cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ćirilica
Korištenje u različitim jezicima
Dok glavnica jezika koji se koriste ćirilicom imaju fonemsku ortografiju, postoje i izuzeci, uglavnom u ruskom: ЕГО  (znači njemu), a izgovara se kao /jevO/ umesto /jegO/.
Imajte na umu da sricanje imena varira, posebno kad su u pitanju transkripcije/transliteracije Y/J/I, GH/G/H i ZH/J.
Ruski
Napomene vezane za tvrdi i meki znak:
Historijska slova:
Ukrajinski
Kao u ruskom sa izuzecima:
Bjeloruski
Kao ruski osim:
Bugarski
Kao ruski osim:
Savremeni srpski jezik od 19. vijeka
Kao ruski osim:
Makedonski
Kao u našem osim:
Neslavenski jezici
Ove azbuke su mahom nastale na osnovu ruske, ali s popriličnim razlikama, pogotovu kad su u pitanju kavkaski jezici. U centralnoj Aziji korištenje ćirilice je postalo često predmet političkih sporova po raspadu Sovjetskog Saveza, jer podsjeća na sovjetsku vlast. Određeni broj jezika je umjesto ćirilice počeo da koristi druga pisma.
Ćirilica u Unicodeu
U Unicodeu ćirilički blok se prostire između od U+0400 do U+052F. Znaci između pozicije U+0400 i U+045F su u osnovi znaci iz kodnog rasporeda ISO 8859-5 pomjereni nagore za 864 pozicija. Znakovi u opsegu između U+0460 i U+0489 su historijski i ne koriste se u savremenim jezicima. Znakovi u prostoru od U+048A i U+052F su dodatni znaci za različite neslavenske ćiriličke azbuke.
Unikod ne uključuje akcentirana ćirilička slova, ali se mogu dobiti kombinovanjem sa različitim dijakritičkim znacima. Tako se dodavanjam U+0301 ("kombinujući akut") poslije slova koje se želi akcentovati dobija akcentovano slovo (tj. ы́ э́ ю́ я́). Neki jezici (kao što je savremeni crkvenoslavenski jezik) još uvijek nisu u potpunosti podržani.
Dopamin-reagirajuća distonija
Dopamin–reagirajuća distonija (DRD), znana i kao Segawin sindrom (SS), je genetički poremećaj kretanja koji se obično manifestira u ranom djetinjstvu u dobi od oko 5–8 godina (promjenjiva početna dob).
Karakteristični simptomi su povećani mišićni tonus (distonija, kao i klupsko stopalo) i Parkinsonska obilježja, koja obično izostaju ujutro ili nakon odmora, ali se pogoršavaju tokom dana i uz napor. Djeci s distonijom koja reagira na dopamin često se pogrešno dijagnosticira cerebralna paraliza. Poremećaj dobro reaguje na terapiju lijekom levodopa.
Znakovi i simptomi
Bolest obično počinje na jednom udu, obično na jednoj nozi. Progresivna distonija ima za posljedicu klupsko stopalo i hodanje na prstima. Simptomi se mogu proširiti na sva četiri uda oko 18. godine, nakon čega se napredovanje usporava i na kraju simptomi dostižu plato. Može doći do regresije u prekretnici razvoja (i motorinih i mentalnih vještina) i neuspjeh u razvoju u odsustvu liječenja.
Osim toga, distoniju koja reagira na dopamin tipski karakteriziraju znaci parkinsonizma koji mogu biti relativno suptilni. Takvi znakovi mogu uključivati usporenost pokreta (bradikinezija), drhtanje, ukočenost i otpor pokreta (rigidnost), poteškoće u ravnoteži i posturnu (tjelesnu) nestabilnost. Otprilike 25% slučajeva također ima abnormalno pretjerane refleksne odgovore (hiperrefleksija), posebno u nogama. Ovi simptomi mogu rezultirati pojavom koja je po izgledu slična onoj kod Parkinsonove bolesti.
NGC 3950
NGC 3950 (također poznat kao MCG 8-22-30 i PGC 37294) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 1027730160,0 sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Veliki medvjed. Najveći prečnik je 0,30 (90 hiljada sg) a najmanji 0,3 uglovnih minuta (90 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Lawrence, 4. Earl of Rosse Parsons 27. aprila 1875. godine.
Dopamin-reagirajuća distonija
Znakovi i simptomi
Mnogi pacijenti doživljavaju poboljšanje spavanja, relativno su bez simptoma ujutro i razvijaju sve teže simptome kako dan napreduje (tj. dnevne fluktuacije). U skladu s tim, ovaj poremećaj se ponekad naziva "progresivna nasljedna distonija s dnevnim fluktuacijama". Ipak, neki ljudi s dopamin-reagirajućom distonijom ne doživljavaju takve dnevne fluktuacije, zbog čega mnogi istraživači preferiraju druge termine bolesti.
NGC 3950
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
IC 2321
IC 2321 je zvijezda i nalazi se u sazviježđu Rak. Prvo otkriće je napravio Charles Joseph Etienne Wolf 13. februara 1901. godine.
Dopamin-reagirajuća distonija
Dijagnoza
Zbog rijetkosti ovog stanja, često se pogrešno dijagnosticira, obično kao cerebralna paraliza. To dovodi do toga da pacijenti često žive cijelo svoje djetinjstvo s neliječenim stanjem.
IC 2321
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Dopamin-reagirajuća distonija
Dijagnoza
Ponekad se radi slabinska punkcija, kako bi se izmjerile koncentracije biopterina i neopterina, što može pomoći da se odredi tačan oblik poremećaja pokreta koji reagira na dopamin: rani parkinsonizam (smanjen biopterin i normalan neopterin), nedostatak GTP-ciklohidrolaze I (oboje smanjeno) i nedostatak tirozin-hidroksilaze (oboje normalno).
U otprilike polovini slučajeva, test opterećenja fenilalaninom može se koristiti da pokaže smanjenu konverziju iz aminokiseline fenilalanina u tirozin. Ovaj proces koristi BH4 kao kofaktor.
Tokom studije spavanja (polisomnografija), smanjeni trzaji se mogu primijetiti tokom REM-spavanja.
MRI-skeniranje mozga može se koristiti za traženje stanja koja mogu oponašati distoniju koja reaguje na dopamin (naprimjer, taloženje metala u baznim ganglijama može ukazivati na Wilsonovu bolest ili neurodegeneraciju povezanu s pantotenat-kinazom). Nuklearna slika mozga pomoću pozitronske emisijske tomografije (PET skeniranje) pokazuje normalan unos dopamina označenog radioaktivnom zračenjem kod distonije koja reaguje na dopamin, za razliku od smanjenog unosa kod Parkinsonove bolesti.
Druge diferencijalne dijagnoze uključuju metaboličke poremećaje (kao što su GM2-gangliozidoza, fenilketonurija, hipotireoza, Leighova bolest) prvenstveno distonijski mladalački parkinsonizam, autosomno recesivni rani parkinsonizam sa dnevnim fluktuacijama, idiopatski parkinsonizam s ranim početkom, fokusna distonijas, dystonia musculorum deformans i dispeptična distonija sa hijatnom hernijom.
