cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hercegovački sandžak
Rumelijski ejalet (1470-1580)
Nakon osnivanja Hercegovačkog sandžaka Turci su nastavili sistematski organizirati, utvrđivati i proširivati svoju vlast u Hercegovini. Nešto poslije 20. septembra 1471. Počitelj se predao Hamza-begu. Do 1475. godine Turci su osvojili sve gradove u unutrašnjosti Hercegovine, te Ljubuški u Neretvanskoj krajini i Rog na sjeveru. Samo su Novi i Risan bili izvan njihove vlasti u unutrašnjosti Hercegovine. Početkom 1482. predao se i Novi i time je završeno tursko osvajanje Hercegovine. U Košu na ostrvu Posrednici, kod današnjeg Opuzena, još se jedno vrijeme držala ugarska posada. Imotska krajina i Makarsko primorje ostali su i dalje u vlasti Mlečana.
Od 1470. do 1572. sjedište ovog sandžaka zvanično je bilo u Foči. U prvoj polovini 16. vijeka hercegovački namjesnici često su boravili u Mostaru, koji se tada više puta spominje kao privremeno sjedište ovog sandžaka. Zato se u to doba ponekad hercegovački sandžak-beg naziva mostarski sandžak-beg ili mostarski paša. Od 1572. do 1833. zvanično sjedište hercegovačkih sandžak-begova bilo je u Pljevljima.
Bosanski ejalet (1580-1833)
mini|desno|x00px|Bosanski ejalet 1683. 1580. godine Hercegovački sandžak ušao je u sastav novoformiranog Bosanskog ejaleta. 1833. godine, za svoje usluge u borbi protiv autonomije Bosne, Ali-aga Rizvanbegović nagrađen je izdvajanjem Hercegovine u poseban pašaluk.
Bora Bora
mini|300px|Planina Otemanu Bora Bora spada u zavjetrinsku varijantu društvenih ostrva u Francuskoj Polineziji. Nalazi se na 260 kilometara od glavnog grada Papeetea. Okružen je lagunom i koraljnim grebenom. U sredini ostrva nalaze se ostaci nekadašnjeg vulkana u obliku dva vrha - Pahie i Otemanua koji dostižu visinu do 727 metara.
2000. godine broj stanovnika iznosio je oko 4.000 ljudi. Glavno je naselje Vaitape na zapadnom dijelu ostrva.
Ime Bora Bora je nastalo u tahićanskom jeziku i označava "prvo rođenje". Izvorno se izgovara "Pora Pora".
Prehrana je ograničena na morska i kokosova jela.
Historija
Ostrvo prvi put naseljavaju Polinežani u 4. vijeku. Nakon otkrivanja, 1777. godine, James Cook je prvi put organizirao putovanje Evropljana.
1842. godine Bora Bora postaje francuski protektorat.
Drugi svjetski rat
Tokom Drugog svjetskog rata, poslije japanskog napada na Pearl Harbor 7. decembra 1941. godine, Bora Bora postaje južnopacifička američka vojna baza. To je označilo prvo vojno prisustvo u historiji ostrva. Baza je zatvorena 2. juna 1946. godine, ali je veliki broj vojnika ostao živjeti sa svojim obiteljima.
Aerodromska pista izgrađena je tokom rata kao prva u Francuskoj Polineziji. To je sada međunarodni aerodrom. Uz tu, postoji još jedna u Papeeteu na Tahitiju, izgrađen 1962. godine. Aerodrom na Bori Bori ne može primiti velike avione.
Moderno doba
mini|300px|Plaža PearlU sadašnjosti ostrvo zavisi od turizma. Najčešće je posjećuju američki i japanski turisti koji dolaze u ovu turističku destinaciju i koji se uvijek vraćaju oduševljeni zbog prelijepe prirode i predivnih plaža.
Air Tahiti dnevno organizuje pet do šest letova ka Papeeteu. Karta u jednom pravcu košta oko 14.000 franaka.
Službeni jezik Francuske Polinezije, pa tako i Bore Bore jest francuski, ali je engleski više u upotreni, posebno među mlađim generacijama.
Bora Bora je poznata po ronjenju u koraljnom grebenu. Može se vidjeti veliki broj morskih pasa. Postoje dva ronilačka operatora. Mnogi instruktori organiziraju eskurzije hranjenja morskih pasa.
Grb Australije
mini|desno|200px|Grb Australije
Grb Australije je usvojen 7. maja 1908. Sastoji se od centralnog štita na kojem se nalaze grbovi svih australijskih država. Iznad štita se nalazi zvijezda Commonwealtha. Životinje koje pridržavaju štit su kengur i emu.
Karl Ferdinand Braun
Karl Ferdinand Braun (6. juni 1850 – 20. april 1918) bio je njemački fizičar, rođen u Fuldi. Braun se školovao na Marburg Univerzitetu te dobio doktorat od Univerziteta u Berlinu 1872. U 1897 godini je napravio prvi osciloskop zasnovan na katodnoj cijevi, tako da se dan danas u Njemačkoj katodna cijev (CRT) zove "Braunova cijev". Također bitan je njegov rad na bežičnoj telegrafiji od 1898. 1909. Braun je sa Guglielmo Marconijem podijelio Nobelovu nagradu za fiziku koju su dobili za zasluge u razvoju bežične telegrafije. Umro je 1918. u svojoj kući u Brooklynu.
Gomeljska oblast
Gomelska oblast je jedna od oblasti u Bjelorusiji. Nalazi se u jugoistočnom dijelu države, sa administrativnim centrom u Gomelu. Pored Gomela veći gradovi u oblasti su Mazyr, Žlobin i Svetlagorsk. Ukupna površina oblasti iznosi 40.400 km2, dok je prema podacima iz 2011. godine u oblasti živjelo 1.435.000 stanovnika. Gomelska oblast je podjeljena na 21 rejon.
Geografija
Nacionalni park Pripjatski obuhvata 2% teritorije oblasti. 11 rezervata za divlje životinje od izuzetnog nacionalnog značaja obuhvata 2,1% teritorije Gomelske oblasti.
Najjužnija tačka Belorusije se nalazi upravo na teritoriji ove oblasti, uz rijeku Dnjepar, južno od naselje Kamaryn, u rejonu Brahin. U ovoj oblasti se nalazi i 3. najveće bjelorusko jezero Čyrvonaje, u rejonu Žytkavičy.
NGC 445
NGC 445 (također poznat kao PGC 4493) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 527 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Kit. Najveći prečnik je 0,50 (77 hiljada sg) a najmanji 0,4 uglovnih minuta (61 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Albert Marth 23. oktobra 1864. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Toma arhiđakon
Toma arhiđakon (1200-1268), hroničar splitske crkve.
Toma je rođen u Splitu oko 1200. u plemićkoj porodici. U Splitu je završio niže školovanje, a više školovanje je nastavio u Italiji. Studirao je pravo u Bolonji. Bio je općinski bilježnik i klerik u Splitu 1227., kanonik stolne crkve i zaređen za podđakona 1228., pa arhiđakon (prvi đakon, zastupnik biskupa) 1230.
