cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Blizanci (sazviježđe)
Meteorski pljuskovi
Geminidi su brojniji i učestaliji od Rho Geminida. Geminidi imaju maksimum 13. i 14. decembra, Rho Geminidi 8. i 21. januara.U decembru 2014. FHZ i AD Orion zabilježili su iznad BiH 1180 meteora iz roja Geminidi, dok je kod 228 određena i orbita. Kamere kojim su snimljeni postavljene su na vrhu Bjelašnice. Pretpostavlja se da su Geminidi nastali od raspalog objekta 3200 Phaethon, koji je mogao biti asteroid ili kometa.
Mitologija
Zeus je u liku labuda spavao s Ledom, ženom Tindareja, kralja Sparte. Iz te veze rođeni su blizanci Kastor i Polideuk, a kasnije i njihova sestra Helena. Radi se o istoj Heleni koju je oteo Paris i odveo u Troju, što je bio povod za Trojanski rat.
Pohare
Pohare su naseljeno mjesto u općini Rudo, Bosna i Hercegovina.
Specijalna nagrada žirija (Sarajevo Film Festival)
Specijalna nagrada žirija (Sarajevo Film Festival) je nagrada koja se dodjeljuje na Sarajevo Film Festivalu. Smatra se kao nagrada za drugo mjesto nakon glavne nagrade, Srce Sarajeva. Dodjeljuje se u dvije kategorije: igrani film i dokumentarni film. Specijalnu nagradu žirija za igrani film obezbjeđuje agnès b., prijateljica i dugogodišnji pokrovitelj Sarajevo Film Festivala.
Anatomija ptica
Anatomija ptica ili fiziološka struktura tijela ptica, pokazuje mnoštvo jedinstvenih prilagodbi, uglavnom pomažući let. Ptice imaju lagahan skeletni sistem i lagahnu, ali snažnu muskulaturu koja, zajedno sa cirkulacijom i respiratornim sistemima, može postići vrlo visoku metaboličku brzinu i opskrbu kisikom, omogućavajući ptici da leti. Razvoj kljuna doveo je do evolucijski posebno prilagođenog probavnog sistema. Ove anatomske specijalizacije svrstale su ptice u posebnu kategoriju kičmenjaka u rangu koljena.
Skeletni sistem
thumb|Stilizirani kostur [[goluba:
1. Lobanja
3. Furkula
5. Nevezani rebarni nastavci
6. Kobilica
7. Patela
8. Tarzometatarzus
9. Prsti
10. Tibija (Tibiotarzus)
11. Fibula (Tibiotarzus)
12. Femur
14. Pubis (neimeniran)
15. Ilium (neimeniran)
16. Repni pršljenovi
17. Pigostil
18. Sinsakrum
19. Skapula
20. Leđni pršljenovi
21. Humerus
22. Ulna
23. Radijus
24. Karpus (karpometaarpus)
25. Metakarpus (karpometakarpus)
26. Prsti
27. Alula]] Ptice imaju mnogo kostiju koje su šuplje (pneumatizirane) s ukrštanjem dijelova rešetkastih nosača za čvrstoću struktura. Broj šupljih kostiju razlikuje se među vrstama, iako ih imaju velike uzletne (glajderske) i leteće ptice. Respiratorne zračne kesice često tvore zračne džepove unutar polušupljih kostiju ptičjeg kostura. Kosti ptica ronica često su manje šuplje od kostiju vrsta koje ne rone. Pingvini, lune, i pufini (morske ptice) su u potpunosti bez pneumatiziranih kostiju. Neleteće ptice, tzv ptice trkačice, poput nojeva i emua, imaju pneumatizirane bedrene kosti. u, u slučaju emua, i vratne pršljenove.
Osovinski kostur
Kostur ptica vrlo je prilagođen za letenje. Izuzetno je lahk, ali dovoljno jak da podnese naprezanja polijetanja, letenja i slijetanja. Jedna od ključnih prilagodbi je spajanje kostiju u pojedinačna okoštavanja, kao što je pigostil. Zbog toga ptice obično imaju manji broj kostiju od ostalih kopnenih kičmenjaka. Pticama također nedostaju zubi ili čak prava vilica, a umjesto toga imaju kljun, koji je daleko lakši. Kljunovi mnogih mladih ptica imaju izbočenje zvano zub jajeta, što olakšava njihov izlazak iz amniotskog jajeta, koje otpada nakon probijanja ljuske
Kičmeni stub
Kičmeni stub podijeljen je u pet gupa pršljenova: Ptičji vrat ima 13–25 vratnih pršljenova koji im omogućavaju povećanu savitljivost. Fleksibilni vrat omogućuje mnogim pticama s nepokretnim očima da produktivnije pomiču glavu i usredotoče pogled na predmete koji se nalaze u blizini ili su daleko. Većina ptica ima otprilike tri puta više vratnih pršljenova od ljudi, što im omogućuje povećanu stabilnost tokom brzih pokreta poput letenja, slijetanja i polijetanja. Vrat ima ulogu u poskakivanju glave, koje se javlja u najmanje 8 od 27 redova ptica, uključujući Columbiformes, Galliformes i Gruiformes. Ljuljanje glavom je optokinetički odgovor koji stabilizira okolinu ptica dok se izmjenjuju između faze potiska i faze uspravljanja. Sinhronizirano je s nogama dok se glava kreće u skladu s ostatkom tijela. Podaci iz raznih studija sugeriraju da je glavni razlog takvog ponašanja kod nekih ptica stabilizacija njihove okoline, iako je neizvjesno zašto ga imaju neki, ali ne svi redovi ptica.
Ptice su jedini kičmenjaci koji imaju srasle ključne kosti i izbočenu grudnu kost (kobilicu). Takva grudna kost služi kao hvatište za pričvršćivanje mišića koji se koriste u letenju ili plivanju.Ptice neletačice, kao što su nojevi, nemaju grebenastu grudnu kost i imaju gušće i teže kosti u odnosu na ptice koje lete. Ptice plovuše imaju široku grudnu kost, ptice hodačice dugu, a leteće ptice imaju gotovo jednaku širinu i visinu.
Grudi se sastoje od purkule (nosača kostiju) i korakoidne (vratne kosti), koji zajedno sa lopaticom čine grudni pojas. Bočnu stranu grudnog koša čine rebra koja se sastaju na grudnoj kosti (srednja linija grudnog koša).
Rebra
Ptice imaju necinatne nastavke na rebrima. To su kukasti nastavci kosti koji pomažu u jačanju konstrukcije grudog koša preklapajući se s rebrima iza njih. Ova karakteristika se takođe nalazi u tuatara (Sphenodon).