Tretman
Kod onih sa dopamin–reagirajućom distonijom, simptomi se obično dramatično poboljšavaju primjenom niskih doza levodopa, koji je biohemijski značajan metabolit aminokiseline fenilalanin, kao i biološki prekursor kateholaminskog dopaminskog, neurotransmitera. (Neurotransmiteri su prirodno proizvedeni molekuli koji se mogu izdvojiti nakon propagacije akcijskog potencijala niz nerv prema terminalu aksona, koji zauzvrat može prijeći sinapsni spoj između neurona, omogućavajući im da komuniciraju na različite načine.) Niska doza L-dopa obično rezultira skoro potpunim ili nepotpunim preokretom svih povezanih simptoma kod ovih pacijenata. Osim toga, efikasnost takve terapije je tipski dugotrajna, bez komplikacija koje se često javljaju kod osoba s Parkinsonovom bolešću, podvrgnutih L-dopa tretmanu. Stoga većina stručnjaka ukazuje da je ovaj poremećaj najprikladnije poznat kao dopa-reagirajuća distonija.
Nema dostupnih podataka o mortalitetu povezanom s distonijom koja reagira na dopamin, ali su prijavljeni pacijenti koji su nakon liječenja preživjeli nakon pete decenije. Međutim, kod teških, ranih autosomno recesivnih oblika bolesti, poznato je da pacijenti umiru u djetinjstvu. Čini se da su djevojčice nešto češće pogođene. Bolest rjeđe počinje u pubertetu ili nakon 20. godine, a vrlo rijetko su prijavljeni slučajevi kod starijih odraslih osoba.
Zbog toga što se često pogrešno dijagnostikuje, uobičajeno je da bolest ostane neliječena. Kada se ne liječe, pacijentima je često potrebna operacija Ahilove tetive do 21. godine. Također će imati problema s hodanjem, sposobnost koja će se pogoršavati tokom dana. Dremanje može pružiti privremeno olakšanje kod neliječenih pacijenata. Također ometa razvoj u odrasloj dobi, otažava održavanje ravnoteže i smanjuje razvoj mišića lista. Društveno, to može rezultirati depresijom, nedostatkom društvenih vještina i nemogućnošću pronalaženja posla.
Epidemiologija
Ovo stanje je vrlo rijetko, pogađa samo 1/2,000.000 osoba. Češći je kod žena nego kod muškaraca. Postoji nekoliko stotina slučajeva u Sjedinjenim Državama, 25 poznatih slučajeva u Ujedinjenom Kraljevstvu, a manje od toga u Australiji i Novom Zelandu.
Istraživanje
Odgovor na liječenje je promjenjiv, a dugoročni i funkcionalni ishod je nepoznat. Kako bi se pružila osnova za poboljšanje razumijevanja epidemiologije, korelacija genotip/fenotip i ishoda ovih bolesti njihovog utjecaja na kvalitet života pacijenata, te za procjenu dijagnostičkih i terapijskih strategija uspostavljen je registar pacijenata kod nekomercijalne Međunarodne radne grupa za poremećaje povezane s neurotransmiterima.
Historija
Bolest je dobila ime po dr. Masayai Segawi, koji je dao rani klinički opis.
Vat
Vat (simbol: W) jeste izvedena jedinica SI sistema za snagu.
Definicija
Jedan vat je jedan džul energije po sekundi.
Historija
Jedinica vat je nazvana po Jamesu Wattu zbog njegovog doprinosa razvoju parnog stroja, bila je prihvaćena na Drugom kongresu britanskog društva za unapređivanje nauke (Second Congress of the British Association for the Advancement of Science) 1889. godine i na 11. Generalnoj konferenciji za utege i mjere (Conférence Générale des Poids et Mesures) 1960.
Izvedene i odobrene jedinice za distribuciju snage
Vat je jedinica za snagu ili količinu energije po jedinici vremena.
Kilovat-sat, KWh
Kada se koristi zajedno s jedinicom vremena izraz vat se koristi za izražavanje potrošnje energije. Npr., kilovat-sat je količina energije koju troši uređaj od jednog kilovata u vremenu od jednog sata; što odgovara iznosu od 3.6 megadžula (1 sat = 3600 sekundi). Megavat dan (MWd ili MW•d) jeste jednak 86.4 GJ (1 dan = 86400 sekundi). Ove se jedinice često koriste kada govorimo o elektranama i računima za struju.
Za korištenje vata kao mjere za odaslanu snagu, vidi pojmove efektivna odaslana snaga (eng. Effective Radiated Power) i nominalna snaga.
MWe, MWt
Električki vat (skraćenica: We) jeste pojam koji se odnosi na snagu proizvedenu kao električnu snagu. Mogu se koristiti i SI prefiksi, kao naprimjer električni megavat (MWe) i električni gigavat (GWe).
Termički vat (skraćenica: Wt). Ovaj se pojam odnosi na proizvedenu toplinsku snagu. Mogu se koristiti i SI prefiksi, kao naprimjer termički megavat (MWt) i termički gigavat (GWe).
Na primjer, nuklearna elektrana može koristiti fizijski reaktor za proizvodnju topline (toplinski izlaz) koji stvara paru koja pogoni turbine za proizvodnju električne energije.
Vrištava daščara
Vrištava daščara je zgrada iz romana o Harry Potteru koje je napisala J. K. Rowling. Ta se zgrada nalazi u Hogsmeadeu, jedinom potpuno čarobnjačkom selu u Velikoj Britaniji. Većina čarobnjaka misli da je Vrištava daščara puna duhova.
U Harry Potteru i zatočeniku Azkabana saznajemo da to nije tačno. Naime, Vrištava je daščara sagrađena (između 1970. i 1971.) kako bi se Remus Lupin mogao transformirati u vukodlaka tokom vremena punog mjeseca bez opasnosti da naudi nekom drugom. Do zgrade se može doći tunelom čiji se ulaz nalazi ispod Napadačke vrbe. Remusa je tokom punog mjeseca tamo krijumčarila školska medicinska sestra, Madame Pomfrey. Seljani su čuli buku koja je dopirala iz zgrade i zamijenili je za izrazito nasilne duhove. Ta je glasina, koju je ohrabrivao i direktor Hogwartsa, Albus Dumbledore, dovela do mišljenja da je Vrištava daščara mjesto s najviše duhova u cijeloj Velikoj Britaniji.
Na Remusovoj šestoj godini je Sirius Black namamio Severusa Snapea u Daščaru otkrivši mu kako tačno može otvoriti tunel koji vodi do zgrade. Snape, kojega su jako zanimala Remusova kratka nestajanja, je slijedio upute. Da nije bilo Jamesa Pottera Snape bi tada vjerovatno bio teško ozlijeđen ili čak mrtav.
