cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hipohondrogeneza
Simptoni i znaci
Klinički kriteriji su: Promjene izvan skeletnog sistema rijetko se nalaze. Za jedno mrtvorođenče opisano je da ima srčanee anomalije i opsežnu divertikulozu.
Patofiziologija
Hipohondrogeneza je jedno od najtežih stanja u spektru poremećaja uzrokovanih mutacijama u genu COL2A1. Protein koji proizvodi ovaj gen formira kolagen tipa II, molekule koje se nalazde uglavnom u hrskavicama i u prozirnom gelu koji ispunjava očnu jabučicu (staklasto tijelo). Kolagen tipa II je neophodan za normalan razvoj kostiju i drugih vezivnih tkiva (tkiva koja čine potporni okvir tijela). Mutacije u genu COL2A1 ometaju sklapanje molekula kolagena tipa II, što sprečava pravilan razvoj kostiju.
Nasljeđivanje
Učestalost nije poznata, a nasljeđivanje je autosomno dominantno.
Dijagnoza
Oboljela novorođenčad imaju kratke ruke i noge, male grudi sa sa kratkim rebrima i nerazvijena pluća]. Kičmene kosti (pršljenovi) u vratu i dijelu karlice (sakrum) ne otvrdnu ili okoštaju pravilno. Lice izgleda ravno i ovalnog, sa široko razmaknutim očima, malom bradom i, u nekim slučajevima, otvorom na krovu usta koji se naziva rascjep nepca. Trbuh je povećan, a višak tečnosti može se nakupiti u tijelu prije rođenja (stanje koje se naziva hydrops fetalis).
Kao posljedica ovih ozbiljnih zdravstvenih problema, dojenčad su obično nedonoščad ili su mrtvorođena ili umiru ubrzo nakon rođenja od respiratorne insuficijencije. Međutim, neka djeca su živjela neko vrijeme uz intenzivnu medicinsku podršku. Bebe koje prežive period novorođenčeta obično se reklasificiraju kao imaju spondyloepiphyseal dysplasia congenita, srodni poremećaj u spektru abnormalnog rasta kostiju.
Reference
Ovaj članak uključuje tekst iz javnog domena sa The U.S. Nacionalna medicinska biblioteka
NGC 5208
NGC 5208 (također poznat kao MCG 1-35-1, PGC 47637 i UGC 8519) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 311 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Djevica. Najveći prečnik je 1,70 (154 hiljade sg) a najmanji 0,6 uglovnih minuta (54 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 23. januara 1784. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Snoop Dogg
Calvin Cordozar Broadus Jr. (rođen 20. oktobra 1971), poznatiji kao Snoop Dogg (ranije Snoop Doggy Dogg i Snoop Lion), američki je hip-hop umjetnik. Osim muzike, bavi se i glumom i producentskim poslom. Jedan je od najvećih saradnika poznatog američkog repera Dr. Drea s kojim radi u Death Row Recordsu. Bio je član bande Crips iz Los Angelesa. U mladosti je bio uhapšen zbog posjedovanja droge i proveo je 6 mjeseci u zatvoru. Počeo je s karijerom 1992. kad je zapao za oko Dr. Dreu i gostovao je na njegovim koncertima. Snoop Dogg je objavio dosta hitova, kao što su Gin and Juice, Drop It Like It's Hot,Snooperman, Vato itd. Snimio je dosta pjesama s Tupacom Shakurom.
Biografija
Rođen je 20. oktobra 1971. u Long Beachu (Kalifornija). Rođen je kao drugo dijete svoje majke Beverly Brordus. Njegov otac je dosta njegovog djetinjstva bio odsutan od kuće. U porodici je dobio nadimak Snoopy zbog izgleda lica. Svirao je i pjevao u crkvi, a tek onda je počeo repati u osnovnoj školi. Već je spomenuto da je nakon školovanja optužen za posjedovanje droge. Sa svojim rođakom Nateom Doggom i prijateljem Warrenom G-jem repao je u njihovoj grupi 213. Nakon toga je 90-ih godina počeo sarađivati sa članovima grupe N.W.A., Dr. Dreom i The D.O.C.-om, koji su ga i proslavili. Danas je oženjen i ima dva sina i kćer. Snoop Dogg je fan Heavy metal grupe Metallica i košarkaških klubova iz Los Angelesa.
Zeleni vir
Zeleni vir je izletište i zaštićeni rezervat prirodnih vrijednosti u Hrvatskoj. Nalazi se u Primorsko-goranskoj županiji u blizini Skrada.
Proglašen je rezervatom 1962. godine i nalazi se na 302 metra nadmorske visine. Postoji nekoliko planinarskih i planinskih staza.
Godine 1921. građevinski poduzetnik Josip Lončarić sagradio je istoimenu malu hidroelektranu na potoku Zeleni vir, koja je tada opskrbljivala električnom energijom cijeli Gorski kotar.
Kalađurđevići
Kalađurđevići su naseljeno mjesto u općini Ravno, Bosna i Hercegovina.
677.
Godina 677. (DCLXXVII) bila je redovna godina koja počinje u četvrtak u julijanskom kalendaru. Oznaka 677. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
IC 467
IC 467 (također poznat kao IRAS 07218+7958, MCG 13-6-7, PGC 21164 i UGC 3834) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 94 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Žirafa. Najveći prečnik je 3,10 (85 hiljada sg) a najmanji 1,2 uglovnih minuta (33 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio William Frederick Denning 7. novembra 1890. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
.sr
.sr je najviši Internet domen za Surinam. Kompanija Telesur je zadužena za ovu domenu.
Ivo Totić
Ivo Totić, bio je bosanskohercegovački i hrvatski pjesnik, rođen je 1967. godine u Zenici, Bosna i Hercegovina (tada SFRJ). Preminuo je 9. maja 2017. u Vitezu.
Biografija
Srednju metaluršku školu završio je u Zenici. Studirao u Zenici na Fakultetu za metalurgiju i materijale u Zenici i Metalurškom fakultetu u Sisku. Diplomirao na Metalurškom fakultetu 1996. u Sisku sa temom "Utjecaj pH na ekstrakciju kobalta i nikla esterom fosfonske kiseline kao ekstraktantom". Radio je kao profesor stručnih mašinskih predmeta i matematike u srednjoj mašinskoj školi u Vitezu. Uvršten je u antologiju Ovdje živi Conan - Mlada bosanska lirika 1992.–1996 u izboru Miljenka Jergovića i u publikaciju Croatian literature World Heritage Encyclopedia.
678.
Godina 678. (DCLXXVIII) bila je redovna godina koja počinje u petak u julijanskom kalendaru. Oznaka 678. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
Mala Karašica
U Mađarskoj Mala Karašica prolazi kroz naselja Villány, Magyarbóly, Lapáncsa i Illocska. U Hrvatskoj rijeka protiče kroz naselja Luč, Petlovac, Širine, Šumarina, Šećerana i Branjin Vrh. Mala Karašica također teče sjeverno od Belog Manastira.
Ljubno ob Savinji
mini|280px|Ljubno ob Savinji, rimokatolička crkva "Sv. Elizabeta" Ljubno ob Savinji je naseljeno mjesto i sjedište općine Ljubno, regija Savinjska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazilo se u sastavu stare općine Mozirje.
