cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bezrepi majmuni
Veliki broj poznatih izumrlih rodova su grupirani sa ljudima u potporodicu Homininae, u drugoj su orangutani – Ponginae, uz porodicu Hylobatidae. Prema najnovijim procjenama zajednički predak svih rodova porodice Hominidae živjeli su prije otprilike 14 miliona godina, kad su se preci orangutana izdvojili od ostala tri roda. Preci ove porodice duže su evoluirani od onih za porodicu Hylobatidae, prije možda oko 15-20 miliona godina.
Bezrepi majmuni su:
Tamno masno tkivo
Razvoj
Tamne masne ćelije potiču iz srednjeh  embrijskog sloja, mezoderma, koji je izvor miocita (mišićnih ćelija), adipocita i hondrocita (ćelija hrskavice). Izgleda da klasična skupina ćelija tamne masti i mišićnih ćelija potiču  iz iste grupe  matičnih ćelija u mezodermu i  paraksijalnom mezodermu. Obje imaju unutrašnju sposobnost za aktiviranje promotora miogenog faktora 5 (Myf5), osobine koja je  samo povezan sa miocitima i ovom kategorijom tamne  masti. Progeneratori tradicijskih  bijelih masnih ćelija i  adrenergijski inducirane tamne  masti nemaju kapacitet za aktiviranje promotora Myf5. I adipociti  i tamni  adipociti mogu  se izvesti iz pericita, ćelija koje okružuju krvne sudove koji prolaze kroz bijelo masno tkivo. Naime, to nije isto što i prisustvo proteina Myf5, koji je uključen u razvoj mnogih tkiva.
Pored toga, mišićne ćelije koje su uzgajane s faktorom transkripcije PRDM16, pretvorene su u tamne masne ćelije, a  tamne masne ćelije bez PRDM16 u mišićne.
Funkcija
Mitohondrije eukariotske ćelije  koriste gorivo za proizvodnju energije u obliku adenozin-trifosfata (ATP). Ovaj proces uključuje skladištenje energije kao protonskog gradijenta, također poznatog kao sila protonskog motiva (SPM), preko mitohondrija unutrašnje membrane. Ova energija se koristi za sintezu ATP kada protoni teku kroz membranu (pad koncentracija njihovog gradijenta) putem enzima ATP-sintaze; ovo je poznato kao hemiosmoza.
U endotermnih organizama, tijelesna toplina se održava signalizacijom  mitohondrija kako bi se omogućilo pokretanje  protona natrag duž gradijenta bez proizvodnje ATP (protonskog curenja). To se može dogoditi, jer postoji alternativna povratna ruta za protone kroz nespojene proteine u unutrašnjoj membrani. Ovaj protein, poznat kao nespojeni protein 1 (termogenin), olakšava povratak protona, nakon što su aktivno ispumpani iz mitohondrija, putem  transportnog lanca elektrona. Ovaj alternativni pravac za protone razdvaja energiju oksidacijske fosforilacije  u tamnom masnom tkivu i umjesto toga otpušta toplotu.
Dojenčad
Brojni faktori čine bebe podložnijim hladnoći nego odrasle:
Proizvodnja topline u tamnoj masti daje novorođenčadima alternativni način regulacije topline.
Odrasli
Vjerovalo se da će kod beba,  nakon što odrastu, većina mitohondrija (koje su odgovorne za tamnu  boju) u tamnom masnom tkivu nestati, ali to tkivo postaje slično po funkciji i ima izgled bijele masti. U rijetkim slučajevima, tamna mast i dalje raste, a ne involuira; to dovodi do tumora poznatog kao hibernom. Više nedavnih istraživanja je pokazalo da smeđa masnoća nije u vezi sa bijelom masti, ali jeste sa  skeletnim mišićima. Studije pomoću snimanja odraslih ljudi tomografijom emisije pozitrona pokazale su da je tamno masno tkivo  i dalje prisutno kod većine odraslih, u gornjem dijelu grudi i vratu (naročito parapršljenskom području). Preostali depoziti postaju vidljivi nakon izlaganja hladnoći, a manje vidljivi ako se prije snimanja daju adrenergični beta blokatori. Ova otkrića bi mogla dovesti do novog metoda mršavljenja, jer smeđa mast uzima kalorije od normalne masti i sagorjeva je. Naučnici su mogli da stimuliraju  rast tamne  masti u miša. Jedna studija APOE kod nokautiranog miša pokazala je da izlaganje hladnoći izaziva  aterosklerotske plakove rasta i nestabilnosti kada su proučavane jedinke izložene  niskim temperaturama od 4 °C, tokom 8 sedmica. To može dovesti do stanja stresa koji pokazuje brže prisiljene promjene nego sigurna aklimatizacija, koja se može koristiti za shvatanje potencijala u odraslih ljudi, tokom malih ssmanjenja temperature ambijenta od samo 5 do 10 °C. Osim toga, nekoliko novijih studija su dokumentirale značajne prednosti izloženosti hladnoći  u više vrsta uključujući i ljude. Naprimjer, istraživači su zaključili da je "aktivacija tamnog masnog tkiva  snažan terapijski put za poboljšanje hiperlipidemije i zaštite od ateroskleroze" i da aktiviranje smeđe masti smanjuje plazmatske  trigliceride i nivo holesterola te  slabi razvoj ateroskleroze koja je izazvana dijetom.
Potrebne su dugoročne studije odraslih osoba, da bi se uspostavila ravnoteža koristi i rizika, u kombinaciji sa historijskim istraživanjima uslova života nedavnih ljudskih generacija,  prije današnjeg  porasta lošeg zdravstvenog stanja koje je u vezi sa  prekomjernom akumulacijom bijele masti. Farmakološki pristupi pomoću β3-adrenergičkih agonista, pokazali su poboljšanje metaboličke aktivnosti glukoze iz smeđeg masnog tkiva u glodara.
Osim toga, istraživanja su pokazala da:
Ostale životinje
Međulopatično tamno  masno tkivo se obično i neprimjereno naziva hibernacijska žlijezda. Dotle mnogi vjeruju  da je taj tip žlijezde, zapravo brkanje sa   masnim tkivom koje leži između lopatica kod glodarskih  sisara. Sastoji se od smeđeg masnog tkiva, podijeljenog u dva režnja, a liči na primitivne žlijezde, regulirajući ispuštanje različitih hormona. Funkcija ovog tkiva je  u skladištenju srednjih i malih  lipida lancima potrošnje tokom hibernacije. Manje lipidne strukture omogućavaju brži put za proizvodnju energije putem glikolize. U studijama gdje je razgrađeno interskapularno  smeđe masno tkivo pacova,  pokazalo seda su životinje  imale problema sa regulacijom normalne  tijelesne težine. Dugoživeći sitni sisari: siva vjeverica (24 godine), šišmiš (30) i goli krtičasti pacov (32 ), svi imaju uočljivo višu razinu tamnog masnog tkiva i njegove aktivnosti. Osim toga, proučavanje životinjskih vrsta koje obuhvataju širok spektar geografskih širina, u okviru njihove dugovječnosti u korelaciji sa promjenama sjevernih širina (ili južnih, na južnoj hemisferi) ukazujuje da hlađenje sredine dovodi do povećanja aktivacije tamnog masnog tkiva  i produženja  životnog vijeka u širokom spektru vrsta.
