cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hetiti
Novo hetitsko carstvo 1400. - 1180. godine p.n.e.
Muvatal je morao da premjesti prijestonicu iz Hatušaša južnije, u Dataš, južno od Halisa bliže ratnim poprištima. Egipćani su nadirali kroz dolinu Oronta zauzimajući oblasti. Do sukoba je došlo kod grada Kadeša 1312. godine p.n.e. gde je Ramzes II inteligentno namamljen u klopku od strane Muvatala i razbijen. Hetitski izvori govore o velikoj pobjedi kao i egipatski, s tim što u egipatskim postoji jedan bitan momenat spasavanja Ramzesa II od Amona. Gubitak kod Kadeša nije demoralisao Egipćane koji su široko koristili slabljenje Hetitiskog carstva izazvanog dvorskom sukobima između nasljednika Muvatala, Hatušiliša III i Urhetišuba. Urhetišub je bio protjeran na Kipar – Alašje, zatim je pobegao na egipatski dvor, a Hatušiliš III se popeo na prijesto koji se tada tresao napadima Asirije koja je zauzimala oblasti Mitana. To ga je nateralo da sklopi mir sa Ramzesom II koji je već stigao do Kadeša u svom drugom sirijskom pohodu. Mir je odgovarao i Ramzesu, jer su u Egiptu tada počeli da se javljaju problemi da libijskim doseljenicima i narodima sa mora koji će odražavati odlike narednog perioda. Diplomatski sporazum je sklopljen 1296. p.n.e. i podrazumijevao je vojni savez protiv neprijatelja i progon političkih zarobljenika, što se odnosilo na Urhetišuba kome se od tada gube tragovi. Hatušiliš III je pokušavao da proširi svoj uticaj na Karduniaš, gdje je vladao slabi Kadašman Targ, kasitski vladar. Lobirao je i bezuspješno nahuškavao Vavilon na sukob sa Asirijom. Asirija je osvojila Mitansku teritoriju i pokazivala pretenzije na zapad.
Tutdžalija IV, Muvatalijev brat od strica, morao je da ratuje na više strana. Poveo je jedan pomorski pohod na Kipar, ali strah od Asirije na istoku i Ahijave na zapadu nije jenjavao. Hetite je potresala glad, pa se u egipatskim izvorima može pronaći da je nasljednik Ramzesa II Meremptah, slao Hetitima žito.
Posljednji vladar Šupiluliuma II, sin Tuthalije IV, je ostao bez 30000 vojnika kada ih je zarobio Asirac Tukultininurta, što je uticalo na Hetite da nagovore svoje sirijske saveznike da prekinu odnose sa Asirijom. Na zapadu je Ahijava postajala prilično ratoborna. Osvojila je tri hetitska savezinka. Tamošnje oblasti hetitskog carstva su se odcjepljivale. "Narodi sa mora" su preplavili čitav region. Srušili su Hatušaš i carstvo se raspalo na niz sitnih kneževina. Asirci su sa istoka također uticali na pad Hetita i brzo potčinili rascjepkane kneževine. Stanovništvo se ubrzo asimiliralo. Ipak neke kneževine su odolijevale, Karhemiš je zauzet tek u VII vijeku od strane Sargona II Asirskog.
Bitka kod Kadeša
mini|270px|Ruševine Hatusa u današnjoj Turskoj Bitka kod Kadeša, 1296. p.n.e. je prva bitka u istoriji čovječanstva koja se može rekonstruisati. Ramzes II je riješio da uništi Hetitsku državu. Cilj mu je bila najveća hetitska država u Siriji - Kadeš. U to vrijeme hetitskom državom je vladao Muvatali. Ramzes je prvo napravio niz opskrbnih baza na Sredozemlju, u Fenikiji. Sakupio je 20.000 ljudi i podijelio ih u četiri zbora, nazvanih prema Rau, Amonu, Sutehu i Ptahu, odnosno glavnim egipatskim bogovima.
Muvatali je također sakupio 20.000 ljudi, tako što je sklopio saveze sa kraljevima Arzava, Naharine, Karkemiša, Halpe i Kadeša (važno je napomenuti da je država bila decentralizovana, odnosno da su članovi kraljevske porodice i drugi ljudi upravljali određenim oblastima, kraljevinama u kraljevini). Ramzesove četiri vojske su nastupale dolinom Oronta. Prvo je išla Amonova, koju je sam Ramzes vodio. Dva kilometara iza nje je išla Raova, na udaljenosti od sedam kilometara Ptahova i na udaljenosti od deset kilometara vojska boga Suteha. Mavatali je pješadiju (u koju vjerovatno nije imao povjerenja) ostavio da brani sam Kadeš, a kočije su išle u borbu.
Pred Kadešom su Egipćani uhvatili nekoliko hetitskh vojnika koji su rekli da su bjegunci i da je hetitska vojska od straha uzmakla na sjever u reon Tunipa i Alepa. I stvarno, došli su do napuštenog logora, i Amonova i Raova vojska je sjela i odmorila se. Međutim izjava je bila ratno lukavstvo. Muvatali je zaobišao Amonovu i Raovu vojsku. Poslije još jednog preslušavanja, uhvaćeni hetitski vojnici su priznali da je u pitanju lukavstvo, i da je Muvatali upravo obišao Amonovu i Raovu vojsku. Ramzes je poslao glasnike ka Raovoj vojsci, koja je bila isto kao i Amonova nepripremljena, ali je bilo prekasno. Muvatali je došao, i uništio Amonovu i Raovu vojsku u jednom napadu.
Samo se Ramzes izvukao sa šačicom vojnika. Krenuli su ka opskrbnim bazama, i tu ih je presrela jedna vojska, i taman što je Ramzes napeo luk, shvatio je da je u pitanju njegova vojska. Privukao se Hetitima koji su kupili plijen, i zajedno sa Ptahovom vojskom napao. Muvatali je poslao još hiljadu bojnih kola, ali bilo je to previše da bi se moglo lako manevrisati. Ta, nova bitka se završila neriješeno. Egipćani su pretrpjeli strašne gubitke, ali su izdržali. Muvatali je sa pješadijom čekao kod Kadeša, ali je Ramzes iskoristio mrak i odstupio.
Dostignuća
mini|Oslobođenje Šupilulijuma II, posljednjeg poznatog vladara Hetitske imperije Pretpostavlja se da na hetitskom „heth“ znači srebro. Oni su bili poznati kao izuzetne zanatlije, pogotovo u radu sa metalima. Rukotvorine hetitskih zanatlija i danas izgledaju odlično. Zanimljivi su ceremonijalni srebrni pehari u obliku životinja, koje su simbolizovale božanstva. Ipak, najvažnije je dostignuće obrada gvožđa, koje im je donijelo prevlast na bojnim poljima. Prvo gvozdeno oružje je izradio hetitski zanatlija. Ipak, nije im samo gvožđe donijelo prevlast, nego i usavršene bojne kočije, koje su činile osnovu hetitske vojske, a i pogodovali su bitkama u pustinjama (na žalost, kočije im nisu mogle donijeti prevlast u planinskim oblastima). Te kočije su bile lakše od svih drugih, bolje napravljene, i imale su tročlanu posadu: kočijaša, štitonošu i strijelca. Kod kočija drugih haroda, strijelci su sami morali da se brane.
