cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Julija
XX. vijek
Fin de siece i početak XX. vijeka naziva se "idiličnim vremenom" za stanovništvo Julije koja je pod vlašću Austrije, osim Rijeke koju su kao svoj posjed Habsburovci u statusu Corpus separatuma dodijelili ugarskoj kruni (1779. Marija Terezija te potvrđeno 1868.). to je razdoblje naglog prosperiteta izgradnjom željeničkih pruga za unutrašnjos (do Beča i Budimpešte), Naročito Trsta i Rijeke kao glavne austrijske, tj. mađarske luke, te Pule kao glavnog AU vojnog mornaričkog centra. U javnoj službi i obrazovnim ustanovama se ravnopravno koriste italianski, srpskohrvatski i slovenski jezici, pored njemačkog, a u Rijeci još i mađarskog jeika.
Tu idilu prekida 1. svj. rat (1914-18.) i raspad AU monarhije kada započinju tragedije multietničkog stanovništva Julije izazvane iredentističkim težnjama talijanskih, slovenskih i hrvatskih nacionalista, te pripajanjima od strane tzv. matičnih zemalja. U Juliji je u svim većim gradovima od Trsta do Rijeke i Pule i na području zapadne Istre većinsko talijansko stanovništvo, dok je u ruralnim sredinama većinsko slavensko (hrv. i slov.) stanovništvo. Tu geparovu kožu od karte Julije po etničkoj strukturi, nadopunjuju još i enklave Crnogoraca (Peroj) i Rumunja (Žejane na kvarnerskoj strani Učke i Šušnjevica i ostala naselja na istarskoj strani), pa su tu i Furlani (u Goriškoj). mini|272x272piksel|Pokrajine Julije pod [[Kraljevina Italija|Kraljevinom Italijom nakon 1924. do 1943: žuto Pulska (Istarska), crveno Riječka (Kvarnerska), zeleno Tršćanska i plavo Gorička provincija]] Po Londonskom ugooru iz 1915. Kraljevina Italija već u novembru 1918. anektira čitavu Juliju (bivše Austrijsko primorje osim ostrva Krka)) te okupira dio Krasa jugozapadne Notranjske (Ilirsku Bistricu te uz prugu Pivka-Postojna) osim Rijeke (koja kao savenički okupacioni teritorij prolazi svoje turbulentno razdoblje, od okupacije D'Annunzijevih ardita do statusa Slobodne države Rijeka - Stato libero Fiume 1920-1924. postignut Rapalskim ugovorom), koju je Italija anektirala 1924. g. Na okupiranom području Julije (regione Giuliana). Kraljevina Italija formira Provinciju koju prekrštava u Venezia Giulia.sa sjedištem u Trstu. Nakon kapitulacije Italije 8. septembra 1943. u Juliji, kao i u čitavoj Italiji, dolazi do masovnog antifašističkog općnarodnog ustanka (svih etniciteta) predvođenog PCI (Italijanska komunistička partija), a u Juliji sa sve snažnijim utjecajem KPJ, odnosno KPH i KPSl koji otvorenu iskazuju iredentističke pretenzije prema čitavoj Juliji (npr. nevažan skup narodnjaka sa falsificiranim potpisom Pina Budicina 1943., nazvan Pazinske odluke kojima se proglašava aneksija Hrvatskoj), a uskoro takvu odluku donosi i tzv. Slovensko primorje.
Uskoro su snažne vojne snage nacističke Njemačke okupirali Juliju koju su službeno inkorporirali u tzv. Operacionu zonu Jadranskog primorja ili OZAK (akronim od Operations Zone Adriatisches Küstenland) formalno ju stavivši u sastav novostvorene Mussolinijeve tvorevine Socijalne italijanske republike (Repubblica Sociale Italiana), a zapravo je pripojivši njemačkom Trećem Reichu (iako aneksija nije formalno proglašena).
Okupacija je započela 2. oktobra 1943 pod komandom SS generala Paula Haussera. Njemci ulaze u Juliju u tri kolone, s prethodnim snažnim bombardiranjem avijacije, zauzevši u nekoliko dana važnije lokacije. Partizanske jedinice doživljavaju velike gubitke i prisiljene su na povlačenje. Ofenziva se završava 9. oktobra okupacijom Rovinja i nastavlja se antipartizanskim čišćenjem kroz čitav oktobar. Tako se, okupacijom i Dalmacije realizirao plan Hitlera, Himmlera i Josepha Goebbelsa da se okupira i anektiraju svi teritoriji u sastavu Austro-ugarskog carstva. Najviši njemački komesarijat formira Specijalni suda za javnu sigurnost kako bi kaznili svaki neprijateljski čin na njemačke vlasti, za suradnju s neprijateljima, sabotažu itd. Partizani se povlače na područje Ćićarije i Gorskog kotara, a vojni zapovjednik ovog područja Ludwig Kübler započeo je s okrutnom odmazdom protiv pokreta otpora koristeči kolaboracionističke talijanske, slovenske, hrvatske, srpske, ruske, kozačke, kavkaske i ostale snage.
U aprilu i maju 1945. Jugoslavenska armija ulazi na čitavo područje Julije, sve do Trsta i Gorice, Prema arhivskom istraživanju Vjekoslava Cenčića, Josip Broz Tito želi od Julije formirati '7. republiku' u jugoslavenskoj federaciji - Julijsku narodnu republiku ili Narodnu republiku Juliju sa tri konstituitivna naroda (slovenskim, hrvatskim i italijanskim) čemu se odlučno suprostavlja slovensko rukovodstvo na čelu sa Edvardom Kardeljem te hrvatsko rukovodstvo na čelu sa Vladimirom Bakarićem pozivajući se na tzv. povijesnu pripadnost Istre i Julije Hrvatskoj i Sloveniji te na odluke svojih nacionalnih antifašističkih vijeća. U međuvremenu Zapadni saveznici ultimativno zahtijevaju da JA napusti područje Trsta i Gorice te se nakon toga formiraju okupacione zone Julijske krajine: A (Trst - Angloameričkih saveznika) i B (veći do Julijske pokrajine JA) gdje slovenske i hrvatske komisije na čelu sa Kardeljem i Bakarićem međusobno dijele tu pokrajinu. Mirovnim ugovorom u Parizu 1947. Jugoslaviji se i de jure dodjeljuje najveći dio Julije, a od Tršćanske provincije, Koparštine i Bujštine (Buje i Umag) forma se Slobodni teritorij Trsta pod angloameričkom vojnom upravom - Zona A (Trst) i Vojnom upravom JA - Zona B.