Strane (Pale, RS)
Strane su naseljeno mjesto u općini Pale, Bosna i Hercegovina.
Stadion King Power
Stadion King Power je nogometni stadion koji se nalazi u Leicesteru, Engleska. Na njemu domaće utakmice igra nogometni klub Leicester City. Kapacitet stadiona je 32.312 sjedećih mjesta.
Stadion je otvoren 23. jula 2002. godine pod nazivom The Walkers. Prva utakmica na stadionu je odigrana 4. augusta iste godine. Snage su odmjerili Leicester City i Athletic Bilbao. Utakmica je završena rezultatom 1-1, a historijski prvi gol je postigao igrač španskog kluba Tiko u 59. minutu, dok je izjednačujući gol Jordana Stewarta u 92. minutu bio prvi gol Leicestera na novom stadionu.
Stadion je bio domaćin jednog meča seniorske reprezentacije Engleske. To je bio prijateljski meč odigran 3. juna 2003. godine protiv Srbije i Crne Gore, a Engleska je golovima Stevena Gerrarda i Joa Cola pobjedila sa 2-1. Odigrana su još dva meča seniorskih reprezentacija na ovom stadionu. 12. oktobra 2003. godine su igrali Jamajka i Brazil (0-1), a 29. maja 2006. godine Jamajka i Gana (1-4). Od 2011. godine stadion nosi ime po King Poweru, kompaniji u vlasništvu vlasnika kluba Vichai Srivaddhanaprabha.
Trenta
Slovenija:
Bilalići (Ugljevik)
Bilalići su naseljeno mjesto u općini Ugljevik, Bosna i Hercegovina.
Teritorijalne vode
thumb|300px|right|Šematski prikaz morskih zona prema međunarodnom pravu Teritorijalne vode ili teritorijalno more je priobalni morski pojas širok oko 12 morskih milja (22.2 km), računajući od polazne linije u smjeru prema pučini tj. otvorenom moru. Vanjska granica teritorijalnih voda jest linija kojoj je svaka tačka udaljena 12 morskih milja od najbliže tačke polazne linije. Teritorijalno more se smatra kao suverena teritorija države, iako je stranim brodovima (vojnim i civilnim) dozvoljen nesmetan prolazak kroz njega. Ta suverenost se proteže i na zračni prostor iznad i prostor ispod morskog dna. Prilagođavanje tih granica se u međunarodnom pravu naziva pomorsko razgraničenje. Teritorijalne vode su definisane Konvencijom Ujedinjenih naroda o pravu mora iz 1982. godine.
Potoki (Jesenice)
Potoki su naseljeno mjesto u sastavu općine Jesenice, regija Gorenjska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazili su se u sastavu stare općine Jesenice.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Potoki su imali 113 stanovnika.
Toplice (čvor)
Hrvatska:
Slovenija:
Hemohromatoza
Preopterećenje gvožđem ili hemohromatoza ukazuje na nakupljanje gvožđa u tijelu iz bilo kog uzroka. Najvažniji uzroci su nasljedna hemohromatoza (HHC), genetički poremećaj i transfuzijsko preopterećenje gvožđem, koji mogu biti posljedica ponovljenih transfuzija krvi.
Znaci i simptomi
Organi koji su najčešće pogođeni hemohromatozom uključuju jetru, srce i endokrine žlijezde.
Hemohromatoza se može javiti sa sljedećim kliničkim sindromima: Duboka preplanula boja kože, zajedno sa insuficijencijom insulina uslijed oštećenja gušterače, izvor je nadimka za ovo stanje: "bronzani dijabetes" (za više informacija pogledajte historija hemohromatoze).
Uzroci
Termin „hemohromatoza“ u početku se koristio da označi ono što se sada preciznije naziva hemohromatoza tip 1 (ili HFE-vezana nasljedna hemohromatoza). Sada se hemokromatoza (bez daljnje specifikacije) uglavnom definira kao preopterećenje gvožđem sa nasljednim ili primarnim uzrokom, ili potiče od metabolitskog poremećaja. Međutim, termin se sada koristi i šire kako bi se odnosio na bilo koji oblik preopterećenja gvožđem, što zahtijeva preciziranje uzroka, naprimjer, "nasljedna hemohromatoza". Nasljedna hemohromatoza je autosomno recesivni poremećaj s procijenjenom prevalencijom u populaciji od 1 do 200 među pacijentima evropskog porijekla, a s nižom učestalošću u ostalim etničkim skupinama. Gen odgovoran za nasljednu hemohromatozu (poznat kao HFE gen) nalazi se na hromosomu 6; većina nasljednih bolesnika s hemohromatozom ima mutacije u ovom HFE genu.
Nasljednu hemohromatozu karakterizira ubrzana stopa apsorpcije gvožđa u crijevima i progresivno taloženje u različitim tkivima. To se obično počinje ispoljavati u trećoj do petoj deceniji života, ali se može javiti i kod djece. Najčešća prezentacija je (ciroza jetre u kombinaciji sa hipopituitarizmom, kardiomiopatijama, dijabetesom, artritisom ili hiperpigmentacijama. Zbog teških posljedica ovog poremećaja ako se ne liječi i prepoznajući da je liječenje relativno jednostavno, važna je rana dijagnoza prije pojave simptoma ili znakova.
Općenito, pojam hemosideroza koristi se za ukazivanje na patološki učinak nakupljanja gvožđa u bilo kojem od organa, koji se uglavnom javlja u obliku kompleksa za skladištenje gvožđa, hemosiderinu. Ponekad se umjesto toga koristi jednostavniji izraz sideroza.
Ostale definicije koje razlikuju hemohromatozu ili hemosiderozu koje se povremeno koriste uključuju: Uzroci hemohromatoze podijeljeni su u dvije potkategorije: „primarni slučajevi“ (nasljedni ili genetički uvjetovani) i rjeđi „sekundarni slučajevi“ (stečeni tokom života). Kelti (Irci, Škoti, Velšani, Kornši, Bretonci itd.), engleskog i skandinavskog porijekla imaju posebno visoku incidenciju, s oko 10% nositelja glavne genetičke varijante, mutacije C282Y na HFE genu, a 1% ima ovo stanje. To je prepoznato u nekoliko alternativnih laičkih imena kao što su "keltska kletva", "irska bolest", "britanski gen" i "škotska bolest".