Stanovništvo
Napomena: ''U 1992. povećano za dijelove naselja Primož pri Ljubnem, Savina i Ter.''
NGC 529
NGC 529 (također poznat kao MCG 6-4-19, PGC 5299 i UGC 995) je eliptična galaksija koja je udaljena oko 221 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Andromeda. Najveći prečnik je 2,40 (155 hiljada sg) a najmanji 2,1 uglovnih minuta (135 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 17. novembra 1827. godine.
Norbert Mappes-Niediek
Norbert Mappes-Niediek, njemački novinar rođen 10. oktobra 1953. godine. Studirao germanistiku i holandistiku u Bonnu i Kölnu. Novinarstvom se bavi od početka 80-tih. Mnogi njegovi novinski članci govore o ratu u Jugoslaviji. Smatra se jednim od boljih poznavalaca političkih zbivanja tokom rata u Jugoslaviji. Od 1994 do 1995 godine bio je savjetnik UN-ova posebnog opunomoćenika Yasushija Akashija. Njegova knjiga "Balkanska mafija - Države u rukama zločina” govori o mafioznim strukturama u zemljama bivše Jugoslavije i uticajima na ratna zbivanja tokom 90-tih godina. Nova knjiga "Die Ethno-Falle - Der Balkan-Konflikt und was Europa daraus lernen kann ", iz 2005 govori o tome što Evropa može naučiti iz rata u Jugoslaviji kao i uticaj ratnih zbivanja na odnose manjina u Evropi. Piše za brojne njemačke i austrijske novine. Živi u Austriji.
Paul McCartney
Sir James Paul McCartney (Liverpool, 18. juni 1942) britanski je muzičar, bivši član The Beatlesa.
Paul je muzička ikona dvadesetog vijeka. Nalazi se u Guinnessovoj knjizi rekorda kao muzičar s najviše pjesma na vrhu muzičkih listi (u SAD-u 29 njegovih pjesama "stiglo" je do broja 1). Godine 1957. upoznaje Johna Lennona, s kojim 1960. osniva Beatlese. "Can't Buy Me Love", "Yesterday", "Hello Goodbye", "Hey Jude" i "Let It Be" samo su neke od najpoznatijih pjesama iz doba. Beatlemanie.
Nakon raspada grupe 1970. počeo je solo karijeru i formira band "Wings".
Najbogatiji je muzičar današnjice. Njegovo bogatstvo procjenjuje se na 1,5 milijardi američkih dolara.
Osim muzikom, bavi se i humanitarnim radom, te je aktivni borac za prava životinja.
679.
Godina 679. (DCLXXIX) bila je redovna godina koja počinje u subotu u julijanskom kalendaru. Oznaka 679. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
680.
Godina 680. (DCLXXX) bila je prijestupna godina koja počinje u nedjelju u julijanskom kalendaru. Oznaka 680. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
Kijev Do
Kijev Do je naseljeno mjesto u općini Ravno, Bosna i Hercegovina.
NGC 3708
NGC 3708 je nepostojeći astronomski objekat naveden u Novom općem katalogu koji je opisan da se nalazi u sazviježđu Lav. Ovaj objekat je zapisao Ormond Stone 31. decembra 1885. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
NGC 6675
NGC 6675 (također poznat kao IRAS 18357+4000, MCG 7-38-13, PGC 62149 i UGC 11305) je galaksija koja je udaljena oko 115 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Lira. Najveći prečnik je 1,80 (60 hiljada sg) a najmanji 1,3 uglovnih minuta (43 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio Auguste Voigt u jula 1865. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Evropsko prvenstvo u rukometu 2010.
mini|400px|Prvaci 2010: Francuska
Evropsko prvenstvo u rukometu 2010. je bilo deveto po redu prvenstvo Evrope u rukometu za muškarce. Održalo se u Austriji od 19. do 31. januara 2010. godine.
Dodjela održavanja prvenstva
Na sjednici Evropskog rukometnog saveza 5. maja 2006. godine za domaćina prvenstva 2010. godine izabrana je Austrija. U zadnjem glasanju Austrija je dobila 28 glasova nasuprot kandidaturi Grčke, koja je dobila 18 glasova. Osim njih bile su za organizovanje prventstva kandidovane Njemačka, Island, Hrvatska, Makedonija i Mađarska.
Grupe
Izvlačenje grupa za turnir bilo je 24. juna 2009. godine u Beču. Kao nosioci grupa određene su reprezentacije Hrvatske, Danske, Njemačke i Francuske.
Sastavi timova
Za učestvovanje na prvenstvu, sve kvalifikovane reprezentacije su do 15. decembra 2009. godine mogle prijaviti 28 igrača. Od ovih 28 igrača, nacionalni rukometni su savezi, najkasnije jedan dan prije početka prvenstva, morali izabrati 16 igrača, koji će nastupiti u prvoj grupnoj rundi takmičenja. Nakon prve runde moguće je zamijeniti dva igrača, a u glavnoj rundi još jednog igrača, koji moraju biti iz grupe 28 već odabranih. .
