cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kultura ćelija
Kultura životinjskih ćelija
Osnivačem kulture ćelija smatra se Ross Harrison, koji je uspio kultivirati neuroblaste embrija žabe 1-4 sedmice u limfnom mediju. Iako je Harrison prvi uspješno kultivirao animalne ćelije 1907. godine, šira primjena ove tehnike u nauci počela je tek kasnih 40-ih i ranih 50-ih godina 20. stoljeća. Prvu kontinuiranu ćelijsku liniju glodara uspostavio je Wilton Earle 1943., a prvu humanu tumorsku ćelijsku liniju (HeLa) uspostavio je Gey 1951. godine.
Brokula
Ljekovitost
Po djelotvornosti u liječenju i preventivi nekih vrsta karcinoma brokula je na prvom mjestu, a za njom slijede klice brokule, kelj, mladi luk i crveni kupus. Budući da potiče stvaranje antitumorskih enzima, preporučuje se konzumirati je radi povećanja otpornosti organizma na tumore te kao pomoć u borbi protiv nekih vrsta tumora.
Kultura ćelija
Kultura životinjskih ćelija
Većina vještačkih medija koji se i danas koriste za kultiviranje ćelija razvijeni su pedesetih godina 20. stoljeća. Jedan od prvih medija za kulturu ćelija je BME medij. Ovaj medij je optimizirao Harry Eagle, a u njegov sastav ulaze samo najesencijalniji sastojci. BME medij je kasnije modificiran povećanjem sadržaja amino kiselina te se tako dobio Eagles minimum essential medium (MEM), dok je Dulbecco povećanjem količine amino kiselina i vitamina za 4 puta razvio Dulbeccos modified Eagles medium (DMEM). Morgan je sa saradnicima opisao medij (Medium 199), koji sadrži mnogo više komponenti od MEM-a i ima širu primjenu za kultiviranje većeg broja ćelijskih tipova. Moor je sa saradnicima u Roswell Park Memorial Institute, razvio RPMI 1640 medij, koji predstavlja jedan od najuniverzalnijih medija za kultiviranje ćelija.
Brokula
Ljekovitost
Dužom pripremom se smanjuje sadržaj dragocjenih sastojaka u brokuli te mijenjaju organoleptička svojstva (izgled, boja i tekstura).
Galeb
Glasanje
Galebovi su prilično glasne ptice, što se još pojačava jer su društvene, pa se glasa više njih istovremeno. Svoje krikove najčešće puštaju u nizu, jedan za drugim.
Brokula
Kupovanje i čuvanje
Rana brokula dostupna je od sredine juna do početka jula, dok je vrh sezone kasne brokule od sredine septembra do sredine oktobra.
Pri odabiru brokulu na tržnici ili u trgovini, glavice treba budu čvrsto i kompaktno povezane, ujednačene tamnozelene boje. Stabljika treba biti svijetlozelena i lako je možete probiti noktom. Izbjegavajte požutjele stapke, otvorene pupoljke te čvrste i suhe stabljike brokule.
Brokulu spremite u plastičnu vrećicu i čuvajte je u hladnjaku 2-4 dana. Možete je zamrznuti ili je kupiti zamrznutu, ali tada sadrži manju količinu nekih mikronutrijenata. Kuhanu brokulu možete čuvati u hladnjaku u čvrsto zatvorenoj posudi 2-3 dana.
Beta hidroksilna kiselina
Naziv beta hidroksilna kiselina u kozmetici se odnosi na salicilnu kiselinu, koja se koristi u kremama protiv akni i drugih kožnih poremećaja.
Brokula
Priprema jela s brokulom
Od brokule možete pripremiti souffle, nabujak ili je gratinirati. Podjednako odgovara uz mesna i riblja jela, tjestenine, a juha od brokule uz dodatak pršuta ili sira posebna je poslastica.
Beta hidroksilna kiselina
U beta hidroksilne kiseline spadaju:
Tuamotu
mini|desno|250px|Tuamotu ostrva Tuamotu je grupa ostrva u južnom dijelu Tihog okeana (Francuska Polinezija). Arhipelag se sastoji od dva paralelna niza niskih atola i koralnih ostrva.
Najveći atoli su: Rangiora, Fakarava, Hao i Anaa. Osim ostrva Makate (visina 112 m.) ostali nisu viši od 9 metara.
Ostrva je 1606. otkrio portugalski pomorac Pedro Queiros, a Francuskoj su priključeni 1881. godine.
Arhipelag je značajan i po tome što je na njega pristao Thor Heyerdahl na splavu Kon Tiki tokomm poznatog naučnog eksperimenta 1947. godine.
IC 565
IC 565 (također poznat kao MCG 3-25-28, PGC 28159 i UGC 5248) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 268 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Lav. Najveći prečnik je 1,60 (125 hiljada sg) a najmanji 0,2 uglovnih minuta (16 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Stephane Javelle 16. decembra 1893. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
NGC 3854
NGC 3854 (također poznat kao MCG -1-30-28, NGC 3865 i PGC 36581) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 262 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Pehar. Najveći prečnik je 1,90 (145 hiljada sg) a najmanji 1,5 uglovnih minuta (114 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio Francis Preserved Leavenworth 1886. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Wikipedia na bosanskom jeziku
Wikipedia na bosanskom jeziku trenutno ima Posebno:Statistike NaN člankas.
tacno.net
Na portalu tacno.net je 25. augusta 2020. godine objavljen članak pod nazivom "Wiki-šta? Wikipedia djelovanja u Bosni i Hercegovini", u kom je na osnovu intervjua s nekoliko administratora, opisan rad i djelovanje Wikipedije na bosanskom jeziku.
Al Jazeera Balkans
U članku "Promoviraju li hrvatski nacionalisti političku agendu na Wikipediji?" od 6. 8. 2021. godine na portalu Al Jazeera Balkans se Wikipedia na bosanskom jeziku, kao i Wikipedia na hrvatskom jeziku optužuje za hrvatsku nacionalističku propagandu, separatizam, te se osobno napada jedan administrator. Članak je napisan bez namjere da se neko od upravnika ili urednika Wikipedije na bosanskom jeziku izjasni o tezama Al Jazeere.
klix.ba
U redakcijskom nepotpisanom članku portala klix.ba "Kome smeta bosanska historija na Wikipediji?" od 7. 6. 2021. i članku Brisanje sadržaja na bosanskom jeziku: Kako nacionalisti vrše reviziju historije na Wikipediji autora V. K. od 5. 8. 2021, kritikuje se projekat bosanskom jeziku, te se citira Jahja Muhasilović, koji iznošenjem vlastitih teza, se protivi konceptu Wikipedije, koji zabranjuje iznošenje vlastititih teorija. Oba članka su napisana bez intervjua sa predstavnicima ili urednicima Wikipedije na bosanskom jeziku. U oba slučaja redakcija je dozvolila neprimjerne i vulgarne šovinističke komentare, te osobne napade na administratore Wikipedije.
