cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Molekularno prepoznavanje
Biološki sistemi
link=//upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/9/94/Protein_translation.gif|lijevo|mini|250x250piksel| [[Ribosom je biološka mašina koja koristi dinamiku proteina na nanoskalama za prevođenje RNK u proteine]] Molekularno prepoznavanje igra važnu ulogu u biološkim sistemima i opaža se između receptor-ligand, antigen - antitijelo, DNK - protein, šećer - lektin, RNA - ribozom, itd. Važan primjer molekularnog prepoznavanja je antibiotik vankomicin koji se selektivno veže za peptide s terminalnim D-alanil-D-alaninom u bakterijskim ćelijama preko pet vodikovih veza. Vankomicin je smrtonosan za bakterije jer kada se jednom veže za ove specifične peptide, ne mogu se koristiti za izgradnju ćelijskog zida bakterije.
Petrovci
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Petrovci je imalo 1.289 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Molekularno prepoznavanje
Sintetičko molekularno prepoznavanje
Nedavni radovi sugerišu da se elementi molekularnog prepoznavanja mogu sintetički proizvesti na nano-skali, zaobilazeći potrebu za prirodnim elementima molekularnog prepoznavanja za razvoj senzorskih alata za male molekule. Bio-mimetički polimeri kao što su molekularno utisnuti polimeri i peptoidi mogu se koristiti za prepoznavanje većih bioloških ciljeva kao što su proteini, a konjugacija polimera sa sintetičkim fluorescentnim nanomaterijalima može stvoriti sintetičke makromolekularne strukture koje služe kao sintetička antitijela za optički protein prepoznavanje i detekciju.
Supramolekularni sistemi
Hemičari su pokazali da se mogu dizajnirati mnogi umjetni supramolekularni sistemi koji pokazuju molekularno prepoznavanje. Jedan od najranijih primjera takvog sistema su krunski eteri koji su sposobni da selektivno vežu specifične katjone. Međutim, od tada su uspostavljeni brojni vještački sistemi.
Statički vs. dinamički
U slučaju dinamičkog molekularnog prepoznavanja, vezivanje prvog gosta za prvo vezno mjesto domaćina utiče na konstantu asocijacije drugog gosta sa drugim mjestom vezivanja, što dovodi do saradnje vezivanja. U slučaju pozitivnih alosteričnih sistema, vezivanje prvog gosta povećava asocijacijsku konstantu drugog gosta. Dok za negativne alosterične sisteme vezivanje prvog gosta smanjuje asocijacijsku konstantu sa drugim. Dinamička priroda ove vrste molekularnog prepoznavanja je posebno važna jer obezbjeđuje mehanizam za regulaciju vezivanja u biološkim sistemima. Dinamičko molekularno prepoznavanje može poboljšati sposobnost razlikovanja između nekoliko konkurentskih ciljeva putem mehanizma konformacijskog lektoriranja. Dinamičko molekularno prepoznavanje se također proučava za primjenu u visoko funkcionalnim hemijskim senzorima i molekularnim uređajima.
Složenost
Nedavna studija zasnovana na molekularnim simulacijama i konstantama usklađenosti opisuje molekularno prepoznavanje kao fenomen organizacije. Čak i za male molekule kao što su ugljikohidrati, proces prepoznavanja se ne može predvidjeti ili dizajnirati čak ni pod pretpostavkom da je snaga svake pojedinačne vodikove veze tačno poznata. Međutim, kako su Mobley i ostali zaključili, precizno predviđanje događaja molekularnog prepoznavanja treba da ide dalje od statičnog snimka jednog kadra između gosta i domaćina. Entropije su ključni faktori koji doprinose termodinamici vezivanja i moraju se uzeti u obzir kako bi se preciznije predvideo proces prepoznavanja. Entropije se rijetko mogu uočiti u jednostrukim vezanim strukturama (statična slika).
Intragenska komplementacija
Intragenska komplementacija (također nazvana interalelna komplementacija) je demonstrirana u mnogim različitim genima u različitim organizmima. Crick i Orgel analizirali su rezultate takvih studija i došli do zaključka da intragenska komplementacija, općenito, nastaje interakcijom različito defektnih polipeptidnih monomera kada formiraju uređeni agregat koji su nazvali „multimer“.
Špeharji
Špeharji su naseljeno mjesto u sastavu općine Črnomelj, regija Jugoistočna Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazili su se u sastavu stare općine Črnomelj.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Špeharji su imali 14 stanovnika.
Kokanj
Kokanj je bivše naseljeno mjesto u sastavu Vinodolske općine, Primorsko-goranska županija, Republika Hrvatska
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Crikvenica. Na popisu stanovništva 2001. godine, naselje je ukinuto i pripojeno naselju Drivenik.
Stanovništvo
Napomena: ''Sadrži podatke za bivše naselje Rudenice koje je do 1948. iskazivano kao naselje. U 2001. pripojeno naselju Drivenik.''
API5
Ljudski gen API5 kodira protein apoptozni inhibitor 5.
Ovaj gen kodira inhibitorni protein apoptoze, čija ekspresija sprječava apoptozu nakon lišavanja faktora rasta. ovaj protein potiskuje apoptozu izazvanu transkripcijskim faktorom E2F1, a također stupa u interakciju i negativno regulira acinus, jedarni faktor koji je uključen u apopto fragmentacijutskku DNK. Njegovo iscrpljivanje pojačava citotoksično djelovanje hemoterapijskih lijekova. Kristalna struktura API5 pokazala je funkciju interakcije protein-protein.
Bolesti povezane sa API5 uključuju adenokarcinom debelog crijeva i rak grlića materice.
API5 funkcionira u eksportu jedarne iRNK.
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 524 aminokiseline, a  molekulska težina   59.005 Da. .
Borovo
Hrvatska:
Makedonija:
Srbija:
Prkovići
Prkovići su naseljeno mjesto u općini Nevesinje, Bosna i Hercegovina.
Štrekljevec
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Štrekljevec je imao 122 stanovnika.
Napomena: ''U 1990. smanjeno za dio naselja koji je priključen naselju Podreber.''
Popis stanovništva u Srbiji 2011 (Vračar)
Po popisu stanovništva, domaćinstava i stanova 2011. u Srbiji, koji je proveden od 1. do 15. oktobra 2011, u beogradskoj gradskoj općini Vračar živjelo je ukupno 56333 stanovnika, što predstavlja 0,78% od ukupnog broja stanovnika Srbije, odnosno 3,40% od od ukupnog broja stanovnika Beogradskog okruga. Popis stanovništva provoden je na temelju Zakona o popisu stanovništva, domaćinstava i stanova u 2011. Godini ("Službeni glasnik RS", br. 104/09 i 24/11).
