cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Feniletanolamin
Farmakologija
Istraživačka grupa u Eli Lilly proučavala je dva enantiomera feniletanolamina zbog njihove interakcije sa ljudskim receptorima povezanim aminima u tragovima (TAAR1). Iz eksperimenata sa ljudskim TAAR1 izraženim u rGα s AV12-664 ćelijama, Wainscott i njegovi saradnici primijetili su da je R-(– )-feniletanolamin (označen kao " R-(– )-β-hidroksi- P-feniletilamin ") imao  ED50 ~ 1800 nM, sa Emax ~ 110%,  dok je S-(+)-S-feniletanolamin (koji se naziva "S-(+)-β-hidroksi-β-feniletilamin" ) imao  ED <50 ° C od 1720 nM, sa Emax od ~ 105%. In other words, phenylethanolamine is a TAAR1 agonist and trace amine.
Farmakokinetika
Farmakokinetiku feniletanolamina, nakon intravenske primjene na psima, proučavali su Shannon i njegovi suradnici, koji su otkrili da lijek slijedi "model dva kompartmenta", T /2 (α) ≃ 6,8 min i T1/2 (β) ≃ 34,2 min; "poluživot u plazmi" feniletanolamina je, dakle, oko 30 minuta.
Biohemija
Naknadne studije Raffertyja i njegovih suradnika pokazale su da je supstratna specifičnost PNMT-a iz nadbubrežnih žlijezda goveda za različite enantiomere feniletanolamina bila redoslijeda R-(–)-PEOH> R, S- (racemski) -PEOH> S - (+) - PEOH.
Toksikologija
Minimalna smrtonosna doza (m.l.d.) nakon supkutane primjene zamorcima bila je ~ 1000 mg / kg; m.l.d., a nakon intravenske primjene na kunićima bila je 25–30 mg / kg; kod pacova, m.l.d. nakon intravenske primjene bilo je 140 mg /kg.
Vanjski linkovi
[
MAK16
Homolog proteina MAK16 je protein koji je kod ljudi kodiran genom MAK16.
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 300 aminokiselina, а molekulska težina 35.369  Da.
Tar-Vabriga
Tar-Vabriga (ital. Torre-Abrega) je općina u Hrvatskoj, u Istarskoj županiji.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Poreč. Sjedište općine je u naselju Tar.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, općina Tar-Vabriga je imala 1.990 stanovnika, od čega u Taru 1.088.
Napomena: ''Nastala iz stare općine Poreč. U 1931. dio podataka sadržan je u gradu Poreču''
IC 5125
IC 5125 (također poznat kao ESO 188-16, IRAS 21384-5300 i PGC 67187) je galaksija koja je udaljena oko 223 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Indijanac. Najveći prečnik je 0,70 (45 hiljada sg) a najmanji 0,7 uglovnih minuta (45 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio DeLisle Stewart 1899. godine.
Sean Connery
Najpoznatiji je po ulogama kultnog agenta Jamesa Bonda, koga je glumio u sedam navrata, između 1962. i 1983.
IC 5125
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Sean Connery
U anketama je izabran za "najvećeg živućeg Škota" i "najveće živo nacionalno blago Škotske".
Rani period
Njegov prvi posao bio je raznošenje mlijeka, nakon čega se pridružio Kraljevskoj mornarici. Tokom službe u mornarici stekao je dvije tetovaže o kojima na njegovoj službenoj web stranici stoji: "za razliku od mnogih tetovaža, njegove tetovaže nisu bile neozbiljne i odražavaju njegove cjeloživotne obaveze. Njegova porodica i Škotska... Jedna tetovaža bila je u čast njegovih roditelja Mama i tata (Mum and Dad), a druga je bila samorazumljiva, Škotska zauvijek (Scotland Forever)."
Kasnije je otpušten iz mornarice iz medicinskih razloga, zbog peptičnog čira na dvanaestopalačnom crievu, zdravstvenog problema kojim su bili pogođeni mnogi muškarci iz prethodnih generacija njegove porodice.
Nakon službe u mornarici obavljao je mnoge poslove; između ostalog, bio je vozač kamiona, spasilac na bazenima Portobello, model umjetnik edinburškog College of Art, a poslije na prijedlog bivšeg Mr. Scotland, Archiea Brennana laštio je mrtvačke kovčege. Modeliranjem je zarađivao 15 šilinga za sat.
Filmska karijera
thumb|upright|Connery u [[Alfred Hitchcock|Hitchcockovom filmu Marnie iz 1964.]]
Svoj glumački debi ostvaruje u pozorištu 1951. Na zabavi organiziranoj tokom produkcije South Pacifica 1954. godine Connery prvi put upoznaje glumca Michaela Caine s kim će kasnije postati prisan prijatelj. Prvu ulogu na filmu ostvaruje u mjuziklu Herberta Wilcoxa Lilacs in the Spring gdje zajedno sa Anna Neagle ostvaruje nezapaženu rolu. Sljedećih nekoliko godina Connery glumi u nekoliko filmova, a najveću ulogu ostvaruje u melodrami Another Time, Another Place iz 1958. u ulozi britanskog novinara Marka Trevora. Sljedeće godine dobija glavnu ulogu u filmu Darby O'Gill and the Little People, produkcije Disney.
James Bond
Proboj u svijet filma ostvario je ulogama tajnog agenta Jamesa Bonda. Odigrao je glavnu ulogu u prvih pet filmova iz tog serijala: Dr. No (1962), Iz Rusije s ljubavlju (1963), Goldfinger (1964), Operacija "Grom" (1965) i Samo dvaput se živi (1967). Poslije pauze vraća se ulozi Jamesa Bonda u filmovima Dijamanti su vječni (1971) i Nikad ne reci nikad (1983). Svih sedam filmova bili su komercijalno uspješni. James Bond, koga je odglumio Connery, od Američkog filmskog instituta odabran je kao treći najveći heroj u historiji kinematografije.
Privatni život
thumb|175px|desno|Connery 2008.
Bio je u braku s glumicom Diane Cilento od 1962. do 1973. Iz tog braka ima sina Jasona, koji je također glumac. Od 1975. bio je u braku s marokansko-francuskom slikaricom Micheline Roquebrune (rođena 1929).
U julu 2000. dodijeljena mu je titula viteza. Za istu titulu je bio nominovan 1997. i 1998, ali je na ove nominacije uložio veto Donald Dewar zbog političkog stava Conneryja o nezavisnoj Škotskoj.
Posjedovao je vilu u Kranidi (Grčka), a prvi susjed bio mu je Willem-Alexander, kralj Holandije, s kojim je dijelio heliodrom.
Connery je bio pobornik nogometnog kluba Rangers FC uprkos tome što je u djetinstvu bio navijač njegovog žestokog rivala Celtica.
