cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Aleksej Leonov
Biografija
Leonov je bio jedan od 20 pilota izabranih u prvoj grupi astronauta 1960. Levov je proveo oko 18 mjeseci na treninzima za misiju kretanja po beztežinskom prostoru. Trebalo je da napravi šetnju u misiji Vostok 11 ali iako je ova misija otkazana historijski događaj se desio na letu Voshod 2. Izvan svemirske letjelice je bio 12 minuta. Na kraju ove šetnje njegovo odijelo se toliko napuhalo pod uticajem vakuuma da nije mogao ući u zračnu komoru. Da bi dozvolio pritisku da izađe malo je otpustio ventile i jedva je uspio vratit se u kapsulu.
1968 je odabran za komandira Sojuz leta koji je otkazan jer su Amerikanci već izveli ovako neštu u misiji Apollo 8. Također je trebao biti i prvi Rus koji je sletio na mjesec, ali je i ova misija otkazana. Leonov je trebao biti i komandir nesretne Sojuz 11 misije, ali njegova posada je zamijenjena jer se sumnjalo da je jedan od astronauta Valery Kubasov bio zaražen tuberkolozom. Poslije smrti u misiji Sojuz 11 i misija kojom je Leonov trebao upravljati, Saljut 1, je otkazana.
Ipak Leonovo drugo putovanje u svemir je bilo jednako značajno kao i prvo. Komandovao je Sovjetskim dijelom misije Apollo-Sojuz, Sojuz 19, prvog zajedničkog projekta SSSRa i SADa.
Od 1976 do 1982, Leonov je bio komandir tima astronauta(„Chief Cosmonaut“), i zamjenik direktorau centru za obuku Yuri Gagarin Cosmonaut Training Center. Bio je i urednik astronautskog lista „Neptune“. Penzionisao se 1991.
Leonov je bio i predsjednik Društva srpsko-ruskog prijateljstva. A trenutno predsjedava agencijom za ulaganja u Moskvi.
Markice vezane za ovaj događaj
mini|250p|Aleksej Leonov na markici Sovjetskog Savza izdatoj 1965 u vrijednosti od 10 kopejki
1965
1966
1969:
Málaga
Málaga je lučki grad u Andaluziji, južnom dijelu Španije na obalama Sredozemnog mora.
Indexi (1991)
Indexi (1991) je drugi po redu kompilacijski album sarajevskog pop, rok sastava Indexi. Objavila ga je u dvostrukom CD izdanju sarajevska izdavačka kuća Diskoton 1991. godine. Jedan je iz serije kompilacijskih albuma ovog sarajevskog pop, rok sastava, a sastoji se od 30 pjesama, koje predstavljaju pregled nekih od njihovih najznačajnijih radova snimljenih tokom do tada skoro tri decenije njihove duge muzičke karijere. Istovremeno, 18 pjesama sa dvostrukog CD izdanja objavljeno je na jednom CD-u, koje su označene zvjezdicama na listi pjesama. "Indexi" (1991) objavljen je osam godina prije njihovog drugog studijskog albuma "Kameni cvjetovi".
Lista pjesama
CD 1
Joe Sacco
Joe Sacco (rođen 2. oktobra 1960) jest američki crtač stripa i novinar malteškog porijekla. Najpoznatiji je po svom strip novinarstvu, posebno u knjigama Palestina (1996) i Fusnote u Gazi (2009), o izraelsko-palestinskim odnosima, Sigurna zona Goražde (2000) i Fixer (2003) o ratu na Bosni i Hercegovini. Sacco je 2020. objavio Paying the Land, u izdanju Henry Holt and Company.
Biografija
Sacco je diplomirao novinarstvo na Univerzitetu Oregon 1981. za tri godine. Bio je jako frustriran novinarskim poslom koji je tada pronašao i kasnije je s tim u vezi rekao: "[Nisam mogao pronaći] posao pisanja vrlo teških, zanimljivih tekstova koji bi zaista napravili neku razliku." Nakon što se nakratko zaposlio u časopisu Nacionalnog udruženja notara, posao koji je pronašao bio je "izuzetno, izuzetno dosadan" Sacco se potom vratio na Maltu nadajući se da će zaboraviti svoje novinarstvo. ". . . Odlučio sam to zaboraviti i jednostavno krenuti drugim putem, koji je u osnovi bio da uzmem svoj hobi, a to je crtanje, i vidim mogu li od toga živjeti“, rekao je kasnije za BBC.
Počeo je raditi za lokalnog izdavača pišući vodiče. Vrativši se svojoj naklonosti stripu, napisao je malteški ljubavni strip pod nazivom Imħabba Vera („ Prava ljubav “), jedan od prvih umjetničkih stripova na malteškom jeziku. "Budući da Malta nema istoriju stripa, stripovi se nisu smatrali nečim za djecu", rekao je za The Village Voice. “U jednom slučaju, na primjer, djevojčica je zatrudnjela i otišla je u Holandiju na abortus. Malta je katolička zemlja u kojoj u to vrijeme nije bio dozvoljen čak ni razvod. Bilo je neuobičajeno, ali nije da je iko zamjerao zbog toga, jer nisu imali načina da procijene da li je ovo prikladan materijal za strip ili ne."
Nakon povratka u Sjedinjene Države, Sacco je 1985. osnovao satirični, alternativni strip magazin pod nazivom Portland Permanent Press u Portlandu, Oregon. Kada se časopis zatvorio petnaest mjeseci kasnije, zaposlio se u The Comics Journalu kao glavni pisac vijesti. Ovaj posao mu je pružio priliku da stvori i uredi još jednu satiru: antologiju stripova Centrifugal Bumble-Puppy (ime koje je uzeo od prekomplicirane dječje igračke u Vrlrom novom svijetu Aldousa Huxleya), koju je objavio The Comics Journal's, matična kompanija Fantagraphics Books.
Krajem osamdesetih, Sacco je bio sve više zainteresiran za putovanja. Godine 1988. ponovo je napustio SAD da bi putovao po Evropi, a to putovanje je opisao u svom autobiografskom stripu Yahoo (koji je takođe objavio Fantagraphics). Putovanje ga je dovelo do tekućeg Zalivskog rata (njegova opsesija o kojoj govori u Yahoou #2), a 1991. našao se u blizini da istraži djelo koje će na kraju objaviti kao Palestina, dokumentarni grafički roman, koji prikuplja svedočanstva osoba koje su preživjele rat i traume.
Sacco je potom putovao u Sarajevo i Goražde pred kraj rata u Bosni i Hercegovini, i napravio seriju radova u istom stilu kao Palestina : stripove Sigurno područje Goražde, Fixer i priče skupljene u Kraju rata.
Sacco trenutno živi u Portlandu, Oregon. Često posjećuje Bosnu i Hercegovinu i Sarajevo. Na bosanski jezik su mu prevedene knjige Fixer: priča iz Sarajeva i Zaštićena zona Goražde : rat u istočnoj Bosni 1992-95.
