cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Molekulska orbitala
H2
thumb|right|400px|Elektronske [[valna funkcija|valne funkcije za atomske orbitale 1s samog vodikovog atoma (lijevo i desno) i odgovarajuće veze (ispod) i protiv-veze (vrh) molekulskih orbitala H2. Stvarni dio  valne funkcije je plava kriva, a imaginarni dio – crvena. Crvena tačkasta linija je lokacija jezgara. Valna funkcija elektrona oscilira suglasno Schrödingerovoj valnoj jednadžbi, a orbitale su njene stojeći valovi. Frekvencije stojećih valova je proporcijska kinetičkoj enersgiji orbitala (Ovaj prikaz je  jednodimenzionalni isječak  trodimenzionalnog sistema.)]] mini|desno|200px|H21sσ vezujuća molekulska orbitala mini|desno|200px|H2 1sσ* antivezivna molekulska orbitala Molekula vodika se sastoji od dva atoma vodonika koje označavamo sa H' i H". Linearnom kombinacijom 1s' i 1s" atomskih orbitala dobiju se dvije molekulske orbitale: jedna vezivna i druga antivezivna. Preva se dobija zbrajanjem atomskih orbitala i odgovara stanju sistema u kojem je elektron u vezivnoj oblasti. Antivezivna molekulska orbitala se odnosi na oduzimanje atomskih orbitala, a odgovara stanju sistema u kojem se elektron nalazi u antivezivnoj oblasti. Energija vezivnih orbitala je niža od atomskih orbitala, dok antivezivne orbitale imaju veću energiju. Sklapanje molekula od atoma se opisuje kao preraspoređivanje elektronskih u  molekulske orbitale. U molekuli vodika su dva elektrona, pri čemu se oba raspoređuju u vezivnu orbitalu, pri čemu sistem postaje  energetski slabiji. Pritom se stvara kovalentna veza.
He2
Uosnovnom stanju, helij  u 1s orbitali ima dva elektrona. U hipotetskom primjeru molekula He2, dva elektrona bi popunila vezivnu orbitalu, a dva antivezivnu, pri čemu nastala elektronska gustina ne podržava formiranje veze između atoma i molekula. Tada je red veze nula jer ona ne postoji. Da bi uspostava hemijske veze bila moguća, tj. da se kreira molekula jedinjenja, potrebno je da broj elektrona u vezivnim orbitalama bude veći nego u antivezivnim. Molekula HeH bi imala malo manju energiju nego početni atomi, ali veću energetsku prednost, odnosno H2 + 2 He ima manju energiju, tako da molekul HeH opstaje  samo kratko.
Energetski dijagrami
U slučaju složenijih molekula, talasno mehanički model je pogodan za kvantitivni opis veza, ali ne i za kvalitativni. Zato se uvode energetski dijagrami, u kojima se molekulske orbitale predstavljaju horizontalnim linijama, pri čemu su orbitale koje imaju višu energiju jače naznačene. Degenerirane orbitale (orbitale sa istom energijom) su predstavljene na istoj razini, ali se između njih nalazi razmak. Elektroni se popunjavaju jedan po jedan, pridržavajući se Paulijevog principa isključenja i Hundovog pravila tj. u jednoj orbitali se nalaze maksimalno dva elektrona suprotnog spina, a na istom energetskoj razini elektroni se popunjavaju tako da ima maksimalan broj nesparenih elektrona,  pa se zatim uparuju. center|400px|Energetski dijagram za nolekulu vodika
HOMO i LUMO orbitale
Najviša od popunjenih molekulskih orbitala se naziva HOMO, a najniža nepopunjena je LUMO. Razlika između energija HOMO i LUMO molekulskih orbitala se naziva zabranjena zona koja može poslužiti  kao mjera za sposobnost pobuđivanja molekula: što  je energija manja – molekulu je  lakše pobuditi.
Blatuša (Gvozd)
Blatuša je naseljeno mjesto u sastavu općine Gvozd, Sisačko-moslavačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Vrginmost.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Blatuša je imala 171 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Blatuša je imalo 558 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Zadužbina (Asimov)
Zadužbina je serija naučnofantastičnih knjiga koju je napisao američki pisac Isaac Asimov. Prvi put objavljen kao serijal kratkih priča 1942–1950, a zatim u tri zbirke 1951–1953, tokom 30 godina serijal je bio trilogija: "Zadužbina", "Zadužbina i Carstvo" i "Druga Zadužbina". Osvojio je nagradu Hugo za "Najbolju seriju svih vremena" 1966. Asimov je počeo dodavati nove knjige 1981. sa dva nastavka: "Na rubu Zadužbine" i "Zadužbina i Zemlja", i dva prethodnika: "Preludij za Zadužbinu" i "U susret Zadužbini".
Grudna dlakavost
Grudna dlakavost uključuje dlake koje raste na prsima mužjaka u regiji između vrata i trbuha. Dlaka na prsima razvija se tokom i nakon puberteta, zajedno s drugim vrstama androgene dlakavosti.
Zadužbina (Asimov)
Radnja priče je da, u danima opadanja buduće galaktičke imperije, matematičar Hari Seldon provodi svoj život razvijajući teoriju psihoistorije, novu i djelotvornu matematiku sociologije. Koristeći statističke zakone masovne akcije, može predvidjeti budućnost velike populacije. Seldon predviđa skori pad Carstva, koje obuhvata cijeli Mliječni put, i mračno doba koje će trajati 30.000 godina prije nego što nastane drugo carstvo. Iako je zamah pada Carstva prevelik da bi se zaustavio, Seldon osmišljava plan prema kojem se "naletna masa događaja mora samo malo odvratiti" da bi se ovaj vakum na kraju ograničio na samo hiljadu godina.
Grudna dlakavost
Razvoj i rast
Iako je vunasta dlakavost već prisutna u tom području u djetinjstvu, dlaka na prsima je terminalna dlaka koja se razvija kao efekt porasta nivoa androgena (prvenstveno testosterona i njegovih derivata) početkom puberteta. Za razliku od dlake na glavi, ona je stoga sekundarna spolna oznaka. Muškarci imaju tendenciju da budu prekriveni s daleko više terminalnih dlaka, posebno na prsima, trbuhu i licu.
Zadužbina (Asimov)
Originalna priča
Originalna trilogija romana sakupila je seriju od osam kratkih priča objavljenih u časopisu Astounding Science-Fiction između maja 1942. i januara 1950. Prema Asimovu, premisa je bila zasnovana na idejama Edwarda Gibbona iz njegovog historiografskog djela "Historija opadanja i pada Rimskog Carstva". Autor je do ideje o pisanju romana "Zadužbina" došao spontano dok je bio na putu da se sretne sa urednikom Johnom W. Campbellom, sa kojim je razvio koncept kolapsa Galaktičkog Carstva, Zadužbine za očuvanje civilizacije i psihohistoriju. Asimov je pisao ove rane priče u svom stanu u zapadnoj Philadelphiji kada je radio u Naval Yard u istom gradu.