Preporod
U nepotpisanom redakcijskom članku Preporoda, lista Islamske zajednice u Bosni i Hercegovini pod nazivom "Izgubljena bitka za Bosnu na internetu: slučaj Wikipedija", objavljenom 1. novembra 2022. Wikipedia na bosanskom jeziku, kao i projekat na hrvatskom jeziku kritikovani su pod izgovorom, da uređivačka koncepcija korisnika i administratora ne odgovara pogledima autora teksta. Nekoliko puta se navode citati Jahje Muhasilovića, koji poziva na osnivanje "Fondacije" uz pomoć novčanih sredstava, iako osnivanje jedne Wiki organizacije je moguće samo u koordinaciji i uz dozvolu Fondacije. U članku se direktno napada i jedan administrator, koje se u podnaslovu opisuje kao "Glavni administrator Hrvat koji živi u Austriji", te se navode izmišljene teze, da se "radi o Hrvatu iz Vojvodine". Stavovi Wikipedije nisu zatraženi. U online izdanju novina, članak je potpisan inicialima E. S.
Ikavski govor
Ikavski govor ili Ikavica je jedan od tri govora u bosanskom jeziku. U BiH ikavski govor je historijski rasprostranjen u Bosanskoj krajini, Završju, Srednjoj Bosni (pogotovo u području Gornjeg Vakufa) kao i u Podrinju. Ikavski govor bosanskog jezika je poznat kao šćakavska ikavica ili zapadna štokavština. Za razliku od ijekavskog govora bosanskog jezika ikavski govor nije nikada standardiziran i zbog toga broj korisnika ikavskog govora je u konstantnom padu. Standardni bosanski jezik koristi ijekavski govor sa nekolicinom ikavskih riječi. Neki od primjera ikavice unutar bosanskog jezika su uticaj (utjecaj) i nisam (nijesam).
Ikavica se koristi i kao govor hrvatskog jezika i srpskog jezika. Ikavski govor hrvatskog jezika se dijeli na ikavsku čakavštinu, Ikavsku kajkavštinu i Ikavsku štokavštinu.
8. januar
8. januar / siječanj (8. 1) jest 8. dan godine po gregorijanskom kalendaru. Do kraja godine ima još 357 dana (358 u prijestupnoj godini).
Barut
desno|mini|200px|Barut desno|mini|200px|Barut u staklenoj posudi, Rusija desno|mini|200px|Crtež drevnog kineskog vojnika s raketom desno|mini|200px|Bronzani ručni top iz dinastije Yuan, 13. ili 14. vijek, Kina Barut ili puščani prah je najstariji poznati hemijski eksploziv. To je smjesa sumpora, drvenog uglja i kalij-nitrata. Sumpor i ugalj djeluju kao gorivo dok je kalij-nitrat oksidacijsko sredstvo. Zbog svojih zapaljivih osobina, količine toplote koju oslobađa i zapremine gasova koje proizvodi, barut se najčešće koristi kao pogonsko sredstvo u vatrenom oružju i kao pirotehnički sastojak u vatrometu. Smjesa korištena za razaranje stijena (kao naprimjer u kamenolomu) zove se prah za miniranje.
Barutu je dodijeljen UN broj UN0027 te je svrstan u klasu opasnosti 1.1D. Tačka paljenja iznosi približno 427–464 °C. Konkretna tačka paljenja može odstupati u zavisnosti od hemijskog sastava baruta. Relativna gustoća baruta iznosi 1,7 do 1,82 (po živinom metodu) odnosno 1,92 do 2,08 (mjereno piknometrom). pH vrijednost baruta je između 6,0 i 8,0. Također se smatra nerastvorljivim materijalom.
Prema većini historičara, smatra se da je barut izmišljen u 9. vijeku u Kini, dok su se najraniji zapisi formule za njegovu izradu pojavili u 11. vijeku u tekstu iz dinastije Song, Wujing Zongyao. Njegovo otkriće dovelo je najprije do otkrića vatrometa te primitivnog vatrenog oružja u Kini. U vijekovima nakon kineskog otkrića, oružja s barutom su se počela pojavljivati u muslimanskom svijetu, Evropi i Indiji. Tehnologija baruta se iz Kine prvo raširila preko Centralne Azije na Srednji istok pa potom u Evropu. Rani zapadnjački izvještaji o barutu počeli su se javljati u tekstovima koje je napisao engleski filozof Roger Bacon u 13. vijeku.
Barut je svrstan u slabije eksplozivne materijale zbog svoje relativno spore brzine raspadanja i, uzročno-posljedično, niske brizantnosti. Slabi eksplozivi deflagriraju (tj. sagorijevaju) podzvučnim brzinama, dok snažni eksplozivi detoniraju proizvodeći nadzvučne valove. Brzina sagorijevanja baruta se povećava povećanjem pritiska, tako da u zatvorenoj posudi može eksplodirati a izvan nje samo sagorijeva. Zapaljenje baruta zapakovanog iza metka mora dati dovoljno pritiska da zrno izbaci iz cijevi velikom brzinom, ali ne i previše da se ne raspadne čahura odnosno cijev. Stoga barut predstavlja vrlo dobro pogonsko gorivo, ali je manje pogodan za razbijanje stijena ili utvrđenja. On se koristio za punjenje artiljerijskih granata, za miniranje i u građevinarstvu za grubo uklanjanje stijena, sve do druge polovine 19. vijeka kada su napravljeni prvi pravi eksplozivi (nitro-eksplozivi). Danas se barut ne koristi za moderne eksplozivne bojne glave, niti se koristi kao glavni eksploziv u aktivnostima miniranja terena zbog troškova njegovog dobijanja u odnosu na nove alternativne eksplozive poput amonij-nitrata/tečnog goriva (ANFO). Crni barut se još koristi kao element za usporenje eksplozije u raznim municijama gdje se traže sporogoreće osobine.
Historija
Većina naučnika smatra da se nakon otkrića baruta u Kini, on proširio preko Bliskog istoka sve do Evrope, mada među njima postoji neslaganje o tome koliko je kinesko napredovanje u ratovanju pomoću baruta utjecalo na njegov kasniji napredak na Bliskom istoku i Evropi. Širenje baruta iz Kine po Aziji vrlo često se pripisuje Mongolima. Jedan od prvih primjera kada su se Evropljani susreli sa vatrenim oružjem i barutom bila je bitka na rijeci Šajo 1241. godine. U toj bici, Mongoli ne samo da su koristili barut u primitivom kineskom vatrenom oružju već i prve primitivne granate.
Osnovni problem koji se javlja u proučavanju rane historije baruta je teži pristup izvorima bliskim opisanim događajima. Vrlo često, prvi zapisi dosta subjektivno opisuju upotrebu baruta u vojnim sukobima, a pisani su čak i nekoliko vijekova nakon dešavanja, te su u znatnoj mjeri "obojeni" tadašnjim iskustvima hroničara. Također relativno je teško tačno prevesti originalne alhemijske tekstove, naročito srednjovjekovne kineske tekstove, kojima se pokušava objasniti fenomen pomoću metafora, u moderni naučni jezik sa stogo definiranom terminologijom. Poteškoće oko prevoda doveli su i do grešaka ili proizvoljnih interpretacija koji se graniče sa umjetničkom slobodom. Rani natpisi koji možda spominju barut su ponekad u lingvističkom procesu označeni takozvanom semantičkom promjenom (gdje stare riječi dobijaju nova značenja). Naprimjer, arapska riječ naft prešla je iz značenja kojim je označava naftu u značenje baruta, dok je kineska riječ pao evoluirala iz značenja za katapult u riječ koja označava top.
