cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Snježna sova
Kretanje
Odrasla jedinka pliva vrlo dobro, mada ne dobrovoljno, već uglavnom kad je povrijeđena, ali joj nije problem regularno i dobrovoljno preplivati potočiće i jezerca. Kad je riječ o mladuncima, oni također plivaju samo kad su u opasnosti, a u tom slučaju koriste oba krila kao vesla.
Briga o sebi
mini|Snježna sova kandžom čisti kljun nakon jela U divljini se često može primijetiti kako trijebi svoje tijelo od parazita i insekata i to čini tako što svoje perje propušta kroz kljun. Koristi noge za češanje i čišćenje lica, glave i kljuna, a i za brisanje kljuna nakon jela, a zabilježeno je i da koristi snijeg za potonje. Često proteže krila i noge, a kupa se uglavnom u gnijezdu. Kad je riječ o mladuncima, mahom ih ženka trijebi, i to njihov potiljak, gdje oni sami ne mogu dohvatiti, mada su zabilježeni i slučajevi kad se mladunci međusobno trijebe.
Za razliku od jarebica iz roda Lagopus, snježna sova ne zakopava se u snijeg kako bi se zaštitila od arktičke zime, mada se povremeno krije iza različitih objekata, kako bi se sklonila od vjetra ili oluja.
Spavanje i odmaranje
Ženka je izuzetno oprezna dok je u gnijezdu, naročito tokom perioda inkubacije, kad se često naglo budi kako bi pogledala oko sebe i uvjerila se da ne postoji prijetnja u blizini. Ženka generalno ne spava mnogo tokom ovog perioda, ali može spavati duže ako se mužjak nalazi na odmaralištu blizu gnijezda i pazi na njega. Kad nisu u periodu brige o jajima i mladuncima, i mužjak i ženka uglavnom spavaju tokom dana na svom odmaralištu, povremeno se budeći kako bi pogledali oko sebe ili se trijebili od insekata.
Aktivnosti na kojima troši vrijeme tokom dana zavise od godišnjeg doba, vremena, gustine plijena i od toga je li sezona gniježđenja. Generalno, tokom zime lovi uvečer, ujutru i popodne, ili tokom cijelog dana, ali je manje aktivna oko podneva. Period aktivnosti počinje u sumrak i nastavlja se do duboko u noć.
U Barrowu na Aljasci sprovedena je studija u kojoj je tokom polarnog dana posmatrano osam jedinki u divljini i 11 u zatočeništvu. Istraživanja su kasnije nastavljena nakon što je sunce počelo zalaziti u augustu, a sve kako bi se uporedila njihova dnevna aktivnost. Jedinke u zatočeništvu imale su kontinuirano obezbijeđenu hranu, dok su one u divljini morale loviti kako bi se hranile. Tokom polarnog dana, neslobodne jedinke imale su ciklične periode aktivnosti od 21 do 8 sati, dok su jedinke u divljini bile aktivne tokom čitavog dana. Međutim, kad je sunce u augustu počelo zalaziti, i divlje i jedinke u zatočeništvu bile su znatno aktivnije u sumrak i tokom noći. Također, jedinke u divljini tokom kiše svoje aktivnosti svodile su na drijemanje i spavanje.
Komunikativna interakcija
Na intraspecijsku komunikaciju u velikoj mjeri utiču faktori poput starosti, spola, socijalnog statusa i faktora sredine. Mužjaci, naprimjer, imaju posebno paradiranje prilikom uspostavljanja i održavanja teritorije, koje se može uočiti i na nekoliko stotina metara. Tokom ovog paradiranja, mužjak se prilikom ispuštanja svakog doziva naginje naprijed i podiže rep. Ovakvo paradiranje rijetko se javlja nakon što je teritorija uspostavljena, tako da se najčešće javlja tokom maja i početkom juna, a nakon toga je rijetko.
U slučaju opasnosti, spušta prednji dio tijela i isteže glavu ka naprijed, s djelimično otvorenim krilima i podignutim perjem na glavi, leđima i slabinama. I mladunci, kao i jedinke u zatočeništvu koriste ovo ponašanje, samo ga znatno preuveličavaju kad su stjerane u ćošak. Obično je mužjak taj koji ovako reagira u gnijezdu, iako su mu, dok huče, obično krila i perje manje podignuti. Ženka također može reagirati na ovaj način, bilo u gnijezdu ili van njega, ali u znatno blažoj verziji. U krajnjem slučaju, ako je uljez neumoran, snježna sova liježe na leđa i kreće udarati kandžama i kljunom.
Teritorijalnost
Teritorije su prvenstveno ekskluzivne, ali povremeno može doći do okršaja o teritoriji, mada su u tim slučajevima konspecijski mužjaci tolerantni po pitanju granica teritorija. Premda su većinom kružne, neke teritorije mogu imati i linijski izgled ili biti nepravilnog oblika i predstavljati kombinaciju više različitih formi. Teritorije se mogu mijenjati sezonski ili godišnje, u zavisnosti od gustine plijena i topografskih karakteristika. Veličina teritorije i uspješnost gniježđenja u direktnoj su vezi s brojnosti leminga, pa su tako u sezoni male brojnosti leminga teritorije znatno veće, a uspješnost gniježđenja manja. Pored toga, može se desiti da odrasli premjeste mladunčad u područje gdje je hrana prisutnija, kako bi ih lakše hranili. Tako je u periodu velikog broja leminga u Barrowu na svega 213km2 zabilježeno 54 gnijezda, dok tokom sezone malog broja leminga nije zabilježeno nijedno gnijezdo na toj teritoriji. U Manitobi prosječna udaljenost između gnijezda iznosi 3,2km, dok je u Barrowu zabilježena prosječna gustina od pet jedinki na 1,6km2, s udaljenosti od 1,6 do 3,2km među parovima i teritorijama u rasponu 5,2–10km. Najbliži zabilježeni parovi u Americi bili su udaljeni svega ~800–1.600 metara. U Nunavutu prosječna gustina jedinki po kvadratnom kilometru iznosila je kad leminga nije bilo, u poređenju s  kad ih je bilo u velikim količinama.
Tokom zime situacija je znatno drugačija – mužjaci su uglavnom nomadski i često se sele u potrazi za hranom, dok ženke imaju ekskluzivne teritorije i spremno ih brane od uljeza. Mužjaci se u prosjeku na jednom mjestu zadržavaju otprilike šest dana, dok ženke provode i do 80 dana na istoj teritoriji koja u prosjeku ima površinu od 154 do 266 hektara, premda je bilo i onih koje se češće sele, ali neznatan broj u odnosu na ukupnu populaciju. Tokom zime također može doći i do dijeljenja teritorije, odnosno zajedničkog života, kad veći broj sova živi na maloj teritoriji, a udaljenost između jedinki manja je od 20 metara.