Toma je bio učen teolog, kanonist i pravnik bolonjske škole, asket i svećenik uzornoga života. Tokom svećeničkog rada borio se protiv prakse da ugarski kraljevi daju investituru splitskom nadbiskupu. Umro je 8. maja 1268.
U Tominoj zaostavštini pronađen je rukopis pod naslovom Incipit historia Salonitanorum pontificum atque Spalatensium /Počinje historija salonskih i splitskih biskupa/, koji se čuva u arhivu Splitskog kaptola. U nauci je poznat kao Codex Spalatensis. Rukopis je objavio Ivan Lucić u Amsterdamu 1666. pod nazivom Historia Salonitana pod kojim se prepoznaje u naučnoj literaturi do današnjih dana.
Gornja Drežnica
Gornja Drežnica je naseljeno mjesto u gradu Mostaru, Bosna i Hercegovina.
Katarina Lankasterska
Katarina Lankasterska ili Katarina Plantagenet (1372/3 - 2. juni 1418) je bila kastiljska kraljica.
Porijeklo
Bila je kćerka Ivana od Ghenta, vojvode od Lancastera, i njegove druge supruge, infante Konstancije Kastiljske, kćerke jedinice kralja Petra. Njena majka je polagala pravo na prijestolje koje je uzurpirao Henrik II, brat Katarininog djeda. Nakon smrti svoje majke Katarina je postala glavni pretendent za kastiljski tron.
Brak
Za svoga rođaka, kastiljskog kralja Henrika III, udala se 1393. godine i tako je okončan sukob dviju grana porodice. Iako je tim brakom postala kraljica Kastilje i Leona, nikada nije postala monarh tih kraljevina pošto su se i ona i njena majka morale odreći svojih prava na krunu u sklopu bračnog ugovora. Par je imao troje djece.
Udovištvo i regentstvo
Henrik III je umro 1406. godine i po njegovoj oporuci, kraljica Katarina i njegov brat, aragonski kralj Ferdinand I, postali su regenti novom i maloljetnom kralju Ivanu II. Katarina se nije slagala sa Ferdinandom, te su regenti podijelili upravu nad zemljom, i to tako da je Katarina dobila sjeverni dio kraljevine. Katarina je dobila na upravu i Ferdinandov dio nakon njegove smrti 1416. godine.
Smrt
Kraljica Katarina je umrla u Valladolidu od moždanog udara, vjerovatno izazvanog njenom pretilošću. Njen trinaestogodišnji sin bio je ostavljen na milost i nemilost sebičnih dvorjana i plemića. Po njoj je nazvana njena praunuka, Katarina Aragonska, engleska kraljica.
Ajvar
desno|300px|mini|Domaći ajvar Ajvar je vrsta namaza, napravljena od crvene paprike, patlidžana i ljute paprike. Zavisno od količine i tipa ljute paprike okus može biti između slatkog i ljutog. Ajvar je jedan od specijaliteta balkanske kuhinje. U Bosni i Hercegovini koristi se najčešće kao namaz, npr. sendvičima ili se koristi kao dodatak jelima sa roštilja.
Priprema
Ajvar se pravi na jesen, kada je puna sezona paprike, posebno se priprema i koristi cijele godine. Ajvar se pravi od ljutih i od slatkih paprika te patlidžana. Najčešće se koristi vrsta paprike koja se zove "roga". U pitanju je duga, crvena paprika, s debelim mesom i koja se lahko guli. Paprike i patlidžani se pripremaju cijeli na otvorenoj vatri ili pećnici. Prije same pripreme ajvara, paprike i patlidžani se ispeku, pažljivo ogule, ocijede i samelju. U smjesu se dodaje suncokretovo ulje i bijeli luk.
Proizvodnja
Prilikom industrijske proizvodnje nije moguće postići potpuno odvajanje kožice od mesa paprike. Iz tog razloga postoji razlika u ukusu između domaćeg i industrijski napravljenog ajvara.
Ivan II, vojvoda Akvitanije
Kao i mnogi engleski srednjovjekovni prinčevi i princeze, poznat je po mjestu svoga rođenja - u njegovom slučaju to je bio Ghent, tada u Engleskoj nazivan Gaunt. Bio je iznimno utjecajan za vrijeme vladavine svoga maloljetnog bratića, Rikarda II. Bio je de facto vladar Engleske za vrijeme Rikardove maoljetnosti, a njegove odluke o povećanju poreza izazvale su Seljački ustanak Wata Tylera. Kako bi smanjio moć i uticaj Katoličke crkve, podržavao je reformatora Johna Wyclifa.
Prvi brak: bogaćenje u Engleskoj
Godine 1360. oženio je svoju rodicu u trećem koljenu, Blanku, kćerku 1. vojvode od Lancastera. Nakon smrti vojvode od Lancastera, Blanka i Ivan su naslijedili polovinu njegove zemlje i titulu grofa od Lancastera, dok su Blankina starija sestra Matilda i njen muž naslijedili drugu polovinu i ostatak titula. Matilda je, uprkos dva braka, umrla ne ostavivši iza sebe nasljednika, te su Blanka i Ivan naslijedili i njen dio zemlje i titula. Dana 13. novembra 1362. godine otac mu je dao titulu vojvode od Lancastera, koja je izumrla smrću njegovog punca. Ivan je tada posjedovao preko trideset zamaka po Engleskoj i Francuskoj, a njegovo domaćinstvo je odgovaralo kraljevskom statusu.
Drugi brak: borba za kastiljsku krunu
Godine 1371, nakon smrti prve supruge, oženio je kastiljsku infantu Konstanciju, kćerku jedinicu zbačenog i pogubljenog kastiljskog kralja Petra, koja je polagala pravo na tron koji je preuzeo njen vanbračni poluamidža, Henrik II. Po njihvom braku Ivan je uzeo titulu kralja Kastilje i Leona. Pokušao je izvršiti invaziju na Kastilju 1386. godine i oteti vlast Henriku II, ali se nedugo po njegovom odlasku stanje u Engleskoj znatno pogoršalo i došlo na rub građanskog rata, zbog čega se morao vratiti nazad.
Potomci
Ivanovi zakoniti potomci, poznati kao Lankasterci, uključivali su trojicu kraljeva: Henrika IV, Henrika V, i Henrika VI. Njegova kćerka, Filipa Lankasterska, bila je portugalska kraljica kao supruga kralja Ivana I, pa je Ivan tako predak portugalskih monarha počevši od kralja Eduarda. Njegova kćerka iz drugog braka sa kastiljskom infantom Konstancijom, Katarina Lankasterska, bila je kraljica Kastilje kao supruga kastiljskog kralja Henrika III. Pored djece rođene iz triju brakova, Ivan je imao i vanbračnu kćerku sa ljubavnicom s kojom je bio u vezi prije prvog braka i djecu sa ljubavnicom koja mu je kasnije postala treća supruga. Djeca sa Katherine Swynford rođena su prije njihovog vjenčanja, ali kasnije su ozakonjena iako im je bilo oduzeto pravo na tron. Kasnije će ipak Ivanov potomak, Henrik Tudor, postati kralj i osnovati dinastiju Tudor.