Starosna piramida
Od ukupnog broja stanovnika u beogradskoj gradskoj općini Vračar bilo je 24.908 (44,22%) muškaraca i 31.425 (55,78%) žena, što predstavlja omjer muškaraca i žena 793:1000. Prosječna starost stanovništva bila je 44,9 godina, muškaraca 42,5 godina, a žena 46,8 godina. Udio osoba starijih od 18 godina je 86,4% (48.655), kod muškaraca 84,7% (21.092), a kod žena 87,7% (27.563).
Vadina
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare zagrebačke prigradske općine Zaprešić.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Vadina je imala 185 stanovnika.
Napomena: ''U 1991. povećano pripajanjem dijelova područja naselja Krajska Ves i Pluska u kojima je sadržan dio podataka od 1857. do 1971.''
FAM198B
Protein ENED jest protein koji je kod ljudi kodiran genom FAM198B sa hromosoma 4.
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 519 aminokiselina, а molekulska težina 57.552 Da.
NGC 7486
NGC 7486 je dvostruka zvijezda i nalazi se u sazviježđu Pegaz. Prvo otkriće je napravio Ralph Copeland 25. augusta 1871. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Talčji Vrh
Talčji Vrh je naseljeno mjesto u sastavu općine Črnomelj, regija Jugoistočna Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Črnomelj.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Talčji Vrh je imao 27 stanovnika.
Rabina (Nevesinje)
Rabina je naseljeno mjesto u općini Nevesinje, Bosna i Hercegovina.
Hibiskus
Ovaj rod ima oko 680 vrsta jednogodišnjih zeljastih biljaka, trajnica, polugrmova, grmova i stablašica.
MIR187
MikroRNK 187 je protein koji je kod ljudi kodiran genom MIR187.
Hibiskus
Nekoliko vrsta se široko uzgaja kao ukrasne biljke, posebno Hibiscus syriacus i Hibiscus rosa-sinensis. Čaj od cvjetova hibiskusa poznat je pod mnogim imenima širom svijeta, a služi se i vruć i hladan. Napitak je poznat po crvenoj boji, okusu i sadržaju vitamina C.
Opis
Listovi su naizmjenični, jajoliki do lancetasti, često s nazubljenim ili rebrastim rubom. Cvjetovi su veliki, upadljivi, trubastog oblika, s pet ili više latica, boje od bijele do ružičaste, crvene, narandžaste, boje breskve, žuti ili ljubičasti, široki 4–18 cm.
Boja cvjetova kod određenih vrsta, poput Hibiscus mutabilis i Hibiscus tiliaceus, mijenja se s godinama. Plod je suha petokraka kapsula, koja sadrži nekoliko sjemenki u svakom režnju, a koji se oslobađaju kad se kapsula raspukne (dijeli se otvoreno) pri dospijeću. Crvene je i bijele boje. To je primjer kompletnih cvjetova. 700px|center|thumb|Stadiji u životnom ciklusu cvijeta.
Upotreba
Najčešće vrste u upotrebi su: thumb|Američki hibiskus right|thumb|Gigantski tropski Hibiscus rosa-sinensis 'Madonna' thumb|[[Hibiscus hirtus]] thumb|[[Hibiscus lobatus]] thumb|[[Hibiscus hispidissimus]] thumb|[[Hibiscus rosa-sinensis, žuti hibiskus ]]
Hortikultura
Mnoge se vrste uzgajaju zbog privlačnih cvjetova ili se koriste kao pejzažni grmovi, a koriste se za privlačenje leptira, pčela i kolibrija. Hibiskus je veoma izdržljiva, svestrana biljka i u tropskim uslovima može da poboljša izgled bilo kojeg vrta. Budući da je svestran, lahko se prilagođava balkonskim vrtovima u skučenim urbanim prostorima i može se lahko uzgajati u loncima kao puzavica ili čak u visećim loncima. Trajnica je i cvjeta za godinu. Kako se javlja u raznim bojama, biljka je koja može dodati živost u bilo koji vrt. Jedina zaraza n koju vrtlari moraju paziti jeste mali insekt sa sisaljkom koji je prekriven bijelim, praškastim voskom. Formira velike kolonije i može biti ozbiljna štetočina, posebno u plastenicima. Zarazu je lahko je uočiti jer je jasno vidljiva kao izrazita skrama na bijelim pamučnim pupoljcima, lišćem ili čak stabljikama. Za zaštitu biljke, treba odrezati zaražen dio, prskati vodom i nanijeti odgovarajući pesticide.
Papir
Jedna vrsta hibiskusa, poznata kao kenaf (Hibiscus cannabinus), široko se koristi u izradi papira.
Užad i konstrukcije
Unutarnja kora morskog hibiskusa ( Hibiscus tiliaceus ), koja se naziva i "hau", koristi se u Polineziji za izradu konopaca, a drvo za pravljenje kanua. Konopi na brodu misionaraGlasnik mira napravljeni su od vlakana stabala hibiskusa.
Piće
Čaj od latica Hibiscus sabdariffa poznat je pod mnogim imenima u mnogim zemljama širom svijeta, a služi se i vruć i hladan. Piće je poznato po svojoj crvenoj boji, aromi i jedinstvenom okusu. Uz to, vrlo je hranjiva zbog sadržaja vitamina C. U zapadnoj Africi poznat je kao "bissap", "Gul e Khatmi" na urdu i perzijskom, "agua de jamaica" u Meksiku i Centralnoj Americi (cvijet je "flor de jamaica") i Orhul u Indiji''. ''Neki ga nazivaju "roselle", uobičajenim nazivom za cvijet hibiskusa. Na Jamajci, Trinidadu i mnogim drugim otocima u Karibima piće je poznato kao „kiselica“ ili “kiseljak” (Hibiscus sabdariffa, što ne treba brkati sa kiselicom Rumex acetosa, vrsta kojoj je to uobičajeno ime). U Gani je, na jednom od lokalnih jezika, piće poznato kao "soobolo".
U Kambodži hladni napitak se može pripremiti tako što se latice lagano potapaju u vruću vodu dok se boje ne iscjede iz latica, a zatim se doda sok limete (koji napitak pretvara iz tamno smeđeg/crvenog u jarko crveni), zaslađivači (šećer/med) i na kraju hladna voda/kockice leda. U arapskom svijetu čaj od hibiskusa poznat je kao "karkadé", a služi se kao topli i hladni napitak.