Sistem parenja
Uglavnom je monogamna, iako je zabilježeno par slučajeva poligamije. Nije poznato da se partneri vezuju i ostaju zajedno više od jedne sezone, što je i očekivano za visoko migratornu, nomadsku vrstu. Kad je riječ o poligamiji, u Kanadi je zabilježeno da se mužjak pario s dvije ženke i s njima podigao ukupno 15 mladunaca koji su doživjeli zrelost. Bigamija je primijećena i kod mužjaka u Norveškoj, gdje su se gnijezda sa ženkama nalazila na svega 1,3km udaljenosti. Poliandrija je, s druge strane, znatno rjeđa, i do danas je zabilježen samo jedan slučaj kad su ženku s mladuncima u Norveškoj hranila dva mužjaka.
Spajanje parova
Spajanje parova dešava se od kraja aprila do sredine maja,  a udvaranje započinje mužjak i to tako što, držeći plijen u kljunu, leti u blizini ženke, veoma jako udarajući krilima, koja su između zamaha postavljena u obliku oštrog slova V, visoko iznad leđa. Pri kraju leta, mužjak se diže u visine i ponovo postavlja krila u obliku slova V, spuštajući se nakon toga lagano naniže. Tokom cijelog procesa nije zabilježeno oglašavanje mužjaka, a let, posmatran iz veće daljine, podsjeća na let moljca. Nakon slijetanja na dio zemlje bez snijega ili u buduće gnijezdo, mužjak nastavlja s udvaranjem – ispušta plijen iz kljuna, stojeći uspravno s djelimično raširenim krilima, a neki mužjaci i šetaju u malim krugovima, pokazujući tako ženki svoje bokove i leđa. Potom se mužjak naginje ka naprijed, spušta glavu i djelimično širi rep, a često i krila ispruži i usmjeri ih ka ženki. Pokazivanje krila privlači ženku, tako da mu ona prilazi, a on nastavlja držati krila ispružena, između kojih se nalazi plijen koji je donio i koji kao da krije od ženke. Cijeli ovaj proces traje manje od pet minuta, a ženka za to vrijeme, kao i tokom i nakon kopulacije, zadržava isti stav tijela. Ona je blago nagnuta ka naprijed s djelimično raširenim repom i blago spuštenim krilima ka dolje.
Predacija
U blizini gnijezda, ptice i sisari koji mogu predstavljati prijetnju snježnoj sovi uključuju orla, sokola, jastreba, pomornika, galeba, gavrana, lisicu, vuka i medvjeda. Odrasla snježna sova ima svega nekoliko prirodnih neprijatelja i rijetko je ubijaju drugi predatori, dok gnijezdo redovno napadaju vukovi i medvjedi.
Kad je riječ o odgovoru na prijetnje, mužjak je tokom sezone gniježđenja uglavnom u blizini gnijezda, tako da je uvijek na oprezu. Odbrana gnijezda podrazumijeva tjeranje iz ili odvraćanje od gnijezda, upozoravajuću vokalizaciju, mahanje krilima i direktan napad. Iako mužjak u većini slučajeva brani gnijezdo, i ženka može preuzeti taj posao na sebe ako mužjaka nema u blizini. Shodno ovome, snježna sova agresivno napada eskimske pse, irvase, lisice, vukove, medvjede, galebove, ptice grabljivice i druge životinje koje se previše približe gnijezdu. Tokom zime zabilježeno je da i ubija druge grabljivice.
Odnos ove sove prema ljudima varira od stidljivosti do izuzetne agresivnosti, u zavisnosti od doba godine. Zabilježeno je više napada na ljude koji su završeni s ozbiljnim povredama, a većinu napada inicirali su ljudi svojom blizinom gnijezdu s mladuncima, što ukazuje na to da snježna sova gotovo svako biće blizu gnijezda smatra uljezom. Napadi se mogu desiti već kad se uljez nalazi na 50–100 metara od gnijezda, ali su mnogo svirepiji kad se stranci približe do samog gnijezda, pogotovo ako su u njemu mladi ptići koji još nemaju sposobnost letenja.
Prva linija odbrane kod ženke predstavlja uzrujanost i mahanje krilima, koje počinje odmah nakon što opazi opasnost, što može biti čak i na udaljenosti od 380 do 415 metara. Nakon toga uglavnom slijedi "lajanje" (u 65% slučajeva), "vrisak" (15%) i odvraćanje pažnje (14,3%). Ženka također povremeno može i hučati (<1%) i napasti uljeza (4,5%), mada to znatno češće rade mužjaci, koji huče u 20% slučajeva opasnosti, a napadaju u 21% situacija, dok se znatno manje oglašavaju vriskom (3%) i odvraćaju pažnju (7,6%), ali podjednako često "laju" (78%). Mužjak i ženka često se mogu udružiti u odbrani gnijezda, zauzimajući agresivni odbrambeni stav sa spuštenom glavom, raširenim krilima i podignutim perjem na glavi, leđima i slabinama, povremeno se tako krećući ka opasnosti. Nakon uspješne odbrane gnijezda, mužjak i ženka ubrzo nastavljaju s normalnim roditeljskim aktivnostima.
Kad je riječ o ponašanju mladunaca u prisustvu opasnosti, oni se šćućure, sakriju ili bježe ako su ugroženi. Ako je prijetnja direktna i neposredna, često počinju mahati krilima, ljuljajući tijelo lijevo-desno, slično ostalim sovama. Ako se prijetnja nastavi, mladunci nerijetko liježu na leđa i krila, napadajući neprijatelja kandžama i kljunom.
Vokalizacija
Oglašavanje joj je različito i zavisi od konkretne situacije, kao potrebe zbog koje se oglašava. Kod mužjaka alarmno oglašavanje slično je lavežu, gotovo kao pačeće kre-kre. Za razliku od mužjaka, ženka ispušta nježniji zvuk koji prilično podsjeća na mjauk, a zvuči kao pji-pji ili prek-prek. Pjesma je duboki ponavljajući gau. Kao odgovor na opasnost i uznemiravanje, može klepetati kljunom. Iako se naziva klepetanje, zvuk ne dolazi od kljuna, već od jezika, pa je ispravnije zvati ga palacanje. Mladunci su sposobni klepetati kljunom već s otprilike osam do deset dana starosti.
Mladunci se počinju oglašavati odmah nakon što se izlegnu, a njihovo je dozivanje mekano i slično cvrkutu i povezano je s gladi i neudobnosti. Mladunci stari dvije sedmice počinju ispuštati glasni šišteći krik ili siktaj, koji također predstavlja poziv za hranu. Ubrzo nakon toga, oglašavanje mladunaca pretvara se u glasan krik, pisak ili vrisak. Ovakvo dozivanje mladunci ispuštaju kad su gladni, te kad se nalaze sami u tundri i van gnijezda, što roditeljima pomaže da ih lakše pronađu. Oglašavanje kao znak gladi nastavlja se proizvoditi sve dok mladunci ne operjaju ili čak sve dok se u potpunosti ne odvoje od roditelja. Elementi vokalizacije odraslih ptica kod mladunaca uglavnom se javljaju pred zimu, a ovakvo oglašavanje u potpunosti se razvija do početka sljedeće sezone uzgoja.