Naslijeđe
Nakon Ivanove smrti 1399. godine njegovi posjedi su bili pripojeni Kruni budući da je kralj Rikard II bio protjerao Ivanovog sina i nasljednika, Henrika Bolingbrokea. Ivan je sakranjen pored svoje prve supruge.
Eminem
Marshall Bruce Mathers III (17. oktobar 1972), pod scenskim imenom Eminem (stilski EMINƎM), američki je hip-hop muzičar, muzički producent i glumac iz Detroita. Imao je deset albuma broj 1 na listi Billboard 200 i pet puta singlove broj 1 na listi Billboard Hot 100. S američkim prodajama od 45,1 milion albuma i 42 miliona pjesama do juna 2014. Eminem je drugi najprodavaniji muški umjetnik Nielsen SoundScan ere, šesti najprodavaniji umjetnik u SAD-u i najprodavaniji hip-hop umjetnik. Globalno, prodao je više od 172 miliona albuma, tako bivajući jednim od svjetskih najprodavanijih umjetnika. Rolling Stone rangirao ga je na 83. mjesto na svojoj listi 100 najvećih umjetnika svih vremena, nazivajući ga "Kraljem hip-hopa".
Nakon izlaska njegovog debitantskog albuma Infinite (1996) Eminem je potpisao za Dr. Dreov Aftermath Entertainment i naknadno ostvario popularnost 1999. sa The Slim Shady LP, što mu je donijelo prvi Grammy za najbolji reperski album. Njegova dva sljedeća izdanja, iz 2000. The Marshall Mathers LP i iz 2002. The Eminem Show, bili su svjetski uspjeh, od kojih je svaki bio certificirani dijamantni album u američkim prodajama, oba osvajajući Grammy za najbolji reperski album, čineći Eminema prvim umjetnikom koji je osvojio nagradu za tri slijedna LP-a. Pratili su ih Encore iz 2004, naredni kritični i komercijalni uspjeh. Eminem je uzeo pauzu nakon turneje 2005. godine, izdajući Relapse 2009. godine i Recovery 2010. Oba su osvojila Grammy nagrade i Recovery je bio najprodavaniji album 2010. širom svijeta, drugi put je imao međunarodno najprodavaniji album godine (nakon The Eminem Showa). Eminemov osmi album, iz 2013. The Marshall Mathers LP 2, osvojio je dvije Grammy nagrade, uključujući "Najbolji rep-album"; to je proširilo njegove rekorde za najviše pobjeda u toj kategoriji i njegov broj Grammyja na 15.
U dodatku na njegovu solo karijeru, Eminem je originalni član grupa Soul Intent i D12. Također je poznat po svojim suradnjama sa prijateljem i reperom Royce da 5'9"; dvojka je poznata kolektivno kao Bad Meets Evil. Eminem je razvio ostala ulaganja, uključujući Shady Records, sa menadžerom Paulom Rosenbergom, koji je pomogao pokretanje karijera umjetnika kao što je 50 Cent. Eminem je također osnovao svoj vlastiti kanal, Shade 45, na Sirius XM radiju. U novembru 2002, glumio je u svom hip-hop filmu 8 Mile, koji je osvojio Oscar za najbolju originalnu pjesmu, za "Lose Yourself", postajući time prvi reper koji je osvojio tu nagradu. Imao je kameo uloge u filmovima The Wash (2001), Funny People (2009), The Interview (2014) i TV-seriji Svita (2010).
Biografija
Rođen je u St. Josephu (Missouri). Njegov otac je napustio njegovu majku nekoliko sedmica prije rođenja. Majka mu je bila narkomanka i bila je primorana odgajati njega i njegovog mlađeg brata, Nathana Mathersa. Eminem je izjavio kako je u djetinjstvu doživio mnoge traume sa svojom majkom zbog njene ovisnosti o drogi. Kasnije se s njim trajno preselila u Warren (Michigan). Ljubitelj hip-hopa, od 14. godine počinje repati za prijatelje iako je imao problema u školi zbog ponavljanja devetog razreda. U srednjoj školi također je izbačen u 17. godini. 1991. umire njegov ujak Ronnie, za koga je bio jako vezan i koji ga je uveo u rep-muziku u 11. godini. Eminemu je strašno pao taj gubitak i na lijevoj ruci je istetovirao R.I.P. Ronnie. Spominje ga u svojim pjesmama "Stan", "Cleanin' Out My Closet" i "My Dad's Gone Crazy". 2006. godine preminuo mu je i najbolji prijatelj Proof, pa je i njegovo ime istetovirao na ruci. Eminem je poznat po bračnim problemima sa suprugom Kim, s kojom ima biološku kćer Hailie Jade, te dvije usvojene (Alaina "Lainie" i Whitney). Kaže da mu je Hailie sve u životu i istetovirao je njen portret na desnoj ruci.
Karijera
Kada se sa 14 godina počeo zanimati za hip-hop muziku, njegovo prvo umjetničko ime bilo je M&M. Tada se pridružio grupi Bassmint Productions i s njima izdao njihov treći album Steppin' Onto The Scene. Grupa je kasnije mijenjala imena. U Warrenu je bio upisan u Lincoln High School i nakon nastave je odlazio na "freestyle bitke" u danas srušenoj školi Osborn High School na istočnoj strani Detroita. Iako su u hip-hopu pjevači pretežno crnci, on je među crnom publikom bio prihvaćen, mada su ga u početku ismijavali i govorili da to nije za njega. U njegovoj karijeri na početku mu je dosta pomogao lokalni reper Champtown. Od 1988. počinje repati i 1996. izdaje prvi album, Infinite. Eminem je vlasnik izdavačke kuće Shady Records koja je spasila poznatog repera, 50 Centa, od propasti karijere. Važi za najkontroverznijeg repera današnjice i najboljeg bijelog repera. U dosta svojih pjesama ocrnjava druge pjevače. Naprimjer, u pjesmi "Just Lose It" ismijava Michaela Jacksona. Također, u pjesmama "My Mom", "My Name Is" i "Cleanin' Out My Closet" proziva svoje roditelje, naročito majku. U pjesmi "My Mom" govori o tome kako mu je majka stavljala drogu u hranu i bila ovisnica. Majka ga je tužila zbog toga, ali je on nastavio repati o tome. Eminem je član grupe D-12, a s Royce Da 5'9 ima duo Bad Meets Evil, gdje je dobio nadimak Evil.