Jezik i pisma
Prvi pokušaji proučavanja hetitskih pisanih spomenika učinjeni su tek u 19. vijeku. Francuz Teskje je posetio Bogazkeju (Hatušaš) i izdao spomenike koje je tamo našao. Krajem 19. vijeka počelo se sa prvim arheološkim iskopavanjima, Gijom i Pero su 1862. godine sproveli prvu arheološku ekspediciju u Bogazkeji i izdali spomenike koje su pronašli. Početkom 20. vijeka Vinkler i Makridi - Beja su preduzeli obimnije radove na iskopavanju starog Hatušaša. Tokom različitih iskopavanja u Kapadokiji su pronađeni brojni natpisi na klinopisu, preuzetom od asiraca, i hijeroglifima, koji su bili autohtono pismo, koji nisu odmah dešifrovani. Češki teolog i semitolog Bežik Hrozni se 1915. zainteresovao za hetitske spomenike. Prva pretpostavka je bila da su Hetiti semitskog porijekla, jer se u tekstovim susreo sa nekim semitskim riječima koje su preuzete, što je otežavalo dešifrovanje, kasnije je shvatio da su indoevropljani. Tekst uѕ pomoć koga je dešifrovao hetitski klinopis glasi : ...i hljeb ćete jesti i vodu ćete piti... 1916. je izdao monografiju o hetitskom jeziku. Nešto kasnije uspio je da pročita i hjeroglifske natpise.
Religija
Na religiju Hetita jako je uticalo naslijeđe Proto Hetita, odnosno Hata, od kojih su preuzeli praznike, kultne predstve. Jezik Hata je bio liturgijski jezik Hetita. Religija je izrazito politeističkog karaktera. Panteon je brojao preko stotinu božanstava. Mnoga božanstva su bila posljedica sinkretizma sa vavilonskim, huritskim i kananskim božanstvima. Hijeroglifi su korišteni u religiozne svrhe. U vrijeme jake carske vlasti, za vrijeme novohetitskog carstva, jedno od glavnih svetilišta je bilo u Jazilikaji, tu je Tuthalija 4 podigao hram posvećen za 12 bogova. Druga bitna svetilišta bila su Arina (Arina je bila boginja sunca) i Nerik. Često su preuzimali božanstva i kultove pobijeđenih naroda.
Božanstva su uglavnom bila antropomorfna mada je imalo i zoomorfnih. Imala su više funkcija. Neka su predstavljana hermafroditno u haljinama i sa krilima, poput anđela. Nije postojalo vrhovno božanstvo, a zlim božanstvima su prinošene najveće žrtve. Hetiti su bili izuzetno sujevjeran narod, proricanje budućnosti su preuzeli od Vavilonaca (proricanje po letu ptica, po snovima, iz utrobe životinja). Bavili su se magijom. Najpoštovaniji je bio bog oluje i groma Tešub, koji je bio božanstvo Hatušaša. Veći gradovi su imali svoja božanstva. Žena Tešuba bila je boginja sunca Hepat. Bog vegetacije, vavilonskog porijekla (princip Tamuza ili egipatskog Ozirisa) bio je Telepin. Agniš je bio bog vatre i ognja. Apulunaš je bio bog odbrane koga su stari Grci vjerovatno kasnije preuzeli kao Apolona. Apolon u Homerovoj Ilijadi brani Trojance koji su često bili saveznici Hetitima. Inrar je bio bog muške snage. Rupaš, boginja lova. Jajas je bio bog hodočasnika koga je Hrozni pokušavao da poveže sa jevrejskim bogom Jahve. Postojala su manja božanstva mora, neba, oblaka, planina, hladnoće, vjetra, reka, žitarica, voća... Po prvi put u istoriji se susreće formulacija grijeha prema božanstvu, povezana sa ritualom očišćenja. Od 14. vijeka p.n.e. vladar se identifikuje sa božanstvom. On je bio vrhovni sveštenik, a dvor projekcija sveta bogova na zemlji.
Vladari
Napomena: Sve su godine p.n.e.
Jason Gideon
Njihov odnos "otac-sin" bio je prisutan i van posla; npr., jednom je ohrabrio Reida da pozove JJ na izlazak (kupivši karte za utakmicu Redskinsa za Reidov rođendan), a stalno ga je predstavljao kao "dr. Reid", kako bi ljudi više poštovali i ozbiljnije prihvatali mladog genija. Gideon je jako dobar u šahu, pobijedivši Reida skoro svaki put (osim u epizodi s Reidovim rođendanom - Plain Sight, 1x04) i podstakavši ga da "razmišlja izvan okvira".
U pilot-epizodi spomenuto je da je 6 mjeseci prije početka serije Gideon doživio "nervni slom" (ili "veliku depresivnu epizodu") nakon što je poslao 6 agenata u jedno skladište u Bostonu u kojem je bila bomba (za koju nije znao). Svih 6 agenata smrtno je stradalo u eksploziji, a Gideon je doživio teške kritike zbog tog događaja, što je uzrokovalo slom. Nakon pola godine vratio se u JAP gdje je vraćen na mjesto šefa tima, ali je kasnije odabrao da se povuče s tog mjesta, dozvolivši Hotchneru da ga preuzme (Hotchner je do dan-danas ostao na toj funkciji). U Won't Get Fooled Again (1x03) Gideon se suočio s Adrianom Baleom, koji je postavio bombu u onom skladištu, i nakon tog razgovora konačno se mogao otarasiti demona iz prošlosti. Pokazao je naročitu averziju prema korištenju religije u svrhu odbrane ili motivacije za nečiji zločin.
U finalu 2. sezone (No Way Out II: The Evilution of Frank) Gideon je doživio veliku tragediju kad je psihotični serijski ubica, Frank Breitkopf, otišao u njegov stan i ubio njegovu djevojku, Sarah Jacobs. To je nastavilo proganjati Gideona i rezultat toga je bilo da je počeo gubiti vjeru u svoje profilerske sposobnosti. U epizodi Doubt (3x01) i tokom njegovog posljednjeg slučaja u Arizoni dodatno je izgubio vjeru u svoje sposobnosti nakon što je njegova odluka da na slobodu puste Nathana Tubbsa (bio je ubica, ali nisu imali dovoljno dokaza da ga zadrže) dovela i do Tubbsove smrti, ali i do smrti Anne Begley, koja je imitirala njegova ubistva. Hotchner je nakon ovog slučaja dobio dvosedmičnu suspenziju i to je bila kap koja je prelila čašu kod Gideona. Ostavivši svoju značku i pištolj te oproštajno pismo za Reida (za koga je znao da će ga doći potražiti) u svojoj kolibi, otišao je, jednostavno, putovati kud bilo kako bi vratio vjeru u sebe i sretne završetke. Prazninu nastalu njegovim odlaskom uskoro je popunio David Rossi, pokretač JAP-a, koji se vratio iz prijevremene penzije.