Kao i većina ostalih sova, i snježna sova ima raznovrsni vokalni repertoar, često spolno dimorfiziran, iako su se oba spola u mogućnosti oglašavati na različite načine. Tako snježna sova, između ostalog, može bučati, lajati, groktati, vrištati, zviždati i cvrkutati. Sve pjesme i dozivanja mogu imati više funkcija i njihovo proizvođenje zavisi od situacije do situacije. Bukanje, naprimjer, uglavnom koristi mužjak kao teritorijalno oglašavanje, za natpjevavanje drugih mužjaka i udvaranje ženki, ali i za odbranu gnijezda. Hukanje se obično sastoji od jednog huu ili dva huu, huu, koji se mogu višestruko ponavljati u kraćim intervalima. Hukanje se također može javiti u obliku dugog huuuuu, ali je to znatno rjeđe. Hukanje mužjaka izuzetno je glasno, pa se često može čuti na udaljenosti većoj od tri kilometra, a zabilježeni su i slučajevi kad se čulo na razdaljini većoj od deset kilometara.
Ženka se obično oglašava zviždućim mjaukom, koji se može čuti prije i nakon što je nahrani mužjak, te tokom kopulacije. Mužjak najčešće koristi nisko, brzo gakanje ka-ka-ka-ka-ka-ka, koje proizvodi tokom kopulacije ili kad se spušta na omiljenu granu. Sličan, ali znatno viši ton – ke-ke-ke-ke-ke – ispušta i ženka prije same kopulacije i kad hrani mladunce.
Pored hukanja, snježna sova ima raznovrsni vokalni repertoar kad brani mladunce u gnijezdu ili u njegovoj blizini, a jedno od najčešćih oglašavanja jest lajanje, koje je različito opisano: rik, rik, rik, ha, hau, kvak ili kvok, a i kao kre, kre, kre, kre, kre. Lajanjem se također oglašava i s drveta ili u letu, a i kad je u blizini predator ili neka druga opasnost. I mužjak i ženka oglašavaju se lajanjem kad se čovjek približi njihovom gnijezdu.
Razmnožavanje
Nastanjuje sjeverne krugove, dok za vrijeme leta boravi iznad 60. stepena geografske širine. Posebno je nomadska ptica, s obzirom na to da mijenja stanište u zavisnosti od plijena koji prati. Broj leminga, kojih nekad ima u izobilju, a nekad veoma malo, direktno utiče na plodnost snježnih sova i broj mladunaca koje će othraniti. Zbog toga što je brojnost populacije plijena može primorati na preseljenje, poznato je da se može gnijezditi i na znatno južnijim geografskim širinama.
Gnijezdo
Postaje spolno zrela s otprilike dvije godine. Za razliku od većine sova, koje isključivo naseljavaju napuštena gnijezda drugih ptica, ova se vrsta gnijezdi na tlu, gradeći gnijezdo grebanjem i izdubljivanjem većeg kružnog udubljenja na vrhu brežuljka ili u šljunku. Gnijezdo gradi isključivo ženka, i to tako što kopa zemlju kandžama i kljunom, praveći i proširujući udubljenje sve dok se ne formira relativno kružno, plitko udubljenje. Dešava se da ženka iskopa nekoliko gnijezda, da bi potom izabrala ono koje joj najviše odgovara. Često bira lokaciju s dobrom vidljivosti, kao što je brežuljak s lako dostupnim lovištima i odsustvom snježnog pokrivača. Bira brežuljke bez ili s malo snijega jer se na tim dijelovima terena snijeg u proljeće najbrže otopi i oni prvi dobijaju vegetaciju, ali i zbog toga što su ti dijelovi terena izloženi čestim vjetrovima tokom ljeta, što doprinosi oslobađanju od insekata, prvenstveno komaraca. Međutim, ponekad može naseliti i isušene meandre ispunjene riječnim naslagama, kao i napuštena gnijezda orla.
Uglavnom ne koristi nikakav dodatni materijal za građenje gnijezda, mada se ponekad može naći iščupano perje na dnu gnijezda, kao i mahovine, lišajevi i trava. Gnijezdo je uglavnom nepravilnog kružnog oblika dimenzija 47,7 × 44 centimetara, dok prosječna dubina iznosi 9,6 centimetara. Zanimljiva je i pojava koja je uočena kod nekoliko ženki. Naime, u periodu jakih vjetrova i lošeg vremena, kad su uslovi za odgoj mladunaca nepovoljni, ženka često iskopa alternativno gnijezdo koje je smješteno niže od glavnog, uglavnom na padini ili u podnožju brežuljka, i prebacuje mladunce u novo gnijezdo, gdje nastavlja odgoj, da bi, kad oluja i nevrijeme prođu, ženka vratila ptiće u prvobitno gnijezdo.
Parenje i polaganje jaja
mini|Jaje snježne sove, kolekcija u muzeju [[Wiesbaden (muzej)|Wiesbaden]] Potraga za partnerom i udvaranje kreću već sredinom zime, da bi se razmnožavanje odvijalo tokom maja i juna, kad mužjak proizvodi glasne hu zvuke koji privlače ženke, a koji se mogu čuti nekoliko kilometara kroz tundru. Oglašava se šištanjem i zvukom koji podsjeća na lajanje. Nakon parenja, ženka u napravljeno kružno udubljenje, u zavisnosti od broja plijena, polaže 3–11 jaja, i to pojedinačno, otprilike svakog drugog dana po jedno, odnosno na svakih 41–50 sati, mada su zabilježeni slučajevi kad je vrijeme između snošenja dva jaja iznosilo i po četiri, odnosno pet dana. Jaja su eliptičnog ili subeliptičnog oblika, sjajnobijele boje, prosječnih dimenzija 57 × 45 milimetara i težine od otprilike 60 grama.
Inkubacija i izlijeganje mladunaca
Ženka leži na jajima otprilike pet sedmica – tačnije, u prosjeku 32 dana, nakon čega se izliježu čisti, bijeli mladunci, također u razmacima od po otprilike dva dana, istim redoslijedom kojim su polagana jaja. Tako u leglu od šest do sedam jaja, prvo mladunče može biti i dvije sedmice starije od onog koje se posljednje izleglo. Odmah po izlijeganju, mladunci su evoluirani čučavci teški u prosjeku 45 grama, privremeno slijepi i vlažni, a donji dijelovi tijela i noge gotovo su im bez paperja i ružičaste su boje. Do kraja dana, paperje im se osuši i dobije bjeličastu boju. Oni su tada bespomoćni, jedva se pokreću i u velikoj mjeri zavise od majke, kako zbog hrane, tako i zbog termoregulacije i zaštite. Tek izlegnuti ptići mogu ispuštati mekane zvukove koji podsjećaju na cvrkut, a koji su povezani s gladi i neudobnosti.