=== Danska ===
Njemačka
Silvio Heinevetter (Füchse Berlin), Johannes Bitter (HSV Hamburg), Carsten Lichtlein (TBV Lemgo), Stefan Kneer (TV Großwallstadt), Manuel Späth (FA Göppingen), Holger Glandorf (TBV Lemgo), Michael Müller (Rhein-Neckar Löwen), Martin Strobel (TBV Lemgo), Arne Niemeyer (TuS N-Lübbecke), Sven-Sören Christophersen (HSG Wetzlar), Patrick Groetzki (Rhein-Neckar Löwen), Christian Schöne (FA Göppingen), Dragos Oprea (FA Göppingen), Christian Sprenger (THW Kiel), Michael Kraus (TBV Lemgo), Nikolas Katsigiannis (TSV GWD Minden), Andreas Rojewski (SC Magdeburg), Lars Kaufmann (FA Göppingen), Stefan Schröder (HSV Hamburg), Matthias Flohr (HSV Hamburg), Steffen Weinhold (TV Großwallstadt), Michael Haaß (FA Göppingen), Timo Salzer (HSG Wetzlar), Torsten Jansen (HSV Hamburg), Dominik Klein (THW Kiel), Uwe Gensheimer (Rhein-Neckar Löwen), Oliver Roggisch (Rhein-Neckar Löwen), Christoph Theuerkauf (SC Magdeburg)
Francuska
Jérôme Fernandez (BM Ciudad Real), Rémi Calvel (Toulouse HB), Daniel Narcisse (THW Kiel), Daouda Karaboué (Montpellier HB), Nikola Karabatić (Montpellier HB), Franck junillon (MT Melsungen), Thierry Omeyer (THW Kiel), Didier Dinart (BM Ciudad Real), Luc Abalo (BM Ciudad Real), Cédric Sorhaindo (Toulouse HB), Michael Guigou (Montpellier HB), Xavier Barachet (Chambéry Savoie HB), Sébastien Bosquet (Dunkerque HB), Sébastien Ostertag (Tremblay en France), Gregoire Detrez (Chambéry Savoie HB), Cyril Dumoulin (Chambéry Savoie HB), Damien Waeghe (US Créteil HB), Bertrand Gille (HSV Hamburg), Guillaume Joli (Chambéry Savoie), Audray Tuzolana (HBC Nantes), Yohann Ploquin (ST Raphael VAR HB), Bertrand Roine (Chambéry Savoie), William Accambray (Montpellier HB), Guillaume Gille (HSV Hamburg), Cédric Paty (Chambéry Savoie), Olivier Marroux (US Ivry HB), Samuel Honrubia (Montpellier HB), Igor Anic (THW Kiel)
Island
Björgvin Páll Gústafsson (Kadetten Schaffhausen), Hreiðar Guðmundsson (TV Emsdetten), Vignir Svavarsson (TBV Lemgo), Logi Geirsson (TBV Lemgo), Ásgeir Örn Hallgrímsson (GOG Svendsborg TGI), Arnór Atlason (FCK Håndbold), Guðjón Valur Sigurðsson (Rhein-Neckar Löwen), Snorri Guðjónsson (Rhein-Neckar Löwen), Ólafur Stefánsson (Rhein-Neckar Löwen), Alexander Petersson (SG Flensburg-Handewitt), Sverre Andreas Jakobsson (TV Großwallstadt), Róbert Gunnarsson (VfL Gummersbach), Ingimundur Ingimundarson (GWD Minden), Sturla Ásgeirsson (HSG Düsseldorf), Þórir Ólafsson (TuS Nettelstedt-Lübbecke), Aron Pálmarsson (THW Kiel), Ólafur Guðmundsson (FH Hafnarfjörður), Rúnar Kárason (naknadno izabran)
Hrvatska
mini|upright=1.5|Rukometna reprezentacija Hrvatske na Interwetten-Cup u Wiener Neustadtu 9. januara 2010. godine Trener Lino Červar odabrao je slijedeće igrače: Golman: Mirko Alilović (Ademar León), Goran Čarapina (RK Poreč), Marin Šego (RK Zagreb); Feldspieler: Ivano Balić (RK Zagreb), Damir Bičanić (Ademar León), Vladimir Božić (BM Ciudad Encantada), Ivan Čupić (RK Velenje), Domagoj Duvnjak (HSV Hamburg), Jakov Gojun (RK Zagreb), Nikola Kedžo (HSG Dusseldorf), Marko Kopljar (RK Zagreb), Denis Buntić (Ademar León), Antonio Kovačević (Dubrava), Blaženko Lacković (HSV Hamburg), Marino Marić (RK Zagreb), Vedran Mataija (RK Poreč), Petar Metličić (BM Ciudad Real), Duje Miljak (TV Emsdetten), Marko Mrđenović (RK Nexe), Željko Musa (RK Trimo Trebnje), Ivan Pešić (KC Veszprém), Luka Raković (RK Bjelovar), Manuel Štrlek (RK Zagreb), Tonči Valčić (RK Zagreb), Igor Vori (HSV Hamburg), Ljubo Vukić (RK Zagreb), Drago Vuković (VfL Gummersbach), Vedran Zrnić (VfL Gummersbach).
Norveška
Steinar Ege (FCK Håndbold), Ole Erevik (KIF Kolding), Magnus Dahl	(Fyllingen Håndball), Håvard Tvedten (Pevafersa BM Valladolid), Thomas Skoglund (GOG Svendborg TGI), Lars Erik Bjørnsen (Team Tvis Holstebro), Christian Spanne (Drammen HK), Stian Vatne (Füchse Berlin), Erlend Mamelund (FCK Håndbold), Kristian Kjelling (AaB Håndbold), Espen Lie Hansen (Drammen HK), Børge Lund (THW Kiel), Vegard Samdahl (Wisła Płock), Kjetil Strand (Füchse Berlin), Christoffer Rambo (IL Runar), Thomas Drange (FCK Håndbold), Bjarte Myrhol (Rhein-Neckar Löwen), Frank Løke (RK Zagreb), Einar Sand Koren (FCK Håndbold)
Austrija
mini|upright=1.5|Rukometna reprezentacija Austrije na Interwetten-Cup u Wiener Neustadtu 9. januara 2010. godine Trener Dagur Sigurdsson izabrao je slijedeće igrače: Golman: Thomas Bauer (TV Korschenbroich), Wolfgang Filzwieser (UHK Krems), Nikola Marinovic (HBW Balingen/Weilstetten); Feldspieler: Martin Abadir (aon Fivers), Damir Djukic (BM Alcobendas), Patrick Fölser (HSG Düsseldorf), Bernd Friede (TSV Otmar St.Gallen), Gregor Günther (A1 Bregenz), Matthias Günther (A1 Bregenz), Mare Hojc (HBW Balingen/Weilstetten), Michael Jochum (Alpla HC Hard), Klemens Kainmüller (HIT Innsbruck), Michael Knauth (Alpla HC Hard), Markus Kolar (aon Fivers), Stefan Lehner (HC Linz AG), Lucas Mayer (A1 Bregenz), Fabian Posch (A1 Bregenz), Roland Schlinger (A1 Bregenz), Tobias Schopf (UHK Krems), Viktor Szilagyi (VfL Gummersbach), Ibish Thaqi (aon Fivers), Kristof Vizvary (UHK Krems), Mario Vizvary (SPIGO West Wien), Markus Wagesreiter (HBW Balingen/Weilstetten), Robert Weber (SC Magdeburg), Konrad Wilczynski (Füchse Berlin), Richard Wöss (TUSEM Essen), Vytautas Žiūra (Viborg HK).
Nach dem Spiel gegen Njemačka am 5. januar 2010 in Innsbruck (29:30) wurde der Kader um acht Spieler – Damir Djukic, Gregor Günther, Klemens Kainmüller, Markus Kolar, Stefan Lehner, Tobias Schopf, Ibish Thaqi und Mario Vizvary wurden aus dem Kader entlassen – reduziert.
Poljska
Teamchef Bogdan Wenta nominierte folgenden Kader: Torhüter: Adam Malcher (MKS Zagłębie Lubin), Sławomir Szmal (Rhein–Neckar Löwen), Piotr Wyszomirski (KS Azoty Puławy); Feldspieler: Michał Adamuszek (MMTS Kwidzyn), Karol Bielecki (Rhein–Neckar Löwen), Rafał Gliński (KS Vive Targi Kielce), Piotr Grabarczyk (KS Vive Targi Kielce), Mateusz Jachlewski (KS Vive Targi Kielce), Bartłomiej Jaszka (Füchse Berlin), Mariusz Jurasik (KS Vive Targi Kielce), Bartosz Jurecki (SC Magdeburg), Michał Jurecki (TuS N-Lübbecke), Mariusz Jurkiewicz (Reyno de Navarra San Antonio), Damian Kostrzewa (AZS AWFiS Gdańsk), Kamil Krieger (KS Vive Targi Kielce), Patryk Kuchczyński (KS Vive Targi Kielce), Krzysztof Lijewski (HSV Hamburg), Marcin Lijewski (HSV Hamburg), Arkadiusz Miszka (Wisła Płock SA), Jarosław Paluch (SPR Chrobry Głogów), Paweł Piwko (KS Vive Targi Kielce), Paweł Podsiadło (KS Vive Targi Kielce), Tomasz Rosiński (KS Vive Targi Kielce), Artur Siódmiak (TuS N-Lübbecke), Tomasz Tłuczyński (TuS N-Lübbecke), Adam Twardo (Wisła Płock SA), Marcin Wichary (Wisła Płock S.A.), Daniel Żółtak (KS Vive Targi Kielce).