XX vijek - tragedija naroda multietničke Julije
S tom aneksijom "majci domovini" (madre patria) Italiji započinje kalvarija stanovništva Julije u XX. vijeku. Pogibija četiri rudara (talijanske,njemačke, hrvatske i češke narodnosti) u Labinskoj republici 1921. najbolje simboliziraju sve ono što je slijedilo u Juliji sve do danas. Smrt jednih civilizacijskih tekovina (nacionalne ravnopravnosti, kulture razumijevanja, suživota u AU (po nacionalistima tzv. 'tamnica naroda') dovela je do retrogradnog procesa, netolerancije, 'kulture mržnje' i isključivosti koju donosi radikalni nacionalizam desnice (pod Kraljevinom Italijom i nacionalističko-šovinistička politika nakon aneksije Hrvatskoj i Sloveniji) tzv. ljevice (hrvatske i slovenske) koja je pala upravo na ispitu internacionalizma. Prije same aneksije Julije Italiji, italijanski, slovenački i hrvatski iredentisti počinju političkom aktivnošću s nekakvim proglasima o priključenju matičnoj zemlji ili madre patriji da bi nakon okupacije Julije italijanski nacionalisti došli 'na svoje' te organizirano počeli djelovati (v. Rijeka Povijest) te doslovno divljati napadajući ono što im predstavlja najveću opasnost, a to je ljevica i radnički pokret te druge nacionalnosti (zaposjedanje Radničkog doma u Trstu 1921, te paljevine Narodnog doma, štamparije slov dnevnika Delo i hotela Balkan (1920. u Trstu), Narodnog doma u Puli (1920.), organiziraju državni udar u Slobodnoj državi Rijeka 6 mjeseci prije puča u Rimu 1922. Dolaskom na vlast fašisti legaliziraju svoju nacionalističku i antikomunističku politiku. Vrši se nasilna italijanizacija slov. i hrv. toponima, prezimena, zatvaranje škola na slov. i hrvatskosrpskom jeziku. Ovakva nacionalistička diktatura (fašizam) izaziva egzodus oko 30 hiljada stanovnika Julije (Slovenaca, Hrvata te Mađara i Nijemaca iz Rijeke i Trsta).
Unatoč tolikom iseljavanju i doseljavanju novih stanovnika (oko 10.000) u Juliju ipak se nije stiglo bitnije promijeniti etničku sliku Julije za vrijeme aneksije Kraljevini Italiji, koliko se to uspjelo u centralističkim "matičnim zemljama", bez ikakvog oblika autonomije i nepoštivanjem kulturno-povijesne posebnosti ove pokrajine, nakon direktne aneksije Sloveniji i Hrvatskoj (1945.) unutar jugoslovenske federacije. Italijane, koji su po Austro-ugraskom popisu iz 1910. činili 1/3 populacije Julije (na Krasu su Slovenci činili 90% stanovnika), proglašava se nacionalnom manjinom, a nasilnom kroatizacijom i slovenizacijom, otovrenom šovinističkom politikom, doseljavanjem etnički "podobnog" stanovništva (uglavnom iz Hrvatske i Slovenije) uzrokuje se veliki egzodus u kome je većina autohtonih stanovnika Julije (procjene su 150 do 250 hiljada) napušta svoju pokrajinu.
Uspostavom nacionalističkih poredaka u Sloveniji i Hrvatskoj 1990. taj trend kroatizacije i slovenizacije Julije se nastavlja, ovaj put na uštrb svih neslovenskih i nehrvatskih stanovnika pa tako npr. u Rijeci od 69,76% Hrvata 1991. udio Hrvata se 2011. podiže na 82,52%.
= Kultura = Posebnost Julije jeste kulturološka raznolikost proistekla iz multietničnosti, ali i mnoge autohtone posebnosti koje su nekako opstale pred često nasilnom unifikacijom tzv. " matičnih zemalja" triju većih entničkih zajednica u Juliji (Italije, Slovenije i Hrvatske) u XX. i u ovom vijeku. U Istri i sjeverozapadnom području Julije se pored dijalekata govore 4 autohtona jezika:
= Znamenitosti = Prirodne ljepote:
Artefakti:
= Značajne ličnosti =
Gradišče pri Raki
Gradišče pri Raki su naseljeno mjesto u sastavu općine Krško, regija Posavska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu stare općine Krško.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Gradišče pri Raki su imale 1 stanovnika.
Napomena: ''Do 1953. iskazivano pod imenom Gradišče.''
UEFA Kup pobjednika kupova 1998/1999.
Takmičenje u 39. izdanju UEFA Kupa pobjednika kupova igrano je od 13. augusta 1998. do 19. maja 1999. godine. Lazio je u finalu rezultatom 2–1 bio uspješniji od Mallorce te osvojio prvi put UEFA Kup pobjednika kupova u historiji. Golove u finalu postigli su Christian Vieri u 7. i Pavel Nedvěd 81. minuti utakmice za Lazio, te Daniel García Lara u 11. minuti utakmice za Mallorcu. Finalna utakmica odigrana je na stadionu Villa Park u Birminghamu. Glavni sudija finalne utakmice bio je Günter Benkö. Najbolji strijelac sa sedam postignutih golova u cjelokupnoj sezoni bio je nogometaš Maccabi Haife Alon Mizrahi.
Gradnje
Slovenija:
US Livorno 1915
AS Livorno Calcio je profesionalni italijanski nogometni klub iz Livorna, regija Toskana. Takmiči se u Serie B, drugom rangu italijanskog nogometa.
Historija
Klub je osnovan 15. februara 1915. godine kao US Livorno. U sezoni 1919/20. igra finale italijanskog prvenstva ali je poražen od Intera, da bi naredne sezone ispao u polufinalu od Pise. 1933. godine seli na sadašnji stadion koji se do 1945. godine zvao Edda Ciano Mussolini koja je bila kćerka Benita Mussolinia. Nakon Drugog svjetskog rata klub je igrao u Serie B i u Serie C, da bi se početkom 2000-ih vratio u Serie A.
Kamen (Split)
Kamen je naseljeno mjesto u sastavu grada Splita, Splitsko-dalmatinska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Split.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2021. godine, Kamen je imao 1.821 stanovnika.
Napomena: ''U 1991. povećan je za dio područja naselja Split u kojemu je i sadržan dio podataka od 1857. do 1981.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Kamen je imalo 1.462 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Genetička raznolikost
Genetička raznolikost je razina biološke raznolikosti, koja se odnosi na ukupan broj nasljednih svojstava u genetičkoj strukturi jedne vrste. Ona se razlikuje od genetičke varijabilnosti, koja opisuje tendenciju promjenljivosti genetičkih karakteristika.
Genetička raznolikost služi kao način populacije da se prilagodi vječno promjenljivom životnom okruženju. Sa većim potencijalima genetičke varijacije raste i vjerovatnoća da će neka jedinka u populaciji posjedovati varijantu alel koja odgovara promijenjenim okolnostima. Takve jedinke imaju veće šanse da prežive u novonastalim okolnostima i proizvedu  potomstvo odnosno ugrade više gena u genski fond budućih generacije. Zahvaljujući međigeneracijskom obezbjeđuje se i dugoročni genetički kontinuitet pripadajuće vrste organizama.