Ogromna većina ovisi o mutacijama HFE, otkrivenim 1996. godine, ali od tada su otkrivene i druge koje su ponekad grupirane kao one za "neklasičnu nasljednu hemohromatozu", "nasljedna hemohromatoza koja nije povezana s HFE-om", ili "ne-HFE haemohromatoza".
Većina tipova nasljedne hemohromatoze ima autosomno recesivno nasljeđivanje, dok tip 4 ima autosomno dominantno.
Sekundarna hemokromatoza
e]], anemija srpastih eritrocita i Blackfanova dijamantska–anemija) ili kod starijih pacijenata sa teškim stečenim anemijama kao što je mijelodisplazijski sindromi.
Dijagnoza
Dostupno je nekoliko metoda za dijagnosticiranje i praćenje opterećenja željezom.
Test krvi
Krvni testovi su obično prvi test ako postoji klinička sumnja na preopterećenje željezom. Testiranje feritina u serumu jeftin je, lahko dostupan i minimalno invazivan metoda za procjenu zaliha gvožđa u tijelu. Međutim, glavni problem s upotrebom kao pokazatelja preopterećenja je taj što može biti povišen u raznim drugim medicinskim stanjima, uključujući infekcije, upale, groznicu, bolesti jetre, bolesti bubrega i rak. Takođe, ukupni kapacitet vezivanja gvožđa može biti nizak, ali može biti i normalan. U muškaraca i postmenopauzi žena, normalni raspon serumskog feritina je između 12 i 300 ng/ml (670 pmol/L). U premenopauzi, normalni raspon serumskog feritina je između 12 i 150 ili 200 ng/mL (330 ili 440 pmol/L). Ako osoba ima simptome, možda će joj trebati testiranje više puta tiokom života, kao mjera predostrožnosti, najčešće kod žena nakon menopauze. Zasićenost transferinom je specifičniji test.
Genetika
DNK /skrining: sadašni standard prakse u dijagnostici hemohromatoze, stavlja naglasak na genetičko testiranje. Pozitivna HFE analiza potvrđuje kliničku dijagnozu hemohromatoze kod asimptomatskih osoba s testovima krvi koji pokazuju povećane zalihe gvožđa ili za prediktivna ispitivanja osoba s porodičnom anamnezom hemohromatoze. Aleli koji su evaluirani analizom gena HFE evidentni su kod ~80% pacijenata sa hemohromatozom; negativan izvještaj za HFE gen ne isključuje hemohromatozu. Rođake prvog stepena osoba s primarnom hemohromatozom treba pregledati kako bi se utvrdilo jesu li nositelji bolesti ili mogu razviti bolest. To može omogućiti preduzimanje preventivnih mjera. Ne preporučuje se screening opće populacije.
Biopsija
Snimanje magnetnom rezonancom (MRI) koristi se kao neinvazivan način precizne procjene nivoa taloženja gvožđa u jetri, kao i u srcu, zglobovima i hipofizi.
Flebotomija
Flebotomija / venesekcija: rutinsko liječenje sastoji se od redovno predviđenih flebotomija (puštanje krvi ili eritrocitafereza). Kada se prvi put dijagnosticira, flebotomije se mogu izvoditi svake sedmice ili svake dvije, sve dok se nivo gvožđa ne postigne u granicama normale. Kada se zasićenje feritina i transferina u serumu unutar normalnih granica, liječenje se može zakazati svaka dva do tri mjeseca, ovisno o brzini reapsorpcije gvožđa. Uzorak flebotomije obično uzima između 450 i 500 ml krvi. Izvađena krv se ponekad donira.
Dijeta
Općenito se preporučuje dijeta s malo gvožđa, ali ima mali učinak u usporedbi s venesekcijom. Ljudska prehrana sadrži gvožđe u dva oblika: hem i ne-hem gvožđe. Hemsko gvožđe je oblik gvožđa koji se najlakše apsorbira. Osobama s preopterećenjem željezom može se savjetovati da izbjegavaju hranu koja sadrži puno hem-gvožđa. Najviše ga ima crveno meso poput govedine, divljači, janjetine, bivolskog mesa i ribe poput plavoperajne tune. Stroga dijeta sa malo gvožđa obično nije potrebna. Ne-hem gvožđe se ne apsorbira tako lahko u ljudskom sistemuj i nalazi se u biljnoj hrani poput žitarica, graha, povrća, voća, orašastih plodova i sjemenki.
Lijekovi
Lijekovi: Za one koji ne podnose rutinsko vađenje krvi, na raspolaganju su helatna sredstva. Lijek deferoxamine veže se za gvožđe u krvotoku i pojačava njegovo uklanjanje u urinu i izmetu. Tipski tretman hroničnog preopterećenja gvožđem zahtijeva potkožno ubrizgavanje u periodu od 8–12 sati dnevno. Dva novija lijeka koji heliraju gvožđe koji imaju dozvolu za upotrebu kod pacijenata koji redovito primaju transfuzije krvi za liječenje talasemije (i koji, zbog toga, razviju preopterećenje željezom) su deferasirox i deferiprone.
Prognoza
Općenito, pod uvjetom da nije došlo do oštećenja jetre, pacijenti bi trebali očekivati normalan životni vijek ako se adekvatno liječe venesekcijom. Ako je feritin u serumu veći od 1000 ug / L pri dijagnozi, postoji rizik od oštećenja jetre i ciroze što im na kraju može skratiti život. Prisustvo ciroze povećava rizik od hepatoćelijskog karcinoma.
Epidemiologija
HHC je najčešći u određenim evropskim populacijama (poput onih irskog ili skandinavskog porijekla) i javlja se u 0,6% neke neodređene populacije. Muškarci imaju 24 puta veću stopu preopterećenja gvožđem u poređenju sa ženama.
Kameno doba
Smatra se da su prehrana i okolina imali veliki uticaj na mutaciju gena povezanih s preopterećenjem željezom. Počevši od mezolitske ere, zajednice ljudi živjele su u okruženju koje je bilo prilično sunčano, toplo i imalo suhu klimu Bliskog Istoka. Većina ljudi koji su u to vrijeme živjeli bili su stočari i njihova prehrana sastojala se uglavnom od divljači, ribe i divljih biljaka. Arheolozi koji su proučavali zubne naslage pronašli su dokaze o gomoljima, orašastim plodovima, trpucu, travama i drugoj hrani bogatoj gvožđem. Tokom mnogih generacija, ljudsko tijelo postalo je dobro prilagođeno visokom sadržaju gvožđa u prehrani.