O mladuncima brinu oba roditelja. Iako su mladi međusobno nesrazmjerni, tako da pojedini mladunci mogu biti i do 15 puta teži od najlakših, vrlo se rijetko javljaju sukobi između njih i ne postoje dokazi o siblicidu. Istraživači također nisu primijetili da roditelji neke mladunce favoriziraju, a druge zapostavljaju, već podjednako hrane sve ptiće, pa i one najsitnije. I mužjak i ženka brane gnijezdo i svoje mlade od predatora, ponekad tako što odvraćaju pažnju čudnim ili prijetećim pokretima, ispuštaju različite zvukove upozorenja, šire krila kako bi zastrašili napadača, a u slučajevima ozbiljnih prijetnji često napadaju kljunom i kandžama.
Osamostaljenje
Iako je uglavnom monogamna vrsta, jedan mužjak može se pariti i s dvije ženke koje se mogu gnijezditi na otprilike kilometar udaljenosti. Već tri sedmice nakon izlijeganja, najstariji mladunci staju na noge i počinju šetati, ali isključivo oko gnijezda. Nakon toga počinju se kretati i malo dalje od gnijezda, uglavnom zajedno, da bi se povremeno vraćali do gnijezda, budući da još zavise od roditelja. Nakon 6–7 sedmica od izlijeganja, mladunci dobijaju perje i ubrzo postaju samostalni. Prvi pokušaji polijetanja javljaju se s 30 dana starosti, ali neprekidni let i potpuno operjavanje javlja se tek nakon 50–60 dana od izlijeganja.
S obzirom na to da su arktička ljeta veoma kratka, mladunci imaju izuzetno malo vremena da se osamostale i nauče da love, pa je zbog toga mortalitet među mladim pticama izuzetno veliki i uspješnost gniježđenja varira od godine do godine, a uglavnom se zasniva na prisustvu leminga – omiljene hrane ove ptice. Kad je broj leminga relativno veliki, veličina staništa jednog para iznosi u prosjeku dva kvadratna kilometra, što je dovoljno velika površina da se podignu svi ptići. Nakon podizanja mladunaca, neke jedinke ostaju na istom mjestu, dok druge migriraju, tražeći prostor s više hrane ili oblast u kojima nema drugih snježnih sova, budući da ova ptica, van sezone gniježđenja, vodi relativno samački život.
Lov i ishrana
Sposobna je ubiti širok spektar životinja – od malih sisara i ptica do životinja znatno većih od nje. Neka istraživanja navode više od 100 različitih životinja kojima se ova sova hrani tokom zime, dok druga navode 14 vrsta sisara, 43 vrste ptica i jednu vrstu školjke. Tokom sezone uzgoja mladih u Sjevernoj Americi, snježna sova u velikoj je mjeri zavisna od prisutnosti leminga i drugih malih sisara, poput miševa, vjeverica, zečeva i drugih glodara, a i u sjevernoj Evropi, Skandinaviji i Rusiji također je zabilježeno da postoji slična zavisnost od prisutnosti malih sisara. Također može biti i oportunistički lovac, koncentrirajući se na oblasti gdje je plijen obilan.
Staništa za lov
Hrani se uglavnom na otvorenim staništima kao što su poljoprivredna polja, obale, travnata područja, močvare, tundre i morske površine, uključujući obale ostrva, ledene bregove i polinije. U ovakvim staništima, nastoji tragati za hranom u onim zonama koje sadrže velike količine plijena. Tako, naprimjer, van sezone uzgoja mladunaca, lovi u močvarama ondje gdje su u velikoj mjeri prisutne patke, plovke i ostale barske ptice, ili na pašnjacima gdje je veliki broj malih sisara i ptičje divljači. Na Arktiku je zabilježeno da lovi morske ptice na otvorenim staništima pod ledom. Zimu može provesti i na polinijama daleko na otvorenom moru, gdje se uglavnom hrani njorkama.
Vrijeme lova
Za razliku od ostalih vrsta sova, snježna sova može loviti i danju, tako da se potraga za plijenom može odvijati u bilo koje doba dana i noći, izuzev u teškim vremenskim uslovima. Vrijeme potrage uglavnom diktiraju glad jedinke, godišnje doba i, ako je vrijeme gajenja mladunaca, nutritivne potrebe ženke i mladunaca. Kad lovi pojedinačno, preferira večer, noć i rana jutra. Tokom polarnog dana na Arktiku, kad nema mraka, mnogo aktivnije lovi tokom teoretske noći.
Način lova
Zahvaljujući smanjenoj dužini i gustini letnog perja, kao i smanjenoj površini barbula, let ove sove je, za razliku od kongenerične buljine, veoma tih, gotovo nečujan, tako da se nekad, leteći, spušta i na 20 centimetara od plijena prije nego što ga uhvati u stanju mirovanja. Kad lovi sa zemlje, za osmatranje često koristi nasipe, stijene i brda, ali rado prihvata i razne ljudske tvorevine poput ograda i telefonskih stubova. Ne oslanja se na čulo sluha kao američka buljina, već lovi uz pomoć svog dobrog vida, što je potvrđeno raznim studijama u kojima su je naučnici pokušali uhvatiti pomoću mamca, koji je ona vidjela na udaljenosti od 1,6km i uspješno izbjegla zamku.
Kao i većina sova, i snježna sova uglavnom stoji i čeka svoj plijen, da bi se, kad ga uoči, stropoštala u letu na njega, a ako su ptice u pitanju, hvata ih u letu pokušavajući da ih obruši. Ako živi u priobalnim dijelovima, ponekad se hrani i ribom koju lovi tako što je svojim snažnim kandžama izvlači iz površinskih dijelova vode. Postoje dva osnovna načina za lov:
Bez obzira na način, kad uoči plijen može koristiti najmanje pet različitih tehnika za lov istog: potjera, obrušavanje, nečujno uhodanje, trčanje ili klizanje. Kad sustigne plijen ili sleti na njega, ubije ga i potom pojede ili ponese, ili leti nad njim i u letu ga grabi kandžama. Veoma je istrajna u lovu i optimističan je lovac. Ako ne uspije uhvatiti plijen dok leti, trčat će za njim da bi ga zaskočila. U ovome joj pomažu njena posebna stopala koja imaju ulogu poput cipela za snijeg. Zabilježeni su i slučajevi kad je snježna sova čekala da eskimski lovci pucaju na kraljevsku gavku, koju je potom ona pokupila i odnijela u gnijezdo. Pored toga, praćena je jedna jedinka koja je svakodnevno patrolirala oko i ispod 1.600 metara dugih kablova na banderama i ubijala povrijeđene ili kupila mrtve sive liskonoge.
Hranjenje
Poput ostalih grabljivica, ako se radi o manjem plijenu, poput leminga i manjih ptica, ova ga sova odmah proguta cijelog. Jaki želudačni sokovi omogućavaju da se meso nesmetano svari, dok se nesvarivi dijelovi plijena, poput kostiju, zuba, krzna i perja, sažimaju u kompaktne kuglice zvane gvalice koje sova izbaci nakon 18–24 sata od hranjenja. Izbacivanje se uglavnom odvija na regularnim mjestima na kojima sova provodi vrijeme, pa se često na tim mjestima mogu naći deseci kuglica. Biolozi često ispituju ove kuglice kako bi otkrili kvantitet i vrstu plijena kojim se sova hranila. Ako jede veći plijen tako što ga komada kljunom i kandžama u manje porcije, kuglice uopšte neće biti proizvedene. Kad se radi o većem plijenu, prvo otkida glavu, koju uglavnom odbacuje, a nakon toga tijelo kida na komade.