Transfekcija
Transfekcija (lat. od transire - trans = preći preko, s druge strane + infȉcere = otrovati, okužiti) je proces namjenskog uvođenje nukleinskih kiselina u ćelije. Termin se često koristi za nevirusne metode u eukariotskim ćelijama. Može se odnositi i na druge metode i vrste ćelija, iako drugi termini imaju prednost. Transformacija se češće koristi za opisivanje nevirusnog transfera DNK u bakterije i neživotinjske eukariotske ćelije, uključujući biljne  ćelije. U postupcima sa životinjskim ćelijama, za transfekciju je preferirani termin  je transformacija, koji  se također odnosi na napredovanje stadija kancerogeneze u ovim ćelijama. Transdukcija se često koristi za opisivanje virusnog posredovanja u DNK  tranfekciji.
Genetička raznolikost
Populacijska genetika uključuje nekoliko hipoteza i teorija u vezi sa objašnjenjem prirode genetičke raznolikosti. Stabilizujuća selekcija ili terorija neutralne evolucije predlaže da je raznolikost rezultat akumulacije neutralnih genetičkih zamjena. Disruptivna selekcija počiva na hipotezi da dvije ili više subpopulacija jedne vrste žive u različitim okruženjima koje odabru različite alele na određenom lokusu. Ovo se može dogoditi, na primjer, ako vrsta ima veliki raspon rasprostranjenja u odnosu na unutrašnju mobilnost jedinki. Hipoteza o frekvencijski-zavisnoj selekciji]] je polazi od mogućnosti da neki aleli, što postaju češći,  postaju ranjiviji. To se događa u interakciji domaćin-patogeni, gdje je visoka učestalost zaštitnih alela među domaćinima znači da je vjerovatnije da će se patogen proširiti ako je u stanju da prevaziđe taj alel.
Transfekcija
Genetički materijal (kao DNK plazmid ili iRNK konstrukti) ili čak proteini kao  antitijela također se mogu unositi  transfekcijom.
Transfekcija životinjskih ćelijas obično podrazumijeva otvaranje prolazne pore ili "rupe" u ćelijskoj membrani da dozvoli uzimanje materijala. Transfekcija se može izvršiti i pomoću kalcij fosfata, primjenom  elektroporacije, mobilnim istiskivanjem ili miješanjem akationskih  lipida  sa materijalom za proizvodnju liposoma, koji  je osigurač za ćelijske membrane i pasivnnog  transporta  unutra. Transfekcija može rezultirati neočekivanim morfološkim promjenama i abnormalnostima ciljanih ćelija.
Genetička raznolikost
Značaj genetičke raznolikosti
Istraživanja koja je sprovela National Science Foundation SAD, (2007. našla su da genetičke raznolikosti i biodiverzitet (u smislu raznolikosti vrsta) ovise jedni od drugih – raznolikost unutar vrsta je potrebna za održavanje raznolikosti između vrsta, i obrnuto. Ako se bilo koji tip ukloni iz sistema, ciklusi se mogu poremetiti i u zajednici počinje da dominira jedna vrsta. Genotipska i fenotipska raznolikost su zabilježene na nivoima proteina, DNK, i organizama. U prirodi, ta raznolikost je postojana, jako strukturirana i povezana sa varijacijama okoline.
Transfekcija
Terminologija
Značenje izraza je evoluirao. Originalna značenje transfekcije bilo "infekcijska transformacija", odnosno, uvođenje DNK (ili RNK) iz prokariota – zarazom  ćelije virusom ili bakteriofagom, što je izazvalo  infekciju. Pojam transformacija je imao još smisla u biologiji životinjskih ćelija  (genetičke promjene omogućava dugoročna propagacija u kulturi, odnosno stticanje svojstava tipičnih  za ćelije raka). Terminu transfekcija, za životinjske  ćelije,  odgovara sadašnje značenje promjene ćelijskih  svojstva uzrokovanih  uvođenjem DNK.
Tipovi transfekcije
Postoji više tipova transfekcije, koji se obično dijele u dvije velike skupine:
Genetička raznolikost
Značaj genetičke raznolikosti
Međuodnosi genetičke i specijske raznolikosti je veoma  delikatni. Gubitak genetičke raznolikosti u populacijama domaćih životinja se pripisuje proširenju tržišta i ekonomske globalizacije.
Gradnje (Krško)
Gradnje su naseljeno mjesto u sastavu općine Krško, regija Posavska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu stare općine Krško.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Gradnje su imale 28 stanovnika.
Napomena: ''Do 1990. iskazivano pod imenom Gradinje.''
Milanezi
Milanezi (ital. Milanesi) su naseljeno mjesto u sastavu općine Višnjan, Istarska županija, Republika Hrvatska.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Milanezi su imali 14 stanovnika.
Napomena: ''U 1857., 1869., 1921. i 1931. podaci su sadržani u naselju Višnjan. Od 1880. do 1910. iskazivano kao dio naselja. U 1991. smanjeno za dio područja naselja koji je pripojen naselju Rapavel i za taj dio sadrži podatke do 1961.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Milanezi je imalo 17 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
GSC 02620-00648
GSC 02620-00648 je zvijezda u sazviježđu Herkul. Ima prividan sjaj oko 11.56. Udaljena je 1400 sg. Ubraja se u dvostruke zvijezde. Primarna zvijezda GSC 02620-00648 A ima 1.38 mase Sunca a i spektralnom klasu F8. Ima tranzitnu vansolarnu planetu,TrES-4 otkrivenu 2007. Planeta ima orbitalni period od 3.55 dana. Sekundarna zvijezda TrES-4B spada u spektralnu klasu K5.
Podmilj
Podmilj je naseljeno mjesto u sastavu općine Lukovica, regija Srednja Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Domžale.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Podmilj je imao 53 stanovnika.
Napomena: ''U 2007. smanjeno za dio naselja koji je priključen naselju Učak.''
MORF4L2
Protein 4-likog faktora mortaliteta 2 je protein koji je kod ljudi kodiran genom MORF4L2.
Funkcija
• nukleolus • ćelijo jedro • nukleoplazma •kompleks NuA4 histon-acetiltransferaze • histon acetiltransferazni kompleks
• pregradnja hromatina • regulacija rasta • prigušivanje hromatina • regulacija transkripcije, sa predloškom DNK • deacetilacija histona • popravak DNK • transkripcija, sa DNK predloškom • pozitivna regulacija transkripcije iz promotora RNK polimeraze II • pozitivna regulacija prugaste diferencijacije mišićnih ćelija • ćelijski odgovor na stimulus oštećenja DNK • acetilacija histona H4 • organizacija hromatina • acetilacija histona
KDR
Receptor domena kinazne insercije (KDR, tip IV receptora tirozin-kinaza), znan i kao  receptor 2 vaskularnog endotelnog  faktora rasta (VEGFR-2)  jest VEGF-receptor koji je kod ljudi kodiran genom KDR sa hromosoma 4. Označava se i kao CD309 (klaster diferencijacije 309) i kao Flk1 (eng. Fetal Liver Kinase 1 = fetusna jetrena kinaza).