Škotska nacionalna stranka
Connery je bio član Škotske nacionalne stranke (SNP), stranke lijevog centra koja se kroz političku kampanju bori za nezavisnost Škotske, a koju je Connery podržavao i finansijski i kroz nastupe stranke. Njegovo finansiranje ove stranke prestaje 2001, kada je parlament Ujedinjenog Kraljevstva usvojio zakon koji zabranjuje prekomorsko finansiranje političkih aktivnosti u ovoj državi. Godine 2008. Connery izjavljuje Scottish Sunday Expressu da se nada da će za njegovog života Škotska postati nezavisna država. Osim toga, Connery se zakleo da se nikada neće vratiti da živi u Škotskoj ako ona ne postane nezavisna država.
Esslingen am Neckar
Esslingen am Neckar je grad u Baden-Württembergu, i sjedište okruga Esslingen, također je najveći grad u okrugu. U Baden-Württembergu je 11. najveći grad.
Nalazi se na rijeci Neckar, oko 14 km jugoistočno od centra Stuttgarta. Regije koje okružuju grad Esslingen su takođe uglavnom razvijene.
Esslingen je nekoliko vijekova bio slobodni carski grad sve dok ga nije pripojio Württemberg 1802 godine. Kroz grad prolazi njemački put sa drvenom konstrukcijom.
Prahistorijsko vrijeme
Postoje arheološki dokazi da je sadašnji grad Esslingen naseljen još od neolita. Tragovi ljudskog naselja pronađeni su na mjestu gradske crkve i datiraju oko 1000. godina prije Krista.
Rimsko doba
U 1. vijeku nove ere regija Esslingen postala je dio Rimskog carstva. U tom periodu rimsko skladište nalazilo se u oblasti Oberesslingen. Najbliža veća rimska naselja i garnizoni bili su u Cannstattu i Köngenu.
Srednji vijek
Esslingen se prvi put spominje 777. godine kao Ezelinga u posljednjoj oporuci opata Fulrada iz Saint-Denisa (blizu Pariza), kapelana Pipina i Karla Velikog. lijevo|mini| Teritorija slobodnog carskog grada Esslingena Oko 800. godine Esslingen je postao tržni grad, a njegova tržišna prava su potvrđena 866. godine. U periodu od 949. do 953. grad je bio u posjedu Liudolfa, vojvode od Švapske. Esslingen je dobio gradska prava 1229. godine pod carem Fridrikom II. U istom periodu izgrađen je još uvijek postojeći most Neckar, čime je Esslingen postao glavni centar trgovine na ruti između Italije, Švicarske i sjeverne Njemačke. Porezi koje su davali most i tržište koje je raslo zbog mosta, doveli su do daljeg rasta, također i izvoz veoma cijenjenih vina iz regiona je pomagao gradu u rastu.
U periodu između 13. i 16. vijeka došlo je do mnogih sukoba između Slobodnog carskog grada i grofova od Württemberga. Otprilike polovina stanovništva izgubila je život u Tridesetogodišnjem ratu između 1618. i 1648. zbog gladi ili epidemija koje su vladale regionom. Esslingen je izgubio nezavisnost kao imperijalni grad tokom Napoleonove ere 1802-1803.
19. vijek do danas
Početak 19. vijeka karakterizira industrijalizacija. Proizvodnja rukavica, prerada hrane, tekstil i obrada metala bile su rane industrije u Esslingenu. 20. 11. 1845. prvi voz putovao je od Cannstatta do stanice Esslingen.
Esslingen je bio okupiran od strane američkih trupa počevši od aprila 1945. godine, na samom kraju Drugog svetskog rata. Tokom rata grad je pretrpio vrlo mala oštećenja, te je mirno predat nadolazećim savezničkim snagama, tako da je srednjovjekovni karakter njegovog gradskog centra uglavnom očuvan.
Nakon Drugog svjetskog rata u Esslingen se doselilo oko 47.000 ljudi, uglavnom izbjeglica i raseljenih ljudi iz Istočne Njemačke. Stambeni objekti u Oberesslingenu i Zollbergu stvoreni su kako bi se prevazišao nedostatak stambenog prostora.
Najveće grupe doseljenika do 31.12.2020 :
Zračni transport
Aerodrom Stuttgart, najveći aerodrom u Baden-Württembergu, nalazi se u okrugu Esslingen, otprilike deset kilometara južno od grada. Avion u vlasništvu Lufthanse dobio je ime po gradu.
Drumski transport
Esslingen se nalazi direktno na državnom autoputu B10 koji vodi kao dvostruki put od Stuttgarta do Süßena, i nastavlja dalje do Ulma.
Unatoč šest do osam traka na novom Pliensau mostu i okolnim cestama, infrastruktura oko Pliensauvorstadta i ruta do Zollberga i dalje pati od čestih preopterećenja.
Željeznički transport na velike udaljenosti
Stanica Esslingen nalazi se na željezničkoj pruzi Fils Valley na liniji S1. Grad se nalazi na glavnoj željezničkoj liniji između Stuttgarta i Ulma, kojom upravlja Deutsche Bahn, glavni njemački željeznički operater.
S-Bahn
Stuttgart S-Bahn linija S1 koja prometuje između Kirchheim-unter-Tecka i Herrenberga preko centra Stuttgarta, služi stanice Mettingen, Esslingen (Neckar), Oberesslingen i Esslingen (Zell).
Direktna autobusna veza do aerodroma Stuttgart
Kako bi se izbjegla duga S-Bahn ruta do aerodroma preko Stuttgarta, autobus 122, kojim upravlja kompanija END, sada putuje direktno od centralne autobuske do aerodroma preko Ostfildern Scharnhausena.
Gradski tramvaj
Sistem gradskog tramvaja u Esslingenu otvoren je u maju 1912. i zatvoren 7. jula 1944. nakon 32 godine rada. Zamijenjen je trolejbusima.
Bivši gradski tramvaj
18. decembra 1926. počeo je sa radom gradski tramvaj Esslingen-Nellingen-Denkendorf (END). Ovo je bio poslednji tramvajski sistem koji je izgrađen u Njemačkoj pre talasa zatvaranja kasnije u vijeku: posijle ovog datuma je dozvola od vlasti data samo za proširenja postojećih sistema. Tramvaj je morao da pređe uzbrdicu od pet kilometara iz doline Nekar da bi stigao do gradova i sela regiona Istočni Filder. Ukupno, sistem je prevezao 153 miliona putnika iz Denkendorfa i kasnije od Nojhauzena do Eslingena, a 1958. je preuzeo i dva nova otvorena tramvaja. Linija je prekinuta u februaru 1978.
Trolejbus i dizel autobus
101: Krajnja stanica Oberesslingen Lerchenacker – željeznička stanica Esslingen – stanica Stuttgart-Obertürkheim.
