cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sitno
Stanovništvo
Napomena: ''Do 1981. iskazivano pod imenom Sitno Gornje.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Sitno je imalo 211 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Sibirski tigar
Sibirski tigar (Panthera tigris altaica) je najveća mačka na svijetu. Pripada carstvu životinja, razredu sisavaca, natporodici mačaka, porodici velikih mačaka i jedna je podvrsta vrste tigrova. Živi u sibirskim šumama i prašumama, lovi kao i ostali tigrovi. Sibirski tigrovi su ugroženi jer se izlovljavaju zbog crvenkastog krzna ukrašenog crnim prugama.
Građa tijela
Sibirski tigar je vrlo snažan i mišićav. Može biti dug od vrha njuške do kraja repa gotovo 4 m, od čega na rep otpada oko 90 cm. Visina do ramena može biti do 1,15 m, što ga čini najvećim i nasnažnijim od svih podvrsta tigrova. Može težiti od 100 do 320 kg, no mogući su i ekstremni izuzeci: najteži do sada poznati sibirski tigar je bio težak gotovo 400 kg.
Ostalo
Oko 10 cm duge i oštre kandže su mu uvučene, osim kad krene u napad na plijen. Vid mu je oko 5 puta bolji od ljudskog. Vidi binakularno i razlikuje boje. U punom trku može doseći do 70 km/h.
Način života
Mužjak sibirskog tigra je samotnjačka životinja i živi na području veličine do 3.000 km2 čije granice obilježava urinom i oštrenjem kandži na određenim, markantnim stablima. Često živi u istom području nekoliko godina prije nego krene u potragu za novim. Područja mužjaka i ženki se preklapaju, tako da na području jednog mužjaka žive prosječno dvije ženke. Ako u njegov revir uđe drugi mužjak, on brani svoj prostor, koncentrirajući se pri tome na važne granice sa ženkama i na mjesta bogatija lovinom.
Oni su noćne životinje, a očekivani životni vijek im se kreće između 15 i 20 godina.
Hrana i lov
Sibirski tigar mora dnevno pojesti 9 do 10 kg mesa jer je njegova potreba za rezervama energije izuzetno velika kako bi mogao preživjeti u vlo hladnoj klimi. Preživljavaju loveći razne vrste jelena, divlje koze, divlje svinje, risove, medvjede i manju lovinu. Ako nema druge lovine, ubit će i psa ili domaću stoku. Zahvaljujući snažnoj građi, može i tešku lovinu odvući daleko do nekog mirnog mjesta da ju pojede ili pohrani.
Rasprostranjenost i ugroženost
Životni prostor sibirskog tigra rasprostire se od Sibira preko Amura i Usurija do sjeverne Kine.
U zoološkim vrtovima živi višestruko više sibirskih tigrova nego u prirodi. Njihov broj u prirodi se procjenjuje na oko 350 jedinki. Veliku ugrozu za ove tigrove predstavlja i neprekidno smanjivanje njihovog životnog prostora.
PCBSD
PC-BSD kao svoj cilj ima da bude lak za instaliranje i korištenje desktop OS-a, koje je izgrađeno na FreeBSD operativnom sistemu. Da bi se to postiglo, trenutno ima grafičku instalaciju, koja će omogućiti čak i UNIX novajlijama da ga lahko instaliraju, podese i koriste.
PC-BSD 10.3
PC-BSD 10.3 je također razvio TXZ sistem, koji omogućava korisniku da skine i instalira svoje aplikacije iz paketa TXZ, slično TAR.GZ na UNIX-u. Sistem dođe s Lumina okruženjem, koje dočeka korisnika sa poznatim izgledom.
PC-BSD 8.2
PC-BSD 8.2 je također razvio PBI sistem, koji omogućava korisniku da skine i instalira svoje aplikacije iz samo-raspakujućeg i instalacionog (self-extracting & installing) formata, slično InstallShield® na Windows®-u. Sistem dođe s "K" Desktop Environment (KDE) okruženjem, koje dočeka korisnika sa poznatim izgledom.
Glaukijas
Glaukijas (gr. Γλαυκίας) je kralj Taulanata, kako ga naziva Arijan, koji se 335. god. pne pridružio Kleitusu u pobuni protiv Aleksandra. Poslije zajedničkog poraza kod Peliuma, njegova država je ostala nezavisna, a Kleitus se sklonio kod njega.