Zbog niske hranjive vrijednosti plijena, može pojesti i leš. Svaka jedinka mora pojesti između sedam i 12 miševa dnevno kako bi zadovoljila svoje potrebe za hranom. Da bi mladi preživjeli, potrebna su približno dva leminga, a cijela porodica konzumira i do 1.600 ovih glodara dok ptići ne odrastu dovoljno da napuste gnijezdo. Po pravilu, najagresivniji roditelji i najspretniji lovci othrane najviše mladunaca.
Plijen koji donese mužjak, ženka često skladišti, tako da su 10–15 leminga normalan broj jedinki plijena koji se može naći u gnijezdu. Međutim, u zavisnosti od prisutnosti leminga, ovaj broj može biti znatno veći, tako da je u tim periodima broj jedinki u skladištu između 20 i 40, a zabilježeni su i slučajevi kad se u gnijezdu moglo naći i više od 70 životinja. Hranu mogu skladištiti i odrasle jedinke za vlastite potrebe, kako bi se imali čime hraniti za slučaj da plijena u nekom trenutku ponestane. Također je zabilježeno da brojne jedinke tokom zime imaju debeli sloj potkožnih masti (19–22 milimetara) koji im omogućava da prežive i do 40 dana u periodima s malo ili bez hrane.
Plijen
Za vrijeme sezone uzgoja mladih, prvenstveno se hrani leminzima i drugim malim sisarima, poput miševa i drugih glodara, ali, tokom perioda izobilja plijena, pogotovo tokom sezone gniježđenja snježnica, glavna i omiljena hrana postaju joj ptići ove ptice. Raznovrsnost plijena može varirati, pogotovo tokom zimskog perioda. Tada se hrani malim sisarima, poput poljskog i bjelonogog miša; međutim, neće izbjeći ni veći plijen, često prateći lovačke zamke kako bi pronašla hranu. Neki od većih sisara koji se mogu naći na jelovniku snježne sove uključuju zečeve, bizamske pacove, mrmote, vjeverice, kuniće, rakune, prerijske pse, pacove i krtice. Tokom sezone gniježđenja često lovi male barske ptice poput patki, barskih koka, gnjuraca, šljukarica, kao i fazane, tetrijebe i pjevačice i hvata ih u letu, mada nerijetko juri i u letu hvata i veće ptice, među kojima su kanadska i grivasta guska, američka crna plovka, srebrnasti galeb, žutogrli vranac, velika plava čaplja, poljska eja, gaćasti mišar, američka vjetruška, sivi sokol, ali i druge vrste sova, od kojih su najčešće kukuvija, prugasta sova te sjeverni ćuk. Sličnu tehniku koristi i za krađu plijena od drugih ptica, najčešće od galebova, jastreba, sokola i drugih sova.
Pored toga, često se hrani i strvinama morža, foke, lisice, ribe i drugih mrtvih životinja uhvaćenih u zamkama. U peletu snježne sove pronađeni su i ostaci insekata i rakova, a zabilježene su situacije kad je mužjak pokupio ostatke nedavno ubijenog irvasa i odnio ih ženki u gnijezdo.
Životni vijek
Premda ne postoji dovoljan broj dugoročnih istraživanja gniježđenja, životni vijek može se odrediti na osnovu studija zimovanja, koji znatno varira u zavisnosti od toga živi li snježna sova u divljini ili u zatočeništvu. Zabilježeni su primjerci u zatočeništvu koji su živjeli i po 28 i 30 godina, pa i snosili plodna jaja do svoje smrti. S druge strane, prosječni životni vijek u divljini iznosi između 15 i 20 godina, s tim da su zabilježeni izuzeci, odnosno primjerci koji su neznatno stariji od 20 godina. Neke studije, koje su se bavile ovom tematikom, navode da 85–92% jedinki živi duže od tri godine.
Prirodne prijetnje
Iako ima svega nekoliko predatora, odrasla jedinka uvijek je na oprezu i spremna se boriti protiv bilo kakve prijetnje, bilo po nju samu, bilo po potomstvo. Tokom sezone gniježđenja, redovno brani svoje gnijezdo od polarnih lisica, vrana i pomornika, ali i od pasa, sivih vukova i drugih ptica grabljivica. Mužjak brani gnijezdo tako što stražari u blizini, dok ženke leže na jajima i kasnije čuvaju mlade. Oba spola napadaju predatore koji se približe gnijezdu, skaču na njih ili na neki drugi način privlače pažnju kako bi ih odvukli od gnijezda.
Takmiči se s drugim grabljivicama oko hrane, naročito oko leminga, a druge vrste ptica koje se hrane istom hranom uključuju gaćastog mišara, surog orla, sivog sokola, sjevernog sokola, pomornike, sjevernog galeba, ritsku sovu, američku buljinu, buljinu, običnog gavrana, vuka, polarnu lisicu i veliku lasicu. Uglavnom je dominantna u odnosu na druge grabljivice, mada ponekad može izgubiti u sukobu s većim grabljivicama, među kojima su sove iz roda Bubo, suri orao i manji, ali mnogo brži sivi sokol. Neke vrste koje se gnijezde u blizini snježne sove, među kojima je snježna guska, imaju koristi od nje zbog toga što, tjerajući razne predatore, indirektno štiti i te ptice.
Konzervacija
U prošlosti je veliki broj snježnih sova ubijan, naročito tokom zimskih mjeseci u Kanadi. U periodu 1876–1906. ubijano je u prosjeku 500–1.000 jedinki godišnje. Historijski gledano, snježnu sovu često su koristili u ishrani autohtoni arktički narodi – jaja su skupljana, a odrasle jedinke ubijane za ishranu. Međutim, danas se ova sova rijetko lovi. Godine 2004. u Barrowu je usvojena rezolucija kojom se zabranjuje ubijanje snježne sove u ovoj regiji, što je značajno smanjilo broj ubistava ove ptice, ali je u ostalim regijama Aljaske tradicionalni lov i dalje dozvoljen. U 2012/2013, departman za lov i ribolov Aljaske naveo je snježnu sovu kao "neklasificiranu divljač" – vrstu koja se može loviti radi opstanka stanovnika te savezne države.
Obično se gnijezdi u udaljenim područjima koja su vrlo malo pogođena ljudskim razvojem. U nekoliko arktičkih oblasti, kako se ljudska naselja povećavaju, na sovu sve više utiče razvoj stambenih naselja. U Barrowu je, naprimjer, urbanizacija dovela do izgradnje zgrada u oblastima u kojima se sova preferira gnijezditi, što je dovelo do njenog izmještanja iz tradicionalnog prostora gniježđenja. Ipak, donekle se može prilagoditi oblastima umjerene urbanizacije, ako područje oko njenog gnijezda ostaje neometano.