Hrana
Sušeni hibiskus je jestiv, što je često delicija u Meksiku. Također se može kandirati i koristiti kao ukras, obično za deserte. Hibiscus sabdariffa koristi se kao povrće. Vrsta "Hibiscus suratensis" "Linn sinonim za" Hibiscus aculeatus "G. Don je u Visayas na Filipinima zapažen kao kiseli sastojak gotovo cijelog lokalnog povrća i jelovnika. Poznata i kao labog u oblasti Visayan, (ili labuag/sapinit u Tagalogu), vrsta je sastojak u kuhanju izvorne pileće supe. Hibiskus vrsteličinke neke lepidoptera vrste koriste kao prehrambene biljke, uključujući Chionodes hibiscella, Hypercompe hambletoni, muškatni oraščić, i moljac repe.
200px|thumb|Crvenkasto-žuti [[kultivar hibiskusa]]
Narodna medicina
Hibiscus rosa-sinensis opisano je kao da ima brojne medicinske svrhe u Indijskoj Ayurvedi.
Donje Vratno (bivše naselje)
Donje Vratno je bivše naseljeno mjesto u Varaždinskoj županiji, Republika Hrvatska.
Jeremići
Jeremići su naseljeno mjesto u općini Milići, Bosna i Hercegovina.
Donje Vratno (bivše naselje)
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazilo se u sastavu stare općine Varaždin. Na popisu stanovništva 2001. godine, naselje je ukinuto i podijeljeno na dva nova naselja: Donje Vratno–dio (općina Petrijanec) i Donje Vratno (općina Vinica).
FK Atlantas
FK Atlantas profesionalni je nogometni klub iz Klaipėde u Litvaniji.
Donje Vratno (bivše naselje)
Stanovništvo
Napomena: ''Do 1900. iskazivano pod imenom Vratno, a od 1910. do 1991. Donje Vratno. Podaci za ovo bivše naselje sadržani su u naselju Donje Vratno. Vidi napomenu pod Donje Vratno (općina Vinica).''
FK Atlantas
Osnovan je 1962. godine kao Granitas. Godine 1993. mijenja ime u PSK Aras. Sadašnje ime usvaja 1996. godine. Tradicionalne boje kluba jesu plava i žuta. Domaće utakmice igra na Centralnom stadionu u Klaipėdi.
Donje Vratno (bivše naselje)
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Donje Vratno je imalo 540 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Viškovići
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare općine Labin.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Viškovići su imali 170 stanovnika.
Napomena: ''U 1857. i 1869. podaci su sadržani u naselju Stanišovi, a u 1921. i 1931. u naselju Sveti Lovreč Labinski.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Viškovići je imalo 187 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Trata
Slovenija:
Polypodium
Polypodium (grč. πολύ – poli = mnogo + πόδιον – podion = nožice) jest rod u porodici Polypodiaceae, paprati u redu Polypodiales, razred Polypodiopsida divizija Pteridophyta.
U Bosni i Hercegovini i okolnim balkanskim prostorima nađene su četiri vrste ovog roda: Polypodium cambricum, Polypodium vulgare), Polypodium interjectum i hibridna Polypodium x mantoniae.
Vrste
thumb|[[Polypodium billardieri]] thumb|[[Polypodium formosanum cv. 'cristatum']] thumb|[[Polypodium nipponicum]] thumb|[[Polypodium percussum]]
Trgetari
Trgetari (ital. Traghettari) su naseljeno mjesto u sastavu općine Raša, Istarska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare općine Labin.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Trgetari su imali 50 stanovnika.
Napomena: ''U 1857. i 1869. podaci su sadržani u naseljima Brgod i Stanišovi, a 1921. i 1931. u naselju Sveti Lovreč Labinski. Dio podataka u 1880. i 1910. sadržan je u naselju Stanišovi, u 1921. u naselju Most-Raša te u 1931 u naselju Trget. Sadrži podatke za bivša naselja Burijaki i Ivanušići u 1880., 1900. i 1910. Od 1890. do 1910. iskazivano pod imenom Tragetarići.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Trgetari je imalo 64 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Petrinovići
Petrinovići su bivše naseljeno mjesto u sastavu Vinodolske općine, Primorsko-goranska županija, Republika Hrvatska
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare općine Crikvenica. Na popisu stanovništva 2001. godine, naselje je ukinuto i pripojeno naselju Drivenik.
Stanovništvo
Napomena: ''U 2001. pripojeno naselju Drivenik.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Petrinovići je imalo 13 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Trata (Semič)
Trata su bivše naseljeno mjesto u sastavu općine Semič, regija Jugoistočna Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila su se u sastavu stare općine Črnomelj. 2001. godine, naselje je ukinuto i priključeno naselju Semič.
Stanovništvo
Napomena: ''U 2001. priključeno naselju Semič.''
Svinjarevci
mini|280px|Svinjarevci, rimokatolička crkva "Sv. Martin" Svinjarevci su naseljeno mjesto u sastavu općine Bogdanovci, Vukovarsko-srijemska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare općine Vukovar.
Stanovništvo
Napomena: ''U 1991. smanjeno izdvajanjem dijela područja naselja koji je pripojen naselju Berak (općina Tompojevci). Do 1961. sadrži dio podataka naselja Berak (općina Tompojevci).''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Svinjarevci je imalo 765 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Tanča Gora
Tanča Gora je naseljeno mjesto u sastavu općine Črnomelj, regija Jugoistočna Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Črnomelj.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Tanča Gora je imala 207 stanovnika.
Napomena: ''U 1990. smanjeno za dio naselja koji je priključen naselju Kvasica. U 2002. izvršena je manja razmjena teritorija između naselja Močile i Tanča Gora.''
Šimići
Hrvatska:
Rast (Nevesinje)
Rast je naseljeno mjesto u općini Nevesinje, Bosna i Hercegovina.
Popis stanovništva u Hrvatskoj 2011 (Klakar)
'''Popis stanovništva u Hrvatskoj 2011. godine''' proveden je od 1. do 28. aprila 2011, prema stanju na dan 31. marta. Popis je proveden na temelju ''Zakona o Popisu stanovništva, kućanstava i stanova u Republici Hrvatskoj 2011. godine'' (Narodne novine, broj 92/10). Općina Klakar je po Popisu stanovništva 2011. godine na površini od 53,5 km2 imala 2.319 stanovnika, što predstavlja 1,46% od ukupnog broja stanovnika Brodsko-posavske županije, odnosno 0,05% od ukupnog broja stanovnika Hrvatske. Gustoća naseljenosti u Klakaru je 43 stanovnika/km2.