Neolit
Smatra se da su se u neolitskoj eri dogodile značajne promjene u okolišu i prehrani. Neke zajednice stočara su migrirale prema sjeveru, što je dovelo do promjena u načinu života i okolini, sa smanjenjem temperatura i promjenom krajolika kojem su se tada trebali prilagoditi. Kako su ljudi počeli razvijati i unapređivati svoje alate, naučili su nove načine proizvodnje hrane i poljoprivreda se takođe polahko razvijala. Te bi promjene dovele do ozbiljnog stresa u tijelu i smanjenja konzumacije hrane bogate gvožđem. Ovaj prijelaz je ključni faktor u mutaciji gena, posebno onih koji su regulirali apsorpciju gvožđa iz hrane. Gvožđe, koje čini 70% sastava crvenih krvnih zrnaca, presudno je mikrohranjivo za efikasnu termoregulaciju u tijelu. Nedostatak gvožđa će dovesti do pada temperature tjelesnog jezgra. U prohladnom i vlažnom okruženju sjeverne Evrope, bilo je neophodno dodatno gvožđe iz hrane kako bi se održavale regulirane temperature, ali, bez dovoljnog unosa gvožđa ljudsko tijelo bi ga počelo skladištiti većim brzinama od uobičajenih. U teoriji, pritisci uzrokovani migracijom na sjever selekcionirali bi mutaciju gena koja je promovirala veću apsorpciju i skladištenje gvožđa.
Moderna vremena
U 1865., Armand Trousseau (francuski internista) bio je jedan od prvih koji je opisao mnoge simptome dijabetičara s cirozom jetre i bronzanom bojom kože. Termin hemohromatoza prvi je put upotrijebio njemački patolog Friedrich Daniel von Recklinghausen 1889. godine, kada je opisao nakupljanje gvožđa u tjelesnim tkivima.
RuneScape
RuneScape je MMORPG videoigra kodirana u programskom jeziku Java, koju je izdao britanski Jagex Ltd. Guinnessova knjiga rekorda igru priznaje kao najpopularniji svjetski besplatni MMORPG. RuneScape ima oko 15 miliona aktivnih korisničkih računa. Radi se o igri u web pregledniku, koja ima 3D grafiku. Tvorac RuneScapea je Britanac Andrew Gower. Prva verzija igre je izašla 2001., a posljednja, RuneScape 3, 22 Jula 2013. godine. Igra je postala popularna iz nekoliko razloga, a dva najvažnija su relativno jednostavan pregled te činjenica da je besplatna. Osim na engleskom, igru je moguće igrati i na francuskom, njemačkom, portugalskom i španskom jeziku.
Hemohromatoza
Identifikacija genetičkih faktora
Iako je većinom 20. stoljeća bilo poznato da je glavnina slučajeva hemohromatoze naslijeđena, pogrešno se pretpostavljalo da ovise o jednom genu.
U 1935., J. H. Sheldon, britanski ljekar, prvi je put opisao vezu s metabolizmom gvožđa, demonstrirajući i njegovu nasljednu prirodu.
U 1996., Felder et al. identificirali su gen za hemohromatozu, gen HFE. Felder je otkrio da gen HFE ima dvije glavne mutacije, C282Y i H63D, koje su bile glavni uzrok nasljedne hemohromatoze. Sljedeće godine, CDC i Nacionalni institut za istraživanje ljudskog genoma sponzorirali su ispitivanje hemohromatoze nakon otkrića gena HFE, što je pomoglo da se izvrše skrininzi populacije i procjene koje se i danas koriste.
RuneScape
Igra
Svaki igrač kreira svoj lik (avatar). Kao i kod svih računarskih igara uloga, cilj svakog igrača je povećavati iskustvo i sposobnosti, što se postiže borbom s čudovištima i drugim igračima te izvršavanjem zadataka. Igrači mogu međusobno trgovati, razgovarati putem chata, kao i igrati brojne mini-igre.
Vještine
Sve vještine su dostupne besplatnim igračima, no neki imaju ograničenje do 5 nivoa.
Konektomika
Konektomika je proizvodnja konektoma i  istovremeno i nauka o  konektomimima: sveobuhvatnoj  mapi  neuronskih mreža  unutar nervnog sistema organizama, tipski  mozga ili oka. Pošto su ove strukture  izuzetno složene, metodi u ovoj oblasti koristite visoko-propusnu  primjenu  neuronskih slika i histološkie tehnike,  kako bi se povećala brzina, efikasnost  i rješavanje mape mnoštva neuronskih  veze u nervnom sistemu. Iako je mozak u glavnom fokusu takvog projekta, konektomika može teorijski  mapirati bilo koje neuronske veze, uključujući, npr nervno-mišićne veze
Alati
Jedan od glavnih alata koji se koriste za istraživanja u konektomici  na makro razini je MRI difuzija. Da biste vidjeli jedan od prvih mikro-konektoma u punoj rezoluciji, posjetite Open Connectome Project, koja je domaćin nekoliko konektom setova podataka, uključujući i 12TB skup od Bock et al. (2011.).
Glavni alat u konektomici za istraživanja na mikroskali 3D je elektronska microskopija.
Stražeman
Stražeman je naseljeno mjesto u sastavu općine Velika, Požeško-slavonska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Požega.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Stražeman je imao 231 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Stražeman je imalo 250 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Stadion Pirelli
Stadion Pirelli je nogometni stadion koji se nalazi u Burton Upon Trentu, Engleska. Na njemu domaće utakmice igra nogometni klub Burton Albion. Kapacitet stadiona je 6.912 sjedećih mjesta.
Stadion je otvoren 16. jula 2005. godine. Burton Albion je prethodno igrao na stadionu Eton Park. Cijena izgradnje je iznosila 7.2 miliona funti. Prva utakmica na novom stadionu je odigrana između Burton Albiona i ekipe Chester City. Gosti su pobijedili sa 1-0 golom Avuna Jephcotta. Prvi igrač Albiona koji je postigao gol na ovom stadionu je bio Kevin Street na utakmici protiv ekipe Hull City, koja je završena 2-2. 14. novembra 2005. godine je odigrana prijateljska utakmica između Albiona i Manchester Uniteda.
Trenta (Bovec)
mini|280px|Trenta, rimokatolička crkva "Gospa Lurdska" Trenta je naseljeno mjesto u sastavu općine Bovec, regija Goriška, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Tolmin.
Stanovništvo
Napomena: ''U 1953. nastalo spajanjem naselja Spodnja Trenta i Zgornja Trenta koja su ukinuta.''
HLA-DPA1
Klasa II-DP-alfa 1 glavnig kompleksa histokompatibilnosti , znana i kao HLA-DPA1, je ljudski gen.