Rekonstrukcija autobuske/železničke petlje
Ambiciozan projekat preuređenja je u toku od 2004. godine na području željezničke stanice. Trenutna faza ovog projekta je velika rekonstrukcija stanice koja košta oko 7,4 miliona eura. Državno ministarstvo životne sredine i saobraćaja Baden-Württemberg pomoglo je u finansiranju sa donacijom od 4,9 miliona eura.
Značajne osobe
mini|216x216piksel| Karl Ludwig Deffner mini|237x237piksel| Ferdinand von Hochstetter mini|211x211piksel| Julius Motteler
Duge Njive
Bosna i Hercegovina:
Calcio Catania
Calcio Catania je italijanski nogometni klub osnovan 1908. godine u Cataniji na Siciliji. Klub je većinu postojanja proveo u Serie B, dok su pet puta izborili plasman u Serie A u kojoj se i danas takmiče.
Klub nije nikada zabilježio značajnije uspjehe, a najbolji plasman na tabeli je 8. mjesto koje su osvojili početkom 1960-ih godina, te u sezoni 2012/13. U kup takmičenjima su najveći uspjeh ostvarili kada su ušli u finale Coppa delle Alpi.
Počeci nogometa na Siciliji
Korijeni igranja nogometa u provinciji Catania se mogu pratiti do Engleskih teretnih brodova, i radnika koji su taj sport donijeli na Siciliju. Posebno se to odnosi na najraniji tim u Cataniji koji je odigrao jedan zvanični meč 2. maja 1901. protiv Messine, a to je bio Royal Yacht Catania koji je ime dobio po Engleskom brodu, ali su igrači bili sicilijanci.
Bučje (Pakrac)
Bučje je naseljeno mjesto u sastavu grada Pakraca, Požeško-slavonska županija, Republika Hrvatska.
Calcio Catania
Počeci nogometa na Siciliji
Na sjeveru Italije, nogomet je bio bolje organizovan i te ekipe su se takmičile u ligaškom sistemu, dok su Catania i ostali timovi s juga organizovali kup takmičenja kao što su bili Lipton, Sant' Agata i Agordad kup.
Bučje (Pakrac)
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazilo se u sastavu stare općine Pakrac.
Calcio Catania
Period nakon I Svjetskog rata
Catania je igrala u toj ligi 3 sezone, da bi kasnije ispali u Serie C. 1939. su završili na prvom mjestu ispred Siracuse i Messine (oba tima sa Sicilije) i vratili se u Serie B. Iduće godine su pobjedili u samo 3 utakmice i vratili se u niži rang. Klub je kratko promijenio ime u Associazione Calcio Fascista Catania tokom sezone 1942/43. koja je završila prerano zbog početka Drugog svjetskog rata.
Bučje (Pakrac)
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Bučje je imalo 17 stanovnika.
Napomena: ''Do 1921. iskazivano pod imenom Buč.''
Calcio Catania
Period nakon II Svjetskog rata
Krajem sezone Catanese i Virtus su se spojili u Club Calcio Catania kojem je prvi predsjednik bio Santi Manganaro-Passanisi (koji je bio predsjednik Catanesea). Igrali su u Serie C gdje su proveli tri sezone, a 1948. su izborili promociju u Serie B nakon meča protiv Reggine kada su klub do trijumfa vodili igrači kao Goffi, Messora, Ardesi i Prevosti.
Bučje (Pakrac)
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Bučje je imalo 142 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Calcio Catania
Zlatne godine kluba
Kasne 1950-te i 1960-te godine se smatraju za zlatne godine ovog kluba, obzirom da su uspjeli da izbore plasman u Serie A u dva navrata tokom tog vremena. Prvi put je to bilo 1954. godine, kada su u Serie A osvojili solidno 12. mjesto, ali su izbačeni iz lige zbog finansijskog skandala (zajedno sa Udineseom). mini|desno|350px|Orazio Russo, igrač tokom 2000-ih, na zagrijavanju Pod vodstvom Carmela Di Belle Catania je 1960. izborila još jedan nastup u Serie A. Utrka za plasman u viši rang takmičenja je završena tek u posljednjem kolu kada je Catania bila ovisna o rezultatu Parme koja je morala da pobjedi Triestinu. Parma je uspjela i Catania je ušla u Serie A.
Nakon toga, Catania je provela punih šest godina u najjačem rangu takmičenja, a u prvoj sezoni postigli su najbolji rezultat do danas (koji su ponovili u sezoni 1964/65 i 2012/13), a to je bilo 8. mjesto iznad klubova kao što su Lazio i Napoli. U toj sezoni su pobjedili Napoli i Bolognu dva puta, Sampdoriju sa 3-0, a najveći podvig su postigli pobjedivši oba Milanska tima na domaćem terenu. Milan je pao rezultatom 4-3, a Inter je savladan sa 2-0 golovima Castellazzija i Calvanesea. Interu su tada zadali posljednji udarac u zadnjem kolu, i pomogli Juventusu da osvoji još jednu titulu.
Četiri godine kasnije su također završili na 8. mjestu, iznad Rome i sicilijanskog rivala Messine. Mnoge klupske legende su igrale u to doba, vezni igrači Alvaro Biagini i Brazilac Cinesinho, kao i krilni igrači Carlo Facchin i Giancarlo Danova. U toj sezoni su pred Catanijom pali Juventus (2-0), Fiorentina (2-0) i Lazio (1-0).
Teška vremena
1966. su opet ispali u Serie B, a Carmelo Di Bella je napustio klub. 1970. su se vratili u Serie A, ali su jako kratko ostali, tačnije samo jednu sezonu. Zapamćeni su rezultati pobjeda nad Laziom od 3-1 i remi sa Milanom na domaćem terenu. U toj sezoni su postigli tek 18 golova u 30 utakmica. Ipak, najgore je tek slijedilo za klub. 1973. su ispali skroz do Serie C, ali su se odmah vratili u Serie B. Također, ista situacija desila se tri godine kasnije kada su ispali u Serie C. Ipak, tada su im trebale tri sezone da se vrate u Serie B.
Nakon tri sezone u Serie B, napredovali su u najveći rang italijanskog nogometa završivši na trećem mjestu iza Milana i Lazija. Sezonu 1983/84 proveli su u Serie A, ali nisu se proslavili sa samo jednom pobjedom i 12 bodova.
Nakon toga slijedili su mračni dani za klub. Tim nikako nije uspjevao da se vrati u društvo najboljih, čak su opet izbačeni do Serie C krajem 1980-ih. Ipak najniže u klupskoj historiji su pali 1993. godine kada je tim imao velike finansijske probleme i bilo je dovedeno u pitanje da li će se klub uopšte takmičiti te sezone. Nakon sudske borbe, sud je proglasio odluku FIGC-a neregularnom i tim je odigrao tu sezonu u šestom rangu Italijanskog nogometa.
