra se da životinje i ljudi nesvjesno reagiraju na feromone. Oni mogu uticati na fizioške procese vezane za razmnožavanje ili odgovarajuće ponašanje jedinke pri razmnožavanju. Za razliku od primanja podražaja preko organa za miris smještenih u nosnim šupljinama, za čije opažanje i obradu podražaja odgovorna olfaktorna lukovica (bulbus olfactorius), efekti feromona kod kičmenjaka najvećim dijelom se prenose preko dodatnog (akcesorskog) sistema i opažaju se, mada ne uvijek, preko vomeronazalnih organa. Ovi organi sastoje se iz posebno grupiranih senzornih receptora, poredanih oko hrskavičavog, dubokog "džepa" u sluznici, koji je povezan sa nosnom šupljinom i ždrijelom finim, uskim kanalima. Smatra se da feromoni imaju određeni uticaj na seksualno ponašanje, simpatiju, antipatiju i socijalne kontakte. Kod odraslih ljudi, vomeronazalni organ javlja se samo djelimično, kao nedovoljno razvijen organ, koji nije u potpunosti u funkciji. Smatra se da se on u embrionalnom periodu u potpunosti razvije, ali kasnije zakržlja. Kod riba supstanca koja djeluje poput feromona još uvijek nije izolirana ili se njeno djelovanje ne može sa sigurnošću odvojiti od djelovanja drugih supstanci. Osim riba, obrazac ponašanja kod sisara i drugih kičmenjaka na djelovanje feromona nije u potpunosti ispitan, te ga je vrlo teško odvojiti od fizioloških i drugih procesa, pa je nesumnjivi dokaz o načinu djelovanju takvih feromona još uvijek upitan.
Podjela
Postoji više vrsta feromona: seksualni feromoni, feromoni za označavanje tragova, teritorije, te mnogi drugi koji imaju veliki uticaj na ponašanje ili fiziologiju vrste.
Stargate (čvor)
Pojam Stargate se može odnositi na:
NGC 789
NGC 789 (također poznat kao IRAS 01595+3149, MCG 5-5-47, PGC 7760 i UGC 1520) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 242 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Trokut. Najveći prečnik je 1,20 (85 hiljada sg) a najmanji 0,8 uglovnih minuta (56 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Heinrich Louis d'Arrest 24. augusta 1865. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Mihailo Obrenović
Mihailo Obrenović (ćir.: Михаило Обреновић; 16. septembar 1823 – 10. juni 1868) bio je knez Srbije od 1839. do 1842. godine i ponovo od 1860. do 1868. godine. Njegova prva vladavina je završila njegovim svrgnućem 1842. godine, a njegova druga vladavina njegovim ubistvom 1868. godine.
Rani život
Mihailo Obrenović je bio najmlađe dijete kneza Miloša Obrenovića i njegove supruge Ljubice Vukomanović. Rođen je u Kragujevcu 16. septembra 1823. godine. Mihailo je završio školovanje u Požarevcu, a zatim se sa svojom majkom preselio u Beč. Nakon smrti njegovog oca, njegov stariji brat Milan Obrenović je došao na prijestolje po pravu nasljedstva 1. juna 1839. godine. Međutim, bio je slabog zdravstvenog stanja i često je oboljevao. Vladao je svega nepunih mjesec dana i umro je 8. jula 1839. godine u Beogradu. Nakon njegove smrti u Beogradu su se skupile narodne starješine i odlučile da se na prijestolje dovede drugi Milošev sin Mihailo Obrenović.
Vladavina
mini|lijevo|200px|Knez Mihailo uoči susreta sa [[Napoleon III, car Francuske|Napoleonom III 1859. Autor fotografije André-Adolphe-Eugène Disdéri.]] mini|desno|200px|Sedlo kneza Mihaila, Historijski muzej Srbije. U to vrijeme Mihailo Obrenović se nalazio u Bukureštu, na jednom od posjeda svoga oca. Narodne starješine su poslale njegovu majku Ljubicu i Antu Protića u Vlaška, kako bi doveli kneza Mihaila. Knez je prije dolaska u Srbiju otišao sa svojom majkom kod Osmanlijskog sultana Abdulmedžida I koji ga je dočekao sa velikim počastima. Sultan mu je tada dao titulu mušira i odlikovao ga ordenom Iftihara. Praćen svojom svitom, knez Mihailo dolazi u Srbiju 2. marta 1840. godine.