Lobanja
Lobanja se sastoji od pet glavnih kostiju: frontalne (vrh glave), tjemene (stražnja strana glave), premaksilne i nosne (gornji dio kljuna) i donje vilice (donji kljun). Kod normalne ptice obično teži oko 1% njene ukupne tjelesne težine. Oko zauzima znatnu količinu lobanje i okruženo je skleroznim očnim prstenom sitnih kostiju. Ta se karakteristika vidi i kod njihovih srodnika gmizavaca.
Široko govoreći, ptičje lobanje sastoje se od mnogih malih kostiju koje se ne preklapaju. Za pedomorfozu, tj. održavanje stanja predaka kod odraslih, smatra se da je olakšala razvoj ptičje lobanje. U osnovi, lubanje odraslih ptica nalikovat će na mladalački oblik njihovih predaka – teropodnih dinosaura. Kako je ptičja loza napredovala i dogodila se pedomorfoza, izgubile su postorbitnu kost iza oka, ektoterigoidnu na stražnjem dijelu nepca i zube. Strukture nepca također su se znatno izmijenile s tim promjenama, uglavnom redukcijama, uočenim u kostima ptiergoida, nepca i vratnih. Također se dogodilo smanjenje komora mišića primicača. To su sve uvjeti koji se mogu vidjeti u mladalačkom obliku njihovih predaka. Kost premaksile također je hipertrofirala da oblikuje kljun dok je maksila postala smanjena, kako sugeriraju i razvojni i paleontološke studija. Ovo širenje u kljun dogodilo se zajedno s gubitkom funkcionalne ruke i razvojem tačke na prednjoj strani kljuna koja nalikuje "prstu". Za premaksilu također je poznato da ima veliku ulogu u ponašanju pri ishrani.
Struktura ptičje lobanje ima važne implikacije na njihova ponašanja pri ishrani. Ptice pokazuju neovisno kretanje kostiju lobanje. poznato kao kranijska kineza. Javlja se u nekoliko oblika, ali sve su različite forme omogućene anatomijom lubanje. Životinje s velikim, preklapajućim kostima (uključujući pretke modernih ptica) imamju akinetičke (nekinetičke) lobanje. Iz tog razloga tvrdi se da se kljun pedomorfne ptice može smatrati evolucijskom inovacijom.
Ptice imaju dvolučnu lobanju, kao u gmizvaca, s predsuznom jamom (prisutnom u nekih gmizavaca). Lobanja ima jedan potiljačni kondil.
Pomoćni kostur
Rame se sastoji od lopatice, korakoida i humerusa (nadlaktice). Nadlaktična kost spaja se s radijusom i ulnom (podlaktica) čineći lakat. Karpus i metakarpus čine "zglob" i "ruku" ptice, a prsti su stopljeni. Kosti na krilu izuzetno su lagahne kako bi ptica mogla lakše letjeti.
Kukovi se sastoje od karlice, koja uključuje tri glavne kosti: ilium (vrh kuka), ischium (strane kuka) i pubis (prednji dio kuka). One su stopljene u jednu (neimenovanu kost). Neiminirane kosti su evolucijski značajne, jer omogućavaju pticama da polažu jaja. Sastaju se na acetabulumu (čahura kuka) i zglobljavaju se s bedrenom kosti, koja je prva kost stražnjeg uda.
Imaju jako izduženi tetradijusnu karlicu, slični nekim gmizavcima. Stražnji ud ima intratarzusni zglob koji se nalazi i kod nekih gmizavaca. Postoji opsežna fuzija trupnih pršljenova, kao i fuzija s grudnim pojasom
Stopala
Ptičja stopala klasificirani su u kategorije zvane anizodaktilija, zigodaktilijal, heterodactilija, sindaktilija ili pamprodaktilija. Najčešći raspored prstiju kod ptica je anizodaktilija, s tri prsta naprijed i jednim straga. Ovo je uobičajeno za ptice pjevačice i druge hodajuće tice, kao i za lovačke ptice, kao što su orao, jastreb i soko.
Sindaktilija, kao što se događa kod ptica, slična je anizodaktiliji, osim što su drugi i treći nožni prsti (unutrašnji i srednji nožni prsti usmjereni prema naprijed) ili tri prsta stopljena zajedno, kao kod Ceryle alcyon. Javla se kod Coraciiformes (ribarica, pčelarica, u potodicu Coraciidae itd).
Zigodaktilija (grč. ζυγον – zigon = jaram) stopala imaju dva prsta okrenuta prema naprijed (dva i tri) i dva nazad (jedan i četiri). Ovaj raspored je najčešći kod vrsta djetlića, posebno onih koji se penju uz debla ili se penju kroz lišće. Zigodaktilja se javlja u papagaja i kukavica (uključujući rod Geococcyx i neke sove . Pronađeni su tragovi zigodaktila koji datiraju iz prije oko 120–110 miliona godina (rana kreda), 50 miliona godina prije prvih identificiranih fosila zigodaktila.
Heterodaktilija je poput zigodaktilije, osim što su tri i četvrti prst napre9id, a jednan i dva vrha otraga. To se može naći samo u trogona, dok je pamprodaktilija raspored u kojem se sva četiri prsta mogu usmjeriti prema naprijed ili ptice mogu okretati vanjska dva prsta unatrag. Karakteristika je trkačica (Apodidae).
Promjena stražnjih udova
Značajna sličnost u strukturi stražnjih udova ptica i dinosaura povezana je s njihovom sposobnošću hodanja na dvije noge ili bipedalizmom. U 20. stoljeću prevladavalo je mišljenje da se prijelaz na bipedalizam dogodio zbog transformacije prednjih udova u krila. Savremena nauka smatra da je, naprotiv, to bio neophodan preduslov za pojavu leta.
Prijelaz na upotrebu samo stražnjih udova za kretanje po tlu praćen je povećanjem krutosti slabinskog i krstačnog dijela. Stidne kosti ptica i nekih dvonožnih dinosaura okrenute su unatrag. Ovo se povezuje sa pomicanjem težišta tijela unazad. Razlog za ovaj pomak naziva se prelazak na dvonožnost ili razvoj moćnih prednjih udova, kao kod poznatog fosilnog oblika Arheopterix. Veliki i težak rep dvonožnih dinosaura mogao je biti dodatni oslonac. Djelomično smanjenje repa i naknadno formiranje pigostila dogodilo se uslijed odstupanja unatrag prvog prsta zadnjeg uda; kod dinosaura s dugim krutim repom, razvoj stopala se odvijao drugačije. Ovaj se proces, očigledno, odvijao paralelno kod ptica i dinosaura. Općenito, anizodaktilno stopalo, koje također ima bolju sposobnost hvatanja i omogućava samopouzdanje kretanje po zemlji i duž grana, osvojilo je pradom ptica. Na toj se osnovi ističu pterosauri, koji se u procesu neuspjelih evolucijskih promjena nisu mogli u potpunosti kretati na dvije noge, već su razvili let koji se bitno razlikovao od ptica.