Rusija
Oleg Grams (Medwedi Tschechow), Wassili Filippow (Medwedi Tschechow), Oleg Sotow (Medwedi Tschechow), Dmitri Kowaljow (Medwedi Tschechow), Jegor Jewdokimow (BM Ciudad Real), Oleg Skopinzew (Medwedi Tschechow), Alexander Tschernoiwanow (Medwedi Tschechow), Anton Mersljutin (Sarja Kaspija Astrachan), Wadim Bogdanow (Universität-Newa St. Petersburg), Alexei Rastworzew (Medwedi Tschechow), Alexei Kostygow (Universität-Newa St. Petersburg), Alexei Kamanin (Medwedi Tschechow), Samwel Aslanjan (Medwedi Tschechow), Michail Tschipurin (Medwedi Tschechow), Eduard Kokscharow (RK Celje), Timur Dibirow (Medwedi Tschechow), Sergei Predybailow (Sarja Kaspija Astrachan), Konstantin Igropulo (FC Barcelona), Andrei Starych (SKIF Krasnodar), Witali Iwanow (Medwedi Tschechow), Dmitri Jerochin (Kaustik Wolgograd), Iwan Pronin (Universität-Newa St. Petersburg), Eldar Nassyrow (Universitet-Neva S.Peterburg), Alexei Kainarow (Sarja Kaspija Astrachan), Alexei Schindin (SKIF Krasnodar), Daniil Schischkarjow (Medwedi Tschechow), Alexander Kaschirin (Medwedi Tschechow), Jewgeni Pewnow (TSG Friesenheim)
Švedska
Mattias Andersson (TV Großwallstadt), Dan Beutler (SG Flensburg-Handewitt), Anders Persson (Bjerringbro-Silkeborg), Per Sandström (HSV Hamburg), Johan Sjöstrand (SG Flensburg-Handewitt), Jonas Källman (BM Ciudad Real), Fredrik Petersen (GOG Svendborg TGI), Rasmus Wremer (AaB Håndbold), Robert Arrhenius (BM Aragón), Olof Ask (GOG Svendborg TGI), Nicklas Grundsten (BM Granollers), Mattias Gustafsson (AaB Håndbold), Niclas Ekberg (Ystads IF), Marcus Enström (Alingsås HK), Jan Lennartsson (AaB Håndbold), Kristian Bliznac (Alingsås HK), Kim Ekdahl Du Rietz (Lugi), Tobias Karlsson (SG Flensburg-Handewitt), Fredrik Larsson (BM Aragón), Jonathan Stenbäcken (IK Sävehof), Tobias Warvne (LIF Lindesberg), Dalibor Doder (Ademar León), Patrik Fahlgren (SG Flensburg-Handewitt), Lukas Karlsson (KIF Kolding), Kim Andersson (THW Kiel), Oscar Carlén (SG Flensburg Handewitt), Johan Jakobsson (IK Sävehof), Albin Tingsvall (Hammarby IF)
Srbija
Darko Stanić (Cimos Koper), Dimitrije Pejanović (Torrevijea), Dragan Počuča (Tremblay), Ivan Nikčević (Navarra SA), Dobrivoje Marković (Cuenca 2016), Marko Curuvija (Metalurg), Nikola Kojić (Celje Pivovarna), Dragan Tubić (Partizan), Momir Ilić (THW Kiel), Žarko Šešum (KC Veszprém), Momir Rnić (Gorenje), Petar Đorđić (HSG Wetzlar), Mladen Bojinović (Montpellier HB), Danijel Anđelković (SC Szeged), Nenad Vučković (MT Melsungen), Uroš Mitrović (Creteil HB), Petar Nenadić (SC Szeged), Alexandar Stojanović (Kadetten Schaffhausen), Ivan Stanković (BM Aragon), Vukašin Rajković (FCK Håndbold), Ivan Lapcević (KC Veszprém), Ratko Nikolić (Navarra SA), Alem Toskić (Celje Pivovarna), Uroš Vilovski (KC Veszprém), Rastko Stojković (KS Vive Kielce)
Slovenija
Trener Zvonimir Serdarušić izabrao je slijedeće igrače: : Matjaž Brumen (RK Cimos Koper), Jure Dobelšek (RK Cimos Koper), Dragan Gajič (RK Zagreb), Vid Kavtičnik (Montpellier HB), Miladin Kozlina (RK Celje), Zoran Lubej (RK Zagreb), Jure Natek (RK Gorenje), Aleš Pajovič (RK Celje), Aljoša Rezar (RK Celje), Gorazd Škof (RK Zagreb), Sebastian Skube (RK Trimo Trebnje), David Špiler (RK Cimos Koper), Renato Vugrinec (RK Celje), Uroš Zorman (RK Celje), Luka Žvižej (SC Szeged), Miha Žvižej (RK Gorenje)
Španija
José Javier Hombrados (BM Ciudad Real), Arpad Šterbik (BM Ciudad Real), José Manuel Sierra (BM Valladolid), Jorge Martinez (BM Antequera), Cristian Ugalde (FC Barcelona), Juanín García (FC Barcelona), David Davis (BM Ciudad Real), Víctor Tomás (FC Barcelona), Albert Rocas (FC Barcelona), Roberto García Parrondo (BM Ciudad Real), David Cuartero Sanchez (BM Torrevieja), Rubén Garabaya (FC Barcelona), Julen Aguinagalde (BM Ciudad Real), Carlos Prieto (Rhein-Neckar Löwen), Rafael Baena Gonzalez (BM Antequera), Asier Antonio Marcos (BM Valladolid), Alberto Entrerríos (BM Ciudad Real), Raúl Entrerríos (BM Valladolid), Viran Morros (BM Ciudad Real), Mikel Garcia Aguirrezabalaga (Ademar León), Chema Rodríguez (BM Ciudad Real), Daniel Sarmiento (FC Barcelona), Joan Cañellas (BM Ciudad Real), Alvaro Ferrer (BM Granollers), Iker Romero (FC Barcelona), Cristian Malmagro (SDC San Antonio), Jorge Maqueda (BM Aragón), Eduardo Gurbindo (BM Valladolid)
Češka
Martin Galia (TBV Lemgo), Petr Štochl (Fuchse Berlin), Miloš Slabý (TV Neuhausen), David Juříček (Montpellier HB), Tomáš Říha (HC Zubří), Václav Vraný (Coburg), Jiří Hynek (Ahlener SG), Karel Nocar (Chambery), Pavel Mičkal (HSG Nordhorn), Jan Filip (Kadetten Schaffhausen), Jan Sobol (Montpellioer HB), Filip Jícha (THW Kiel), Daniel Kubeš (TBV Lemgo), Alois Mráz (HSG Wetzlar), Jan Stehlík (St. Raphael VAR HB), Tomáš Sklenák (ThSV Eisenach), Ondřej Zdráhala (Karviná), Jiří Vítek (Bergischer HC), Tomáš Mrkva (HCB Karviná), Jakub Hrstka (HC Zubří), Tomáš Číp (HC Zubří), Kamil Piskač (HC Dukla Praha), Tomáš Řezníček (Conversano), Ondřej Šulc (HCB Karviná), Jiří Motl (HC Lovosice), Jan Štochl (Bergischer HC), Martin Lehocký (Dukla Praha), Radek Horák (Dukla Praha)