U Zatočeniku Azkabana Vrištava Daščara je mjesto na koje Sirius Black odvuče Rona Weasleya i njegovog štakora Šugonju kako bi ubio Šugonju za kojeg se otkriva da je zapravo Peter Pettigrew, Siriusov bivši prijatelj koji je odao mjesto boravka Jamesa i Lily Potter Voldemortu za što je bio okrivljen Black.
Vrištava daščara se nakon toga više ne spominje u knjigama, osim kao moguće sklonište za Dumbledoreovu Armiju o kojem razgovaraju Harry, Ron i Hermiona.
Naegeli–Franceschetti–Jadassohnov sindrom
Naegeli–Franceschetti–Jadassohn sindrom  (NFJS), poznat i kao  hromatoforni nevus Naegeli  i Naegelijev sindrom,  je  posljedica prisustva autosomno dominantnog alela. Oblikuje ektodermne displazije, karakterizirana mrežastom pigmentacijom kože, smanjenom funkcijom znojnih žlijezda, odsutvu zuba i hiperkeratozom dlanova i stopala. Jedna od najupečatljivijih karakteristika je odsustvo otisaka na prstima.
Naegeli sindrom je sličan poremećaju zvanom dermatopathia pigmentosa reticularis, po tome što su oba uzrokovano specifičnim oštećenjem keratinskog proteina 14.
Uzrok
NFJS uzrokuju mutacije u genu za keratin 14 (KRT14), smještenom na hromosomskoj poziciji   17q12-21. Poremećaj se nasljeđuje po autosomno dominantnom modelu, što znači da je neispravni gen odgovoran za poremećaj smješten na autosomu (hromozom 17 je autosom), i samo jedan kopija neispravnog gena dovoljna je da izazove poremećaj, a naslijeđuje se od roditelja koji ima poremećaj.
Dijagnoza
U većini slučajeva Naegelijevog sindroma postavlja se dijagnoza na osnovu tipskih kliničkih karakteristika ovog stanja. Dijagnoza se može potvrditi genetičkim testiranjem gena KRT14.
Liječenje
Liječenje Naegelijevog sindroma temelji se na simptomima pacijenata. Suha koža se može vlažiti kremama. Izloženost toplini treba ograničiti. Da bi se izbjeglo pregrijavanje, pogođene osobe trebaju ostati hidrirane, nositi odgovarajuću odjeću i koristiti mokre presvlake. Stomatološka njega je potrebna za liječenje karijesa i gubitka zuba.
Eponim
Sindrom je imenovan po Oskaru Nägeliju.
Führer
Führer (njemački: der Führer, množina die Führer; vođa, lider) je titula koju je Adolf Hitler nadjenuo sam sebi 1934. nakon što je ujedinio svoju dotadašnju poziciju državnog kancelara sa pozicijom predsjednika Njemačke poslije smrti Paula von Hindenburga. Inspiraciju je vjerovatno dobio od Benitoa Mussolinija koji je sebe zvao il Duce.
Puni naziv Hitlerove titule je bio Führer und Reichskanzler. Poslije Hitlerovog samoubistva, titulu je nakratko preuzeo njegov nasljednik Karl Dönitz koji je ujedno bio i posljednji Führer.
Dobranje (Zažablje)
Dobranje su naseljeno mjesto u sastavu općine Zažablje, Dubrovačko-neretvanska županija, Republika Hrvatska.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2021. godine, Dobranje su imale 5 stanovnika.
Napomena: ''U 1981. ovo je naselje pripojeno naselju Bijeli Vir, a 1991. opet je postalo samostalno naselje. U 1857., 1869., 1921. i 1931. sadrži podatke za naselje Bijeli Vir.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Dobranje je imalo 15 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
NGC 6924
NGC 6924 (također poznat kao ESO 528-16, MCG -4-48-14 i PGC 64945) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 279 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Jarac. Najveći prečnik je 2,00 (162 hiljade sg) a najmanji 1,7 uglovnih minuta (138 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Francis Preserved Leavenworth 8. jula 1885. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
300 (film)
300 je film iz 2007. godine, adaptacija romana 300, kojeg je napisao Frank Miller, inspirisan drugim filmom po imenu The 300 Spartans. Režirao ga je Zack Snyder sa Frankom Millerom, kao izvršnim producentom i konsultantom, a prikazuje historijsku bitku kod Termopila. Film je, većinom, sniman bluescreen tehnikom.
Priča
Grupa perzijskih glasnika dolazi u Spartu, zahtijevajući spartansku pokornost kralju Kserksu. Razljućen i uvrijeđen njihovim ponašanjem, Kralj Leonid i njegovi stražari ubijaju glasnike, što je prouzrokovalo sukob sa Perzijancima. Leonidas posjećuje proročicu, objašnjavajući svoj ratni plan protiv Perzijanca. Svećenici, već podmićeni od strane Kserksa, interpretiraju njenu poruku, govoreći da Sparta ne bi trebala ići u rat, kako ne bi pokvarila sveti Karnejski festival.
Uprkos upozorenju, Leonidas sakuplja 300 svojih najboljih vojnika kako bi se borio protiv Perzijanaca, birajući samo one koji već imaju muške potomke. Kako maširaju ka sjeveru, pridružuje im se grupa Arkadijanaca i drugih Grka. Kada su stigli u uski klanac Termopila (u filmu ga nazivaju "Vrele Kapije"), naspram perzijske armije, sagradili su zid kako bi spriječio napredovanje perzijanaca. Efijaltes, grbavi Spartanac, prilazi Leonidasu, tražeći da povrati očevo ime u bitci, te ga upozorava na tajni kozji put kojeg bi Perzijanci mogli iskorititi da ima dođu iz leđa. Leonidas ga odbija jer nije mogao pravilno držati štit, što bi napravilo slabu tačku u formaciji falangi.
Box office
300 je premijeru u Sjevernoj Americi imao 9. marta 2007. godine. U prvom vikendu zaradio je 28.106.731 dolara, a na kraju se cifra popela na 70.885.301 dolara.
Kritike
Od svjetske premijere na Berlinskom internacionalnom filmskom festivalu 14. februara 2007. godine, ispred 1.700 ljudi, 300 je dobio različite kritike. U Sjevernoj Americi, kritike filma 300 su podijeljene.
Opis Perzijanaca
mini|225px|lijevo|Kserks uvjerava Leonida da se preda Od premijere, 300 je bio na meti kritika zbog načina na koji predstavlja ljude iz Perzijskog carstva. Razni kritičari, stručnjaci, novinari i iranski državnici, uključujući i predsjednika Mahmuda Ahmedinedžada, su osudili film. U filmu, "hiljadu nacija perzijskoh carstva", su prikazani kao barbarske i demonske horde, a kralj Kserks I je prikazan kao androginačan.