2002. godine su se vratili u Serie B, a 2003. su bili u centru kontroverzi koje su dovele do proširenja Serie B na 24. tima, što se od tada zove Caso Catania (Slučaj Catania). Klub je tvrdio da je za Sienu tada igrao nogometaš koji nije imao pravo nastupa u meču koji je doveo do ispadanja Catanije iz Serie B.
Za zelenim stolom im je dodijeljena pobjeda od 2-0, a u augustu FIGC je donio odluku da se Catania, Genoa i Salernitana mogu takmičiti i dalje u Serie B. Drugi timovi iz Serie B su se žalili na tu odluku, što je dovelo do prolongiranja početka Serie B.
Povratak u Serie A
Broj timova u ligi se smanjio na 22 u sezoni 2004/05, dok se Serie A proširila na 20 timova. Tokom te sezone klub je kupio Antonio Pulvirenti, predsjednik aviokompanije Windjet, i pomogao Cataniji da se vrati u Serie A 2006. godine.
U sezoni 2006/07 Catania je po prvi put nastupila u Serie A nakon 22 godine. U toj sezoni su počeli dobro i nakon 20 utakmica su bili na četvrtom mjestu. Ipak drugi dio sezone nije bio tako bajan za klub. U derbiju sa Palermom ubijen je policajac Filippo Raciti od strane navijača Catanije van stadiona, te je predsjednik saveza Luca Pancalli otkazao sve utakmice do daljnjeg. Pulvirenti je tada objavio da želi napustiti svijet nogometa, zbog tog događaja. Nakon što je takmičenje nastavljeno, Catania nije uspjela povratiti formu, te su završili na 13. mjestu.
Trenutni tim
Zaključno sa 1. juli 2013.
Predsjednici
Ovdje se nalazi lista svih predsjednika kluba.
Stadion
160px|mini|lijevo|Tribina navijača Catanije
Catania je debitirala na stadionu Angelo Massimino, tada zvanom Stadio Cibali, 1937. godine. Stadion je preimenovan u čast bivšeg predsjednika kluba Angela Massimina 2002. godine. On je bio predsjednik kluba od 1969. do 1996.
Catania bi trebala uskoro preseliti na Stadio Dèi Palici sa kapacitetom od 33,765 sjedećih mjesta koji se nalazi u industrijskoj zoni Pantano d'Arci.
Srednja vas–Poljane
mini|280px|Srednja vas–Poljane, seoske kuće Srednja vas–Poljane je naseljeno mjesto u sastavu općine Gorenja vas–Poljane, regija Gorenjska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazilo se u sastavu stare općine Škofja Loka.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Srednja vas–Poljane je imalo 93 stanovnika.
Napomena: ''Do 1953. iskazivano pod imenom Srednja vas.''
Donji Vaganac
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Titova Korenica.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Donji Vaganac je imao 61 stanovnika.
Napomena: ''Od 1857. do 1880. sadrži dio podataka za naselje Rešetar.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Donji Vaganac je imalo 184 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
IC 3496
IC 3496 je zvijezda i nalazi se u sazviježđu Berenikina kosa. Prvo otkriće je napravio Charles Joseph Etienne Wolf 23. marta 1903. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Drinovačko Brdo
Drinovačko Brdo je naseljeno mjesto u općini Grude, Bosna i Hercegovina.
Drinovci (Grude)
Drinovci su naseljeno mjesto u općini Grude, Bosna i Hercegovina.
Žbandaj
Žbandaj (ital. Sbandati) je naseljeno mjesto u sastavu grada Poreča, Istarska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Poreč.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Žbandaj je imao 417 stanovnika.
Napomena: ''U 1857., 1869., 1921. i 1931. sadrži podatke za naselja Buići, Dekovići, Jehnići, Kadumi, Kirmenjak, Ladrovići, Mihelići, Montižana, Radmani, Radoši kod Žbandaja, Ružići, Starići, Veleniki i Vežnaveri. Od 1857. do 1880., 1921. i 1931. sadrži podatke za naselje Filipini, a u 1857., 1869., 1890., 1921. i 1931. za naselje Mičetići.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Žbandaj je imalo 188 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Duge Njive (Vrgorac)
Duge Njive su naseljeno mjesto u sastavu grada Vrgorca, Splitsko-dalmatinska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazile su se u sastavu stare općine Vrgorac.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2021. godine, Duge Njive su imale 71 stanovnika.
Napomena: ''U 1869. podaci su sadržani u naselju Dragljane, kao i dio podataka u 1857., 1880., 1921. i 1931., dok je dio podataka u 1857., 1921. i 1931. sadržan u naselju Vlaka. Od 1880. do 1910. i u 1948. iskazivano je kao dio naselja, a od 1953. iskazuje se kao naselje.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Duge Njive je imalo 145 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Indijska ekspedicija na Mount Everest 1965.
Indijska ekspedicija na Mount Everest 1965. ostvarila je prvi uspješan uspon jedne indijske ekspedicije na Mount Everest
Prva ekspedicija Indijske armije, koju je vodio general Gyan Singh 1960, doživjela je neuspjeh zbog ekstremno teškog vremena. Druga ekspedicija Indijske armije pod vodstvom majora John Diaza takođe je 1962. god bila neuspješna.
Pripreme
Indijski planinarski savez je ponovo 1965. god. organizovao i finansirao treću indijsku ekspediciju koju je vodio kapetan Mohan Singh Kohli, poznat u međunarodnim krugovima kao vrstan planinar. Bio je član obe prve neuspjele ekspedicije. Njegov pomoćnik bio je pukovnik Narendra Kumar, takođe poznati indijski vojnik i planinar. Ekspediciju je sačinjavao 21 penjač iz Indije i oko 50 Šerpa penjača, od kojih je jedan osvojio vrh. Ekipa je okupljena u New Delhiu 24. februara i tri dana kasnije bili su na granici sa Nepalom u Jaynagaru, na željezničkoj stanici. Iz raznih krajeva Indije na isto mjesto je dopremljeno i 25 tona raznog materijala za potrebe ekspedicije (hrana, odjeća, šatori, boce sa kisikom i planinarska oprema). Do Baznog kampa materijal je prenijelo 800 nosača, među kojima je bilo i žena. Zbog izuzetno lošeg vremena članovi ekspedicije su prve dvije nedjelje proveli u kampu.
Uspon
Pripreme za uspone počele su u aprilu, a krajem mjeseca izveli su prvi inicijalni uspon. Vrijeme se opet pokvarilo u trajanju 15 dana. Lijepo vrijeme služilo ih je tokom druge polovine maja i Indija je postala četvrta država sa usponom na Everest. Dvadesetog maja 1965. god. Avtar Singh Cheema i Šerpa Nawang Gombu prvi su se popeli na vrh i postali prvi Indijci kojima je to uspjelo. Nawang Gombu je prvi čovjek koji se dva puta popeo. Prvi put je to bilo sa Američkom ekspedicijom 1963.