Muslimani su dobili znanja o barutu u periodu između 1240. i 1280, u vrijeme kada je Sirijac Hasan al-Rammah na arapskom napisao recepte za barut, uputstva za pročišćavanje šalitre te opise za načine paljenja baruta. Barut je iz Kine na Bliski istok vjerovatno došao preko Indije. Na ovo upućuje al-Rammahovo korištenje pojmova "koji sugeriraju da je on svoje znanje dobio iz kineskih izvora", a također i njegovo spominjanje šalitre pod pojmom "kineski snijeg", dok vatromet opisuje kao "kineske cvjetove" a rakete kao "kineske stijele". Ipak, pošto je al-Rammah svoje tekstove posvetio "svom ocu i precima", Ahmed Y. al-Hassan smatra da se barut raširio po Siriji i Egiptu "krajem 12. ili početkom 13. vijeka". Perzijanci su šalitru nazivali "kineska so" ili "so iz kineskih slanih močvara".
Najraniji sačuvani dokumentovani dokazi korištenja ručnih pištolja, za koje se smatra da su najstarija vrsta malehnog, prenosivog vatrenog oružja i prethodnih današnjih pištolja, potiču iz nekoliko arapskih rukopisa datiranih u 14. vijek. Al-Hassan smatra da su oni bili zasnovani na ranijim originalima i da se u tim rukopisima navodi da su ručne topove koristili Memluci u bici kod Ain Jaluta 1260. godine. Hasan al-Rammah je u svoj tekst pod naslovom Al-furusijah ve al-manasib al-harbija (Knjiga vojne konjice i domišljatih vojnih uređaja), uključio 107 recepata za spravljanje baruta, od čega je 22 za rakete. Ako se uzmu srednje vrijednosti za 17 od 22 ove smjese za rakete (75% nitrata, 9,06% sumpora i 15,94% uglja), dolazi se do gotovo identičnog "recepta" za idealni moderni barut od 75% kalij-nitrata, 10% sumpora i 15% ugljika.
Proizvodnja baruta kontrolirana od strane države u Osmanlijskom carstvu, kroz rani oblik lanca dobavljača kojim su se nabavljali nitrati, sumpor i visokokvalitetni ugalj od hrastova iz Anadolije, doprinio je značajnom širenju baruta od 15. do 18. vijeka. Takva proizvodnja trajala je sve do kasnog 19. vijeka, kada je znatno smanjena, što približno odgovara i padu vojne moći carstva.
Sastav i osobine
Pojam crni barut skovan je krajem 19. vijeka, uglavnom u SAD, da bi se razlikovale raniji recepti za pravljenje baruta od novih bezdimnih barutnih vrsta i poludimnih puščanih prahova, u slučajevima kada se ti pojmovi ne odnose na kordit. Poludimni baruti imaju većinu osobina sličnih crnom barutu, ali u proizvode znatno manju količinu dima i proizvoda sagorijevanja. Bezdimni barut ima dosta drugačije osobine sagorijevanja (pritisak u odnosu na vrijeme) i može proizvesti viši pritisak i rad po jednom gramu. Njegova upotreba u starijim oružjima, dizajniranim za crni barut, može ih uništiti. Bezdimni može biti raznih boja, od smeđih do žutih i bijelih nijansi. Većina poludimnih baruta se prestala proizvoditi 1920tih.
Crni barut je granularna smjesa: Kalij-nitrat je najvažniji sastojak baruta, bilo da se radi o količini ili funkciji jer u se procesu sagorijevanja iz njega otpušta kisik, a potpomaže i brzo sagorijevanje drugih sastojaka. Da bi se spriječila mogućnost nenamjernog zapaljenja baruta statičkim elektricitetom, granule modernog crnog baruta su obično obložene grafitom, koji sprječava nastanak elektrostatičkog naboja. Ugalj se ne sastoji od čistog ugljika. U njemu se nalazi i djelimično pirolizirane celuloze, u kojoj drvo nije u potpunosti raspadnuto. Čisti ugljik se razlikuje od običnog drvenog uglja. Dok je temperatura samozapaljenja uglja relativno niska, kod ugljika je ona znatno viša. Stoga, kada bi u sastavu crnog baruta bio čisti ugljik, on bi sagorijevao poput vrha šibice, što je i najbolje.
Trenutni standardni sastav za crne barute, koje proizvode pirotehničari, usvojen je još tokom 1780tih. Prema težini, proporcije su 75% kalij-nitrata (poznatijeg kao šalitra), 15% mehkog drvenog uglja i 10% sumpora. Ovi odnosi su varirali tokom vijekova i u raznim zemljama, a mogu se donekle promijeniti u zavisnosti od namjene baruta. Naprimjer, stepeni snage crnog baruta, koji nije pogodan za korištenje u vatrenom oružju ali pogodan za miniranje stijena u kamenolomima, naziva se prah za miniranje umjesto "barut" sa standardnim omjerima 70% nitrata, 14% uglja i 16% sumpora. Takav barut se može praviti i sa jeftinijim natrij-nitratom koji zamjenjuje kalij-nitrat a omjeri mogu biti i niži, naprimjer, 40% nitrata, 30% uglja i 30% sumpora. Lammot du Pont je 1857. riješio osnovni problem koristeći formulu sa jeftnijim natrij-nitratom te je takvu formulu patentirao kao DuPont "B" prah za miniranje. Nakon toga, od njega je počeo proizvoditi zrnca pomoću prese na uobičajen način, u kojem je miješao prah sa grafitnom prašinom tokom 12 sati. Time je dobio sloj grafita na svakom zrncu baruta, čime je smanjio njegovu mogućnost upijanja vlage.
Francuski ratni barut iz 1879. sastojao se iz 75% šalitre, 12,5% uglja i 12,5% sumpora. Engleski ratni barut iz 1879. koristio se u omjeru 75% šalitre, 15% uglja i 10% sumpora. Britanske Congrevove rakete koristile su smjesu 62,4% šalitre, 23,2% uglja i 14,4% sumpora, dok je britanski barut Mark VII izmijenio omjer na 65% šalitre, 20% uglja i 15% sumpora. Objašnjenje za veliki raspon u omjerima povezano je sa načinima upotrebe takvih baruta. Barut korišten za rakete može imati znatno sporiju brzinu izgaranja jer on ubrzava projektile daleko duži vremenski period, dok barut za oružje poput puški kremenjača, mušketa, kubura i slično treba znatno višu brzinu sagorijevanja da ubrza metak u dosta kraćem vremenu. Topovi su obično koristili sporogoreće barute, jer bi mnogi mogli napuknuti sa brzogorećim barutima.