Ukrajina
Jewhen Budko (Medwedi Tschechow), Mychajlo Krywtschykow (STR Saporischschja), Jewhen Konstantynow (STR Saporischschja), Serhij Bilyk (Aon Fivers), Olexij Hantschew (STR Saporischschja), Witalij Nat (KS Kielce), Serhij Onufrijenko (Dinamo Minsk), Jurij Petrenko (Paris HB), Olexandr Pedan (STR Saporischschja), Olexandr Scheweljow (HK Portowyk Juschne), Wadym Braschnyk (Budiwelnyk Browary), Artem Wyschnewskyj (Universität-Newa St. Petersburg), Olexandr Petrow (Budiwelnyk Browary), Hennadij Komok (STR Saporischschja), Wolodymyr Kyssil (STR Saporischschja), Artem Swjosdow (STR Saporischschja), Andrij Nataljuk (STR Saporischschja), Serhij Burka (STR Saporischschja), Serhij Ljubtschenko (STR Saporischschja), Wjatscheslaw Lotschman (Motor-SNTU-SAS), Serhij Schelmenko (Medwedi Tschechow), Wladyslaw Ostrouschko (STR Saporischschja), Borys Krjutschkow (HK Portowyk Juschne), Mykola Stezjura (STR Saporischschja), Jewhen Hurkowskyj (Ştiinţa Municipal Dedeman Bacău), Dmytro Doroschtschuk (HK Portowyk Juschne), Kostjantyn Kyrylenko (Meschkow Brest)
Mađarska
mini|upright=1.5|Rukometna reprezentacija Mađarske na Interwetten-Cup u Wiener Neustadtu 9. januara 2010. godine Teamchef István Csoknyai nominierte folgenden Kader: Torhüter: Nándor Fazekas (MKB Veszprém KC) Roland Mikler (Dunaferr SE), Nenad Puljezević (TSV Hannover-Burgdorf); Feldspieler: György Bakos (Pler KC), Gábor Császár (Chambery Savoie HB), Zsolt Balogh (Pler KC), Nikola Eklemović (MKB Veszprém KC), Gyula Gál (Croatia Osiguranje), Gábor Grebenár (CCD Balonmano Aragon), Péter Gulyás (MKB Veszprém KC), Máté Halász (Tatabánya Carbonex), Gergely Harsányi (FTC Cityline), Gábor Herbert (SC Szeged), Ferenc Ilyés (TBV Lemgo), Gergő Iváncsik (MKB Veszprém KC), Tamás Iváncsik (MKB Veszprém KC), Dávid Katzirz (SC Szeged), Milorad Krivokapic (SC Szeged), Máté Lékai (Pler KC), Balázs Laluska (RR Cimos Koper), Szilveszter Liszkai (SC Szeged), Kornél Nagy (Dunaferr SC), Barna Putics (GWD Minden), István Rédei (JD Arrate), Timuzsin Schuch (HCM Constanta), Gábor Szalafai (Dunaferr SE), Szabolcs Törő (JD Arrate), Szabolcs Zubai (SC Szeged).
Dvorane
5 austrijskih gradova izabrani su kao domaćini Evropskog prvenstva 2010. godine. Dvorane u Linzu, Grazu i Wiener Neustadtu će biti korištene samo u preliminarnoj rundi. Četvrta dvorana koja će biti korisštena u ovoj rundi nalazi se u Innsbrucku, te će, također, biti jedna od dvoje dvorane u glavnoj rundi. Druga dvorana je Wiener Stadthalle u Beču, koja je ujedno i dvorana za finalnu rundu.
Sudije
Za prvenstvo su određeni slijedeći rukometni suci: : Gerhard Reisinger i Christian Kaschütz (Austrija), Andrei Gousko i Siarhei Repkin (Bjelorusija), Vaclav Horacek i Jiri Novotny (Češka), Per Olesen i Lars Ejby Pedersen (Danska), Gregorio Muro San Jose i Alfonzo Rodriguez Murcia (Španija), Nordine Lazaar i Laurent Reveret (Francuska), Bernd Methe i Reiner Methe (Njemačka), Kenneth Abrahamsen i Arne M. Kristiansen (Norveška), Ivan Cacador i Eurico Nicolau (Portugal), Sorin-Laurentiu Din i Constantin Din (Rumunija), Nenad Nikolić i Dušan Stojković (Srbija), te Rickard Canbro i Mikael Clasesson (Švedska).
Prva runda
U prvoj rundi, timovi su podijeljeni u četiri grupe sa po četiri tima. Igra se po sistemu svak sa svakim, a prva tri tima plasiraju se u drugu grupnu rundu.
Grupa A
Utakmice grupe A igraju se u Grazu. Tri prvoplasirana tima kvalifikuju se za drugu rundu, a četvrtoplasirani tim ispada iz daljeg takmičenja.
Grupa B
Utakmice grupe B igraju se u Linzu. Tri prvoplasirana tima kvalifikuju se za drugu rundu, a četvrtoplasirani tim ispada iz daljeg takmičenja.
Grupa C
Utakmice grupe C igraju se u Innsbrucku. Tri prvoplasirana tima kvalifikuju se za drugu rundu, a četvrtoplasirani tim ispada iz daljeg takmičenja
Grupa D
Utakmice grupe D igraju se u Wiener Neustadtu. Tri prvoplasirana tima kvalifikuju se za drugu rundu, a četvrtoplasirani tim ispada iz daljeg takmičenja.
Glavna runda
Glavna runda se održava u Beču (grupa I) i Innsbrucku (grupa II) od 24. do 28. januara 2010. godine. Prve tri reprezentacije iz grupa A i B nastavljaju u grupi I, a prve tri plasirane reprezentacija grupa C i D u grupi II. Rezultati iz prve faze, protiv timova iz iste grupe prenose se u dalje takmičenje. Dvije prvoplasirane reprezentacije, nastavljaju turnir u polufinalu, dok se trećeplasirane reprezentacije, sastaju u utakmici za peto mjesto. Utakmice I grupe počinju u 16:00, 18:00 i 20:15, a utakmice II grupe u 16:30, 18:30 i 20:30 sati (odnosno 26. januara u 16:15, 18:15 i 20:15 sati)
Finalna runda
Utakmice finalne runde igraju se 30. i 31. januara u Beču. Tri najbolje reprezentacije direktno su kvalifikovane za Svjetsko prvenstvo u rukometu 2011. godine. Plasman od sedmog do šesnaestog mjesta odlučit će se na osnovu rezultata iz grupnog dijela takmičenja.