Bogdanovec
Bogdanovec (mađ. Károlyszeg) je naseljeno mjesto u sastavu općine Gornji Mihaljevec, Međimurska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Čakovec.
Stadion Castelão
Estádio Plácido Aderaldo Castelo, također poznat kao i Estádio Castelão je višenamjenski stadion u Fortalezi, Brazil. Stadion je izgrađen 1973. godine te renoviran 2012. za potrebe svjetskog nogometnog prvenstva 2014. godine. Vlasnik stadiona je federalna brazilska država Ceara a upotrebljava ga nogometni klub Ceará. Kapacitet stadiona je 58 704 gledaoca.
Anatomija ptica
Promjene prednjih nogu
Promjene stražnjih udova nisu uticale na položaj prednjih udova, koji su kod ptica ostali bočno razmaknuti, a kod dinosaura su prešli u parakrstačnu orijentaciju. Istodobno, prednji udovi, oslobođeni funkcije potpore, imali su brojne mogućnosti za evolucijske promjene. Pristalice hipoteze o trčanju vjeruju da je let nastao brzim trčanjem, poskakivanjem, a zatim i klizanjem za uzlet. Prednji udovi mogli su se koristiti za hvatanje nakon skoka ili kao "mreže za hvatanje insekata", životinje bi ih mogle razmahivati pomažući si tokom skoka. Prema arborealnoj hipotezi, preci ptica penjali su se uz pomoć prednjih udova na drveće, a odatle su paraglajdirali, nakon čega su nastavili let.
Smolici
Smolici (do 2001. godine Smolići, ital. Smolizzi) su naseljeno mjesto u sastavu općine Višnjan, Istarska županija, Republika Hrvatska.
Anatomija ptica
Mišićni sistem
thumb|Mišić supracoracoideus radi pomoću remenice poput sistema za podizanje krila, dok grudni pružaju snažni donji potisak Većina ptica ima približno 175 različitih mišića, uglavnom kontrolirajući krila, kožu i noge. Sveukupno, mišićna masa ptica koncentrirana je ventralno. Najveći mišići ptice su grudni ili pektoralis major, koji kontroliraju krila i čine oko 15-25% tjelesne težine ptice koja leti. Omogućavaju snažne pokrete krila, neophodne za let. Mišić koji je duboko do (ispod) grudnog je supracoracoideus ili pectoralis minor. Podiže krilo između zamaha krila. Obje mišićne skupine pričvršćuju se za kobilicu grudne kosti. To je izvanredno, jer drugi kičmenjaci imaju mišiće za podizanje gornjih udova koji su uglavnom pričvršćeni za područja na stražnjem dijelu kičme. Supracoracoideus i pektorali zajedno čine oko 25-40% ukupne tjelesne težine ptice. Kaudalno do pektorala i suprakorakoida su unutrašnji i vanjski kosi mišići koji stišću trbuh. Pored toga, prisutni su i drugi trbušni mišići koji se šire i skupljaju grudi i drže rebra. Mišići krila, kako se vidi na označenim slikama, funkcioniraju uglavnom u opružanju ili savijanju lakta, pomicanju krila u cjelini ili u ekstenziji ili savijanju određenih falangi. Ovi mišići rade na prilagođavanju krila za let i sve druge radnje. Sastav mišića razlikuje se među vrstama, pa čak i unutar porodica.
Bogdanovec
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Bogdanovec je imao 136 stanovnika.
Anatomija ptica
Mišićni sistem
Ptice imaju jedinstvene vratove koji su izduženi složenom muskulaturom, jer mora omogućiti glavi da obavlja funkcije za koje druge životinje mogu koristiti grudne udove.
Bogdanovec
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Bogdanovec je imalo 160 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Smolici
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare općine Poreč.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Smolici su imali 34 stanovnika.
Napomena: ''U 1857., 1869., 1921. i 1931. podaci su sadržani u naselju Sveti Ivan. Od 1880. do 1910. iskazivano pod imenom Smolica. U 1880. i 1890. iskazano kao dio naselja.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Smolići je imalo 49 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Anatomija ptica
Mišićni sistem
Postoji samo nekoliko mišića u trupu i repu, ali oni su vrlo jaki i neophodni su za pticu. Tu spadaju lateralis caudae i levator caudae koji kontroliraju kretanje repa i širenje letnih pera, dajući repu veću površinu koja pomaže u zadržavanju ptice u zraku, kao i pri okretanju.
Sastav i prilagodba mišića razlikuju se po teorijama o prilagodbi mišića, po tome da li je evolucija leta došla prvo od mahanja ili uzlijetanja (pout današnjih paraglajdera).
Ljuske
Ljuske ili krljušti kod ptica sastoje se od keratina, kao kod kljunova, kandži i ostruga. Nalaze se uglavnom na grudima i potkoljenicama, obično do tibio-tarzusnog zgloba, ali kod nekih ptica mogu se naći i dalje na nogama. U mnogih orlova i sova noge su pernate do (ali ne uključujući ih) prsta. Većina ptičjih ljusaka se ne preklapaju značajno, osim u slučajevima vodomara i djetlića. Prvobitno se smatralo da su ljuske i lobanje ptica homologne onima kod gmizavaca; no novije istraživanje sugerira da su se ljuske ptica ponovo razvile nakon evolucije perja i da su negove preobrazbe.
Embrioni ptica započinju razvoj glatkom kožom. Na stopalima, corneum ili najudaljenijem sloju ova može se keratinizirati, zadebljati i oblikovati ljuske. Ove ljuske se mogu organizirati u oblike zvane; Redovi skuta na prednjoj strani metatarzusa mogu se nazvati "akrometatarzij" ili "akrotarzij".
Retikuli se nalaze na bočnim i medijalnim površinama (stranama) stopala i prvobitno se smatralo da su odvojene ljuske. Međutim, histološki i evolucijskorazvojni rad na ovom području pokazao je da ovim strukturama nedostaje beta-keratin (obilježje gmizavačkih ljusaka) i da su u potpunosti sastavljeni od alfa-keratina. To je, zajedno s njihovom jedinstvenom strukturom, dovelo do sugestije da su to zapravo pupoljci perja, koji su zaustavljeni rano u razvoju.
Ramfoteka i podoteka
Kljunovi mnogih veslačica imaju Herbstovo tijelo koje im pomaže da pronađu plijen skriven pod mokrim pijeskom, otkrivajući sitne razlike u pritisku u vodi. Sve postojeće ptice mogu pomicati dijelove gornje vilice u odnosu na moždani dio. Međutim, to je izraženije kod nekih ptica i lahko se može otkriti kod papiga.
Lolita Davidovich
Lolita Davidovich (15. juli 1961, London, Kanada) je kanadska glumica srpskog porijekla, koja je postala poznata zahvaljujući ulozi slavne striptizete Blaze Starr u filmu Blaze (Guverner i striptizeta) iz 1989. godine. Udala se za režisera Rona Sheltona kome je rodila dvoje djece, i koji je poslije toga angažirao u nekoliko svojih filmova.