Nagrade
Uz njegovu American Book Award 1996. i Guggenheim Fellowship 2001., Sacco's Safe Area Goražde mu je donio nagradu časopisa Time "Najbolji strip 2000.", nakon čega slijedi Eisner nagrada 2001. za najbolji originalni grafički roman, Nagrada Eagle za najbolji originalni grafički roman, i nominacija za nagradu Harvey 2001. za najboljeg pisca i najbolji grafički album originalnog djela.
Njegove fusnote u Gazi nominirane su za nagradu Los Angeles Times Book Prize Graphic Novel 2009. godine. Sacco je za 2010. nagrađen Ridenhour Book Nagradom za fusnote u Gazi. Dobio je nagradu Oregon Book Award 2012. za fusnote u Gazi i finalist Oregon Book Award za novinarstvo 2014. godine.
Blanširanje
mini|desno|250px|Blanširanje buranije Blanširanje je proces inaktivacije enzim-a koje prirodno hrana sadrži. Tokom blanširanja djelimično se uništavaju vegetativne forme mikrorganizama zbog uticaja temperature. Tokom blanširanja dolazi i do promjene teksture hrane.
Kratko potapljanje namirnice u kipuću vodu, a potom u ledenu vodu kako bi se kuhanje prekinulo. Služi za omekšavanje povrća prije duge termičke obrade ili kao priprema za zamrzavanje.
Grb Estonske SSR
mini|desno|250px|Grb Estonske SSR Grb Estonske SSR je usvojen 1940. godine od strane vlade Estonske SSR. Grb se bazira na grbu SSSR-a. U sredini grba se nalazi izlazeće sunce i srp i čekić, simbol komunizma. Iznad njih je crvena zvijezda. Oko grba se nalaze grana četinara i pšenica. Oko grba se nalazi traka sa motom SSSR-a "Proleteri svih zemalja, ujedinite se", napisana na estonskom i ruskom jeziku, a ispod traka sa natpisom "Eesti NSV" (Estonska skraćenica za "Estonska Sovjetska Socijalistička Republika")
Grb je bio na snazi do 1990, kada je zamjenjen današnjim grbom Estonije.
Voshod 2
mini|Dijagram svemirske letjelice Voshod 2 Voshod 2 bila je ruska misija u svemir s ljudskom posadom. Jedan od astronauta, Aleksej Leonov bio je prvi čovjek koji je hodao u svemiru.
Misija
Svemirska letjelica Voshod bila je opremljena posebnom zračnom komorom koja se širila pri ulasku u orbitu. Astronaut Aleksej Leonov izašao je iz letjelice dok je njegov saputnik, Pavel Beljajev ostao unutra. Leonova šetnja po svemiru trajala je 20 minuta od 08:30 UTC do 08:50 UTC. Započela je iznad sjevernog dijela srednje Afrike (blizu Sudana i južnog Egipta) i završila iznad istočnog Sibira.
Voshod 2 je zapravo svemirska letjelica Vostok koja je imala spremište čvrstog goriva. Sjedište koje se moglo izbaciti je uklonjeno, a dodata su dva sjedišta za posadu pod uglom od 90°. Na suprotnoj strani od ulaza dodana je i vanjska zračna komora. Dodata je i raketa sa čvrstim gorivom koja je imala svrhu omogućiti lakše slijetanje.
Ipak, misija je imala značajne probleme. Nakon 10 minuta izvan Voshoda, Leonov je shvatio da mu se odijelo raširilo u tolikoj mjeri da ne može ući u zračnu komoru. Problem je riješio tako što je omogućio smanjenje pritiska u odijelu. Nakon ulaska imao je poteškoća sa zatvaranjem vrata, nakon čega je došlo do problema sa odvajanjem modula. Pri silasku na zemlju spustili su se u gustu šumu na Uralu gdje su proveli noć čekajući svoj spasilački tim.
General Nikolaj Kamanin zapisao je lokaciju slijetanja Voshoda 2 u svom dnevniku, "Saransk" (lopta): "54° 12' sjeverno, 45° 10' istočno"
Kapsula se trenutno nalazi u muzeju RKK Energija u Koroljovu, u blizini Moskve.
Markice vezane za ovaj događaj
mini|250p|Aleksej Leonov na markici Sovjetskog Savza izdatoj 1965 u vrijednosti od 10 kopejki
1965
1966
1969:
NGC 1971
NGC 1971 (također poznat kao ESO 56-SC128) je otvoreno zvjezdano jato i nalazi se u sazviježđu Zlatna riba. Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 23. decembra 1834. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Hromosom 22
Hromosom 22 je jedan od 23 para hromosoma u ljudskim ćelijama. Osobe mormalno imaju samo dvije kopije ovog hromosoma u svakoj ćeliji. Hromosome 22 je drugi od najmanjih hromosoma čovjeka, jer je hromosom 21 manji. Zauzima oko 49 miliona baznih parova DNK, a predstavlja 1,5 – 2%  ukupne genomske DNK.
Istraživači su 1999., radeći na Projektu "ljudski genom" (Human Genome Project) utvrdili redoslijed parova baza koje čine ovaj hromosom. Hromosom 22 je bio prvi ljudski hromosom koji je u potpunosti sekvenciran.
Broj gena
Slijede neke od procjena broja gena za ljudski hromosom 22. Budući da istraživači koriste različite pristupe anotacija genoma, njihova predviđanja broja gena na svakom od njih variraju (za tehničke detalje pogledajte predviđanje gena). Među raznim projektima, zajednički projekt konsenzusnog kodiranja (CCDS) zauzima izuzetno konzervativnu strategiju. Dakle, predviđanje broja CCDS-ovih gena predstavlja donju granicu ukupnog broja gena koji kodiraju ljudske proteine.