Glasnogovornik Warner Brosa je rekao: "Film 300 je fikcija inspirisana romanom Franka Millera, a labavo bazirano na historijskim događajem. Studio je napravio ovaj film čisto kao fikciju sa jedinom svrhom da zabavi publiku; njegova svrha nije da ismijava neki narod ili kulturu, niti da šalje bili kakvu političku poruku."
NGC 5437
NGC 5437 (također poznat kao IC 4365, MCG 2-36-28 i PGC 50113) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 325 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Volar. Najveći prečnik je 0,90 (85 hiljada sg) a najmanji 0,4 uglovnih minuta (38 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Ernst Wilhelm Leberecht Tempel 28. juna 1883. godine.
Cesta (čvor)
Hrvatska:
Slovenija:
Kapetanija
Pozadina
Kako se Bosanski pašaluk širio prema sjeveru za vrijeme Stogodišnjeg hrvatsko-turskog rata su Osmanlije došli na Uni i Savi u kontakt sa hrvatsko-ugarskom institucijom kapetanije, tj. krajem 15. i početkom 16. vijeka.
Prve kapetanije u 16. vijeku
Prve kapetanije su osnovane na granicama Bosanskog pašaluka prema banskoj Hrvatskoj i Mletačkoj republici. Najprve kapetanije za koje se pouzdano zna da su već krajem 16. vijeka postojale su Bihaćka, Gradiška, Krupska, Kliška i Gabeoska, a za Krupu i Bihać je poznato da su i prije Osmanlijske vlast imali svoje kapetane. Novska, Dubička i Udbinska su vjerovatno također imali svoje kapetane još 1600. godine. Prva kapetanija koja se u izvorima spominje je trenutno Gradiška s Džafer-begom na čelu, sina Malkoč-bega. Krupska (1565) i Bihaćka (1592) su odmah poslije zauzimanja grada osnovane, a Kliška prije 1596. i Gabeoska prije 1591.
Ukidanje kapetanija u 17. vijeku
Od 1606. godine do 1690. godine postojale su 29 kapetanije, od kojih su 23 bile pogranične, a šest unutrašnje. Nije poznato kojem sandžaku je Gvozdanska kapetanija pripadala koja je 1635. godine osnovana, ali najvjerovatnije se radi o Bosanskom.
Za vrijeme Kandijskog rata (1645–1669) su Mlečani osvojili gradove Islam i Nadin (1647), te Zemunik, Klis i Kamen (1648) u Ličkom sandžaku i Kliškom sandžaku, a time je nestalo i tih kapetanija. Godine 1660. je ukinuta Jasenovačka kapetanija. Za vrijeme Bečkog rata (1683-1699) su Austrijanci zauzeli Udbinu (1689) i čitavi Požeški sandžak s kapetanijama Virovitica i Osijek, a Mlečani još Gabelu i Herceg-Novi. Poslije Karlovačkog mira su se u Bosni nalazile samo još 12 kapetanija.
Niko Kranjčar
Sin je nogometaša zagrebačkog Dinama i Rapida iz Beča, Zlatka "Cice" Kranjčara. Niko je dosad nastupao za reprezentacije ispod 16, 17, 19 i 21 godine, dok nije dospio među prvih 11 u seniorskoj reprezentaciji Hrvatske.
Dinamo
Prvi službeni nastup za Dinamo Zagreb, zabilježio je 2001. sa 16 godina. S vremenom je igrao sve češće, a pritom pokazao sjajan pregled igre, vještinu i lukavstvo, maštovitost u dodavanju.
3 mjeseca prije svog 17 rođendana postigao je prvi službeni pogodak u prvenstvu i karijeri. Sezona 2002/03. bila je dosad njegova najbolja. U Dinamu je izbornik bio Miroslav Blažević, bivši izbornik hrvatske reprezentacije koji ga je postavio za kapetana kluba, čime je Niko sa 18 godina postao najmlađi kapetan u historiji tog kluba. Te je sezone zabilježio sjajne rezultate, sa Dinamom osvojio prvenstvo, te bio proglašen najboljim igračem lige.
Nakon toga javnost ga je konstantno uvrštavala u reprezentaciju i tražila od tadašnjeg izbornika Otta Barića da Niko igra sa najboljim hrvatskim nogometašima. Konačni debi u reprezentativnom dresu zabilježio je u prijateljskoj utakmici sa Njemačkom 18. 2. 2004. u Splitu, gdje je hrvatska reprezentacija poražena 2:1. Velike komplimente dobijao je od raznih proslavljenih trenera, kao npr. Tomislava Ivića koji je tvrdio da Niko ima sjajan osjećaj za loptu i odličan pregled igre.
U sezoni 2004/05. Niko Kranjčar je zajedno sa Dinamom bio u velikoj krizi. Igrali su najlošiju sezonu u historiji kluba. Niko je igrao ispod prosjeka za što su, po njegovom ocu, odgovorni treneri. No, da nije baš tako tvrdio je Ivić koji je krivca vidio i u Zlatku Kranjčaru, tvrdeći da bi kod njega Niko bio puno bolji. Kranjčara su tada, kao 20-godišnjaka seli u najelitnije nogometne klubove kao AC Milan i Juventus. Njegova je želja bila i ostala Barcelona. Ipak, službene ponude sa zapada nije bilo. Jedina prava ponuda bila je ona moskovskog CSKA, ali ju je Kranjčar odbio jer nije imao namjeru otići na istok. Prema stranim medijima bio je među najvećim nogometnim nadama zajedno sa Leom Messijem, Lukasom Podolskim, Muntarijem.
Hajduk
Početkom 2005. godine zbog loših rezultata kluba, Dinamov dopredsjednik Zdravko Mamić kaznio je igrače smanjenjem plaća, što Kranjčar nije prihvatio tvrdivši da nisu samo igrači krivi za loše rezultate. Nakon toga stavljen je na transfer listu te je njegov odlazak bio siguran. Vuklo ga se od Milana, Valencije, Portsmoutha do Dinama Kijev i svih moskovskih klubova. Na kraju je završio u najvećem rivalu Dinama, splitskom Hajduku. Taj je transfer popraćen ogromnim medijskim zanimanjem, te je bio najveća sportska vijest godine.
Iako je bio igrač a ostao navijač  najvećeg rivala, u Splitu je dočekan kao niko prije njega.
U Hajduku je isprva igrao od solidnog do vrlo dobrog, no, zajedno sa klubom je sezone 2005/06 pao u ispodprosječnost. < Za vrijeme zimskog prijelaznog roka špekulacije su postojale da će potpisati ugovor sa francuskim Lyonom. Kružile su priče da je avionom otputovao u Lyon, ali odustao nakom što se za to saznalo. Neki su tvrdili da time podiže cijenu, ili da je sve to izmišljeno, ili je već potpisao predugovor i sl. Svejedno, ostao je u Hajduku do kraja sezone i nije se proslavio. Dinamu se nije uspio osvetiti pogotkom u derbiju.