Anatomija ptica
Ramfoteka i podoteka
Područje između oka i kljuna na boku glave ptice naziva se lora. Ova regija je ponekad bez perja, a koža može biti nijansirana, kao kod mnogih vrsta iz porodice kormorana.
Popis stanovništva u Hrvatskoj 2011 (Popovac)
'''Popis stanovništva u Hrvatskoj 2011. godine''' proveden je od 1. do 28. aprila 2011, prema stanju na dan 31. marta. Popis je proveden na temelju ''Zakona o Popisu stanovništva, kućanstava i stanova u Republici Hrvatskoj 2011. godine'' (Narodne novine, broj 92/10). Općina Popovac je po Popisu stanovništva 2011. godine na površini od 62,41 km2 imala 2.084 stanovnika, što predstavlja 0,68% od ukupnog broja stanovnika Osječko-baranjske županije, odnosno 0,05 % od ukupnog broja stanovnika Hrvatske. Gustoća naseljenosti u Popovcu je 33 stanovnika/km2.
Anatomija ptica
Ramfoteka i podoteka
Ljuskavi pokrivač prisutan na podnožju ptica naziva se podoteka.
Kljun
]Kljun ili rostrum je vanjska anatomska struktura ptica koja se koristi za jelo i za njegu za dotjerivanje, manipuliranje predmetima, ubijanje plijena, borbu, ispitivanje hrane, udvaranje i hranjenje mladih. Iako se kljunovi značajno razlikuju u veličini, obliku i boji, oni imaju sličnu temeljnu strukturu. Dvije koštane izbočine – gornja i donja donja vilica – prekrivene tankim keratiniziranim slojem epiderme poznatim kao ramphoteka. Kod većine vrsta, u respiratorni sistem vode dvije rupe poznate kao nare
Respiracijski sistem
Zbog velike brzine metabolizma potrebne za let, ptice imaju veliku potrebu za kisikom. Njihov visoko efikasan respiratorni sistem pomaže im da udovolje toj potražnji.
Iako ptice imaju pluća, njihova su prilično krute strukture, koja se ne širi i skuplja kao kod sisara, gmizavaca i mnogih vodozemaca. Umjesto toga, strukture koje djeluju kao mijeh koji ventiliranja pluća su zračne kese, koje su raspoređene u većem dijelu ptičjih tijela. Vazdušne kese jednosmjerno pokreću zrak kroz parabronhije krutih pluća. Iako su ptičja pluća manja od pluća sisara slične veličine, zračne kesice čine 15% ukupne tjelesne zapremine, dok kod sisara alveole, koje djeluju kao mijeh, čine samo 7% ukupne zapremine tijela. Zidovi zračnih kesica nemaju dobru opskrbu krvlju i zato nemaju izravnu ulogu u razmjeni plinova.
Ptice nemaju dijafragmu, pa stoga koriste svoje međurebarne i trbušni mišići za širenje i stezanje cijelih grudno-trbušnih šupljina, čime ritmički i složno mijenjaju volumen svih svojih vazdušnih kesica (ilustracija desno). Aktivna faza disanja kod ptica je izdah, što zahtijeva kontrakciju njihovih mišića disanja. Opuštanje ovih mišića uzrokuje udisanje.
Tri različita skupa organa vrše disanje – prednje zračne kesice (interklavikulske, vratne i prednje grudne), pluća i stražnje zračne kesice (stražnje grudne i ventralne trbušne). U sistemu se obično nalazi devet zračnih kesica; međutim, taj se broj može kretati između sedam i dvanaest, ovisno o vrsti ptice. Iz potporodice vrabaca, Passerine, imaju sedam zračnih kesica, jer se klavikulske zračne kesice mogu međusobno povezati ili stopiti s prednjim grudnim.
Tokom udisanja, vazduh iz okruženja u početku ulazi u pticu kroz nozdrvu, odakle se zagrijeva, vlaži i filtrira u nosnim prolazima i gornjim dijelovima dušnika. Odatle zrak ulazi u donji dio dušnika i nastavlja neposredno dalje od pjevala, gdje se dušnik grana na dvije primarne bronhije, odlazeći u dva plućna krila. Primarne bronhije ulaze u pluća da bi postali unutarplućne bronhije, koje se dijele u niz paralelnih grana nazvanih ventrobronhije i, malo dalje, ekvivalentni skup dorzobronhija. Krajevi intraplićnih bronhija ispuštaju zrak u stražnje zračne kesice na repnom kraju ptice. Svaki par dorzo-ventrobronhija povezan je velikim brojem paralelnih mikroskopski malih zračnih kapilara (ili parabronhija), gdje se obavlja izmjena plinova. Kako ptica udiše, dušnički zrak struji kroz unutarplućne bronhije u stražnje zračne kesice, kao i u "dorzo"bronhije (ali ne i u ventrobronhije za čije se otvore u unutarplućne bronhije ranije vjerovalo da su dobro zatvorene tokom udisanja. Međutim, novije studije su pokazali da aerodinamika bronhijske arhitekture usmjerava udisani zrak dalje od otvora ventrobronhija, u nastavak intraplućne bronhije prema dorzobronhiji i stražnjim zračnim kesicama ). Iz dorzobronhija, zrak teče kroz parabronhije (a samim tim i izmjenjivač plina) do ventrobronhija, odakle može izlaziti samo u rastuće prednje zračne kesice. Dakle, tokom udisanja, i stražnja i prednja zračna kesica se šire, stražnje zračne kesice pune se svježim udahnutim zrakom, dok se prednje kesice pune "istrošenim" (siromašnim kisikom) zrakom koji je prošao kroz pluća.
Vjerovalo se da su, za vrijeme izdisaja, intraplućne bronhije čvrsto stegnute između regije gdje se granaju ventrobronhije i regije gdje se granaju dorzobronhije. Ali sada se vjeruje da zamršenije aerodinamične karakteristike imaju isti učinak. Stisnute stražnje zračne kesice mogu se stoga isprazniti samo u dorzobronhije. Odatle svježi zrak iz stražnjih zračnih kesica teče kroz parabronhije (u istom smjeru kao u inhalaciji) u ventrobronhije. Zračni prolazi koji povezuju ventrobronhije i prednje zračne kesice s intraplućnim bronhijama otvaraju se tokom izdisaja, omogućavajući tako zraku siromašnom kisikom iz ova dva organa da, kroz dušnik, izlazi van. Kisični zrak stoga neprestano struji (tokom cijelog ciklusa disanja) u jednom smjeru, kroz parabronhije.