Apgar test
mini|Virginia Apgar Apgar test je test ocjene vitalnosti novorođenčeta. Ustanovljen je od strane doktorice Virginia Apgar 1952. Ovo je veoma jednostavan test koji mjeri osnovne parametre kod novorođenčeta ocjenom od 0 do 2 koje se potom sabiraju i daju vrijednosti rangirane od 0 do 10.
Parametri Apgar testa
Koža može biti blijeda, cijanotična ili ružičasta, srčani rad gotovo odsutan, znatno ili lakše usporen sve do preko 100 otkucaja u minuti. Mišićni tonus može u potpunosti nedostajati ili biti znatno izražen. Refleksi mogu biti potpuno ugašeni, oslabljeni ili normalni. Vrijednost svakog od ovih znakova ocjenjuje se pojedinačno ocjenom 0; 1 ili 2, a ukupan zbir svih ocjena se sabira, dajući uvid u stanje novorođenčeta.
Vrijednosti Apgar testa
Vrijednosti apgar testa su rangirane od 0 do 10 gdje je od 0 do 3 ocjena novorođenčeta rođenog u teškoj asfiksiji, od 4 do 6 vrijednost kod novorođenčeta sa slabije izraženim znacima asfiksije i od 7 do 9 znači vrlo lake depresije kod novorođenčeta, a 10 je optimalna vrijednost.
Antimikrobni peptidi
Antimikrobni peptidi (AMP-i), također zvani odbrambeni peptidi domaćina (HDP-i) su dio urođenog imunskkog odgovora pronađenog među svim klasama života. Postoje fundamentalne razlike između prokariotskih i eukariotskih ćelija koje mogu predstavljati mete za antimikrobne peptide. Ovi peptidi su moćni antibiotici širokog spektra koji pokazuju potencijal kao novi terapeutski agensi. Dokazano je da antimikrobni peptidi ubijaju Gram-negativne i Gram-pozitivne bakterije, omotani virusi, gljive, pa čak i transformirane ili kancerogene ćelije. Za razliku od većine konvencijskih antibiotika, čini se da antimikrobni peptidi često destabiliziraju biološku membranu, mogu formirati transmembranske kanale, a također mogu imati sposobnost poboljšanja imunosti funkcionirajući kao imunomodulatori.
Struktura
Antimikrobni peptidi su jedinstvena i raznolika grupa molekula, koje su podijeljene u podgrupe na osnovu sastava i strukture aminokiselina. Antimikrobni peptidi obično imaju između 12 i 50 aminokiselina. Ovi peptidi uključuju dva ili više pozitivno nabijenih ostataka koje osiguravaju arginin, lizin ili, u kiseloj sredini, histidin, i veliki dio (uglavnom >50%) hidrofobnih ostataka. Sekundarne strukture ovih molekula prate 4 teme, uključujući (1) α-heliksnu, (2) β-lance zbog prisustva 2 ili više disulfidne veze s, (3) β-ukosnica ili omča zbog prisustva jedne disulfidne veze i/ili ciklizacije peptidnog lanca, i (4) produženja. Mnogi od ovih peptida su nestrukturirani u slobodnom rasatvoru i savijaju se u svoju konačnu konfiguraciju nakon razdvajanja u biološke membrane. Sadrži hidrofilne aminokiselinske ostatke poređane duž jedne strane i ostatke hidrofobne aminokiseline poredane duž suprotne strane spiralne molekule. Ova amfipatičnost antimikrobnih peptida omogućava im da se podijele u membranski lipidni dvosloj. Sposobnost povezivanja sa membranama je definitivna karakteristika antimikrobnih peptida,
Aktivnosti
Načini djelovanja kojima antimikrobni peptidi ubijaju mikrobe su različiti, i mogu se razlikovati za različite vrste bakterija. Neki antimikrobni peptidi ubijaju i bakterije i gljive, naprimjer, psorijazin ubija E. coli i nekoliko filamentnih gljiva. Citoplazmatska membrana je česta meta, ali peptidi takođe mogu ometati sintezu DNK i sintezu proteina, savijanje proteina i sintezu ćelijskog zida. Početni kontakt između peptida i ciljnog organizma je elektrostatski, jer je većina bakterijskih površina anionska ili hidrofobna, kao što je antimikrobni peptid piscidin. Njihov aminokiselinski sastav, amfipatičnost, kationski naboj i veličina omogućavaju im da se vežu za dvoslojeve membrane i umetnu u njih, kako bi formirali pore pomoću mehanizama 'barel-stub', 'tepih' ili 'toroidnih pora'. Alternativno, mogu prodrijeti u ćeliju kako bi vezali unutarćelijske molekule koje su ključne za život ćelije. Unutarćelijski modeli vezivanja uključuju inhibiciju sinteze ćelijskog zida, promjenu citoplazmatske membrane, aktivaciju autolizina, inhibiciju DNK, RNK i sinteze proteina i inhibiciju određenih enzima. U mnogim slučajevima tačan mehanizam ubijanja nije poznat. Jedna nova tehnika za proučavanje takvih mehanizama je dvopolarizacijska interferometrija. Za razliku od mnogih konvencionalnih antibiotika, čini se da su ovi peptidi baktericidni umjesto bakteriostatski. Općenito, antimikrobna aktivnost ovih peptida određuje se mjerenjem minimalne inhibitorne koncentracije (MIC), koja je najniža koncentracija lijeka koji inhibira rast bakterija.<. AMP mogu imati višestruke aktivnosti uključujući anti-gram-pozitivne bakterije, anti-antigramnsgarivne bakterijske, anti-gljivične, antivirusne, antiparazitske i antikancerogene aktivnosti. Velika funkcionalna analiza AMP-a pokazuje da među svim aktivnostima AMP-a, amfipatičnost i naboj, dva glavna svojstva AMP-a, najbolje razlikuju AMP-ove sa i bez anti-gram-negativnih bakterijskih aktivnosti. Ovo implicira da AMP s antigram-negativnim bakterijskim aktivnostima može preferirati ili čak zahtijevati jaku amfipatičnost i neto pozitivan naboj.
Kemal Malovčić
Kemal Malovčić (Okreč, 6. august 1946 ) je bosanskohercegovački pjevač.
Biografija
Kemal Malovčić rođen je 6. augusta 1946. godine u Okreču. Svoju karijeru započinje još u mladosti. Kao izvođač narodne muzike jako brzo stiče popularnost i simpatije slušalaca. Pripada grupi bošnjačkih pjevača koja je početkom 80-tih krenula u muzičko osvajanje estradnog neba bivše Jugoslavije.
Njegovi počeci su mnogo vezani za Sarajevo gdje su nastali njegovi prvi albumi "Oko Sane" (1968.), "Sad kod mene tuga srcem vlada" (1972.), "Senada, Senada" 1973. godine i "Stiglo pismo od rođenog brata" 1974. godine. Najveću slavu je postigao ulaskom u srbijansku folk grupu "Južni Vetar" 1985. godine sa kojima je izdao sedam uspješnih albuma. U ona davna vremena kada su sadašnje generacije "puzale na koljenima", Kemal je napravio "bum" sa svojim pjesmama: "Sine, sine", "Mirsada", "Škorpion sam ja" i druge koje se i danas rado slušaju.