IC 4703
IC 4703 je emisijska maglina i nalazi se u sazviježđu Zmija. Prvo otkriće je napravio Etienne Leopold Trouvelot 1876. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Ankirin
Ankirini (grč. ἄγκυρα, ἄγκυρα – ankyra = sidro)  su porodica proteina koji posreduju u vezivanju integralnog membranskog proteina na spektrin-aktin segmentu, baziranom na membranskom citoskeletu. Ankirini imaju mjesta vezanja za beta podjedinicu spektrina i najmanje 12 porodica integralnih membranskih proteina. Ova veza je potrebna za održavanje integriteta plazmamembrana i za učvršćivanje specifičnih ionskih kanala, ionskih izmjenjivača i ionskih transportera u plazmamembrani.
Struktura
Ankirini sadrže četiri funkcionalna domene: N-terminalna domena koja sadrži 24 tandemska ankirinska ponavljanja, centralni domeni koji se veže za spektar, domen smrti koji se veže na uključene proteine u apoptozi i regulatorni domen C-terminala koji je vrlo varijabilan među različitim ankirinskim proteinima.
Prepoznavanje membranskog proteina
Za prepoznavanje širokog spektra membranskih proteina odgovorna su 24 tandemska ankirinska ponavljanja. Ova ponavljanja sadrže tri strukturno različita mjesta vezanja, u rasponu od ponavljanja 1-14. Ova mjesta vezivanja su međusobno gotovo neovisna i mogu se koristiti u kombinaciji. Interakcije koje mjesta koriste da se vežu za membranske proteine su nespecifične i sastoje se od: vodikove veze, hidrofobnih i elektrostatičkih interakcija. Ove nespecifične interakcije daju ankirinu svojstvo da prepozna veliki raspon proteina, jer sekvenca ne mora biti konzervirana, već samo sa svojstvima aminokiselina. Kvazi-nezavisnost znači da ako se mjesto vezivanja ne koristi, to neće imati veliki uticaj na cjelokupno vezivanje. Ova dva svojstva u kombinaciji daju veliki repertoar ankirinskih proteina koje mogu prepoznati.
Podtipovi
Ankirini su kod sisara kodirani sa tri gena (ANK1, ANK2 i ANK3). Svaki gen zauzvrat proizvodi više proteina putem alternativne prerade.
ANK1
Gen ANK1 kodira protein ankirin R, koji je prvi put okarakteriziran u ljudskim eritrocitima, gdje je nazvan eritrocitni ankirin ili pruga 2.1. Ankirin R omogućava eritrocitima da se odupru silama smicanja koje se javljaju u cirkulaciji. Osobe sa smanjenim ili defektnim ankirinom R imaju oblik hemolitske anemije koji se naziva nasljedna sferocitoza. U eritrocitima, ankirin R veže membranski citoskelet za prugu 3Cl−/HCO3− anionskog izmjenjivača.
Ankirin 1 povezuje membranski receptor CD44 sa receptorom inozitol-trifosfata i citoskeletom.
Sugerirano je da ankirin 1 stupa u interakciju s KAHRP (prikazano putem selektivnih padajućih oblika, SPR i ELISA).
ANK2
Nakon toga, proteini ankirin B (proizvodi gena ANK2) ) identificirani su u mozgu i mišićima. Proteini ankirin B i ankirin G potrebni su za polariziranu distribuciju mnogih membranskih proteina, uključujući Na+/ K+ ATPazu, naponski Na+ kanal i Na+/Ca2+ izmjenjivač.
ANK3
Ankirin G proteini (proizvodi gena ANK3 ) identificirani su u epitelnim ćelijama i neuronima. Genetička analiza velikih razmjera, sprovedena 2008., pokazuje mogućnost da je ANK3 uključen u bipolarni poremećaj.
Plišići
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare općine Crikvenica. Na popisu stanovništva 2001. godine, naselje je ukinuto i pripojeno naselju Drivenik.
Stanovništvo
Napomena: ''U 2001. pripojeno naselju Drivenik.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Plišići je imalo 36 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Seongbuk (Seoul)
Administrativna podjela
Okrug Seongbuk podjeljen je na 20 administrativnih četvrti (🇰🇷) i 39 upravnih četvrti (🇰🇷):
Kokanovići
Kokanovići su naseljeno mjesto u općini Milići, Bosna i Hercegovina.
Partizanska željeznica
Partizanska željeznica naziv je za sistem pruga i željeznički saobraćaj na području Bosanske Krajine u Bosni i Hercegovini u nekoliko perioda Drugog svjetskog rata.
Historija
Krajem 19. vijeka na planinama Bosanske Krajine počela je velika eksploatacija šumskog bogatstva koju je organizovao bavarski industrijalac Otto von Steinbeis. Njegovo preduzeće imalo je vlastitu uskotračnu željeznicu, proizvedenu u njemačkom preduzeću Krauss-Maffei 1904. godine i to: glavne pruge na relacijima Knin – Drvar - Srnetica – Prijedor i Potoci - Jajce u dužini od 232 km, te oko 400 km šumskih pruga sa 33 lokomotive, oko 500 teretnih, te 60 putničkih vagona, 18 drvenih tendera za vodu i potrebne radionice za održavanje lokomotiva i pruge.
Period ustanka
Kad je 27-og jula 1941 počeo Ustanak u Bosni i Hercegovini 1941, iz Jajca su uvedeni vanredni vozovi sa domobranima i ustašama prema području ustanka. Ustanici razrušili su prugu između Oštrelja i Brizgaća i onemogućili dolazak željeznicom jedinica NDH na ustaničku teritoriju (područje Drvara i okoline). U veoma kratkom roku pruga osposobljena je za saobraćaj. Željeznička radionica u Drvaru radila je danonoćna na opravci lokomotiva i vagona, ali i na proizvodnji mina i oružja.
Saobraćaj odvijao se noću. Iz Drvara, iz pilane, celuloze i željezničke radionice evakuisano je sve što se moglo izvući i sklonjeno u okolne šume, a da je pri tome moglo biti od koristi u svakodnevnim borbama na frontu prema Bosanskom Petrovcu. Saobraćaj u ovo periodu odvijao se do 25-og septembra kada su partizanske snage, pod pritiskom Italijana morale prepustiti kontrolu područja.