TV prijenosi
Televizijski kanal TV1.EU prenosi preko interneta sve utakmice. Prvi program austrijske televizije prenosi sve takmice austrijske reprezentacije, dok njemačke državne televizije ARD i ZDF prenose sve utakmice njemačke repreezentacije. Njemački sportski satelitski kanal Sender DSF prenosi 15 ostalih utakmica u kojima ne igra njemačka reprezentacija. mini|Maskota EP 2010. mini|upright=1.0|Navijačice i maskota na EP.
Maskota i EM song
Maskota Evropskog prvenstva zove se Magic i predstavlja nasmijanu crvenu zvijezdu. Službena pjesma prvenstva je „Sweet Caroline - Magic Moments“, koju pjeva DJ Ötzi.
Muhamed Porča
Hafiz Muhamed Fadil Porča rođen 1966. godine u Sarajevu. Kur'an je naučio napamet dok je još bio dijete, a kasnije je pohađao Gazi Husrev-begovu medresu. Također je studirao u Medini i u Jordanu. Danas je jedan od poznatijih bošnjačkih daija, i imam džemata Tewhid u Beču, Austrija. Napisao je nekoliko knjiga, o temama poput tevhid, tefsir, fikh itd.
Astma
Patofiziologija razvoja bronhijalne astme je sljedeća:
Astmatski napad
Astmatski napad mogu da pokrenu više faktora: alergijske reakcije, infekcije disajnih puteva, lijekovi (npr. aspirin, nesteroidni antiupalni lijekovi, beta-blokatori), napor, stres, u toku sna (najveći broj smrtnih ishoda astmatičnog napada dešava se u toku spavanja).
Znaci i simptomi astmatičnog napada su izarzito teško disanje i borba za zrak, zauzimanje sjedeće pozicije uz upotrebu pomoćne disajne muskulature, ubrzano disanje (tahipneja) oko 40-50 respiracija u minuti, tahikardija. Ako se ne prekine napad razvija se cijanoza i nemogućnost govora, tzv. govorna dispneja uz tendenciju daljeg pogoršanja stanja bolesnika.
Dijagnoza se postavlja na osnovu anamneze, kliničke slike, mjerenja saturacije krvi kiseonikom koja je snižena, određivanje parcijalnih pritisaka kiseonika i ugljen dioksida arterijske krvi (PaO2 i PaCO2), mjerenje pH krvi, mjerenje respiracijskih volumena spirometrom, RTG-pluća, mjeri se arterijski krvni pritisak i snima EKG.
Auskultacijom se čuju piskavi (wheezing) šušnjevi, naročito u ekspirijumu, koji je inače produžen. U teškom napadu na plućima se auskultacijom ne čuje disanje ili je ono vrlo oslabljeno, kada se radi o "nijemim plućima" i zahtijeva neodložnu hitnu ljekarsku intervenciju.
U diferencijalnoj dijagnozi dolaze u obzir sljedeća oboljenja:
Terapija se sastoji u spriječavanju razvoja hipoksije, poboljšanje ventilacije aplikacijom bronhodilatatora, terapija upale ako je uzrok napada. Položaj pacijenta je sjedeći. Odmah se uključuje 4-8 litara kisika preko sonde.
Za otklanjanje spazma bronhija daju se bronhodilatatori i to:
Primjenjuju se i kristaloidi, da bi se razrijedio bronhijalni sekret (npr. Sol. Ringer 500-1000 ml i.v.).
U teškim slučajevima kada je prisutna teška hipoksija, prestanak disanja ili kod status astmatikusa pristupa se endotrahealnoj intubaciji i eventuelno uvođenje u narkozu, mašinski ventilira uz regulaciju parametara vještačke ventilacije.
]]
681.
Godina 681. (DCLXXXI) bila je redovna godina koja počinje u utorak u julijanskom kalendaru. Oznaka 681. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
Svjetski rekordi u plivanju
mini|desno|270px|[[Caeleb Dressel drži najviše svjetskih rekorda u muškoj konkurenciji (četiri pojedinačna i pet u štafetama)]] mini|308x308px|[[Sarah Sjöström drži najviše svjetskih rekorda u ženskoj konkurenciji – šest (svi pojedinačni)]] Svjetske rekorde u plivanju ratificira Svjetska plivačka federacija. Rekordi se mogu odnositi na 50-metarske bazene (olimpijske ili duge) i 25-metarske (kratke). FINA priznaje svjetske rekorde u sljedećim disciplinama za muškarce i žene : Rekordi u dugim bazenima daleko su stariji od rekorda u kratkim i općenito se smatraju prestižnijima. Oni vuku porijeklo s početka 20. vijeka (nešto kasnije u slučaju delfinovog stila, koji se razvio iz prsnog). Rekorde u kratkim bazenima FINA je počela priznavati u martu 1991. ustanovljavanjem standardnog vremena u svakoj disciplini (općenito poznato kao najbolji rezultat u svijetu) koje je moralo biti poboljšano kako bi FINA priznala svjetski rekord.
Proces ratifikacije opisan je u FINA-inom pravilu SW12, a uključuje predaju dokumenata koji potvrđuju tačnost mjernog sistema i dužinu bazena, zadovoljavanje FINA-inih pravila koja se odnose na plivačke kostime i negativan doping-test dotičnih plivač(ic)a.
Većinu rekorda navedenih ispod postigli su plivači koji su nosili plivačke (polu)kostime od poliuretana ili drugih netekstilnih materijala, čija je upotreba bila dozvoljena od februara 2008. do decembra 2009. Uoči SP u vodenim sportovima 2009. u Rimu međunarodno upravno tijelo za pet olimpijskih vodenih sportova izglasalo je zabranu upotrebe ovih plivačkih kostima i svih kostima od netekstilnog materijala, počevši od 1. januara 2010. Činilo se da ovi kostimi poboljšavaju performanse kod snažnijih plivača, te da to poboljšavanje nije jednako kod svih takmičara, tj. da zavisi od morfologije i fiziologije.
Olimpijski bazeni (50 m)
Napomena: Podaci u svim tabelama važe zaključno s 8. 8. 2021.
Kristalografija
Kristalografija (grč. Κρύσταλλος - krýstallos = led + γραφειν - gráfein = pisati) je nauka o oblicima i strukturi kristala, zasnovana na analizi rasporeda atoma u čvrstim stanjima. Ova naučna grana objedinjuje mjerenje uglova kristalnih tijela i uspostavljanje simetrije posmatranih kristala. U početnoj fazi se razvijala za potrebe mineralogije, na teorijskim osnovama fizike i matematike.
Prije razvoja X-kristalografije, proučavanje kristala je bilo zasnovano na njihovoj geometriji.
Podjela i primjena
Prema tim kriterijima dijeli se na nekoliko grana.
Kristalografija se danas primjenjuje u mnogim prirodnim nukama (mineralogija i rudarstvo, fizika čvrstog stanja, hemija, biologija, medicina), a najčešće u industriji, kao što su: metalna, optička, hemijska, keramička, industrija stakla, elektroindustrija i srodnim djelatnostima).