Zamke za snježne lisice također predstavljaju znatnu opasnost po ovu sovu. Primjera radi, godine 1993. u Sibiru je u ove zamke upalo otprilike 100.000 sova, od kojih je 300 poginulo. Pored toga, povećan je i mortalitet uzrokovan udarima automobila ili kamiona, naročito na Aljasci i u Kanadi, mada ovi gubici ne utiču znatno na brojnost populacije.
Klimatske promjene
Vrsta je pod velikim uticajem klimatskih promjena, s obzirom na to da su arktička područja za razmnožavanje posebno osjetljiva na povećanje temperature. Kako temperatura raste, abiotski faktori poput povećanja kiše i smanjenja snijega negativno utiču na populacije leminga, od kojih ova vrsta zavisi u velikoj mjeri. Isto tako, budući da snježna sova tokom zime lovi na zaleđenim vodenim površinama, zbog klimatskih promjena plijen joj postaje sve nedostupniji. U Skandinaviji je primijećen trend opadanja brojnosti populacije, što je u bliskoj vezi s klimatskim promjenama, globalnim zagrijavanjem i povećanim ljudskim uništavanjem staništa.
Međunarodna unija za zaštitu prirode (IUCN) klasificirala je snježnu sovu u okviru crvene liste kao posljednju brigu, uprkos smanjenju broja populacije. Razlog za ovo jest izuzetno veliki areal rasprostranjenosti, generalno veliki broj jedinki i umjereno, ne pretjerano značajno, smanjenje populacije.
Populacijski status
Procjene iz 2004. pokazale su da ukupan broj jedinki iznosi otprilike 290.000, dok je prema podacima iz 2006. procijenjeni broj jedinki na području Sjeverne Amerike iznosio 72.000, od čega je 30% (~22.000 jedinki) mladunaca. Posljednja procjena brojnosti ove sove urađena je 2013. i ona navodi da u svijetu trenutno živi otprilike 200.000 jedinki, od čega 100.000 u Sjevernoj Americi.
Hibridi
Nije poznato da se snježna sova ukršta s drugim vrstama sova u divljini, te, shodno tome, u divljini nisu primijećeni takvi hibridi. Međutim, jedan sokolar iz Kollnburga u Njemačkoj, uspio je upariti mužjaka snježne sove sa ženkom buljine i uspješno odgojiti mladunce 2013. Hibridizacijom nastale dvije mlade sove imale su istaknute ušne pramenove, karakteristika koja je odsutna kod snježne sove, bile su normalne veličine, imale narančaste oči i iste šare kao i njihova majka buljina, s tim da su od oca zadržale crno-bijelu obojenost perja. Hibridi su nazvani Schnuhus – portmanteau njemačkih riječi za snježnu sovu (Schnee-Eule) i buljinu (Uhu). Godine 2014, hibridi su odrasli i bili su zdravi.
U popularnoj kulturi
Hedwiga, sova Harryja Pottera, snježna je sova. Iako se u knjigama o Harryju Potteru navodi da je ženka, u filmu je prikazan mužjak, s obzirom na to da je riječ o čisto bijeloj jedinki. Također je i zvanična ptica kanadske pokrajine Québec, gdje tokom cijele godine naseljava sjeverne dijelove, a zimi se često viđa i u južnijim oblastima pokrajine.
Računarski šah
Računarski šah predstavlja računarsku arhitekturu koja koristi hardver i softver koji ima mogućnost igranja šaha samostalno bez kontrole čovjeka. Može se igrati samostalno (dopuštajući igračima da vježbaju poteze kad ne postoji dovoljno jak igrač protiv koga bi igrali), može se koristiti za analizu poteza, takmičenja u računarskom šahu i kao istraživačka metoda za spoznaju čovjekove kognicije.
Dostupnost
Danas je računarski šah dostupan za svakog korisnika. Još od sredine 1970-ih pa do danas namjenski računari za šah bili su dostupni za kupovinu. Postoji mnogo šahovskih mašina, kao, npr, Stockfish, Crafty, Houdini itd. Oni se mogu besplatno skinuti s interneta. Kad se pokrenu na ličnom računaru (PC), u mogućnosti su pobijediti većinu velemajstora pod uslovima koji su na turniru. Najjači softver zatvorenog tipa (closed source), kao, npr, Houdini, ima još bolje performanse. U oktobru 2008. Rybka je proglašen najboljim šahovskim programom u CCRL, CEGT , CSS , SSDF , kao i u WBEC rang-listama i osvojio je službene turnire za šahovske softvere, kao, npr. CCT 8 i 9 te 2006 Dutch Open Computer Championship 16. IPCCC, kao i 15. Svjetsko prvenstvo u računarskom šahu. 17. oktobra 2012. Houdini je postao prvak računarskog šaha prema IPON rang-listi, gdje je, poređenja radi, Rybka na 5. poziciji.
Šadići Gornji
Šadići Gornji su naseljeno mjesto u općini Vlasenica, Bosna i Hercegovina.
Novi Jankovci
mini|280px|Novi Jankovci, srpska pravoslavna crkva "Sv. Ilija" Novi Jankovci su naseljeno mjesto u sastavu općine Stari Jankovci, Vukovarsko-srijemska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare općine Vinkovci.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Novi Jankovci su imali 934 stanovnika.
IPhone X
iPhone X (čita se "iPhone 10") jest pametni telefon koji dizajnira, razvija i prodaje Apple Inc. Najavljen je 12. septembra 2017. u Cupertinu (Kalifornija) uz iPhone 8 i iPhone 8 Plus, a u prodaji je od 3. novembra 2017. Uređajem se obilježava deseta godišnjica iPhonea, te je "X" rimska cifra za broj 10.
Kompanija telefonom želi pokazati šta smatra tehnologijom budućnosti, od čega se ističe usvajanje tehnologije OLED za ekran umjesto dosadašnjeg IPS LCD-a, upotreba stakla i nehrđajućeg čelika, mogućnost bežičnog punjenja i zamjena dugmeta "Home" Face ID-jem, novom metodom za autentificiranje koja koristi naprednu tehnologiju za skeniranje korisnikovog lica i tako otključava uređaj, kao i predstavljanje animiranih emojija koje Apple naziva Animoji. Novi oblik uređaja donosi značajnu promjenu načinu na koji korisnici upravljanju uređajem tako što koristi dodirne geste za navigaciju operativnim sistemom umjesto dugmeta "Home" koje se koristilo u svim iPhoneima do sada. Početna cijena od 999$ čini ga najskupljim iPhoneom do sada, s tim da je cijena još veća na međunarodnom tržištu zbog fluktuacije valuta, uvoznih naknada i poreza na promet.