Genska struktura i polimorfizmi
Alfa lanac je približne molekulske težine od 33-35 kDa. Kodiran je s pet egzona, jedan egzon kodira vodeći peptid, egzoni 2 i 3 kodiraju dva vanćelijska domena, ea gzon 4 kodira transmembranski i citoplazmatski rep. Unutar molekula DP i alfa- lanac i beta-lanac sadrže polimorfizme specificirajući posebnosti vezivanja peptida, što rezultira u četiri različite molekule.
Ravne Donje
Ravne Donje je naseljeno mjesto u općini Žepče, Bosna i Hercegovina.
Prihodi
mini|280px|Prihodi, smučarski dom na Črnem vrhu Prihodi su naseljeno mjesto u sastavu općine Jesenice, regija Gorenjska, Slovenija.
Toplice
Toplice su naseljeno mjesto u sastavu grada Jastrebarskog, Zagrebačka županija, Republika Hrvatska.
Prihodi
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Prihodi su imali 106 stanovnika.
Toplice
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazile su se u sastavu stare općine Jastrebarsko.
Prihodi
Stanovništvo
Napomena: ''U 1979. nastalo uzdvajanjem dijela iz naselja Jesenice.''
Toplice
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Toplice su imale 96 stanovnika.
Brštanik (tvrđava)
mini|desno|Ruševine Brštanika Brštanik predstavlja srednjovjekovni grad-tvrđavu pored današnjeg Opuzena. Planski ga je podigao bosanski kralj Tvrtko I Kotromanić 1382. kada je podigao i grad Novi (Sveti Stefan) u župi Dračevici. Prvo ime naselja bilo je Sveti Mihailo. Brštanik (Sveti Mihailo) je nastao kao dio šire bosanske ekonomsko-političke strategije za oslobađanje od dubrovačke ekonomske zavisnosti. Namjera bosanskog kralja bila je prodaja soli i stvaranje brodogradilišta.
Grad Brštanik je imao povoljan geostrateški položaj na lijevoj obali rijeke Neretve kod njenog ušća, kod današnje Gradine nedaleko od Opuzena i Posrednice. U podnožju tvrđave, uz obalu rijeke, u luci Lovorika, nastao je trg u kojem se razvila snažna trgovačka djelatnost. Tu je prodavana so koja je stizala iz Valone, Krfa, Ankone, Brindizija, Drača i Zadra. Intenzitet prodaje soli ogleda se u činjenici da je postojala i brštanička mjera za vaganje soli (ad mensuram Brstanich). Pored soli razvijena je bila i trgovina žitom, olovom, vinom, konjima, drvetom i robljem. Tu se nalazila i kolonija dubrovačkih trgovaca koja je različitim zakupima održavala ekonomski monopol.
Trg se u aktivnom svojstvu ne spominje poslije 1395. Odlukom svoje vlade, Dubrovčani su naglo prekinuli svoju dotadašnju djelatnost u Brštaniku i u potpunosti je prenijeli u Drijeva. Razlozi za ovaj prekid nisu poznati, ali njime je označen kraj dotadašnjeg razvoja. Brštanička privredna djelatnost svedena je na lokalne okvire i na izumiranje, a kako ni strateške potrebe brštaničkog grada nisu više bile od značaja, do kraja 15 stoljeća on je pretvoren u ruševine i više se nije obnavljao.
RAP1A
Ras-srodni protein Rap-1A jest protein koji je kod ljudi kodiran genom RAP1A sa hromosoma 1.
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 184 aminokiseline, a molekulska težina 20.987 Da.
Funkcija
Proizvod ovog gena pripada porodici Ras-srodnih proteina. Ovi proteini dijele približno 50% aminokiselinskog identiteta s klasičnim RAS proteinima i imaju brojne zajedničke strukturne karakteristike. Najupečatljivija razlika između RAP proteina i RAS proteina je u njihovoj 61. aminokiselini: glutamin u RAS je zamijenjen treoninom u RAP proteinima. Proizvod ovog gena suprotstavlja se mitogenoj funkciji RAS-a jer može komunicirati sa RAS GAP-ovima i RAF-om na kompetitivni način. Za ovaj gen su identificirane dvije varijante transkripta koje kodiraju isti protein.
Interakcije
Pokazalo se da je RAP1A u interakciji sa:
RAD54L
RAD54-liki protein popravka i rekombinacije DNK jest protein koji je kod ljudi kodiran genom RAD54L''' sa  hromosoma 1.
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 747 aminokiselina, a molekulska težina Da. 84 352
Funkcija
Protein kodiran ovim genom pripada natporodici helikaza nalik DEAD-u i dijeli sličnost sa Rad54Saccharomyces cerevisiae, proteinom za koji se zna da je uključen u homolognu rekombinaciju i popravku DNK. Pokazalo se da ovaj protein ima ulogu u popravljanju dvolančanih prekida DNK, povezanih s homolognom rekombinacijom. Vezanje ovog proteina za dvolančanu DNK izaziva topološku njenu promjenu, za koju se smatra da olakšava homologno uparivanje DNK i stimulira rekombinaciju DNK.
Uvod u RAD54
RAD54 je jedan od ključnih proteina neophodnih za homolognu rekombinaciju i popravku DNK u mnogim organizmima. Bez funkcionalnog RAD54, vjerovatniji je razvoj tumora. RAD54 je prvobitno opisan u pupajućem kvascu Saccharomyces cerevisiae kao član evolucijski konzervirane RAD52 grupe epistaza, koja dodatno uključuje faktore RAD51, RAD52, RAD55 i RAD57. Vjeruje se da je ova grupa uključena u događaje rekombinacije DNK i mehanizme popravke, posebno one koji uključuju dvolančane prekide DNK tokom mitoze i mejoza. Nedavno je otkriven ljudski homolog kvasca RAD54 i nazvan je hRAD54.
Ljudski RAD54 (hRAD54)
Ljudski RAD54 ili hRAD54, vezan je za hromosomsku regiju 1p32. Kodira protein, sastavljen od 747 aminokiselina, koji je 52% identičan kvašćevom. Ova dva proteina također dijele mnoge funkcionalne sličnosti. Proizvod kodiran RAD54 je član porodice proteina Swi2/Snf2, član potporodice Swi2/Snf2 ATPaza. Ovi proteinski proizvodi imaju homologiju u sedam očuvanih motiva helikaze. Pokazalo se da pročišćeni hRAD54 specifično pokazuje aktivnosti ATPaze zavisne od DNK i aktivnosti superspirale. Transkripti hRAD54 su eksprimirani prvenstveno u sjemenicima i timusu, a niži nivoi se nalaze i u tankom crijevu, debelom crijevu, dojkama i prostati. Mutanti hRAD54 su izuzetno osjetljivi na rendgenske zrake, kao i na metil-metansulfonat (MMS). Ovi mutanti su najvjerovatnije defektni i u spontanoj i u induciranoj mitotskoj rekombinaciji.