Osobine sagorijevanja
Najjednostavnija, često navođena, hemijska jednačina za sagorijevanje crnog baruta je:
Balansirana, ali i dalje pojednostavljena, jednačina glasila bi:
Iako hemijska formula uglja varira, ona približno može biti predstavljena njegovom empirijskom formulom: C7H4O. Stoga, znatno tačnija jednačina raspadanja običnog crnog baruta koji se koristi sa sumporom, može biti opisana ovako:
Sagorijevanje crnog baruta bez upotrebe sumpora:
Sagorijevanje baruta se ne odvija u jednoj reakciji, ipak, nusproizvode reakcije nije lahko predvidjeti. Jedna studija je pokazala da je nastalo (u opadajućem nizu prema količinama) 55,91% čvrstih proizvoda: kalij-karbonat, kalij-sulfat, sumpor, kalij-nitrat, kalij-tiocijanat, ugljik i amonij-karbonat te 42,98% gasovitih proizvoda: ugljik-dioksid, dušik, ugljik-monoksid, vodik sulfid, vodik i metan kao i 1,11% vode.
Crni barut napravljen sa jeftinijim i dostupnijim natrij-nitratom (u odgovarajućim proporcijama) djelovao je jednako dobro ali je bio i puno više osjetljiv na vlagu od baruta napravljenih od kalij-nitrata, poznatijeg pod nazivom šalitra. Pošto su zrnca crnog baruta napravljenog od šalitre mnogo bolje podnosila vlagu u zraku, on se mogao skladištiti i izvan posude bez degradacije uzorokovane vlagom. Stare kubure i puške kremenjače su mogle opaliti čak i ako su godinama visile okačene na zid, pošto su ostajale na suhom mjestu. Za razliku od njih, crni barut napravljen od natrij-nitrata morao je biti skladišten u poklopljenim i zapečačenim posudama (bačvama) da bi ostao stabilan.
Barut otpušta otprilike 3 MJ energije po kilogramu, a sadrži i vlastiti oksidant. Za usporedbu, specifična energija TNT-a je 4,7 MJ po kilogramu, dok je specifična energija benzina 47,2 MJ po kilogramu (mada je benzinu neophodan oksidant, tako da optimizirana mješavina benzina i O2 sadrži 10,4 MJ po kilogramu). Barut spada u slabo eksplozivne materijale i kao takav ne detonira. Umjesto toga, on deflagrira. Pošto sadrži vlastiti oksidant te još brže gori pod pritiskom, njegovim sagorijevanjem moguće je raspuknuće posuda ili predmeta u kojima je smješten, poput granata, bombi i improviziranih eksplozivnih naprava, čime nastaju geleri (šrapneli).
Mikroekonomija
Mikroekonomija potiče od grčkih riječi micros (mali) i oikonomia (privreda), ona proučava pojedinačne privredne subjekte kao što su domaćinstva, preduzeća i tržišta, kao i odnose među njima. Znači mikroekonomija proučava pojedinačne subjekte sa stanovišta troškova proizvodnje, formiranja i raspodjele profita, formiranja cijena, proizvodnje i distribucije roba i usluga, pojedinačna tržišta, individualnu štednju i akumulaciju, životni standard i ličnu potrošnju, itd. Mikroekonomija izučava i donošenje odluka o upotrebi određenih proizvodnih resursa. Proučava se zašto pojednici daju prednost jednom tipu robe ili usluge u odnosu na drugi. Naprimjer zašto pojedinci više vole automobile od motora, te kako na kraju proizvođači odlučuju da li će proizvoditi automobile ili motore. U tom slučaju se istražuju tržišta (automobila i motora) i prilikom njihove usporedbe i usporedbe odnosa ulaganja i profita odlučuje o tome šta će se proizvoditi.
Dakle mikroekonomija proučava svako tržište za svaku robu i pruža šansu za razumijevanje cjelokupnog repro ciklusa proizvodnje, raspodjele i potrošnje u pojedinoj privredi u određenom momentu.
Ekonomisti se obično smatraju mikroekonomistima ili makroekonomistima. Razlika između mikroekonomije i makroekonomije vjerovatno je uvedena 1933. godine od strane norveškog ekonomista Ragnara Frischa, koji je bio ko-dobitnik prvog Nobelove memorijalne nagrade u ekonomskim naukama 1969. godine. Međutim, Frisch zapravo nije koristio izraz "mikroekonomija", već je pravio razlike između "mikro-dinamičke" i "makro-dinamičke" analize na način sličan kako se danas koriste izrazi "mikroekonomija" i "makroekonomija". Prvi poznati slučaj upotrebe izraza "mikroekonomija" u objavljenom članku potiče od Pietera de Wolffa iz 1941. godine, koji je proširio izraz "mikro-dinamika" na "mikroekonomiju".
Ekonomisti se često identificiraju kao mikroekonomisti ili makroekonomisti. Razlika između mikroekonomije i makroekonomije vjerojatno je prvi put uvedena 1933. godine od strane norveškog ekonomiste Ragnara Frischa, su-primaoca prve Nobelove nagrade za ekonomske nauke 1969. godine. Međutim, Frisch nije koristio riječ "mikroekonomija", već je pravio razliku između "mikro-dinamičke" i "makro-dinamičke" analize na način sličan onome kako se danas koriste riječi "mikroekonomija" i "makroekonomija". Prva poznata upotreba termina "mikroekonomija" u objavljenom radu potječe od Pietera de Wolffa 1941. godine, koji je proširio termin "mikro-dinamika" u "mikroekonomiju".
Typhlosion
Typhlosionovo ime ima više mogućih izvora. Ima bi moglo biti kombinacija engleskih riječi "typhoon" = tajfun, i "explosion" = eksplozija. Još jedna mogućnost bila bi da mu ime dolazi od engleskih riječi "Typhon" = Tifon, lik iz grčke mitologije, i "explosion". Mitovi kažu da je Tifon imao djecu sa ženom-čudovištem zvanom Echidna. "Echidna" = vrsta ježa, je isto tako vrsta životinje, a pošto se Typhlosionov Elementarni oblik, Cyndaquil, klasificira kao Pokémon-jež, ovo bi također moglo imati neku vrstu utjecaja na ime Typhlosion.
Njegovo je japansko ime vjerovatno krivi izgovor japanske riječi "bakufū" = udar eksplozije. Ime bi moglo biti dosjetka na japansku riječ "taifū" = tajfun.
Biološke karakteristike
Nasuprot Cyndaquilu, Typhlosion nema nikakve sličnosti sa ježevima, više nalikuje na krupniju dvonožnu lasicu, tvora, jazavca, pa čak i medvjeda zbog svoje veličine i snage. Iako je poprilično težak, sposoban je dostići nevjerojatne brzine. Broj ispušnih ventila koje posjeduje spustio se na jednog oko vrata; doduše, njime može ispustiti nevjerojatne količine toplote. Typhlosion pomalo nalikuje i na lava zbog prstena vatre oko svog vrata, koji nalikuje na grivu. Typhlosion ima jednaku boju krzna kao i njegovi prethodni oblici, Quilava i Cyndaquil. Njegovo je krzno nevjerovatno grubo i pomalo čupavo, ali je i dalje vatrootporno.