Lista gena
Slijedi djelomična lista gena na ljudskom hromozomu 22. Potpunu listu pogledajte u informacijskom okviru s desne strane. • ADM2: Kodira protein ADM2
• ARFGAP3: Kodira protein faktora ADP-ribozacije GTPaza-activirajućeg proteina 3
• ASCC2: Kodira protein Activacija signalnog kointegratora 1 kompleksne podjedinice 2
• ATF4 (22q13): Kodira protein cAMP-zavisnog transkripcijskog faktora ATF-4
• BCR (22q11): Kodira prelomnu tačku klasterske regije proteina
• CDC42EP1: Kodira CDC42-efektor proteina 1
• CECR1: Kodira protein kritične regije sindroma mačjeg oka 1
• CHEK2: Kodira (22q12)
• COMT: Kodira nepoznati protein
• CRELD2: Kodira cistein-bogati sa EGF-olikim domenom proteina 2
• CSDC2: Kodira protein koji sadrži domen hladnog šoka D2
• CSNK1E: Kodira enzim kazein-kinaza I, izoforma epsilon ili CK1ε,
• DGCR6:Kodira gen kritične regije DiGeorgeovog sindroma:
• EP300 : Kodira nepoznati protein
• EP300-AS1: Kodira nepoznati protein
• EWSR1: Kodira nepoznati protein
• TAFA5: Kodira proteine porodice sa sličnošću sekvenci 19, član A5
• FAM227a: Kodira protein FAM227A
• FBLN1: Kodira nepoznati protein
• GTPBP1: Kodira GTP-vežući protein 1
• IGL@: Kodira nepoznati protein
• IGLJ3 Kodira protein imunoglobulina lambda spajanja 3
• MAPK1: Kodira nepoznati protein
• MAPK12: Kodira nepoznati protein
• MCAT: Kodira mitohondrijski enzim malonil CoA-acilnog nosača  protein transacilaze
• MCM5: Kodira nepoznati protein
• MIF: Kodira inhibicijski faktor migracije makrofaga
• MIRLET7BHG: Kodira protein MIRLET7B gen domaćina (neproteinsko kodiranje)
• MKL1 Kodira nhibicijski faktor migracije makrofaga
• MMP11: Kodira nepoznati protein
• MN1: Kodira nepoznati protein
• MTP18: Kodira nepoznati protein
• MYH9: Kodira nepoznati protein
• NF2: Kodira nepoznati protein
• PARVB: Kodira nepoznati protein
• PDGFB: Kodira nepoznati protein
• PI4KA: Kodira enzim fosfatidilinositol 4-kinaze alfa
• PI4KAP2: Pseudogen pseudogena fosfatidilinozitol 4-kinaze
• PISD : Kodira enzim fosfatidilserin proenzim dekarboksilaze
• PNPLA3: Kodira enzim patatin-olike fosfolipaze domain-sadržećeg proteina 3
• PRAME: Kodira protein melanomskog antigena,  prvenstveno izraženogh u tumorima
• RAC2: Kodira nepoznati protein
• RBX1: Kodira nepoznati protein
• RNR5: Kodira RNK, ribosomski  45S klaster 5
• CTA-126B4.3: Kodira protein rRNK-procesuirajućeg proteina 7,  homolog A
• SAMM50: Kodira protein mehanizma za sortiranje i sklapanje komponenti homologa 50
• SEPT3: Kodira protein neuronski-specifični septin-3
• SEPT5: Kodira nepoznati protein
• SHFM3P1: Kodira nepoznati protein
• SOX10: Kodira nepoznati protein
• SYNGR1: Kodira protein sinaptogirin-1
• TBC1D10A: Kodira protein porodice domnaTBC1, član 10A
• TEF: Kodira protein tirotrofnog embrionskog faktora
• THAP7: Kodira protein THAP domen-sadržećeg proteina 7
• THOC5: Kodira protein THO-kompleksne podjdinice,  homolog 5
• TRMU: Kodira enzim mitohondrijske tRNK-specifične 2-tiouridilaze 1
• TTC28: Kodira protein tetratrikopeptidnog ponavljajućeg domena 28
• TTLL1: Kodira enzim, vjerovatno tubulinsku poliglutamilazu TTLL1
• XRCC6: Kodira protein Ku70
Bolesti i poremećaji
Sljedeće bolesti su neke od onih koje se vežu za gene na hromosomu 22:
Hromosomske promjene
Sljedeće promjene uzrokovane su izmjenama u strukturi ili broju kopija hromosoma 22:
Jazz (Queen)
Na albumu su zastupljeni različiti muzički stilovi, kao na primjer disco funk ("Fun It"), hard rock ("Dead On Time") ili country stil ("Fat Bottomed Girls"). Album je dostigao 6. mjesto na američkoj top-listi Billboard 200. Zanimljivo je da iako je album po tome nazvan niti jedna pjesma na albumu nije napisana u jazz stilu.
Popis pjesama
Pjesme 14. i 15. objavljene su na CD izdanju "Hollywood Recordsa" iz 1991. godine.
Tekstura (prehrana)
Tekstura je osobina hrane nastala iz kombinacije fizičkih svojstava i svojstava koji se opažaju čulima dodira (uključujući kinesteziju i osjećaj u ustima), kao i čulima vida i sluha.
Kinestetski utisci pripadaju teksturi i oni principijelno sačinjavaju slijedeće utiske:
Postoje dvije komponente senzorske percepcije teksture:
Tekstura – sva mehanička, geometrijska i svojstva površine proizvoda koja se opažaju pomoću mehaničkih receptora, receptora dodira i tamo gdje to odgovara, čulima vida i sluha. Mehanička svojstva su ona koja se odnose na reakciju proizvoda na naprezanje.
Rang teksture svježeg voća i povrća, obuhvata širok dijapazon svojstava i poželjno je ove pojave objašnjavati terminima specifičnih promjena komponenti ćelija biljnih tkiva. Biljne ćelije sadrže uvijek više od 2/3 vode. Odnos između sadržaja vode i dinamičke reakcije sadržaja komponenti unutar ćelije određuju teksturalne razlike.
Albani
Albani (Albanoi) su bili ilirsko pleme koje u antičko vrijeme naseljavalo područja centralnog dijela današnje sjeverne Albanije. Prvo spominjanje naziva Albani kao ilirskog plemena datira oko 130. godine p. n. e. u radovima Ptolomeja. Ptolomej pominje grad Albanopolis a također je i ucrtan na njegovoj mapi. Pronađen je i drevni porodični epitaf u blizini mjesta Scupi (kod Skoplja, glavni grad današnje Makedonije. Slična riječ Arbanon je vjerovatno naziv okruga a ne nekog određenog mjesta.
Vlatko Glavaš
Vlatko Glavaš, (Bugojno, 2. septembra 1962.) je bosanskohercegovački trener i bivši nogometaš. U nogometnoj reprezentaciji Bosne i Hercegovine igrao je od 1994. do 1997. Oproštajnu utakmicu odigrao je u utakmici protiv reprezentacije Svijeta 2000. u Sarajevu. Od 1. marta 2002. do 1. januara 2007. bio je trener bosanskohercegovačke A-reprezentacije.
Početkom 2010 godine imenovan je za trenera FK Sloboda Tuzla interesantno tek je drugi trener Slobode nakon 30 godina koji nije iz okoline Tuzle
Liburni
desno|mini|300px|Mapa koja prikazuje približan razmještaj ilirskih plemena na historijskom području Ilirije. mini|desno|Teritorija Liburna Liburni (grčki Libyrnides) su antička venetsko-ilirska pomorska etnogrupa koja je živjela na jugozapadu današnje Hrvatske na obalama sjeveroistočnog dijela Jadranskog mora između rijeka Raše i Krke, tj. na području Kvarnera i sjevernoj Dalmaciji do velebitskog primorja. Liburni su bili savremenici italskih Etruraca i levantskih Feničana i smatra se da su se doselili na navedene teritorije oko IX stoljeća p. n. e. Njihovi susjedi na zapadu su bili Histri, sjeverno u zaleđu Japodi, a istočno Dalmati. Liburni su jedno vrijeme bili "gospodari Jadrana".