Grudna dlakavost
Razvoj i rast
Razvoj dlaka na prsima počinje normalno tokom kasnog puberteta, obično između 12. i 18. godine. Može započeti i kasnije, između 20. i 30., tako da mnogi muškarci u dvadesetim godinama još nisu postigli puni razvoj dlaka na prsima. Rast se nastavlja i kasnije.
Obrasci i karakteristike
Pojedinačna pojava i karakteristike dlaka na prsima ovise o genetički tipskom položaju, hormonskom statusu i starosti osobe. Geni prvenstveno određuju količinu, obrasce i debljinu dlaka na prsima. Neki muškarci su vrlo dlakavi, dok drugi uopće nemaju dlake na prsima. Svi rasponi i obrasci rasta dlake su normalni. Područja na kojima mogu rasti terminalne dlake su periareolska područja (dojke, centar i strane grudnog koša i ključna kost ključna kost.
Zadužbina (Asimov)
Trilogija Zadužbina
Prve četiri priče su sakupljene, zajedno s novom uvodnom pričom, koje je objavila izdavačka kuća Gnome Press 1951. godine kao "Zadužbina". Kasnije priče su u parovima objavili Gnome kao "Zadužbina i Carstvo" (1952) i "Druga zadužbina" (1953), što je rezultiralo "Trilogijom Fondacije", kako je serija još poznata.
Kasniji nastavci i prethodnici
Godine 1981. Asimova su njegovi izdavači uvjerili da napiše četvrtu knjigu, koja je objavljena pod nazivom "Na rubu Zadužbine" (1982).
Grudna dlakavost
Obrasci i karakteristike
Smjer rasta dlake može stvoriti zanimljive uzorke, slično prikazima matematičkih vektorskih polja. Tipiska muška dlakvost pokazat će čvor na gornjem dijelu grudne kosti, dlaka iznad koje rastu prema gore i druge ispod koje rastu prema dolje. Neki pojedinci imaju spirale na gornjim prsnim područjima (nekoliko centimetara od bradavice prema vratu), koje se kreću u smjeru kazaljke na satu na lijevoj dojci, a suprotno od desne.
Zadužbina (Asimov)
Kasniji nastavci i prethodnici
Četiri godine kasnije, Asimov je uslijedio s još jednim nastavkom, "Zadužbina i Zemlja" (1986), nakon kojeg su uslijedili prethodnici "Preludij za Zadužbinu" (1988.) i "U susret Zadužbini" (1993), objavljeni nakon njegove smrti 1992. godine. Tokom dvogodišnjeg razmaka između pisanja nastavaka i prethodnih nastavaka, Asimov je svoju seriju "Zadužbina" povezao sa svojim raznim drugim serijama, stvarajući jedan jedinstveni svemir. Osnovna poveznica spominje se u knjizi "Na rubu Zadužbine": opskurni mit o prvom valu svemirskih naselja s robotima, a potom drugom bez njih. Ideja je preuzeta i razvijena iz knjige "Roboti zore", koja, osim što pokazuje način na koji je trebao biti dopušten drugi val naselja, ilustrira prednosti i nedostatke prvog vala naselja i njihov tzv. C/Fe (ugljik/željezo, označavajući ljude i robote zajedno) kultura. U toj istoj knjizi, riječ psihohistorija korištena je za opisivanje ideje Seldonovog rada u nastajanju. Neki od nedostataka ovog stila kolonizacije, koji se također naziva svemirskom kulturom, također su ilustrirani događajima opisanim u "Golom suncu" iz 1957. godine.
Grudna dlakavost
Obrasci i karakteristike
Viđenja abnormalnosti pojedinačne pojave dlaka na prsima obično nije zbog medicinskih indikacija, već prvenstveno zbog kulturnih i socijalnih stavova. Prekomjerni rast terminalne dlake na tijelu muškaraca i žena naziva se hipertrihoza. Ovaj medicinski termin treba razlikovati od tpojave zvane hirzutizam koja pogađa samo žene. Te žene mogu razviti terminalnu dlaku na prsima slijedeći muški obrazac kao simptom endokrine bolesti.
Zadužbina (Asimov)
Kasniji nastavci i prethodnici
Veza između svjetova opisanim u nizovima knjiga u "Serijalu o robotima" i "Zadužbina" učvršćena je puštanjem robota R. Daneela Oliwawa - izvorno predstavljenog u knjizi "Čelične pečine" - da živi desecima hiljada godina i igra glavnu ulogu iza kulisa kako Galaktičkog Carstva tako i u procvatu i usponu dviju Zadužbina da zauzmu svoje mjesto.
Grudna dlakavost
Settyjevi obrasci
Bilo je povremenih studija koje su dokumentirale uzorke dlakavosti na prsima kod muškaraca i pojavu ovih obrazaca. Studija na 1.400 bijelaca u dobi od 17 do 71 godine, koju je proveo L.R. Setty 1960-ih definira 15 uzoraka dlaka na grudima.. U ovoj studiji identificirana su četiri dijela grudnog koša na kojima se javlja terminalna dlaka:
Dlake na prsima mogu se pojaviti na svakom od ovih područja neovisno od ostalih, što čini ukupno 15 kombinacija, uz dodatak „apiloza“ (goli). Kaže se da se dlaka javlja i na grudnom i na okoareolskom području kada ima dlaka oko bradavica i na dojkama, ali ta područja nisu povezana.
Najćešći obrazac je grudno-sterno-podključnjački, u kojem su dojka, grudna kost i medijalni kraj klljučnjače prekriveni terminalnom (57%).
Preludij za Zadužbinu
Preludij za Zadužbinu je roman američkog pisca Isaaca Asimova, objavljen 1988. godine. Jedan je od dva prethonika serije Zadužbina. Asimov po prvi put bilježi izmišljeni život Harija Seldona, čovjeka koji je izmislio psihohistoriju i koji je intelektualni heroj serije. Roman je nominovan za nagradu Locus.
Vrh pri Površju
Vrh pri Površju je naseljeno mjesto u sastavu općine Krško, regija Posavska, Slovenija.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Vrh pri Površju je imao 43 stanovnika.
Napomena: ''Do 1953. iskazivano pod imenom Vrh.''
Arena Boris Trajkovski
Arena Boris Trajkovski je najveća višenamjenska sportska dvorana u Skoplju, Republika Sjeverna Makedonija. Ime je dobila po Borisu Trajkovskom, bivšeg makedonskom predsjedniku koji je preminuo u avionskoj nesreći 2004. godine. Maksimalan kapacitet dvorane je 10.000 za sportske događaje i 12.000 za muzičke i kulturne događaje.