U periodu 317. – 302. god. pne Glaukijas se izričito naziva kao kralj Ilira. Papazoglu smatra da je nakon smrti kralja Kleitusa, Glaukijas svom kraljevstvu prisajedinio zemlje bivšeg saveznika. Prestiž ilirskog imena bio je takav da je ono preovladalo u ujedinjenom kraljevstvu. Od tog vremena ilirska kraljevina se prostirala od Epira i Makedonije do jadranske obale. Taulanti su nestali zauvijek iz istorije.
Kasander, nasljednik Aleksandra Velikog je porazio Glaukijasa u bici iz 314. godine p. n. e. Nakon poraza, grčke kolonije Dyrrachium (današnji Drač u Albaniji) i Apolonija koje su Iliri ranije osvojili, vraćene su Makedoncima a Glaukijas je primoran na sporazum kojim je obećao mir Makedoncima i njihovim saveznicima.
Glaukijas se pominje u hronikama antičkih historičara u vezi sa Pirom (319-272. p. n. e.), princom i kasnije, kraljem Epira. Naime 317. godine p. n. e. Pirov otac Eakid je uklonjen sa trona a porodica i Pir (tada beba) su našli utočište kod kralja Glaukijasa. Naime, Glaukijas je bio oženjen Berhoejom, molosijanskom princezom iz kraljevske porodice Eakida tako da je Pir bio bezbjedan kod svoje tetke. Kasander je nudio 200 talenata (mjera za težinu i vrijednost u zlatu ili češće srebru, oko 26 kg) za Pira ali je Glaukijas to odbio. Kasnije je pomogao Piru da se vrati na prijesto 306. godine p. n. e.
Bez obzira na Glaukijasovo dobročinstvo Pir je, kad je postao kralj, prisajedinio taulantsku teritoriju u epirsko kraljevstvo.
Monunius
Monunius (Monunijus, Monunios) bio je ilirski kralj iz plemena Dardanaca koji je živio u III stoljeću p. n. e. (vladao oko 300-280. godine p. n. e.). Bio je sin Bardilisa II ili možda Graba. Činjenica da je nekoliko dardanskih vladara imalo isto ime razlog je određenim zabunama; historičar J.J. Wilkes navodi u svom djelu Iliri na str. 146: "Niti je sigurno da je to bio isti vladar koji je stekao moć među Taulantima", zatim, "Nije utvrđeno da se radi o istom Monuniusu koji je ponudio pomoć protiv Kelta..."
Prvi njegov spomen u pisanim izvorima je u vezi saveza protiv makedonskog kralja Ptolomeja Kerauna, koji sklopio jedan drugi Makedonac, Ptolomej, Lizimahov sin, sa Monuniosom Ilircem (Monunio Illyrio), sin kralja Bardilisa II i njegov nasljednik, a možda i Graba koji je vladao 25 god ranije.
U Albaniji je pronađeno i 40 srebrnih novčića za koje se vjeruje da su bili Monuniusovi. Na novčićima se nalazi prikaz krave koja doji i gleda tele a iznad njih je donja vilična kost vepra. Na drugoj strani se nalazi dvostruko pravougaono polje podijeljeno na četiri dijela sa simetričnim simbolima. Sa vanjske strane pravougaonika nalazi se ime (M)ONOYNIOY - Monunius i BACIΛEΩ(Σ) - kralj.
Kod Ohridskog jezera, u blizini ilirsko-makedonske granice pronađen je bronzani šljem na kome je upisano Monuniusovo ime.
Konjbaba
Konjbaba je naselje u gradu Goraždu, Bosna i Hercegovina.
IC 147
IC 147 (također poznat kao IRAS 01375-1506, MCG -3-5-13 i PGC 6164) je galaksija koja je udaljena oko 692 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Kit. Najveći prečnik je 0,90 (181 hiljada sg) a najmanji 0,6 uglovnih minuta (121 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Stephane Javelle 7. decembra 1893. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Lopare
Historija
Prema jednoj legendi ime općine Lopare potiče od drvene alatke slične lopati - drevnog lopara, za stavljanje tijesta u pekaru i vađenje hljeba, koje je nekada u tom mjestu izrađivao čuveni majstor. Druga legenda kaže da su Lopare dobile ime po stanovnicima koji su živjeli na tom području i često se tukli, što se u žargonu kaže "lopali".