Period Bihaćke republike
Krajem maja 1942 godine Italijani i četnici pod pritiskom partizana napustili su Drvar i Bosanski Petrovac i ovaj dio Bosanske Krajine postaje najveća slobodna teritorija u porobljenoj Evropi. Ponovo počinje da radi partizanska željeznica. Pruga osposobljena je za 15 dana.
Telefonske linije nije bilo, pa je kretanje vozova praćeno pismenim putem. Red vožnje je postojao i u njemu je bila označena samo brzina vožnje. Između stanica mogao je biti samo jedan voz. To se postizavalo tako što je svaki vozovođa stavljao ceduljicu pod skretnicu u koju bi napisao sat i minut svog polaska i pravac kretanja. Ukoliko bi on našao ceduljicu svog kolege koji je prije njega otišao, on bi izračunavao gdje bi se mogao nalaziti i tome je prilagođavao svoju vožnju. Za vozove iz suprotnog pravca prvi voz je bio glasnik da iza njega idu njegove kolege i vozovi u stanici su čekali dok svi ne prođu. U sumnjivim situacijama vozovođa bi sišao sa voza i išao ispred njega sa baterijskom lampom. Za vrijeme rata nije bilo ni jednog sudara vozova.
U ljeto 1942. godine područje doline rijeke Sanice bila je bogata usjevima. Rukovodstvo ustanka organizovalo je Prvu omladinsku radnu akciju. U kratkom vremenu prikupljena je bogata ljetina. Zaprežnim kolima ljetina je prebačena do željezničke pruge na Grmeču, a zatim partizanskom željeznicom u skladišta na Klekovači. Od jula do oktobra prevučeno je oko 600 vagona poljoprivrednih usjeva.
Kada su proleterske brigade došle u Bosansku Krajinu Vrhovni štab NOV i POJ se smješta u vagone na Oštrelju. Svakodnevni i standardni zadatak željeznice je bio prebacivanje na frontove boraca i ratne opreme, naročito one zarobljene. Ranjenici su sa fronta prebacivani u partizanske bolnice, prvenstveno u bolnicu u Jasikovcu na Klekovači.
U januaru 1943 Nijemci počinju svoju operaciju Vajs 1. Vazdušnim napadima su bjesomučno bombardovani Oštrelj, Srnetica i Potoci, a bolnica u Jasikovcu je uništena. Ranjenici su na vrijeme prebačeni prema Mliništima i dalje za Hercegovinu. Nijemci u februaru ulaze u Oštrelj. Lokomotive i vagoni su bili zavučeni u šumski ogranak, a važniji dijelovi skinuti i sakriveni.
Period AVNOJ-a
Željeznica po treći put obnavlja svoj rad u jesen 1943, a svoj rad proširuje do područje Jajca. Na nekom skladištu u Donjem Vakufu nađeno je preko 10 000 pragova. Sve je to prebačeno i pruga je obnovljena od Mliništa do Jajca. Do januara 1944. godine željeznica radila je na relaciji Jajce – Bugojno a Desant na Drvar u maju ponovo prekida rad željeznice.
Nacionalni spomenici
Sve pruge partizanske željeznice u mirnodopsko vrijeme radile su do 70–ih godina 20–og stoljeća, kada su, zbog nerentabilnosti, prestale sa radom. Za nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine proglašeni su:
Titov voz na Oštrelju, sa lokomotivom oznake znov n. 12 Maffei 2438/1904. Proizvedena je u njemačkom preduzeću Krauss-Maffei 1904. godine. Lokomotiva je imala maksimalnu brzinu 25 km/h. Oznaka osovina po njemačkoj notifikaciji bila je B´Bt-n4v(12). Vozila je isključivo na Steinbeisovim/Šipadovim prugama.
Parna lokomotiva u Jajcu, poznata kao Mala partizanka, proizvedena je početkom XX vijeka u fabrici lokomotiva Krauss&Co u Lincu u Austriji.
Donje Vratno (Vinica)
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Donje Vratno je imalo 289 stanovnika.
Napomena: ''U 2001. nastalo dijeljenjem naselja Donje Vratno između općina Petrijanec i Vinica. Za to bivše naselje sadrži podatke od 1857. do 1991. U 1981. povećano pripajanjem nenaseljenog dijela područja naselja Gornje Vratno (općina Cestica). Od 1857. do 1900. sadrži podatke za naselje Vratno Otok (općina Cestica).''
Popis 1910.
Za sastav stanovništva na popisu 1910. godine, pogledati pod: Donje Vratno.
Gornje Ladanje
Gornje Ladanje je naseljeno mjesto u sastavu općine Vinica, Varaždinska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazilo se u sastavu stare općine Varaždin.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Gornje Ladanje je imalo 949 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Gornje Ladanje je imalo 1.053 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
IC 3055
IC 3055 (također poznat kao PGC 39104) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 876 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Djevica. Najveći prečnik je 0,40 (102 hiljade sg) a najmanji 0,3 uglovnih minuta (77 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Royal Harwood Frost 7. maja 1904. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Koprivno (Milići)
Koprivno je naseljeno mjesto u općini Milići, Bosna i Hercegovina.