Pod palicom oca Zlatka
U međuvremenu je u reprezentaciji pod vodstvom oca, izbornika Zlatka Kranjčara imao i dobrih i loših igara te je njegovo uvrštavanje u najboljih 11 države podijelilo mišljenja. Puno je bilo onih koji su to smatrali nepotizmom, ali je tako ostalo kroz čitave kvalifikacije i na Svjetskom prvenstvu u Njemačkoj. U tom razdoblju postigao je pogodak Brazilu u Splitu, te Malti na Valetti, a obje su utakmice završile 1:1. Igre mu se nisu bitno poboljšale, te je i dalje trpio napade, većinom navijača Dinama, dok nogometni stručnjaci nisu bili ni impresionirani, ni razočarani. Nastupio je jednu utakmicu i za mladu U-21 reprezentaciju protiv Srbije i Crne Gore, u Velikoj Gorici nebi li se uspio nadoknaditi 1:3 poraz iz Beograda, ali nije uspio pomoći. U Njemačkoj je na svjetskoj smotri igrao promjenjivo, a opet su se pojavile priče o odlasku u Celtic, Wolfsburg, Romu, Heerenveen. On je, s druge strane, tvrdio da je miran kad je u pitanju njegova nogometna budućnost, ali da u hrvatskoj ligi više neće igrati.
Povratak u formu
Usprkos nabrojavanju barem 15 sigurnih novih klubova i potvrđivanju dogovora oko prelaska u španiju Celtu sa strane kupca, Kranjčar mlađi ostao je u Hajduku. Otac mu je zbog neuspjeha na SP-u ostao bez posla, a sljedeći ga je izbornik Slaven Bilić stavio na klupu. Zbog nesnošljivog medijskog naklapanja oko toliko očekivanog transfera, pa neuspjeha u Njemačkoj i otkaza ocu, Niko je odbio do daljnjega davati bilo kakve izjave. Bez pritiska sa strane medija počeo se koncentrirati na ono što mu ide najbolje i pokazao najbolje rezultate. Dolaskom proslavljenog Zorana Vulića na mjesto trenera splitskog kluba, preselio se sa mjesta playmakera u veznog igrača, te već u prve 3 utakmice zabilježio 2 gola i 3 asistencije, dok je u reprezentaciji protiv B-selekcije Italije odigrao bolje nego prije. Sve počinje ukazivati na povratak Nike Kranjčara ka starim vrhunskim igrama.
Portsmouth
Niko Kranjčar potpisao je 31. augusta 2006. četverogodišnji ugovor s engleskim premierligašem Portsmouthom. Niko je na Portsmouthovom dresu nosio broj 19, isto kao u reprezentaciji.
Tottenham
Zadnjeg dana prijelaznog roka, 1. septembra 2009, prelazi iz Portsmoutha u londonski Tottenham za oko 5 miliona € gdje se pridružuje suigračima iz reprezentacije Luki Modriću i Vedranu Ćorluki. Potpisao je četverogodišnji ugovor vrijedan nešto više od 2 miliona € po sezoni.
Dinamo Kijev
Početkom juna 2012]l. godine Niko Kranjčar potpisao je četverogodišnji ugovor s kijevskim Dinamom.
Grimmauldov trg br.12
Grimmauldov trg broj dvanaest je adresa kuće u kojoj je sjedište Reda feniksa, tajne organizacije iz knjige Harry Potter i Red feniksa, britanske spisateljice J. K. Rowling. To je kuća roditelja Siriusa Blacka od kojih je on pobjegao. Kuća je prepuna predmeta usko povezanih s crnom magijom, a u njoj živi i ogorčeni kućni vilenjak Krecher koji ne podnosi "one prljave mutnjake" koji su se počeli motati po kući. Harry tu provodi ostatak praznika nakon napada dementora.
Kuća je zaštićena mnogobrojnim čarolijama. Npr. kuća je potpuno nevidljiva onima kojima Dumbledore lično nije rekao (ili napisao) adresu. Nadalje, ona je potpuno neunosiva, što znači da se ni na koji način ne može ucrtati ni na koji geografsku kartu.
Handlungsorte der Harry-Potter-Romane Places in Harry Potter Lieux dans l’univers de Harry Potter Luoghi di Harry Potter Zakon Feniksa Platser i Harry Potter
NGC 1164
NGC 1164 (također poznat kao IRAS 02587+4223, MCG 7-7-16, PGC 11441 i UGC 2490) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 192 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Perzej. Najveći prečnik je 1,30 (73 hiljade sg) a najmanji 1,1 uglovnih minuta (61 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 18. septembra 1828. godine.
Adam Mickiewicz
Adam Bernard Mickiewicz (fon. Adam Mickjevič 24. decembar 1798 u Zaosie kod Nowogródek u današnjoj Bjelorusiji - 26. novembar 1855 u Konstantinopolju), veliki poljski knjizevnik i pjesnik, izrazita licnost poljske knizevne romantike i veliki borac za slobodu Poljske. Rodjen je 24. december 1798 u mjestu Zaosie Nowogródek u Poljskoj, umro 26. november 1855 u Istanbulu.
A Mickiewicz (Mickevic) je prema misljenju mnogih je ne samo najveći poljski pjesnik, već i najveći duhovni autoritet, čije je djelovanje – i ne samo pjesničko – bilo odlučujuće za formiranje poljske kolektivne svijesti. I njegovo književno djelo referentno je u odnosu na veći dio poljske književnosti XIX i XX vijeka. Ipak, izazivalo je i sporove, a često se prisvajalo kao argument u ideološko-političkim raspravama.
Porijeklom potice iz sitnoplemićke familije. Studirao je književnost u Vilnu, u periodu od 1819–23. a odmah nakon je postao gimnazijski profesor u Kovnu.
Jedan je od osnivaca Filomatskog društva (1817), gdje je pisao svoje prve pjesničke uradke u klasicističkom duhu. Godine 1922. u Vilnu je izišao njegov prvi sv. Pjesama (Poezje), koji sadrži Balade i romance (Ballady i romanse) te druge pjesme; njegova je pojava prijelomna i smatra se početkom romantizma u poljskoj književnosti.
Pod optužbom za urotničku djelatnost, 1823. u Vilnu je carski namjesnik Novosilcov pokrenuo proces protiv Filomata, pa Mickevic provodi šest mjeseci u zatvoru. Osuđen je na izgon u Rusiju (Sankt Peterburg, Odesa i Moskva do 1828). Ondje nastaju ciklusi ljubavnih Odeskih soneta (Sonety odeskie) te – nakon putovanja po Krimu – putopisno-metafizičkih Krimskih soneta (Sonety krymskie), oba objavljena u Moskvi 1826: prvi s prevagom klasicističko-sentimentalističke poetike, drugi – kao vrhunac romantične lirike. Mickiewicza već tada smatraju pjesničkim genijem.