Ostaci nadgrobnih spomenika bosanskih heretika (kako su ih pojedini historičari nazivali: bogumila) ili nekadašnjih pripadnika Crkve bosanske (stećaka), su veoma prisutni na području općine. Najviše ih je (čak 30) na tromeđi između Tobuta, Labucke i Vukosavaca. Prema arheološkim nalazima, tvrdi se da je u ovom kraju bilo i ilirsko naselje, još prije 2600 godina, što odgovara srednjem željeznom dobu.
Početak komunalne izgradnje vezuje se za period austrougarske vladavine (1878-1918) kada je izgrađena zgrada današnjeg općinskog suda (ranije je to bila žandarmerijska stanica) i oba puta koji vezuju Lopare sa susjednim općinama.
Geografija
Površina općine Lopare zauzima 292,55 kvadratnih kilometara, sa 16.568 stanovnika (popis 2013). Naseljenost po kvadratnom kilometru iznosi 56,63 stanovnika po km2. Općina Lopare graniči sa općinama Ugljevik, Bijeljina, Teočak, Sapna, Tuzla, Čelić i Brčko.
Stanovništvo
Po službenom popisu stanovništva iz 1991. godine, općina Lopare imala je 32.537 stanovnika, raspoređenih u 40 naselja. Poslije potpisivanja Dejtonskog sporazuma, veći dio općine Lopare ušao je u sastav Republike Srpske. U sastav Federacije Bosne i Hercegovine ušla su naseljena mjesta: Brezje, Brnjik, Bučje, Drijenča, Humci, Šibošnica, Miladići, Velino Selo, Vražići te dijelovi naseljenih mjesta: Brusnica, Čelić, Jablanica, Lopare Selo, Lukavica, Mirosavci, Nahvioci, Piperi, Pukiš, Ratkovići, Visori. Od ovog područja formirana je općina Čelić. Federaciji su također pripali i dijelovi naseljenih mjesta Brijest i Priboj, koji su pripali općini Teočak.
Hermann Henking
Hermann Paul August Otto Henking (16. juni 1858. – 28. april 1942) bio je njemački zoolog, razvojni biolog i citolog koji je otkrio hromosom X 1890. ili 1891.
Taj rad bio je rezultat studije testisa Pyrrhocoris apterus (Pyrrhocoris apterus), tokom koje je (u Leipzigu) Henking primijetio da jedan hromosom ne učestvuje u mejozi. Nazvao ga je "X element" jer ga je njegovo čudno ponašanje učinilo nesigurnim je li to zaista hromosom. Kasnije je nazvan hromosom X, nakon što je američki citolog Clarence Erwin McClung ustanovio da to nije bio samo pravi hromosom nego i determinator spola iako je McClung pogrešno pretpostavio da je riječ o hromosomu koji određuje muški spol.
Trolokve
Trolokve su naseljeno mjesto u sastavu općine Prgomet, Splitsko-dalmatinska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazile su se u sastavu stare općine Kaštela.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2021. godine, Trolokve su imale 101 stanovnika.
Hugo (II), kralj Francuske
Hugo Magnus (1007-17. septembar 1725) je bio kralj Francuske kao savladar svog oca. Bio je sin Roberta II i Konstancije Provansalske.
Prvi francuski kralj iz dinastije Capet, Hugo I, organizovao je krunidbu svog najstarijeg sina, Roberta II, za vrijeme svog života kako bi osigurao vlast svojim potomcima. Robert II je isto učinio sa svojim najstarijim sinom. Hugo Magnus je okrunjen 9. ili 19. juna 1017. godine u mjestu Compiègne.
Uglavnom se ne broji kao kralj Hugo II, budući da je umro kao podređeni savladar.
Čarobni predmeti u knjigama o Harryju Potteru
Ono što romane o Harryu Potteru čini naročito zanimljivim su čarobni predmeti. Spominju puno kroz sve objavljene knjige. Čarobni predmeti mogu služiti u razne svrhe, a najčešće su to razna pomagala ili sredstva za zabavu. Čarobni predmeti su najčešće obični predmeti koje većinom poznaju i bezjaci, koje je čarobnjak začarao, ali se u knjigama vrlo rijetko spominje ili opisuje takav čin.