IC 3363
IC 3363 (također poznat kao PGC 40786) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 39 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Djevica. Najveći prečnik je 1,30 (15 hiljada sg) a najmanji 0,4 uglovnih minuta (4 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio Royal Harwood Frost 10. maja 1904. godine.
Spens arena
thumb|300px|SPENS u decembru 2008. godine. Sportski i poslovni centar "Vojvodina", popularno nazvan SPENS, je sportsko-poslovni centar koji se nalazi u Novom Sadu, Srbija. Izgradnja dvorane započela je 1979. godine, a otvorena je 1981. godine za svjetsko prvenstveno u stonom tenisu. Arenu su projektovali profesori Arhitektonskog fakulteta u Sarajevu. U vlasništvu je JP "Sportski i poslovni centar Vojvodina", koji u dodatku SPENS-a u svom vlasništvu drži i "Sportski Centar Sajmište." SPENS ima veliku dvoranu (oko 7.000 mjesta), malu dvoranu (1.000 mjesta), ledenu dvoranu (1.500 mjesta), zatvoreni bazen, kuglanu, terene za boks, džudo i stoni tenis.
U velikoj sali SPENS-a odigrane su utakmice Evropskog prvenstva u košarci 2005. godine. Folk pjevačica Svetlana Ceca Ražnatović je veliku salu napunila dva puta dva dana zaredom 2013. godine u okviru svoje turneje "Poziv".
Hrvatski Leskovac
Hrvatski Leskovac je naseljeno mjesto u sastavu grada Zagreba, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu užeg područja grada Zagreba.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2021. godine, Hrvatski Leskovac je imao 2.659 stanovnika.
Napomena: ''Iskazivano pod imenom Leskovac do 1900., Stupnički Leskovac 1910. i 1921. te Hrvatski Leskovac od 1931. nadalje. Do 1931. iskazivano kao dio naselja. Od 1857. do 1880. podaci su sadržani u naselju Demerje.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Hrvatski Leskovac je imalo 1.836 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Ludo srce
Ludo srce je drugi studijski album srbijanske folk pjevačice Svetlane Cece Ražnatović. Obavljen je u mjesecu maju 1989. godine na ploči i kaseti. Izdavač albuma je produkcijska kuća PGP RTB. Album je prodat u tiražu od oko 150.000 primjeraka.
Na albumu se nalaze sljedeće pjesme:
IC 4975
IC 4975 (također poznat kao ESO 186-17 i PGC 64325) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 205 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Teleskop. Najveći prečnik je 1,10 (65 hiljada sg) a najmanji 1,0 uglovnih minuta (60 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Royal Harwood Frost 31. augusta 1904. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Vrhulje
Vrhulje su naseljeno mjesto u sastavu općine Krško, regija Posavska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu stare općine Krško.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Vrhulje su imale 28 stanovnika.
Nogometni savez Zelenortskih Ostrva
Nogometni savez Zelenortskih Ostrva (portugalski: Federação Caboverdiana de Futebol) je krovna nogometna organizacija na Zelenortskim Ostrvima. Osnovan je 1982. godine. Član FIFA-e postaje 1986. godine, a u članstvo CAF-a je primljen 2000. godine. Sjedište saveza je u glavnom gradu Praia. Pod kontrolom nogometnog saveza Zelenortskih Ostrva nalaze se sve nogometne selekcije te zemlje.
Vrtača (Kostanjevica na Krki)
Vrtača je naseljeno mjesto u sastavu općine Kostanjevica na Krki, regija Posavska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Krško.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Vrtača je imala 8 stanovnika.
IC 3364
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Bović
Bović je naseljeno mjesto u sastavu općine Gvozd, Sisačko-moslavačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Vrginmost.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Bović je imao 91 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Bović je imalo 313 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Messier 99
NGC 4254 (također poznat kao IRAS 12162+1441, MCG 3-31-99, PGC 39578 i UGC 7345) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 111 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Berenikina kosa. Najveći prečnik je 5,30 (171 hiljada sg) a najmanji 4,6 ugaonih minuta (148 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Pierre Francois Andre Mechain 15. marta 1781. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Tjelesna dlakavost
Tjelesna dlaka ili androgena dlaka je terminalna dlaka koja se razvija na ljudskom tijelu tokom i nakon puberteta. Razlikuje se od dlaka na glavi i manje vidljivih vunastih dlačica, koje su mnogo finije i svjetlije. Rast androgene dlake povezan je s nivoom androgena (često se nazivaju i muškim hormonima) i gustinom androgenih receptora u dermnim papilama. Oboje moraju doseći dati prag za proliferaciju ćelija dlakinog folikula.
Od djetinjstva nadalje, bez obzira na spol, vunaste dlačice pokrivaju gotovo cijelu površinu ljudskog tijela. Izuzeci su usne, stražnja strana ušiju, dlanovi i tabani, određeni vanjski dijelovi genitalija, [pupak] i tkiva ožiljaka. Gustoća dlake- tj. broj folikula dlake na jedinici površine kože - razlikuje se od osobe do osobe. U mnogim slučajevima područja na ljudskom tijelu koja sadrže vunastu dlaku počeće stvarati tamniju i gušću dlaku na tijelu, kao što je prvi rast dlaka na bradi muškaraca i žena, adolescentna prethodno glatka brada, iako se kod  žena može činiti rjeđom.
Bopindolol
Bopindolol (INN) je beta blokator. To je ester koji djeluje  kao prolijek za svoj aktivni metabolit 4-(3-t-butilamino-2-hidroksipropoksi)-2-metilindol.
Tjelesna dlakavost
Androgena dlaka slijedi isti obrazac rasta kao i dlaka koja raste na vlasištu, ali s kraćom anagenom i dužom telogenom fazom. Dok anagena faza dlake na glavi traje godinama, androgena faza rasta dlake na tijelu traje nekoliko mjeseci. Telogena faza za dlake na tijelu traje blizu godinu dana. Ovaj skraćeni period rasta i produženi period mirovanja objašnjavaju zašto dlaka na glavi ima tendenciju da bude mnogo jača i duža od ostale dlake na tijelu. Razlike u dužini uočene u usporedbi dlaka na stražnjoj strani ruke i stidnih dlaka, naprimjer, mogu se objasniti različitim ciklusima rasta u te dvije regije. Isto vrijedi i za razlike u dužini dlake na tijelu koje se vide kod različitih ljudi, posebno kada se uspoređuju muškarci i žene.