Historija
Liburni su najvjerojatnije imali trgovačke odnose s italskim Etrurcima i levantskim Feničanima koji su već prije Grka doplovili do Jadrana. O feničanskom prisustvu nema historijskih dokumenata ali rijetki arheonalazi ipak ukazuju na moguću trgovačku razmjenu sa domaćim stanovništvom.
Na italskoj obali Jadrana otkriveni su znatni arheološki nalazi počevši od IX vijeka, koji potvrđuju ilirsko (liburnsko) prisustvo u oblasti Picenuma: fibule sa zrnom jantara na luku, naočaraste fibule i isto takvi privjesci, pektorali i drugi ukrasni predmeti. Isti takvi predmeti pronađeni su na naspramnoj liburnskoj i japodskoj strani.
Prve historijske zapise o sukobu Grka i Ilira, napravili su Grci tek kada su Grci ovladali višim nivoom tehnike gradnje brodova, i organizacijom flote i suvozemne vojske. Nakon VII stoljeća p. n. e. ostvarili su prevlast nad Liburnima u Jonskom moru otjeravši ih sa ostrva Korkira (ostrvo Krf, zapadno od Grčke) a zatim i iz Epidamnusa (današnji Drač u Albaniji). U narednim stoljećima Grci zauzimaju i ostrva u srednjem Jadranu: Hvar, Vis i Korčulu i tu, kao i na obali, uspostavljaju svoje kolonije a Liburne potiskuju na sjever Jadrana. Pritisnuti Grcima i italskim plemenima u V. stoljeću Liburni nisu više pomorska sila. Liburni su 385. ili 386 bez uspjeha pokušali povratiti Hvar. Grčki zapovjednik iz Lissosa (Lješ u Albaniji) doplovio je s velikim brojem troveslarki protiv ilirskih lakih brodova i, nakon što je neke potopio, a druge zarobio, ubio je više od pet hiljada napadača, a uzeo oko dvije hiljade kao zarobljenike.
Od IV stoljeća p. n. e. iz dalmatinskog zaleđa upadaju i ratoborni Dalmati koji također potiskuju Liburne iz srednjodalmatinskog primorja i preotimaju im grad Promona. Kako su postali ugroženi i s kopna i mora, Liburni se okreću k Rimu a 167. godine p. n. e. postaju njihovi saveznici.
Moto Sovjetskog Saveza
mini|desno|250px|[[Grb SSSR-a sa natpisima državnog mota na 15 jezika]] Moto SSSR-a je citat iz Manifesta komunističke partije Karla Marxa i Friedricha Engelsa, "Proleteri svih zemalja, ujedinite se!" (njem. Proletarier aller Länder vereinigt Euch!). Ovaj moto se koristio na svim jezicima Sovjetskih republika i nalazio se napisan na grbu SSSR-a napisan na svim jezicima. Također se nalazio i na grbovima svih SSR-a i ASSR-a. Varijacija ove fraze ("Radnici svih zemalja, ujedinite se") također je upisana na Marksovom nadgrobnom spomeniku. Suština slogana je da članovi radničke klase širom svijeta treba da sarađuju da bi postigli pobjedu u klasnoj borbi. Ova fraza ima preklapajuća značenja: prvo, da bi se radnici trebali ujediniti u sindikate kako bi bolje poticali svoje zahtjeve, kao što su bolje plate i uslovi na radnom mjestu, drugo, da radnici treba da se udružuju i izvan svojih različitih zanatskih sindikata i da se ujedine protiv kapitalističkog sistema; i treće, da radnici iz različitih zemalja imaju više zajedničkog jedni s drugima nego radnici i poslodavci iz iste zemlje.
École supérieure des sciences commerciales d'Angers
École supérieure des sciences commerciales d'Angers je evropska poslovna škola sa kampusima u Angersu, Boulogne-Billancourtu, Choletu, Lyonu, Bordeauxu, Aix-en-Provenceu, Budimpeštau i Šangaju. Osnovana 1909.
ESSCA je bila rangirana na 76. mjestu među evropskim poslovnim školama u 2019. godini od strane Financial Times -a.
Programi škole su trostruko akreditovani od strane međunarodnih udruženja AMBA (Association of MBAs ), EQUIS (European Quality Improvement Systems) i AACSB (Association to Advance Collegiate Schools of Business). Škola ima više od 15000 alumnija u oblasti biznisa i politike, kao što su Louis le Duff (Generalni direktor groupe Le Duff-a) i Dominique Schelcher (Generalni direktor Système U-a).
Pandemija COVID-a 19 u Hrvatskoj
Do 29. februara bilo je 7 potvrđenih slučajeva. Do marta 2020. stvoreno je nekoliko žarišta. U Hrvatskoj je do 19. marta 2020 bilo više od 100 potvrđenih slučajeva.
Hronologija
Prvi slučaj zaraze virusom virusnim sojem SARS-CoV-2 u Hrvatskoj potvrđen je 25. februara 2020.
Hrvatska je 14. marta zatvorila sve granice s Bosnom i Hercegovinom.
Dana 17. marta broj oboljelih porastao je s 56 na 65. Od toga su ukupno dva slučaja iz Brodsko-posavske i Krapinsko-zagorske županije. Dana 18. marta zabilježen je prvi slučaj u Zadarskoj županiji. U noći sa 17. na 18. marta u Istri je umro čovjek u samoizolaciji. Potvrđeno je da je imao bolest COVID-19. Autopsija je u toku, te još nije potvrđeno je li nova koronovirusna bolesti bila uzrok smrti.
Dana 18. marta su zatvorene granice sa Slovenijom.
Dana 21. marta prijavljeno je 78 novih slučajeva.
Dana 22. marta zabilježen je snažan zemljotres koji je pogodio glavni grad Hrvatske Zagreb. Isti dan, zabilježeno je 29 novih slučajeva.
Dana 23. marta zabilježen je 61 novi slučaj.
Dana 24. marta zabilježeno je 67 novih slučajeva.
Dana 26. marta zabilježeno je 39 novih slučajeva.
Nika Križnar
Nika Križnar slovenska je skijašica-skakačica. Članica je SSK Alpina Žiri.
Pandemija COVID-a 19 u Hrvatskoj
Hronologija
Dana 28. marta zabilježen je 71 slučaj.
Nika Križnar
Počeci
U međunarodna takmičenja krenula je s nepunih 13 godina, početkom 2013, kada je 12. januara kao najmlađa nastupila u Alpskom kupu u rodnim Žirima i zauzela solidno 17. mjesto. Sljedeće dvije godine razvijala se kroz takmičenja nižeg ranga i počela sve više privlačiti pažnju na svoj talent. Proboj je napravila u sezoni 2015/16, kada je nastupila najprije u takmičenjima FIS-kupa, a zatim se uspinjala kroz strukturu skakačkih takmičenja. U Kontinentalnom kupu debitirala je s 15 godina i pet mjeseci 28. i 29. augusta 2015. u Oberwiesenthalu u Njemačkoj, gdje je završila na 22. i 24. mjestu. Zatim je stigla prva pobjeda, 5. septembra u okviru Alpskog kupa u švicarskom Einsiedelnu. Uslijedilo je još izvrsnih rezultata i na osnovu njih izborila je premijeru u najvišem rangu.