Agresivnog i teritorijalnog Typhlosiona veoma je teško pronaći na ravnicama gdje inače živi. Poznat je po izazivanju požara u kojem izgori sva zahvaćena trava, zbog prevelike količine topline koju ispušta što uzrokuje da zrak oko njega treperi. Divlje napada svoje protivnike, svodeći ih na pepeo zbog svoje nevjerovatno vruće vatre. Snaga i toplina njegove vatre usporediva je sa onom od Charizarda.
Iako može raspoznavati boje, Typhlosion ima slabiji vid od Quilave zbog manjih zjenica. Ovaj nedostatak nadoknađuje svojim nevjerojatnim sluhom i njuhom. Sposoban je kretati se na dvije ili četiri noge, te poduzeti velike skokove kako bi napao svoje protivnike odozgo.
Nogometne utakmice Italija – Paragvaj
Vanjski linkovi
Liste des matchs de l'équipe d'Italie de football par adversaire
Typhlosion
U videoigrama
Jedini način dobijanja Typhlosiona jest prethodno razviti Quilavu iz Cyndaquila na 14. nivou, pa za zatim u Typhlosiona na 36. nivou.
Typhlosion ima najviše ukupne vrijednosti statistika od sva tri potpuno evoluirana Gold/Silver/Crystal početnih Pokémona (Meganium, Typhlosion, Feraligatr).
Typhlosiona se često uspoređuje sa Charizardom zbog njihovih identičnih vrijednosti statistika, te jedina razlika koja ih dijeli jesu Charizardov dvostruki Vatreni/Leteći tip i set tehnika koje uče. Charizardove prednosti/slabosti dugo su bile tema raznih rasprava. Iako se u početku smatralo da ima više mana nego vrlina, Charizardov je tip uspio povratiti popularnost. Ovo ima veze za revizijom Charizardovih slabosti u Gold/Silver/Crystal videoigrama. U Red/Blue/Yellow videoigrama, Charizardov tip učinio ga je dvostruko slabim na Ledene napade. U Gold/Silver/Crystal videoigrama, kasnije je reviziran, i vraćen na normalnu štetu. Sada, mnogi se slažu da je Charizardov tip jednak, ako ne i superioran u odnosu na Typhlosionovim.
Charizard je imun na Zemljane napade kao što je Potres (Earthquake) koji bi mu inače učinili nevjerojatnu štetu. Isto tako, dobio je otpornost na Borbene napade. I bez STAB-a, Charizardov i Typhlosionov Defense status dovoljno su niski da ih ponekad od jednog udarca onesvijeste Borbeni protivnici sa pristojnim Attack statusom. Charizardov Leteći tip čini ga dvostruko slabim na Kamene napade, što ide u korist Typhlosionu. Isto tako, Charizard je slab na Električne napade zbog Letećeg tipa, što je nešto čega se Typhlosion nikada neće morati posebno bojati. Na kraju, sve se svodi na raznovrsnost tehnika. Ovdje Charizard u potpunosti dobija na popularnosti, jer je sposoban naučiti Udaranje o prsa (Belly Drum), što Typhlosion ne može. Dok Charizard ima više opcija u strategijama, Typhlosionov set tehnika ostavlja mu opciju miješanog minolovca (Pokémon koji koristi fizičke i specijalne napade kako bi brzo i učinkovito onesvijestio protivnikove Pokémone), te se ne ističe u ničemu. Ipak, Typhlosion nije ni na koji način slab Pokémon, i može pomesti protivnikov tim ako ga se podcijeni. Dobar set tehnika bio bi jedan od snažnijih Vatrenih napada kao što su Bacač plamena (Flamethrower) ili Vatrena eksplozija (Fire Blast), te Gromoviti Udarac (Thunder Punch), kako bi prevario Vodene tipove. Preporučljivo je naučiti ga Potres (Earthquake), kako bi onesvijestio Kamene protivnike. Isto tako, nakon što se razvije, trebalo bi ga naučiti Vatreni udarac (Fire Punch) kako bi zamijenio Plameni kotač (Flame Wheel).
U animiranoj seriji
Typhlosion je Jimmyjev partner u prve tri epizode Pokémon Hronika. Typhlosiona je koristio Flanneryin djed, Mr. Moore, tokom borbe sa Timom Raketa.
Línia evolutiva de Cyndaquil List of Pokémon (152–201) Luettelo Pokémon-lajeista (152–180) Héricendre et ses évolutions Lista Pokémonów (141-160)
Sveti Petar i Mikelon
mini|desno|200px|Sveti Petar i Mikelon
Sveti Petar i Mikelon (francuski: Saint-Pierre-et-Miquelon) je prekomorska teritorija Francuske koji se sastoji od nekoliko manjih ostrva, a nalazi se 25 km južno od istočne pokrajine i ostrva Terre-Neuve (engleski: Newfoundland), na istočnoj obali Kanade. Glavni grad je Saint-Pierre.
Zajedno sa Gvadalupom, Gvajanom i Martinikom, to je jedan od četiri francuska posjeda u Americi i jedini u Sjevernoj Americi, zadnji teritorijalni ostatak Nove Francuske (Nouvelle-France). Ostrvo Sveti Petar je imenovao Jacques Cartier za vrijeme svog putovanja kod tog ostrva u junu 1536. Portugalski istraživač Joăo Álvares Fagundes je ostrva nazvao ostrvima Jedanaest hiljada djevica. Ime ostrva Mikelon (Miquelon) je baskijskog porijekla, jer su ostrvo za ribarenje koristili ribari iz Saint-Jean-de-Luza iz francuskog dijela Baskije.
Na ostrvu su pronađeni tragovi dorsetonske kulture koji datiraju iz 3000. p. n. e. Smatra se da je ostrva od strane evropljana otkrio Portugalac Fagundes 1520. godine.
Ostrva su služili kao baza bretonskim i baskijskim ribarima od 16. vijeka. Najstarije još postojeće stalne građevine na ostrvu su iz 1604. godine. Na zastavi ostrva su vidljivi znakovi koji označavaju njegovo bretonsko, baskijsko i normandijsko porijeklo.
Other Voices
Album se počeo snimati dok je njihov prvi vokal Jim Morrison bio na odmoru u Francuskoj. Pjesma "Down on the Farm" navodno je već bila pisana u vrijeme snimanja prethodnog albuma, ali Morrison je nije želio uključiti u materijal iz nepoznatog razloga. Prema riječima Manzareka, neke od pjesama, Morrison je bio nanovo preslušao prije nego što je otišao u Pariz.
Album u oktobru izdaju trojica preostalih članova tri mjeseca nakon što je Morrison umro. Ovaj album nanovo je izdana na CD-u 23. oktobra 2006. godine od izdavača 'Timeless Holland', zajedno sa njihovim završnim studijskim albumom Full Circle.