Protok krvi kroz ptičja pluća pod pravim je uglom u odnosu na protok zraka kroz parabronhije, formirajući sistem za izmjenu protoka unakrsne struje (vidi ilustraciju na lijevo). parcijalni pritisak kisika u parabronhiji opada dužinom dok O2 difundira u krv. Krvni kapilari koji napuštaju izmjenjivač blizu ulaza u protok zraka uzimaju više O2 nego oni koji odlaze blizu izlaznog kraja parabronhija. Kada se sadržaj svih kapilara pomiješa, konačni parcijalni pritisak kisika u miješanoj plućnoj venskoj krvi veći je od pritiska izdahnutog zraka, ali je ipak manji od polovine udahnutog zraka, čime se postiže približno isti sistemski parcijalni pritisak kisika u arterijskoj krvi, kao što sisari rade sa plućima tipa mijeha.
Zrak prolazi jednosmjerno kroz pluća tokom izdisaja i udisaja, uzrokujući (osim kisikom siromašnog mrtvog svemirskog zraka koji je ostao u dušniku nakon izdisaja i udahnut na početku udisanja) malo ili nimalo miješanja novog zraka bogatog kisikom zraka siromašnog kisikom (kao što se događa u plućima sisara), mijenjajući se samo (iz onog sa kisikom u siromašan kisikom) dok se kreće (jednosmjerno) kroz parabronhije.
Kod kokoši i ostalih ptica gornja šuplja vena je dvostruka. ]]
Sve vrste ptica, osim pingvina, imaju mali region pluća posvećen "neoplućnim parabronhijama". Ova neorganizirana mreža mikrocijevi grana se od stražnjih zračnih kesica i slučajno se otvara i u leđne i u ventrobronhije, i direktno u intraplućne bronhije. Za razliku od parabronhija, u kojima se zrak kreće jednosmjerno, protok zraka u neopulmonskoj parabronhiji je dvosmjeran. Neopulmonske parabronhije nikada ne čine više od 25% ukupne površine razmjene plinova kod ptica.
sirinks ili pjevaloje vokalni organ ptica koji proizvodi zvuk, a nalazi se u dnu dušnika. Kao i kod sisarskog grkljana, zvuk nastaje vibracijom vazduha koji struji organom. Pjevalo omogućava nekim vrstama ptica da proizvode izuzetno složene vokalizacije, čak oponašajući ljudski govor. Kod nekih ptica pjevica, može istodobno proizvesti više zvukova.
Cirkulacijski sistem
Ptice imaju četverokomorno srce, zajedničko sa sisarima i nekim gmizavcima (uglavnom Crokodilia). Ova adaptacija omogućava učinkovit transport hranjivih sastojaka i kisika kroz tijelo, pružajući pticama energiju za letenje i održavanje visokog nivoa aktivnosti. Srce jedne vrste kolibrija otkuca i do 1200 puta u minuti (oko 20 otkucaja u sekundi).
Voljka
Mnoge ptice imaju ju mišićavu kesicu duž jednjaka koja se naziva voljka ili volje. Onaunkcionira u omekšavanju hrane i privremeno je skladišti kroz sistem. Veličina i oblik voljke prilično su različiti među pticama. Članovi porodice Columbidae, kao što su golubovi, proizvode hranjivu hranjivo voljčano mlijeko ćijom se regurgitacijom (hotimičnim povraćanjem u kljun) hrane njihovi mladunci.
Proventrikulus
Ptičji želudac sastoji se od dva organa, proventrikulus i želudac koji zajedno djeluju tokom probave. Proventrikulus je cijev u obliku štapića koja se nalazi između jednjaka i želuca, koja izlučuje sonu kiselinu i pepsinogen u probavni trakt. Kiselina pretvara neaktivni pepsinogen u aktivni proteolitski enzim, pepsin, koji razgrađuje specifične peptidne veze u proteinima, dajući skup peptida, koji su aminokiselinski lanci koji su kraći od izvornih proteina hrane. želučani sokovi (hlorovodična kiselina i pepsinogen) miješaju se sa želučanim sadržajem pomoću mišićnih kontrakcija želuca.
Crijeva
Sadržaj djelomično probavljenog i usitnjenog želuca, koji se danas naziva bolus, prebacuje se u crijevo, gdje gušterača i crijevni enzimi dovršavaju probavu svarljive hrane. Produkti probave zatim se apsorbiraju kroz sluznicu u krv. Crijevo završava kroz debelo crijevo u otvoru zvanom kloaka koji služi kao zajednički izlaz za bubrežne i crijevne izlučevine, kao i za polaganje jaja. Međutim, za razliku od sisara, mnoge ptice ne izlučuju glomazne dijelove (krmne smjese) neprobavljene hrane (npr. perje, krzno, fragmenti kostiju i ljuske sjemena) putem kloake, već ih uključuju kao pelete hrane..
Ponašanje pri pijenju
Većina ptica nije u stanju da proguta tečnost "sisanjem" ili "pumpanjem" akcijom peristaltike u svom jednjaku (kao što to rade ljudi) i piju tako što više puta podižu glave nakon punjenja usta kako bi dopustile tečnost da teče gravitacijom, obrazac koji se obično opisuje kao "pijuckanje" ili "naginjanje".
Značajan izuzetak je porodica Columbidae; zapravo, prema Konradu Lorenzu iz 1939 .: "red se prepoznaje po jedinstvenim karakteristikama ponašanja, naime da se kod njih voda pumpa peristaltikom jednjaka koja se javlja bez izuzetka unutar reda. Jedina druga grupa koja pokazuje isto ponašanje, Pteroclidae, smještena je u blizini golubova upravo zbog ove nesumnjivo vrlo stare karakteristike." Iako ovo opće pravilo još uvijek postoji, od tada su primijećena nekoliko izuzetaka u oba smjera.
Pored toga, specijalizirana ishrana nektarom, kao kod sunčanica (Nectariniidae) i kolibrija (Trochilidae) uključuje pijenje upotrebom izbočenih žljebljenih ili koritastih jezika, a papagaji (Psittacidae) skupljaju vodu.
Mnoge morske ptice imaju žlijezde blizu očiju koje im omogućavaju da piju morsku vodu. Višak soli uklanja se iz nosnica. Mnoge pustinjske ptice vodu u potpunosti dobijaju dobivaju iz hrane. Eliminacija dušičog otpada kao mokraćne kiseline smanjuje fiziološku potrebu za vodomIn, jer mokraćna kiselina nije jako toksična i stoga je nije potrebno razrijediti u toliko mnogo vode.
Reproduktivni i urogenitalni sistem
Mužjaci ptica imaju dva testisa koji tokom sezone razmnožavanja postanu stotine puta veći nego prije toga da proizvedu spermu. Testisi kod ptica uglavnom su asimetrični, jer većina ptica ima veći lijevi.
Ženske ptice u većini porodica imaju samo jedan funkcionalni jajnik (lijevi), povezan sa jajovodom – iako su dva jajnika prisutna u embrionalnom stadiju svake ženke. Neke vrste ptica imaju dva funkcionalna jajnika, a ptice iz reda Apterygiformes uvijek zadržavaju oba jajnika .