Debi među najboljima
Prvi nastup u Svjetskom kupu imala je 13. februara 2016. s 15 godina na domaćem terenu u Ljubnom ob Savinji i osvojila 14. mjesto. Dan kasnije bila je 12. i potvrdila svoj talent. To su bili njeni jedini nastupi u sezoni 2015/16, u kojima je osvojila 40 bodova, što ju je smjestilo na 36. mjesto u ukupnom poretku.
Pandemija COVID-a 19 u Hrvatskoj
Uticaj
Premijer Hrvatske Andrej Plenković najavio je 17. marta zatvaranje tržnih centara, neesencijalnih prodavnica, restorana, kina, pozorišta, čitaonica, biblioteka, teretana, sportskih centara, fitnes centara, rekreativnih centara, plesnih škola, dečijih i drugih radionica, izložbi, sajmova, noćnih klubova i diskoteka.
Nika Križnar
Debi među najboljima
Odmah nakon uspješnog debija u Svjetskom kupu prvi je put nastupila na Svjetskom juniorskom prvenstvu, koje je 2016. održano u Râșnovu u Rumuniji. Tamo je najprije zauzela sedmo mjesto u pojedinačnoj konkurenciji, a zatim osvojila zlatnu medalju u mješovitim ekipnim skokovima s Emom Klinec, Borom Pavlovčičem i Domenom Prevcom.
Pandemija COVID-a 19 u Hrvatskoj
Uticaj
Po prvi put u historiji, Aerodrom u Dubrovniku je zatvoren.
Nika Križnar
Debi među najboljima
Zatim je u martu nastupila na FIS-takmičenju u Harrachovu u Češkoj. U prvom takmičenju, 11. marta, slavila je ispred svih, dok se Špela Rogelj plasirala odmah iza nje za dvostruku slovensku pobjedu. Sljedećeg dana zauzela je četvrto mjesto, dok je Rogelj uspjela pobijediti.
Pandemija COVID-a 19 u Hrvatskoj
Uticaj
Dana 21. marta prekinuta je sva komunikacija sa slovenskim pokrajinama Bela krajina i Dolenjska.
Nika Križnar
Svjetska juniorska prvenstva 2017. i 2018.
U februaru 2017. učestvovala je na Svjetskom juniorskom prvenstvu u američkom Park Cityju. Najprije je u pojedinačnoj konkurenciji osvojila bronzanu medalju. Zatim je nastupila u ekipnim skokovima s Jernejom Brecl, Katrom Komar i Emom Klinec, osvojivši srebrnu medalju. Konačno, u mješovitim ekipnim skokovima osvojila je zlatnu medalju s Klinec, Tilenom Bartolom i Žigom Jelarom. Tako je osvojila tri različite medalje u tri takmičenja na jednom prvenstvu.
Godinu kasnije nastupila je na Svjetskom juniorskom prvenstvu u švicarskom Kanderstegu, gdje je postala prvakinja ispred drugoplasirane Klinec. Bila je to njena peta medalja u juniorskoj konkurenciji, ali prva zlatna u pojedinačnoj. To je i prva titula svjetske juniorske prvakinje za jednu Slovenku. Na prvenstvu je osvojila još jednu zlatnu medalju – u ekipnom takmičenju, u istom sastavu kao i prethodne godine.
Pandemija COVID-a 19 u Hrvatskoj
Uticaj
U sedam dana Između 16. i 22. marta hoteli i restorani zabilježili su pad od 78% u prometu u odnosu na sedmicu prije.
Nuklearna eksplozija
mini|200px|Nuklearna eksplozija Nuklearna eksplozija nastaje kao rezultat veoma brzog oslobađanja energije uslijed nekontrolisane nuklearne reakcije. Ta reakcija može da bude nuklearna fisija, nuklearna fuzija ili kombinacija te dvije fuzije, iako su do danas sva oružja zasnovana na fuziji koristila fisijski uređaj za pokretanje fuzije, a oružje čisto fuzije ostaje hipotetički uređaj.
Atmosferske nuklearne eksplozije povezuju se s oblacima pečuraka, iako se oblaci pečurke mogu pojaviti kod velikih kemijskih eksplozija. Moguća je nuklearna eksplozija u zraku bez tih oblaka. Nuklearne eksplozije proizvode zračenje i radioaktivne krhotine koje su štetne za ljude i mogu uzrokovati umjerene do teške opekotine kože, oštećenje oka, radijacijsku bolest, rak i moguću smrt ovisno o tome koliko je osoba udaljena od radijusa eksplozije. Nuklearne eksplozije takođe mogu imati štetne efekte na klimu, koji traju od meseci do godina. U članku iz 1983., Carl Sagan je tvrdio da nuklearni rat malih razmjera može osloboditi dovoljno čestica u atmosferu da izazove hlađenje planete i prouzrokuje nestanak usjeva, životinja i poljoprivrede širom svijeta – efekat nazvan nuklearna zima.
Osječani (Goražde)
Osječani su naseljeno mjesto u gradu Goraždu, Bosna i Hercegovina.
Nika Križnar
Rezultatsko napredovanje
Dana 4. marta 2018. u Râșnovu je uspjela prvi put stati na postolje osvojivši treće mjesto.
Dana 24. marta 2019. završila je treća u Čajkovskom u Rusiji.
Dana 23. februara 2020. na domaćem takmičenju u Ljubnom također je osvojila treće mjesto.
Sezonu 2020/21. počela je drugim mjestom u austrijskom Ramsauu. Također austrijski Hinzenbach bio je domaćin čak tri pojedinačna takmičenja u tri dana. Dana 5. februara ostvarila je prvu pobjedu u karijeri. U sljedeća dva takmičenja popela se na drugu stepenicu pobjedničkog postolja. U Râșnovu je 18. februara ostvarila drugu pobjedu i preuzela žutu majicu vodeće u Svjetskom kupu. Sljedećeg dana ponovo je bila na postolju (treća), zadržavši vodstvo u Svjetskom kupu. Krajem marta osvojila je treće mjesto u Čajkovskom, a time i veliki Kristalni globus kao ukupna pobjednica Svjetskog kupa i prva je Slovenka kojoj je to uspjelo otkad žene nastupaju u najvišem rangu takmičenja.
Dana 20. januara 2018. osvojila je drugo mjesto u Japanu (Zaō) s Klinec, Uršom Bogataj i Rogelj.
Dana 9. februara 2019. na domaćem takmičenju u Ljubnom zauzela je drugo mjesto s Brecl, Rogelj i Bogataj. Sljedeće godine u istom mjestu ponovila je taj rezultat s Rogelj, Klinec i Komar.
Dana 23. januara 2021. zajedno s Klinec, Rogelj i Bogataj doprinijela je prvoj pobjedi ženske reprezentacije Slovenije u takmičenju Svjetskog kupa na domaćem terenu u Ljubnom.