Međutim, najveći uspjeh i kulminacija u karijeri, desio se njegovim dolaskom i sklapanjem saradnje sa "Južnim Vetrom" koja je trajala sedam godina. Da nije pogriješio što je promijenio "jato", te da je učinio ono pravo, godine 1985. opravdava svojim albumom pod nazivom "Okreće se kolo sreće", kojeg je radio sa najpopularnijim kompozitorima tadašnjih vremena: Miodragom M. Ilićem i Pericom Zdravkovićem. Pomenuti album, rasprodat je u zavidnom tiražu od oko 600.000 primjeraka. Udarna numera "Okreće se kolo sreće" postala je hit koja je tada bila na prvim ljestvicama folk barometra. Ništa manje nisu bile slušane ni pjesme: "Pomiluj draga ćerku", "Rekla si mi da ne voliš zimu", "Ne ljuti se što sam opet došo", "Ja nisam srećan čovjek" i druge. Ali samim svojim dolaskom u Južni Vetar bio je bojkotovan sa strane muzičkih kritičara i počašćen je epitetom "hodža", te da pjeva i uci kao hodža. U ono vrijeme boje orijentalnih zvukova na prostorima bivše Jugoslavije nimalo nisu bile poželjne, stoga nije za čuđenje što su ga bojkotovali, ne samo Kemala, već i Južni Vetar. Međutim, publika je prihvatila sve to srcem.
Početkom agresije na njegovu domovinu Bosnu i Hercegovinu, Kemal napušta "Južni Vetar" i priključuje se humanitarnom pokretu BiH estrade za pomoć Bosni i Hercegovini. Održao je nekoliko stotina humanitarnih koncerata za BiH. I tada su snimane lijepe pjesme koje je radio i aranžirao momentalno veoma aktuelni kompozitor Džavid Ljubovci.
Kemal Malovčić živi u Beču, Austriji. Oženjen (supruga Fadila) i ima tri sina (Džanana, Kenana i Adina) i jednu kćerku (Editu).
Grb Fidžija
mini|desno|200px|Grb Fidžija
Grb Fidžija je usvojen 4. jula 1908. Sastoji se od štita na kojem se nalazi krst sv. Đorđa iznad kojeg se nalazi lav. U ostalim četvrtima štita se nalaze šećerna trska, kokosova palma, banane i golubica mira. Sa strane štita se nalaze dva Fidži ratnika, a ispod traka s natpisom "Rerevaka na kalou ka doka na Tui" (Boj se Boga i slavi kralja).
FC Vaduz
FC Vaduz je nogometni klub iz Vaduza,Lihtenštajn. Klub se takmiči u sklopu švicarskih nogometnih liga.
Georgije Ostrogorski
Georgije Ostrogorski (Petrograd, 19. januara 1902 – Beograd, 24. oktobra 1976) bio je ruski historičar i bizantolog.
Njegovom inicijativom 1948. osnovan je Bizantološki institut, na čijem se čelu nalazio sve do smrti. Georgije Ostrogorski riješio je niz problema iz bizantske historije. Najpoznatija njegova djela i radovi su: "Istorija Vizantije" (više izdanja i na više jezika), Pronija, Avtokrator i samodržac i dr. ("Sabrana dela Georgija Ostrogorskog", I-VI, Beograd 1969). Bio je član brojnih evropskih akademija. S pravom se ubraja među najpoznatije bizantologe 20. vijeka. Umro je u Beogradu 24. oktobra 1976.
Texas hold 'em
mini|250px|Texas hold 'em Texas hold 'em (Hold'em, rijetko Holdem) najpopularnija je pokeraška igra u Evropi i Sjevernoj Americi, zastupljena podjednako u kasinima i na internetu. Prema riječima Doylea Brunsona i Johnnyja Mossa, igra se razvila iz stud pokera (vrste u kojoj igrač dobije ukupno 7 naizmjenično otvorenih i zatvorenih karata), pa je tako i nazvana ("Texas hold 'em seven card stud") dvadesetih godina 20. stoljeća. Hold 'em je vrsta pokera u kojoj igrač koristi bilo koju kombinaciju 5 karata na stolu, koje su zajedničke svim igračima (community cards, board), i vlastite dvije (hole cards, pocket /cards/), za razliku od drugih vrsta pokera, u kojima svaki igrač dobija samo vlastite karte.
Nakon sporog, ali konstantnog stjecanja popularnosti kroz većinu 20. stoljeća, igra je stekla ogromnu popularnost u prvom desetljeću 21. stoljeća naglim porastom prikazivanja na televiziji, internetu, kao i u popularnoj literaturi.
Na WSOP i WPT turnirima najčešće se koristi no-limit igra, koja označava mogućnost neograničenog ulaganja novca ili žetona (chip).
Hold 'em je idealan za strateške i matematičke analize zbog činjenice što svaki igrač kombinira svoje 2 karte s 5 zajedničkih. Jednostavnost pravila i popularnost nadahnuće su za brojne knjige u kojima se preporučuju najbolji načini igranja. Velika većina autora propagira strategiju korištenja relativno malog broja ruku (''hand'), ali i agresivnu igru kad igrač dobije takvu ruku (učestalo ulaganje i dizanje tuđih ulaganja).
Historija
mini|250px|Johnny Moss, Chill Wills, Amarillo Slim, [[Jack Binion i Puggy Pearson 1974. godine.]]
Iako je malo toga poznato o izumu Texas hold 'ema, grad Robstown u Texasu službeno se uzima kao mjesto nastanka igre u ranim godinama 20. stoljeća. Nakon što se raširio po cijelom Texasu, Hold 'em 1967. godine dolazi u Las Vegas, ponajviše zahvaljujući lokalnim kockarima Doyleu Brunsonu, Amarillu Slimu i Crandellu Addingtonu. Jedini kasino koji je u početku širenja igre u svojoj ponudi imao Hold 'em bio je Golden Nugget u centru Las Vegasa. Addington opisuje tada jedinu sobu za Hold 'em u čitavom kasinu kao neuglednu i prašnjavu. Ovu sobu, upravo zbog dekora, nisu posjećivali bogati klijenti, pa su profesionalni igrači zarađivali na drugim vrstama pokera i drugim lokacijama. No, 1969. godine profesionalni igrači Las Vegasa pozvani su na igranje Hold 'ema u danas srušeni, ali tada luksuzni Casino Dunes. Udarna lokacija i nova, dotad relativno nepoznata igra osigurali su igračima bogate novčane nagrade.