Pošto je bio maloljetan, određeno mu je namjesništvo (Jevrem Obrenović, Toma Vučić Perišić i Avram Petronijević). Porta je potvrdila njegov izbor kao izabranog vladara, a ne kao nasljednog. Veoma mlad i neiskusan, Mihailo se nije najbolje snalazio u složenim prilikama unutrašnjeg i spoljašnjeg položaja Srbije. Svrgnut je 1842. godine u buni koju je predvodio jedan od najistaknutijih ustavobraniteljskih prvaka, Toma Vučić Perišić. Ustavobranitelji su na skupštini izabrali novog kneza Aleksandra Karađorđevića 1843. godine. mini|lijevo|200px|Delegacija na čelu sa knezom Mihailom uoči prijema kod porte i sultana u [[Istanbulu 1867. Autor fotografije P. Sebah, Historijski arhiv u Beogradu. Nakon mirne predaje turskih tvrđava u Srbiji delegacija je tražila preuzimanje Bosne na upravu pod sultanovim suverenitetom. Iste godine dolazi do Austro-Ugarske nagodbe i stvaranje Dvojne monarhije što je dovelo do straha od aneksije kako Srbije tako i Bosne.]] mini|desno|200px|Spomenik knezu Mihailu na konju sa uzdignutom rukom i Narodno pozorište 1895. U samoj blizini spomenika nalazila se [[kafana Dardaneli. Spomenik je podignut 1882. godine na mjestu porušene Stambol kapije gdje je počinjao Carigradski drum i predstavlja djelo fiorentskog skulptora Enrica Pazzia. Autor fotografije Milan Jovanović. Zanimljivo da su 2018. godine prilikom rekonstrukcije Trga republike otkriveni ostaci Stambol-kapije.]] mini|lijevo|200px|Okrvavljena kneževa odeća i luksuzna četvorocijevna spredpuneća "bibernica" kalibra 9mm za koju se danas sumnja da je pripadala jednom od trojice atentatora na kneza Mihaila. [[Historijski muzej Srbije.]] Mihailo je, sa majkom, pobjegao preko Dunava u Austriju. Namjeravao se kad-tad vratiti u Srbiju, ali mirnim putem. Putovao je Evropom i oženio je groficu Juliju Hunyady von Kéthely, koja je bila potomak Janka Hunyadya. Nisu imali djece. U međuvremenu Mihailo je naučio francuski i njemački jezik.
Nakon što je zbačen Aleksandar, Mihailo je 1860. godine po drugi put postao knez Srbije. Ovoga puta je imao više iskustva u diplomatiji i upravljanju države. Mihailo je vodio aktivnu nacionalnu politiku. Srpska vojska u tom trenutku nije bila spremna za oslobodilački rat. To su potvrdili oficiri mnogih stranih zemalja, kao što su Pruska, Rusija i Austrija. Knez je tvrdio da se treba oprezno pripremati za rat, a u međuvremenu širiti srpsku propagandu u Makedoniji i Bosni. U narodu je bilo mnogo ljudi koji su promovirali rat; mnogi su govorili da treba jurnuti u krvavi oslobodilački rat. Većina tih nacionalističkih težnji se u tom trenutku nisu mogle ostvariti. Jedan od velikih uspjeha kneza Mihaila je bilo uklanjanje osmanlijskih tvrđava, posada i flote iz Srbije. Jedini znak formalne sultanove vlasti je bila osmanlijska zastava u Beogradu. Knez Mihailo je prvi imao ideju za stvaranje Balkanskog saveza, ali zbog nepovjerenja prema Crnoj Gori i Bugarskoj, do tog saveza nije još došlo. Knez Mihailo je 1868. godine pao kao žrtva atentata dok se vozio u kočijama na Košutnjaku. Atentatori su bili braća Radovanovići. U jutro 29. maja 1868. godine prišli su kneževoj kočiji i ubili ga ispalivši tri revolverska hica. Policija ih je uhvatila i osudila na smrt. Dokumentacija sa suđenja je proglašena državnom tajnom i sakrivena je. Mihaila je naslijedio njegov rođak Milan Obrenović, sin Miloševog brata Jevrema.