Većina muških ptica nema falus. Kod mužjaka vrsta bez falusa, spermatozoidi se čuvaju u sjemenskoj glomeruli unutar kloake i izbočine prije kopulacije. Tokom kopulacije, ženka pomiče rep u stranu, a mužjak je namjesti straga ili sprijeda (kao u nekih novozelandskih) ili se približava vrlo blizu nje. Kloake se zatim dodirnu, tako da sperma može ući u reproduktivni trakt ženke. To se može dogoditi vrlo brzo, ponekad za manje od pola sekunde.
Spermatozoidi se čuva u ženskom skladištu sperme tubulama tokom razdoblja od sedmice do više od 100 dana, ovisno od vrste. Zatim će jaja biti oplođena pojedinačno. kad napuste jajnike, prije nego što se ljuska kalcificira u jajovodu. Nakon što se položi jaje, embrij se nastavlja razvijati u izvan ženkinog tijela.
right |thumb|Mladunče jedne vrste [[galeba]]
Mnoge vodene i neke druge ptice, poput nojeva i ćurki, imaju falus. Čini se da je ovo praedačko svojstvo među pticama; većina ptica je izgubila falus. Smatra se da mu je dužina povezana s natjecanjem sperme kod vrsta koje se obično pare mnogo puta u sezoni razmnožavanja; vjerovatnije je da će sperma koja je bliže jajnicima postići oplodnju. Duži i složeniji falusi su kod vodenih ptica čije ženke imaju neobična anatomska svojstva vagine (poput slijepih kesica i zavojnica u smjeru kazaljke na satu). Te se vaginske strukture mogu koristiti za sprečavanje prodiranja muškog falusa (koji se namotava u smjeru suprotnom od kazaljke na satu). Kod ovih vrsta kopulacija je često nasilna i nije potrebna ženska suradnja; sposobnost žene da spriječi oplodnju može joj omogućiti da odabere oca za svoje potomstvo. Kada se ne kopulira, falus se skriva u odjeljku zvanom proktodeum u kloaki, unutar ventilacijskog otvora. Nakon što se mladi izlegu, roditelji pružaju različit stupanj skrbi u pogledu hrane i zaštite. Prekocijalne ptice se mogu samostalno brinuti za sebe u roku od nekoliko minuta nakon izvaljenja; altricijalni mladunci su bespomoćni, slijepi i goli te zahtijevaju produženu roditeljsku skrb. Pilići mnogih ptica koje se gnijezde na tlu poput jarebica i barskih veslačica često mogu trčati gotovo odmah nakon izlijeganja; takve ptice nazivaju se nidifugne. Mladi koji se gnijezde u rupama, međutim, često su potpuno nesposobni za opstanak bez pomoći. Proces u kojem pilić stiče perje dok ne može letjeti naziva se "perjanje".
Neke ptice, kao što su golubovi, guske i druge, ostaju sa svojim psrnjacima cijeli život i mogu redovito stvarati potomstvo.
Bubreg
Ptičji bubrezi funkcioniraju na gotovo jednak način kao opsežnije proučeni bubreg sisavara, ali s nekoliko važnih prilagodbi; dok veliki dio anatomije ostaje nepromijenjen u dizajnu, tokom njihove evolucije dogodile su se neke važne modifikacije. Ptica ima uparene bubrege koji su povezani s donjim gastrointestinalnim traktom mokraćovoda. Ovisno o vrsti ptica, bubrežna kora čini oko 71-80% mase bubrega, dok je bubrežna srž medula mnogo manja i iznosi oko 5-15% mase. Preostalu masu čine krvni sudovi i druge cijevi. Jedinstvena za ptice je prisutnost dvije različite vrste nefrona (funkcionalna jedinica bubrega), slični gmizavcima smješteni su u kori, a nefroni nalik sisarskim su u srži. Gmizavačkih nefrona ima više, ali im nedostaje osebujna Henleova petlja koja se nalazi kod sisavara. Urin prikupljen putem bubrega prazni se u kloaku, kroz mokraćovode, a zatim, reverznom peristaltikom, u debelo crijevo.
Nervni sistem
Ptice imaju akutni vid – ptice grabljivice) imaju vid osam puta oštriji od ljudi – zahvaljujući većoj gustoći fotoreceptora u mrežnjačii (do 1.000.000 po mm2 u rodu  Buteo), u usporedbi s 200.000 za ljude), visok broj neurona u vidnom živcu, drugi skup očnih mišića koji nisu pronađeni u drugih životinja i, u nekim slučajevima, uvučenu foveu koja uvećava središnji dio vidnog polja. Mnoge vrste, uključujući kolibrije i albatrose, imaju po dvije foveje u svakom oku. Mnoge ptice mogu otkriti polariziranu svjetlost.
Ptičje uho prilagođeno je hvatanju blagih i brzih promjena visine tona utvrđenih u ptičjoj pjesmi. Općeniti oblik ptičje bubne opne je ovalan i blago konusan. Morfološke razlike u srednjem uhu uočene su među vrstama. Slušne koščice unutar zelenih zeba, kosova, drozdova i kućnih vrabaca proporcionalno su kraće od onih koje se nalaze kod fazana, pataka i morskih ptica. Među pticama pjevicama, pjevalo (syrinx) omogućava stvaranje složenih melodija i tonova. Srednje ptičje uho čine tri polukružna kanala, od kojih svaki završava ampulom i spaja se kako bi se povezao s macula sacculus i lagenom, od kojih se puže pužnica, ravna kratka cijev do vanjskog uha..
Imunski sistem
Imunski sistem ptica liči onom kod drugih životinja. Ptice imaju i urođeni i prilagodljivi imunski sistem. Ptice su osjetljive na tumore, imunski deficijenciju i autoimune bolesti.
Funkcija
Fabriciozna burza, također poznata kao kloakna burza, je limfoidni organ koji pomaže u proizvodnji B.limfocita tokom humoralne imunosti. Bursa fabricius prisutna je tokom mladalačkih stadija, ali se savija i kod vrabacs iz Starog svijet, koja nije vidljiva nakon što vrabac dosegne spolnu zrelost.
Anatomija
Burza je kružna torbica povezana sa gornjom leđnom stranom kloake. Sastoji se od mnogih nabora, poznatih kao plika, koji su obloženi sa više od 10.000 folikula, obuhvaćenih vezivnim tkivom i okruženih mezenhimom. Svaka folikula sastoji se od kore koja okružuje srž. U kori se nalaze visoko zbijeni limfociti-B, dok se u srži smještaju ostali limfociti. Srž je od lumena odvojena epitelom i to pomaže u transportu epitelnih ćelija u lumen burze. Oko svake folikule nalazi se oko 150.000 B-limfocita.