Nakon neuspjelog pokušaja osnivanja Gambling Fraternity Conventiona (skupa kockarskih bratstava), Tom Moore uspijeva u svom naumu godinu poslije (1969) te uvodi prvi pokeraški turnir u historiji na drugom sastanku skupa. Osim tradicionalnih vrsta pokera (stud, draw), igrao se i Texas hold 'em. Otac Benny i sin Jack Binion, nakon kupnje i preuzimanja cijelog skupa, mijenjaju mu ime u World Series of Poker i premještaju ga u vlastiti kasino (Binion's Horseshoe) u Las Vegasu. Nakon prvog odigranog turnira, novinar Tom Thackrey predložio je no-limit igru. Ideja je prihvaćena, a takav sistem igre zadržao se do danas na velikoj većini turnira.
Interes za glavni turnir (Main Event) polahko je rastao; nakon samo 8 prijavljenih igrača 1972. godine, taj broj do 1991. raste na više od 200, da bi početkom 21. stoljeća turniru redovno pristupalo više hiljada igrača.
Doyle Brunson 1976. godine izdaje knjigu Super/System. Iako je izdavač knjige bio sam Doyle, a cijena 1978. godine iznosila tada vrlo visokih 100 dolara, razgrabljena je, da bi odmah potom revolucionizirala način igre svih opisanih vrsta pokera, uključujući i Hold 'em. Nekoliko godina kasnije Al Alvarez izdaje knjigu u kojoj potanko opisuje svaki dotad odigrani WSOP-ov turnir. Zahvaljujući upravo ovoj knjizi, Hold 'em, ali i poker općenito predstavljeni su širokoj publici preciznim opisom svijeta profesionalnih pokeraša.
Zanimanje za Hold 'em izvan Las Vegasa i ostatka Nevade poraslo je 80-ih godina 20. stoljeća. Iako su gotovo sva kasina nudila klasični zatvoreni poker (vrstu u kojoj igrač drži svojih 5 karata u ruci), Hold 'em je zabranjen u Kaliforniji zakonom koji je zabranjivao igranje nepoznate igre stud-horse. No, 1988. godine sud u parnici Tibbetts - Van De Kamp donosi presudu da je Hold 'em zakonski različita igra od stud-horsea. Odmah potom mnoga kalifornijska kasina u svoju ponudu uvrštavaju i Texas hold 'em.
Nakon putovanja u Las Vegas i povratka u Evropu, kockari i povremeni kladioničari Terry Rogers i Liam Flood predstavljaju Hold 'em evropskim kartašima.
Televizija
Prije uspostavljanja bezbrojnih emitiranja pokeraških turnira na televiziji, film Kockari iz 1998. s Mattom Damonom i Edwardom Nortonom u glavnim ulogama prikazao je publici romantičarsku stranu pokera kao načina života. Osim što je u film uključeno i nekoliko izvornih prikaza s Main Eventa 1988, film prati životni put pokeraške legende Doylea Brunsona. 2006. godina donijela je Casino Royale, film iz ciklusa o Jamesu Bondu, u kojem se poveći dio raspleta odvija za pokeraškim stolom na kojem se igrao Hold 'em.
Iako su se turniri prikazivali još od kasnih 70-ih, popularni su postali tek 1999. kad je u britanskoj emisiji Late Night Poker predstavljena hole cam, malena kamera koja gledaocima otkriva karte koje svaki igrač za stolom posjeduje. Pravu eksploziju Hold 'em doživljava 2003. godine kada Kanada i SAD prihvataju ideju hole cama. Nekoliko mjeseci kasnije, sjevernoamerička televizijska kuća ESPN prenosi Main Event WSOP-a na kojem je senzacionalni pobjednik postao internetski kvalifikant Chris Moneymaker, čiji je neočekivani pothvat potvrdio da svako ima jednaku šansu postati svjetski prvak.
Pobjeda Grega Raymera, advokata i amaterskog igrača iz Connecticuta, dala je dodatni doprinos popularizaciji Hold 'ema među amaterima i online igračima. 2005. godina donosi rekornih 5.619 prijavljenih igrača za Main Event i pobjedu Joea Hachema, dotad anonimnog poluprofesionalnog Australijanca libanonskih korijena, koji je odnio i najveći dio ukupnog nagradnog fonda od 7.5 miliona dolara. Porast igrača, ali i zanimanja sponzora, nastavljen je i godinu kasnije. Jamie Gold osvaja turnir pobijedivši 8.772 protivnika za nagradu od rekordnih 12 miliona dolara.
Osim WSOP-a, redovno se prenose i turniri WPT (World Poker Tour) i PPT (Professional Poker Tour) serije, uz već spomenuti Poker After Dark na NBC-u te High Stakes Poker na GSN-u. Texas hold 'em postao je standardan na većini sportskih programa, čak i izvan Sjeverne Amerike.
Literatura
20 godina nakon izdanja već spomenute Alvarezove knjige, James McManus izdaje poluautobiografsku knjigu Positively Fifth Street (fifth street je drugi naziv za river, petu i posljednju kartu koja se dijeli na stolu). U njoj se opisuje McManusov nastup na WSOP-u 2000, kao i saga nastala ubistvom Teda Biniona. Amater McManus završio je peti na Main Eventu WSOP-a, za što je dobio malo više od 200.000 dolara.
Knjiga Michaela Craiga iz 2005. godine, The Professor, the Banker, and the Suicide King, detaljno opisuje igre heads-up ("jedan na jedan") teksaškog bankara Andyja Beala protiv ekipe sastavljene od mnogih profesionalnih pokeraša. Ulozi su bili rekordni, iako se igrala ograničena verzija (limit hold 'em); mali blind iznosio je 100.000 dolara, a veliki blind 200.000.
Internet
Mogućnost anonimnog, brzog i jeftinog igranja Hold 'ema na internetu jedan je od glavnih uzroka enormne porasti zanimanja za ovu igru. Osim što su online igrači u mogućnosti zaraditi pravi novac (ali i izgubiti), postoje i manji turniri (sateliti), čijim se osvajanjem ili plasmanom u sam vrh može izboriti plasman na veće turnire (npr., na Main Event WSOP-a). Osvajači Main Eventa 2003. i 2004. godine kvalificirali su se na turnir upravo na ovaj način. Velike internetske poker sobe PokerStars i Full Tilt Poker organiziraju i vlastite serije turnira nalik WSOP-u (WCOOP - World Championship Of Online Poker i FTOPS - Full Tilt Online Poker Series), čije su cijene ulaznica obično niže, no broj igrača znatno veći.
Cilj igre
Kao i u ostalim varijantama pokera, pojedinci se takmiče za svotu novca ili žetona uloženu od strane samih igrača, što se naziva pot. Pošto se karte dijele nakon podrobnog miješanja, one su izvan kontrole samih igrača, što njih tjera na kontroliranje količine novca u potu prema kartama koje su u toj ruci dobili.