Popis pjesama
Sve pjesme napisali su Robby Krieger, John Densmore i Ray Manzarek
Izvođači
The Doors
Dodatni izvođači
NGC 6840
NGC 6840 je grupa zvijezda i nalazi se u sazviježđu Orao. Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 4. septembra 1784. godine.
NGC 1074
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
9. januar
9. januar / siječanj (9. 1) jest 9. dan godine po gregorijanskom kalendaru. Do kraja godine ima još 356 dana (357 u prijestupnoj godini).
Ijekavski govor
Ijekavski govor je jedan od tri govora bosanskog jezika. Ijekavski govor bosanskog jezika preovladava u srednjoj Bosni, bosanskoj posavini kao i u Hercegovini i Podrinju. Bosanski standardni govor je ijekavica sa neznatnim uticajem ikavice.
Ijekavski označava i govore drugih južnoslavenskih jezika, te predstavlja standardni govor srpskog, hrvatskog i crnogorskog jezika.
Thor Heyerdahl
mini|desno|300px|ThorHeyerdahl.jpg Thor Heyerdahl (Larvik, 6. oktobar 1914. - Colla Michieri, 18. april 2002.), norveški pomorski biolog i antropolog. Bio je pacifist i vatreni pristaša ekologije ("zeleni"). Imao je ženu i sina.
Napisao je i niz drugih knjiga. Teoriju o komunikaciji J. Amerike i Polinezije je temeljio na legendi Inka. Govorio je da su preci stanovnika Uskršnjeg ostrva živili u doba Kon Tikija. Brodovima Ra i Ra 2 želio je dokazati komunikaciju Egipćana sa američkim kontinentom. Ra je upio previše vode i potonuo, ali Ra 2 je ispunio svoju misiju.Danas se Ra 2čuva u muzeju Kon Tikija u Oslu.
Brodom Tigris je želio dokazati komunikaciju civilizacija iz Mezopotamije i onih iz doline Inda. Ne uspjevši proći kroz Sueski kanal, ogorčen javno spaljuje brod 3. arpila 1978, istodobno uputivši otvoreno pismo Kurtu Waldheimu, tadašnjem glavnom tajniku UN-a. Istraživao je Maldive i Indijski okean. Dobio je 11 počasnih doktorata, a posljednju knjigu naslovio je: "U potrazi za Odinom" u kojoj razrađuje Snorrijevu tezu da su svi bogovi nordijske mitologije bili ljudi, a kasnije slavljeni kao bogovi. Jednu od saga iz Prozne Edde uzeo je kao historijsku istinu, te ju je objasnio na naučni način. No,zbog te knjige napali su ga filolozi, historičari, i gotovo cijela naučna zajednica.Optužen je za pseudoznanost, za temeljni nedostatak naučne metodologije u svojem radu i za druge stvari.
Međutim, Heyerdahl nikad nije bio obični, još manje ortodoksni naučnik. On nije pisao za naučnu zajednicu, nego za široke mase. Njegov stil pisanja bio je zanimljiv i slikovit. Umro je od tumora na mozgu u 87. godini života u mjestu Colla Michieri u Italiji.
Prva nogometna liga Austrije 2009/2010.
Nogometno prvenstvo Austrije 2009/10. je 99-to po redu. Počelo je 17. jula 2009. godine, a završava se 13. maja 2010. godine. Prvak stječe pravo učešča u drugom kolu kvalifikacija za Ligu prvaka, dok drugoplasirani i trećeplasirani tim stječu pravo učešća u drugom kolu Evropske lige. Pobjednik kupa igra od trećeg kola kvalifikacija za Evropsku ligu. Ukupno se igra 36 kola.
Quilava
Ime Quilava je kombinacija engleskih riječi "quill", riječi koja se koristi za bodlje ježa, i "lava", rastopljeno kamenje koje eruptira iz unutrašnjosti vulkana.
Biološke karakteristike
Quilava je duguljasti Pokémon sa malenim, kraćim prednjim šapama, i nešto dužim, snažnijim stražnjim šapama, što je tipičan atribut životinja stvarnoga svijeta koje često stoje na stražnjim nogama (poput lasica). Njegovo je krzno malo tamnije od Cyndaquilovog, iako je tamnoplava linija spuštena kako bi mu prekrila oči. Poput njegovog evolucijskog lanca, Quilava ima kratko, grubo, vatrootporno krzno, te posjeduje posebne ventile na glavi i nižem dijelu leđa. Iako nema rep, niži ventili smješteni su na mjestu repa kako bi činili iluziju jednog.
Prva nogometna liga Austrije 2009/2010.
Tabela
Legenda:
Quilava
Biološke karakteristike
Quilava okreće svoja leđa prema protivniku kao znak zastrašivanja, ili kao nagovještaj korištenja Vatrenih napada. Quilava je posebno zamijećen Pokémon po svojoj visokoj brzini i okretnosti, te može spretno izbjegavati napade dok prži protivnike. Sposoban je stvoriti zamahe veoma vrućeg vjetra. Vatrootporno krzno na Quilavinim leđima dopušta mu da se odupre svim Vatrenim napadima, kao što može opeći protivnike pri bliskom kontaktu.
Prva nogometna liga Austrije 2009/2010.
Rezultati
Rezultati 2009/10
Quilava
U videoigrama
Quilava je Pokémon 1. stepena, prethodno razvijen iz Cyndaquila, početnog Vatrenog Pokémona u Pokémon Gold, Silver i Crystal videoigrama. Quilava ima sposobnost evoluiranja, što je metamorfozna promjena unutar Pokémona izazvana sticanjem iskustva u borbi ili drugih faktora. Cyndaquil se u Quilavu razvija na 14. nivou. Kasnije, na 36. nivou, Quilava se može razviti u Typhlosiona.
Prva nogometna liga Austrije 2009/2010.
Strijelci
20 golova
Quilava
U videoigrama
Quilavu se može dobiti u prije spomenutim Pokémon videoigrama, prethodno razvivši Cyndaquila na 14. nivou, kojeg igrač može dobiti od profesora Elma. Može ga se oteti u Pokémon Colosseumu od Mystery Trenera Rossoa u gradu Phenacu, ili u Pokémon Emerald videoigri, gdje ga se ponovo može razviti iz Cyndaquila, koji se dobije na dar od profesora Bircha, nakon što igrač upotpuni Hoenn Pokédex. Quilava se može dobiti i u Pokémon XD: Gale of Darkness, gdje igrač može osvojiti Cyndaquila nakon izvršenja Mt. Battle izazova.
Prva nogometna liga Austrije 2009/2010.