Indirektna kalorimetrija
Naučna osnova
Indirektna kalorimetrija mjeri potrošnju O2 i proizvodnju CO2. Pod pretpostavkom da se sav kisik koristi za oksidiranje razgradivih goriva i da se sav CO2 tako dobijen oporavi, moguće je izračunati ukupnu količinu proizvedene energije. Treba biti jasno da "proizvodnja energije" znači pretvaranje hemijske slobodne energije hranjivih tvari u kemijsku energiju ATP plus gubitak nešto energije tokom procesa oksidacije. Respiratorna indirektna kalorimetrija ili indirektna kalorimetrija (IC), kako je poznata većini autora, neinvazivan je i vrlo precizan metod procjene bazne stope metabolizma koja ima grešku manju od 1%. Ima visoku reproducibilnost i smatran je metodom zlatnog standarda. Ovaj metod omogućava procjenu BEE i REE, a također omogućava identifikaciju energetskih podloga koje tijelo u određenom trenutku pretežno metabolizira. Zasniva se na indirektnoj mjeri proizvedene topline, oksidacijom makronutrijenata, koja se procjenjuje praćenjem potrošnje kisika (O2) i proizvodnje ugljik-dioksida (CO2) na određeno vrijeme. Kalorimetar ima sakupljač plina koji se prilagođava subjektu i sistemu koji mjeri volumen i koncentracije O2 i CO2 iz minute u minutu. Kroz jednosmjerni ventil, kalorimetar prikuplja i kvantificira volumen i koncentraciju udahnutog O2 i izdahnutog CO2. Nakon što se postigne volumen, potrošnja energije u mirovanju izračunava se prema Weirovoj formuli i rezultati se prikazuju u softveru priključenom na sistem. Druga korištena formula je: gdje RQ = respiratorni kvocijent (osnos volumena proizvedenog CO2 i udahnutog O2), e_c je 21.13 kJ, toplota po litru oksidiranog kisika u ugljikohidrat i e_fje 19,62 kJ,vrijednost za masnoću, To daje isti rezultat Weirove formule na RQ = 1 (izgaranje samo ugljikohidrata) i gotovo ista vrijednost pri RQ = 0,7 (sagorijevanje samo masti). ⊅∑′
Aplikacije
Indirektna kalorimetrija pruža najmanje dvije informacije: mjeru potrošnje energije ili 24-satne potrebe za kalorijama koje odražavaju potrošnju energije u mirovanju (REE) i mjeru iskorištenosti supstrata kako je prikazano u [ [Respiratorni količnik | respiratornom količniku]] (RQ). Poznavanje mnogih faktora koji utiču na ove vrijednosti dovelo je do mnogo šireg područja primjene. Studije indirektne kalorimetrije u posljednjih 20 godina dovele su do karakterizacije hipermetaboličkog odgovora na stres na ozljede i osmišljavanja režima ishrane čiji se supstrati najefikasnije asimiliraju u različitim procesima bolesti i stanjim a otkazivanja organa. Indirektna kalorimetrija uticala je i na svakodnevne prakse medicinske i hirurške njege, poput zagrijavanja Jedinica za opekotine i hirurških apartmana i odvikavanje pacijenata od ventilatora.
Grižane (čvor)
Hrvatska:
Šiškovci
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare općine Županja.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Šiškovci su imali 804 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Šiškovci je imalo 625 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Australopitek
thumb|right|250px|Nalazišta australopitecina (potporodica Australopithecinae) u Africi
Australopitek (lat. australis = južni + grč. πίϑηϰος - pithecos = majmun; južni majmun) Australopithecus poznat po fonetskom čitanju australopitekus, naziv je roda čiji su fosilni ostaci najprije pronađeni u  južnoj Africi, a i kasniji nalazi potiču samo sa ovog kontinenta. Isključivo izumrle ovog roda su pripadale potfamiliji Australopithecinae, koji su živjelie su prije 4 do 2 miliona godina.
Rod Australopithecus svrstava se u tribus Hominini, u kojem se, po novijim prijedlozima, također nalazi i rod Homo sa  svim ljudima današnjice. Uključuje vrste:
Prvi nalaz i imenovanje
Australopithecus je latinsko-grčka kovanica latinskog  prefiksa australis  (= južni)  i grčkog sufiksa πίθηκος - píthēkos (= majmun), datog po prvootkrivenom fosilu kod južnoafričkog gradića  Taung. Imenovao ga je Raymond Dart, 1925.,  autor opisa prvog otkrivenog primjerka:  Djete iz Taunga.
Opis
Vrste roda Australopithecus razlikuju se i međusobno i od današnjih čimpanzi prije svega po različito formiranoj zubnoj griznoj površini, građe jagodične kosti i mjesta spajanja mišića za žvakanje (musculus temporalis). Razlike se uočavaju i u građi kičme, karlice i kukova. Kao ni ljudi, nije imao dijastemu  (postskekutićnu bezubu prazninu) gornje vilice. To znači da nije bilo razmaka između sjekutića i očnjaka, a   nađeni očnjaci u donjoj vilici, za razliku od onih kod mužjaka čovjekolikih majmuna, nisu bili izduženi  i oštrih vrhova.
Na osnovu građe i tragova istrošenosti zubala zaključeno je da su  Australopithecus anamensis, Australopithecus afarensis, Australopithecus africanus, Australopithecus sediba i vrste roda Paranthropus  bili pretežno biljožderi, tj. hranili su se biljnim hranom.
Zapremina mozga i veličina tijela
minib|lijevo|250px|Izvorna lubanja gđe. Ples ([[Australopithecus africanus)]] Zapremina mozga vrsta roda Australopithecus iznosila je oko 400 – 550 cm3, nešto više nego u što imaju današnje čimpanze ili bonoboi, ali je ipak bila manja nego kod najstarijih pripadnika roda Homo, čija je bila između 600 i 800 cm3. Tijelesna građa izumrlih vrsta se može procjenjivati samo orijentaciono, na osnovu neoštećenih dugih nožnih kostiju, a procjene visune australopiteka variraju između 1,00 i 1,60 m. Tako je, na primjer, za vrstu Australopithecus africanus prema jednom izvoru  navedena težina između 30 i 40 kg, a visina 1,38 m za mužjake i 1,15 m za ženke. Ako je bilo tako, australopiteci su imali visinu uspravnog čimpanze. Kontroverzni su odgovori na pitanje koliko je kod njih bio ispoljen spolni dimorfizam. Navodi se da su jedinke različitih veličina pripadale različitim vrstama, koje su istovremeno egzistirale na istom prostoru.
Dvonožnost i uspravni hod
mini|300px|Poređenje dvonožnih stopa čovjeka, čimpanze i nalaza sa lokaliteta Leatoli Zajedničkom osobinom svih predstavnika roda Australopithecus u ranijim objavama smatrao se '''uspravni hod, odnosno dvonožnost. Ta sposobnost utvrđena je kod južnoafričkih nalaza (Australopithecus africanus), fosila iz Hadara (Etiopija)(pokrajina Afar: Australopithecus afarensis), kao i na bazi 3,5 milionana godina starih otisaka stopala u skamenjenoj lavi koje su ostavili vjerovatno prvi dvonošci, u samo praskozorje pojave roda Homo''  (nalazište Laetoli).