Polimlje (Rudo)
Polimlje je naseljeno mjesto u općini Rudo, Bosna i Hercegovina.
Tabanci
Tabanci su naseljeno mjesto u gradu Zvorniku, Bosna i Hercegovina.
Historija
U 18. vijeku, u Tabancima je Benan-aga Bujukalić podigao kulu.
Sitno (čvor)
Hrvatska:
Godfrey Oboabona
Godfrey Oboabona (rođen 16. septembra 1990. u Akureu, Nigerija) je nigerijski nogometaš koji trenutno igra za turski Çaykur Rizespor. Igra na poziciji odbrane. Karijeru je započeo 2010. godine u Sunshine Starsu. Najveći uspjeh u dresu Nigerije ostvario je šampionskom titulom na Afričkom kupu nacija 2013. godine.
IC 4789
IC 4789 (također poznat kao ESO 72-5, IRAS 18509-6838 i PGC 62582) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 195 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Paun. Najveći prečnik je 1,50 (85 hiljada sg) a najmanji 0,7 uglovnih minuta (40 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio DeLisle Stewart 27. augusta 1900. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Popis stanovništva u Hrvatskoj 2011 (Punitovci)
'''Popis stanovništva u Hrvatskoj 2011. godine''' proveden je od 1. do 28. aprila 2011, prema stanju na dan 31. marta. Popis je proveden na temelju ''Zakona o Popisu stanovništva, kućanstava i stanova u Republici Hrvatskoj 2011. godine'' (Narodne novine, broj 92/10). Općina Punitovci je po Popisu stanovništva 2011. godine na površini od 39 km2 imala 1.803 stanovnika, što predstavlja 0,59% od ukupnog broja stanovnika Osječko-baranjske županije, odnosno 0,04% od ukupnog broja stanovnika Hrvatske. Gustoća naseljenosti u Punitovcima je 46 stanovnika/km2.
Trougao (sazviježđe)
Trokut je sazviježđe na nebu koje se nalazi na uglu Andromede. Po toj poziciji je i dobilo ime. Najsjajnija zvijezda Beta Tri je udaljena 140 sg sa prividnom magnitudom od 3.0 Ovo sazviježđe je bilo poznato još u doba faraona i iz poštovanja prema nauci tako nazvano.
Dennis Daugaard
Dennis M. Daugaard (11. juni 1953., Garretson, Južna Dakota, SAD) američki političar i 32. po redu guverner američke savezne države Južna Dakota od 2011. godine.
Tremušnjak
Tremušnjak je naseljeno mjesto u sastavu grada Petrinje, Sisačko-moslavačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Petrinja.
Stanovništvo
Napomena: ''Do 1900. iskazivano pod imenom Čremušnjak.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Tremušnjak je imalo 204 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Geološki hron
thumb|200px |Polarnost magnetnog polja u posljednjih pet miliona godina i njegovu korelaciju sa najnovijim hronovima. Stadiji normalne polarnosti predstavljeni su crnom bojom, a stadiji obrnutog polarnostu su bijeli. Geološki hron – u geološkoj vremenskoj skali – je vremenska jedinica, najkraća upotrijebljvana u geohronologiji za označavanje geološkog vremena. Temelje se na značajnim reverzijama Zemljinog magnetnog polja, koje su zabilježene u stijenama na početku i na kraju razdoblja. Trajanje svakog hrona je promenljivo.
Popis stanovništva u Srbiji 2011 (Zrenjanin)
Po popisu stanovništva, domaćinstava i stanova 2011. u Srbiji, koji je proveden od 1. do 15. oktobra 2011, u gradu Zrenjanin živjelo je ukupno 123362 stanovnika, što predstavlja 1,72% od ukupnog broja stanovnika Srbije, odnosno 65,73% od od ukupnog broja stanovnika Srednjobanatskog okruga. Popis stanovništva provoden je na temelju Zakona o popisu stanovništva, domaćinstava i stanova u 2011. Godini ("Službeni glasnik RS", br. 104/09 i 24/11).
Geološki hron
Hronska i hronozona su potpodjele podova. To je, dakle, najniža hijerarhijska razina hronostratigafskih jedinica.
Popis stanovništva u Srbiji 2011 (Zrenjanin)
Starosna piramida
Od ukupnog broja stanovnika u gradu Zrenjanin bilo je 59.856 (48,52%) muškaraca i 63.506 (51,48%) žena, što predstavlja omjer muškaraca i žena 943:1000. Prosječna starost stanovništva bila je 42,2 godina, muškaraca 40,4 godina, a žena 43,9 godina. Udio osoba starijih od 18 godina je 82,5% (101.780), kod muškaraca 81,3% (48.686), a kod žena 83,6% (53.094).
Geološki hron
U određenim slučajevima potrebne su dodatne hronološker jedinice između hrona, hronozone i poda. Te se jedinice tada nazivaju superhronozona, odnosno pod-kat. U vrlo izuzetnim slučajevima razlikuje se niža razina od  hrona i hronozone: pothron ili pothronozona
Srebrnići
Srebrnići (ital. Argentina) su naseljeno mjesto u sastavu općine Višnjan, Istarska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare općine Poreč.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Srebrnići su imali 7 stanovnika.
Napomena: ''U 1857., 1869., 1921. i 1931. podaci su sadržani u naselju Višnjan. Iskazivano pod imenom Srebrenić u 1880. i Gasparini od 1890. do 1910. Od 1880. do 1910. iskazivano kao dio naselja.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Srebrnići je imalo 11 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Miholjac
Hrvatska:
Eurocopter EC145
Eurocopter EC145 je laki višenamjenski dvomotorni helikopter kojeg proizvodi Airbus Helicopters. Helikopter je nastao na osnovu MBB/Kawasaki BK 117 helikotera.
Razvoj
Helikopter je zajednički razvijen od strane kompanija Airbus Helicopters i Kawasaki Heavy Industries i dobio je oznaku BK 117 C2. EC145 ne predstavlja helikopter s potpuno novim dizajnom, već modifikaciju dizajna na starijem BK 117. Prednosti EC145 u odnosu na svojeg prethodnika su veći radijus kretanja, veći transportni kapaciteti, znatno veća kabina pilota, manja buka motora i manji operativni troškovi.
Novi model, BK 117 C2 je bio izabran od strane francuske civilne zaštite i ministarstva odbrane da zamijeni starije Aérospatiale Alouette III helikopere, posao je bio vrijedan ukupno 170 miliona dolara, a naručen je 31 helikopter.
Operativna upotreba
Francuska civilna zaštita, nacionalna žandarmerija. njemačka Landespolizei u Hessenu su postali prvi korisnici ovog helikoptera. Prvi helikopteri su isporučeni Njemačkoj u aprilu 2002. Dva helikoptera francuske civilne zaštite su pala, jedan je prilikom akcije spašavanja u francuskim Pirinejima 20. jula 2003., a drugi prilikom vježbe spašavanja u blizini Garvarnie u Pirinejima 5. juna 2006.