ISO 3166-2:CH
mini|300px|desno|Teritorijalna podjela Švicarske na kantone po ISO 3166-2:CH
ISO 3166-2:CH je međunarodni standard, koji numeričkim oznakama definiše teritorijalnu podjelu Švicarske. Kod se sastoji iz dva dijela, razdvojenih crticom. Prvi dio označava oznaku države po standardu ISO 3166-1 (CH - za Švicarsku), a drugi dio oznaka kantona. Aktualna verzija koda je definirana 2003. godine.
Sulejman el-Biruni
Sulejman al Biruni (سليمان باشا الباروني), koji je živio od 1872. do 1940. godine, je bio vladar Tripolitanije i član pokreta otpora italijanskoj vojnoj okupaciji Libije, od 1911. do 1916. godine. Također je bio dobar pisac i urednik anti-italijanskih berberskih nacionalističkih novina.
FC St. Pauli
FC St. Pauli je njemački nogometni klub iz Hamburga. Takmiči se u 2. Bundesligi, drugom rangu njemačkog nogometa.
Historija
FC St. Pauli je osnovan 1910. godine. Prvobitno se takmičio u Kreisligi. Nakon Drugog svjetskog rata postaje član Oberliga Nord. Tri puta je osvajao drugo mjesto u 2. Bundesligi.
Crijevna mikrobiota
Crijevna mikrobiota, crijevni mikrobiom, ranije (pogrešno) zvana crijevna flora, je skup mikroorganizama, uključujući bakterije, archaea, gljive i viruse koji žive u probavnom traktu životinja. Gastrointestinalni metagenom je skup svih mikrobiotnih crijevnih genoma. Crijeva su glavna lokacija ljudskog mikrobioma. Mikrobiota crijeva ima širok uticaj, uključujući efekte na kolonizaciju, otpornost na patogene, održavanje crijevnog epitela, metabolizam prehrambenih i farmaceutskih spojeva, kontrolu imunske funkcije, pa čak i ponašanje kroz osu crijeva–mozak.
Mikrobni sastav crijevne mikrobiote varira u različitim regijama probavnog trakta. Debelo crijevo sadrži najveću mikrobnu gustinu zabilježenu u bilo kojem staništu na Zemlji, predstavljajući između 300 i 1000 različitih vrsta. Bakterije su najveća i do sada, najbolje proučavana komponenta i 99% crijevnih bakterija dolazi iz oko 30 ili 40 vrsta. Do 60% suhe mase fecesa su bakterije. Preko 99% bakterija u crijevima su anaerobne, ali u cekumu, aerobne bakterije dostižu veliku gustinu. Procjenjuje se da mikrobiota ljudskog crijeva ima oko stotinu puta više gena nego što ih ima u ljudskom genomu.
Pregled
Kod ljudi, crijevna mikrobiota ima najveći broj i vrsta bakterija u poređenju s drugim dijelovima tijela. Kod njih crijevna flora se uspostavlja jednu do dvije godine nakon rođenja, do kada su se crijevni epitel i crijevna mukozna barijera koje luči zajedno razvili na način koji je tolerantan na, pa čak i podržava crijevnu floru, a to također predstavlja barijeru za patogene organizme.