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 1.356 aminokiselina, а molekulska težina 151.527 Da.
Funkcija
Genetička varijanta Q472H zametne linije KDR utiče na fosforilaciju VEGFR-2 i utvrđeno je da je povezana sa gustoćom mikrovaskularnih sudova u karcinomu pluća nemalih ćelija (NSCLC).
Interakcije
Pokazalo se da receptor domen insercije kinaze ima interakcije sa SHC2, aneksinom A5 i SHC1.
Janje (William Blake)
Janje je pjesma Williama Blakea objavljena 1789. u zbirci Pjesme nedužnosti. Poput mnogih Blakeovih djela, pjesma govori o kršćanstvu.
Pozadina
lijevo|mini|200px|Blakeova [[ilustracija pjesme "Janje"]] Kao i ostale pjesme iz ove zbirke, i "Janje" je napisana za pjevanje; originalna Blakeova melodija danas je izgubljena. Ukomponirao ju je Ralph Vaughan Williams iako ju je opisao kao "to užasno malo janje - pjesma koju mrzim". Još jednu verziju komponirao je John Tavener, koji je objasnio: "Janje mi je došla potpuno odrasla i napisana je tokom jednog popodneva i posvećena je mom nećaku Simonu za njegov 3. rođendan". Američki pjesnik Allen Ginsberg također ju je ukomponirao, uz još nekoliko Blakeovih pjesama.
"Janje" se može uporediti sa drugom, grandioznijom Blakeovom pjesmom, "Tigrom" (iz zbirke Pjesme iskustva).
Janje je uobičajena metafora za Isusa Krista, koji je u Ivanovom evanđelju nazvan "Jaganjcem Božijim".
Aragua
Aragua (španski: Estado Aragua) je jedna od 23 savezne država Venecuele. Zauzima površinu od 7.014 km2 i jedna je od površinski najmanjih saveznih država Venecuele.
Nalazi se na sjeveru i izlazi na obale Karipskog mora.
Prema procjeni zasnovanoj na popisu stanovništva iz 2011, u državi je živjelo 1.630.308 stanovnika, što predstavlja 6,28% od ukupnog broja stanovnika Venecuele i prema tome je 6. savezna država.
Glavni i najveći grad države jest Maracay.
Historija
Aragua je do 1848. godine bila dijelom Provincije Caracas, kada je provincija podijeljena na tri dijela, od kojih je jedna postala Aragua. Pokrajina Aragua je postala država 1864. godine. U narednom periodu uslijedile su neke teritorijalne izmjene (spajanje i razdvajanje teriorija sa susjednim državama) dok Aragua nije postala autonomna država 1901. Glavni grad države do 1917. bio je La Victoria (lokacija bitke kod La Victorije, tokom rata za nezavisnost Venecuele), kada je premješten u Maracay.
Geografija
S obzirom da se nalazi na sjeveru države, Aragua izlazi na obale Kripskog mora, sa obalom u čijoj pozadini se nalaze Kordiljeri. Najviši vrh ovog planinskog masiva je Codazzi čija visina je 2400 metara nadmorske visine. Većinu ostatka države čine plodne doline koje se koriste za intenzivnu poljoprivredu, osim na ekstremnom jugu gdje počinje centralna regija Llanos. Na zapadnoj granici države se nalazi jezero Valencija. Glavne rijeke u državi su: Aragua, Guárico, El Limón, Tuy, Pao i Turmero. Rijeke ove države se ulijevaju ili u Karipsko more i jezero Valenciju ili su pritoke ogromnog riječnog sistema Orinocoa. Rezervoar Camatagua je jedan od glavnih rezervoara koji vodom snabdjeva glavni grad Caracas.
Janje (William Blake)
Struktura pjesme
Pjesma ima jednostavnu shemu rime: AA BB CC DD AA AA EF GG FE AA. Napisana je u 2 strofe uz refren "Janje, ko to stvori tebe? Znaš li ko to stvori tebe?" ("Little lamb, who made thee? Does thou know who made thee?")
U prvoj strofi pjesnik se pita ko je stvoritelj janjeta; odgovor se nalazi na kraju pjesme. Ovdje nalazimo fizički opis janjeta, koje je viđeno kao čisto i nježno stvorenje. U drugoj strofi janje je upoređeno s novorođenčetom Isusom, a dato je i poređenje između janjeta i pjesnikove duše. U posljednja 2 stiha pjesnik identificira stvoritelja: to je Bog.
Popis stanovništva u Srbiji 2011 (Mali Iđoš)
Po popisu stanovništva, domaćinstava i stanova 2011. u Srbiji, koji je proveden od 1. do 15. oktobra 2011, u općini Mali Iđoš živjelo je ukupno 12031 stanovnika, što predstavlja 0,17% od ukupnog broja stanovnika Srbije, odnosno 6,44% od od ukupnog broja stanovnika Sjevernobačkog okruga. Popis stanovništva provoden je na temelju Zakona o popisu stanovništva, domaćinstava i stanova u 2011. Godini ("Službeni glasnik RS", br. 104/09 i 24/11).
Starosna piramida
Od ukupnog broja stanovnika u općini Mali Iđoš bilo je 5.878 (48,86%) muškaraca i 6.153 (51,14%) žena, što predstavlja omjer muškaraca i žena 955:1000. Prosječna starost stanovništva bila je 41,1 godina, muškaraca 39,4 godina, a žena 42,7 godina. Udio osoba starijih od 18 godina je 80,6% (9.703), kod muškaraca 80,2% (4.714), a kod žena 81,1% (4.989).
MGAT5B
Dužina polipeptidnog lanca je 792  aminokiseline, sa molekulskom težinom od 89.535.
Aminokiselinska sekvenca
C: Cistein D: Asparaginska kiselina E: Glutaminska kiselina F: Fenilalanin G: Glicin H: Histidin I: Izoleucin K: Lizin L: Leucin M: Metionin N: Asparagin P: Prolin Q: Glutamin R: Arginin S: Serin T: Treonin V: Valin W: Triptofan Y: Tirozin
IC 3153
IC 3153 (također poznat kao PGC 39693) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 535 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Djevica. Najveći prečnik je 0,50 (78 hiljada sg) a najmanji 0,5 uglovnih minuta (78 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Hermann Albert Kobold 8. aprila 1894. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Novo Selište
Novo Selište je naseljeno mjesto u sastavu grada Petrinje, Sisačko-moslavačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazilo se u sastavu stare općine Petrinja.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Novo Selište je imalo 321 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Novo Selište je imalo 301 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Podrečje
Podrečje je naseljeno mjesto u sastavu općine Domžale, regija Srednja Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazilo se u sastavu stare općine Domžale.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Podrečje je imalo 396 stanovnika.