Postolja
– održana samo jedna serija zbog jakog vjetra / lošeg vremena
Partini
Partini ili Parteni su bili jedno od brojnih ilirskih plemena koji su u antičko vrijeme naseljavali područja sjeverno od Epira (Epirus Nova), oko grčke kolonije Epidamnus (današnji Drač u Albaniji). Najbliži susjedi su im bili Taulanti na zapadu i Dokleati na sjeveru. U starim zapisima često se spominju u vezi sa ratom koju je vodila Rimska države protiv Ilirije i to na strani Rimljana.
Nakon smrti Filipa Makedonskog, pridružili su se Pleuratusu, ilirskom princu koji je također bio u savezništvu sa Rimljanima. Njihovo središte bilo je u Partusu. I Dimale, dvostruko utvrđenje na dva brijega povezano zidinama bilo je na njihovoj teritoriji. Nije tačno uvrđen položaj ovoj mjesta, vjerovatno se nalazilo izeđu Lisusa i Epidamnusa. Rimski historičar pominje i dva druga utvrđenja: Eugenium i Bargulum.
Hera
mini|Hera sa svojim simbolima
Hera (grč. Ἥρα, Ἥρη) vrhovna je starogrčka božica braka, žena i porodice, te zaštitnica žena tokom rađanja djece. U grčkoj mitologiji, ona je kraljica dvanaest Olimpijaca i planine Olimp, sestra i žena Zeusa i kćerka titana Krona i Reje. Jedna od njenih definitivnih karakteristika u mitu je njena ljubomorna i osvetoljubiva priroda u ophođenju sa svakim ko je uvrijedi, posebno sa Zeusovim brojnim ljubavnicama i vanbračnim potomcima.
Ona je boginja zaštitnica zakonitog braka. Ona predsjedava vjenčanjima, blagosilja i legalizira bračne zajednice i štiti žene od ozljeda tokom porođaja. Njene svete životinje su krava, kukavica i paun. Ponekad je prikazana kako drži šipak, kao amblem besmrtnosti. Herin je pandan u rimskoj mitologiji je Junona = volooka.
Karakteristike
Hera je prikazivana veličanstvenom, često na prijestolju okrunjena polosom, visokom cilindričnom krunom koju su nosile neke velike božice, a na licu je nosila veo. U ruci je često nosila šipak, simbol plodne krvi i smrti. Prikazivali su da su njenu kočiju vukli paunovi, životinje koju su Grci upoznali nakon osvajanja Aleksandra Velikog. Paun je u renesansi postao njenim simbolom. Kasnije je s Herom bila povezivana ptica kukavica. Također je bila božica goveda, a zvana je i volookom (boôpis, Homerov epitet) Herom, zbog krupnih, tamnih očiju.
Masakr u Buči
mini|Automobil koji je razbio ruski tenk u Buči sa mrtvim čovjekom unutra, 2. aprila 2022. Masakr u Buči bio je niz ratnih zločina koje su počinile Oružane snage Rusije u ukrajinskom gradu Buči tokom ruske okupacije grada. Ukrajinske vlasti priopćile su da je ubijeno više od 300 stanovnika grada, opisale pokolj kao genocid i zatražile od Međunarodnog kaznenog suda (ICC) da istraži što se dogodilo u Buči. Ruske vlasti poricale su bilo kakve zločine i opisale snimke i fotografije tijela kao "provokaciju" ili "scenski nastup" ukrajinskih vlasti. Istraživanja su utvrdila da su ruske tvrdnje netačne. Prema ukrajinskim izvorima, zločine su počinili pripadnici 64. motorizirane streljačke brigade Ruske vojske iz Habarovskog kraja na dalekom istoku Rusije. Kao glavnog odgovornog po zapovjednoj odgovornosti Ukrajinci prokazuju potpukovnika Atzabeka Omurbekova.
Hera
Kult
lijevo|200 px|mini|Herin hram na Siciliji Hera je često obožavana, pogotovo u Argu kao argivska Hera (Hera Argeia), a svetište joj je bilo između Arga i Mikene gdje su se održavale svečanosti Heraia. U Homerovoj Ilijadi Hera je izrekla da su njena tri omiljena grada Arg, Sparta i Mikena. Njeno drugo svetište bilo je na Samu, a hramovi su se nalazili u Olimpiji, Korintu, Tirinu, Perahori i ostrvu Delu. U Eubeji slavile su se svečanosti Velike Dadedale, posvećene Heri, svakih šest godina. Taj je prostor bio bogat kravama, koje su ujedno predstavljale božicu Heru.
Rođenje
Herin otac je Titan Kron, a majka Reja. Kron je svoju djecu doživljavao kao potencijalnu prijetnju svojoj vlasti te ih je sve, pa tako i Heru, progutao. Zeus je izbjegao sudbinu svoje braće i sestara tako što ga je majka sakrila od oca. Zeus je spasio svoju braću i kastrirao Krona. Premda mu je bila sestra, Hera mu se svidjela. Poveo ju je na Olimp i oženio se njome. Prije toga ju je poslao na kraj svijeta.
Masakr u Buči
Dana 24. februara 2022. godine, nakon višemjesečnih napetosti i optužbi na račun Ukrajine, Ruska Federacija pokrenula je masovnu invaziju na ovu zemlju. Nakon nekoliko nedjelja borbi u Ukrajini, iskristalizirala su se tri glavna bojišta: južno u kojem su ruske snage nadirale iz smjera okupiranog Krima, istočnog, odakle su Rusi napadali položaje Ukrajinske vojske iz Donbasa, te sjevernog bojišta, gdje su ruske snage preko teritorije Bjelorusije upale na područje oko nuklearne elektrane Černobil i nadirale prema ukrajinskom glavnom gradu Kijevu. Jedna od glavnih udarnih sila strateškog napadnog pravca prema Kijevu, bila je 35. armija Ruske Federacije, koja je za potrebe rata u Ukrajini dovedena ranije iz Istočnog vojnog okruga, s granice s Kinom.
Bitka za Kijev
Iako su u početku rata, ruske zračno-desantne snage pokušavale zauzeti strateški važne zračne luke Antonov u okolini Kijeva, kako bi preko njih mogle dovoditi pojačanja, linije bojišnice su se u konačnici pomaknule na sjeverozapadna kijevska predgrađa poput Buče, Irpina i sl., gdje su se razvile žestoke borbe između kolona ruskih kopnenih snaga s jedne, te Ukrajinske vojske i Teritorijalne obrane s druge strane. Jedna od glavnih cesta od sjevera prema Kijevu, prolazila je kroz grad Buču, pa su na ovom mjestu ukrajinske snage postavljale zasjede kolonama ruskih vozila, nanoseći im nemale gubitke. U razdoblju od 27. februara do 14. marta, Buča je nekoliko puta naizmjenično padala pod kontrolu jedne vojske, a zatim je bila vrćena pod kontrolu druge vojske. Napokon, 31. marta Rusi su se povukli iz Buče, a za njima u grad ušle su ukrajinske snage, čistivši posljednje ostatke Ruske vojske.