Razdoblje od 1832–39 Mickevic provodi u Parizu, a njegov angažman usmjeren je na poljsku emigraciju, na osmišljavanje duhovnog programa nakon poraza ustanka, poljskog mesijanizma, koji tumači u Knjigama poljskog naroda i poljskog hodočašća (Księgi narodu polskiego i pielgrzymstwa polskiego, 1832) – te na književnost u funkciji održavanja nade: riječ je o nacionalnom, idiličnom epu Gospodin Tadija ili posljednji nasrt u Litvi (Pan Tadeusz, czyli ostatni zajazd na Litwie, 1834), remek-djelu poljske književnosti.
Godine 1834. oženio se s C. Szymanowskom, s kojom je imao šestero djece i bez stalnog zaposlenja, živio na rubu bijede. Od 1839. predavao rimsku književnost na sveučilištu u Lausanni (gdje je nastao ciklus tzv. Lozanske lirike), ali je već 1840. prihvatio poziv da predaje slavensku književnost na Collège de France u Parizu; učinio je to pod utjecajem mističnog naučavanja A. Towianskoga, ali pod pritiskom poljske i francuske javnosti 1844. dobija otkaz. Raspad "tovjanjčika" (1847) koristi da bi osnovao vlastitu sektu u duhu hrišćanskog socijalizma. Godine 1848. otišao u Rim tražiti od pape da stane na čelo narodno-preporodnih pokreta u Evropi; osnovao poljske legije; u Parizu, zajedno s francuskim socijalistima, utemeljio dnevnik "La Tribune des Peuples" – vjerujući u napoleonsku ideju i revolucionarni preobražaj kontinenta. Nakon zabrane lista radio kao knjižničar. Napisao i dvije drame na francuskom jeziku, ali ih nije uspio postaviti na pariske pozornice. Razočaranja su sve dublja: Mickevic upada u vjersku krizu, povlači se iz javnog života, prestaje pisati.
Po izbijanju Krimskog rata, 1855. odlazi u Tursku, s ciljem reorganiziranje poljskih legija. Umro je (prema misljenju njemu bliskih krugova ljudi) otrovan, ali najvjerovatnije od kolere.
Buterna kiselina
Buterna kiselina (grč. βούτῡρον – butirum/buturum = maslac ) ili maslačna kiselina – poznata i kao a butansaka kiselina, sa skraćenicom BTA – je karboksilna kiselina sa strukturnom formulom CH3CH2CH2-COOH. Soli i estri ove kiseline poznate su kao butirati ili butanoati.
Buternu kiselinu je (u nečistom obliku) prvi uočio francuski hemičar Michel Eugène Chevreul, 1814. Do 1818. godine, on ju je pročistio dovoljno da je karakterizira. Međutim, Chevreul to nije objavio u ranim istraživanjima maslačne kiseline; umjesto toga, on je deponirao svoja otkrića u pisanom obliku sa sekretarom Akademije nauka u Parizu, Francuska.
Henri Braconnot, francuski hemičar, je u istraživanju sastava maslaca, objavljivao svoje nalaze, što je dovelo do sporova o prioritetu. Već 1815. godine, Chevreul je tvrdio da je pronašao supstance odgovorne za miris maslaca. Oko 1817., objavio je neke od svojih nalaza o svojstvima buterne kiseline i imenovao je. Međutim, to nije učinjeno sve do 1823., kada je detaljno predstavio osobenosti buterne kiseline.
Hemija
Maslačna kiselina je masna kiselina, koja se javlja u obliku estera u životinjskim mastima. Trigliceridi maslačne kiseline čine oko 3-4% putera. Kada maslac užegne, maslačna kiselina se oslobađa od glicerida putem hidrolize, što dovodi do neprijatnog mirisa. To je važan član podgrupe masnih kiselina zvanih kratkolančane masne kiseline. Maslačna kiselina je srednje jaka kiselina koja reagira s bazama i jakim oksidansima i napada mnoge metale.
Sigurnost
Kako bi se smanjio rizik prilikom rukovanja maslačnom kiselinom, koristi se lična zaštitna oprema, kao što su gumene ili PVC rukavice, zaštitne naočale za oči i hemijski otporna odjeća i obuća.
Udisanje maslačne kiseline može dovesti do upale grla, kašlja, peckanja i otežanog disanja. Gutanje kiseline može izazvati bolove u trbuhu, šok i kolaps. Fizička izloženost kiselini može prouzrokovati bolove, plikove i kožne opekotine, dok izloženost očiju može dovesti do boli, teških dubokih opekotina i gubitka vida.
Proizvodnja
Industrijski se dobija fermentacijom šećera ili škroba, koja izaziva užeglost dodavanjem sira, sa kalcij-karbonatom da neutralizira kiseline formirane u tom procesu. Maslačna fermentacija škroba se odvija uz pomoć direktnog dodatka bakterije Bacillus subtilis. Soli i estri maslačne kiseline nazivaju se buturati ili butanoati.
Upotreba
Maslačna kiselina se koristi u pripremi raznih butiratnih estera. Estri maslačne kiseline male molekulske težine, kao što je metil-butirat, imaju uglavnom prijatnnu aromu ili okus. Zato se koriste kao hrana i parfemski aditivi. Također se koriste i kao stočna hrana i dodatak zbog sposobnosti smanjenja mogućnost kolonizacije patogenih bakterija. It is an approved food flavoring in the EU FLAVIS database (number 08.005). Zbog snažnog mirisa, ona se također koristi kao dodatak ribolovnim mamcima.
Mnogi od komercijalno dostupnih okusa mamaca koji se koriste za lov šarana ( Cyprinus carpio ) koriste maslačnu kiselinu kao svoju estersku bazu. Međutim, nije jasno da li je ribu privlači sama maslačna kiseline ili dodatne materije. Butanska kiselina je, međutim, jedna od nekoliko organskih kiselina koje su se pokazale kao ukusne i za linjaka i manića. Supstanca je također korištena kao smrdljive bombe koje su koristile protiv japanskih kitolovnih posada, kao i u protestima protiv pobačaja, pred klinikama za abortus.
Biosinteza
Butirat se proizvodi kao konačni produkt procesa fermentacije samo u obaveznim anaerobnim bakterijama. Fermentirani kombuča "čaj" obuhvata i maslačnu kiselinu kao rezultat fermentacije. Ovaj put fermentacije je otkrio Louis Pasteur 1861. Primjeri vrsta koje proizvode butirat su bakterije: Taj put počinje glikolitskim cijepanjem glukoze u dvije molekule piruvata, kao što se događa u većini organizama. Piruvat se onda oksidira u acetil-koenzim A, pomoću jedinstvenog mehanizma koji uključuje enzim iz sistema zvanog piruvat: feredoksin oksidoreduktaza. Dvije molekule ugljik-dioksida (CO2) i dvije molekule elementarnog vodika (H2) nastaju kao otpadni materijal ćelije. Zatim:
ATP se proizvodi, kao što se vidi, u posljednjem koraku fermentacije. Tri molekule ATP nastaju po svakoj molekuli glukoze, što je relativno visok prinos. Balansirana jednačina za ovu fermentaciju je
U alternativnom putu, nekoliko vrsta formiraju aceton i n-butanol, koji startuju kao butiratna fermentacija. Neke od njih su:
Ove bakterije počinju sa fermentacijom butirata, kao što je opisano gore, ali, kada pH padne ispod 5, oni kreću u proizvodnju butanola i acetona da spriječe daljnje snižavanje pH. Dvije molekule butanol se formiraju za svaku molekulu acetona.