Podsmrečje
mini|280px|Podsmrečje, cesta kroz selo Podsmrečje je naseljeno mjesto u sastavu općine Lukovica, regija Srednja Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazilo se u sastavu stare općine Domžale.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Podsmrečje je imalo 48 stanovnika.
Aerodrom Tampere-Pirkkala
Aerodrom Tampere–Pirkkala jest međunarodni aerodrom u Finskoj Pirkkali. Glavni je aerodrom u Tampereu, drugo najveće gradsko područje Finske. Zračna luka uključuje dva terminala.
Historija
Zračna luka Tampere osnovana je 1936. godine u kvartu Härmälä, koji se nalazi 6 kilometara od centra Tampere. Aerodrom je u to vrijeme bio povezan sa Helsinkijem, Vaasom, Ouluom i Kemijem Aero O/Y (sada Finnair). Prva zgrada terminala izgrađena je 1941. Karhumäki Airways počeo je letjeti za Stockholm 1950-ih. Pista je popločena 1958. Između 1936. i 1979, aerodrom Härmälä opsluživao je 1,5 miliona putnika. Godine 1979, aerodrom Härmälä je zatvoren, a otvorena je nova zračna luka Tampere–Pirkkala.
Victor Moses
Victor Moses (rođen 12. decembra 1990. u Lagosu, Nigerija) je nigerijski nogometaš koji trenutno igra za engleski Chelsea. Igra na poziciji napadača. Karijeru je započeo 2007. godine u engleskom Crystal Palaceu. Najveći uspjeh u dresu Nigerije ostvario je šampionskom titulom na Afričkom kupu nacija 2013. godine.
Aerodrom Tampere-Pirkkala
Historija
Trenutna zgrada terminala 1 dovršena je 1996. Ryanair je započeo letove za Tampere–Pirkkala u aprilu 2003. godine. Njegova prva odredišta bila su Stockholm-Skavsta, London-Stansted, Frankfurt-Hahn i Riga. To je učinilo aerodrom jednim od najbrže rastućih aerodroma u Finskoj i povećao godišnji broj putnika s 256.380 na 709.356 između 2000. i 2008. Godine 2011. Ryanair je imao 13 destinacija iz Tampere-Pirkkala. Wizz Air odletio je u Gdanjsk tokom ljeta 2010 i 2011. airBaltic je nastavio letove za Rigu u martu 2017. godine.
Victor Moses
Reprezentacija
Victor Moses je za Nigeriju debitovao 29. februara 2012. godine protiv Ruande.
Aerodrom Tampere-Pirkkala
Historija
Niskobudžetni avio-terminal 2 obnovljen je u periodu 2014–2015. Međutim, u aprilu 2015. godine, Ryanair je najavio da će otkazati sve rute iz Tamperea za zimsku sezonu 2015–16 zbog nedostatka aviona. Tada su se na proljeće 2016. nastavile samo rute do Bremena i Budimpešte.
Tasmanski vrag
Tasmanski vrag ili tasmanijski đavo (Sarcophilus harrisii) je tobolčar-mesojed koji sada u divljini živi samo na Tasmaniji.
Tasmanski vrag je jedini živi pripadnik roda Sarcophilus. Veličine manjeg psa, ali zdepaste i snažne građe, tasmanski vrag je danas najveći tobolčar-mesojed nakon izumiranja psoglavog vučka 1936. godine. Karakterizira ga crno krzno, smrad koji ispušta kada je pod stresom, izrazito glasan i uznemiravajući vrisak, kao i krvožednost kada se hrani. Može loviti plijen i jesti strvine i, iako je obično solidaran, jelo nekada dijeli sa drugim tasmanskim vragovima.
Tasmanski vrag je iskorijenjen sa australijskog kopna tokom zadnjih 3.000 godina, dobro prije naseljavanja bijelaca 1788. Budući da su na njih gledali kao na prijetnju stoci na Tasmaniji, tasmanski vragovi su lovljeni do 1941., kada su postali zvanično zaštićeni.
Taksonomija
Biolog George Harris je napisao prvi opis tasmanskog vraga 1807. i nazvao ga Didelphis ursina. 1838. tasmanski vrag je nazvan Dasyurus laniarius od strane Richarda Owena, prije nego je premješten u rod Sarcophilus 1841. i nazvan Sarcophilus harrisii ("Harrisov ljubitelj mesa") od strane Pierrea Boitarda. Kasnija revizija taksonomije tasmanskog vraga, izdata 1987., je pokušala da ga preimenuje u Sarcophilus laniarius, što se baziralo na fosilima nekolicine životinja sa kopna Australije. Vijeće taksonoma ovo uglavnom nije prihvatilo; na kraju, za vrstu je ostavljen naziv S. harrisii, a S. laniarius je dat jednoj fosilnoj vrsti.
Filogenija
Tasmanski vrag pripada porodici Dasyuridae. Rod Sarcophilus sadrži još dvije vrste poznate samo iz pleistocenskih fosila, S. laniarius i S. moomaensis. Veza između te tri vrste nije jasna. Filogenetska analiza je pokazala da je tasmanski vrag daleki srodnik psoglavog vučka.
Fizički opis
thumb|left|240px|Brkovi pomažu tasmanskom vragu da nađe plijen. Tasmanski vrag je najveći živi tobolčar-mesojed u Australiji. Zdepaste je građe, sa velikom glavom i repom koji čini polovinu dužine tijela. Neobično za tobolčara, prednji udovi su nešto duži od zadnjih. Mogu trčati brzinom do 13 km na sat na kratke razdaljine. Krzno je obično crno, a nepravilne bijele šare na prsima i trtici su česte. Mužjaci su obično veći od ženki, sa prosječnom dužinom od 652 mm od glave do početka repa. Rep je dug 258 mm. Prosječna težina je 8 kg. Prosječna dužina tijela i glave kod ženke je 570 mm, sa repom od 244 mm i prosječnom težinom od 6 kg. Prosječna dužina života tasmanskog vraga u divljini je 6 godina, ali u zatočeništvu duže žive.
Jedna analiza snage ugriza kod sisara u odnosu na veličinu tijela pokazuje da vrag ima najjači ugriz, preko 35.000 kPa. Snaga ugriza je tako velika jer je i glava velika. Također ima i zube koji rastu polahko tokom života. Zubi i vilice tasmanskog vraga i hijene su slični, što je jedan primjer konvergentne evolucije.