Distribucija
Kao i većina dlaka na ljudskom tijelu, nogama, rukama, prsima i leđima započinje poput vunaste dlake. Kako ljudi stare, dlaka u tim regijama često počinje rasti kao tamnija i obilnija. To se obično događa tokom ili nakon puberteta. Muškarci će često imati obilnije, grublje dlake na rukama i leđima, dok žene imaju manje drastične promjene u rastu dlake u tim područjima, ali imaju značajnu promjenu u debljini dlaka. Međutim, neke će žene u jednoj ili više ovih regija imatii tamnije, duže dlake.
Grudi i trbuh
Vunaste dlake rastu na prsima i trbuhu oba spola u svim fazama razvoja. Nakon puberteta i produbljenja, kod većine muškaraca raste sve veća količina terminalne dlake preko područja grudi i  trbuhu. Odrasle žene također obično mogu imati terminalne dlake oko areole, iako se u mnogim kulturama te dlake obično uklanjaju.
Bolivarska revolucija
320px|thumb|Venecuelanski vojnici nose crvene zastave s [[Chávezove oči|Chávezovim očima. Na zastavi piše: "Chávez vive. La lucha sigue." (bosanski: "Chávez živi. Borba se nastavlja.")]] Bolivarska revolucija (španski: Revolución bolivariana) je naziv za još uvijek aktuelni ljevičarski politički pokret u Venecueli kojeg je osnovao i pokrenuo Hugo Chávez, osnivač MVR-a/PSUV-a te bivši predsjednik te zemlje. Pokret je nazvan u čast Simóna Bolívara, istaknutog južnoameričkog revolucionara i borca protiv španske kolonijalne vlasti, koji je tokom 19. vijeka bio zaslužan za ostvarivanje venecuelanske nezavisnosti. Prema Chávezu i njegovim pristalicama, Bolivarska revolucija ima za cilj izgraditi međuameričku koaliciju s ciljem sprovođenja bolivarizma, nacionalizma i državne ekonomije. Službeni postulati Bolivarske revolucije su:
Tjelesna dlakavost
Ruke
Rast terminalnih dlaka na šaci sekundarna je sekundarna spolna oznaka kod dječaka i pojavljuje se u posljednjim fazama puberteta. Vunasta dlaka na rukama obično je koncentrirana na lakatnom kraju podlaktice i često završava na donjem dijelu nadlaktice. Ovaj tip intenzivnog rasta dlačica na rukama, ponekad se javlja i kod djevojčica i djece oba spola do puberteta. Iako se zbog toga ruke čine dlakavima, to nije uzrokovano samo testosteronom. Dlaka je mekša i, po teksturi, razlikuje se od muške dlake.
Bolivarska revolucija
Službeno geslo Bolivarske revolucije inicijalno je glasilo "Domovina, socijalizam, ili smrt", međutim isto je promijenjeno na Chávezov 57. rođendan, kada je javnosti objavio da boluje od karcinoma te da ide na liječenje. Novo geslo je "Socijalistička domovina i pobjeda, živjet ćemo i izaći ćemo kao pobjednici". Većina reformi u sklopu revolucije provodile su se kroz tzv. Bolivarske misije, seriju socijalnih programa sprovođenih tokom Chávezova mandata, a čiji je cilj bilo povećanje životnog standarda. Tako su cijene prehrambenih proizvoda i lijekova bile snižene i veoma dostupne siromašnim slojevima stanovništva u Venecueli. Iako su misije bile brojne i sprovođene u sklopu različitih sektora, najvažnijima se smatraju misije: misija Robinson (pismenost), misija Barrio Adentro (slobodni mediji) te misija Mercal (dostupna hrana). thumb|lijevo|250px|Misija Robinson koju je u Venecueli sprovodila vlada Huga Chaveza, promovišući opismenjavanje. Na slici, škola za opismenjavanje starosjedilačkog naroda Wayuu. I dok je Bolivarska revolucija za vrijeme vladavine Huga Cháveza bila koliko-toliko stabilan pokret, njegovom smrću došlo je do naglog opadanja ovog pokreta. Njegov nasljednik, Nicolás Maduro, suočio se s poljedicama revolucije uzrokovanim velikim smanjenjem cijene nafte (glavnog izvoznog proizvoda Venecuele), te privrednim greškama koje je napravila vlada Venecuele za vrijeme vladavine Huga Chaveza. Privatne kompanije su bile nacionalizovane, a da bi spriječio ljude da promijene nacionalnu valutu u dolare, Chavez je ograničio pristup dolarima i fiksirao devizni kurs. Kada je venecuelanskim kompanijama postalo neisplativo da nastave da proizvode svoje proizvode, vlada je odlučila da ih uvozi iz inostranstva, koristeći novac od naftnih prihoda.
Tjelesna dlakavost
Stopala
Vidljiva dlaka koja se pojavljuje na gornjim površinama stopala i prstima obično započinje početkom puberteta. Rast terminalnih dlaka na stopalima obično je intenzivniji kod odraslih i adolescenata nego kod žena.
Noge
Dlake na nogama ponekad se pojavljuju na početku odrasle dobi, a muškarci su češće dlakaviji nego žene. Iz različitih razloga, neki ih mogu brijati, uključujući kulturnu praksu ili individualne potrebe i sklonosti. Širom svijeta žene uglavnom briju dlake na nogama redovnije od muškaraca, kako bi se uskladile sa socijalnim normama mnogih kultura, od kojih mnoge glatku kožu doživljavaju kao znak mladosti, ljepote, a u nekim kulturama i higijene. Međutim, sportisti oba spola – plivači, atletski trkači,  biciklisti i  bodibilderi – mogu brijati androgene dlake, u cilju  smanjenja trenja, naglašavanja mišićnog razvoja ili olakšavanja ulaska u i izlaska iz uske odjeće.
Bolivarska revolucija
Međutim, cijene nafte padaju od 2014. godine, što je privredni sistem Venecuele ostavilo u nemogućnosti da održi sistem subvencija i kontrola cijena, koje su funkcionisale tokom godina kada su cijene nafte bile mnogo više. Nemogućnost plaćanja uvoznih proizvoda domaćom valutom (Venecuelanski bolívar) uz pad prihoda od nafte dovela je do nedostatka robe. Država je pokušala da objedini kontrolu nad distribucijom prehrambenih proizvoda i odredi cijene, ali to je imalo za posljedicu da su proizvodi nestali iz trgovina i završili na crnom tržištu, precijenjeni. Sve ovo je dovelo do višegodišnjih protesta, koji su zemlju bacili u najtežu krizu od njene nezavisnosti. Tokom 2015., opozicijske stranke su osvojile većinu u parlamentu, međutim Madurova administracija je zadržala stvarnu vlast i krenula sa zatvaranjem opozicije, što je samo dodatno pogoršalo nemire u zemlji. Vlada sadašnjeg predsjednika Venecuele Nicolasa Madura je u više navrata za krizu okrivila desničarske vlasnike privrednih objekata, optužujući ih za smanjenje proizvodnje kako bi sabotirali privredu, kao i privredne sankcije koje su uvele SAD-e.