Leteći tepisi
Leteći tepisi su alternativni način prometovanja u čarobnjačkom svijetu, ali su ilegalni u Evropi (ili barem u Engleskoj). Obično su to debeli tepisi, često s različitim uzorcima i motivima koji se proizvode na Srednjem Istoku. Očigledna prednost tepiha pred metlama je mogućnost da se na tepih smjesti veći broj ljudi, a vjerovatno je i udobniji za vožnju od metli.
Prije su leteći tepisi u čarobnjačkoj zajednici bili prihvaćen i raširen način saobraćaja, ali su zatim zabranjeni zato što ih je Registar predmeta koji se smiju začarati proglasio bezjačkim predmetom. Zbog toga je, prema čarobnjačkom zakonu, zabranjeno začarati ili letjeti na letećem tepihu, iako je u drugim zemljama to još uvijek dopušteno.
Trgovac imenom Ali Bashir ima veliku želju izvoziti leteće tepihe u Veliku Britaniju i veoma je uzrujan zbog lokalnih zakona koji ga sprječavaju u njegovom naumu. On redovno ispituje Arthura Weasleyja, radnika britanskog Ministarstva Magije o tome, ali nije vjerovatno da će se zakon promijeniti.
Letiprah
Može se koristiti u bilo kojem kaminu koji je povezan na letimrežu. Kako bi prešao iz jednog kamina u drugi putnik mora ubaciti šaku letipraha u kamin (ako je vatra upaljena postat će zelena), jasno izgovoriti željeno odredište i zatim zakoračiti u vatru. Također, putnik može stajati u kaminu te zatim baciti prah na svoje noge. Letiprah se može koristiti i za komunikaciju; čarobnjak ili vještica može kleknuti pred kamin i zatim gurnuti glavu, koja će se zatim pojaviti u drugom kaminu, u vatru.
U drugoj knjizi porodica Weasley i Harry letiprahom su putovali u Zakutnu ulicu. Harry nije jasno izgovorio riječi "Zakutna ulica", pa je završio u trgovini Borgin i Burkes u Ulici Nokturno. U četvrtoj knjizi, Arthur Weasley iskoristio je svoje veze u Ministarstvu magije kako bi privremeno u sistem letimreže uključio kamin porodice Dursley. Sirius Black je u istoj knjizi koristio mrežu kako bi komunicirao s Harryjem. U petoj knjizi Harry je prilično riskirao koristeći kamin Dolores Umbridge kako bi se javio Siriusu, zato što je Umbridgeica nadzirala sve vrste komunikacije u i iz Hogwartsa.
Metle
Metle koriste vještice i čarobnjaci svih dobnih grupa i to za prijevoz i igranje metloboja. Njihova je upotreba slična kao i ona letećih tepiha, iako se leteći tepisi ne smiju koristiti u Engleskoj.
U čarobnjačkom svijetu postoje brojni proizvođači i modeli metli koji se međusobno razlikuju u sposobnostima. Ponuda je veoma šarolika pa tako postoje veoma skupi i kvalitetni modeli izvrsnih sposobnosti koji izlaze svake godine, ali i metle igračke za djecu koje mogu poletjeti samo nekoliko metara iznad tla. Kulturološko značenje metli u čarobnjačkom svijetu slično je onom automobila u stvarnom svijetu.
Nacionalni park Kobuk Valley
Nacionalni park Kobuk Valley nalazi se na sjeverozapadu Aljaske, 40km sjeverno od Arktičkog kruga. Status nacionalnog parka dobio je 1980. donošenjem Zakona o očuvanju zemljišta od nacionalnog interesa na Aljasci (ANILCA). Poznat je po Velikim kobučkim dinama i putevima seobe sobova. Posjetioci mogu doći s vlastitom opremom i otići kampirati, pješačiti (uključujući i s ruksacima), veslati u čamcu ili voziti pseću zapregu u unutrašnjosti parka. U parku, koji je po površini približan Delawareu, nema označenih cesta ni staza.
Čarobni predmeti u knjigama o Harryju Potteru
Putoključ
Putoključevi se prvi put spominju u Harryju Potteru i Plamenom Peharu. Jednom kad su stvoreni čarolijom Portus, putoključevi mogu do željenog odredišta prevoziti svakoga ko ih dotakne ili mogu postati aktivni u unaprijed određenom trenutku i zatim prenijeti do određene lokacije osobu koja ga u tom trenutku dodiruje.