To je potkrijepilo mišljenje da je, uz neznatno povećanje moždane mase, u odnosu na svoje pretke, glavna evolucijska novost u rodu Australopithecus dvonožni hod. Izraelski paleoantropolog Yoel Rak (Univerzitet u Tel Avivu) je 1991. naveo da je Australopithecus afarensis najvjerovatnije imao "sasvim poseban način hodanja". Novija otkrića se protivi prvobitnoj pretpostavci da su već rani predstavnici taksona Hominini živjeli u otvorenim staništima koja su porediva  s današnjim stepama ("hipoteza o prelasku u savane"). Prateći ostaci uz fosilizirane kosti sugeriraju stanište sastavljeno od rijetkih šumag, koje su rasle uz rijeke i močvare. U takvom biotopu, prema novijim viđenjima, prethodni način života čovjekolikih majmuna još se uvijek mogao očuvati. Često su boravili na drveću, osobito na spavanju, a samo se povremeno uspravno kretali  po tlu. Mišljenje da "su australopitecini po načinu kretanja manje ličili na ljude nego što se to prije smatralo" dosta se raširilo. . U edicijama British Museum of Natural History, taj način kretanja se poredi sa hodom prvih dvonožnih robota.
Žejinci
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Žejinci su imali 399 stanovnika.
Australopitek
Starost
Vrste roda Australopithecus živjele su između oko četiri i dva miliona godina prije današnjice u Africi, što je potvrđeno novijim metodima datiranja fosilnih ostaka koji su iz ranijih kategorija preklasificirani u rod Australopithecus. Budući da su fosilni ostaci fragmentarni, sa malim brojem nađenih jedinki, datiranje raspona postojanja bilo koje izumrle vrste može se procijeniti tek približno. Međutim, harmoniziranjem rezultata primjene više raspoloživih metoda datiranja  starost takvih nalaza se može utvrditi uz  minimaliziranu nepreciznost. Svi objavljeni podaci operiraju u terminima „od“ – „do“, ili oko i približno, čime se daje informacija o privremenom datiranju (do moguće pojave boljih i preciznijih metoda datiranja ili otkrića novih, očuvanijih fosila). Od jedne, danas još uvijek neodređene vrste roda Australopithecus (koja bi mogla biti Australopithecus afarensis), anagenezom su postale prve vrste roda Homo, zbog čega  se za  ovaj rod ne može dati odrednica  "tačka izumiranja".
Žejinci
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Žejinci je imalo 393 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Australopitek
Upotreba alata (?)
Da li je i koliko Australopithecus nadmašio čimpanze u upotrebi mogućih alata još uvijek nije posve jasno. Korištenje obrađenog kamena još uvijek uzima kao diferencijski kriterij po kojem se neki fosilni ostaci svrstavaju u pripadnike vrste Homo habilis, umjesto „Australopithecus habilis“. Istini za volju, svi nalazi koji su prvobitno označeni kao australopitek, a kasnije uz njih pronađeni alati – oruđe za proizvodnju oruđa, preklasificirani su u pripadnike vrste Homo habilis. Australopithecus afarensis je oko 500.000 godina stariji od najstarijeg otkrivenog alata, a ni kod vrste Australopithecus africanus nisu pronađeni nikakvi sigurni tragovi korištenja istog. S druge su strane uz fosile označene kao Paranthropus pronađeni kamena oruđa  Oldovanske kulture kao i kosti s istrošenim vrhovima, koje su možda koristili za kopanje ili vađenje termita. Međutim, podizanje tih predmeta na razinu rukotvorine još uvijek ulazi u sferu (ne)naučnih spekulacija. Na to posebno upozorava činjenica da su u istim slojevima pronađeni i ostaci pripadnika vrste Homo habilis.
Sistematika
430px|mini|Jeda od hipoteza o evoluciji australopitecina Rod Australopithecus je parafiletični takson od kojeg su, prema raspoloživim podacima, potekli rodovi Paranthropus i Homo.
Također je vrlo vjerovatno da su Australopithecus anamensis i Australopithecus afarensis sestrinske vrste. Prema tom tumačenju su ostaci A. anamensis s jezera Turkana (Kenija, starost: oko 4,1 miliona godina, te iz zaliva Allia, starost: oko 3,9 milijuna godina) i A. afarensis iz Laetolija (prije oko 3,6 miliona godina) i Hadara (3,3 miliona godina i mlađi), ostaci populacija samo jedne kontinuirane evolucijske linije.
"Gracilne" i "robusne" vrste
Na osnovu robusnosti, odnosno vitkosti otkrivenih ostataka, tačnije masivnosti pronađenih kostiju predstavnika hominina starih oko 2,5 milijuna godina, diferencirane su dvije skupine australopitecina, dva različita oblika nastala adaptacijom na određene klimatske uvjete: gracilni i robusni australopiteci. Tu teoriju makroevolucije hominoina zasnovanu na osobenostima staništa predstavila je Elisabeth Vrba.
Južna Afrika je u epohi australopiteka postajala sve suhlja i hladnija, zbog čega su šume s mehkim fvoćem i lišćem počele iščezavati, a savane su se širile. To je podrazumijevalo adaptacije na relativno tvrdu hranu, kao što je korijenje, sjemenke, trava i sl. Robusni australopiteci, koji se danas svrstavaju u rod Paranthropus, specijalizirali su se za ishranu vlaknastim biljem i ostalim resursima, zbog čega su razvili izuzetno snažne vilične mišiće, a na kutnjacima veoma povećane površine za žvakanje. Paranthropus boisei je stoga i nazvan kao "orašarko". Robusni australopiteci su izumrli prije oko milion godina, misli se, zbog slabih prilagodbi na nove klimate i umjerenije temperature, više nisu bili konkurentni ostalim vrstama.
Najraniji fosili predstavnika roda Homo, preciznije vrsta Homo rudolfensis i Homo habilis, isprva su svrstani u rod Australopithecus, koje su paleoantropolozi uključili u "gracilne" Australopitecinae. Nije poznato da li evolucijsko stablo vodi izravno od vrste Australopithecus afarensis do roda Homo ili od Australopithecus afarensis preko vrste Australopithecus africanus do roda Homo, kako navode neki.
Opisane vrste roda Australopithecus
Pojedini paleoantropolozi svrstavaju i vrste roda Paranthropus kao kasne predstavnike roda Australopithecus:
Svrstavanje pojedinih fosila u rod Kenyanthropus je kontroverzno, jer mnogi istraživači svrstavaju kao varijantu roda Australopithecus.
Nadalje, Ardipithecus ramidus su njegovi otkrivači 1994. svrstali kao Australopithecus ramidus,  da bi  kasnije bio prepoznat kao vrsta roda Ardipithecus. Neki istraživači također sugeriraju da Homo rudolfensis nije najraniji predstavnik roda Homo, već kasni predstavnik roda Australopithecus, te ga kao takvog označavaju kao Australopithecus rudolfensis.
Rilja
Rilja je naseljeno mjesto u općini Nevesinje, Bosna i Hercegovina.