Tjelesna dlakavost
Stidne
Stidna dlakavost je kolekcija grube dlake koja se nalazi u stidnoj regiji. Često raste i na bedrima i trbuhu. Zoolog Desmond Morris osporava teorije po kojima je evoluirala kako bi signalizirala spolnu zrelost ili zaštitila kožu od prekomjernog trljanja tokom kopulacije (snošaja) i preferira objašnjenje da stidne dlake djeluju kao zamka za mirise. Osobe oba spola također imaju guste stidne dlake koje djeluju kao djelimični amortizirajući jastuk tokom spolnog odnosa.
Genitalno područje muškaraca i žena najprije pokrivaju kraće, svjetlije vunaste dlačice velusa koje su pored nevidljivih i tek u pubertetu počinju da se razvijaju u tamniju, gušću stidnu dlaku. Tada hipofiza luči gonadotropinske hormone, koji pokreću proizvodnju testosterona u testisima i jajnicima, pospješujući rast stidnih dlačica. Stidna dlaka u prosjeku počinje rasti kod žena od 11 godina, a muškaraca od 12. Međutim, poznato je da stidne dlake kod nekih djevojčica počinju rasti već u 7. godini.
Pazuh
Pazušna dlakavost obično se počinje pojavljivati na početku puberteta, s rastom koji se obično završava na kraju tinejdžerskih godina. Danas je u velikom dijelu svijeta uobičajeno da žene redovito briju dlaku ispod pazuha. Prevalencija ove prakse, međutim, široko varira. Praksa je postala popularna iz kozmetičkih razloga oko 1915. godine u Sjedinjenim Državama i Ujedinjenom Kraljevstvu, kada su jedan ili više časopisa prikazivali ženu u haljini obrijanih pazuha. Redovno brijanje postalo je izvodljivo uvođenjem sigurnosnog brijača početkom 20. stoljeća. Iako je brijanje ispod pazuha brzo usvojeno u nekim zemljama engleskog govornog područja, posebno u SAD-u i Kanadi, ono je postalo rašireno u Evropi tek nakon Drugog svetskog rata. Od tada se praksa proširila svijetom, pa i neki muškarci također odluče brijati pazuhe.
Lice
Uobičajeno je da mnoge žene dobiju nekoliko dlačica na licu ispod ili oko brade, uz bočne strane lica (u području zalistaka) ili na gornjoj usni. Mogu se pojaviti u bilo kojoj dobi nakon puberteta, ali se često vide kod žena nakon menopauze, zbog smanjenog nlučenja estrogena. Zatamnjene velusne (vunaste) dlake na gornjoj usni kod žena ne smatraju se istinskom dlakom na licu, iako se često naziva "brkovima"; vidljivost ovih tamnih dlačica može se smanjiti izbjeljivanjem. Relativno mali broj žena imat dovoljno dlaka na licu kako bi imale izrazitu bradu. U nekim slučajevima rast ženske brade rezultat je hormonske neravnoteže (obično viška androgena) ili rijetkog genetičkog poremećaja poznatog kao hipertrihoza. Ponekad je to uzrokovano upotrebom anaboličkih steroida. Kulturni pritisak dovodi do toga da većina žena uklanja dlake na licu, jer se to može smatrati društvenom stigmom.
Razvoj
Folikuli dlake su u različitom stepenu osjetljivi na androgene, prvenstveno testosteron i njegove derivate, osobito na dihidrotestosteron, s različitim dijelovima tijela koji imaju različitu osjetljivost. Kako se nivo androgena povećava, brzina rasta kose i jačina dlaka se povećavaju. Genetički faktori određuju pojedinačni nivo androgena i osetljivost folikula dlake na androgen, kao i druge karakteristike, kao što su boja i tip dlake, kao i zadržavanje kose.
Povećani nivoi androgena tokom puberteta uzrokuju da se velusna dlaka transformira u terminalnu dlaku na mnogim dijelovima tijela. Redoslijed pojavljivanja terminalne dlake odražava nivo androgene osjetljivosti, pri čemu se stidne dlake pojavljuju prve, zbog posebne osjetljivosti područja na androgen. Pojava stidnih dlaka kod oba spola obično se vidi kao pokazatelj početka puberteta neke osobe. Postoji spolna diferencijacija u količini i distribuciji androgene dlake, a muškarci imaju tendenciju da imaju više terminalnih dlaka u više područja. To uključuje dlakavost lica, dlake na prsima, dlakavost trbuha, dlakavost nogu, dlake na šakama i bedrima. Žene zadržavaju više manje vidljive vunaste dlačice, iako im se mogu primijetiti i dlake na nogama, rukama i stopalima. Nije neobično da žene imaju i nekoliko terminalnih dlačica oko bradavica.
U kasnijim dobima života, posebno nakon 5. decenije, započinje primjetno smanjenje dlakvosti tijela, posebno na nogama. Razlog tome nije poznat, ali bi mogao biti zbog slabije cirkulacije, niže količine slobodnih hormona u cirkulaciji ili drugih razloga.
Funkcija
Androgena dlaka pruža taktilni senzorni ulaz prenoseći njeno kretanje i vibracije kroz osovinu na senzorne nerve unutar kože. Folikulski živci otkrivaju pomicanje vlasi dlake i ostali nervni završeci u okolnoj koži, otkrivaju vibracije i izobličenja kože oko folikula. Androgena dlaka proširuje osjet dodira izvan površine kože u zrak i prostor koji je okružuje, otkrivajući pokrete zraka kao i pomicanje dlake od kontakta insekata ili predmeta.
Evolucija
Određivanje evolucijske funkcije androgene dlake mora uzeti u obzir i evoluciju čovjeka i termička svojstva same dlake.
Evolucija manje tjelesne dlakavosti
Dlaka je vrlo dobar toplotni provodnik i pomaže u prenošenju toplote u i izvan tijela. Naježenosti dlaka, uzrokuje pojava da se mali mišići (musculus arrector pili) skupljaju kako bi podigli dlake i osigurali izolaciju, smanjenjem hlađenja zračnom konvekcijom kože, kao i kao odgovor na podražaj centralnog nerva, slično osjećaju "dlake koje vam stoje na zatiljku". Ovaj fenomen se javlja i kada se statički naboj nakuplja i održava u kosi. Keratin se međutim može lahko oštetiti pretjeranom vrućinom i suhoćom, što sugerira da bi ekstremno izlaganje suncu, možda zbog nedostatka odjeće, rezultiralo trajnim uništavanjem dlake, što bi na kraju rezultiralo učestalijom selekcijom gena u korist visoke kožne pigmetacije. Tačno je i da paraziti mogu živjeti na i u dlaci, pa bi ljudima koji su sačuvali tjelesnu dlakavost bila potrebna veća opća higijena kako bi se spriječile bolesti.