Nacionalni park Kobuk Valley
Do parka ne vodi nijedna cesta. Ljudi obično dolaze čarterskim aviotaksijem iz Nomea, Bettlesa ili Kotzebuea. Letovi su dostupni tokom cijele godine, ali jako zavisni od vremenskih prilika. Zbog rijetke naseljenosti Aljaske, a i njene udaljenosti i hladne klime, Kobuk Valley jedan je od najslabije posjećenih nacionalnih parkova u Sjedinjenim Američkim Državama.
Geografija
Ovaj nacionalni park centar je velikog ekosistema između Nacionalnog rezervata divljine Selawik i Nacionalnog rezervata Noatak. Od Čukotskog mora udaljen je 121km (riječnog toka). Samo 51km istočnije nalazi se nacionalni park Gates of the Arctic ("Vrata Arktika"). Kobuk Valley uključuje 33.000ha zemljišta koje je u vlasništvu domorodačkih zajednica i države Aljaske.
Čarobni predmeti u knjigama o Harryju Potteru
Putoključ
U Harryju Potteru i Plamenom Peharu Barty Crouch ml., koji je oponašao Alastora Moodyja pretvorio je Tromagijski pokal u putoključ koji prenosi onoga ko ga dotakne Voldemortu, očekujući da će to biti Harry Potter. Međutim, Harry je pokala dotaknuo zajedno s Cedricom Diggoryjem pa je Voldemort ubio Cedrica kletvom Avada Kedavra.
Nacionalni park Kobuk Valley
Geografija
Park se sastoji od širokih vlažnih područja uz rijeku Kobuk, koja teče duž južnih rubova zapadnog Brooksovog gorja, poznatih kao Bairdove planine. Granica parka ide vododjelnicom koju tvore Bairdove planine na sjeveru i Waringove planine na jugu. One prave krug, definirajući i zatvarajući dolinu Kobuka. Srednje dvije trećine rijeke Kobuk, počevši od Kiana do Amblera, uključene su u park, kao i nekoliko njenih glavnih pritoka, poput Salmona i Hunta. Dolina je uglavnom prekrivena ledničkim driftom. Većina južnog dijela parka, južno od rijeke Kobuk, čini Divljinu Kobuk Valley površine 70.636ha. Divljina Selawik nalazi se južno, u susjednom istoimenom nacionalnom rezervatu divljine.
S južne strane rijeke Kobuk nalaze se tri polja pješčanih dina. Velike kobučke, Male kobučke dine i Dine rijeke Hunt ostaci su poljâ dina koja su pokrivala površinu od 81.000ha odmah nakon povlačenja pleistocenske glacijacije. Kombinacija nataloženog materijala od lednika i jakih vjetrova dovela je do nastanka ovog polja, koje je danas većinom prekriveno šumom i tundrom. Dine danas zauzimaju približno 8.300ha. Velike kobučke dine obuhvataju najveće aktivno arktičko polje dina u Sjevernoj Americi. NASA je finansirala njihovo istraživanje kao analog polarnim dinama na Marsu.
Sjedište parka nalazi se u Centru za naslijeđe Northwest Arctic u Kotzebueu, približno 160km zapadno od parka, na obali Beringovog mora. Sezonske rendžerske stanice otvaraju se duž rijeke Kobuk u Kallarichuku, na zapadnom kraju parka, i Onion Portageu, na istočnom kraju. Uredi i službe za posjetioce Nacionalnog spomenika Cape Krusenstern i Nacionalnog rezervata Noatak također su smješteni u Centru za naslijeđe Northwest Arctic. Oni se svi vode zajedno kao Western Arctic National Parklands, a za sve je odgovoran jedan jedini nadzornik.
Čarobni predmeti u knjigama o Harryju Potteru
Ormar za nestajanje
Ormar za nestajanje zapravo se sastoji od dva ormara, najčešće identična. U knjizi Harry Potter i Princ miješane krvi spominju se takvi ormari. Jedan jeo od njih bio u Hogwartsu, u sobi potrebe dok je drugi bio u Ulici Nokturno, u prodavaonici Borgin & Burkes u Londonu. Ako se uđe u jedan od ormara, izlazi se kroz drugi ormar, što ormar za nestajanje čini vrlo praktičnim prijevoznim sredstvom.
Nacionalni park Kobuk Valley
Ekologija
Park se nalazi u prijelaznoj zoni između tajge i tundre.