Difrakcija X-zrakama
Kristalna struktura se sada otkriva analizom osobina difrakcije uzorka u snopu neke vrste zračenja. Ovu tehniku su zajednički osmislili William Bragg (1862.-1942.) i njegov sin Lawrence Bragg (1890.-1971.), koji su zajedno osvojili Nobelovu nagradu za fiziku za 1915. Lawrence Bragg je najmlađi dobitnik Nobelove nagrade, a bio je direktor Cavendish Laboratorije na Univerzitetu u Cambridgeu, u periodu kada su James D. Watson i Francis Crick u februaru 1953. otkrili strukturu DNK.
Tehnika
Neki materijali koji se proučavaju pomoću kristalografije, proteini, naprimjer, ne javljaju se prirodno kao kristali. Takve molekule se nalaze u otopini, a kristaliziraju za dan, sedmicu ili mjesec.
Kada se dobije kristal, podaci mogu biti prikupljeni pomoću snopa zračenja. Iako je oprema za difrakcije X-zrakama uobičajena, kristalografija često koristi posebni izvor sinhrotrone svjetlosti za X-zrake. One proizvode jasnije i potpunije nalaze. Sinhrotronski izvori također daju mnogo veći intenzitet X-zraka, tako da se podaci prikupljaju za kraće vrijeme nego što je obično potrebno pri slabijim izvorima.
Dobijanje slike difrakcije zahtijeva sofisticirane matematičke postupke. Matematičke metode za analizu difrakcijskih podataka se odnose na osobine koje se uočavaju samo onda kada talasi skreću od urednih nizova. Zato se kristalografija u najvećoj mjeri odnosi samo na kristale ili na molekule koje mogu kristalizirati.
Uprkos tome, određena količina molekulskih informacija se može izvesti iz obrazaca koje generiraju vlakna i prah. Naprimjer, dvostruko spiralne struktura DNK je izvedena difrakcijom X-zraka, dobijenom od vlaknastih uzoraka.
Elektronska difrakcija
thumb|right|300px|Jasne razlike između intenziteta difrakcijskih mjesta se mogu koristiti u određivanju strukture kristala. Elektronska kristalografija je način da se odredi raspored atoma u krutoj tvari pomoću mjenjača elektronskog mikroskopa (TEM). Metod je osmislio Aaron Klug, koji je osvojio Nobelovu nagradu za hemiju za studije o virusnim strukturama i RNK, 1982. godine.
Prva uspješna elektronska kristalografija strukture proteina u posmatranju atomske rezolucija je ostvarena proučavanjem bakteriorodopsina, 1990. godine.
Kristalografija u inženjerstvu materijala
300px|thumb|Primjer kubne rešetke. Kristalografija je alat koji se često koristi u nauci o materijalima. Razumijevanje kristalne strukture je neophodno za uočavanje kristalografskih nedostataka.
Brojna proučavanja drugih fizičkih svojstava su također povezana sa kristalografijom. Naprimjer, minerali gline stvaraju male, ravne, pločaste strukture. Glina se može lahko deformirati jer takve čestice kližu jedne duž drugih na ravnoj ploči. Ipak ostaju i dalje čvrsto povezane u okomitom pravcu na ploče. Takvi mehanizmi se mogu proučavati mjerenjem kristalografske teksture.
Kristalografija uključuje i simetrijske obrasce koji mogu nastati od atoma u kristalu.
Biologija
Kristalografija X-zrakama je bio glavni metod za određivanje 3-D molekularne strukture bioloških makromolekula. Najvažnije od njih su enzimi i nukleinske kiseline, kao što su DNK i RNK. U stvari, dvostruka spirala strukture DNK je otkrivena na osnovu kristalografskih podataka.
Prva kristalna struktura makromolekula je otkrivena 1958., u trodimenzionalnom modelu molekula mioglobina, analizom pomoću X-zraka. U Proteinskoj bazi podataka (Protein Data Bank) (PDB) su slobodno dostupni podaci za strukture proteina i drugih bioloških makromolekula. Za vizuelni pregled strukture bioloških molekula mogu se koristiti kompjuterski programi. Kristalografija X-zrakama sada daje put za elektronsku kristalografiju makromolekula koje ne čine velike 3-D kristale.
Bogojina
mini|280px|Bogojina, raspelo Bogojina je naseljeno mjesto u sastavu općine Moravske Toplice, regija Pomurska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Murska Sobota.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Bogojina je imala 537 stanovnika.
682.
Godina 682. (DCLXXXII) bila je redovna godina koja počinje u srijedu u julijanskom kalendaru. Oznaka 682. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
Klikovići (Ravno)
Klikovići su naseljeno mjesto u općini Ravno, Bosna i Hercegovina.
683.
Godina 683. (DCLXXXIII) bila je redovna godina koja počinje u četvrtak u julijanskom kalendaru. Oznaka 683. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
Mehmed Mejlija Guranija
Mehmed Mejlija Guranija (Sarajevo, 1713/14 - Travnik, 1781) bio je bosanskohercegovački pjesnik, kaligraf i epigrafičar.
Biografija
Mehmed Mejlija Guranija, punim imenom Derviš Mehmed (Muhammed) Mejli el-Kurani, rođen je 1713/14. godine u Sarajevu na Alifakovcu u mahali Vekil-Harč. Pripadao je derviškom kaderijskom redu. Mejli je njegov pjesnički pseudonim, a pretpostavlja se da nadimak Kurani znači da je njegova porodica porijeklom od kurdskog plemena Gorani, čije se ime na arapskom čita Kurani. Otac mu se zvao Ismail. Obrazovanje je stekao u Sarajevu. Poznavao je sva tri orijentalna jezika: arapski, turski i perzijski, ali je uglavnom pisao na turskom jeziku. Mejlija je za života bio cijenjen kao pjesnik, kaligraf i učen čovjek, što svjedoči Ljetopis Mula Mustafe Bašeskije: "Kuranija (Kurani), čiji je pjesnički pseudonim Mejli, kosati derviš u ćulahu od ugledne porodice, učen i obrazovan, odličan pjesnik, tako da mu ravnog nije bilo u čitavoj Bosni. I on je bio mještanin. Bješe neženja, bijele brade, pametan, bistra pamćenja, odgojen i učen. Bio je slikar. Konačno, iako bijaše dobar poznavalac arapske gramatike i sintakse, nije se isticao kao poznavalac arapskog jezika. Krasno je pisao pismo talik.". Pored toga Bašeskija bilježi 1780/81. godine Mejlijinu smrt, i tom prilikom zapisao je još i ove podatke: "Starac derviš Mehmed Mejlija-efendija Kuranija, pjesnik, nije se ženio, kaderija, mnogo je slavio Allaha, a družio se s ljudima iz viših krugova i snjima razgovarao".
Sačuvano je 82 njegovih pjesama, od kojih su 50 kronogrami u stihu na raznim sakralnim, memorijalnim i ostalim spomenicima, pa tako i u konaku sarajevskog muselima Smail-bega Dženetića, Saburine kuće itd. Napisao je desetak gazela i drugih divanskih pjesničkih vrsta. Njegove pjesme su uglavnom kronogrami o raznim važnijim događajima u Sarajevu. Osim toga što je bio pjesnik, Mejlija je bio kaligraf, pogotovo u talik pismu. Mejlija je ovom vrstom pisma prepisao razna djela.