Markus J. Rantala sa Odsjeka za biološke i nauke o okolišu,Univerziteta Jyväskylä, Finska, tvrdio je da su ljudi evoluirali "prirodnom selekcijom" da ostanu bez dlake kada je potreban kompromis sa "smanjenjem broja parazita" postao sve veći važno nego imati "zagrijavajući, krzneni kaput".
P.E. Wheeler sa Odsjeka za biologiju na liverpoolskoj Politehnici rekao je četveronožni sisari  iz savana sa sličnim volumenom kao ljudi imaju tjelesnu dlaku da se zagriju, dok samo većim četveronožnim savanskim sisarima nedostaje dlake na tijelu, jer im je sam volumen tijela dovoljan da ih ugrije. Stoga je Wheeler naglasio da ljudi koji bi trebali imati dlake na tijelu na temelju predviđanja o veličini tijela samo za savanske sisare nisu evoluirali na tijelu nakon evolucije dvonožnosti, što je smanjilo količinu površine tijela izložene suncu za 40%, smanjujući efekt solarnog zračenja na ljudsko tijelo.
Gubitak krzna dogodio se prije najmanje dva miliona, ali možda i prije 3,3 miliona godina, sudeći po divergenciji glavenih i stidnih vaši, i potpomognut lovom (sposobnost hvatanja plijena u potjerama na velike daljine) u toplim savanama u kojima su hominini prvi put evoluirali. Dvije glavne prednosti su dvonožno kretanje i veća sposobnost rasipanja toplotnog opterećenja zbog boljeg znojenja i manje dlakavosti.
Spolno odabiranje
Markus J. Rantala sa Odsjeka za biološke i ekološke nauke, Univerziteta u Jyväskylä, Finska, rekao je da se postojanje androgeno ovisne dlake na muškarcima može objasniti sa spolnom privlačnosti, pri čemu bi dlak na genitalijama zadržavala feromone, a dlaka na bradi učinila bi bradu bogatijom.
Rasprostranjenje
U 1876. Oscar Peschel napisao je da su sjevernoazijski Mongoli, Indijanci (domorodački "Amerikanci" u svom popisu naroda s malo bez dlake na tijelu, ali Peschelova upotreba izraza "Amerikanci"), Malezijci, Hotentoti i Bušmani imaju malo ili nimalo dlaka na tijelu, dok Semiti, Indoevropljani i Južnoeuropljani (posebno Portugalci i Španci) imaju opsežnu tjelesnu dlakavost. Antropolog Joseph Deniker pisao je 1901. da su vrlo hirzutni, sa velikom dlakavošću narodi  Ainu, iranski narod, australijski starosjedioci (zemlja Arnhema koji su manje dlakavi),  Toda, [|Dravidi]] i  Melanezijci, dok su najglaburozniji (bezdlaki) narodi  Američki Indijanci,  San i istočna Azija, koji uključuju  kineski, mongolski i [[malajski narod | malajski. Deniker said that hirsute peoples tend to have thicker beards, eyelashes, and eyebrows but fewer hairs on their scalp.
C.H. Danforth i Mildred Trotter sa Odsjeka za anatomiju na Univerzitetu u Washingtonu, proveli su istraživanje koristeći vojnike evropskog porijekla, 1922., gdje su zaključili da su tamnokosi muškarci uglavnom bijeli [bijeli ljudi], dlakavji od svijetlokosih bijelaca.
H. Harris, objavljujući u  British Journal of Dermatology  1947. , napisao je Američki Indijanci imaju najmanje dlaka na tijelu, Kinezi i negroidi imaju malo dlaka na tijelu, kavkazoidi imaju više dlaka na tijelu nego negroidi i  Ainu imaju najviše tjelesnih dlaka.
Stewart W. Hindley i Albert Damon sa Odsjeka za antropologiju na Stanford University proučavali su 1973. učestalost dlaka na srednjem zglobu srednjeg prsta (srednjedigitalna dlakavost) na Solomonskom otočju, kao dio niza antropometrijskih studija ovih populacija. Oni sumiraju druge studije o prevalenciji ove osobine općenito, našavši da je vjerojatnije da će kavkazoidi imati dlake na zglobu srednjeg prsta od negroida i mongoloida, a sakupljati sljedeće frekvencije iz ranije objavljene literature: Andamanezi 0%, Eskimi 1%, Afroamerikanci 16% ili 28%, Etiopljani 25,6%,  Meksikanci sa Yucatana 20,9%,  Penobscoti i Shinnecock 22,7%, Gurkha 33,6%, Japanci 44,6%, razni hinduisti  40–50%,  Egipćani 52,3%, bliskoistočni narodi 62–71%, razni Evropljani 60–80%. Međutim, nikada nisu popunili androgenu mapu tjelesne dlakavosti.
Androgena dlaka kao biometrijski marker
Pokazalo se da se jedinke mogu jedinstveno prepoznati po njihovim uzorcima androgene kose. Naprimjer, čak i kada su neke osobene karakteristike poput lica i tetovaža prikrivene, osobe se i dalje mogu prepoznati po dlaci na drugim dijelovima tijela.
Glikolipid
mini|350px|Hemijska struktura glikolipida, glikoglicerolipida i glikosfingolipida Glikolipidi su složena jedinjenja šećerne i lipidne komponente (glikon), koje su  spojene etarskom, odnosno glikozidnom vezom (budući se radi o šećeru) sa glicerolom. Nešećerna komponenta (aglikon) najčešće je glicerol sa dvije masne kiseline vezane estarskim vezama.Aglikonski dio može biti i sfingozin (sfingozidna baza).
Primarna uloga glikolipida je kumulacija energije, a pogodni su i kao genetički markeri  za ćelijsko prepoznavanje.
Metabolizam
Glikolipidi se nalaze na površini ćelijskih membrana,  gdje se ugljeno-hidratni lanci vežu sa fosfolipidima. Ugljeni hidrati sa nalaze na vanjskoj membranskoj površini svih eukariotskih ćelija. Njihovu strukturu kontroliraju glikoziltransferaze (koje dodaju lipide) i  glikozilhidrolazama (koje modificiraju glikan nakon adicije). Glikolipidi proširuju fosfolipidni dvosloj u vodeno okruženje izvan ćelije, gdje su mjesta za prepoznavanja specifični hemijskih spojeva. Također učestvuju u održavanju membranske stabilnosti, a pomažu i međusobnom spajanju ćelija kojim se formiraju tkiva. Inače, sfingolipidoze mogu biti uzrokovane i  poremećajima  metabolizma.