Promjena puta javlja se nakon formiranja acetoacetil CoA. Ovaj međuproizvod ima dva moguća puta:
Visoko-fermentirajući ostaci vlakna, kao što su one od otpornog škroba, zobene mekinje, pektin i guar, transformira bakterije debelog crijeva u kratkolančane masne kiseline (SCFA), uključujući i butirate, proizvodeći više SCFA od manje pretvorivih vlakana, kao što su celulozna. Jedna studija je pokazala da otporni škrob dosljedno proizvodi više butirata od drugih vrsta dijetalnih vlakana. Proizvodnja SCFA od vlakana u preživarskih životinja kao što su goveda je odgovorna za sadržaj butirata mlijeka i putera. Fruktani su još jedan izvor prebiotika kao topivih hranljivih vlakana. Oni se često nalaze u rastvorljivim vlaknima hrane koja je visoke u sumporu, kao što je Allium i povrće krstašica. Izvori fruktana uključuju pšenicu (iako neke sorte pšenice sadrže niže količine), raž, ječam, luk, češnjak, jerusalemska artičoka i globus artičoke, šparoge, cvekla, cikorija, maslačak, praziluk, radič, bijeli dio mladog luka, brokule, prokelj, kupus, komorač i prebiotike, kao što su fruktooligosaharidi (FOS), oligofruktoza i inulin. Iako mnogima od tih namirnica nedostaje proizvodnja butiurata u odnosu na otporni škrob, one imaju niz prednosti. Uglavnom imaju nizak glikemijski indeks koji dobro utiče na dijabetičare. Oni se također žale na ketogenu hranu, koja daje koristi od beta-hidrokisibuterne kiseline, koja je HDAC inhibitor i može prijeći krvno-moždane barijere, a može se koristiti kao gorivo u mitohondrijama moždanih ćelija. Od ostalih HDAC inhibitora u ovoj hrani za proizvodnju butirata tu je sulforafan, koji je obećavajući i u inhibiciji raka dojke. Sulforafan ispoljava uticaj na rast dlake kod miša, conjer sadrži spojeve koji preveniraju čire, i pomažu kognitivnim sposobnostima pacova. Vžno je napomenuti da se sulforafan iz brokula uništi, ako se nepravilno pripremaju. Dialil disulfid koji se nalazi u fruktanima bijelog lukaima ispoljava sposobnost smanjivanja hemijske otrovnosti u karcinogenezi glodara, i sinergijske pozitivne učinke sa butiratom, kada dolazi do inhibicije rasta ljudskih ćelija kancerskih tumora debelog crijeva.
Stephen Hendry
Stephen Gordon Hendry, MBE, profesionalni je škotski snukeraš. Godine 1990. postao je (i do danas ostao) najmlađi svjetski prvak u snukeru. Nakon toga je još šest puta bio svjetski prvak te sa sedam titula drži rekord. Osim toga, bio je br. 1 na listi najboljih snukeraša osam uzastopnih godina (od 1990. do 1998) i ponovo u sezoni 2006/2007. Drugi je po broju osvojenih rangirnih turnira (36), a treći po broju postignutih trocifrenih brejkova, u koje spada i 11 maksimalnih. U maju 2012. objavio je da okončava karijeru. Nakon osam godina pauze, u septembru 2020, objavljen je njegov povratak na svjetsku snukersku turneju.
Amaterske godine (1981-1985)
Počeo je igrati snuker s 12 godina (1981). Dvije godine kasnije osvojio je škotsko U-16 prvenstvo. Također se pojavio u BBC-jevoj juniorskoj verziji turnira Pot Black. Naredne godine osvojio je Škotsko amatersko prvenstvo i također postao najmlađi učesnik Svjetskog amaterskog prvenstva ikad. Nakon odbrane titule na Škotskom amaterskom prvenstvu 1985. prelazi u profesionalce. Sa 16 godina i tri mjeseca postao je najmlađi profesionalac u historiji.
Rane profesionalne godine (1986-1988)
U svojoj prvoj sezoni došao je do 1/16 finala na Classicu, a postao je i najmlađi prvak Škotske. Također je postao najmlađi igrač u historiji koji se kvalificirao za Svjetsko prvenstvo; taj rekord još nije srušen. Izgubio je 10-8 od Willieja Thornea, koji ga je aplauzom ispratio iz dvorane. Sljedeće godine odbranio je titulu škotskog prvaka i došao do četvrtfinala na Grand Prixu i SP-u (gdje ga je rezultatom 13-12 porazio branilac titule, Joe Johnson), te do polufinala na Classicu. S Mikeom Hallettom osvojio je Svjetsko prvenstvo parova te godine. U sezoni 1987/1988. osvojio je svoje prve rangirne titule: Grand Prix (10-7 u finalu protiv Dennisa Taylora) i British Open. Osim toga, pobijedio je na još tri druga turnira, odbranivši i titulu prvaka Škotske i titulu u parovima (opet sa Hallettom), čemu je dodao i Australian Masters. Do kraja te sezone došao je do četvrtog mjesta na listi najboljih svjetskih snukeraša, a BBC Scotland proglasio ga je za sportsku ličnost godine.
Sljedeće sezone nije osvojio nijedan rangirni turnir iako je osvojio New Zealand Masters i onaj "pravi" Masters u Londonu.
Svjetski prvak i svjetski br. 1 (1989-1999)
Sezona 1989/1990. bila je početak Hendryjeve dominacije. Te sezone osvojio je UK Championship, Dubai Classic, Asian Open, Scottish Masters, Wembley Masters i svoje prvo Svjetsko prvenstvo, pobijedivši u finalu Jimmyja Whitea 18-12, što ga je u 21. godini života dovelo na vrh liste najboljih snukeraša. Sljedeće sezone postavio je rekord osvojivši pet rangirnih turnira, uključujući i svoj treći Masters (u finalu je pobijedio Halletta 9-8 nakon zaostataka 0-7 i 2-8). Međutim, nije uspio odbraniti titulu svjetskog prvaka, izgubivši u četvrtfinalu od Stevea Jamesa. U sezoni 1991/1992. ponovo je postao svjetski prvak (opet protiv Whitea), osvojivši 10 uzastopnih frejmova nakon zaostatka 8-14, dodavši tome i titule na Grand Prixu i Welsh Openu. Također je osvojio i Masters, a u Matchroom League postigao je i svoj prvi maksimalni brejk na službenom takmičenju. Godinu kasnije zadržao je titulu svjetskog prvaka i peti put uzastopno osvojio Masters. Sljedeće godine opet je bio svjetski prvak, tijesno pobijedivši u finalu opet Whitea 18-17.