Sama igra sastoji se od velikog broja ruku. Nakon kraja svake ruke, pot se dodjeljuje igraču s najboljom rukom. Ruka može završiti pokazivanjem karata (showdown), u kojem ih igrači otkrivaju i uspoređuju, a pot se dodjeljuje onome s najjačom kombinacijom (postoji mogućnost da dva ili više igrača podijele pot jer je najbolja ruka zajednička, što se naziva split pot). Drugi način završavanja ruke je odustajanje (fold) svih igrača osim jednog, koji postaje i pobjednik te ruke.
Struktura ulaganja
mini|350px|Standardne pozicije u Hold 'emu; označeni su djelitelj, mali blind i veliki blind (vidi tekst lijevo). Texas hold 'em igra se uz korištenje malog i velikog blinda, uloga koja su dva igrača pravilima prisiljena uložiti na početku svake ruke. Ponekad se koristi i ante, najčešće vrlo malen ulog koji svi igrači prisutni za stolom moraju uložiti. Oznaka za djelitelja rotira se stolom u smjeru kazaljke na satu; igrač lijevo od oznake postavlja mali blind, dok igrač lijevo od malog blinda ulaže veliki blind, koji je uobičajeno dvostruko veći od malog. Struktura ante/blindovi kontinuirano raste nakon određenog perioda, a u nekim slučajevima mali blind može iznositi više od pola velikog (npr., 10 $ mali, a 15 $ veliki blind) ili manje (npr., 10 $ mali, a 25 $ veliki blind).
Hold 'em se igra u tri oblika: limit, pot-limit i no-limit:
Igranje ruke
Ruka počinje tako što svaki igrač za stolom dobije 2 karte okrenute prema dolje koje su poznate samo njemu. Prvu kartu dobija igrač koji postavlja mali blind, dok igrač s oznakom dobija zadnju kartu. Dvije privatne karte nazivaju se ručne karte (hole cards ili pocket /cards/), a upravo su one jedine od 52 u špilu koje igrač drži samo za sebe.
Poslije flopa (post-flop)
Nakon ulaganja prije flopa, pod uvjetom da su u ruci preostala minimalno dva igrača, djelitelj dijeli flop, tri karte zajedničke svim igračima. Odmah nakon flopa počinje druga faza ulaganja, ali u lagahno izmijenjenom redoslijedu od pre-flop ulaganja; igrač lijevo od djeliteljske oznake prvi je na potezu, dok je sama oznaka u pozicijskoj prednosti jer igra posljednji do kraja ruke.
Kraj ruke (showdown)
Ruka završava pokazivanjem karata i njihovim uspoređivanjem ili tako da od ruke u posljednjoj fazi ulaganja odustanu svi igrači osim pobjednika.
Primjer ruke
Ispod je naveden primjer jedne ruke:
Svaki igrač koristi 5 od 7 karata za slaganje najbolje moguće kombinacije:
Kickeri i split pot
Pošto je čak 5 karata zajedničko svim igračima za stolom, često se događa da su najbolje ruke vrlo blizu jedna drugoj po jačini. Zbog toga u Texas hold 'emu postoje tzv. kickeri, karte koje, u slučaju da dvoje ili više igrača imaju istu najjaču kombinaciju, odlučuju pobjednika. Ako je najbolja kombinacija dvaju ili više igrača, npr., tris aseva, pobjednik je onaj s većim kickerom. Ukoliko igrači dijele najjači kicker, gleda se drugi kicker. Ukoliko je i peta karta (dakle, drugi kicker, ujedno i posljednja karta koja čini kombinaciju) zajednička većem broju igrača od jednog, dolazi do dijeljenja pota na dva ili više dijelova, ovisno o broju igrača koji imaju jednaku ruku (split pot).
Kickeri nisu relevantni kod kombinacija koje se sastoje od pet karata:
Strategija
Većina stručnjaka preporučuje tight-aggressive pristup Texas hold 'emu, što označava učestalo ulaganje i dizanje s malim brojem odabranih ruku. No, profesionalci koriste i druge strategije s uspjehom, uključujući i najriskantniji potez, blefiranje. Mjesto koje igrač zauzima za stolom u ruci od velike je važnosti u razradi strategije, pogotovo u no-limit igri jer igrači koji su na potezu kasnije u ruci imaju više informacija od igrača ispred njih.
Početne ruke
Lahko je izbrojati sve kombinacije koje igrač može dobiti kao ručne zbog malog broja karata koje dobije kao ručne (2); postoji (52 × 51) ÷ 2 = 1.326 mogućih kombinacija (52 karte nalaze se u špilu). Prije flopa znak karata (suit; misli se na karo, pik, srce i tref) nema nikakvu važnost, što bi značilo da su, u toj fazi ruke, npr., A♣ jednaki po snazi samo drugim asevima,  A♠.
Zbog ograničenog i relativno malog broja početnih ruku, većina vodiča potanko razrađuje svaku od 169 mogućih kombinacija, a taj je broj indirektno uzrokovao i smišljanje brojnih naziva za ruke u Texas hold 'emu.
Keš-igra
Prije izuma pokeraških turnira igralo se za pravi novac, a žetoni su se koristili samo za predstavljanje određenog novčanog iznosa. I danas se često koristi sistem ulaganja pravog novca pod nazivom cash ili ring game.
No-limit i limit razlikuju se toliko da, prema Doyleu Brunsonu, ne postoji mnogo igrača koji podjednako uspješno igraju obje vrste Hold 'ema. Igrači navikli na no-limit često imaju problema s navikavanjem na nižu brzinu, odnosno prilagođavanju granici (limitu), dok igrači koji prakticiraju Hold 'em s ograničenjem vrlo često nemaju hrabrosti pratiti ili dizati visoke uloge drugih igrača. Zbog ograničenja na visinu uloga kod limit hold 'ema uspjeh kod blefiranja je smanjen jer igrača koji mora pratiti to košta mnogo manje nego kod no-limita; iz tog razloga igračima se preporučuje izlaganje lagahno većem riziku kod Hold 'ema s ograničenjem.
Turniri
Ovaj oblik Hold 'ema koristi se na većini turnira, uključujući i Main Event WSOP-a. Igrač na turnir ulazi s početnim iznosom žetona kupljenih za pravi novac (buy-in) koji predstavljaju njegovo stanje u poretku igrača i koji je na početku jednak za sve igrače. Turnir završava kad jedan igrač (ujedno i pobjednik) osvoji sve žetone, a novac se dijeli proporcionalno pozicijama na kojoj su igrači završili turnir (logično, pobjednik dobija najviše novca, drugoplasirani nešto manje itd., dok većina izgubi kompletnu svotu novca kojom se prijavila na turnir). Zbog surovosti takvog načina igre, strategija za turnire bitno se razlikuje od one za cash game.
Pravilna strategija varira ovisno o broju žetona koje posjeduje igrač i njegovi protivnici, stadiju turnira (početna faza, završna faza) i strategiji koju njegovi protivnici koriste. Mišljenja oko načina igre (tight ili loose) također se razilaze; neki stručnjaci smatraju da igrač mora nastaviti s već opisanom tight-aggressive igrom, dok drugi preporučuju opušteniju (loose) igru s više odigranih ruku.