Naišao je na mješovitu reakciju. Pohvaljena je kvaliteta ekrana, kamere i izrade. Javno mišljenje podijelio je urez za senzore na vrhu ekrana i upotreba nove metode za autentifikaciju. Urez su oštro kritizirali korisnici društvenih mreža, a odgovor programera na promjene koje on donosi korisničkom iskustvu u aplikacijama bio je neutralan ili pozitivan. Kritičari su također bili podijeljeni: jedni su ga kritizirali, a drugi izjavili da je isprva neobičan, ali da su se kasnije uspjeli navići. Sistem za prepoznavanje lica Face ID dobio je pohvale na račun lakog postavljanja, a kritike zbog toga što je potrebno direktno gledati u ekran da se uređaj otključa, mada se ta mogućnost može isključiti u postavkama sistema.
Face ID izazvao je raspravu o sigurnosti i privatnosti. Apple tvrdi da je značajno napredniji od Touch ID-ja na račun toga što ima znatno manje pogrešnih pogodaka, mada su mediji izvijestili da Face ID i drugi biometrički sistemi za otključavanje nemaju isti nivo privatnosti pružen Ustavom SAD-a u odnosu na šifru. Došlo je do nedosljednih rezultata prilikom testiranja tehnologije na identičnim blizancima, a obećanje jače sigurnosti osporili su hakeri i izrađivači maski; jedan od tih pokušaja bio je uspješan, ali ga je teško izvesti. Nezavisni programeri također mogu zatražiti pristup "gruboj slici" korisnikovog lica koju mogu koristiti u svojim aplikacijama, što je izazvalo zabrinutost među zagovaračima privatnosti uprkos Appleovim strogim zahtjevima o tome kako se podaci smiju koristiti.
Historija
Tehnologija koja je omogućila stvaranje iPhonea X bila je u razvoju pet godina (od 2012). Kada je najavljen iPhone 7 (krajem 2016), počelo se spekulirati o drastičnoj promjeni dizajna iPhonea, a spekulacije su se značajno pojačale kada je u julu 2017. slučajno objavljen firmware za HomePod u kojem je nagoviješteno da će Apple ubrzo objaviti telefon bez fizičkog dugmeta "Home", s Face ID-jem i drugim mogućnostima. Nekoliko mjeseci kasnije slučajno je objavljena verzija operativnog sistema iOS 11 kojom su također potvrđeni novi dizajn i mogućnosti.
Kompanija je 31. augusta 2017. pozvala novinare na konferenciju za medije zakazanu za 12. septembar, što ju je učinilo prvim javnim događajem održanim u Steve Jobs Theateru na Appleovom novom kampusu u Cupertinu (Kalifornija). Uređaj je predstavljen tokom prezentacije. Početna cijena od 999$ čini ga najskupljim iPhoneom do sada. Još je skuplji na međunarodnom tržištu zbog fluktuacije valuta, uvoznih naknada i poreza na promet.
Otključana verzija telefona postala je dostupna 5. decembra 2017. u Sjedinjenim Američkim Državama.
Sredinom aprila 2018. Federalna komunikacijska agencija SAD-a ( – FCC) objavila je slike planiranog zlatnog modela iPhonea X. Pored srebrne i svemirsko sive boje u kojima je uređaj dostupan, otkriveno je da je planirana i zlatna, ali da se od nje na kraju odustalo zbog problema u proizvodnji.
Hardver
Ekran iPhonea X ima dijagonalu od 5,8inča (14,73cm), koristi tehnologiju OLED koja vjerno reproducira boje pomoću širokog raspona DCI/P3, sRGB-a i HDR-a i ima kontrast od 1.000.000:1. Ekran Super Retina sadrži tehnologiju True Tone, istu kao na iPadu Pro, koja koristi senzor ambijentalne rasvjete da prilagodi ravnotežu bijele boje ekrana okolnoj ambijentalnoj rasvjeti. Iako iPhone X ne sadrži tehnologiju "ProMotion" koja se koristi na ekranima iPada Pro druge generacije da bi se dosegnula učestalost osvježavanja od 120Hz, prima ulazne podatke dodira pri toj brzini. Jedna negativna osobina tehnologije OLED jest javljanje trajnog urezivanja slike; tačnije, ako pojedini elementi budu duže vrijeme na istom mjestu na ekranu, vidjet će se njihov slabi trag kad ekran bude prikazao nešto novo. Apple je potvrdio da njihovi OLED-ekrani nisu izuzeti iz ovog problema, s napomenom u dokumentaciji da je "ta osobina očekivana". Appleov potpredsjednik marketinga Greg Joswiak, izjavio je sajtu Tom's Guide da su OLED-ekrani koje Apple koristi u iPhoneu X dizajnirani da nemaju problem s prezasićenjem boja, što je česta pojava kod OLED-ekrana, tako što su boje prilagođene na nivou "potpiksela", a ekran usavršen da bolje prikazuje oštre linije i zaobljene uglove. Za popravak štete koja nije nastala tokom proizvodnje, cijena za ekran van garancije je 279$, dok druge popravke koštaju 549$.
Dostupan je u dvije boje: srebrnoj i svemirsko sivoj. Prednja i stražnja strana napravljeni su od nehrđajućeg čelika da bi se poboljšala izdržljivost, a prekriveni su staklom. Otporan je na vodu i prašinu (oznaka IP67 prema standardu IEC 60529).
Telefon sadrži Appleov sistem na čipu A11 Bionic, kao i iPhone 8 i 8 Plus, koji je šestojezgreni procesor s dvije jezgre optimizirane za performanse (brže za 25% u odnosu na procesor A10 Fusion), a četiri za učinkovitost (brže za 70% u odnosu na prethodnu generaciju). Također sadrži prvi grafički procesor koji je dizajnirao Apple, te neuronski pogon koji pokreće akcelerator vještačke inteligencije.
Face ID zamjenjuje Touch ID kao sistem autentifikacije. Senzor za prepoznavanje lica sastoji se od dva dijela: modul "Romeo" koji projektira više od 30.000 infracrvenih tačaka na korisnikovo lice i modul "Juliet" koji čita uzorak. Uzorak se šalje u sigurnu enklavu čipa A11 Bionic da bi se potvrdilo vlasnikovo lice. Prema predodređenim postavkama, sistem neće funkcionirati ako su vlasnikove oči zatvorene, u nastojanju da se spriječi neovlašteni pristup uređaju, ali to je moguće promijeniti u postavkama.
Straga se nalaze dvije kamere od 12 megapiksela s različitim objektivima. Kamera sa širokougaonim objektivom ima otvor blende ƒ1,8 te podržava prepoznavanje lica, HDR i optičku stabilizaciju slike. Može snimati videozapise u rezoluciji od 4K pri 24, 30 ili 60 fps, a 1080p pri 30, 60, 120 ili 240 fps. Kamera s teleobjektivom ima otvor blende ƒ2,4, dvostruki optički zoom, digitalni zoom do 10× i optičku stabilizaciju slike. Portretni režim može slikama dodati razne efekte osvjetljenja i dubine polja. Između kamera nalazi se blic "True Tone" od četiri LED-svjetla koji ostvaruje dvostruko bolju ujednačenost svjetlosti.