Dva dana kasnije, 22. maja, vrh su osvojili Sonam Gyatso (42. god.) i Sonam Wangyal (23 god.). U to vrijeme bili su najstariji i najmlađi osvajač Everesta. Dvadesetčetvrtog maja Chandra Prakash Vohra i Šerpa Ang Kami popeli su se na vrh. Tačno 12 godina poslije prvog uspona britanske ekspedicije na Mount Everest, 29. maja 1965, na vrh su izašli major H. P. S. Ahluwalia, Harish Chandra Singh Rawat i Šerpa Phu Dorjee. Ovo je bio prvi slučaj da su na vrhu zajedno bila trojica alpinista. Ukupno je 9 članova jedne ekspedicije osvojilo vrh.
Priznanja
Cijela Indija je na ulicama slavila ovaj uspjeh. Predsjednik vlade Lal Bahadur Shastri dočekao je ekspediciju na aerodromu. Svi članovi su odlikovani visokim Arjuna priznanjem.
Tri člama, uključujući i vođu ekspedicije, odlikovani su Padma Bhushan priznanjem, a svi osvajači Padma Shree odlikovanjem.
Jedan dugometražni film o ekspediciji prikazivan je širom Indije i okoline. Priča o uspjehu serijski je izlazila u nekoliko nacionalnih novina i časopisa. Mohan Singh Kohli i drugi članovi bili su pozdravljeni u Briselu, Parizu, Ženevi i Rimu. U nekim zemljama u pratnji sa njima bio je Tenzing Norgay
Lokalni izbori u Bosni i Hercegovini 2016 (Bugojno)
Općinski izbori za izbor načelnika i za 25 članova Općinskog vijeća općine Bugojno održani su 2. oktobra 2016. godine. Izbori su održani na 43 biračkih mjesta, a pravo glasa imalo je 29.672 glasača. Glasati se moglo izlaskom na biračko mjesto, preko mobilnih timova i poštom.
Načelnik
Na izborima za načelnika izašlo je ukupno 15.656 glasača (52,76% od ukupnog broja), a od toga je 14.874 (95%) glasova bilo važećih, te 782 (5%) nevažećih. Sa ukupno 6.854 glasova (46,08%) za načelnika izabran je nezavisni kandidat Hasan Ajkunić.
Općinsko vijeće
Na izborima za Općinsko vijeće izašlo je ukupno 15.657 glasača (52,77% od ukupnog broja), a od toga je 14.471 (92,43%) glasova bilo važećih, te 1.186 (7,57%) nevažećih. Birano je ukupno 25 članova Vijeća, te su oni izabrani po broju osvojenih glasova po listama, dok je odabir predstavnika iz pojedine partije, vršen po najvećem broju glasova. Najviše glasova dobila je Stranka demokratske akcije 6.065 (41,91% od ukupnog broja važećih glasova).
Laakapu
Laʻakapu je bila havajska plemkinja i poglavarica Velikog ostrva. Njeni roditelji bili su Huanuikeʻekeʻehilani i Keomahuʻilani, koji su imali još dvoje djece. Slavni historičar Samuel Kamakau pomenuo je da je Laʻakapu bila potomak plemića zvanog Kila.
Jedan od muževa gospe Laʻakapu bio je vrhovni poglavica Kahoukapu  te je njihov sin bio poglavica Kauholanuimahu. Prema drevnoj legendi, Laʻakapu isprva nije mogla začeti, pa je zatražila pomoć sveštenika, koji je prinio žrtvu te je Laʻakapu rodila sina, koji je naslijedio Kahoukapua.
Drugi muževi Laʻakapu bili su Kanalukapu i Lanakukahahauula.
Srednje Brdo
mini|280px|Srednje Brdo, seoske kuće Srednje Brdo je naseljeno mjesto u sastavu općine Gorenja vas–Poljane, regija Gorenjska, Slovenija.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Srednje Brdo je imalo 103 stanovnika.
Siniša Tubić
Siniša Tubić rođen 25. februara 1960 u Sarajevu je nekadašnji jugoslavenski olimpijac i član bob-reprezentacije, Zimskih olimpijskih igara Sarajevo 1984.
Biografija
Na Olimpijskim igrama u Sarajevu 1984. Tubić je bio član bob-reprezentacije bivše Jugoslavije, koju su činili još Boris Rađenović, Nenad Prodanović, Borislav Vujadinović, Mario Franjić, Nikola Korica, Ognjen Sokolović, Zdravko Stojnić i Zoran Sokolović.
Olimpijske igre
Na ZOI 1984 nastupio je u dvosjedu sa Zdravkom Stojnićem i zauzeo 22-o mjesto, te 19-o u četverosjedu sa Zdravkom Stojnićem, Marijom Franjićem i Nikolom Koricom.
Napomene
<references group="lower-alpha"/>
Ambasada Bosne i Hercegovine u Pragu
mini|desno|200px|Ambasada Bosne i Hercegovine u Češkoj Republici Ambasada Bosne i Hercegovine u Pragu je diplomatsko predstavništvo Bosne i Hercegovine u Češkoj. Ambasada se nalazi u dijelu Praga zvanom Nové Město, odnosno gradskom distriktu Prag 1.
Češka je priznala nezavisnost Bosne i Hercegovine 8. februara 1993. godine a ambasada Bosne i Hercegovine u Pragu je otvorena u oktobru 2005. godine. Kako Bosna i Hercegovina nema ambasadu u susjednoj Slovačkoj, praška ambasada nerezitentno pokriva i Slovačku.
Ambasador
Trenutni ambasador Bosne i Hercegovine u Češkoj Republici je Martina Mlinarević.
Raniji ambasadori su bili:
Yoshinobu Murase
Yoshinobu Murase, rođen 3. marta 1957. u prefekturi Hokkaido je nekadašnji japanski olimpijski biatlonac.
Svjetska prvenstva
Od 1981-85. nastupio je dva puta na Svjetskom prvenstvima u biatlonu. Najbolji mu je rezultat bilo 54-o mjesto na SP 1981. u finskom Lahtiju 14. februara u utrci na 10 km, od ukupno 80 takmičara s dva promašaja i zaostatkom od 5:31.3 min iza pobjednika istočnonjemačkog biatlonca Franka Ullricha. U utrkama štafeta najbolji plasman mu je bilo jedanesto mjesto na SP 1981. s Hiroyuki Deguchi, Koichi Sato i Tadashijem Nakamurom s zaostatkom od 10:10.2 min u odnosu na pobjedničku istočnonjemačku štafetu u sastavu: Mathias Jung, Matthias Jacob, Frank Ullrich i Eberhard Rösch.