Gideon ima dosta zajedničkog sa stvarnim FBI-jevim profilerom Johnom E. Douglasom, koji je napisao mnogo knjiga o ovoj temi. Obojica su kontroverzno predvidjela da će kod jednog NeSuba, kad bude pronađen, vidjeti da muca i obojica su tražila produženi dopust zbog bolesti povezanih sa stresom, koji je nastao kao rezultat njihovog posla.
Ostrvo Heard i arhipelag McDonald
Ostrvo Heard i arhipelag McDonald su nenastanjena ostrva koji se nalaze u Južnom okeanu na 53°00´S 73°00´E, oko dvije trećine puta od Madagaskara do Antarktika. Predstavljaju vanjsku teritoriju Australije od godine 1947. i na njima se nalaze jedina dva aktivna vulkana na australskom tlu, od kojih Mawson Peak predstavlja najvišu australsku planinu. To su subantarktička ostrva, udaljena oko 4000 kilometara od Australije.
Ostrvo Heard je dobio ime po kapetanu Johnu Heardu, zapovjedniku Orientala, broda koji je lovio tuljane i prvi upisao ostrvo u karte godine 1853.
250p|desno|mini|Lokacija ostrva Heard i arhipelaga McDonald
Stupa
Stupa je naseljeno mjesto u sastavu općine Dubrovačko primorje, Dubrovačko-neretvanska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Dubrovnik.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2021. godine, Stupa je imala 51 stanovnika.
Napomena: ''U 1981. povećano pripajanjem dijela naselja Hodilje (općina Ston).''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Stupa je imalo 95 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Anafilatoksini
Anafilatoksini ili komplementni peptidi su fragmenti (C3a, C4a i C5a) koji se proizvode kao dio aktivacije sistema komplementa. Komponente komplementa C3, C4 i C5 su veliki glikoproteini koji imaju važne funkcije u imunskom odgovoru i odbrani domaćina.
Imaju širok izbor bioloških aktivnosti i proteolitski se aktiviraju cijepanjem na određenom mestu, formirajući a- i b-fragmente. A-fragmenti formiraju različite strukturne domene od približno 76 aminokiselina, kodiranih jednim egzonom unutar gena komplementarnih proteina. Komponente C3a, C4a i C5a nazivaju se anafilatoksini: izazivaju kontrakciju glatkih mišića, vazodilataciju, oslobađanje histamina iz mastocita i pojačanu vaskularnu propustljivost. Oni takođe posreduju hemotaksijama, upalama i stvaranju citotoksičnih radikala kisika. Proteini su visoko hidrofilni, sa uglavnom alfa-spiralnom strukturom koju drže tri disulfidna mosta.
Funkcija
Anafilatoksini mogu pokrenuti degranulaciju (oslobađanje tvari) endotelnih ćelija, mastocita ili fagocita, koji proizvode lokalni upalni odgovor. Ako je degranulacija široko rasprostranjena, može izazvati šok-sindrom sličan onome kod alergijske reakcije. Anafilatoksini posredno posreduju:
Primjeri
Važni anafilatoksini:
Terminologija
Iako su neki lijekovi (morfin, kodein, sintetički ACTH) i neki neurotransmiteri (norepinefrin, supstanca P) važni su posrednici degranulacije masnih ćelija ili bazofila, oni se uglavnom ne nazivaju anafilatoksini. Ovaj je termin rezervisan samo za fragmente sistema komplementa.
Ljudski proteini koji sadrže anafilaksinski domen
C3, C4A, C4B, C4B-1, C5, FBLN1, FBLN2
Siniša Bogdanović
Život
Otac i djed su mu bili pravoslavni sveštenici u Vorkapićima, a rođen je na praznik Sretenja Gospodnjeg. Djed po majci Katarini Janjanin, poginuo je 1812. kod Borodina. U Rakovcu je završio 5 razreda gimnazije i zatim otišao u vojsku. Kao natporučnik bio je učitelj historije i zemljopisa u kadetskoj školi u Zagrebu. Družio se s Vukom Karadžićem kad je ovaj bio boravio u Topuskom. Skupljao je za njega riječi i poslovice, u izdanjima Vukovih djela potpisane sa S.M.B. Na sahrani mu je bio jedan bataljon pješačke 53. pukovnije s potpukovnikom Crevarom na čelu. Sin Bogdan bio je činovnik srbijanskog ministarstva financija, a kći Milica profesorica na ženskom liceju u Zagrebu. Kći mu je bila među prvim studenticama Zagrebačkog sveučilišta, uz Milku Maravić i Vjeru Tkalić, koje su upisale studij 1901. godine, odmah nakon što im je to bilo omogućeno kraljevskim dekretom. Milica Bogdanović je bila i prva žena koja je doktorirala na Kraljevskom sveučilištu Franje Josipa I u Zagrebu, 1907. godine. Tema doktorata je bila Car Julijan Apostata prema hrišćanstvu. Ona je kao učiteljica ženskog liceja organizovala Svetosavsku besjedu (priredbu) u Zagrebu 1911. godine zbog čega je negodovalo Hrvatsko Pravo.
André-Marie Ampère
André-Marie Ampère (20. januar 1775 – 10. juni 1836) bio je francuski fizičar i matematičar. Najznačajniji su njegovi pionirski radovi iz elektromagnetizma. Utvrdio je da se kružni tok električne struje ponaša kao magnet. Za linearne tokove električne struje našao je zakon prema kojem se dva paralelna vodiča međusobno privlače kad kroz njih teče struja istog smjera, a odbijaju ako su struje protivne. Time je udario temelje elektrodinamici.
Po njemu je mjerna jedinica za jačinu električne struje nazvana Amper.
Djetinjstvo i obrazovanje
André-Marie Ampère rodio se 20. januara 1775 u Poleymieuxu kod Lyona. Otac mu je bio Jean-Jacues Ampère a majka Jeanne. Andre dobija privatnu nastavu kod kuće, školu nije posjećivao. Ampère se intenzivno pozabavio enciklopedijom od Diderota i d'Alamberta. Od 1778 Ampère se bavi matematikom. Čitao je radove švicarskog matematičara Leonharda Eulera (Ojler) i njegovog učitelja Jakoba Bernoullija (Bernouli). 1789 događa se francuska buržoaska revolucija. Trupe Francuskog nacionalnog konventa zauzimaju u oktobru Lyon. U godini 1793 Ampèreov otac biva pogubljen giljotinom, nakon što je podigao tužbu protiv predsjedavajućeg Jakobinca. Ampère ženi 1799 Julie Carro s kojom ima sina Jean-Jacquesa. Gradi svoj labor i daje privatno nasavu matematike, fizike i hemije. 1802 Ampère predaje kao profesor u Bourg-en-Bresse. Objavljuje "Considérations sur la théorie mathématique du jeu" (bos. Matematička razmatranja teorije igara na sreću) djelo koje se bavi lutrijom i kockom. Supruga Julie Carro umire 1803 nakon teže bolesti. Ampère predaje kao profesor matematike na gimnaziji u Lyonu. S drugom suprugom Jenny Potot je imao kćerku Albine, brak se razvodi nakon dvoje godine.