Strijelci
18 golova
Quilava
U animiranoj seriji
U epizodi 269, Ash je imao svoju prvu borbu u Johto ligi protiv Macey, trenerice koja primarno koristi Vatrene Pokémone. Macey je upotrijebila Slugmu protiv Ashovog Totodilea, koju je Totodile gadno oštetio zbog njegove prednosti nad njenim tipom. Macey je na to odgovorila Electabuzzom. Znajući da je sada Totodile u opasnosti, Ash ga je opozvao i pozvao Phanphyja. Macey je opozvala Electabuzza i pozvala Slugmu, koju je Phanphy onesvijestio Potresom (Earthquake). Macey je pozvala svog posljednjeg Pokémona, Quilavu i onesvijestila Phanphya Plamenim kotačem (Flame Wheel). Ash je ponovo pozvao Totodilea, na što je Macey opet pozvala Electabuzza, koji je onesvijestio Totodilea Gromovitim udarcem (Thunder Punch). Ash je pozvao svog posljednjeg Pokémona, Squirtlea, koji je izbjegavao Electabuzzove Električne napade, i onesvijestio ga Udarcem glave (Skull Bash). Macey je opet pozvala Quilavu, naredivši mu da upotrijebi Plameni kotač kako bi blokirao Squitrleov Vodeni pištolj (Water Gun). Squirtle pobijedio Quilavu Vodenom crpkom (Hydro Pump), donijevši Ashu pobjedu i natjecanje na Silver konferenciji za Pokémon trenere.
Još se jedan Quilava pojavio u epizodi 405, u Hoenn Pokémon ligi, te ga je trener Clark koristio u borbi protiv Ashovog Grovyla i Glalieja. Clark je koristio i Quilavu u toj borbi, ali su je Grovyle i Glalie lako pobijedili. Charizard je upotrijebio Čelično krilo (Steel Wing) na Grovylu, bacajući ga u zid, i izvan terena. Glalie, u pokušaju da spriječi Charizarda, stvorio je ledene stupove na terenu, skačući po njima kako bi prikupio brzinu. Glalie je pobijedio Charizarda Glavom kroz zid (Headbutt), dovodeći Asha do Pobjedničkih natjecanja.
Línia evolutiva de Cyndaquil Luettelo Pokémon-lajeista (152–180) 포켓몬 목록 (152-180) Lista Pokémonów (141-160)
Prva nogometna liga Austrije 2009/2010.
Strijelci
17 golova
14 golova
11 golova
10 golova
9 golova
8 golova
7 golova
6 golova
5 golova
Olovo(IV)-oksid
Olovo(IV)-oksid, poznat i kao olovo-dioksid, jest spoj hemijskih elemenata olova i kisika, s hemijskom formulom PbO2. To je tamnosmeđi prah, koji ima jake oksidirajuće osobine.
Prva nogometna liga Austrije 2009/2010.
Strijelci
4 gola
Olovo(IV)-oksid
Nalazišta
U prirodi se ovaj spoj javlja kao mineral platnerit.
Prva nogometna liga Austrije 2009/2010.
Strijelci
2 gola
Olovo(IV)-oksid
Dobijanje
U industrijskim količinama proizvodi se elektrolitičkom oksidacijom ili hemijskom oksidacijom sa snažnim oksidacijskim sredstvima, poput hlora:
Prva nogometna liga Austrije 2009/2010.
Strijelci
1 gol
Olovo(IV)-oksid
Osobine
mini|150px|lijevo|Olovo (IV) oksid
Prva nogometna liga Austrije 2009/2010.
Strijelci
Autogol
Olovo(IV)-oksid
Fizičke osobine
Postoji pet poznatih modifikacija olovo(IV)-oksida. One mogu prelaziti iz jedne u drugu djelovanjem različitih pritisaka i temperature. Do pritiska 4 GPa (pri 200 °C - 1,3 GPa), olovo(IV)-oksid kristalizira se u tetragonalnu ß-modifikaciju sa strukturom rutila. Pri višim pritiscima do 7 GPa (pri 300 °C - 6 GPa) nastaje α-ortorompska kristalna struktura. Napokon, struktura se mijenja u kubičnu i pritom sliči defektnoj strukturi fluorita. Pri pritisku 11,4 Gpa struktura kristala je ortorompska i slična je cirkonij-dioksidu. Pri pritisku 29 GPa struktura je ortorompska, slična kotunitu.
Hemijske osobine
α-PbO2 snažno je oksidacijsko sredstvo. Pri zagrijavanju se prvo otpušta kisik i prelazi u miješani oblik oksida olovo(II,IV)-oksid, dok na temperaturi iznad 550 °C prelazi u olovo(II)-oksid (PbO).
Upotreba
Zbog snažnih oksidacijskih osobina, olovo(IV)-oksid koristi se u industriji, kao i u laboratoriji. Upotrebljava se u proizvodnji boja, hemikalija te kao masa za trenje kod šibica. Osim toga, našao je primjenu i pri proizvodnji raketa za vatromet, kao elektroda u akumulatorima te za učvršćivanje sulfidnih polimera.
Koristi se kao snažno oksidacijsko sredstvo i u organskoj hemiji.
Sigurnost
Olovo(IV)-oksid je teratogen, opasan za zdravlje i zagađivač okoline. Osim toga, smatra se da je kancerogen za ljude i spada u drugu kategoriju kancerogenih supstanci. Najviša dozvoljena koncentracija PbO2 na radnom mjestu iznosi 0,1 mg/m3. Spada u klasu otrova CH-1 (veoma snažni otrovi).
Zimske olimpijske igre 1956.
U junu 1939. godine je Međunarodni olimpijski komitet odlučio da Cortina d'Ampezzo postane domaćin zimske olimpijade 1944. godine, ali ta olimpijada nije održana jer je izbio drugi svjetski rat.
Nakon završetka rata zimske olimpijade su održane u St. Moritzu i Oslu, da bi Cortina d'Ampezzo došla na red tek 1956. godine.
Ova zimska olimpijada je bila prva na kojoj su sudjelovali sportisti iz Sovjetskog saveza. Oni su svoj debi okrunili sa najvećim brojem medalja, od svih drugih država-sudionica.
Zimske olimpijske igre 1956. godine bile su prve na kojima su nakon drugog svjetskog rata nastupili sportisti iz oba dijela podijeljene Njemačke. Oni su nastupali zajedno, kao "Udruženi njemački tim".
Sanin Karić
Sanin Karić je rođen u Sarajevu 11. jula 1958. godine. Muzikom počinje ozbiljno da se bavi još u osnovnoj školi, gdje je bio glavni za ksilofon, melodiku i vibrafon u orkestru "Slobodna djeca" tadašnje Osnovne škole "Vuk Karadžić". Sa njima je išao na turneju po zapadnoj Evropi, a dvije godine kasnije u istom orkestru počeo je svirati bas-gitaru. Istovremeno svirao je u grupi Drugovi, a prelaskom u gimnaziju grupa je promijenila ime u Hej. Obrađivali su pjesme sarajevske rock grupe Jutro svirajući ih na plesovima u školi koju je Sanin pohađao. Godine 1974. postaje član hard rock grupe Formule 4 predvođene gitaristom Ljubišom Racićem. Naredne godine prelazi u rock grupu "Teška industrija", gdje učestvuje u snimanju njihovog albuma Ho-ruk svirajući bas-gitaru. 19. decembra 1976. godine prelazi u Bijelo dugme kao zamjena za Zorana Redžića, koji je otišao na odsluženje vojnog roka u JNA. Tu je ostao kratko, a 1977. godine postaje aktivan kao studijski muzičar. Od 1980. do 1982. godine svira u sarajevskoj rock grupi Vatreni poljubac, najprije kao zamjena Ševćetu Hodži, a zatim kao stalni član. U Vatreni poljubac vraća se 1986. godine na snimanje albuma "100% Rock and Roll". Od 1995. do 1998., a zatim 2005. godine svira bas-gitaru u rock grupi Divlje jagode.