Razmnožavanje
thumb|right|440px|Prikaz razvoja mladunaca tasmanskog vraga. Ženke se počnu razmnožavati kada dostignu spolnu zrelost, obično nakon druge godine. Nakon toga, plodne su jednom godišnje. Parenje počinje u ožujku, na zaklonjenim mjestima, i danju i noću. Tokom sezone parenja mužjaci se bore za ženke, a ženke se pare sa dominantnim mužjakom. Nisu monogamni, a ženke će se pariti sa još nekoliko mužjaka ako dominantni ne pazi na njih nakon parenja. Trudnoća traje 21 dan, a svaka ženka rodi 20-30 mladih od kojih svaki teži prosječno 0,18–0,24 grama. Kada se mladi rode, takmičenje je žestoko dok se iz vagine penju do tobolca. Kada uđu unutra, svaki prihvati dojku i ostaje tako 100 dana. Tobolac ženke tasmanskog vraga, kao i vombatov, je otvoren na kraju, pa je ženki teško da ima fizički dodir s mladima. Iako se rodi mnogo mladih, ženka ima samo četiri dojke, pa tako nikada nema više od četiri bebe u tobolcu; što je ženka starija, to okoti manje mladunaca. U prosjeku, preživi više ženki nego mužjaka.
U tobolcu, mladi se brzo razvijaju. Nakon 15 dana uši su vidljive. Očni kapci se pojave nakon 16 dana, brkovi nakon 17 dana, usne nakon 20 dana. Mladima počne rasti krzno nakon oko 49 dana, a nakon 90 imaju cijelo krzno. Oči im se otvore kratko nakon razvitka krzna - između 87 i 93 dana. Napuštaju tobolac 105 dana nakon rođenja. Izgledaju kao male kopije roditelja i teže otprilike 500 grama. Za razliku od mladih klokana, mladi tasmanskog vraga se ne vraćaju u tobolac; umjesto toga, ostaju u jazbini sljedeća tri mjeseca. Prvi put izlaze van između oktobra i decembra, a postanu nezavisni u januaru. Ženke odgajaju mlade šest mjeseci tokom jedne godine.
Ponašanje
Tasmanski vragovi su rasprostranjeni i prilično česti na Tasmaniji, ali brzo umru od tumora lica. Žive u svim staništima, pa i rubovima urbanih područja, a posebno vole suhe šume i šume na obali. Tasmanski vrag je noćna vrsta, a dan provodi u gustom grmu ili u rupi. Mladunci se mogu penjati na drveće, ali to postaje sve teže kako odrastaju. Mogu također i plivati. Solitarni su i ne formiraju čopore. Zauzimaju teritorije od 8–20 km2, koji se mogu dosta preklapati sa teritorijima drugih vragova.
Tasmanski vragovi mogu loviti plijen do veličine malenog klokana, ali su inače oportunisti i jedu i strvine. Najviše voli vombate, ali jede i sve ostale malene životinje, domaće životinje, ptice, ribe, žabe i gmazove. Ishrana im mnogo varira i zavisi od dostupne hrane. U prosjeku jedu oko 15% svoje tjelesne težine svaki dan; međutim, mogu pojesti do 40% u 30 minuta ako im se pruži prilika. Tasmanski vragovi jedu sve dijelove strvine, uključjući i kosti i krzno, zajedno sa mesom i unutrašnjim organima. Što se ovog tiče, farmeri ga smatraju korisnim jer brzo pojedu strvinu i zaustave širenje kukaca koji mogu nauditi stoci.
Iako love sami, hranjenje je društveni događaj za tasmanske vragove. Može se skupiti i do 12 životinja, a njihovo glasanje se može čuti nekoliko kilometara dalje. Mužjaci su agresivniji pri hranjenju i često zadobiju ožiljke.
U kulturi
Tasmanski vrag je ikonska životinja Australije. Simbol je Tasmanije. Zbog specifičnog ponašanja, bio je subjekt brojnih dokumentaraca i dječijih knjiga i životinjama.
Možda je najpoznatiji tasmanski vrag "Taz" iz Looney Tunes serija. Osim ispuštanja sličnih zvukova, velikog apetita i nekih fizičkih sličnosti, zapravo i nema nekih sličnosti sa pravim tasmanskim vragom.
Popis stanovništva u Hrvatskoj 2011 (Magadenovac)
'''Popis stanovništva u Hrvatskoj 2011. godine''' proveden je od 1. do 28. aprila 2011, prema stanju na dan 31. marta. Popis je proveden na temelju ''Zakona o Popisu stanovništva, kućanstava i stanova u Republici Hrvatskoj 2011. godine'' (Narodne novine, broj 92/10). Općina Magadenovac je po Popisu stanovništva 2011. godine na površini od 112 km2 imala 1.936 stanovnika, što predstavlja 0,63% od ukupnog broja stanovnika Osječko-baranjske županije, odnosno 0,45% od ukupnog broja stanovnika Hrvatske. Gustoća naseljenosti u Magadenovcu je 17 stanovnika/km2.
Prvi neolitski usjevi
Prvi neolitski usjevi ili neolitski pokretački usjevi ili osam primarnih usjeva, naziv je za osam biljnih vrsta koje su pripitomljene u pretkeramičkom neolitu A i pretkeramičkom neolitu B) od strane zemljoradničkih zajednica u regionu "Plodnog polumeseca" jugozapadne Azije (obuhvata Natufijensku i Zawi Chemi - Shanidar zajednicu). Tako je stvorena osnova sistematske poljoprivrede na Bliskom istoku, Sjevernoj Africi, Indiji, Persiji i kasnije Evropi.
Prve poznate domesticirane biljke na svijetu su četiri mahunarke, tri žitarice i jedna je vlaknasta kultura. .
U Aziji je pripitomljena riža.
Prašćari
Prašćari (ital. Prazzari) su naseljeno mjesto u sastavu općine Višnjan, Istarska županija, Republika Hrvatska.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Prašćari su imali 17 stanovnika.
Napomena: ''U 1857., 1869. i od 1890. do 1931. podaci su sadržani u naselju Brig (općina Vižinada). U 1880. iskazano kao dio naselja.''
Grič (Kostanjevica na Krki)
Grič je naseljeno mjesto u sastavu općine Kostanjevica na Krki, regija Posavska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Krško.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Grič je imao 29 stanovnika.
Napomena: ''U 2006. smanjeno za dio naselja koji je priključen naselju Kostanjevica na Krki. U 2016. izvršena je manja razmjena teritorija između naselja Grič i Ivanjše.''
Boraginoideae
Boraginoideae je potporodica cvjetnica iz  porodice Boraginaceae, red Boraginales s.s, sa oko 42 roda. U sistemu Grupe za filogeniju angiospermi (APG), ova porodica definirana je u mnogo širem smislu (Boraginaceae s.l. APG nije odredio nikakav potporodični rang  unutar  Boraginaceae s.l.