Akcije hRAD54
Interakcija između RAD54 i RAD51, još jednog člana grupe epistaza RAD52, kod ljudi posredovana je N-terminalnim domenom proteina hRAD54. Ovaj N-terminalni kraj stupa u interakciju sa slobodnim i vezanim krajevima RAD51 proteina. RAD54 kreće se duž lanca DNK, proizvodeći pozitivne superzavojnice ispred kretanja replikacije proteina i negativne superzavojnice koje prate kompleks. Interakcija sa RAD51 poboljšava sposobnost RAD54 da izvrši ovu aktivnost superspirale i napetog otvaranja. Ovi proteini također djeluju zajedno da formiraju DNK zglobove, pri čemu RAD54 specifično proširuje zglobove i stabilizuje formirane D-petlje. Alternativna funkcija RAD54 može biti uklanjanje proteina RAD51, nakon formiranja zglobova i inicijacije rekombinacije.
Inaktivacija hRAD54 i osjetljivost na rak
Poznato je da su defekti u RAD51 povezani s razvojem tumora. Normalno, RAD51 stupa u interakciju sa proteinskim proizvodima BRCA1 i BRCA2 da izazove supresiju tumora. Ovo dovodi do pretpostavke da su drugi članovi grupe RAD52 epistaze, uključujući RAD54, takođe važni u razvoju i supresiji tumora zbog njihovog homolognog odnosa. Učešće RAD54 kao neophodnog rekombinacijskog proteina podržano je nalazom da postoje mutacije RAD54 u malom procentu proučavanih karcinoma dojke i debelog crijeva, kao i nekoliko limfoma.
Sumbulovac
Sumbulovac je naseljeno mjesto u općini Pale, Bosna i Hercegovina.
Geografija
Sumbulovac je mjesto smješteno u podnožju Romanije, raskrsnica puteva za Vučiju Luku i Sarajevo preko Hreše. Na ovom području nalazi se pećina Orlovača.
IC 3724
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Bergerov sistem
Bergerov sistem je sistem određivanja parova sportskih takmičenja u kružnim turnirima, na kojima igraju igrači po principu svako sa svakim. Najveću primjenu našao je u šahu.
Nazvan je po austrijskom majstoru Johannu Bergeru. Kao najbolje razrađen od svih poznatih kružnih sistema, Bergerov sistem je pored šaha našao primjenu i u svim drugim ekipnim i pojedinačnim sportovima, gdje god učesnici igraju po sistemu svako sa svakim. Pošto učesnici takmičenja igraju po sistemu svako sa svakim, turniri organizovani po ovom sistemu, daju najpravedniji plasman učesnika. Svi pokušaji za pronalaženjem pravednijeg sistema, za sada su bili neuspješni.
Berger-turniri obično su zatvorenog tipa (igrači koji učestvuju, dolaze po pozivu organizatora). Minimalan broj igrača je tri, a može se organizovati da se igra jednokružno i to svako sa svakim po jednu partiju, dvokružno,  kada svako sa svakim igra po dvije partije - jednu bijelim i drugu crnim figurama.
Kojim će redom i bojom figura jedan igrač igrati protiv ostalih, zavisi od rednih brojeva koje žrijebom prije početka takmičenja dobiju učesnici turnira. Ako je za turnir prijavljen neparan broj igrača, u svakom kolu jedan igrač je slobodan i ne dobija poene. Pobednik turnira je igrač koji sakupi najveći broj poena. Ako više takmičara ostvari jednak broj poena, uspješniji je onaj igrač čiji je veći zbir poena sa takmičarima iz gornje polovine konačne turnirske tabele.
Principi
Neposredno početka turnira, izvlače se turnirski brojevi igrača. Kod neparnog broja učesnika turnira, u svakom kolu jedan od igrača je slobodan. Igrač broj 1 u svakom kolu igra sa igračem čiji je redni broj jednak rednom broju kola. Izuzetak je prvo kolo, kada takmičar broj 1 igra sa posljednjim turnirskim brojem, ili kad je, kod neparnog broja igrača, — slobodan.
U slučaju da oba igrača imaju „istorodne“, odnosno parne ili neparne brojeve, bijele figure imat će igrač sa većim brojem, dok ako imaju „raznorodne“ brojeve (jedan igrač ima paran, a drugi neparan broj), bijeli će biti igrač sa manjim brojem. Posljednji broj kod parnog broja učesnika je izuzetak - sa gornjom polovinom igrača on ima crne, a sa donjom bijele figure.
Za neparan broj učesnika turnira, tablice su identične sa prvim većim parnim brojem učesnika (npr. tablice za 11 igrača su iste kao za 12). Slobodan je onaj igrač koji bi trebalo da igra sa posljednjim brojem pri parnom broju učesnika.
Za paran broj učesnika turnira, igrači sa turnirskim brojem iz gornje polovine tabele imaće više puta bijele figure.
Parovanje
Navedeni principi koji važe za Bergerov sistem dovode do određenih zakonitosti, pomoću kojih je moguće prilično lako odrediti parove bilo kog kola i bez Bergerovih tablica.
Parovati se može:
Varma tabela
Varma tabela se primjenjuje kod izvlačenja brojeva ako je potrebno da se igrači iz iste šahovske federacije ne sretnu u posljednja tri kola.
Dioba mjesta
Za slučaj kada nije moguće organizovati dopunski meč (play-off), a na kraju turnira dva ili više učesnika imaju isti broj bodova, konačan plasman određuje se prema kriterijumima propisanim turnirskim pravilnikom. Razlikujemo ručno (ako sudije računaju) i kompjutersko računanje (kompjuter automatski izbacuje rezultat prema unapred datim parametrima). Uobičajena pravila za ručno računanje su:
U svim slučajevima moguće je dodati veći broj pobjeda, i na kraju, žrijeb.
Banjsko Selo
Banjsko Selo je naseljeno mjesto u sastavu općine Barilović, Karlovačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazilo se u sastavu stare općine Duga Resa.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Banjsko Selo je imalo 162 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Trnovo ob Soči
mini|280px|Trnovo ob Soči, "Tonovcov grad" Trnovo ob Soči je naseljeno mjesto u sastavu općine Kobarid, regija Goriška, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazilo se u sastavu stare općine Tolmin.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Trnovo ob Soči je imalo 138 stanovnika.
Napomena: ''Do 1955. iskazivano pod imenom Trnovo.''
The Solo Collection
The Solo Collection je samostalni box set britanskog pjevača Freddieja Mercuryja. Sadrži materijal koji je Freddie snimio u periodu (1969) prije nego se pridružio grupi Queen kao i materijal sniman do njegove smrti. Box set se sastoji od 12 CD na kojem se između ostalog nalaze svi njegovi singlovi, dva studijska albuma: Mr. Bad Guy i Barcelona, set instrumentala, rijetkih muzičkih dionica i set intervjua. Također sadrži i 2 DVD-a sa kolekcijom muzičkih videa i biografiju o Freddievom životu.