Tokom 2006. Oružane snage SAD-a su se odlučile na opremanje EC145 helikopterima. Ukupno je naručeno 345 helikoptera uvrijednosti od 3 milijarde dolara. Ova verzija helikoptera nosi oznaku UH-72 Lakota. U maju 2013. njemačko savezno ministarstvo odbrane je odlučilo nabaviti 15 EC145 helikoptera za potrebe specijalnih misija.
Verzije
thumb|UH-72 Lakota EC145 Osnovna verzija s Turbomeca Arriel 1E2 motorom. EC145 Mercedes-Benz Style VIP verzija opremljena luksuznim interijerom kojeg je dizajnirao Mercedes-Benz s 4-8 sjedišta. EC145 T2 Verzija s jačim motorom od 775 kW, novim fenestronom i avionikom. EC645 T2 Vojna verzija EC145 T2. UH-72A Lakota Vojna verzija namijenjena američkoj vojsci.
== Tehnički podaci (Eurocopter EC145) == thumb|Pogled na stražnji dio EC145.
Korisnici
thumb|EC145 [[ADAC-a.]] thumb|EC145 njemačke policije.
IC 3160
IC 3160 je zvijezda i nalazi se u sazviježđu Djevica. Prvo otkriće je napravio Friedrich Carl Arnold Schwassmann 12. februara 1900. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Bacila je sve niz rijeku / Pogrešan broj
Bacila je sve niz rijeku / Pogrešan broj je singl sarajevske pop rock grupe Indexi. Objavila ga je izdavačka kuća Diskoton 1974. godine. Muziku i aranžman za naslovnu pjesmu "Pogrešan broj" napisao je gitarist Idexa Slobodan "Bodo" Kovačević, a tekst Ranko Boban. Tekst za pjesmu "Bacila je sve niz rijeku" na B strani singla napisao je Kemal Monteno, a muziku i aranžman basist Indexa Fadil Redžić. Posebno je zanimljiva pjesma "Bacila je sve niz rijeku", koja predstavlja jednu od njihovih kod pubilke najpopularnijih ljubavnih pjesama. Električne orgulje daju veoma prepoznatljiv melodijski početak u ovoj pjesmi uz pratnju akustične gitare, koji zajedno stvaraju kvalitetnu muzičku pratnju za izvrsnu pjevačku izvedbu Davorina Popovića. Druga pjesma na singlu pod nazivom "Pogrešan broj" urađena je u rock maniru po uzoru na tadašnja rock muzička kretanja u SAD-a. Posebno se ističe agresivnije pjevanje, uz pratnju električnih orgulja, gitarskih riffova i bubnjeva, kao i pratećih pjevačica. Fotografiju i dizajn za omot singl ploče Indexa "Bacila je sve niz rijeku / Pogrešan broj" uradio je Dragan S. Stefanović.
NOA1
Protein 1 pridružen dušik-oksidu jest protein koji je kod ljudi kodiran genom NOA1 sa hromosoma 4.
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 698 aminokiselina, а molekulska težina 78.458 Da.
Popov Do (Rudo)
Popov Do je naseljeno mjesto u općini Rudo, Bosna i Hercegovina.
Ramon Azeez
Reprezentacija
Ramon Azeez je za Nigeriju debitovao 5. marta 2014. godine protiv Meksika.
Šušnjar
Bosna i Hercegovina:
Hrvatska:
Srbija:
Međunarodna fonetska abeceda
right|thumb|194x194px|Službena tabela abecede. Kliknite na datoteku da biste je uvećali. Međunarodna fonetska abeceda (poznata je po skraćenici IPA od engleskog naziva International Phonetic Alphabet, a ponekad i API od francuskog Alphabet phonétique international) sistem je znakova za fonetsku transkripciju uglavnom zasnovan na latinici. Sastavilo ga je Međunarodno fonetsko društvo da bi se standardizovao prikaz zvukova govornih jezika. Abecedom se služe leksikografi, učitelji i učenici stranih jezika, lingvisti, logopedi, pjevači, glumci, stvaraoci umjetnih jezika i prevodioci.
Abeceda je stvorena tako da predstavlja samo one odlike jezika koje su karakteristične za govorni jezik: foneme, intonaciju i razdvajanje riječi i slogova. Za predstavljanje dodatnih glasova poput škrgutanja zuba, vrskanja i zvukova proizvedenih rascjepom nepca, može se koristiti dodatna skupina simbola koji se nazivaju "proširenje za IPA".
Međunarodno fonetsko društvo povremeno dodaje, uklanja ili mijenja slova i/ili dijakritičke znakove. Prema najnovijoj promjeni iz 2005, abeceda sadrži 107 slova, 52 dijakritička znaka i četiri oznake za prozodiju. Mogu se pronaći na desnoj strani, odmah pored uvodnog dijela ove stranice ili na web-stranici IPA-a.
Historija
Godine 1886, skupina francuskih i britanskih naučnika koje je predvodio francuski lingvist Paul Passy osnovala je ono što će od 1897. biti poznato kao Međunarodno fonetsko društvo. Prvobitna abeceda zasnivala se na pravopisnoj reformi engleskog jezika poznatoj kao romikška abeceda. Međutim, bilo je dozvoljeno da se vrijednosti znakova razlikuju kako bi se abeceda mogla koristiti i za druge jezike. Naprimjer, zvuk [ʃ] (š kao u riječi šešir) bio je zastupljen slovom ⟨c⟩ u engleskom, a slovom ⟨ch⟩ u francuskom. Godine 1888, abeceda je revidirana tako da se jedan znak odnosi na bilo koji jezik, time postavljajući temelj za sve buduće verzije. Do ideje za stvaranje međunarodne fonetske abecede došao je Otto Jespersen, što je i u pismu predložio Paulu Passyju. Abecedu su stvorili A. J. Ellis, Henry Sweet, Daniel Jones i Passy.
Abeceda je prošla kroz mnoge verzije od svog nastanka. Nakon većih izmjena i proširenja 1990. i 1932, abeceda je ostala nepromijenjena sve do Konferencije u njemačkom gradu Kielu 1989. Do manjih promjena došlo je 1993. dodavanjem četiri slova za srednje samoglasnike srednjeg reda i uklanjanjem slova za bezvučne implozivne suglasnike. Posljednja izmjena abecede dogodila se u maju 2005. kad je dodano slovo za tapkavi usnenozubno glas. Osim dodavanja i uklanjanja slova, ostale promjene uglavnom čine promjena naziva slova, te tipografskih promjena.
Godine 1990, stvoreno je proširenje za međunarodnu fonetsku abecedu koje je službeno usvojilo Međunarodno kliničko-fonetičko i lingvističko društvo 1994.