Hera
Heraklo
Hera je Heraklova pomajka i njegov neprijatelj. Zeus je oplodio Alkmenu, smrtnicu u obličju njenog muža Amfitriona. Iste noći vratio se i njen muž te su također spavali zajedno. Stoga je Alkmena zanijela dva dječaka. Hera je natjerala Zeusa da se zakune da će dječak koji se rodi te noći članu Perzejeve kuće biti veliki kralj. Kad je Alkmena bila trudna s Heraklom, Hera je pokušala spriječiti porođaj zavezavši Alkmenine noge u čvor da bi usporila porod. A potom je ubrzala Euristejevo rođenje. Heru je prevarila Galantida, Alkmenina sluškinja, rekavši da je Alkmena već rodila dijete. Hera je Galantidu pretvorila u lasicu. Alkmena je potom rodila poluboga Herakla i smrtnika Ifikla. Herakla je nazvala Alkid, a poslije je nazvan Heraklo, Herina slava. Dok je Heraklo bio dijete, Hera je poslala dvije zmije da ga ubiju dok je ležao u kolijevci. Heraklo je zadavio svaku zmiju jednom rukom, a potom ga je njegova dadilja pronašla da se igra njima kao da su igračke. Zeus je prevario Heru da doji Herakla. Kad je ona otkrila ko je dijete, bacila ga je sa svojih grudi, a mlijeko se prosulo nebom i stvorilo Mliječnu stazu. Također, dok je izvršavao svojih dvanaest zadataka, Hera mu je pokušavala što više otežati. Hera i Heraklo su se sprijateljili jer ju je on spasio od diva koji ju je pokušao silovati. Čak mu je potom dala svoju kćer Hebu za ženu.
Masakr u Buči
Otkriće masakra
Nedugo nakon povratka Ukrajinaca, u Buču su ušle i međunarodne novinarske ekipe, koje su otkrile gomile ubijenih civila koji su ležali po ulicama grada. Prizori na koje su naišli, odavali su dojam ljudi koji su ubijeni tokom uobičajenih aktivnosti poput vožnje bicikla. Dio pronađenih ljudi ubijen je s rukama zavezanim na leđima, nakon čega im je pucano u potiljak. Jednom muškarcu kundakom je smrskana glava, a drugi je nekoliko puta bio upucan u prsa. Prema riječima gradonačelnika Buče, Anatolija Fedoruka, koji kaže da je osobno svjedočio nekim ubojstvima, Rusi su: "pucali u tri civilna automobila koja su pokušali pobjeći", a "napali su i trudnu ženu, čiji je suprug vrištao i molio da je ne ubiju, ali su ju upucali". Jedna Ukrajinka rekla je da su njoj i njenom suprugu u kuću upali ruski vojnici, koji su tražili da im kažu: "gdje su nacisti u Buči". Nakon toga su optužili ukrajinsku vlast da je nacistička, njenog supruga su u papučama odveli izvan kuće, naredili mu da skine košulju, klekne, te ga potom ubili. Kod crkve u Buči, otkrivena je masovna grobnica, u kojoj je prema pisanju Moscow Timesa pokopano 57 ljudi. Dvadeset i pet djevojaka između 14 i 25 godina starosti, prijavilo je da su ih ruski vojnici tokom okupacije silovali. Ministarstvo obrane Ukrajine objavilo je kako su naišli na razbacane leševe po ulicama i na autocesti dvadesetak kilometara izvan Kijeva. Nekoliko golih ženskih tijela koje su počinitelji pokušali spaliti, pronađeno je pokraj ceste.
Hera
Ostali mitovi
mini|lijevo|220 px|Bogovi na okupu, Hermes, Atena, Zeus, Hera i Ares
Eho
Nimfa Eho imala je posao odvraćanja Herine pažnje dok ju je Zeus varao, hvaleći je i laskajući joj. Kad je Hera otkrila prijevaru, proklela je Ehu da može govoriti samo riječi drugih. Otud i sinonim za jeku = eho.
Masakr u Buči
Reakcije iz svijeta
Masakr je osudio predsjednik Vijeća Evropske unije Charles Michel, koji je rekao da je "šokiran nezaboravnim slikama zločina koje je počinila ruska vojska u Kijevu" i obećao da će Evropska unija pomoći Ukrajini i grupama za ljudska prava u prikupljanju dokaza za upotrebu prilikom procesuiranja ratnih zločinaca na međunarodnim sudovima. Generalni sekretar NATO-a Jens Stoltenberg na sličan je način izrazio užas zbog napada na civile.
Hera
Leta, Artemida i Apolon
mini|150p|Agostino Carracci: Jupiter i Junona, hieros gamos Kad je božica Hera saznala da Leta nosi djecu njena muža Zeusa, bila je bijesna i ljubomorna te se odlučila osvetiti tako što nije dopustila Leti da ostane na čvrstoj zemlji (kopnu ili ostrvu) i Leta je bila prisiljena tražiti gdje će roditi. Dok ju je gonila zmija Piton s glavom zmaja koju je na nj poslala Hera, Leta je naišla na novostvoreno ostrvo Del koje je plutalo na vodi i nije bio ni kopno niti ostrvo, a bješe okružen labudovima. Kad je kročila na nj, dvije su stijene izronile iz morskih dubina; jedna je zaustavila kretanje ostrva, a druga stala zmiji na put. Zatim je Leta na gori Kint rodila blizance - sina Apolona i kćer Artemidu. Poslije je Zeus prikovao Del za dno okeana da više ne pluta, a samo je ostrvo postalo posvećeno Apolonu. Hera je otela Ilitiju, božicu rađanja da bi spriječila Letu od porođaja. Ostali su bogovi prevarili Heru tako što su joj ponudili ogrlicu od jantara dugačku 8 metara, a božica je uspjela pobjeći. Legenda kaže da je Artemida rođena prva, a potom je pomogla majci da porodi njenog brata Apolona te je tako postala božica porođaja. Apolon je rođen na sedmi dan mjeseca Targeliona te su sedmi i dvanaesti dan tog mjeseca poslije bili njemu posvećeni.
Kalisto i Arkad
mini|lijevo|200 px|Hieros gamos, Irida, Hera i Zeus Kalisto je bila Artemidina sljedbenica i zavjetovala se ostati djevicom. Ali u nju se zaljubio Zeus te su vodili ljubav dok je on bio prerušen u Apolona (za razliku od ove Heziodove, Ovidijeva verzija mita donosi da se Zeus prerušio u samu Artemidu). Kad se kupala s Artemidinim nimfama, otkriveno je da je trudna te ju je božica pretvorila u medvjeda, a u tom je obličju rodila i svoga sina Arkada. Druga verzija priče govori da ju je Hera pretvorila Kalisto u medvjeda da bi se osvetila zbog muževe prijevare. Mit govori da je njen sin Arkad gotovo ubio u lovu kopljem, ali je Zeus to spriječio i oboje ih postavio kao zviježđa Veliki medvjed i Mali medvjed na nebu. Druga verzija mita govori da su lovci uhvatili i nju i njenog sina te ih doveli Kalistinom ocu Likonu, a Zeus ih je potom pretvorio u zviježđa. Heri se to nije svidjelo te je tražila Tetiju da joj pomogne. Tetija ih je proklela da zauvijek kruže nebom i da nikad ne zađu ispod obzora (zato su cirkumpolarni).