Svjetski kup
Murase je nastupio u Svjetskom kupu u sezone 1980/81. samo u jednoj utrci.
Dusina
Bosna i Hercegovina:
SSFA2
Spermno-specifični antigen 2 jest protein koji je kod ljudi  kodiran genom SSFA2 sa  hromosoma 2.
Amiokiselininska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 1.259 aminokiselina, a molekulska težina 138.386 Da.
Frata
Frata (ital. Fratta) je naseljeno mjesto u sastavu općine Tar-Vabriga, Istarska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Poreč.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Frata je imala 74 stanovnika.
Napomena: ''U 1931. podaci su sadržani u naselju Nova Vas (grad Poreč). U 1857., 1869. i 1921. sadrži podatke za naselja Gedići, Perci i Rošini, a u 1880. dio podataka za naselje Rošini.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Frata je imalo 45 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Gorica (Grude)
Gorica je naseljeno mjesto u općini Grude, Bosna i Hercegovina.
Mario Franjić
Mario Franjić rođen 23. marta 1962. u Sarajevu je nekadašnji jugoslavenski i bosanskohercegovački olimpijac i član bob-reprezentacije, Zimskih olimpijskih igara Sarajevo 1984 i Nagano 1998.
Biografija
Na Olimpijskim igrama u Sarajevu 1984. Franjić je bio član bob-reprezentacije bivše Jugoslavije, koju su činili još Boris Rađenović, Nenad Prodanović, Borislav Vujadinović, Siniša Tubić, Nikola Korica, Ognjen Sokolović, Zdravko Stojnić i Zoran Sokolović.
Olimpijske igre
Na ZOI 1984 nastupio je u četverosjedu sa Zdravkom Stojnićem, Sinišom Tubićem i Nikolom Koricom te zauzeo 19-o mjesto, a na ZOI 1998. sa Zoranom Sokolovićem, Nihad Mameledžijom i Edinom Krupalijom nastupio je u četverosjedu kada je osvojio 25-o jesto. Na toj Olimpijadi nosio je zastavu za selekciju Bosnu i Hercegovinu.
Napomene
<references group="lower-alpha"/>
Beşiktaş JK (rukomet)
Beşiktaş JK je turski rukometni klub iz Istanbula. Takmiči se u Superligi, prvom rangu turskog rukometa.
Klub je osnovan 1978. godine. Beşiktaş JK je najuspješniji turski rukometni klub. Prvak države je bio 13 puta, dok je nacionalni kup osvajao 14 puta. 2009. godine je igrao polufinale EHF Challenge kupa.
Sastav
Sezona:2017-18
Popis stanovništva u Hrvatskoj 2011 (Buzet)
'''Popis stanovništva u Hrvatskoj 2011. godine''' proveden je od 1. do 28. aprila 2011, prema stanju na dan 31. marta. Popis je proveden na temelju ''Zakona o Popisu stanovništva, kućanstava i stanova u Republici Hrvatskoj 2011. godine'' (Narodne novine, broj 92/10). Grad Buzet je po Popisu stanovništva 2011. godine na površini od 165 km2 imao 6.133 stanovnika, što predstavlja 2,95% od ukupnog broja stanovnika Istarske županije, odnosno 0,14% od ukupnog broja stanovnika Hrvatske. Gustoća naseljenosti u Buzetu je 37 stanovnika/km2.
Isao Yamase
Isao Yamase, rođen 16. decembra 1954. u prefekturi Hokkaido je nekadašnji japanski olimpijski biatlonac.
Olimpijske igre
Yamase je na Olimpijskim igrama u biatlonu nastupio samo jednom i to na ZOI 1984. u Sarajevu u Bosni i Hercegovini (tada u SFRJ). Najbolji rezultat u pojedinačnoj konkurenciji bilo mu je 42-o mjesto 1984. u utrci na 10 km kada je od 64 takmičara s sedam promašaja i zaostatkom od 13:16.9 min bio iza pobjednika zapadnonjemačkog biatlonca Petera Angerera. Najbolji plasman u štafeti na Olimpijskim igrama japanska je štafeta, u kojoj je nastupio Yamase ostvarila 1984. u sastavu: Shoichi Kinoshita, Yoshinobu Murase, Hiroyuki Deguchi i Isao Yamase, te zauzela petnaesto mjesto, a Yamase je imao jedan promašaj i s zaostatkom od 12:51.4 min štafeta je bila slabija u odnosu na pobjedničku sovjetsku štafetu u sastavu: Dmitrij Vasilijev, Jurij Kaškarov, Algimantas Salna i Sergej Buljigin.
Svjetska prvenstva
Od 1981-87. nastupio je četiri puta na Svjetskom prvenstvima u biatlonu. Najbolji mu je rezultat bilo 44-o mjesto na SP 1987. u američkom Lake Placidu 14. februara u utrci na 10 km, od ukupno 68 takmičara s tri promašaja i zaostatkom od 4:44.5 min iza pobjednika istočnonjemačkog biatlonca Frank-Petera Rötscha. U utrkama štafeta najbolji plasman mu je bilo deveto mjesto na SP 1987. s Hirohide Sato, Katsuhiro Shimobayashi i Tadashijem Nakamurom s zaostatkom od 8:52.9 min u odnosu na pobjedničku sovjetsku štafetu u sastavu: Dmitrij Vasilijev, Jurij Kaškarov, Valerij Medvedcev i Sergej Buljigin.
Svjetski kup
Isao Yamase je nastupio u Svjetskom kupu u sezone 1981/82. samo u jednoj utrci kada je švicarskom Egg am Etzelu 14. januara 1982. godine osvojio 71-o mjesto od ukupno 80 biatlonaca, s 13 promašaja i zaostatkom od 15:46.6 min iza pobjednika Sveins Engena
Prestanak karijere
Iz aktivnog bavljenja biatlonom povukao se 1987. godine.
MIR6850
MikroRNK 6850 je protein koji je kod ljudi kodiran genom MIR6850.
Funkcija
mikroRNK (miRNK) su kratke (20-24 nukleotida) nekodirajuće RNK koje su uključene u posttranskripcijsku regulaciju ekspresije gena u višećelijskim organizmima, utičući i na stabilnost i na translaciju iRNK. miRNK transkribiraju se pomoću RNK-polimeraza II|RNK polimeraza II]], kao dio kapiranih i poliadeniliranih primarnih transkripata (pri-miRNK) koje mogu biti protein kodirajuće ili nekodirajuće. Primarni transkript cijepa enzim Drosha ribonukleaze III, kako bi se proizvela približno 70-nt prekursorna miRNK prekursora matične petlje (pre-miRNK), koja se dalje cijepa citoplazmatskom Dicer ribonukleazom, kako bi nastali proizvodi zrela miRNK i antisensna miRNK, zvijezda (miRNK* ). Zrela miRNK ugrađena je u kompleks za utišavanje induciran RNK (RISC), koji prepoznaje ciljane iRNK putem nesavršenog uparivanja baze s miRNK i najčešće rezultira translacijskom inhibicijom ili destabilizacijom ciljane iRNK. RefSeq predstavlja predviđenu matičnu petlju mikroRNK.