Zimske olimpijske igre 1988.
XV Zimske olimpijske igre održane su 1988. u Calgaryju, u kanadskoj provinciji Alberta. Taj je grad već ranije bio kandidat, i to za ZOI 1964. i ZOI 1968. ali je ulogu organizatora dobio tek iz trećeg pokušaja, u konkurenciji švedskog Faluna i italijanskog Cortine d'Ampezzo.
Nakon finansijskog kraha Olimpijskih igara u Montréalu 1976. Kanađani su morali dobro osmisliti načine finansiranja Igara, da se ne bi ponovio neuspjeh. Calgaryju je to vrlo dobro uspjelo, jer ne samo da su igre završile sa znatnim profitom već su i taj mali grad uveliko modernizirale i ubrzale privredni razvoj.
U takmičarskom programu istaknuli su se sljedeći pojedinci i događaji:
NGC 5353
NGC 5353 (također poznat kao MCG 7-29-10, PGC 49356 i UGC 8813) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 107 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Lovački psi. Najveći prečnik je 2,20 (68 hiljada sg) a najmanji 1,1 uglovnih minuta (34 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 14. januara 1788. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Popeye
Braccio di ferro Popeye (tekenfilmfiguur) Морячок Попай
Jagoda
Jagoda (Fragaria) je rod biljaka iz porodice ruža s desetak vrsta, od koje su gotovo sve rasprostranjene u sjevernom umjerenom pojasu, a samo jedna u Čileu. Donji listovi biljaka su sastavljeni od 3 liske; od bijelih cvjetova se razvija zbirni plod (jagoda) koji na mesnatom cvjetištu nosi brojne oraščiće. Šumska jagoda (Fragaria vesca) rasprostranjena je u umjerenoj Evropi i umjerenoj Aziji, a udomaćila se i izvan tog područja.
Jagoda spada među najomiljenije sitno voće, a njeni plodovi dolaze najranije u proljeće. Može se saditi i na najmanjoj površini, jer jagoda daje ne samo ukusan plod, nego zbog ljepote cvijeta i ploda daje ukras vrtu.
Ekavski govor
Ekavski govor ili ekavica je jedan od tri standardna govora bosanskog jezika i jedan od dva književna izgovora srpskog jezika. Ekavica je najmanje zastupljen govor bosanskog jezika i smatra se nepravilnim u književnom jeziku; kod govornika bosanskog susreće se u sjevernom Sandžaku, kao i u Peći i Prizrensko-dragaškom kraju na Kosovu.
Ekavski govor može označavati i govor drugih južnoslavenskih jezika, kao što je makedonski i slovenski. Nezvanično je koristi i hrvatski jezik. Podjela na ikavski, ijekavski i ekavski govor postoji također i u istočno i zapadno slavenskim jezicima.
Ekavica je, uz primarnu ijekavicu, jedan od dva književna izgovora nekada zvanično korištenog konstruiranog srpskohrvatskog jezika.
Bitka na Kozari
Bitka na Kozari je bitka iz Drugog svjetskog rata koja se vodila u junu i julu 1942. godine na području oko bosanskohercegovačke planine Kozara između jugoslavenskih partizana s jedne i snaga Sila osovina sa druge strane.
Sredinom aprila 1942. godine, njemačke okupacione snage su, zajedno uz pomoć ustaško-domobranskih trupa u ukupnom broju od 40.000 vojnika, pokrenule ofanzivu čiji je cilj bio uništiti partizanske snage od 4.000 boraca na planini Kozari, koje su ugrožavale komunikacije Zagreb-Beograd, ali i prema Prijedoru i Banjaluci. Cilj njemačke ofanzive bilo je i civilno stanovništvo.
Oko Kozare je bio formiran neprijateljski obruč unutar kojeg se našlo 80.000 civila i 500 ranjenika. Četvrtog jula, u jurišu se probilo oko 10.000 ljudi. Ofanziva je završila sredinom jula 1942. godine. U toku Bitke na Kozari, a prema sadašnjim podacima, 25.000 civilnog, uglavnom srpskog stanovništva, stradalo je tokom vojnih operacija ili u koncentracionom logoru Jasenovac. Uprkos ovoj ofanzivi, Kozara je nastavila biti jedno od žarišta ustanka. U isto vrijeme, glavnina partizanskih snaga izvela je poznati pohod iz istočne Bosne u Bosansku Krajinu.
10. januar
10. januar / siječanj (10. 1) jest 10. dan godine po gregorijanskom kalendaru. Do kraja godine ima još 355 dana (356 u prijestupnoj godini).
Lastovo (Hrvatska)
mini|280px|Lastovo, rimokatolička crkva "Sv. Kuzma i Damjan" Lastovo je naseljeno mjesto i općina u Hrvatskoj, na ostrvu Lastovu, u Dubrovačko-neretvanskoj županiji.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazilo se u sastavu stare općine Lastovo.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2021. godine, općina Lastovo je imala 748 stanovnika, od čega u samom Lastovu 309.
Općina Lastovo
Napomena: Nastala iz stare općine Lastovo.
Lastovo (naseljeno mjesto)
Napomena: ''U 1991. smanjeno izdvajanjem dijela područja naselja u samostalno naselje Zaklopatica. U 1921. sadrži podatke za naselja Pasadur i Uble, a u 1921. i 1931. za naselje Skrivena Luka. U 1961. i 1971. sadrži podatke za naselje Zaklopatica.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Lastovo je imalo 734 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Omar Hajjam
Omer Hajjam ( ’Omar-e Chayyām 18. maj 1048, Nišapuru, Iran - 4. decembar 1131), bio je perzijski matematičar, astronom i pjesnik. Puno ime mu je Ghiyath al-Din Abu'l-Fath Omar ibn Ibrahim Al-Nisaburi Khayyámi (غیاث الدین ابو الفتح عمر بن ابراهیم خیام نیشابوری). Hajjam (خیام) je arapska posuđenica i znači "čadordžija, tkalac šatora." Najpoznatiji je po zbirci pjesama, rubaija.
Kao matematičar, najistaknutiji je njegov rad na razvrstavanju i rješenju kubnih jednačina, gdje je pružao geometrijska rješenja uz pomoć konusnog presjeka. Hajjam je također pridonio razumijevanju postulata o paralelnosti. Kao astronom, dizajnirao je Džalali kalendar, solarni kalendar s vrlo preciznim 33-godišnjim interkalacijskim ciklusom. Osim proučavanja različitih oblasti ljudskog djelovanja, Hajjamu se pripisuje i tradicija pisanja poezije u obliku četverostiha (tzv. rubaija).