Blindovi i ante rastu periodički kako turnir odmiče, što igrače s malo žetona (short stack, shortstacked) tjera na igranje ruku od kojih bi u normalnim okolnostima odustali, u svrhu poboljšanja svog stanja sa žetonima.
Slične igre
Omaha hold 'em najsličnija je igra Texas hold 'emu. Kompletna struktura igre ostaje jednaka, osim što igrač dobije četiri ručne karte, dvije više nego u Hold 'emu, a za slaganje dobitne kombinacije mora koristiti isključivo svoje 2 karte (od 4) i 3 na stolu (od 5), ukoliko do rivera uopće dođe.
Grb Kiribata
mini|desno|200px|Grb Kiribata
Grb Kiribata se sastoji od crvenog štita na kojem žuta ptica leti iznad sunca koje izlazi iz plavo bijelih valova (simbola Pacifika). Valovi također predstavljaju tri grupe kiribatskih ostrva Gilbert, Phoenix i Line ostrva, dok 17 zraka sunca predstavlja 16 ostrva arhipelaga Gilbert i ostrvo Banaba. Ispod grba je traka s natpisom "Te Mauri Te Raoi Ao Te Tabomoa" (Zdravlje, Mir, Prosperitet).
Nogometne utakmice Bosna i Hercegovina – Grčka
mini|desno|150px|[[Edin Džeko, dvostruki strijelac na utakmici Bosna i Hercegovina - Grčka odigrane 22. marta 2013. u Zenici.]] Prvu zvaničnu utakmicu Grčka i Bosna i Hercegovina odigrali su u Kalamati 1. septembra 1996. godine u sklopu kvalifikacija za Svjetsko prvenstvo 1998. Ovo je bila i prva zvanična utakmica Bosne i Hercegovine u nekim od FIFA-inih takmičenja. Grčka je golovima Marinosa Ouzounidisa u 41, Stratosa Apostolakisa u 77. i Themistoklisa Nikolaidisa u 84. minuti utakmice rezultatom 3–0 bila uspješnija. Admir Smajić, Elvir Bolić, Fuad Šašivarević, Mehmed Baždarević i Vlatko Glavaš u ovoj utakmici zabilježili su debitanske nastupe za nacionalnu selekciju Bosne i Hercegovine. U Sarajevu, 2. aprila 1997, Grčka je opet bila uspješnija rezultatom 1–0. Jedini gol na utakmici postigao je Kostas Frantzeskos u 72. minuti utakmice iz slobodnog udarca. U sklopu kvalifikacija za Evropsko prvenstvo 2008. Bosna i Hercegovina i Grčka odigrali su dvije utakmice. U Zenici 11. oktobra 2006. Grčka je ubjedljivo savladala Bosnu i Hercegovinu rezultatom 4–0. Grčka je povela golom Angelosa Charisteasa u 9. minuti utakmice što je bio i konačan rezultat prvog poluvremena. U drugom poluvremenu Grčka je postigla još tri gola prije svega zahvaljujući brojčanoj nadmoći zbog crvenog kartona kojeg je u 50. minuti utakmice dobio Saša Papac. Christos Patsatzoglou u 81, Georgios Samaras 84. i Kostas Katsouranis u 90. minuti utakmice bili su strijelci za Grčku. U Atini 13. oktobra 2007. Grčka je ugostila Bosnu i Hercegovinu te i ovog puta bila uspješnija rezultatom 3–2. Angelos Charisteas u 10. minuti utakmice postigao je gol za Grčku što je bio i konačan rezultat prvog poluvremena. Mirko Hrgović u 54. minuti izjednačava rezultat utakmice da bi samo tri minute poslije Theofanis Gekas opet doveo Grčku u vodstvo. Nikos Liberopoulos u 72. minuti utakmice postigao je gol za Grčku da bi u posljednjim trenutcima utakmice Vedad Ibišević postavio konačan rezultat utakmice. Samir Merzić i Sejad Salihović zabilježili su debitantske nastupe za Bosnu i Hercegovinu u ovoj utakmici. U Sarajevu 10. augusta 2011. Bosna i Hercegovina i Grčka odigrale su prijateljsku utakmicu bez golova. U sklopu kvalifikacija za Svjetsko prvenstvo 2014. u Atini 12. oktobra 2012. Grčka i Bosna i Hercegovina odigrali su utakmicu bez golova. U Zenici 22. marta 2013. Bosna i Hercegovina je ostvarila pobjedu rezultatom 3–1 te na taj način zabilježila prvu pobjedu u međusobnim utakmicama sa Grčkom. Golove na utakmici postigli su Edin Džeko u 29. i 54, Vedad Ibišević u 36. minuti utakmice za Bosnu i Hercegovinu, te Theofanis Gekas u posljednjim trenutcima utakmice za Grčku. U sklopu kvalifikacija za Svjetsko prvenstvo 2018. u Atini 13. novembra 2016. Grčka i Bosna i Hercegovina odigrali su utakmicu bez pobjednika rezultatom 1–1. Bosna i Hercegovina je povela golom Miralema Pjanića u 32. minuti utakmice iz slobodnog udarca. Gol za Grčku postigao je Georgios Tzavellas u 5. minuti sudijske nadoknade vremena. U uzvratnoj utakmici kvalifikacija 9. juna 2017. u Zenici nije bilo golova.
ZRVI
ZRVI je skraćenica za stručni časopis bizantologa koji ima puni naziv Zbornik radova Vizantološkog instituta.
NGC 6587
NGC 6587 (također poznat kao MCG 3-46-20, PGC 61607 i UGC 11166) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 143 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Herkul. Najveći prečnik je 1,30 (54 hiljade sg) a najmanji 1,1 uglovnih minuta (46 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Albert Marth 31. jula 1864. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Filipa Lankasterska
Filipa Lankasterska (31. mart 1360- 19. juli 1415) je bila portugalska kraljica.
Rođena je kao prvo zakonito dijete Ivana od Ghenta, 1. vojvode od Lancastera. Majka joj je bila Blanka Lankasterska. Filipa je bila članica Ordena podvezice.
Udala se za portugalskog kralja Ivana I i tako postala kraljica Portugala. Njihovo vjenčanje je proslavljeno 11. februara 1387. godine u Portu. Njihov brak je zapečatio savez Engleske i Portugala protiv saveza Francuske i Kastilje. U portugalskom narodu Filipa je ostala upamćena kao velikodušna kraljica i posvećena majka. Njena djeca, zvana "slavnom generacijom" (portugalski: Ínclita Geração) prinčeva, uključivala su jednog kralja, jednog istraživača, sponzoricu umjetnosti i nauke, pretka dvaju najznačajnijih pirinejskih monarha, i "svetog princa".
Kraljica Filipa je umrla od kuge 1415. godine.
500px|lijevo|mini|Vjenčanje kralja Ivana I i princeze Filipe