Taksonomija
Neki su taksonomi, u Bginoraoideae stavili su rodove Codon i  Wellstedia. Drugi postavljaju jednu ili obje ove u odvojene, monogeneričke potporodice. "Codon" se dugo smatrao neobičnim članom Hydrophylloideae, ali 1998. molekularno filogenetička Istraživanja sugerirala su da je bliži Boraginoideae. Nisu su uključene u modernije klasifikacije. Drugi su predložili reviziju ranijih APG sistema u kojoj su Boraginaceae uključene kao neplasirana porodica (tj. nisu uključene u određeni red) unutar lamiidnog kladusa eudikotiledona. U tom sistemu, Boraginaceae je definirana široko (Boraginaceae sensu lato ili s.l.). Umjesto toga, oni su predložili prepoznavanje pet do osam porodica u zasebnom redu, Boraginales. U tom sistemu Boraginaceae se tretira u smislu (sensu stricto ili ''ss '). Nakon toga, redu Boraginales dodana je revizija iz 2016. (APG IV) po kojoj se Boraginaceae podižum na razinu reda, u kojem je to bila jedina porodica.
Pecki
Pecki je naseljeno mjesto u sastavu grada Petrinje, Sisačko-moslavačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Petrinja.
Boraginoideae
Taksonomija
Konsenzus je bio da se široka upotreba nastavi, a ne da se dijeli na odvojene porodice, na osnovu njihovog monofiletskog sastava. Potporodična struktura odnosi se isključivo na 's.s.' Boraginaceae, koja uključuje oko 1.600 do 1.700 vrsta podijeljenih u oko 90 rodova.
Pecki
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Pecki je imao 84 stanovnika.
Podstran
mini|280px|Podstran, rimokatolička crkva "Sv. Mohor i Fortunat" Podstran je naseljeno mjesto u sastavu općine Moravče, regija Srednja Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Domžale.
Boraginoideae
Potpodjela
Poređenja sekvenci DNK kladističkim] metodima, predložena je podjela Boraginoideae u četiri [[Pleme (biologija)|plemena]: Echiochileae, Boragineae, Lithospermeae i Cynoglosseae. To je kasnije razriješeno u samo dva plemena, Boragineae i Lithospermeae (25 rodova). Boragineae je zatim podeljena na dva potplemena, Boragininae (15 rodova) i Moritziinae (2).
Podstran
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Podstran je imao 46 stanovnika.
Boraginoideae
Rodovi
Rodovi I približan broj vrsta (u zagradama) u sistemu po Chacon et al (2016): Anchusa, Anchusella, Borago, Brunnera, Cynoglottis, Gastrocotyle, Hormuzakia, Lycopsis, Melanortocarya, Nonea, Pentaglottis, Phyllocara, Pulmonaria, Symphytum, Trachystemon Moritzia, Thaumatocaryon Aegonychon, Alkanna, Ancistrocarya, Arnebia, Buglossoides, Cerinthe, Cystostemon, Echiostachys, Echium, Glandora, Halacsya, Huynhia, Lithodora, Lithospermum, Lobostemon, Maharanga, Mairetis, Moltkia, Moltkiopsis, Neatostema, Onosma, Paramoltkia, Podonosma, Pontechium, Stenosolenium
Sljedeći popis rodova sastoji se od roda  Codon  plus oni koji su navedeni za Boraginoideae u Mreži informacijskih resursa za gerplazme.
• Actinocarya Benth.
• Adelocaryum Brand
• Afrotysonia Rauschert
• Alkanna Tausch
Popis stanovništva u Bosni i Hercegovini 2013.
Popis stanovništva u Bosni i Hercegovini 2013. sproveden je u periodu od 1. do 15. oktobra 2013, prema stanju na dan 30. septembra 2013. u 24:00 sata, što se smatra referentnim datumom popisa. Popis je trebao biti organizovan od 1. do 15. aprila 2013, ali je zbog tehničkih nedostataka zapaženih tokom probnog popisa provedenog 2012. godine, kasnije odgođen za oktobar.
Organizacija
Popis stanovništva, domaćinstava i stanova je najveće statističko istraživanje koje ima za cilj prikupiti osnovne podatke o broju, teritorijalnom rasporedu i sastavu stanovništva prema njegovim demografskim, ekonomskim, obrazovnim, migracijskim i ostalim obilježjima. Također, Popisom se prikupljaju podaci o domaćinstvima i stanovima te njihovim obilježjima. Podaci koji se prikupljaju popisom stanovništva koriste se isključivo u statističke svrhe. Povjerljivost svih podataka i informacija iz ovog popisa zaštićena je prema Zakonu o statistici Bosne i Hercegovine i Zakonu o zaštiti ličnih podataka.
Popis 2013. provodi se na osnovu Zakona o popisu stanovništva, domaćinstava i stanova u Bosni i Hercegovini objavljenog u Službenim novinama Federacije BiH, broj 14/12 i ''Zakona o izmjenama o popisu stanovništva, domaćinstava i stanova u Bosni i Hercegovini 2013. godine'' (Službeni glasnik BiH br.18/13), kojima se uređuju sadržaj, priprema, organizacija i provođenje Popisa stanovništva, domaćinstava i stanova u BiH 2013. godine, obaveze državnih i drugih organa i organizacija uključenih u Popis, obaveze i dužnosti građana kao davalaca popisnih podataka i lica koja obavljaju poslove popisa, objavljivanje popisnih rezultata i finansiranje popisa.
Popisni krugovi
Prostor cijele Bosne i Hercegovine podijeljen je u 24.321 popisnih krugova, od čega je 15.782 u Federaciji BiH, 8.087 u Republici Srpskoj i 452 u Brčko distriktu BiH. Većina popisnih krugova se sastoji od 70 do 100 domaćinstava. Popisne krugove su izradili Federalna uprava za geodetske poslove FBiH, Republička uprava za geodetske i imovinsko-pravne poslove RS i Odsjek za javni registar Vlade Brčko distrikata BiH u saradnji sa organima lokalne uprave koji su pripremili i tehničku dokumentaciju za svaki popisni krug.
Formulari za popis
Podaci o Popisu unose se na formulare, Popisnicu P-1 i Upitnik za domaćinstvo i stan.
Podaci o stanovništvu
Popisom stanovništva su bile obuhvaćene sljedeće teme:
Podaci o domaćinstvima i poljoprivrednim domaćinstvima
U popisu se prikupljaju sljedeći podaci o domaćinstvima:
Probni popis 2012.