Marko evanđelist
mini|Sveti Marko Sveti Marko († Aleksandrija, 25. april 68) bio je evanđelist, kršćanski svetac, autor Evanđelja po Marku, aleksandrijski biskup, utemeljitelj kršćanske zajednice u sjevernoj Africi, zaštitnik Venecije.
U Novom zavjetu
U Novom zavjetu ne postoji previše podataka o sv. Marku, premda je on jedan od četvorice evanđelista.
Djetinjstvo
Sveti Marko je po nekim pretpostavkama bio Jevrej koji je slijedio Isusa i prihvatio kršćanstvo. Deset puta se spominje u Novom zavjetu. Vjerovatno je on mladić, koji je išao za uhapšenim Isusom, zaogrnut plahtom, a kad su ga htjeli uhvatiti, ostavlja plahtu i bježi gol. Na drugom mjestu u Bibliji stoji da sv. Petar, čudesno oslobođen okova, dolazi u kuću majke Ivana Marka.
Kasnija predaja
Predaja koja je slijedila novozavjetnim tekstovima mnogo je bogatija, već i stoga što se Marko smatrao osnivačem jedne od prestižnih crkava s početka kršćanstva, one u Aleksandriji.
Prema tim predajama, Marko je prešao na kršćanstvo pod utjecajem sv. Petra, kojem od tada služi kao prevodilac, jer Petar nije govorio grčki jezik. Zajedno sa svojim rođakom Barnabom i sa sv. Pavlom putuje od Jerusalema na svoje prvo putovanje u Antiohiju. Marko prati Barnabu oko 50. godine na njegovom putovanju na Kipar. Na daljnja putovanja Pavao ga nije htio voditi (to navode i novozavjetna Djela apostolska).
Za vrijeme prvog Pavlovog zatočeništva u Rimu oko 60. godine Marko, koji se pripremao za svoje putovanje u Malu Aziju, susreće Pavla i tada su se pomirili. Prema legendi, Pavao ga je nagovorio da piše Evanđelje, najprije ga šalje u Agileju, a onda u Aleksandriju da propovijeda Evanđelje.
Predaja kaže da oko 65. godine odlazi u Aleksandriju i tamo osniva Crkvu. Kao biskupa Aleksandrije napadaju ga na oltaru neprijateljski raspoloženi stanovnici, vežu ga oko vrata i tako vuku dok nije umro. To je bilo 25. aprila 68. Nevrijeme je spriječilo ubice da ga spale, njegovo tijelo je ostalo netaknuto, a kršćani su ga zakopali.
Evanđelje po Marku
Marko je napisao Evanđelje, koje se, prema nekim drevnim zapisima koji su danas ipak diskutabilni, zasniva na Petrovim propovijedima u Rimu, a koje po njemu dobiva ime Evanđelje po Marku ili Markovo evanđelje, najstarije je od svih Evanđelja. Marko više od drugih evanđelista ističe Isusovo čovještvo. I drugi evanđelisti naglašavaju da je Isus doista pravi čovjek, ali ga posmatraju u svjetlu proslavljenog Gospodina. Njegovo evanđelje vjerovatno je nastalo prije 70. godine, budući da ne pokazuje da je pisac znao za razaranje jerusalemskog hrama.
Evanđelist Marko postupno uvodi otkrivajući mesijansku tajnu što se posvemu očituje u smrti i u Isusovom uskrsnuću, da je Isus iz Nazareta pravi čovjek i pravi Bog.
Zaštitnik Venecije
Ostaci sv. Marka u 9. vijeku iz Aleksandrije su preneseni u Veneciju, te su najprije pokopani u duždevoj kapeli, gdje je između 1063. i 1073. godine sagrađena Katedrala sv. Marka. Prema legendi, jedan zidar je pri gradnji pao sa skele, ali je molitvom sv. Marku ostao nepovrijeđen. Zbog toga je sv. Marko zaštitnik zidara.
Poštovanje
Sv. Marka se na slikama obično prikazuje s krilatim lavom kako piše, jer on naglašava snagu uskrsnuća i savladavanja smrti. Zaštitnik je i advokata, građevinskih radnika, zidara, staklara, pletača košara, notara i pisara, zatvorenika i Egipta. Njemu se utječe protiv nevremena, munje, tuče, protiv nepripravne smrti te za dobro vrijeme i dobru žetvu.
Blagdan u Rimokatoličkoj crkvi mu je 25. aprila, a istog datuma ga slave i pravoslavne crkve (ako koriste julijanski kalendar, onda je to 8. maja po gregorijanskom kalendaru).
RK Motor Zaporožje
RK Motor Zaporožje je ukrajinski rukometni klub iz Zaporožja. Takmiči se u Superligi, prvom rangu ukrajinskog rukometa.
Historija
Klub je osnovan 1958. godine. Sedam puta je bio prvak države.
Lokalni izbori u Bosni i Hercegovini 2016 (Prozor-Rama)
Općinski izbori za izbor načelnika i za 21 člana Općinskog vijeća općine Prozor-Rama održani su 2. oktobra 2016. godine. Izbori su održani na 33 biračkih mjesta, a pravo glasa imalo je 11.618 glasača. Glasati se moglo izlaskom na biračko mjesto, preko mobilnih timova i poštom.
Načelnik
Na izborima za načelnika izašlo je ukupno 7.601 glasača (65,42% od ukupnog broja), a od toga je 7.390 (97,22%) glasova bilo važećih, te 211 (2,78%) nevažećih. Sa ukupno 3.548 glasova (48,01%) za načelnika izabran je Jozo Ivančević, član Hrvatske demokratske zajednice 1990 (HDZ 1990).
Općinsko vijeće
Na izborima za Općinsko vijeće izašlo je ukupno 7.601 glasača (65,42% od ukupnog broja), a od toga je 7.360 (96,83%) glasova bilo važećih, te 241 (3,17%) nevažećih. Birano je ukupno 21 član Vijeća, te su oni izabrani po broju osvojenih glasova po listama, dok je odabir predstavnika iz pojedine partije, vršen po najvećem broju glasova. Najviše glasova dobila je koalicija Hrvatskih stranaka HDZ/HSP/RDS 2.598 (35,30% od ukupnog broja važećih glasova).
Jabuka (Grude)
Jabuka je naseljeno mjesto u općini Grude, Bosna i Hercegovina.