Ravne Gornje
Ravne Gornje je naseljeno mjesto u općini Žepče, Bosna i Hercegovina.
Univerzitet u Prizrenu
Univerzitet u Prizrenu “Ukshin Hoti” je visokoobrazovna institucija koja se nalazi u gradu Prizren, Kosovo.
IC 5376
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Denis Fonvizin
Denis Ivanovič Fonvizin (od njem. von Wiesen, rus. Дени́с Ива́нович Фонви́зин ili Фон-Визин, фон Ви́зен), Moskva, Rusko Carstvo, 3. april (14. april) 1745. - Sankt Peterburg, 1. decembar (12. decembar) 1792.; ruski književnik iz vremena vladavine Katarine Velike, osnivač nacionalne ruske komedije.
Tasuku Honjo
Tasuku Honjo (本庶 佑, Honjo Tasuku, rođen 27. januara, 1942) jeste Japanski ljekar naučnik i imunolog. Podijelio je  Nobelovu nagradu za fiziologiju ili medicinu za 2018. godinu, i najpoznatiji je po identifikaciji programiranog proteina ćelijske smrti 1 (PD-1). Poznat je i po molekularnoj identifikaciji citokina: IL-4 i IL- 5, kao i otkriće aktivacijom inducirane citidin deaminaze (AID) koja je bitna za rekombinaciju klasnih prekidača i somatsku hipermutaciju.
Izabran je za stranog saradnika Nacionalne akademije nauka Sjedinjenih Država (2001.), za člana Njemačke akademije prirodnih naučnika Leopoldina (2003.), a također i za člana Japanske akademije (2005.).
2018. godine dobio je Nobelovu nagradu za fiziologiju ili medicinu zajedno s Jamesom P. Allisonom. On i Allison zajedno su 2014. godine osvojili Tang nagradu za biofarmaceutske nauke za isto postignuće.
Život i karijera
lijevo|mini|200x200piksel| Na Nobelovoj konferenciji za štampu u Stockholmu, decembar 2018. Honjo je rođen u Kyotu 1942. Diplomirao je 1966. godine na Medicinskom fakultetu, Kyoto University, gdje je 1975. godine dobio Ph.D. diplomu medicinske hemije pod nadzorom Yasutomi Nishizuke i Osamu Hayaishi-ja. lijevo|mini|200x200piksel| Terapija raka inhibicijom negativne imunološke regulacije (CTLA4, PD1) Honjo je uspostavio osnovni konceptualni okvir rekombinacije prekidača klase. On je predstavio model koji objašnjava preuređivanje gena antitijela u prebacivanju klase i, između 1980. i 1982, potvrdio je njegovu valjanost objašnjavajući njegovu DNK strukturu. Uspio je u kloniranju cDNA IL-4 i IL-5 citokina uključenih u prebacivanje klasa i alfa-lanac IL-2 receptora 1986. godine, a dalje je otkrio AID 2000. godine, demonstrirajući njegovu važnost u rekombinaciji prekidača klasa i somatske hipermutacije.
Honjo je 1992. godine prvi put identificirao PD-1 kao inducibilni gen na aktiviranim T-limfocitima, a ovo otkriće je značajno doprinijelo uspostavljanju principa imunoterapije raka blokadom PD-1.
Vlaškovec
Vlaškovec je naseljeno mjesto u sastavu grada Jastrebarskog, Zagrebačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Jastrebarsko.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Vlaškovec je imao 120 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Vlaškovec je imalo 135 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Trtnik
Trtnik je naseljeno mjesto u sastavu općine Tolmin, regija Goriška, Slovenija.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Trtnik je imao 23 stanovnika.
Dragonja
Slovenija:
Šainovići
Šainovići su naseljeno mjesto u općini Pale, Bosna i Hercegovina.
Molekularna evolucija
Molekularna evolucija je process mijenjanja sekvenci ćelijskih molekula iz sklopova kao što su DNK, RNK i  proteini, tokom niza uzastopnih generacija. Istovremeno, tako se naziva i nauka koja ih proučava.
U objašnjavanju obrazaca tih promjena, molekularna evolucija koristi temeljne principe evolucijske biologije i populacijske genetike. Glavne teme u molekularnoj evoluciji počivaju na: stopi uticaja promjena pojedinačnih nukleotida, neutralnoj evoluciji u odnosu na prirodno odabiranje, nastanku novih gena, genetičkoj prirodi kompleksnih osobina, genetičkim osnovama specijacije i prilagodljivosti razvojne evolucije, načinima i putevima uticaja evolucijskih snaga na genomske i fenotipske promjene.
Određujuće snage molekularne evolucije
Sadržaj i struktura genoma su proizvod djelovanja molekularnih i populacijskogenetičkih sila koje deluju na taj genom. Nove genetičke varijante nastaju mutacijama, a širit će se i održavati u populacijama zbog uticaja genetičkog pomaka (drifta) i/ili prirodnog odabiranja.
Mutacije
thumb|upright = 2.0|Depiogmentacija ježa je posljedica mutacije gena koji kontrolira sintezu [[melanina.]]
Mutacije su trajne, prenosive promjene u genetičkom materijalu (DNK ili RNK) ćelija ili virusa. One su rezultat grešaka u replikaciji DNK u ćelijskoj diobi i izlaganja zračenju, hemijskim agensima i drugim ekološkim opasnostima ili virusima i transpozonima. Većina mutacija koje se javljaju su jednonukleotidni polimorfizmi koji izmijene jednu bazu u sekvenci DNK, što dovodi do mutacija. Ostale vrste mutacija mijenjaju veće segmente DNK i mogu dovesti do duplikacije, insercije, delecije, inverzije i translokacije, odnosno strukturnih heomosomskih mutacija. Mutacije mogu zahvatiti i cijele hromosome (numeričke hromosomske mutacije) ili cijele haploidne hromosomske garniture (genomske mutacije).
Mutacije su stohastične i u genima se obično javljaju nasumično. Stope mutacija po jednom nukleotidnom mjestu, za većinu organizama su vrlo niske, oko 10x–9 do 10−8 po mjestu u generaciji, iako neki virusi imaju veće stope mutacijam, od oko 10−6, po mjestu po generaciji. Među njima, neke će biti neutralne ili korisne i ostati u genomu, osim ako se izgube iz genoma, pod uticajem genetičkog pomaka i prironog odabiranja.
Zbog toga što su mutacije izuzetno rijetke, vrlo sporo se akumuliraju tokom niza generacija. Dok broj mutacija koje se pojavljuju u jednoj generacije može varirati, protokom vrlo dugog vremenskog perioda, one će se pojaviti i akumulirati po redovnom tempu. Koristeći stopu mutacija po generaciji i broj nukleotidnih razlika između dva niza, vrijeme udaljavanja (vrsta, npr.) se može djelotvorno procijeniti preko molekularnog sata.