U sezoni 1994/1995., nakon što mu je dodijeljen Red Britanskog carstva, osvojio je 3 rangirna turnira, uključujući SP i UK Championship, koje je odbranio i naredne sezone. U finalu UK Championshipa 1994. pobijedio je Kena Dohertyja 10-5, uz 7 trocifrenih brejkova. Novinar David Hendon opisao je Hendryjevu igru u ovom meču kao "možda najbolje što je iko ikad odigrao". Niz uspjeha u sezoni 1995/1996. nastavio se s 3 titule, uključujući SP, čijim se osvajanjem (pobijedivši u finalu Petera Ebdona 18-12) izjednačio po broju naslova svjetskih prvaka s Reardonom i Steveom Davisom (6). 1997. godine drugi je put osvojio nagradu BBC Scotlanda za sportsku ličnost godine, uz još 3 rangirna turnira, iako ga je Doherty spriječio da 6. put zaredom postane svjetski prvak, pobijedivši ga u finalu 18-12.
U sezoni 1997/1998. izgledalo je da Hendryjeva dominacija u snukeru slabi jer je te sezone osvojio samo 1 rangirni turnir (Thailand Masters). U finalu Mastersa 1998. vodio je protiv svog dobrog prijatelja, Marka Williamsa, 9-6 i trebao mu je još samo 1 frejm za pobjedu. Međutim, propustio je brojne prilike da završi meč i na kraju izgubio 9-10, nakon što je posljednji frejm riješen na vraćenoj crnoj kugli. Ovaj meč mnogi smatraju jednim od najboljih u historiji snukera. Također je pao i s 1. mjesta liste najboljih snukeraša, prvi put nakon 1990, a izgubio je i u 1. kolu SP-a (4-10 od Whitea). Sezonu 1998/1999. počeo je ponižavajućim porazom 0-9 od nepostavljenog Marcusa Campbella u 1. kolu UK Championshipa. Ipak, krajem sezone ponovo je "živnuo" i osvojio 2 posljednja turnira u takmičarskom kalendaru: Scottish Open i rekordnu 7. titulu svjetskog prvaka. Nakon pobjede u polufinalu 17-13 protiv O'Sullivana, u finalu je bio nešto uvjerljiviji, pobijedivši budućeg dvostrukog svjetskog prvaka, Marka Williamsa, 18-11. To je bila Hendryjeva posljednja titula svjetskog prvaka.
Opći izbori u Bosni i Hercegovini 2010.
Opći izbori u Bosni i Hercegovini 2010. održani su 3. oktobra 2010. godine. Na izborima su birani članovi Predsjedništva Bosne i Hercegovine, predstavnici za Parlament Bosne i Hercegovine, Parlament Federacije Bosne i Hercegovine, Predsjednik Republike Srpske, predstavnici za Narodnu skupštinu Republike Srpske i predstavnici za Skupštine kantona u Federaciji Bosne i Hercegovine. Ovo su bili šesti opći izbori u historiji Bosne i Hercegovine.
Stephen Hendry
1999-2010.
Hendry je izvrsno počeo sezonu 1999/2000. osvojivši 2 od prva 3 turnira te sezone, uključujući British Open, na kojem je ostvario svoj peti službeni maksimalni brejk i prvi u finalu rangirnog turnira. Međutim, doživio je iznenađujući poraz u 1. kolu SP-a 2000, gdje je bolji bio debitant Stuart Bingham. U odnosu na Hendryjeve visoke standarde sezona 2000/2001. bila je razočaravajuća jer prvi put nije uspio osvojiti rangirni turnir još od sezone 1989/1990, plasiravši se u samo jedno finale. Ipak, osvojio je European Open naredne sezone i došao blizu 8. titule svjetskog prvaka. Nakon što je u polufinalu SP-a eliminirao O'Sullivana (17-13), koji je branio titulu, u finalu je tijesno poražen od Ebdona 17-18. Nakon toga je osvojio Welsh Open u sezoni 2002/2003. i British Open sezonu poslije, a posljednju rangirnu titulu osvojio je na Malta Cupu 2005. Međutim, nakon O'Sullivanove odluke da ne nastupi na istom turniru 2006. Hendry se vratio na 1. mjesto liste najboljih snukeraša u sezoni 2005/2006. zbog kontinuiranih plasmana u završne faze turnira, iako, po njegovom priznanju, nije igrao u onoj staroj formi. Došao je do finala UK Championshipa 2006. Taj je turnir zapamćen po njegovom četvrtfinalnom meču protiv O'Sullivana, koji je Englez neočekivano predao pri Hendryjevom vodstvu 4-1. U polufinalu je nadoknadio zaostatak 5-7 protiv Graemea Dotta (tadašnjeg aktuelnog svjetskog prvaka) i slavio 9-7, ali je u finalu izgubio od Ebdona 6-10. Nakon razočaravajuće sezone 2007/2008, Hendry se neočekivano plasirao u svoje 12. polufinale na SP-u, nadmašivši po tome Steve Davisa (11). S 39 godina postao je najstariji igrač koji je došao do polufinala SP-a još od Terryja Griffithsa 1992. godine.
Sezonu 2008/2009. počeo je porazima u svoja 2 prva meča; na Northern Ireland Trophyju bolji je bio Stephen Lee (1-5), a na Shanghai Mastersu Ricky Walden (4-5). Nešto više uspjeha imao je na Grand Prixu, gdje je u 1. kolu pobijedio Davida Gilberta (5-4), ali je u narednom izgubio od kasnijeg pobjednika, Johna Higginsa (2-5). Ipak, na idućem rangirnom turniru u Bahreinu došao je do polufinala, u kojem ga je porazio Matthew Stevens (4-6). Na sljedeća 3 turnira (UK Championship, Masters i Welsh Open) poražen je u 1. kolu, i to, redom, od Leeja, Neila Robertsona i Martina Goulda. Donekle se vratio u formu na China Openu, gdje je došao do četvrtfinala (preko Roberta Milkinsa i Waldena), u kojem je bolji bio kasniji osvajač turnira, Peter Ebdon. Na SP-u 2009. u 1. kolu porazio je Williamsa 10-7, što mu je osiguralo plasman među 16 najboljih snukeraša naredne sezone. Idući protivnik bio mu je Ding Junhui, koga je pobijedio 13-10. U ovom meču Hendry je zabilježio jubilej: 1000. frejm koji je osvojio u Crucible Theatreu (u tom frejmu nanizao je 140 poena). 28. aprila Hendry je ostvario maksimalni brejk u četvrtfinalnom meču protiv Shauna Murphyja. Na kraju je ipak poražen 11-13. Sa 40 godina postao je najstariji igrač koji je postigao maksimalni brejk na nekom rangirnom turniru i tek drugi igrač (nakon O'Sullivana) s više od 1 maksimuma u Crucibleu. Sezonu je završio na 10. mjestu liste, ispavši iz prvih 8 prvi put od sezone 1987/1988.