Historija
Naselje Jabuka je 1991. godine nastalo izdvajanjem dijela iz naselja Putešević.
Cicvare (Pakrac)
Cicvare su naseljeno mjesto u sastavu grada Pakraca, Požeško-slavonska županija, Republika Hrvatska.
Staniše
mini|280px|Staniše, znamenje Staniše su naseljeno mjesto u sastavu općine Škofja Loka, regija Gorenjska, Slovenija.
Cicvare (Pakrac)
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazile su se u sastavu stare općine Pakrac.
Staniše
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu stare općine Škofja Loka.
Cicvare (Pakrac)
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Cicvare nisu imale stanovnika.
Staniše
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Staniše su imale 7 stanovnika.
Cicvare (Pakrac)
Stanovništvo
Napomena: ''Iskazuje se od 1880., i to do 1948. kao dio naselja, a od 1953. kao naselje. U 1880. podaci su sadržani u naselju Bjelajci.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Cicvare je imalo 14 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Gedići
Gedići (ital. Ghedda) su naseljeno mjesto u sastavu općine Tar-Vabriga, Istarska županija, Republika Hrvatska.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Gedići su imali 97 stanovnika.
Napomena: ''U 1857., 1869. i 1921. podaci su sadržani u naselju Frata, a 1931. u naselju Nova Vas (grad Poreč).''
Perci
Hrvatska:
SSB
Tip B antigena Sjögrenovog sindroma (SS-B) znan i kao lupusni La protein jest protein koji je kod ljudi   kodiran genom SSB  sa  hromosoma 2.
Amiokiselininska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 408 aminokiselina, a molekulska težina  46.837 Da.
Funkcija
La je uključen u različite aspekte metabolizma RNK, uključujući vezivanje i zaštitu 3-prim UUU (OH) elemenata nove RNK-polimeraze III-transkribirane RNK, prerađivanje 5' i 3' krajeva prekursora pre-tRNK, djeluje kao RNK šaperon  i vezuje virusne RNK, povezane s virusom hepatitisa C. La protein je prvobitno definiran njegovom reaktivnošću sa autoantitelima pacijenata sa Sjögrenovim sindromom i sistemskim eritemskim lupusom.
Interakcije
Pokazalo se da antigen B Sjogrenovog sindroma ima reakcije sa nukleolinom.
Cikote
Bosna i Hercegovina:
Hrvatska:
Srbija:
El-Kamer
El-Kamer jeste 54. sura Kur'ana. Sadrži 55 ajeta i spada u mekanske sure, sure objavljene u Meki. Jedna je od sura koje su nazvane po nekom od nebeskih tijela.
Sadržaj
Odmah na početku sure govori se o blizini Sudnjeg dana i dokazima, u ovom slučaju polovljenju Mjeseca, i reakcijama nevjernika koji svaki dokaz kada im stigne proglase čarolijom ili vradžbinom. O tome se u prvim ajetima ove sure kaže sljedeće:
U nastavku se govori o poslanicima Nuhu (i narodu kojem je poslan, koji ga je također u laž utjerivao, o njegovoj lađi i potopu kao kazni za narod nevjernički), Hudu (narod Ad), Salihu (narod Semud), Lutu kao i Musau i Harunu i to uglavnom u kontekstu nevjerovanja naroda kojima su ovi poslanici poslani i kazni koja ih je usljed toga zadesila.
Vanjski linkovi
✅
Lokalni izbori u Bosni i Hercegovini 2016 (Jablanica)
Općinski izbori za izbor načelnika i za 19 članova Općinskog vijeća općine Jablanica održani su 2. oktobra 2016. godine. Izbori su održani na 19 biračkih mjesta, a pravo glasa imalo je 9.126 glasača. Glasati se moglo izlaskom na biračko mjesto, preko mobilnih timova i poštom.
Načelnik
Na izborima za načelnika izašlo je ukupno 6.413 glasača (70,27% od ukupnog broja), a od toga je 6.033 (94,07%) glasova bilo važećih, te 380 (5,93%) nevažećih. Sa ukupno 2.784 glasova (46,15%) za načelnika izabran je Salem Dedić, član koalicije SDA/SBB.
Općinsko vijeće
Na izborima za Općinsko vijeće izašlo je ukupno 6.414 glasača (70,28% od ukupnog broja), a od toga je 6.026 (93,95%) glasova bilo važećih, te 388 (6,05%) nevažećih. Birano je ukupno 19 članova Vijeća, te su oni izabrani po broju osvojenih glasova po listama, dok je odabir predstavnika iz pojedine partije, vršen po najvećem broju glasova. Najviše glasova dobila je Stranka demokratske akcije 1.768 (29,34% od ukupnog broja važećih glasova).
Dusina (Vrgorac)
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Vrgorac.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2021. godine, Dusina je imala 471 stanovnika.
Napomena: ''U 1880. iskazano pod imenom Avlija. U 1857., 1869. i 1921. sadrži podatke za naselje Veliki Prolog, kao i dio podataka u 1931. U 1869. sadrži podatke za naselja Draževitići, Podprolog, Umčani i Vina.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Dusina je imalo 447 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Nikola Korica
Nikola Korica rođen 8. novembra 1960. u Gospiću je nekadašnji jugoslavenski olimpijac i član bob-reprezentacije, na Zimskim olimpijskim igrama u Sarajevu 1984.
Biografija
Na Olimpijskim igrama u Sarajevu 1984. Korica je bio član bob-reprezentacije bivše Jugoslavije, koju su činili još Boris Rađenović, Nenad Prodanović, Borislav Vujadinović, Siniša Tubić, Mario Franjić, Ognjen Sokolović, Zdravko Stojnić i Zoran Sokolović.
Olimpijske igre
Na ZOI 1984 nastupio je u dvosjedu sa Borisom Rađenovićom i zauzeo 24-o mjesto, te 19-o u četverosjedu sa Zdravkom Stojnićem, Marijom Franjićem i Sinišom Tubićem.
Napomene
<references group="lower-alpha"/>
Puteševica
Puteševica je naseljeno mjesto u općini Grude, Bosna i Hercegovina.
IC 5126
IC 5126 je spiralna galaksija koja je udaljena oko 323 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Vodolija. Najveći prečnik je 0,50 (47 hiljada sg) a najmanji 0,5 uglovnih minuta (47 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Stephane Javelle 13. novembra 1895. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Cikote (Pakrac)
Cikote su naseljeno mjesto u sastavu grada Pakraca, Požeško-slavonska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazile su se u sastavu stare općine Pakrac.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Cikote su imale 7 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Cikote je imalo 68 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Temenica
Temenica je naseljeno mjesto u sastavu općine Ivančna Gorica, regija Srednja Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Grosuplje.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Temenica je imala 177 stanovnika.