Tipovi glikolipida
Među glikolipidima najpoznatiji su cerebrozidi, gangliozidi i sulfatidi.
Prema prirodi aglikonske komponente, glikolipidi mogu biti:
Turbeta u Banjoj Luci
Turbeta u Banjoj Luci predstavljaju objekte memorijalne arhitekture Bosne i Hercegovine. Planski uništavajući sve tragove islamske kulture u Bosni i Hercegovini u toku rata 1992-1995. godine, po nalogu ratnih zločinaca, uništeni su miniranjem do temelja mnogobrojni objekti, kao i sva turbeta u Banjoj Luci.
Turbe Hasana Defterdara, vakifa, koje se nalazilo uz samu munaru Arnaudija džamije srušeno je kada i džamija, postavljanjem 300 kg eksploziva. Džamija je bila pod zaštitom UNESCO-a.
Ferhat-pašino turbe (1579.) u Banjoj Luci, koje se nalazilo u haremu sa desne strane istoimene dzamije, potpuno razoreno je. Sagrađeno još za Ferhad-Pašina života, a u njemu je pokopano njegovo tijelo nakon ubistva u Budimu, i tijelo njegovog sina i unuka. Obnovljeno je zajedno sa džamijom.
Turbe dvojice Ferhat-pašinih bajraktara, lijevo od Ferhadije takođe srušeno je. Turbe je bilo sa kamenom kupolom prekrivene olovom koji je sa skinut za vrijeme Prvog svjetskog rata, pa je stavljen lim. Nije bilo natpisa na ulazu.
Turbe Safi-kadino u haremu Ferhadije, kao i šadrvan, srušeno je. Bilo je oktagona oblika, ozidano kamenom, ez natpisa na ulazu. Imalo je šatorasti krov na osam voda, i potječe iz kasnijeg perioda.
Turbe Gazanfer-bega također sravnjeno je sa zemljom.
Turbe dvojice sinova Gazanfer-bega je srušeno. Bilo je spojeno jednom kapijom sa očevim turbetom.
Turbe Behram-efendije, i njegova džamije na Desnoj Novoseliji u Banjoj Luci, srušeni su, kao i tzv. "kuija" (ćelija ispod zemlje, jedinstven primjer na Balkanu).
Turbe Mustajbašica u banjalučkom naselju Grab takodjer porušeno je.
Postoje informacije da se i turbe Ali-paše Rizvanbegovića nalazilo pored Ferhadije.
Halil-pašino turbe
Turbe je srušeno 1993. godine i obnovljeno 2014. godine.
Lokacija Halil-pašino turbe se nalazi na prostoru Hiseta, u Kozarskoj ulici, na pola puta između Donjeg i Gornjeg Šehera, na lijevoj obali Vrbasa. Uz turbe je nastao harem, gdje su ukopi počeli od kraja 17. stoljeća, i trajali sve do 1992/1995. godine. Proglašeno je za nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine.
Halil-paša porijeklom je iz Lijevča polja u blizini Banje Luke, pa su ga nazvali Lijevčanin. Bio je admiral turske mornarice, a pred kraj života došao je u Banju Luku kao beglerbeg Bosanskog pašaluka (1589-1595), naslijedivši na tom mjestu Ferhad-pašu. Turbe je po legendi podigao narod, kao znak zahvalnosti za njegova dobra djela. U turbetu je bio sahranjen i njegov bajraktar Turbe je oktogonalne osnove dimenzija 9,05 x 9,5 m. Visina kupole je 7,25 m, koja leži na trompama i prelomljenim lukovima. Građeno je klesanim krečnjakom, čiji su zidovi debljine 75 cm, dok je kupola od cigle. Ulaz u objekt je završen segmentnim lukom, iznad koga je postavljen  tarih na kamenoj ploči, a sve uokviruje  prelomljeni luk. U unutrašnjosti turbeta su tri niše i tri prozora uokvireni kamenim ramovima, a iznad prozorskih otvora je izveden prelomljeni luk. U prozorskim otvorima su kovani demiri. Iznad jednog prozora je ploča sa tekstom na bosanskom jezikuno Halil-paši. Iznad tambura uzdiže se kupola. U unutrašnjosti turbeta se nalazi sarkofag beglerbega Halil-paše i sarkofag Halil-pašinog bajraktara.
Macclesfield Town FC
Macclesfield Town Football Club je nogometni klub iz Macclesfielda, Engleska. Takmiči se u League Two, četvrtom rangu engleskog nogometa.
Historija
Klub je osnovan 1874. godine kao Macclesfield. U sezoni 1946-47. postaje član Cheshire County League. Prvi utakmicu u ovom takmičenju je odigrao 31. augusta 1946. godine protiv Buxtona. Poražen je sa 2-0. Najveći uspjeh kluba je osvajanje FA Trophy. Također je osvojio Conference Liga kup. 1995. i 1997. godine osvaja Football Conference.
Šesta neprijateljska ofanziva
Šesta neprijateljska ofanziva odvijala se u okviru Zimskih operacija agresora 1943./1944., u centralnom dijelu Jugoslavije, uglavnom na području tadašnje NDH (pretežno u Bosni) i Sandžaku. Poduzeta je sa ciljem uspostavljanja operativne dominacije i kontrole nad važnim strategijskim pozicijama između Save i Jadrana. Borbe su počele 3. decembra 1943, a okončane 15. februara 1944. U operacijama su angažirane glavne snage njemačka Druge oklopne armije sa NDH snagama - protiv NOVJ.
U Zimskim operacijama je učestvovalo oko 300.000 neprijateljskih vojnika i oko 120.000 partizana i ostalih branitelja. Primarni cilj je bilo preuzimanje i zadržavanje inicijative. Obje strane su nastojale da nametnu oblike borbe koji njima odgovaraju, iscrpljujući protivničke resurse. Nijemci su nastojali dovesti snage NOVJ-e dovesti u podređen položaj, a zatim osvojiti strategijske pozicije i nanijeti braniteljima što teži, po mogućnosti presudni udarac. S druge strane snage NOVJ su dokazivale mogućnost za istovremeno uzvrate elastičnu odbranu na jednom dijelu bojišta i da zadrže dovoljno snaga za ofanzivu na drugom.
Nakon oštrih manevarskih borbi širom operativnog područja, njemačka Druga oklopna armija ostvarila je postigla djelimične uspjehe, naročito u dolini Lima, dolini Vrbasa i u Hrvatskom primorju, ali nije uspjela da bitno oslabiti moral i borbenu spremnost NOVJ. Slobodna teritorija je doduše znatno smanjena, ali su u rukama NOVJ i nakon okončanja ovih borbi ostali brojni gradovi i široka prostranstva.