Probni popis za zvanični Popis stanovništva održan je od 15. do 29. oktobra 2012. u općinama: Banja Luka (Banja Luka, Šargovac), Bihać (Bihać, Velika Gata), Bijeljina (Bijeljina, Janja), Brčko (Klanac, Donji Brezik, Ograđenovac, Bijeljinska Cesta, Bosanska Bijela), Cazin (Tržačka Raštela), Centar (Sarajevo), Doboj (Doboj, Osječani Gornji), Foča (Foča, Brod), Gacko, Goražde (Goražde, Vitkovići, Zupčići), Mostar (Mostar, Vihovići), Ilidža, Ilijaš (Mrakovo), Istočno Novo Sarajevo (Miljevići), Kakanj, Kozarska Dubica, Livno (Livno, Veliki Guber, Dobro), Lukavac (Krtova), Neum, Novi Grad (Sarajevo), Novo Sarajevo, Orašje (Orašje, Kostrč, Tolisa), Pale, Prijedor (Prijedor, Omarska), Prnjavor (Štivor), Stari Grad (Sarajevo), Šipovo, Široki Brijeg (Široki Brijeg, Kočerin, Oklaji), Teslić (Barići), Travnik (Travnik, Turbe), Trebinje, Tuzla (Tuzla, Dobrinja), Ugljevik, Zenica (Zenica, Banloz) i Zvornik (Donji Lokanj).
Nacionalno izjašnjavanje
Zbog osjetljivosti pitanja o nacionalnoj pripadnosti (pitanje 24 na Popisnici), političke stranke godinama se nisu mogle dogovoriti o provođenju popisa. Bošnjačke su stranke insistirale na tome da se on ne provodi sve dok se ne završi proces povratka izbjeglih i prognanih jer će se u protivnom i zakonski prihvatiti stanje nastalo progonima i ratnim zločinima. Predlagale su i da se popis eventualno provede ali bez izjašnjavanja o nacionalnoj i vjerskoj pripadnosti, ali su se tome protivile stranke iz Republike Srpske koje su tražile da to izjašnjavanje bude obavezno. Izjašnjavanje o nacionalnoj pripadnosti moguće je samo sa opcijama: Bošnjaci, Hrvati, Srbi, Ne izjašnjava se, te kao Ostali; Opcija Ostali ima mogućnost upisivanja nacionalne pripadnosti popisanog, ali zbog odredbe u Zakona o popisu stanovništva, domaćinstava i stanova u Bosni i Hercegovini, koja određuje da popisni organ mora biti iz područja popisa, političke grupacije u Bosni i Hercegovini smatraju ovu odredbu neprimjerenom. Također, izjašnjavanje kao Bosanac ili Hercegovac nije predviđeno, što se od nekih vjerskih institucija podržava, kao uskraćivanje prava na nacionalno ime. Na konačnom obrascu, Popisnici P-1, na ovo pitanje navedena je primjedba da na osnovu člana 12. Zakona o popisu popisanik može da se i ne izjasni.
Religijska pripadnost
U konačnoj verziji formulara, pored tri vjeroispovijesti (islamska, katolička i pravoslavna), uvedene su i opcije agnostik, ateist i ne izjašnjava se, ali sa primjedbom da po članu 12. Zakona o popisu, popisanik ima pravo da se ne izjasni na ovo pitanje.
Maternji jezik
Za razliku od odgovora iz rubrike 24. (nacionalna pripadnost) i 25. (vjeroispovjest), po Zakona o popisu stanovništva, domaćinstava i stanova u Bosni i Hercegovini, koja su neobavezna, pitanje iz rubrike 26. o maternjem jeziku je obavezno i ukoliko se na njega ne odgovori, moguća je novčana kazna u iznosu od 100 do 10.000 KM Tako se po preporuci Konferencije evropskih statističara (CES), koja naglašava potrebnu slobodu za pojedinca da ne odgovori na pitanja o etničkoj pripadnosti, religiji ili jeziku; ako je baš interes za tim pitanjem, za jezik se preporučuje postaviti minimum dva odvojena pitanja, jedno o maternjem (prvom), glavnom (jezik kojim se najbolje vlada) ili jeziku koji se najviše govori kod kuće ili na poslu, te drugo pitanje o znanju jezika – sposobnost govora ili pisanje na jednom ili više određenih jezika, ovakva formulacija pitanja smatra neprimjernim.
Boraginoideae
Rodovi
• Amphibologyne Brand
Popis stanovništva u Bosni i Hercegovini 2013.
Sfera privatnosti
Po članu 11. tačka 2. Zakona o popisu stanovništva, domaćinstava i stanova u Bosni i Hercegovini, moguće je da lične podatke o odsutnim članovima domaćinstva, starijim od 15 godina, može dati punoljetni prisutni član domaćinstva kojem su podaci najviše poznati, što može dovesti do davanja pogrešnih podataka, pogotovo u patrijarhalnim sredinama.
Boraginoideae
Rodovi
• Amsinckia Lehm.
Popis stanovništva u Bosni i Hercegovini 2013.
Rezultati
Preliminarni rezultati popisa biće objavljeni nakon 90 dana od dana završetka popisnih aktivnosti, a sadržavat će podatke o ukupnom broju popisanih osoba te ukupnom broju stanovnika, domaćinstava i stambenih jedinica, na nivou države, entiteta, za Distrikt Brčko, općina i naselja.
Konačni rezultati
Objavljivanje konačnih rezultata popisa stanovništva više puta je odlagano zato što zavodi statistike entiteta nisu u saglasnosti sa metodologijom popisa. Zapravo, zavodi RS i FBiH različito gledaju na to koji ljudi se smatraju stalni stanovnici BiH. Prema RS, ljudi koji ne bi ušli u konačne su oni koji žive i rade van BiH, a u njoj su samo rođeni ili provode godišnji odmor. Takva metodologija bi smanjila broj ljudi za nekoliko stotina hiljada, a u saglasnosti je sa metodologijom popisa zapadnoevropskih zemalja.
Boraginoideae
Rodovi
• Anchusa L.
Marduk
Marduk je švedski black metal bend iz Norrköpinga.
Kunle Odunlami
Kunle Odunlami (rođen 30. aprila 1991.) je nigerijski nogometaš koji trenutno igra za nigerijski Sunshine Stars. Igra na poziciji odbrane. Karijeru je započeo u nigerijskom klubu First Bank. Najveći uspjeh u dresu Nigerije ostvario je učestvovanjem na Svjetskom prvenstvu 2014. godine.
Reprezentacija
Kunle Odunlami je za Nigeriju debitovao 27. jula 2013. godine protiv Obale Slonovače.
Boraginoideae
Rodovi
• Ancistrocarya Maxim.
• Anoplocaryum Ledeb.
• Antiotrema Hand.-Mazz.
• Antiphytum DC. ex Meisn.
• Asperugo L.
• ''Auxemma Miers
• ''Borago L.
• Bothriospermum Bunge
• Brachybotrys Maxim. ex Oliv.
• Brunnera Steven
• Buglossoides Moench
• Caccinia Savi