Pojačanje cvrkutavog pulsa
Pojačanje cvrkutavog pulsa (CPA) jeste tehnika za pojačavanje ultrakratkog laserskog impulsa do nivoa petavata, pri čemu se laserski impuls rasteže vremenski i spektralno, zatim pojačava, a zatim ponovo komprimira. Istezanje i kompresija koriste uređaje koji osiguravaju da različite komponente boje impulsa prelaze različite udaljenosti.
CPA je trenutna najsavremenija tehnika koju koristi većina lasera najveće snage na svijetu.
Šimići (Vinodolska općina)
Šimići su bivše naseljeno mjesto u sastavu Vinodolske općine, Primorsko-goranska županija, Republika Hrvatska
Trebnji Vrh
Trebnji Vrh je naseljeno mjesto u sastavu općine Semič, regija Jugoistočna Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Črnomelj.
Šimići (Vinodolska općina)
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare općine Crikvenica. Na popisu stanovništva 2001. godine, naselje je ukinuto i pripojeno naselju Drivenik.
Tušev Dol
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Črnomelj.
Trebnji Vrh
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Trebnji Vrh je imao 13 stanovnika.
Šimići (Vinodolska općina)
Stanovništvo
Napomena: ''U 2001. pripojeno naselju Drivenik.''
Tušev Dol
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Tušev Dol je imao 76 stanovnika.
Šimići (Vinodolska općina)
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Šimići je imalo 29 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Goruševnjak
Goruševnjak je naseljeno mjesto u sastavu općine Vinica, Varaždinska županija, Republika Hrvatska.
Stanovništvo
Napomena: ''Do 1991. iskazivano pod imenom Gorušenjak.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Goruševnjak je imalo 103 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Skijaško trčanje na Zimskim olimpijskim igrama 2010.
Takmičenja u skijaškom trčanju na ZOI 2010. u Vancouveru održana su između 15. i 28. februara u Olimpijskom parku Whistler.
Zemlje učesnice
Učestvovali su predstavnici 55 zemalja. (U zagradi je broj takmičara iz svake zemlje posebno.)
Raspored takmičenja
Sva su vremena po Pacifičkom standardnom vremenu (UTC-8).
IC 3056
IC 3056 je nepostojeći astronomski objekat naveden u Novom općem katalogu koji je opisan da se nalazi u sazviježđu Berenikina kosa. Ovaj objekat je zapisao Royal Harwood Frost 7. maja 1904. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
B3GNT1
N-acetilaktosaminid beta-1,3-N-acetilglukozaminiltransferaza je enzim koji je kod ljudi kodiran genom B3GNT1.
β-1,4-glukuroniltransferaza
Gen B3GNT1 kodira β-1,4-glukuroniltransferazu, označenu kao B4GAT1, koja prenosi glukuronsku kiselinu prema α- i β-anomerima ksiloze. B4GAT1 je primarni enzim za LARGE, glikoziltransferazu dvostruke aktivnosti koja je sposobna produžiti produkte B4GAT1. Stoga je uključen u započinjanje velikog ovisnog ponavljajućeg disaharida koji je neophodan za vezivanje proteina vanćelijskog matriksa za O-manosilirani α-distroglikan, koji nedostaje u sekundarnim distroglikanopatijama.
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 415 aminokiselina, a  molekulska težina   47.119 Da. .
Pogrešna identifikacija
Za gen B3GNT1 prvi put je objavljeno da kodira člana porodice beta-1,3-N-acetilglukozaminiltransferaze i smatralo se da je odgovoran za sintezu poli-N-acetilaktosamina, determinante za antigen krvne grupe i. Tako je bio poznat i kao iGNT.
Popis stanovništva u Hrvatskoj 2011 (Oprisavci)
'''Popis stanovništva u Hrvatskoj 2011. godine''' proveden je od 1. do 28. aprila 2011, prema stanju na dan 31. marta. Popis je proveden na temelju ''Zakona o Popisu stanovništva, kućanstava i stanova u Republici Hrvatskoj 2011. godine'' (Narodne novine, broj 92/10). Općina Oprisavci je po Popisu stanovništva 2011. godine na površini od 65 km2 imala 2.508 stanovnika, što predstavlja 1,58% od ukupnog broja stanovnika Brodsko-posavske županije, odnosno 0,06 % od ukupnog broja stanovnika Hrvatske. Gustoća naseljenosti u Oprisavcima je 39 stanovnika/km2.
Velika nagrada Azerbejdžana 2018.
Velika nagrada Azerbejdžana 2018. (službeno poznata kao "FORMULA 1 2018 AZERBAIJAN GRAND PRIX") automobilska je trka Formule 1 koja se održala 28. aprila 2018. na stazi Baku City Circuit u Bakuu, u Azerbejdžanu. Ovo je bila četvrta trka u sezoni 2018., i 2. trka za Veliku nagradu Azerbejdžana.
Tribuče
Tribuče su naseljeno mjesto u sastavu općine Črnomelj, regija Jugoistočna Slovenija, Slovenija.
Kostrača
Kostrača je naseljeno mjesto u općini Milići, Bosna i Hercegovina.
Tribuče
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu stare općine Črnomelj.
Velika nagrada Azerbejdžana 2018.
Sebastian Vettel osvojio je treći pol poziciju ove sezone, 53. u karijeri. Vozač Mercedesa Lewis Hamilton ostvario je prvu pobjedu u sezoni. Kimi Räikkönen je završio drugi, a Sergio Pérez je osvojio prvo podijum za Force Indiju od Velika nagrada Evrope 2016. u Bakuu.
Tribuče
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Tribuče su imale 328 stanovnika.
Velika nagrada Azerbejdžana 2018.
Prvi trening
Vrijeme koje su postigli prvih pet vozača na prvom treningu.
Drugi trening
Vrijeme koje su postigli prvih pet vozača na drugom treningu.
Treći trening
Vrijeme koje su postigli prvih pet vozača na trećem treningu.
Spisak ostrva u Indoneziji
right|thumb|400px|Mapa indonezijskog arhipelaga Spisak ostrva u Indoneziji obuhvata ostrva površine iznad 500 km2. Naime, Indonezija je najveća ostrvska država a prema Koordinacionom ministarstvu za pomorstvo i investicije Indonezija se sastoji od 17.508 ostrva, dok je prema podacima iz 2018. Ekspertska grupa za geografske nazive Ujedinjenih nacija imenovala 16.671 Ovaj broj ostrva čini Indoneziju najvećom svjetskom ostrvskom državom.