Rad na elektromagnetizmu
André-Marie Ampère prelazi 1807 na Pariski univerzitet École polytechnique gdje postaje generalni inspektor. Bavi se hemijom i filozofijom. 1820 otkriva rad danskog fizičara Hans Christian Oersteda, koji je istraživao magnetizam. Budući da Oersted nije obraćao pažnju na Zemljino magnetno polje, Ampère otkriva da kompasna igla stoji uvijek okomito spram jednog električnog provodnika. Ustanovljava da je struja, koja teče kroz provodnik, stvarni izrok magnetnog polja. Radi sa provodnicima i istražuje njihovo međudjelovanje (privlačenje i odbijanje). Ampère je definisao pojmove električnog napona, struje kao i njen pravac.
Otkriće elektrodinamike
Na osnovu svojih zapažanja tokom opita, Ampère uvodi novu granu (disciplinu) elektrotehnike pod nazivom elektrodinamika. Elektrodinamika je bila osnova za Wernera von Siemensa koji je konstruisao prvi električni generator. Ampère objavljuje teoriju električnog strujanja molekula. Nakon što se njegovo zdravstveno stanje pogrošava, povlači se iz naučnog istraživanja. 10. juna 1836 umire Ampère od upale pluća. Mjerna jedinica za jačinu električne struje dobija njegovo ime.
.hn
.hn je najviši Internet domen za Honduras.
Google Maps
Google Maps je platforma za web mapiranje i potrošačka aplikacija koju nudi Google. Nudi satelitske slike, fotografije iz zraka, mape ulica, interaktivne panoramske poglede na ulice od 360° (Street View), stanje u prometu u realnom vremenu i planiranje ruta za putovanje pješice, automobilom, biciklom, zrakom (u beta verziji ) i javnim prijevozom. 2020. godine, Google Maps je koristilo više od milijardu ljudi svakog mjeseca širom svijeta.
Google Maps je započeo kao C++ desktop program koji su razvila braća Lars i Jens Rasmussen iz Where 2 Technologies. U oktobru 2004. kompaniju je kupio Google, koji ju je pretvorio u web aplikaciju. Nakon dodatnih akvizicija kompanije za vizualizaciju geoprostornih podataka i analizatora saobraćaja u realnom vremenu, Google Maps je pokrenut u februaru 2005. Prednji kraj usluge koristi JavaScript, XML i Ajax. Google Maps nudi API koji omogućava da se mape ugrade na web stranice trećih strana, i nudi lokator za preduzeća i druge organizacije u brojnim zemljama širom svijeta. Google Map Maker je omogućio korisnicima da zajednički prošire i ažuriraju kartografske usluge širom svijeta, ali je ukinut od marta 2017. Međutim, masovni doprinosi Google Mapama nisu prekinuti jer je kompanija najavila da će te funkcije biti prebačene u program Google Lokalnih Vodiča.
Satelitski prikaz Google Mapa je pogled odozgo prema dolje ili iz ptičje perspektive ; većina snimaka gradova visoke rezolucije su fotografije iz zraka snimljene iz aviona koji lete na visini od 240 do 460 metara, dok je većina ostalih snimaka sa satelita. Većina dostupnih satelitskih snimaka nije starija od tri godine i redovno se ažurira. Google Maps je ranije koristio varijantu Merkatorove projekcije, te stoga nije mogao precizno prikazati područja oko polova. U augustu 2018. desktop verzija Google Mapa je ažurirana da prikazuje 3D globus. Još uvijek je moguće vratiti se na 2D mapu u postavkama.
Google Maps za Android i iOS uređaje objavljen je u septembru 2008. i sadrže GPS navigaciju zajedno s namjenskim funkcijama pomoći pri parkiranju.
U augustu 2013. godine utvrđeno je da je Google Maps najpopularnija aplikacija za pametne telefone na svijetu, a koristi je preko 54% globalnih vlasnika pametnih telefona.
U maju 2017. prijavljeno je da aplikacija ima 2 milijarde korisnika na Androidu, zajedno s nekoliko drugih Google usluga uključujući YouTube, Chrome, Gmail, Pretraživanje i Google Play.
Historija
Google Maps je prvo započeo kao C++ program koji su dizajnirala dva danska brata, Lars i Jens Eilstrup Rasmussen, te Noel Gordon i Stephen Ma, u kompaniji Where 2 Technologies iz Sidneja. Prvo je dizajniran da ga korisnici zasebno preuzimaju, ali je kompanija kasnije iznijela ideju o čisto web-baziranom proizvodu Google menadžmentu, mijenjajući način distribucije. U oktobru 2004. kompaniju je kupio Google Inc. gdje se transformisala u web aplikaciju Google Maps.
2005–2010
Lansiranje Google Mapa je prvi put najavljeno na Google Blogu 8. februara 2005.
U septembru 2005. godine, nakon uragana Katrina, Google Maps je brzo ažurirao svoje satelitske snimke New Orleansa kako bi korisnicima omogućio da vide razmjere poplava u različitim dijelovima tog grada. lijevo|mini|106x106piksel| Originalna ikona Google Mapa 28. novembra 2007. objavljen je Google Maps za Mobile 2.0. Sadržao je beta verziju funkcije "Moja lokacija", koja koristi GPS/ potpomognutu GPS lokaciju mobilnog uređaja, ako je dostupna, dopunjenu određivanjem najbližih bežičnih mreža i repetitora. Softver traži lokaciju repetitora koristeći bazu podataka poznatih bežičnih mreža i lokacija. Triangulacijom različitih jačina signala sa ćelijskih predajnika, a zatim korištenjem njihovog svojstva lokacije (preuzetog iz baze podataka), My Location određuje trenutnu lokaciju korisnika.
2011–2015
19. aprila 2011. Map Maker je dodan u američku verziju Google Mapa, omogućavajući svakom gledaocu da uređuje i dodaje izmjene na Google Mape. Ovo omogućava Google-u ažuriranje lokalnih mapa gotovo u realnom vremenu umjesto da čeka da kompanije za digitalne mape objavljuju rjeđa ažuriranja. lijevo|mini|93x93piksel| Ikona korištena do 2020. godine Google je 31. januara 2012. godine, zbog besplatne ponude svojih mapa, proglašen krivim za zloupotrebu dominantnog položaja u aplikaciji Google Maps i naložen od strane suda da plati novčanu kaznu i odštetu francuskoj kompaniji za kartografiju Bottin Cartographer. Ova odluka je poništena u žalbenom postupku. mini| Spomenik u obliku igle Google Maps u centru grada [[Szczecin, Poljska]] U augustu 2013. godine, Google Maps je uklonio Wikipedijini sloj, koji je pružao veze do sadržaja Wikipedije o lokacijama prikazanim na Google Mapama koristeći Wikipedijine geokodove.
12. aprila 2014. Google Maps je ažuriran kako bi odražavao krimsku krizu iz 2014. godine. Krim je prikazan kao Republika Krim u Rusiji i kao Autonomna Republika Krim u Ukrajini. Sve ostale verzije pokazuju tačkastu spornu ivicu.
U aprilu 2015. godine, na mapi u blizini pakistanskog grada Rawalpindija, slike Android logotipa koji uriniraju na Apple logo su dodane putem Map Makera i pojavile se na Google mapama. Vandalizam je ubrzo uklonjen, a Google se javno izvinio. Međutim, kao rezultat toga, Google je onemogućio moderiranje korisnika na Map Makeru, a 12. maja je onemogućio uređivanje širom svijeta dok nije mogao osmisliti novu politiku za odobravanje uređivanja i izbjegavanje vandalizma.
29. aprila 2015. godine, korisnici klasičnih Google Mapa su proslijeđeni na nove Google Mape s opcijom uklanjanja iz interfejsa.
2016–2018
Google je 27. juna 2016. godine objavio nove satelitske snimke širom svijeta dobivene sa Landsata 8, a koje se sastoje od preko 700 triliona piksela novih podataka. U septembru 2016. godine, Google Maps je kupio startup za analitiku kartografije Urban Engines.
Vlada Južne Koreje je 2016. godine ponudila Googleu uslovni pristup geografskoj bazi podataka zemlje – pristup koji već omogućava autohtonim korejskim provajderima kartografskih karata mape visokog detalja. Google je odbio ponudu, jer nije bio voljan da prihvati ograničenja za smanjenje kvaliteta oko lokacija za koje je vlada Južne Koreje smatrala da su osjetljive.
16. oktobra 2017. godine Google Maps je ažuriran dostupnim slikama nekoliko planeta i mjeseca kao što su Titan, Merkur i Venera, kao i direktnim pristupom slikama Mjeseca i Marsa.
U augustu 2018. godine, Google Maps je dizajnirao svoj cjelokupni prikaz (kada je potpuno umanjen) u 3D globus ispuštajući Merkatorovu projekciju koja je projektovala planetu na ravnu površinu.
2019 – danas
alt=Google Maps icon 2020|mini|89x89piksel| Redizajn ikone 2020. godine U januaru 2019. godine, Google Maps je dodao zamku brzine i upozorenja o kamerama za kontrolu brzine kako su prijavili drugi korisnici.
U decembru 2019. godine dodat je anonimni način rada, koji omogućava korisnicima da unose odredišta bez pohranjivanja unosa na svoje Google račune.
Smjerovi i javni prijevoz
Google Maps pruža planer rute, omogućavajući korisnicima da pronađu dostupna uputstva kroz vožnju, javni prijevoz, hodanje ili vožnju biciklom. Google se udružio sa preko 800 provajdera javnog prijevoza na globalnom nivou kako bi usvojio Opću specifikaciju za transport (GTFS), čineći podatke dostupnim trećim stranama. Aplikacija može ukazivati na tranzitnu rutu korisnika, zahvaljujući ažuriranju iz oktobra 2019. Inkognito način rada. Ažuriranje iz jula 2020. pružilo je rute za dijeljenje bicikala.
Uslovi u saobraćaju
Godine 2007. Google je počeo da nudi podatke o saobraćaju kao obojeni sloj na cestama i autoputevima koji predstavljaju brzinu vozila na određenim cestama. Crowdsourcing se koristi za dobijanje GPS određenih lokacija velikog broja korisnika mobilnih telefona, od kojih se prave karte saobraćaja uživo.
Prikaz ulice
mini| Google Maps auto u Googleplex- u, [[Mountain View (Kalifornija)|Mountain View]] 25. maja 2007. Google je objavio Google Street View, funkciju Google Maps koja pruža panoramski pogled na različite lokacije od 360° u nivou ulice. Na datum objavljivanja, ova funkcija je uključivala samo pet gradova u SAD-u. Od tada se proširila na hiljade lokacija širom svijeta. U julu 2009. Google je počeo mapirati kampuse koledža i okolne staze i staze.
Street View je izazvao mnogo kontroverzi nakon objavljivanja zbog zabrinutosti za privatnost zbog necenzurisane prirode panoramskih fotografija, iako se pogledi snimaju samo na javnim ulicama. Od tada, Google je zamaglio lica i registarske tablice putem automatskog prepoznavanja lica. mini|Google Maps Street View Trekker ruksak se implementira na trotoaru ulice Hudson Greenway u New Yorku U 2017. godini, u Google mapama i Google Earthu, postala je dostupna Street View navigacija unutrašnjih prostora Međunarodne svemirske stanice.
Google Lokalni Vodiči
Program se sastoji od dodavanja recenzija, fotografija, osnovnih informacija i videozapisa; i ispravljanje informacija kao što je pristupačnost invalidskim kolicima.
Implementacija
Kada korisnik traži određeno preduzeće, rezultati se preuzimaju u pozadini za umetanje u bočni panel i mapu; stranica se ne učitava ponovo. Koristi se skriveni iframe sa slanjem obrasca jer čuva istoriju pretraživača. Kao i mnoge druge Google web aplikacije, Google Maps u velikoj mjeri koristi JavaScript. Stranica također koristi JSON za prijenos podataka, a ne XML, iz razloga performansi.
Korisnici koji su prijavljeni na Google račun mogu sačuvati lokacije tako da budu prekrivene na karti raznim obojenim "pinovima" kad god pretražuju aplikaciju. Ova "sačuvana mjesta" mogu se organizirati u zadane grupe ili grupe s korisničkim datim imenima i dijeliti sa drugim korisnicima. "Mjesta sa zvjezdicom" je jedan zadani primjer grupe. Prethodno je automatski kreirao zapis unutar sada ukinutog proizvoda Google Bookmarks.
Podaci karte i slike
Preklapanja mapa ulica, u nekim područjima, možda se neće precizno podudarati s odgovarajućim satelitskim snimcima. Podaci o ulici mogu biti potpuno pogrešni ili jednostavno zastarjeli: "Najveći izazov je valuta podataka, autentičnost podataka", rekao je predstavnik Google Eartha Brian McClendon. Kao rezultat toga, u martu 2008. Google je dodao funkciju za uređivanje lokacija kuća i preduzeća.
Google Latitude
Google Latitude je bila funkcija koja je omogućila korisnicima da dijele svoje fizičke lokacije s drugim ljudima. Ova usluga je bazirana na Google Mapama, posebno na mobilnim uređajima. Postojao je i iGoogle widget za desktop i laptop računare. Izražena je određena zabrinutost u vezi s pitanjima privatnosti koja su nastala korištenjem usluge. 9. augusta 2013. ova usluga je ukinuta, a 22. marta 2017. Google je uključio funkcije iz Latitude-a u aplikaciju Google Maps.
Mobilna aplikacija
Google Maps je dostupan kao mobilna aplikacija za Android i iOS mobilne operativne sisteme. Android aplikacija je prvi put objavljena u septembru 2008. godine, iako je funkcija GPS-lokalizacije bila u testiranju na mobilnim telefonima od 2007. Sve do iOS 6, ugrađenu aplikaciju mapa na iOS operativnom sistemu pokretala je Google Maps. Međutim, s najavom iOS 6 u junu 2012, Apple je objavio da su kreirali vlastiti Apple Maps servis za mapiranje, koji je službeno zamijenio Google Maps kada je iOS 6 objavljen 19. septembra 2012. Međutim, prilikom lansiranja, Apple Maps je dobio značajne kritike korisnika zbog nepreciznosti i grešaka. Dan kasnije, The Guardian je izvijestio da Google priprema vlastitu aplikaciju Google Maps, koja je objavljena 12. decembra 2012. U roku od samo dva dana, aplikacija je preuzeta preko deset miliona puta.
Karakteristike
Aplikacije Google Maps za iOS i Android imaju mnoge iste funkcije, uključujući navigaciju, prikaz ulice i informacije o javnom prijevozu. Google je prvobitno najavio detaljnu navigaciju kao zasebnu beta aplikaciju za testiranje ekskluzivno za Android 2.0 uređaje u oktobru 2009. Originalna samostalna iOS verzija nije podržavala iPad, ali je podrška za tablete dodata sa verzijom 2.0 u julu 2013. Ažuriranje u junu 2012. godine za Android uređaje dodalo je podršku za vanmrežni pristup preuzetim mapama određenih regiona, funkciju koja je na kraju objavljena za iOS uređaje i postala robusnija na Androidu, u maju 2014.
Potencijalna zloupotreba
Australijska organizacija za nuklearnu nauku i tehnologiju (ANSTO) se 2005. požalila na mogućnost terorista da koriste satelitske snimke u planiranju napada, s posebnim osvrtom na nuklearni reaktor Lucas Heights; međutim, australska savezna vlada nije podržala zabrinutost organizacije. U vrijeme žalbe ANSTO-a, Google je obojio neke oblasti zbog sigurnosti (uglavnom u SAD), kao što su krov Bijele kuće i nekoliko drugih zgrada u Washingtonu, DC.
U oktobru 2010. godine, nikaragvanski vojni komandant Edén Pastora stacionirao je nikaragvanske trupe na Isla Calero (u delti rijeke San Huan), opravdavajući svoju akciju na graničnoj liniji koju je dao Google Maps. Google je od tada ažurirao svoje podatke za koje je utvrdio da su netačni.
U februaru 2020, korisnik Google Mapa koristio je 99 mobilnih telefona da lažira saobraćajnu gužvu na Google mapama.
Računarska dizajn šema
Dizajn šema u računarskom inžinjeringu je stalno ponavljano rješenje učestalom problemu u softverskom dizajnu. U principu, ovo nije krajnje rješenje koje se može direktno pretvoriti u izvorni kod, nego je više opis ili šablon po kojem se problem može riješiti u raznim situacijama. Objektno orijentirane dizajn šeme obično pokazuju odnos između raznih klasa ili objekata, bez detaljnog opisa tih klasa ili objekata. Algoritmi se ne smatraju dizajn šemama jer oni rješavaju probleme u zadacima, a ne probleme dizajna.
Historija
Dizajn šeme su započele život u arhitekturi, čiji je tvorac Christopher Alexander, arhitekt i akademik. U 1987. Kent Beck i Ward Cunningham su počeli eksperimentirati sa upotrebom šema u računarstvu, te su izjasnili svoje rezultate na OOPSLA konferenciji iste godine.
Širu popularnost u računarstvu dizajn šeme dobijaju nakon izlaska knjige Design Patterns: Elements of Reusable Object-Oriented Software 1994. Iste godine se održava prva konferencija o PLoPu, te naredne godine se uspostavlja Portland Pattern Repository, koji ima cilj da dokumentira dizajn šeme. Obim ovog izraza je problematičan u narednoj deceniji.
Upotreba
Često softver inžinjeri znaju da primijene samo neke od metoda dizajna u svom softverskom rješenju. Međutim, te metode znaju biti problematične kad se primjenjuju pri rješavanju šireg spektra problema. Dizajn šeme nude uopštena rješenja koja su dokumentirana na način koji ne zahtijeva da se prave (implementiraju) na određeni način.
Dizajn šeme se sastoje od više dijelova (pogledajte Dokumentaciju), mada od naročitog interesa su struktura, list učesnika i saradnja. Ovi dijelovi opisuju tzv. dizajn motiv, tj. (proto)tipična mikro-arhitektura koju programeri kopiraju i adaptiraju svojim potrebama da riješe stalno ponovljivi problem opisan u dizajn šemi. Programeri koriste dizajn šemu tako što u svojim programima koriste ovu (proto)tipičnu mikro-arhitekturu, što znači da mikro-arhitektura u njihovom dizajnu ima sličnu strukturu i organizaciju odabranom dizajn motivu.
Koristeći dizajn šeme, programeri su u stanju da komuniciraju koristeći dobro poznate, veoma razumljive pojmove za razvoj softvera. Ti uopšteni principi, tj. dizajn šeme, se mogu poboljšati s vremenom, što nije moguće sa spontanim (lat. ad-hoc ) dizajnom.
Podjela
Dizajn šeme mogu biti razvrstane u okviru raznih kriterija, međutim najčešće se dijele na osnovu problema koje rješavaju. Po ovom kriteriju, šeme su podijeljene na:
Dokumentacija
Dokumentacija dizajn šeme treba da sadrži dovoljno podataka o problemu koji treba riješiti, kontekst (okvir) upotrebe, te predloženo rješenje. Mada autori obično koriste svoj format dokumenata, njihov format sadrži napomenute podatke. Često se uključe dodatni podaci koji daju detaljniji opis i organiziraju elemente šeme u različitim dijelovima, obično sa različitim imenima.
Uobičajeni format je opisan u gore spomenutoj knjizi Četvorice Otpisanih i sadrži sljedeće dijelove:
Kritika
Koncept dizajn šeme je pod udarom kritike od strane nekih u polju računarstva, najviše iz sljedećih razloga:
Nezadovoljavajuća apstrakcija dizajn šema
Neki od kritičara misle da je potreba za šemama rezultat korištenja programskih jezika ili metoda sa nezadovoljavajućim nivoom apstrakcije. Idealna faktorizacija zahtijeva da se koncept ne kopira, nego da se samo referencira. Međutim, ako je nešto referencirano a ne kopirano, onda tu nema šeme koja sa može označiti i katalogizirati.
Čak i gore navedena knjiga, Design Patterns: Elements of Reusable Object-Oriented Software, je često pod udarom kritike poput izjave da od navedenih 23 šema (opisanih u C++-u) čak 16 je eliminisano ili pojednostavljeno u jezicima poput Lispa ili Dylan-a.
Teorijska potpora dizajn šema
Neki teoretičari tvrde da su studiji dizajn šema previše spontani (ad-hoc), te da je njihovom konceptu neophodna formalizacija.
Misterija posljednjih Pavlovića
U literaturi je dugo vremena preovladavalo mišljenje da je neko od čuvenog bosanskog plemstva iz loze Pavlovići preživio osmanlijsko osvajanje Bosne. Osloncem na dvojicu osmanlijskih hroničara (Ašik-paša Zade i Dursun-beg) u literaturi je ostajalo viđenje da je jedan od dvojice Pavlovića preživio, tj. da Osmanlije nisu ubili obojicu braće 1463. Biograf Pavlovića, historičar Boris Nilević, u svojem tumačenju sudbine loze Pavlovića iza sebe ostavlja dilemu da se ne zna koji je od dvojice braće preživio. Naprotiv, dodatno nalazi da loza Pavlovića svakako nije ugašena jer se 1467. pominje Pavao sin vojvode Petra Pavlovića. Tako je stvorena misterija koja do današnjih dana ima različite poklonike. Postoje pokušaji da se u kasnijoj historiji pronađe neko iz loze Pavlovića, a u najnovije vrijeme i da se neki savremeni Pavlovići identificiraju sa njima. To je sasvim jasno, obzirom da identifikacija sa srednjovjekovnim bosanskim plemstvom predstavlja prestižnu poziciju čak i u savremeno doba.
Od svega toga ipak nema ništa. Navedenim promišljanjima nasuprot stoji činjenica da se sultan Mehmed II Osvajač obraćao Dubrovčanima 1474. predstavljajući se kao jedini nasljednik imovine Pavlovića u Dubrovniku. Sultan ističe da je prošlo jedanaest godina (bilo bi: 1463 + 11) od kako je on predstavnik bivših Pavlovića, a da mu u isto vrijeme Dubrovčani nisu ništa poslali:
"od Pavlovikja postave što e u Dubrovniku postaleno devet hiljad perper a od tehi perper dohodi vsako godište četiri sta i pet deset perper ... a od kole e umrzo Pavlovik pomnogo e od edin na desete godin kako e umrel Pavlovik od nzega više pisanoga ne došla edna jaspra u haznu carstva mi da neka znate kako zapoveda carstvo mi za ednz na desete godin što e dohodka od tehi perper ... da predate sluge i carstva mi".
Zaista, niko se poslije 1463. nije javljao u Dubrovniku da naslijedi imovinu Pavlovića. Međutim, Dubrovčani nisu htjeli ni da sultan bude nasljednik Pavlovića. Svu imovinu Pavlovića su zadržali jer su na to imali pravo. Pavlovići niti njihovi nasljednici nisu preživjeli 1463. godinu i niko drugi ih nije mogao naslijediti. Za razliku od Pavlovića preživjeli članovi loze Kosače su svoju imovinu u Dubrovniku uživali i stotinama godina poslije pada Bosne, tj. do nestanka nasljednika.
Na drugoj strani postavka Borisa Nilevića o Pavlu kao sinu Petra Pavlovića ne odnosi se na lozu Pavlovića prepoznatljivih kao vlastele sa područja Olova, Borča i Prače i u liniji kneza Pavla Radinovića. Pomenuti Pavao sin vojvode Petra Pavlovića 1467. odnosi se na lozu Radivojevića-Jurjevića-Vlatkovića koji su također imali predstavnika sa istom titulom, te istim imenom i prezimenom.
Porodično stablo Pavlovića do 1463. godine sačinjeno je na temelju podataka iz crkvenih knjiga (papa Pio II.), javnih dokumenata Mavra Orbinija, te "Anali di Giacamo di Pietro Luccari Nobilo Ragusino" i ti se podaci smatraju vjerodostojnima. Krajem 18. stoljeća splitski plemić, Marin conte Pavlović-Fontana izradio je porodično stablo koje se nadovezuje na ono velikaške obitelji Pavlovića, međutim njihova srodnost nije dokazana. Prema toj teoriji, jedan pripadnik obitelji, Obrad Pavlović prebjegao je s majkom 1463. godine u Dubrovnik, a zatim se naselio u Makarskoj. Tokom narednog perioda u Makarskoj se spominju Ilija Pavlović, rođen 1492. i Zuane Pavlović, rođen 1520. godine.
Godine 1646. mletački dužd Francesco Molino potvrdio je Matiji Pavloviću-Lučiću naslov conte veneto. Njegov nasljednik odselio se u Zadar, a porodica se početkom 18. stoljeća preselila u Split gdje se prozvala Pavlović-Fontana. Godine 1793. priznato im je plemstvo i naslov, a potvrdu plemstva dobili su i 1831. od austrijskog cara i hrvatsko-ugarskog kralja Franje II./I. (1792. – 1835.). Porodica krajem 19. stoljeća ispušta dodatak prezimenu Fontana i otad se opet naziva Pavlović.
Jedna grana obitelji islamizirana je. Iz nje potječe bosanski namjesnik Mehmed-paša Kukavica i njegovi potomci Kukavičići odnosno Ibrahimpašići.
Itikaf
Itikaf je islamska dužnost koja se obavlja zadnjih 10 dana mjeseca ramazana.
Ova dužnost obavlja se na taj način, što se zadnjih 10 dana mjeseca Ramazana provede u ibadetu. To se čini obično u džamiji. Itikaf počinje dvadesetog dana Ramazana poslije ikindije, a završava se pred iftar posljednjeg dana Ramazana. Ako ovu dužnost obavi makar jedna osoba u jednom mjestu, onda ta dužnost spada sa ostalih građana. A ako je ne obavi niko u jednom mjestu,onda su svi muslimani tog mjesta propustili jedan važan sunnet. Itikaf obično obavlja samo jedna ili dvije osobe, koje znaju lijepo i pravilno učiti Kur'an, a uz to imaju lijepo vladanje. Te osobe povuku se u džamiju i provedu cijelo vrijeme itikafa u džamiji, baveći se samo ibadetom. Oni ne smiju izlaziti iz džamije, osim u iznimnim slučajevima, kao što su npr. uzimanje abdesta ili gusula i obavljanje prirodne nužde. Bolje je da dvije osobe budu u itikafu,jer dok jedna spava, druga će bdjeti i ibadet činiti, tako da se za tih deset dana ibadet nikako ne prekida. Muhammed je sam ibadet obavljao.
Kulon
Kulon (engl. coulomb, simbol C) je izvedena jedinica SI sastava za električni naboj. Ime je dobila po Charles-Augustin de Coulombu.
Definicija
Jedan kulon je količina električnog naboja koju prenese električna struja od jednog ampera protičući jednu sekundu.
Obrazloženje
Kulon je i jedinica za električni tok (pogledaj Gaussov zakon).
U suštini se kulon može definirati pojmovima naboja elektrona ili elementarnog naboja. Otkako su Josephsonova konstanta (CIPM (1988) preporuka 1, PV 56; 19) i von Klitzingova konstanta (CIPM (1988) preporuka 2, PV 56; 20) dane kao konvencionalne vrijednosti (KJ ≡ 4.835 979 Hz/V i RK ≡ 2.5812807 Ω), moguće je kombinacijom njihovih vrijednosti formirati alternativnu (još nije službeno potvrđena) definiciju kulona. Kulon je tada jednak tačno 6.24150962915265 elementarnog naboja.
.im
.im je najviši Internet domen za Ostrvo Man.
Isidora Simijonović
Isidora Simijonović (Beograd, 21. jun 1995) je srbijanska pozorišna i filmska glumica. Svoju filmsku karijeru je započela u debitanskom filmu Klip, Maje Miloš u kome je ostvarila glavnu ulogu i stekla popularnost tumačeći lik Ja­sne, ti­nej­džer­ke ko­ja ži­vi okru­že­na osku­di­com be­o­grad­skih pred­ga­đa. Dobitnica je nekoliko nagrada na festivalima za glavnu ulogu u filmu Klip, među kojima je nagrada za najbolju glumicu koju je dobila na festivalu u Litvaniji i Zlatni lešnik na festivalu u Leskovcu. Kasnije je upisala studije glume na Akademiji umetnosti beogradskog Alfa univerziteta u klasi profesorice Mirjane Karanović. Pored drugih predstava, od decembra 2019. godine glumi u predstavi Testirano na ljudima Ateljea 212 u Beogradu.
Nogometna reprezentacija Nigerije
Nogometna reprezentacija Nigerije predstavlja Nigeriju na međunarodnim nogometnim takmičenjima i pod kontrolom je nogometnog saveza Nigerije.
Historija
Nogometna reprezentacija ima nadimak "Super Eagles" (bos. Super orlovi). Kao oficijelni stadion nigerijske reprezentacije za odigravanje domaćih utakmica koristi se Abuja stadion koji je otvoren 2003. a nazvan je po glavnom gradu Nigerije.
Najvećim uspjesima nigerijske nogometne reprezentacije smatra se osvojeno zlato na Olimpijskim igrama u Atlanti 1996. te zlato na Afričkom kupu nacija 1980, 1994 i 2013.
1990-e
Nigerija je jedna od najtrofejnijih i najcjenjenijih afričkih reprezentacija, a u svojim vitrinama ima tri zlata, četiri srebra i sedam bronzi s afričkog Kupa nacija. Na svjetsku scenu stupila je tokom devedesetih godina, a od tada se na završnici Mundijala pojavila pet puta. Prvi put plasirali su se 1994. godine, kada su osvojili grupu D, ispred Bugarske, Argentine i Grčke. Ipak, u osmini finala izbacila ih je Italija. Vodili su Nigerijci golom Amunekea do 88. minute kada je Roberto Baggio odveo utakmicu u produžetke. Još jednim golom Baggija, deset minuta kasnije iz kaznenog udarca, Italija je prošla u četvrtfinale.
Na Mundijalu u Francuskoj Nigerija je opet završila grupu kao prvoplasirana reprezentacija i to ispred Paragvaja, Španije i Bugarske. Čuvena je 3:2 njihova pobjeda na otvaranju protiv Španije i gol Sundaya Oliseha Andoniju Zubizarreti. Međutim, opet je Nigerija ispala odmah na početku nokaut faze. Golovima Mollera, Briana Laudrupa, Ebbea Sanda i Thomasa Helvega sa čak 4:1 razbili su ih Danci. Gol Tijania Babangide nekoliko minuta prije kraja utakmice bio je samo počasni gol prije polaska kući.
Novija historija
Četiri godine kasnije, u Japanu i Koreji, Nigerija nije bila ni približno moćna i atraktivna kao godinama prije. U grupi smrti, sa Švedskom, Engleskom i Argentinom, Nigerija je završila kao zadnja. Nakon poraza od Argentine u prvoj utakmici, Nigerija je izgubila i od Švedske u drugoj utakmici. U 3. kolu Nigerija je remizirala bez golova s Englezima i tako barem ublažila gorčinu svojim navijačima. Ipak, treba priznati da nije bilo realno očekivati prolaz u jednoj ovako teškoj grupi. Naime, ni Argentinci nisu prošli dalje, što dovoljno govori o kvalitetu protivnika.
Nisu nastupili na Mundijalu u Njemačkoj 2006., ali su bolje sreće bili u kvalifikacijama za Južnu Afriku 2010., koje su završili na 1. mjestu grupe ispred opasnog Tunisa, zabilježivši po 3 pobjede i 3 remija.
Pobjedom protiv Kenije od 3:2 u Nairobiju, Nigerija je 14. novembra 2009. uspjela izboriti nastup na Mundijalu u Južnoj Africi 2010.
Superorlovi su treći put u svojoj reprezentativnoj historiji nastupanja na Mundijalu dodijeljeni u grupu sa Argentinom, a tu su još bili i Južna Koreja i Grčka sa kojom je Nigerija igrala na Svjetskom prvenstvu 1994.
U prvoj utakmici otvaranja na Ellis Park Stadiumu, Nigerija je poražena od Argentine sa 1:0, a gol je postigao Gabriel Heinze u 6. minutu. U drugoj utakmici igranoj na Free State Stadiumu, Nigerija je povela u utakmici protiv Grčke. Međutim, nakon crvenog kartona Sanija Kaite, Grčka je uspjela izjednačiti pred kraj prvog poluvremena. U drugom poluvremenu je Vasilis Torosidis zabio gol u 61. minutu čime je Grčka u konačnici pobijedila sa 2:1. U posljednjoj utakmici igranoj u Durbanu, Nigerija je odigrala 2:2 protiv Južne Koreje, te ispala sa samo jednim osvojenim bodom.
Zbog loših igara nogometnih reprezentativaca, nigerijski predsjednik Goodluck Jonathan je 30. juna 2010. donio odluku kojom je nacionalnu reprezentaciju suspendovao na dvije godine za nastupe u međunarodnim natjecanjima. Ta suspenzija je izložila Superorlove riziku da ih FIFA diskvalifikuje iz svih takmičenja zbog uplitanja politike u sport.
U konačnici je FIFA suspendirala Nigeriju u oktobru 2010. dok je suspenzija ukinuta krajem istog mjeseca nakon što je odbačena sudska tužba Nacionalnog saveza nigerijskih nogometaša protiv Nigerijskog nogometnog saveza.