Odnos između neke crijevne mikrobiote i ljudi nije samo komensalan (neštetni suživot), već prije mutualizamski odnos. Neki ljudski crijevni mikroorganizmi imaju koristi za domaćina fermentacijom dijetalnim vlaknima u kratkolančanim masnim kiselinama (SCFA), kao što su acetatna i buterna kiselina, koje potom apsorbira domaćin. Crijevne bakterije također imaju ulogu u sintezi vitamina B i K kao i metabolizam žučne kiseline, sterola i ksenobiotika. Sistemski značaj SCFA i drugih spojeva koje oni proizvode je kao hormoni, a čini se da sama crijevna flora funkcionira kao endokrini organ i poremećaj regulacije crijevne flore je u korelaciji sa nizom upalnih i autoimunih stanja.
Sastav mikrobiote ljudskog crijeva mijenja se tokom vremena, kada se prehrana mijenja i kako se mijenja cjelokupno zdravlje. Ssistematski pregled iz 2016. godine ispitivao je pretkliničke pretrage koje su provedene s određenim komercijalno dostupnim sojevima probiotskih bakterija i identificirala one koji su imali najveći potencijal da budu korisni za određene poremećaj centralnog nervnog sistema.
Klasifikacije
Mikrobni sastav crijevne mikrobiote varira u cijelom probavnom traktu. U želucu i tankom crijevu, relativno malo vrsta bakterija je općenito prisutno. Debelo crijevo, nasuprot tome, sadrži najveću mikrobnu gustinu zabilježenu u bilo kojem staništu na Zemlji sa do 1012 ćelija po gramu crijevnog sadržaja. Ove bakterije predstavljaju između 300 i 1.000 različitih vrsta. Međutim, 99% bakterija dolazi iz oko 30 ili 40 vrsta. Kao posljedica njihovog obilja u crijevima, bakterije također čine do 60% suhe mase izmeta. Fungi, protisti, archaea i virusi prisutni su i u crijevnoj flori, ali se manje zna o njihovim aktivnostima.
Preko 99% bakterija u crijevima su anaerobne, ali u cekumu, aerobne bakterije dostižu visoku gustinu. Procjenjuje se da ova crijevna flora imaju oko stotinu puta više gena ukupno nego što ih ima u ljudskom genomu.
Mnoge vrste u crijevima nisu proučavane izvan njihovih domaćina jer se ne mogu kultivirati. Iako postoji mali broj osnovnih mikrobnih vrsta koje dijele većina pojedinaca, populacije mikroba mogu uveliko varirati. Unutar pojedinca, njihova mikrobna populacija ostaje prilično konstantna tokom vremena, uz neke promjene koje se javljaju zbog promjena u načinu života, ishrani i starosti. Projekt ljudskog mikrobioma je imao za cilj da bolje opiše mikrobiotu ljudskih crijeva i drugih lokacija u tijelu.
Četiri dominantne bakterijske grupe u ljudskom crijevu su Bacillota (Firmicutes), Bacteroidota, Actinomycetota i Pseudomonadota. Većina bakterija pripada rodovima Bacteroides, Clostridium, Faecalibacterium, Eubacterium, Ruminococcus, Peptococcus, Peptostreptococcus i Bifidobacterium. Ostali rodovi, kao što su Escherichia i Lactobacillus, prisutni su u manjoj mjeri. Vrste iz roda Bacteroides same čine oko 30% svih bakterija u crijevima, što sugerira da je ovaj rod posebno važan u funkcionisanju domaćina.
Rodovi gljivica koji su otkriveni u crijevima uključuju rodove Candida, Saccharomyces, Aspergillus, Penicillium , Rhodotorula, Trametes, Pleospora, Sclerotinia, Bullera i Galactomyces, između ostalih. Rhodotorula se najčešće nalazi kod osoba sa upalnom bolešću crijeva, dok se Candida najčešće nalazi kod osoba s cirozom hepatitisa B i hroničnim hepatitisom B.
Archaea čine još jednu veliku klasu crijevne flore koja je važna u metabolizmu bakterijskih produkata fermentacije.
Industrijalizacija je povezana s promjenama u mikrobioti i smanjenje raznolikosti bi moglo dovesti do izumiranja određenih vrsta; 2018. istraživači su predložili biobankovno spremište ljudske mikrobiote.