Rodine (Žirovnica)
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Rodine su imale 338 stanovnika.
Molekularna evolucija
Rekombinacije
thumb|300px|Rekombinacija koja uključuje prekide i prespajanje dva [[hromosoma (M and F), što daje dva preuređena hromosoma (C1 i C2).]] Genetičke rekombinacije su posljedica procesa koji dovodi do genetičke razmjene između hromosoma ili hromosomskih regija. Rekombinacije sprečavaju fizičku povezanost između susjednih gena, čime se smanjuje genetičko autostopiranje. Nezavisno nasljeđivanje gena dovodi do uspješnijeg kombiniranja, što znači da će područja sa većim i učestalijim rekombinacijama imati manje štetne mutacije, odnosno imati povoljnije varijante, uz manje grešaka u replikaciji i popravkama DNK. Rekombinacije također mogu stvarati određene vrste mutacija, ako su homologni hromosomi u mejozi pogrešno poravnati.
Promjena gena
Promjena gena je vrsta rekombinacije koja je proizvod popravke DNK, gdje se oštetećeni nukleotid ispravlja pomoću homolognog genomskog područja kao matrice. Oštećene baze se prvo izbace iz oštećenog lanca, koji se zatim usklađuje sa neoštećenim homologom. Zatim sinteza DNK popravke izbacuje oštećeno područje pomoću neoštećenih lanaca kao vodiča. Promjena gena je često odgovorna za homogeniziranje sekvence duplikatnih gena tokom dužeg vremenskog perioda, smanjujući udaljavanje nukleotida.
Genetički pomak
Genetički drift (genetičko pomjeranje, genetičko-automatski procesi, efekat slučaja, efekat Sewalla Wrighta), u novije vrijeme sve češće i usko grlo, neadaptacijski, odnosno vanselekcijski je činilac evolucijskog slučajnog favoriziranja fenotipova, koji također može značajno učestvovati u nastanku prepoznatljivih genskih fondova osobenih populacija živih bića. Ovaj faktor, bez obzira na adaptivnu vrijednost fenotipa, u nekoj od ključnih etapa nastanka genskog fonda naredne generacije, sasvim slučajno, određuje relativno učešće pojedinih gena. Njegovim djelovanjem, posebno u uslovima reproduktivne izolacije, objašnjavaju se često drastične međupopulacijske razlike u frekvenciji određenih "prilagodbeno neutralnih osobina", koje obično nastaju kada:
Između ostalog, tom "igrom slučaja" (genetičkim pomakom) u zahvaćenim malim populacijama može doći do fiksiranja izuzetno visoke ili niske učestalosti određenih gena, bez obzira na njihov početni doprinos prilagodbenoj vrijednosti fenotipa. S tim u vezi, isti gen može biti koristan u kombinaciji sa jednim, neutralan sa drugim, a štetan u kombinaciji sa trećim genom te da njihovi efekti nisu izloženi samo prilagođavanju spoljnoj sredini nego njihovom međudejstvu.
Odabir (selekcija)
Selekcija se javlja kada organizmi sa većom prilagodbenom vrijednošću, odnosno većom sposobnošću da prežive ili ostave više potomaka koji imaju prednost u kasnijim generacijama. Time se povećava učešće njihovih osnovnih genetičkih varijanti u populaciji. Odabiranje može biti proizvod prirodne selekcije, vještačkog odabira ili seksualne selekcije. Prirodna selekcija je proces odabira koji se javlja zbog različe prilagođenosti organizma na svoju okolinu. Za razliku od seksualne selekcije, koja je proizvod izbora partnera, pogodujući širenju genetičkih varijanti koje se ponašaju suprotno od prirodne selekcije, ali povećavaju želju ka suprotnom spolu ili povećavaju uspjeh parenja. Umjetna selekcija, također poznata kao selektivni uzgoj, nameće se izvan prirodnih entiteta što obično čine ljudi kako bi se povećala učestalost željenih osobina. Principi populacijske genetike se odnose na isti način na sve vrste prirodne selekcije, iako zapravo svaki može proizvesti različite efekte zbog grupisanja gena sa različitim ulogama u različitim dijelovima genoma, ili zbog različitih svojstava gena u određenim ulogama datih klasa. Naprimjer, spolna selekcija može češće uticati na molekularnu evoluciju spolnih hromosoma, zbog grupisanja posebnih spolnih gena na X, Y, Z ili W hromosomima koji određuju spolnu pripadnost.
Selekcija može djelovati na nivou gena na račun fitnesa organizma, što dovodi do selektivne prednosti za sebične genetičke elemente, uprkos i o trošku organizma. Primjeri takvih sebičnih elemenata uključuju transpozonske (prenosive) elemente tokom mejoze, ubice X hromosoma, sebične mitohondrije i samoprenosivi introni.
Cough Syrup
"Cough Syrup" je pjesma američke alternativne rock-grupe Young the Giant s albuma Young the Giant. Komponirana je dok se grupa još zvala The Jakes i prvi put se pojavila na EP-u objavljenom 2008. pod nazivom Shake My Hand. Young the Giant ju je objavio kao singl 2011, a popela se na treće mjesto Billboardove ljestvice "Alternative Songs".
Nastanak i stihovi
"Cough Syrup" prethodni Young the Gianta dok se grupa još zvala The Jakes. Pojavila se na EP-u objavljenom 2008. pod nazivom Shake My Hand, često se reproducirala na radijskom programu KROQ-a Locals Only i 2009. je nominirana za "najbolju pjesmu" na dodjeli muzičkih nagrada okruga Orange.
Pjevač Sameer Gadhia objasnio je da su "Cough Syrup" napisali dok još nisu imali potpisan ugovor s bilo kojom diskografskom kućom, bez ikakvog novca i bez "predstave šta da rade [sa sobom]". Dodao je da su se članovi grupe "osjećali potlačeni zbog općeg očekivanja šta bismo trebali raditi u okrugu Orange... i u prigradskim područjima općenito. Mislim da smo baš čeznuli da pobjegnemo od toga i da uradimo nešto malo drukčije." Objasnio je da je pjesma zapravo "molba za pomoć" da "se oslobodimo, ne nužno od potlačenosti, već od čestih simptoma predgrađa poput dosade, normalnosti i homogenosti."
Basist Payam Doostzadeh izjavio je 2011. u intervjuu za Dallas Observer da, budući da je "Cough Syrup" njihova najstarija pjesma, "nekako nam ju je teško svirati". Dodao je: "Mislim, već nam je četiri godine u repertoaru i tek se sad pojavljuje na radiju? Ali naši ljubitelji to ne znaju."