NGC 4959
NGC 4959 (također poznat kao MCG 6-29-29 i PGC 45301) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 449 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Lovački psi. Najveći prečnik je 0,80 (105 hiljada sg) a najmanji 0,8 uglovnih minuta (105 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 29. aprila 1827. godine.
Masakr u Buči
Reakcije iz svijeta
Generalni sekretar Ujedinjenih nacija Antonio Guterres izrazio je šok zbog slika iz Buče i pozvao na nezavisnu istragu koja bi osigurala efektivnu odgovornost. Vijeće sigurnosti Ujedinjenih nacija sastalo se 5. aprila 2022. kako bi razgovaralo o situaciji, zajedno sa video obraćanjem predsjednika Ukrajine Volodimira Zelenskog.
Hera
Dionis
Dionis je sin Zeusa i smrtnice. Ljubomorna je Hera opet pokušala ubiti dijete poslavši Titane da razderu Dioniza na komadiće namamivši ga igračkama. Premda je Zeus otjerao Titane svojim munjama, ali su oni pojeli cijelo Dionisovo tijelo osim srca koje je spašeno. Zeus je iskoristio srce da bi ga ponovno stvorio te ga je postavio u Semelinu maternicu. Zato je on dvaput rođen. mini|lijevo|220 px|Hera i Prometej, Titan koji je ukrao vatru
Ija
mini|Jacopo Amigoni: Heri donose Argovu glavu, 18. vijek Hera je skoro uhvatila Zeusa s ljubavnicom Ijom. Zeus ju je pretvorio u prekrasnu junicu. No, Hera nije bila potpuno prevarena te je zahtijevala da joj Zeus poda junicu kao dar. Hera ju je potom dala Argu da bi je razdvojila od Zeusa. Zeus je potom poslao Hermesa da ubije Arga, a to je on i učinio tako da je uspavao svih njegovih stotinu očiju. Ija je puštena na slobodu. Hera je poslala obada da ubode i muči Iju koja je lutala zemljom. Ija je s vremenom prešla preko prolaza koji je po njoj nazvan Bospor ("juničin prolaz"), a ondje se susrela i s Prometejem. Naposljetku je Ija stigla do tadašnjeg "kraja svijeta" Egipta gdje su je Egipćani obožavali kao božicu Hathor, a Zeus joj je vratio ljudsko obličje. Ovdje je rodila njegovog sina Epafa, a vjenčala se s egipatskim kraljem Telegonom.
Lamija
Lamija je bila kraljica Libije koju je volio Zeus. Hera ju je pretvorila u čudovište i ubila njihovu djecu. Lamia became disfigured from the torment, transforming into a terrifying being who hunted and killed the children of others. Na Lamiju je bačena kletva - nije mogla zatvoriti oči tako da je uvijek bila opsjednuta prizorom svoje mrtve djece. Zeus joj je dao dar da može izvaditi svoje oči da bi se odmorila, a potom ih poslije vratiti. Lamija je postala unakažena od muke, pretvarajući se u zastrašujuće biće koje je lovilo i ubijalo tuđu djecu.
Gerana
Gerana je bila kraljica Pigmejaca koji su se hvalili da je ljepša od Here. Bijesna božica pretvorila ju je u ždrala i izrekla da će te ptice uvijek voditi vječan rat protiv pigmejskog naroda.
Grb Gruzijske SSR
mini|desno|250px|Grb Gruzijske SSR Grb Gruzijske SSR je usvojen 28. februara 1922, od strane vlade Gruzijske SSR. Za razliku od grbova ostalih Sovjetskih republika, ovaj grb se ne bazira na grbu SSSR-a. Na grbu su prikazani simboli poljoprivrede, grožđe i pšenica. U sredini grba je prikazan Kavkaz, iznad njega crvena zvijezda, a najdominantniji dio grba čini srp i čekić, simbol komunizma. U sklopu grba se nalazi i moto SSSR-a "Proleteri svih zemalja, ujedinite se!" napisan na gruzijskom i ruskom jeziku.
Kosti korijena stopala
Korijen stopala (lat. ossa tarsi, tarsus) – kod četveronožaca – je skup od sedam zglobnih kostiju u svakom stopalu. Nalazi se između donjeg kraja cjevanice sa lisnom kostii i grane stopala (‘’metatarsus). Korijen stopala se zglobljava sa kostima grane, koje se zglobljavaju sa proksimalnim falangama prstiju. Zglob između tibije i fibule iznad i korijena stopala ispod se naziva skočni zglob.
Kod ljudi najveća kost u korijenu stopala (tarsus) je petna kost, koja je ležišna kost oslonca tjelesne težine u okviru pete stopala.
Kosti
Gležanjska kost j (talus) je odozgo povezana sa dvije kosti potkoljenice (tibija i fibula), gdje se formira skočni zglob ili gležanjskonožni zglob; ispod, na podbočnom zglobu, na petnoj kosti. Zajedno, talus i petna kosta formiraju zadnje stopalao. Pet nepravilnih kostiju sredjeg stopala kvadratna, čunasta i tri klinaste kosti- ormiraju lukove stopala, koji služi kao amortizeri. Srednje stopalo je povezano sa zadnjim i prednjem dijelom preko mišića i tabanskog mezivbog sloja.
Pokreti
In vitro gležanjsk0čunasti pokret ima 7 stepeni fleksije/ekstenzuije i 17 stepeni pronacije/supinacije; dok petnoocuboidn I pokret ima mogućnost 2 stepena fleksije/ekstenzije i 7 stepeni pronacije/supinacije.
Ostale životinje
Kod primitivnih tetrapoda, kao što su Trematopsidae, korijen stopala se sastoji od tri reda kostiju. Postoje tri proksimalne tarzane kosti, tibiale, intermedium i fibulare, nazvane po njihovm mjesta zglobljavanja sa kostima donjih ekstremiteta. Ovi zatim imaju drugi red od četiri kosti, naziva centralia (jednina: centrale), a zatim red od pet distalnih, a svaka se zglobljava sa jednom iz granestopala (metatarsus). U velikoj većini tetrapoda, uključujući sve one koje i danas žive, ovaj jednostavni obrazac je modificiran gubitkom i spajabjen nekih od kostiju.
Nína Dögg Filippusdóttir
Nína Dögg Filippusdóttir je islandska glumica i producentkinja. Poznata je po ulogama u filmu Börn (2006), televizijskoj seriji Ófærð (2015), filmu Brim (2010) i seriji Brot (2019).