Enterotip
Enterotip je klasifikacija živih organizama zasnovana na njihovom bakterijskom ekosistemu u mikrobiomu ljudskog crijeva, a ne diktirana godinama, spolom, tjelesnom težinom ili nacionalnim podjelama. Postoje indicije da dugotrajna ishrana utiče na enterotip. Predložena su tri ljudska enterotipa, ali njihova valjanost je dovedena u pitanje.
Želudac
Zbog visoke kiselosti želuca, većina mikroorganizama tamo ne može preživjeti. Glavni bakterijski stanovnici želuca su iz rodova: Streptococcus, Staphylococcus, Lactobacillus, Peptostreptococcus. , Helicobacter pylori je gram-negativne spiralne bakterije koje se stvaraju na sluzokoži želuca, uzrokujući hronični gastritis i peptički ulkus, te je kancerogen za rak želuca.
Crijeva
Tanko crijevo sadrži mikroorganizme u tragovima zbog blizine i uticaja želuca. Gram-pozitivne koke i štapičaste bakterije su dominantni mikroorganizmi koji se nalaze u tankom crijevu. Međutim, u distalnom dijelu tankog crijeva alkalni uvjeti podržavaju gram-negativne bakterije Enterobacteriaceae. Bakterijska flora tankog crijeva pomaže u širokom rasponu crijevnih funkcije. Bakterijska flora daje regulatorne signale koji omogućavaju razvoj i korisnost crijeva. Prekomjerni rast bakterija u tankom crijevu može dovesti do zatajenja crijeva. Osim toga, debelo crijevo sadrži najveći bakterijski ekosistem u ljudskom tijelu. Oko 99% flore debelog crijeva i fecesa sastoji se od obaveznih anaeroba kao što su Bacteroides i Bifidobacterium. Faktori koji ometaju populaciju mikroorganizama u debelom crijevu uključuju antibiotike, stres i parazite.
Bakterije čine većinu flore u debelog crijeva i 60% suhe mase izmeta. Ova činjenica čini izmet idealnim izvorom crijevne flore za bilo kakve testove i eksperimente, ekstrakcijom nukleinske kiseline iz fecesnih uzoraka i bakterijskog 16S rRNK genske sekvence se generiraju pomoću bakterijskih prajmera. Ovaj oblik testiranja je također često poželjniji od invazivnijih tehnika, kao što su biopsije.
Pet koljena dominira crijevnom mikrobiotom: Bacteroidota, Bacillota (Firmicutes), Actinomycetota, Pseudomonadota i Verrucomicrobiota—sa Bacteroidota i Bacilota čini 90% sastava. Negdje između 300 i 1000 različitih vrsta živi u crijevima, s većinom procjena na oko 500. Međutim, vjerovatno je da 99% bakterija dolazi iz oko 30 ili 40 vrsta, pri čemu je Faecalibacterium prausnitzii (koljeno Firmicutes) najčešća vrsta kod zdravih odraslih osoba.
Istraživanja sugeriraju da odnos između crijeva flore i ljudi nije samo komenzalan (neštetni suživot), već je prije mutualizamski, simbiotski odnos. Iako ljudi mogu preživjeti bez crijevne flore, mikroorganizmi obavljaju niz korisnih funkcija, kao što je fermentacija neiskorištenih energetskih supstrata, treniranje imunskog sistema preko krajnjih proizvoda metabolizma kao što su propionat i acetat, sprečavanje rasta štetnih vrsta, regulacija razvoja crijeva, proizvodeći vitamine za domaćina (kao što su biotin i vitamin K) i proizvodeći hormone koji usmjeravaju domaćina da skladišti masti. Opsežna modifikacija i neravnoteža mikrobiote crijeva i njen mikrobiom ili zbirka gena povezani su s pretilošću. Međutim, u određenim uslovima, smatra se da su neke vrste sposobne da izazovu bolest izazivanjem infekcije ili povećanim rizikom rak za domaćina.