Sprijeda se nalazi kamera TrueDepth koja ima senzor od 7 megapiksela, otvor blende ƒ2,2 i podržava prepoznavanje lica i HDR. Može snimati videozapise u rezoluciji od 1080p pri 30 fps, 720p pri 240 fps, te se koristi za animojije – animirane emojije koji inteligentno oponašaju korisnikove izraze lica.
Podržano je i bežično punjenje prema standardu Qi. Prema testovima sajta MacRumors, brzina punjenja iPhonea X značajno varira u zavisnosti od kablova, punjača, adaptera i bežičnih punjača.
Softver
Budući da je izgled ekrana drukčiji u odnosu na prethodne modele, programeri aplikacija i videoigara za iOS moraju ažurirati svoj softver da bi se čitav ekran mogao koristiti. Od promjena se ističu zaobljeni uglovi, urez na vrhu ekrana koji sadrži senzore i područje na dnu ekrana koje pokazuje kako pristupiti početnom ekranu. Apple je objavio smjernice za dizajn korisničkog interfejsa u kojima navode da programeri ne bi trebali maskirati ili skretati pozornost na bilo koju od promjena. Ako aplikacija koristi autentifikaciju, tekst se mora promijeniti tako da se navodi Face ID umjesto Touch ID-a. U iščekivanju telefona većina programera brzo je uskladila aplikacije novim promjenama, mada su ta neophodna prilagođavanja prouzrokovala usporena ažuriranja pojedinih popularnih aplikacija.
Dugme "Home", koje se nalazi na svim ranijim modelima, u potpunosti je uklonjeno i zamijenjeno dodirnim gestama. Uređaj se otključava dodirom ekrana ili pritiskom bočnog dugmeta, početnom ekranu pristupa se povlačenjem prsta od dna prema sredini ekrana, a ekranu za promjenu aplikacija pristupa se na sličan način kao i početnom ekranu, ali umjesto brzog povlačenja prsta prema sredini, treba zastati na par trenutaka dok se ne pojavi izmjenjivač aplikacija.
Opšte recenzije
DxOMark, kompanija koja se bavi testiranjem kamera, ocijenila je stražnju kameru iPhonea X s 97/100, što je dva boda manje od dosadašnje najviše ocjene (99) koja je dodijeljena Samsungovom pametnom telefonu Galaxy S9+. Kamera Googleovog Pixela 2, jednog od konkurenata iPhonea X, dobila je 98 bodova. Consumer Reports, neprofitna, nezavisna organizacija čiji je cilj nepristrana ocjena potrošačkih proizvoda, rangirala je X ispod iPhonea 8 i 8 Plus, kao i ispod Samsungovih uređaja Galaxy S8, S8+ i Note 8, zbog slabije izdržljivosti i kratkotrajnije baterije, mada su pohvalili kameru rekavši da je dobila "najbolju ocjenu" od svih kamera pametnih telefona koje su testirali.
Nilay Patel sa sajta The Verge pohvalio je ekran, rekavši da je "uglađen, čvrst i čist" te "svijetao i raznobojan". Kritizirao je nedostatak 3,5-mm priključka za slušalice, krhkost uređaja uprkos Appleovih navodima i urez za senzore na vrhu ekrana, kojeg je nazvao "ružnim". Patel je naglasio da se aplikacije moraju ažurirati da bi njihov sadržaj ispunio čitav ekran i napomenuo da, u vrijeme pisanja recenzije, nisu sve veće aplikacije bile ažurirane, što znači da su se kod nekih javljale "ogromne crne ivice". Naročito je kritizirao poziciju ureza za senzore kada se telefon drži horizontalno, rekavši da urez od "donekle neprimjetnog elementa na vrhu ekrana postaje ogromna smetnja sa strane". Pohvalio je kamere zbog održavanja dobrog kvaliteta pri slaboj svjetlosti. Patel je naročito pohvalio animojije, nazvavši ih "vjerovatno najboljom mogućnosti iPhonea X", dodavši da "jednostavno rade i rade nevjerovatno dobro". Na kraju je napisao da je Face ID temelj telefona i ocijenio da "uglavnom odlično funkcionira", ali je naglasio da s vremena na vrijeme ne radi kako treba, te da korisnici moraju "približiti telefon licu" da proradi. Posebno je kritizirao slab domet Face ID-a, koji radi samo kad je telefon udaljen od 25 do 50 centimetara od lica.
Chris Velazco iz Engadgeta također je pohvalio ekran, napisavši da je, po njegovom iskustvu, urez za senzore na vrhu "isprva čudan", a da je kasnije neprimjetan jer se većina stvari prikazuje u sredini ekrana. Posebno je pohvalio kvalitetu izrade rekavši da je uređaj "prekrasno napravljen" te da je dizajniran tako da se staklo s obje strane "besprijekorno" povezuje s okvirom od nehrđajućeg čelika. Velazco je naglasio da mu je trebalo vremena da se navikne na novi sistem zasnovan na gestama, pogotovo zbog toga što je Kontrolni centar premješten s dna u gornji desni ugao ekrana. Također je pohvalio kameru, performanse procesora i trajanje baterije.
U veoma negativnoj recenziji, Dennis Green iz Business Insidera kritizirao je to što telefon nije moguće koristiti jednom rukom, naglasivši da nove geste, poput povlačenja prsta s vrha ekrana nadolje za pristup obavještenjima i Kontrolnom centru, ne rade kad se telefon koristi jednom rukom budući da je nemoguće dosegnuti vrh. Greenova recenzija uzrujala je korisnike Twittera koji su na nju počeli zajedljivo odgovarati. U posebnom članku koji je napisao kao odgovor na kritike, rekao je: "Ne znam jesu li bijesni na mene zbog lojalnosti Appleu ili zato što žele opravdati svoj izbor da potroše 1.000$ na telefon. Očito je da je većina kritika došla od osoba koje uopšte nisu koristile telefon."
Roman Loyola iz Macworlda pohvalio je sistem autentifikacije Face ID, napisavši da ga je "lako" postaviti i da je integracija sa sistemom "uglađenija" u odnosu na raniju koja je koristila otisak prsta. Međutim, Loyola je naglasio da je otključavanje za "pola sekunde" sporije u odnosu na Touch ID, te da je potrebno direktno gledati u ekran, što znači da telefon nije moguće otključati kad je na stolu pored korisnika.
Donja Bačuga
Donja Bačuga je naseljeno mjesto u sastavu grada Petrinje, Sisačko-moslavačka županija, Republika Hrvatska.
IPhone X
Face ID
Uvođenje Face ID-a izazvalo je zabrinutost zbog mogućnosti policije da otključa nečiji telefon postavljanjem ga ispred korisnikovog lica. Tadašnji američki senator Al Franken zatražio je do Applea da pruži detalje o sigurnosti i privatnosti Face ID-a odmah nakon što je najavljen. Kompanija je odgovorila naglasivši da su objavili sigurnosnu bijelu knjigu i detaljnu bazu znanja.