Umro je u Travniku 1781. godine i sahranjen je u groblju kod Ibrahim-dedetova turbeta u Docu. Na njegovom nišanu isklesan je natpis u četiri dvostiha na turskom jeziku, a napisan nesh pismom:"'Fatiha! Poglavica šejhova, prvak pobožnih ljudi, Gospodin Mejlija, koji je priznat u duhovnom svijetu. Njegova Tekija čak i u samom Sarajevu bijaše hram spoznaje božjeg jedinstva. Njegova duša otišla je u Adn, poput tekuće vode. On je odveo na polje zikra mnoge ljude, uz pomoć »Vehhaba« izrečen je kronogram njegove smrti ovako: Mejlina duša otišla je u blizinu (Boga). Godina 1195.' (1781.)"
NGC 2232
NGC 2232 je otvoreno zvjezdano jato i nalazi se u sazviježđu Jednorog. Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 16. oktobra 1784. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Turska Van mačka
mini|desno|300px|Turska Van mačka
Turska Van mačka (poznata i kao "plivajuća mačka") potiče iz istočne Turske, sa jezera Van. U FIFe su priznate 1969. godine.
Osobine
Ovo je poludugodlaka mačka čvrste konstitucije, dugog i mišićavog tijela, srednje veličine. Karakteriše je vesela narav i izrazita naklonost ka vodi (karakteristika rase da voli da pliva). Glava je trouglastog oblika, sa srednje dugim i ravnim nosem, brada je izražena. Njuška joj je ružičasta. Uši su srednje veličine ili velike dobro obrasle dlakom, široke osnove sa blago zaobljenim vrhovima. Posebno se cijeni kada su uši spolja bijele, a unutrašnja strana blijedo ružičasta. Ušne školjke su razmaknute i srednje visoko usađene. Oči turske van mačke su blago ukoso postavljene, krupne i ovalnog oblika. Mogu biti plave, boje ćilibara, ili različito obojene, a očni kapci treba da su oivičeni ružičastom kožom. Vrat je snažan i nastavlja se na snažno tijelo. Noge ove mačke su srednje duge sa okruglim šapama koje su dobro obrasle dlakom. Rep je srednje dug, kitnjast. Dlaka je poluduga, meka i svilenkasta, ali nema poddlake.
Elfriede Jelinek
Elfriede Jelinek austrijska je književnica, prevoditeljica, scenaristica, esejistica. Dobitnica je Nobelove nagrade za književnost 2004. Živi u Beču i Münchenu. U obrazloženju Nobelovog komiteta istaknuto je da njena djela imaju
Jelinek piše protiv zlostavljanja u javnom, političkom, ali i privatnom životu austrijskog društva. Koristi sarkastičan, provokativan stil, zbog kojeg je od protivnika nazvana Nestbeschmutzer (njem. onaj koji prlja vlastito gnijezdo), te i sama ponekad koristi opsceni, bogohulni, vulgarni i podrugljivi stil pisanja u obračunu sa društvenim okruženjem u Austriji.
Djetinjstvo, mladost i prvi književni radovi
Rođena je 20. oktobra 1946. u Mürzzuschlagu. Njena majka Olga (rođ. Buchner) potječe iz bečke građanske porodice, te je niz godina ishranjivala porodicu radeći kao knjigovođa. Otac Friedrich bio je hemijski inženjer, apsolvent Tehničkog univerziteta u Beču češko-židovskog porijekla. Ta ga je služba u ratnoj industriji, zbog svog visokog obrazovanja, spasila progona od strane nacističkih vlasti. Friedrich Jelinek psihički je obolio 50-ih godina, a nedugo kasnije živio je bolestan kod kuće. Umro je 1969. u jednoj psihijatrijskoj klinici, potpuno izgubivši razum.
Za Elfriedeino obrazovanje bila je zadužena njena majka. Upisuje je u katoličko obdanište, a kasnije u samostansku školu, koju je ona kasnije u eseju In die Schule gehen ist wie in den Tod gehen (Ići u školu isto je kao ići u smrt) opisala kao prilično restriktivnu i strogu. Zbog svoje hiperaktivnosti, na prijedlog školskih nastavnica, upućena je na dječiju psihijatriju klinike Bečkog univerziteta, koju je vodio Hans Asperger, mada, gledano s medicinske strane, njeno ponašanje nije prelazilo granice normalnog. Nezavisno od toga njena majka imala je želju da od Elfriede stvori muzičko čudo od djeteta, te je upisuje na časove klavira, gitare, flaute, violine i viole. Upisana je s 13 godina na Bečki konzervatorij, gdje je studirala orgulje, klavir, blok-flautu, a kasnije i kompoziciju. Paralelno završava realnu gimnaziju u Beču.
Počinje pisati i priključuje se tradiciji tzv. Bečke grupe, te jedno vrijeme piše malim slovima (tzv. Kleinschreibung), mada uskoro napušta ovaj način pisanja.
Nakon mature dolazi do prvog psihičkog sloma. Pohađa nekoliko semestara historije umjetnosti i teatrologije na Univerzitetu u Beču, a 1967, zbog fobija prouzrokovanih psihičkim stanjem, napušta studije i živi u izolaciji godinu dana u svojoj kući u Beču. U to vrijeme počinje pisati, te nastaje njena prva zbirka priča, Lisas Schatten. Njena se djela objavljuju u časopisima i u manjim izdanjima. Uskoro piše i prvi roman, bukolit (1968), koji objavljuje tek 1979. Nakon očeve smrti poboljšava joj se psihičko stanje, angažira se u revolucionarnim pokretima iz 1968. i živi nekoliko mjeseci u stambenoj zajednici lijeve orijentacije, između ostalih s Robertom Schindelom i Leanderom Kaiserom.
1971. polaže ispit za orgulje na konzervatoriju kod prof. Leopolda Marksteinera. Daljnji književni radovi zasnivaju se na njenom zanimanju za teoriju francuskog filozofa Rolanda Barthesa, koje je opisala u eseju Die endlose Unschuldigkeit.
Od 1972. živi s njemačkim književnikom Gertom Loschützom u Berlinu, ali se već sljedeće godine vraća u Beč, a 1974. postaje član Komunističke partije Austrije (KPÖ), gdje se angažira u predizbornim borbama, kulturnim predstavama, javnim čitanjima pod nazivom Linkes Wort. Iste godine udaje se za kompozitora i glumca Gottfrieda Hüngsberga, koji u to vrijeme piše muziku za Rainera Wernera Fassbindera.
Uspjesi, skandali i povlačenje iz javnosti
Otada naizmjenično živi u Beču i Münchenu. 1975. piše svoju novu marksističko-feminističku satiru, tzv. heimatroman Ljubavnice (die liebhaberinnen). 70-ih godina objavljuje mnoge radiodrame, a početkom 80-ih objavljuje Izgnanike (Die Ausgesperrten), najprije kao radiodramu, kasnije kao roman, te se po njenom scenariju snima istoimeni film u režiji Franza Novotnog, u kojem glavnu ulogu tumači Paulus Manker.