Naziv
Šesta neprijateljska ofanziva je popularni naziv koji se u SFR Jugoslaviji koristio za niz operacija koje su krajem 1943. poduzele osovinske snage s ciljem da unište partizanske snage na područjima na kojima su uspostavile uporišta nakon kapitulacije Italije. Taj naziv je obuhvatao slijedeće veće operacije: Naziv šesta neprijateljska ofanziva nije bio prihvaćen u jugoslavenskoj vojnoj istoriografiji. U hisorijskim radovima ovaj niz operavija naziva se Zimske operacije 1943/1944 u centralnom dijelu Jugoslavije.
Motivi i ciljevi
Šesta neprijateljska ofanziva se razlikuje od prethodne ( poduhvata Ahze) po procjeni njemačke komande da su se stekli uvjeti za preuzimanje borbene inicijative. Naime, od kraja avgusta do konca novembra, njemačka Druga oklopna armija je djelovala pod permanentnim pritiskom, nastojeći da razvučenim snagama razoruža brojne kapitulantske italijanske jedinice, te koncentričnim udarima preotme ključne obalske položaje od NOVJ. Naredni cilj je bio preveniranje mogućnosti eventualnog Savezničkog iskrcavanja na jadransku obalu [[Balkana (operacija Gajzerih, tj zauzimanja Podbiokovlja i Pelješca tokom novembra 1943.) Komandant Jugoistoka, odnosno Armijske grupe F, u svom izveštaju (1. novembra) Vrhovnoj komandi, ovako je opisao opšti okvir:
Novonastalu situaciju njemački general Maximilian von Weichs je smatrao alarmantnom:
Polazeći od ove procjene, Komandant Jugoistoka naložio je štabu njemačke Druge oklopne armije da razradi plan za niz međusobno povezanih operacija za osvajanja strategijskih pozicicia radi učvršćivanja i povezivanja položaja armije. Naredne peracije NOVJ bile su usmjerene na detaljno upoznavanje boraca o neprijateljskim snagama i očekivanim uvjetima borbe, pomniji obavještajni rad i pripreme taktike koja će biti adekvatno prilagođena očekivanoj situaciji i u uvjetima partizanskom manevarskom ratu.
Osovinske snage
mini|Njemački vojnici u Bosni, zima 1943/44. Snage Druge oklopne armije su se, svojim desnim bokom, naslanjale su se u Gorskom kotaru i na Kupi na jedinice Armijske grupe B koja je u tim područjima znatnim snagama (44. pješadijska divizija, 71. pješadijska divizija i 162. pješadijska divizija, deijlovi 1. SS oklopne divizije, Tjelesna garda Adolfa Hitlera 1. SS oklopne divizije) vršila istovremene operacije protiv jedinica NOVJ u Sloveniji i Gorskom kotaru.
Oblici borbe
Njemačka je privukla na jugoslovensko ratište vrlo jake snage, mnogostruko jače nego u prethodnom periodu. Kroz dvije i po godine ratovanja, NOVJ je stekla iskustvo i razvila ratnu vještinu na svim nivoima, pa je bila u stanju da se adekvatno suprotstavi i u cjelovitim kompleksnim operacijama. Oslanjajući se na narasle snage, borbeni odgovor ovoga puta nije bio suprotstavljanje u akcijama "malog rata". Manevarski rat je bio već uvježbani oblik partizanskog ratovanja, uz dokazanu pokretljivost ostvarivanje lokalne nadmoći na najosetljivijim tačkama, ulazeći u otvorene sukobe samo na odabranim pozicijama, razvlačeći tako osovinske snage i ometajući realizaciju njihovih planova.
Sinhronizirano sa manevarskim ratovanjem, organizirane su i diverzantske akcije u neprijateljskoj pozadini. Osnovna snaga ovih borbenih dejstava bila je u njihovoj masovnosti i širini zahvaćene teritorije, čime su prekidane komunikacije, nanošeini gubici, unošena nesigurnost i vezivane neprijateljske trupe na odbrambene zadatke.
Početna faza
Uz koncentranje krupnih formacija, Wehrmacht je njemačku Drugu oklopnu armiju usmjerio na detaljno planiranje, korištenje iznenađenja i drugih lokalnih prednosti, koje omogućuju brzo postizanje planiranih ciljeva. Aktivnosti su počele sinhroniziranim prepadom s istoka, jugoistoka i sjeveroistoka ("Kugelblitz), jugozapada ("Citen") i severozapada ("Panther") tokom prvih dana decembra 1943.
U operaciji "Kugelblitz" Nijemci su postigli značajne početne uspjehe, osobito na istoku gdje su razbili neke jedinice NOVJ (Drugu proletersku i Prvu šumadijsku brigadu) i uspjeli da otvore uvjete za brzo napredovanje u dubinu slobodne teritorije. Operacija "Kugelblitz" bila je najizazovniji dio početnih operacija zato što je bilo potrebno pokriti relativno prostranu teritoriju u trouglu između Sjenice, Konjica i Tuzle. Na osnovu kvalitetnih obavještajnih podataka, idetaljnog planiranju i energičnog ulaska u borbu, Nijemci su uspješno počeli ovu operaciju, a 16. decembra produžila se u operaciju "Schneesturm".
Značajan uspeh njemačke snage postigle su i u operaciji Citen, gde je prepadom osvojeno Livno kao važno saobraćajno čvorište.
Međutim, na zapadu Bosne, uspjeh je bio polovičan, a ponegdje i veoma kratak (15-20 dana). Njemačka komanda je procienila je uspešnim operacije na Baniji, smatrajući da je zadala značajan udarac Sedmoj banijskoj diviziji. Međutim, dio operacije koji je trebalo da poveže snage na Baniji preko Prijedora sa područjem Banjaluke, potpuno je podbacio. Ovaj neuspjeh je u znatnoj mjeri negativno uticao na dalje njemačke operacije.
Kontranapadi NOVJ
Pod komandom Vrhovnog štaba, u Šestoj neprijateljskoj ofanzivi, NOVJ se suprotstavila manevarskim načinom ratovanja. U sukobe sa neprijateljem, sve veće, a osobito male formacije NOVJ su ulazile u direktne sukobe samo na ješto biranim lokacijama od strategijske važnosti. Svrsishodno su koncentrane ječe snage na jednom području, a paralelno su pripremani i izvođeni udari na neočekivanim pozicijama, dok je na drugim sektorima primenjivana elastična zadržavajuća odbrana. Bio je to nastavak taktike otvorenog sukobljavanja sa njemačkim napadnim kolonama, koja je uveliko primijenjivana nakon kapitulacije Italije. To podizanje nivoa borbenih dejstava sa gerilskog na manevarsko ratovanje uočio je i Komandant Jugoistoka: