cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Crkva pokrova presvete Bogorodice u Beogradu
Historija
mini|desno|Spomen ploča u crkvi o izgradnji i posvećenju crkve U periodu između dva svjetska rata, zbog velikog doseljavanja stanovništva, od 1921-31. broj stanovnika Beograda se udvostručio, i javila se potreba za izgradnjom novih hramova. Područje od Cvetkove mehane pa sve do Crvenog Krsta nije imalo crkvu i pravoslavno stanovništvo je zahtijevalo izgradnju crkve, obdaništa Dom majke Jevrosime i ženskog manastira. Tadašnji Patrijarh Dimitrije je odobrio fond za izgradnju, a nakon njegove smrti, Patrijarh Varnava nastavlja projekat izgradnje. Radovi su završeni prije 1. oktobra 1933., i prvog dana hramovne slave, na Pokrov Presvete Bogorodice 14. oktobra 1933. godine, je vikarni Episkop Vikentije Vujić izvršio posvećenje crkve po blagoslovu Patrijarha Varnave. Crkva i kraj u blizini crkve nisu bili oštećeni tokom ratnih razaranja u Drugom svjetskom ratu. 16. septembra 2018. godine patrijarh Irinej je posvetio nove freske u ovoj crkvi, koje su zamijenile stare, dotrajale i koje su bile lošijeg kvaliteta.
Arhitektura
mini|desno|Unutrašnjost crkve Prema sugestijama Patrijarha Varnave crkva je zamišljena u skromnom monaškom stilu, jer je prema prvobitnoj ideji to trebala biti crkva ženskog manastira. Izgradnja je povjerena arhitekti Momiru Korunoviću, ali je zahtjevano da postojeća zgrada na kupljenom imanju ostane takva kakva je, a da se na istočnoj strani doda oltar i centralno kube, a na zapadnoj zvonara sa kancelarijama i krstionicom. Zgradi, koja je ranije služila kao radionica šešira, je dodato kube sa stupovima, kao i oltarska apsida, zadržani su sjeverni i južni zidovi i dio građevine na zapadu. Dodati su lukovi i stupovi, zvonik je najprije samo prislonjen uz zapadni zid što je kasnije izmjenjeno, dodane su dvije kancelarije, krstionica i stepenice za hor.
Unutrašnjost
mini|desno|Unutrašnjost kupole. Stare freske u kubetu su prikazivale svete Srbe vladare sa svojim zadužbinama u rukama, iako je praksa u pravoslavlju da se tu slikaju starozavjetni proroci. Novim freskopisanjem crkve su tu ipak naslikani starozavjetni proroci Prvobitni ikonostas, izrađen od betona, oslikao je akademski slikar Živorad Nastasijević, ali je on srušen i na njegovo mjesto je 1973. godine postavljen novi, u duborezu. Napravio ga je Cvetan Nikolovski iz Ohrida. Ikone ovog ikonostasa oslikao je profesor Milovan Arsić, akademski slikar, kao i hramovne freske i mozaike na banjskim zidovima. Freskopis je rađen u al fresco tehnici, na tri sloja maltera sa fresko pigmentima i pokriva sve unutrašnje zidne površine hrama čineći jedinstvenu fresko cjelinu od oko 700 m2slikane površine. Fon na svim freskama je u zlatnom okeru i zelenoj boji. Na kubetu gdje je prikazan Hristos Pantokrator (Svedržitelj, Svevladar: pan-sve, kratia-vladavina) u kružnoj - krstastoj orijentalnoj kompoziciji Logosa, uočavale su se izvjesne izmjene tradicionalne šeme u slobodi kompozicije i teme. Stare freske na površinama kubeta (danas nepostojeće), između prozora, prikaivale su srpske svetitelje sa svojim zadužbinama u rukama: Stefan Nemanja kao prepodobni Simeon Mirotočivi sa Studenicom, sveti Sava sa Hilandarom, sveti Arsenije Srijemac sa crkvom svetih Apostola u Peći, Stefan Prvovjenčani sa Žičom, kralj Milutin sa Gračanicom, Stefan Dečanski sa Dečanima, arhiepiskop Danilo II sa Bogorodičinom crkvom u Peći i knez Lazar sa Lazaricom. Pored ovih osam figura, od kojih je svaka bila preko 4 metra visine, postoje još dvije koje su naslikane na zapadnom zidu naosa: kralj Dragutin sa crkvom u Arilju, despot Stefan Lazarević sa Manasijom i stihovima svoje pjesme Slovo ljubve i povorkom srpskih arhijereja u oltarskoj apsidi, i zajedno čine jedinstvenu galeriju portreta srpskih svetitelja. Inače je praksa u pravoslavnom freskopisu, da se u kubetu između prozora prikazuju starozavjetni proroci: Mojsije, Ilija, Danilo... ali je ovdje došlo do odstupanja od tradicije u korist srpskih nacionalnih osjećanja. To je ispravljeno novim freskopisanjem crkve i sada su u kubetu naslikani starozavjetni proroci, a likovi Srba svetaca tu više ne postoje.
U hramu se nalazi i ikona Presvete Bogorodice Pećke koja je kopija ikone Majke Božije iz Pećke Patrijaršije za koju postoje crkveno-narodna predanja da je čudotvorna i da ju je oslikao sveti apostol Luka. Čuvana je u manastiru svetog Save Osvećenog koji se nalazi između Jerusalema i Mrtvog mora, i nju u Srbiju, po tom predanju, donosi Sveti Sava.
Pri hramu se održavaju časovi vjeronauke i duhovne tribine, a postoji i škola crkvenog pojanja.
Zanimljivosti
U crkvi se nalazi nekoliko prikaza grbova Kraljevine Jugoslavije, a tabla u ulici Vojislava Ilića, koja pokazuje smjer ka pravoslavnoj Pokrovskoj i katoličkoj crkvi svetog Ante (desno), je ispisana samo latiničnim pismom.
Džehennem
Džehennem ili džehenem islamski je izraz za pakao, a to je, prema islamu, boravište na ahiretu (budućem svijetu) koje je Allah stvorio za nevjernike i grešne ljude.
NGC 3486
NGC 3486 (također poznat kao MCG 5-26-32, PGC 33166 i UGC 6079) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 31 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Mali lav. Najveći prečnik je 7,10 (65 hiljada sg) a najmanji 5,2 uglovnih minuta (47 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 11. aprila 1785. godine.
Džehennem
U džehennemu je vatra do koje se dolazi prelaskom preko Sirat-ćuprije. Poslanik Muhammed u hadisu je opisao Sirat-ćupriju, koju je vidio za vrijeme Israa i Mi'radža (uzdignuća u više sfere): "Sirat-ćuprija je tanka kao dlaka, a oštra kao sablja". Dok budu prelazili Sirat-ćupriju, nevjernici će pasti na mjesto u džehennemu koje im je Allah odredio. U džehennemu postoje stepeni grešnosti, npr. kao zgrada sa bezbroj spratova. U Kur'anu se spominje da će faraoni i nevjernici biti na dnu džehennemske vatre i da iz nje nikad neće izaći. Spominje se i da će ljudi koji su imali dosta grijeha, ali nikad nisu izašli iz islama (tj. nisu porekli Allaha, poslanike, Sudnji dan i islamske svetinje) provesti jedno vrijeme u džehennemu kako bi se očistili od grijeha, a onda će biti uvedeni u džennet i tamo ostati. Iz džehennema se ne može pobjeći, a vatra će nekome sezati do članaka, nekome do koljena itd, zavisno od broja i veličine grijeha.
NGC 3486
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Tarik Samarah
Tarik Samarah (Zagreb, 1965. godine) jest bosanskohercegovački fotograf, čija se interesovanja kreću u polju umjetničke i dokumentarne fotografije. Za svoj dugogodišnji rad na temu srebreničkog genocida osvojio je mnogobrojna priznanja i nagrade.
Biografija
Tarik Samarah (fotograf i osnivač Memorijalne galerije 11/07/95) rođen je 1965. godine u Zagrebu, a posljednjih trideset godina živi i radi u Sarajevu. Njegova interesovanja kreću se u polju umjetničke i dokumentarne fotografije, a svoj najveći profesionalni uspjeh ostvario je upravo na ovom polju sa ciklusom crno - bijelih fotografija i projektom "Srebrenica - genocid u srcu Evrope". Fotografije koje su nastale u postratnom periodu, između 2002. i 2005. godine u Srebrenici i na području istočne Bosne, objavljene su prvi put 2004. godine u knjizi Srebrenica. Knjiga "Srebrenica" je u saradnji sa udruženjem Pokret majki Srebrenice i Žepe, podijeljena je službenicima Tribunala u Hagu, diplomatskom koru u Bosni i Hercegovini, političarima, novinarima, kao i optuženim za ratne zločine u Hagu. Godinu dana kasnije, objavljena je i monografija "Srebrenica". Poznati svjetski časopis za grafički dizajn "HOW" iz New York City-a proglasio je "Srebrenicu" najboljom publikacijom 2005. godine u svijetu. Pored toga, monografija je dobila priznanje Sajma knjige u Ljubljani, Večernjakovog pečata, nagradu Udruženja izdavača i knjižara BiH i mnoge druge. Osim priznanja i nagrada, knjiga je dobila i pozitivne recenzije u nekim od vodećih svjetskih časopisa koji se bave fotografijom i dizajnom ("Step Inside Design", poznati svjetski časopis na području dizajna objavio je zapaženu recenziju).
Njegove fotografije su bile izlagane u mnogim renomiranim umjetničkim galerijama, muzejima i javnim prostorima u svijetu, u vidu samostalnih i kolektivnih izložbi. Neke od njih odvijale su se u: Muzeju Holokausta u Washington D.C., Sjedištu UN-a u New Yorku, Galerie du Jour u Parizu, Holandskom Parlamentu u Hagu, Memorijalnom centru Westerbork, galeriji Pordenone Arte Contemporanea u Italiji, zatim putujuće izložbe Anne Frank Muzeja u Rabatu, Cape Townu, te u Muzeju Holokausta i Obrazovnom Centru Illiinois, galeriji Skokie u Chicagu, Norveškom centru za studije holokausta i religijskih manjina u Oslu, Plaine de Plainpalais u Ženevi, te Westminster Abbey u Londonu i mnogim drugima. Samarah je autor dvije publikacije svojih fotografija. Druga po redu, monografija "Srebrenica" je objavljena u dva izdanja, jedno na bosanskom i engleskom jeziku, drugo na katalonskom i engleskom jeziku. Samarahove fotografije su obišle svijet kroz naslovne strane različitih naučnih i istraživačkih knjiga i publikacija. Fotografije iz ciklusa "Srebrenica" danas su dio stalne postavke Memorijalne galerije 11/07/95 koja se nalazi u Sarajevu. Osim što je zamišljena kao mjesto stalnog spomena nevino stradalim Srebreničanima i istovremeno kao mjesto artikulacije glasova protiv svih oblika nasilja u svijetu, Galerija 11/07/95 predstavlja ishodište i zaokruženje Samarahovog rada na ovu temu.
NGC 6433
NGC 6433 (također poznat kao IRAS 17422+3649, MCG 6-39-15, PGC 60766 i UGC 10962) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 345 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Herkul. Najveći prečnik je 2,00 (201 hiljada sg) a najmanji 0,5 uglovnih minuta (50 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Albert Marth 9. jula 1864. godine.
Historija Poljske (1945–1989)
'''Historija Poljske od 1945. do 1989.''' obuhvata period komunističke vladavine nametnute Poljskom nakon završetka Drugog svjetskog rata. Ove godine, iako su karakterizirale opću industrijalizaciju, urbanizaciju i mnoga poboljšanja životnog standarda, bile su obilježene ranim staljinističkim represijama, društvenim nemirima, političkim sukobima i teškim ekonomskim poteškoćama.
Pred kraj Drugog svjetskog rata, napredujuća sovjetska Crvena armija, zajedno sa poljskim oružanim snagama na istoku, potisnula je nacističke njemačke snage iz okupirane Poljske. U februaru 1945. Konferencija na Jalti je odobrila formiranje privremene vlade Poljske od kompromisne koalicije, do poslijeratnih izbora. Josif Staljin, vođa Sovjetskog Saveza, manipulirao je implementacijom te presude. Privremena vlada nacionalnog jedinstva koju su praktički kontrolirali komunisti formirana je u Varšavi ignoriranjem poljske vlade u egzilu sa sjedištem u Londonu od 1940. godine.
Tokom naknadne Potsdamske konferencije u julu-avgustu 1945., tri glavna saveznika su ratificirala kolosalno pomicanje poljske granice na zapad i odobrila njenu novu teritoriju između linije Oder-Neisse i Curzonove linije, što je rezultiralo smanjenjem poljskih granica i sličnim granicama Poljske. doba bivše dinastije Piast. Nakon uništenja poljsko-židovskog stanovništva u holokaustu, bijega i protjerivanja Nijemaca na zapadu, preseljenja Ukrajinaca na istoku, te protjerivanja i preseljenja Poljaka iz istočnih pograničnih područja (Kresy), Poljska je postala prva vrijeme u svojoj istoriji etnički homogena nacionalna država bez istaknutih manjina. Nova vlada je učvrstila svoju političku moć, dok je Poljska ujedinjena radnička partija (PZPR) pod Bolesławom Bierutom stekla čvrstu kontrolu nad zemljom, koja će ostati nezavisna država unutar sovjetske sfere utjecaja. Julski ustav je proglašen 22. jula 1952. i zemlja je zvanično postala Poljska Narodna Republika (PRL).
Nakon Staljinove smrti 1953. godine, političko "odmrzavanje" omogućilo je liberalnijoj frakciji poljskih komunista, na čelu sa Władysławom Gomułkom, da dobije vlast. Sredinom 1960-ih, Poljska je počela da doživljava sve veće ekonomske, kao i političke poteškoće. Oni su kulminirali poljskom političkom krizom 1968. i poljskim protestima 1970. kada je povećanje potrošačkih cijena dovelo do talasa štrajkova. Vlada je uvela novi ekonomski program zasnovan na velikim zajmovima zapadnih kreditora, što je rezultiralo porastom životnog standarda i očekivanja, ali je program podrazumijevao sve veću integraciju poljske privrede sa svjetskom ekonomijom i posrnuo je nakon naftne krize 1973. godine. Godine 1976. vlada Edwarda Giereka bila je prisiljena ponovo podići cijene što je dovelo do protesta u junu 1976. godine.
Ovaj ciklus represije i reformi i ekonomsko-političke borbe dobili su nove karakteristike izborom Karola Wojtyłe 1978. za papu Ivana Pavla II. Wojtyłino neočekivano uzdizanje ojačalo je opoziciju autoritarnom i nedjelotvornom sistemu državnog socijalizma kojim upravlja nomenklatura, posebno s papinom prvom posjetom Poljskoj 1979. Početkom avgusta 1980. novi talas štrajkova rezultirao je osnivanjem nezavisnog sindikata „Solidarnost“ na čelu sa Lechom Wałęsom. Rastuća snaga i aktivnost opozicije dovela je do toga da vlada Wojciecha Jaruzelskog proglasi vanredno stanje u decembru 1981. godine. Međutim, sa reformama Mihaila Gorbačova u Sovjetskom Savezu, sve većim pritiskom Zapada i disfunkcionalnom ekonomijom, režim je bio primoran da pregovara sa svojim protivnicima. Pregovori za okruglim stolom 1989. doveli su do učešća Solidarnosti na izborima 1989. godine. Upečatljiva pobjeda njenih kandidata dovela je do prve u nizu tranzicija sa komunističke vlasti u srednjoj i istočnoj Evropi. Godine 1990. Jaruzelski je dao ostavku na mjesto predsjednika nakon predsjedničkih izbora, a naslijedio ga je Wałęsa.
Pivara Tuzla
mini|Pivara Tuzla Pivara Tuzla d. d. osnovana je 1884. pod nazivom Erste Dampf Bräuerei (Prva parna pivovara) Donja Tuzla, a osnivači su bili Tasig i Köhn, koji su sa sobom donijeli tehniku kuhanja piva prema češkoj recepturi, poznatog kao pilsner. Po dolasku Austro-Ugarske na tuzlansko područje prošireni su industrijski kapaciteti i sagrađen je objekat, u kojem pivara djeluje od osnivanja, što je svrstava među tri najstarije pivare u Bosni i Hercegovini.
Nekoliko puta mijenjala je vlasnike, ali su tradicija i receptura proizvodnje piva ostale iste. Voda se doprema s Konjuha vodovodom izgrađenim u istom periodu kad i Pivara.
Kroz historiju su ovdje proizvođene razne vrste piva (crno, žuto, Torg, Zimsko, Rudarski dukat i Tuzlanski pilsner), a danas je jedna od rijetkih pivara izvan Češke koja proizvodi pivo prema tradicionalnoj recepturi iz te zemlje.
Pivara posjeduje i liniju dopunskog programa proizvoda instaliranu krajem 1990-ih, a koja služi za proizvodnju bezalkoholnih pića i mineralne vode u PET-bocama i limenkama. Svi proizvodi Pivare Tuzla proizvode se pod strogim režimom kontrole kvaliteta, primjenom novih tehnologija za prevenciju štetnih utjecaja na životnu sredinu, kao i mjera sigurnosti kvaliteta proizvoda, koji garantira primjenom važećih normi, zakonskih zahtjeva i osnovnih principa HACCP sistema i zahtjeva upravljanja okolinom. mini|Pivara Tuzla
Brendovi
Pivara Tuzla u svom asortimanu ima sljedeće proizvode:
Zastava Istočnog Timora
mini|desno|300px|Zastava Istočnog Timora
Zastava Istočnog Timora je usvojena 2002. Žuti trokut na zastavi predstavlja tragove kolonijalizma u historiji Istočnog Timora. Crni trokut predstavlja prepreke koje treba preći. Crvena pozadina zastave predstavlja borbu za slobodu, a bijela zvijezda "svijetlo što vodi".
NGC 293
NGC 293 (također poznat kao IRAS 00517-0730, MCG -1-3-30 i PGC 3195) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 264 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Kit. Najveći prečnik je 1,10 (84 hiljade sg) a najmanji 0,9 uglovnih minuta (69 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Albert Marth 27. septembra 1864. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Zastava Jemena
mini|desno|300px|Zastava Jemena
Zastava Jemena usvojena je 22. maja 1990, istog dana kada su se ujedinili Sjeverni i Južni Jemen. Crveno, bijelo i crno polje predstavljaju Panarapske boje, kao i na zastavama Egipta, Sirije, Iraka i drugih država.
Prema službenoj obavjesti, crvena predstavlja krvoproliće nad mučenicima i jedinstvo, bijela svijetlu budućnost, a crna mračnu prošlost.
Grb Južne Georgije i Južnih Sendvičkih Ostrva
mini|desno|200px|Grb Južne Džordžije i Južnih Sendvičkih Ostrva Grb Južne Džordžije i Južnih Sendvičkih Ostrva je usvojen 1985. Do 1985 ova ostrva su bila u sastavu Falklandskih ostrva i koristili su njihov grb, a do 1962 su bila u sastavu Britanskog Antarktičkog teritorija. Grb se sastoji od štita na kojem se nalazi lav s bakljom. Oko štita su postavljeni tuljan i pingvin, a na vrhu štita šljem i jelen. Ispod štita je traka s motom "Leo Terram Propriam Protegat" (Lav štiti svoju zemlju).
Orlovo jezero
Orlovo jezero nalazi se u Bosni i Hercegovini na planini Ozren, nekoliko kilometara od Petrova, prateći rijeku Jadrinu. Dimenzije jezera su 52 x 28 m.
Električni generator
Opis
Jednostavni generator se sastoji od zavojnice koja se vanjskim uticajem okreće u stalnom magnetnom polju.Generator se sastoji od pokretnog dijela (rotor) i od nepokretnog dijela (stator). Da bi nastala električna energija treba okretati rotor. Generator ima mnogo navoja žica. Svaki navoj žice pokreće izvjestan broj elektrona, a svi navoji zajedno stvaraju jaku električnu struju. Tako se u generatoru energija kretanja pretvara u električnu energiju.
Orlovo jezero
Turizam
Lokacija jezera je turističko izletište.
Električni generator
Izmjenični generator
Krajevi zavojnice spojeni su na klizne prstenove koji se okreću zajedno sa zavojnicom. Spoj s vanjskim krugom (sijalicom i sl.) načinjen je preko ugljičnih četkica. Kako se zavojnica vrti u magnetskom polju, u njoj će se indukovati elektromotorni napon.
Tokom vrtnje mijenja se magnetni fluks kroz petlju pa se i elektromotorni napon mora mijenjati u ovisnosti o vremenu. Najveći magnetski tok koji prolazi zavojnicom onda kada je ravnina zavojnice okomita na smjer magnetskog polja, a najmanji kada je ravnina zavojnice paralelna sa smjerom magnetskog polja. Ako se prati vrtnja zavojnice za jedan puni okret, vidjet će se da će najveća vrijednost elektromotornog napona biti za kut od 90° i 270°, a najmanja za ugao 0° i 180°. Za daljnju vrtnju situacija se ponavlja. Na taj se način dobije izmjenični elektromotorni napon, odnosno izmjenična struja.
Višefazna izmjenična struja (npr. trofazna struja) dobija se pomoću više zavojnica koje su u takvom geometrijskom odnosu da između indukovanih napona postoji fazni pomak.
Istosmjerni generator
Osim generatora izmjenične struje, postoji i generator istosmjerne struje. Načelo rada ovog generatora isto je kao i generatora izmjenične struje. U magnetnom polju vrti se zavojnica u kojoj se inducira izmjenični elektromotorni napon. Da bi se izmjenični elektromotorni napon usmjerio tako da u vanjskom dijelu kruga uvijek ima istu orijentaciju, krajevi zavojnice spajaju se na komutator.
Umjesto da su krajevi zavojnice spojeni na dva klizna prstena, oni su spojeni na na dva međusobno izolirana vodljiva poluprstena. Jedna četkica će stalno biti pozitivna, a druga stalno negativna, pa će zato u vanjskom dijelu kruga priključenom na četkice prolaziti istosmjerna struja. Dobiveni elektromotorni napon i električna struja imaju uvijek istu orijentaciju, ali ima se iznos stalno mijenja između nule i neke najveće vrijednosti.
Za elektromotorni napon koji se tako mijenja kaže se da pulzira. U praksi se pulziranje izbjegava posebnom konstrukcijom generatora: povećavanjem broja odsječaka na komutatoru i fazno pomaknutih zavojnica koje su na njih spojene.
Rudolf Christoph Eucken
Rudolf Christoph Eucken (Aurich, 5. januar 1846. - Jena, 14. septembar 1926.), njemački filozof
Bio je profesor u Baselu i Jeni. Obnovio je Fichteov etički idealizam. Smatrao je da današnja kultura razara život, jer je svako njeno područje stvorilo zasebne nazore koji se ne spajaju u jednu životnu sliku. Kritizira te razne životne sisteme i stvara nazor da život ima smisla samo kao stvaranje zbiljnosti (aktivizam). Sudjelovao je u mirovnom pokretu, a 1908. godine dobio je Nobelovu nagradu za književnost.
IC 1891
IC 1891 (također poznat kao PGC 1598762) je spiralna galaksija i nalazi se u sazviježđu Ovan. Prvo otkriće je napravio Stephane Javelle 18. januara 1898. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Sumo hrvanje
mini|desno|250px|Sumo meč, januar 2008.
Sumo hrvanje (jap. 相撲) je full-contact sport gdje hrvač (rikishi) nastoji drugog hrvača izbaciti iz kružnog borilišta (dohyō) ili ga natjerati da dotakne pod bilo kojim dijelom tijela, osim stopala. Sport je nastao u Japanu, u kojem danas jedino ima profesionalni status. Općenito se za njega koristi izraz gendai budō (moderna japanska borilačka vještina), iako je takvo tumačenje pogrešno s obzirom da sport ima povijest staru nekoliko vijekova.
Gornja Bosna
mini|Tamno crvena približno označava područje Gornje Bosne Gornja Bosna je prirodno omeđena historijska oblast u gornjem slivu rijeke Bosne, smještena u planinama, ali prometno otvorena u svim smjerovima. Proteže se od vrela rijeke Bosne i Vrandučkog klanca, te gornje Drine i Borove glave. Gornja Bosna zauzima prostor područja Sarajeva (bez Pala), Ilijaša, Hadžića, Breze, Vareša, Kaknja, Visokog, Kiseljaka, Fojnice, Kreševa i Zenice i dijelove općine Busovača, Trnovo i Olovo. Sa zeničkim područjem obuhvaća dio gornjeg toka Lašve i njeno ušće u Bosnu. Čitavo područje je bogato šumom, rijekama i rječicama.
Historija
Ova oblast je imala značajna neolitska naselja Starčevačke, Kakanjske i Butmirske kulture kao što su Butmir, Obre i Okolište. Za vrijeme bronzanog doba na području ove geografske oblasti formirat će se Srednjobosanska kulturna grupa, koja se najviše povezuje sa Ilirskim plemenom Desidijata. Konačno, ova regija će imati veliki značaj za formiranje i širenje prvog Bosanskog politeta u ranom srednjem vijeku.
Posejdon
mini|Andrea Doria kao Posejdon, naslikao italijanski slikar Angelo Bronzino Posejdon bio je jedan od dvanaest olimpijaca u drevnoj grčkoj religiji i mitologijigrčki bog mora i potresa, koji je upravljao morem, olujama, zemljotresima i konjima. Bio je zaštitnik pomoraca i čuvar mnogih helenskih gradova i kolonija. U Grčkoj predolimpijskog bronzanog doba, Posejdon je bio poštovan kao glavno božanstvo u Pilosu i Tebi, s kultnom titulom "tresač zemlje"; u mitovima o izolovanoj Arkadiji, on je povezan sa Demetrom i Persefonom i bio je poštovan kao cijenjen kao "tresač zemlje"; konj, i kao bog vode. Posejdon je zadržao obe asocijacije među većinom Grka: smatran je krotiteljem ili ocem konja, koji je udarcem svog trozuba stvorio izvore (na grčkom jeziku termini za oba su povezani). Posejdonov je pandan u rimskoj mitologiji Neptun, u ilirskoj Rodon te u etruščanskoj Nethuns.
Homer i Hesiod sugerišu da je Posejdon postao gospodar mora kada je, nakon svrgavanja njegovog oca Krona, svijet ždrijebom podijeljen između Kronovih sinova; Zeusu je dobio nebo, Had podzemni svijet, a Posejdon more, sa Zemljom i planinom Olimp koji pripadaju svoj trojici. U Homerovoj Ilijadi, Posejdon podržava Grke protiv Trojanaca tokom Trojanskog rata; u Odiseji, tokom morskog putovanja od Troje nazad kući do Itake, grčki junak Odisej izaziva Posejdonov bijes oslijepivši njegovog sina, kiklopa Polifema, što je rezultiralo da ga Posejdon kazni olujama, uzrokujući potpuni gubitak njegovog broda i pratilaca, i odgađajući njegov povratak za deset godina. Posejdon je takođe tema homerske himne. U Platonovom Timeju i Kritiji, legendarno ostrvo Atlantida bilo je Posejdonovo područje.
Prema legendi, Atena je postala boginja zaštitnica grada Atine nakon nadmetanja sa Posejdonom, iako je on ostao na Akropoli u obliku svog surogata, Erehteja. Nakon borbe, Posejdon je poslao monstruoznu poplavu na atičku ravnicu da kazni Atinjane što ga nisu odabrali.
Kult
U mikenskoj bio je kulturi poštovaniji od samog Zeusa, a natpisi s njegovim imenom pronađeni su na brojnim spomenicima i natpisima. Pomorci su mu se molili za sigurna putovanja, a katkad su utapali konje kao žrtvu. Posejdon je zauzvrat stvarao mirno more i nova ostrva. Kad je bio uvrijeđen ili ignoriran, svojim bi trozubom udario tlo te bi uzrokovao brodolome, potrese, utapanja i oluje. U Rimu je bio bog konja - Neptune Equester, zaštitnik konjskih utrka. Postojao je njegov hram u blizini konjskih trkaćih staza u Rimu - Circus Flaminius, a također i jedan u mjestu Campus Martius gdje se slavila svečanost Neptunalia 23. jula. Posejdon je prikazivan u svojoj kočiji koju vuku nilski konji ili obični konji koji mogu jahati po moru. Bio je prikazivan i s delfinima te s ribama trozupkama. Njegova je palača na dnu Egejskog mora, sazidana od koralja i dragulja.
Rođenje i djetinjstvo
Posejdon je Kronov i Rejin sin. Kao i njegovu braću i sestre, progutao ga je njegov otac. Poslije ih je spasio Zeus prisilivši svog oca da ih sve povrati. Zeus, Hekatonhiri, Giganti i Kiklopi svrgnuli su Krona i ostale Titane. Posejdona su odgojili Telhini, stanovnici ostrva Roda. Kad je svijet podijeljen na tri dijela, Zeus je dobio zemlju i nebo, Had podzemlje, a Posejdon more. Posejdon ima palaču i na Olimpu, pa je zato i morski i olimpski bog. mini|Johann Ulrich Krauss: Neptun i Kenida. Pretvorio ju je u muškarca.
Posejdon i Atena
mini|Domenico Beccafumi: Takmičenje Atene i Posejdona, detalj. Atena je lijevo, a Posejdon desno, 1524–1525. Atena se natjecala s Posejdonom tko će biti zaštitnik novog i neimenovanog grada. Dogovorili su se da će svaki od njih dati građanima jedan dar te će oni izabrati koji im je draži. Posejdon je zabio svoj trozub u tlo te se pojavio izvor koji ime je dao mogućnost trgovanja, a i vodu, no bila je slana i nije bila za piće. Atena im je ponudila stablo masline te su građani prihvatili maslinu, a i Atenu za zaštitnicu, jer stablo im je donosilo ulje, drvo i hranu. Grad je nazvan Atenom. Posejdon je stvorio prvog konja, ali je ipak Atenin dar izabran.
Drugi mitovi
mini|190 px|Posejdon sa trozubom, na prijestolju, grčka vaza
Troja
Posejdon i Apolon uvrijedili su Zeusa i poslani su služiti kralju Laomedonu. On im je zapovjedio da sagrade velik zid oko grada i obećao da će ih dobro nagraditi, ali to nije i ispunio. Da bi se osvetio, prije Trojanskog rata, Posejdon je poslao morsko čudovište da napadne Troju (čudovište je poslije ubio Heraklo).
U Homerovoj Ilijadi Posejdon je bio na strani Ahejaca, a katkad je i sam učestvovao u borbi protiv Trojanaca. No, u 20. pjevanju ipak je spasio Eneju od Ahileja. U Odiseju Posejdon mrzi Odiseja jer je oslijepio njegova sina Kiklopa Polifema. Stoga je poslao na njegovu posadu oluju i odgodio Odisejev povratak na Itaku. Odiseju je, nakon što se vratio svome domu, rečeno da će morati na još jedno putovanje prije nego što može voditi sretan i miran život, bez Posejdonova gnjeva. Vrač Tiresija rekao mu je da na ostrva poštuje Posejdona, da bi ublažio njegov gnjev.
Eneida
U Vergilijevoj Eneidi je Neptun još uvijek uvrijeđen i nije na strani Trojanaca. Ali ipak im je pomogao kad je Junona (Herin pandan u rimskoj mitologiji) u prvom pjevanju htjela uništiti trojansku flotu. No, glavni je razlog bio taj što se Junona umiješala u njegovo područje. Štitio je Eneju.
Bosna (zemlja)
U početku je tom cjelinom upravljao knez, a kasnije i ban, od najmanje 838. godine  kada je zabilježeno prvo spominjanje njenog vladara kneza Ratimira koji je vladao područjem današnje srednje i istočne Bosne i Hercegovine.
Nastanak
Nakon propasti prvog Avarskog kaganata, uzrokovanog porazom 626. godine u Carigradu, Avari su bili prisiljeni napustiti Balkansko poluostrvo i teritorije pod nominalnim vlašću Bizanta. Od tog trenutka počinje stapanje kulturnih, etničkih i političkih jedinica u nova jezgra poznata u historiji pod imenom sklavinije. U tom procesu sudjeluju novopridošli Južni Slaveni i ilirsko starosjedilačko romanizirano stanovništvo. Prevagu su odnijeli Slaveni, nametnuli svoj jezik i postali vladajući društveni sloj. Bez obzira na broj koji nije bio nikako zanemarljiv, starosjedioci su imali sporednu ulogu, ali su njihove karakteristike ipak ušle u genetske karakteristike novih narodnosno-političkih fenomena.
Slaveni su u 6. vijeku naselili čitav zapadni Balkan, uključujući Bosnu. O upravljanju carstvom (DAI; 949-960) spominje Bosnu (/Bosona) kao "malu zemlju" Historijske i arheološke informacije o ranosrednjovjekovnoj Bosni su oskudne. Prema DAI, u Bosni su postajala dva naseljena grada Katera i Desnik. Katera je identificirana kao Kotorac kod Sarajeva, međutim arheološki bez osnova prema ; moguće da je to bio Kotor Varoš (lokalitet Bobac ili Bobos), mada do danas nema ranosrednjovjekovnih nalaza.
Desnik ostaje neidentificiran, ali se smatra da je blizu Dešnja. Utvrđeno je da se srednjovjekovni bosanski politet protezao od sarajevskog polja na jugu do zeničkog polja na sjeveru, a istočna granica je bila dolina Prače prema Drini, zapadna duž doline Lepenice i Lašve. Vjeruje se da je nukleus u kojem se razvila prvobitna bosanska država smješten u Visočkoj dolini. Poznato je da je prvi poznati vladar Bosne knez Stjepan Bosanski vladao današnjim područjem sarajevskog i visočkog polja. Mjesto zvano Bosna se spominje u u 17 srednjovjekovnih izvora, a Pavao Anđelić je tu Bosnu definisao naseljem tipa teritorijalne općine.
Nakon smrti srpskog vladara Časlava koji je osvojio Bosnu (otprilike 927-960) Bosna je postala politički nezavisna. Bugarska je na kraju 10. vijeka nakratko pokorila Bosnu, nakon čega je postala dio Bizantijskog carstva. Nakon što je ban Borić sudjelovao u Ugarsko-Bizantskom ratu, bio je priznat od strane Bizantskog carstva, ali je vjerovatno ova vladavina bila samo nominalna (1167-1180). Zbog planinskog terena, Bosna je bila prilično nepristupačna i nije imala razvijene puteve, tako da je lokalna vlastela mogla da nastavi voditi svoju politiku, posebno u dijelu župe Bosna što je obuhvatalo područja Visokog, Zenice, Sutjeske i Vrhbosne. Nakon što je ban Borić preuzeo vlast, to je označilo početak Bosanske banovine, koja će postati de facto nezavisna država kroz većinu svoje historije.
Diastrofijska displazija
Dijastrofna displazija je autosomna recesivna displazija koja utiče na razvoj hrskavice i kostiju. ("Dijastrofizam" je opći termin koji se odnosi na uvijanje.) Dijastrofna displazija je posljedica mutacija u genu SLC26A2.
Pogođene osobe su niskog rasta, s vrlo kratkim rukama i nogama i problemima sa zglobovima koji ograničavaju pokretljivost.
Znakovi i simptomi
Znakovi i simptomi dijastrofne displazije slični su onima kod drugog skeletnog poremećaja koji se zove atelosteogeneza tip 2; međutim dijatrofna displazija ima tendenciju da bude manje teška.
Genetika
To je jedan iz spektra skeletnih poremećaja uzrokovanih mutacijama u genu SLC26A2. Protein koji je kodiran ovim genom neophodan je za normalan razvoj hrskavice i za njenu konverziju u kost. Hrskavica je čvrsto, fleksibilno vezivno tkivo koje čini veći dio skeleta tokom ranog razvoja. Većina hrskavice se kasnije pretvara u kost, ali u odrasloj dobi ovo tkivo nastavlja da pokriva i štiti krajeve kostiju i prisutno je u nosu i vanjskim ušima. Mutacije u genu "SLC26A2" mijenjaju strukturu hrskavice u razvoju, sprečavajući da se kosti pravilno formiraju i rezultiraju problemima skeleta karakterističnim za dijastrofnu displaziju.
Ovo stanje je autosomno recesivni poremećaj, što znači da se defektni gen nalazi na autosomu, a oba roditelja moraju nositi po jednu kopiju defektnog gena kako bi se dijete rodilo s tim poremećajem. Roditelji djeteta s autosomno recesivnim poremećajem obično nisu pogođeni.
Prevalencija
Dijastrofna displazija pogađa oko 1/500.000 porođaja; u Finskoj, je češća, s otprilike 1/33.000 porođaja pogođenih ovim poremećajem.
Reference
Ovaj članak uključuje tekst iz javnog domena sa U.S. Nacionalne medicinske biblioteke SAD''
Svjetsko prvenstvo u nogometu 1994 - grupa E
Grupa E svjetskog prvenstva 1994. je igrana u East Rutherfordu na stadionu Giants, Washingtonu na stadionu Robert F. Kennedy Memorial i Orlandu na stadionu Florida Citrus Bowl između 18. i 28. juna 1994. godine. Meksiko i Irska su se kvalificirali u osminu finala. Italija kao trećeplasirana ekipa grupe se također kvalificirala u osminu finala. Norveška je svoje takmičenje na SP 1994 završila u grupnoj fazi.
Sve utakmice su bile igrane po Istočnoj vremenskoj zoni (UTC -4)
Zastava Jordana
mini|desno|300px|Zastava Jordana
Zastava Jordana je bazirana prema zastavi Arapske pobune protiv Osmanlijskog carstva za vrijeme Prvog svjetskog rata. Zastava se sastoji od tri horizontalna polja (crnog, bijelog i zelenog) koji su povezani crvenim trokutom sa lijeve strane. Polja predstavljaju Abasidski, Emevijjski i Fatimidski halifat. Crveni trokut predstavlja dinastiju Hašemita i Arapsku pobunu. Bijela sedmokraka zvijezda, koja razlikuje Jordansku zastavu od zastave Palestine ima dvostruko značenje: predstavlja sedam stihova u prvoj suri Kur'ana, te jedinstvo Arapa.
Franjevačka klasična gimnazija u Visokom
mini|Desno|Zgrada franjevačke klasične gimnazije u Visokom mini|Desno|Zgrada franjevačke klasične gimnazije u Visokom mini|Desno|Ulaz u zgradu Franjevačka klasična gimnazija u Visokom počela je sa radom 1900. godina kada je preseljena iz Franjevačkog samostana u Gučoj Gori. Do tada je u Gučoj Gori radila kao škola sa pet razreda dok je sa dolaskom u Visoko otvoren i šesti razred. Ova ustanova predstavlja najznačajniju kulturno-prosvjetnu ustanovu Hrvata u Visokom i smještena je u samostanu Sv. Bonaventure.
Historija
Visočki samostan je razoren za vrijeme velikih progona kršćana 1521. i 1524. godine, ali je opet obnovljen. Za bečkog rata franjevci ga napuštaju 1688. godine, a 1697. posljednji fratri sa svim katolicima iz Visokog pridružuju se Eugenu Savojskom, koji je s austrijskom vojskom prodro do Sarajeva, te se sele u Slavoniju. To je bio najveći egzodus Hrvata iz Bosne. I od tada u Visokom nema katolika ili ih u novije vrijeme ima tek malo. Franjevci su se vratili u Visoko 1899.-1900. u novu zgradu gimnazije i u samostan. Od tada djeluje Franjevačka klasična gimnazija, koja i danas uživa pravo javnosti.
Zgradu gimnazije je projektirao i građevinske radove vodio Ivan Holz. Gradnja je koštala 63.000 forinti. Ta je svota osigurana prodajom franjevačkog gostinjca u Carigradu (26.000 forinti), prilozima samostana i župa (26.000 forinti), te darovima dobročinitelja. Tada je zgrada imala oblik velikog uglastog slova J. Zgrada je 1913. proširena po nacrtu Franje Holza. Kasnije je više puta proširivana: 1934, 1953, 1959. i 1968. godine. Temeljito je renovirana god. 1985-88, a tada su izgrađene i nova kotlovnica, nova zgrada za radionice, gostinjske sobe i garaže, novi stanovi za časne sestre, te dvije privredne zgrade - sve po projektu V. Grabovca.
Gimnazija je u novoj zgradi u Visokom započela kao šestorazredna. Školske godine 1913/14. uvodi se sedmi, a 1914/15. i osmi razred. Pravo javnosti stječe 1924. godine. U socijalističkoj Jugoslaviji gimnaziji je nakratko onemogućeno djelovanje, da bi 1947. gimnazija dobila dopuštenje ali uz mnoga ograničenja. JNA je najveći dio zgrade franjevačkog samostana i gimnazije preuzela u svoj posjed, dok je samo južni dio zgrade ostao u posjedu franjevaca. Objekat je služio kao kasarna Jugoslovenske Narodne Armije, a nakon rata u BiH i Armije BiH. Odlukom Vlade Federacije 19. oktobra 2005. današnja Komanda u kasarni u površini 3225 m2 i dio zemljišta površine 4100 m2 su nakon više od 60 godina vraćeni na korištenje Franjevačkoj klasičnoj gimnaziji.
Direktori Gimnazije
Direktori Gimnazije od njenog osnivanja su franjevci:
Adena (kultura)
mini|Karta kultura Adena, Hopewell i Fort Ancient mini|Criel Mound, Zapadna Virginia Adena (kultura), stara indijanska kultura sa središtem u centralnom i južnom Ohaju, te u susjednim oblastima Zapadne Virginije, Kentuckyja i Indiane.
Narod kulture Adena preživljavao je od lova, ribolova i sakupljanja divljeg jestivog bilja. Javilja see u prvom mileniju p. n. e., po nekima negdje između 500. i 100. p. n. e.. Ono što se zna o njima temelji se na nalazima pronađenim po humcima (eng. moundima). Na području koje su naseljavali Adena-ljudi bilo je bakra i liskuna, ruda kojima su oni, po svoj prilici, trgovali. Najjljepši primjerci prahistorijske indijanske umjetnosti Sjeverne Amerike su njihove lule izrađene od siltita.
Adene su uz lov, ribolov i sakupljanje ostatak prinosa dopunjavali sadnjom tipičnih indijanskih kultura u vrtovima pokraj svojih malih sela. Jela su vjerovatno kuhali u velikim zemljanim loncima debelih zidova kakve su pronađene u okruzima Clinton i Pickaway. U nekim dijelovima Ohaja i Kentuckyja žene su dekorisale lončariju, a za razliku od nekih drugih kultura, lončarija nije zakopavana u humak sa pokojnikom.
Od raznih predmeta pronađenih u humcima (najveći od tih humaka je Serpent Mound) su kamene motike i strugači, kremene oštrice i šiljci za koplja i strijele. U humcima su pronađene i školjke, koje isu im služile u dekorativne svrhe, ali usto i kao kašike. Iz rogova i kostiju izrađivali su češljeve, perle i druge stvari.
Travunija
mini| Karta zapadnog Balkana oko 814. godine. Travunija je bila zavisna srednjovjekovna kneževina i historijska oblast koja je bila dio srednjovjekovne Duklje i Srbije, a kasnije i Bosne (1373–1482). Područje je potpalo pod osmanlijsku vlast 1482.
Nakon što je Nikola Altomanović poražen 1373, njegova imanja su podijeljena između srpskog kneza Lazara Hrebeljanovića, Đurada I Balšića i bosanskog bana Tvrtka I Kotromanića. Trebinje je potpalo pod bosansku krunu i bilo je u rukama porodice Pavlović, da bi 1435. godine prešlo u ruke Kosača. Osmanlije su je osvojile 1482. godine kada postaje dijelom hercegovačkog sandžaka.
Okrug Tauragė
thumb|300px|desno|Pogled na [[Tauragė, glavni grad okruga]] Okrug Tauragė (litv.: Tauragės apskritis) je jedan od 10 okruga Litvanije. Nalazi se u sjeverozapadnom dijelu države. Graniči sa okruzima: Telšiai na sjeveru, okruzima Kaunas i Šiauliai na istoku, Marijampolė na jugu i Klaipėda na zapadu.
Na jugozapadu okrug graniči sa Rusijom, odnosno njenom administrativnom jedinicom Kalinjingradskom oblašću.
Prema podacima od 20. januara 2016. godine, u okrugu je živjelo 101.249 stanovnika što predstavlja 3,7% ukupnog stanovništva Litvanije i po tome je okrug na posljednjem mjestu u državi.
U 2014. godini, BDP okruga je iznosio 0,7 milijardi eura što je oko 7.000 eura po stanovniku.
1. jula 2010. ukinuta je okružna administracija ali je okrug nastavio egzistirati kao teritorijalna i statistička jedinica unutar Litvanije.
Administrativna podjela
Okrug Tauragė se sastoji od sljedećih općina:
Lovćen
Uzdiže se iznad Boke kotorske i opjevan je u mnogim spjevovima te u crnogorskoj himni "Oj, svijetla majska zoro".
Na planini su brojne vrtače i uvale u dva krška polja: Cetinjsko i Njeguško. Lovćen je bezvodan, a samo su Ivanova korita bogata vodom.
Nacionalni park Lovćen
Nacionalni park prostire se na 6.220 hektara. Proglašen je 1952. i ima veliku kulturno-historijsku važnost za stanovništvo Crne Gore.
Njegošev mauzolej u Nacionalnom parku smatra se remek-djelom kipara Ivana Meštrovića, koji je uspješno napravio spoj arhitekture i umjetnosti.
Vanjski linkovi
Službena stranica
Usta
Usta su u anatomiji formalni naziv za usnu šupljinu (lat. cavum oris), odnosno otvor kroz koji se mnoge životinje hrane i ispuštaju glasovne zvukove. To je ujedno i šupljina koja se nalazi na početku probavnog kanala, omeđena s vanjske strane usana, a s unutrašnje – grlom. Kod viših kičmenjaka sadrže jezik i zube. Ova šupljina je također poznat kao bukalna šupljina, od latinskog bucca  (=obraz).
Neka životinjska koljena, uključujući i kičmenjake, imaju kompletan probavni sistem, sa ustima na jednom kraju i anusom na drugom. Prema tome koji se otvor prije formira tokom ontogeneze usvojen je koristi kriterij za klasifikaciju životinja u protostome i deuterostome.
Razviće
U prvih višećelijskih životinja verovatno nije bilo usta ili otvora, a čestice hrane su zahvatani cijelom vanjskom površinom, u procesu koji je poznat kao endocitoza. Čestice su zatvarane u hranjive vakuole s enzimima za probavu, koja se odvija unutarćelijski. Probavni proizvodi se apsorbuju u citoplazmu i difuzno prenose u druge ćelije. Ovaj oblik varenja danas koriste jednostavni organizami, kao što su oni iz rodova ameba (Amoeba) i paramecijum (Paramecium), kao i spužvi koje, uprkos svojim velikim dimenzijama, nemaju usta i hrane se endocitozom.
U životinja koje su složenije organizorane, barem kao glista, u embrij u se stvara udubljenje na jednoj strani, za blastopor, koji se produbljuje i postaje arhenteron, prvi stepen do formiranju crijeva. U deuterostoma, blastopore postaje anus, dok je na kraju crijevnog tunela formira novi otvor, koji čini usta. U protostoma, nekada se smatralo da se od blastopora formiraju usta (proto– = prvi), dok je anus formiran kasnije kao otvor koje je drugom kraju crijeva. Nedavna istraživanja su, međutim, pokazala da se u protostomne ivice proreza poput blastopora zatvaraju u sredini, ostavljajući otvore na oba kraja da postanu usta i anus.
Beskičmenjaci
Osim spužvama i plakozoa, gotovo sve životinje imaju internu probavnu šupljinu koja je obložena gastrodermnim ćelijama. Kod manje naprednih beskičmenjaka kao što su morske anemone, usta također djeluje i kao anus. Kružni mišići oko usta su u mogućnosti da se opustite ili stegnu, kako bi se otvorila ili zatvorila. Rubnim pipcima uguravaju hranu u šupljinu, a i može zinuti dovoljno široko da primi veliki plijen. Hrana prvo ulazi u grlo (pharynx), a i probava javlja je vanćelijska u želučano-crijevnoj šupljini. Prstenaste gliste imaju jednostavnnu crijevnu koja se proteže od usta do anusa, što im omogućava da odvoje probavu prehrambenih proizvoda iz apsorpcije hranjivih tvari.
Kičmenjaci
Kod kičmenjaka, u prvom dijelu probavnog sistema je usna šupljina, poznatija kao usta. Ribe imaju odvojena usta od škrhga. Voda teče kroz usta, prelazi preko škrga i izlazi preko operkuluma ili škržnih prereza. Skoro sve ribe imaju čeljusti i mogu pomoću njih uzimati hranu, ali većina se hrani otvaranjem čeljusti, širenjem grla i usisavanjem prehrambenih zvari. Hrana se može održati ili žvakati, a zubi se nalazi u čeljusti, na krovu usta, na grla ili na škržnim lucima.
Gotovo svi vodozemci su mesožderi kao odrasli. Mnogi hvatitiaju plijen pomoćunešto izduženog jezika s ljepljivim vrhom, prihvatajući ga i povlačeći ga natrag u usta gdje drže plijen svojim čeljustima. Zatim hranu gutaju cijelu, bez mnogo žvakanja. Oni obično imaju mnogo malih krilnih, peteljkastihzuba, koji su mprirasli za vilice, dok im se kruna troši i u intervalima zamjenjuje. Većina vodozemacas imaju jedan ili dva reda zuba u obe vilice ali neke žabe ih nemaju u donjoj, a prave žabe ih uopće nemaju. U mnogih vodozemaca postoje i vomerski zubi u krovu usta.
Usta reptila su uglavnom slična onima kod sisara. Krocodili su jedini gmizavci koji imaju zube usađene u vilice.
Ptice nemaju zube, oslanjajući se, umjesto toga, na druge načine griženja mljevenja hrane. Njihovi kljunovi variraju u širokom rasponu veličina i oblika, u skladu sa načinom ishrane, a sastoje se od izduženih mandibla. Gornjemandibule mogu imati nosno-čeone šarke, što omogućava da se kljun otvori šire nego što bi inače bilo moguće. Vanjska površina kljunova se sastoji od tankog, rožnatog plašt od keratina.
Čovjek
mini|desno|300px|Lokacija usne šipljine kod čovjeka Kod sisara, uključujući i čovjeka, usta su otvor kroz koji organizam uzima hranu i vodu.
U probavi, usta su prvi dio probavnog sistema kroz koji hrana ulazi u probavni sistem. U ustima se nalaze:
Digestivni sistem se nastavlja u jednjak.
Osim u probavi usna šupljina je značajna i za govor, disanje i sl.
Selma Lagerlöf
Selma Ottilia Lovisa Lagerlöf (Östra Ämtervik, 20. novembar 1858. - Mårbacka, 16. mart 1940.), švedska književnica.
Dobitnica je Nobelove nagrade za književnost 1909. godine čime postaje prva žena koja je dobila ovo priznanje za svoj literarni rad. Godine 1914. postaje prva članica Švedske akademije, tijela koje dodjeljuje spomenutu nagradu.
Biografija
Središnji motivi i likovi njenih djela su iz zavičajne Švedske, naročito rodna pokrajina Värmland, a inspirirao je i život južne Italije, Palestina, moderni socijalizam, stare sjevernjačke legende. Svijet događaja i likova vrti se oko okosnice ljubav - smrt, zlo - dobro. Nastojala je sjediniti kršćanstvo i socijalizam. Njen stil je liričan, jednostavan i ispovijedan.
Prvo djelo je Gösta Berling (Gösta Berlings saga) objavila 1891. U njemu, uz obilje fantastičnih elemenata, prikazuje život u pokrajini Värmland u 19. vijeku.
Roman Antikristova čuda (Antikrists mirakler) iz 1897. u kojem pokušava pomiriti kršćanstvo i socijalizam donio joj je konačno priznanje.
Slijedi putovanje u Palestinu koje je inspirira za stvaranje velikog romana Jerusalem, I, II (1901-02). U njemu opisuje vjersku sektu iz švedske pokrajine Dalarna koja putuje u Jeruzalem da bi osnovala naseobinu.
Kršćanstvo tematizira i u pričicama za djecu Legende o Kristu (Kristus legender).
U domovini je i danas poznata prvenstveno kao autorica knjige za djecu "Čudesno putovanje Nilsa Holgersona kroz Švedsku", I, II (Nils Holgersons underbara resa genom Sverige, 1906-07). Djelo je napisano po narudžbi s ciljem unapređenja nastave geografije u osnovnoj školi. Generacije Šveđana su stjecala prve spoznaje o svojoj domovini kroz pustolovine dječaka Nilsa koji je proputovao zemlju leteći na guski.
Početkom Drugog svjetskog rata, kada je Sovjetski Savez pretendirao na Finsku koja je historijski bila daleko usmjerenija Švedskoj nego Rusiji, Finskoj je vladi poslala svoju Nobelovu medalju kako bi im financijski pomogla. Dirnuti ovim gestom, članovi Vlade su potreban novac sakupili na drugi način, a medalju su, uz zahvale, vratili njenoj vlasnici.
Preminula je nedugo potom, u martu 1940. na svom imanju Mårbacka, u pokrajini Värmland.
Pedesetak godina poslije, 1991. Švedska izdaje novčanicu od 20 kruna sa njenim likom.
Postimpresionizam
Georges Seurat
Ova tehnika slikanja nazvana je pointilizam ili divizionizam, ali Seurat je koristi na sasvim različit način od impresionista. On slika čvrste, tačno određene oblike i dojmljivo izveden opći dizajn. Mirno obiteljsko ladanje sa slike Grande Jatte posjeduje trajnu kvalitetu koja je suprotna "uzgrednom" i "nesmišljenom" pogledu Moneta. U potrazi za boljim nazivom, Seurata i njegove sljedbenike nazivali su "Neo-impresionisti".