Mikobiom
Gljive i protisti također čine dio crijevne flore, ali se manje zna o njihovim aktivnostima.
Aulos
mini|Svirač aulosa Aulos je puhački instrument orijentalnog porijekla koji se koristio (najviše) u Staroj Grčkoj. To je dionizijski instrument uzbuđenja i strasti. Nalik je na našu obou, sastojao se od cijevi (koje su na kraju otvorene) sa rupicama. Na gornjem kraju aulos je imao dvostruki jezičak. Aulos je izrađivan od trske, šimšira, obične ili slonove kosti, ali nikada od kovine. Klasični aulos se zapravo sastojao od dvije potpuno odvojene cijevi iste ili različite dužine (diaulos - dvostruki aulos), koje je svirač istovremeno držao u ustima. Vjerovatno je da je istovremeno sviranje na dvostrukom aulosu proizvodila nekakvu vrstu heterofonije. Na desnom, dubljem aulosu, izvodila se melodija, a na lijevom, višem, pratnja. Broj rupica na aulosu nije bio stalan. Vremenom se taj broj povećavao: od četiri, na dvanaest, pa petnaest rupica.
Crijevna mikrobiota
Virom
Ljudski virom čine uglavnom bakteriofagi.
Starost
Pokazalo se da postoje uobičajeni obrasci evolucije sastava mikrobioma tokom života. Općenito, bioraznolikost sastava mikrobiote izmetnih uzoraka značajno je veća kod odraslih nego kod djece, iako su međuljudske razlike veće kod djece nego kod odraslih. Veći dio sazrijevanja mikrobiote u konfiguracijama sličnim odrasloj osobi dešava se tokom prve tri godine života.
Kako se sastav mikrobioma mijenja, tako se mijenja i sastav bakterijskih proteina proizvedenih u crijevima. U mikrobiomima odraslih pronađena je visoka prevalencija enzima uključenih u fermentaciju, metanogenezu i metabolizam arginina, glutamata, aspartata i lizina. Nasuprot tome, u mikrobiomima novorođenčadi dominantni enzimi su uključeni u metabolizam cisteina i puteve fermentacije.
Geografija
Sastav mikrobioma crijeva ovisi o geografskom porijeklu populacija. Varijacije u kompromisu "Prevotella", predstavljanja gena ureaza i reprezentacije gena koji kodiraju glutamat sintazu/razgradnju ili druge enzime uključene u razgradnju aminokiselina ili biosintezu vitamina pokazuju značajne razlike između populacija iz SAD-a, Malavija ili američkog porijekla.
Stanovništvo SAD ima visoku zastupljenost enzima koji kodiraju razgradnju glutamin a i enzima uključenih u biosintezu vitamina i lipoične kiseline; dok populacije Malavija i američki domoroc i imaju visoku zastupljenost enzima koji kodiraju sintazu glutamata i također imaju preveliku zastupljenost α-amilaze u svojim mikrobiomima. Kako stanovništvo SAD-a ima ishranu bogatiju mastima od populacije domorodaca ili Malavija koja ima ishranu bogatu kukuruzom, ishrana je verovatno glavna determinanta bakterijskog sastava crijeva.
Dalja istraživanja su pokazala veliku razliku u sastavu mikrobiote između evropske i ruralne afričke djece. Fecesne bakterije djece iz Firence upoređene su sa bakterijama djece iz malog ruralnog sela Boulpon u Burkina Faso. U ishrani tipskog djeteta koje živi u ovom selu u velikoj meri nedostaju masti i životinjski proteini, a bogata je polisaharidima i biljnim proteinima. U izmetnim bakterijama evropske djece dominirale su Firmicutes i pokazale su značajno smanjenje biodiverziteta, dok je u fecesnim bakterijama djece Boulpon dominirao Bacteroidetes. Povećana bioraznolikost i različit sastav crijevnog mikrobioma u afričkim populacijama mogu pomoći u probavi normalno neprobavljivih biljnih polisaharida i također mogu rezultirati smanjenom učestalošću neinfektivnih bolesti debelog crijeva.