Čarobni predmeti u knjigama o Harryju Potteru
Vremokret
Vremokreti su mali predmeti koji imaju oblik pješčanog sata koji služe za putovanje kroz vrijeme. Onoliko koliko nosilac sata okrene vremokret, toliko će se sati vratiti u prošlost. Kada se to jednom dogodi, u jednom trenutku osoba se može nalaziti na dva različita mjesta. Vremokreti mogu biti krajnje opasni ako se neodgovorno koriste, a mogu biti fatalni i za samog korisnika. Upravo zato, vremokreti se smiju koristiti samo dozvolom Ministarstva magije, i samo s dobrim razlogom. Poznati su se primjerci nalazili u Odjelu tajni, u Ministarstvu magije, ali su uništeni nakon bitke u Odjelu tajni u Harryju Potteru i Red feniksa.
Nacionalni park Kobuk Valley
Ekologija
Riblji i životinjski svijet tipičan je za arktičku i subarktičku faunu. Glavne vrste od privrednog značaja jesu sob, los, a od riba losos i nelma. Najuočljivije životinje jesu 400.000 sobova iz zapadnoarktičkog krda. Krdo se godišnje seli između područja gdje se sobovi pare zimi, južno od Waringovih planina, i područja gdje se ženke tele ljeti, sjeverno od Bairdovih planina. Godišnji prelazak sobova preko rijeke Kobuk ključni je događaj za Injupijate, koji se izdržavaju od ulovljenih sobova. Od velikih životinja u parku se nalaze čopori kanadskih vukova, zatim crvene lisice, sobovi i aljaski losovi. Američki crni medvjedi, mrki medvjedi, grizliji, dabrovi, sjeverne riječne vidre, kanadski risovi i Dallove ovce također žive u parku. Od manjih sisara park nastanjuju žderavci, američke kune, američke vidrice, sjevernoamerički dikobrazi, bizamski štakori, američki zečevi i više vrsta voluharica. Od riba se mogu naći kraljevski, pacifički, buljooki i losos grbavac, uz ostale salmonide, kao što su Dolly Varden pastrmka, jezerska zlatovčica, američka jezerska zlatovčica i arktički lipljen. Od ostalih vrsta tu su još manić, arktička paklara, Prosopium cylindraceum, čir, Coregonus pidschian, barski gavun i atlantski snjetac.
Čarobni predmeti u knjigama o Harryju Potteru
Vremokret
Jedan je primjerak dobila i Hermiona Granger na svojoj trećoj godini u Hogwartsu kako bi mogla učestvovati na više predavanja u isto vrijeme.
Nacionalni park Kobuk Valley
Ekologija
Vremenske prilike u parku znaju biti ekstremne. Prosječna najniža temperatura u januaru iznosi −22°C, a tokom noći može se spustiti i do −46°C. Ljetne temperature u prosjeku iznose približno 18°C, a mogu doseći 29°C. Budući da je park iznad Arktičkog kruga, sunce ne zalazi od 3. juna do 9. jula, a na zimskom suncostaju vidljivo je samo sat do sat i po, s dugim periodima sumraka i prije i poslije izlaska i zalaska. Kao što je slučaj u cijeloj sjevernoj Aljasci, polarna svjetlost često je vidljiva u zimskim noćima kad je solarna aktivnost visoka. Snijeg može pasti u bilo koje doba godine. Vjetar i kiša uobičajeni su tokom ljeta.
Čarobni predmeti u knjigama o Harryju Potteru
Tamni znamen
Tamni znamen označuje smrtonoše.Kada Lord Voldemort dotakne(prizove)smrtonoše od njih očekuje da odmah dođu do Lorda Voldemorta.Tamni znamen prvi put se pojavljuje na svjetskom metlobojskom prvenstvu.To je kostur iz kojeg izvire zmijski jezik
Nacionalni park Kobuk Valley
Historija
Vjeruje se da ljudi naseljavaju dolinu Kobuka već 12.500 godina. Danas na tom području živi narod Injupijati, koji se izdržava lovom i ribolovom. Arheološki distrikt Onion Portage jest nacionalni historijski spomenik na istočnom kraju toka Kobuka kroz park. To mjesto, strateški locirano na glavnom prijelazu preko rijeke za sobove, obuhvata devet kulturnih kompleksa koji datiraju iz perioda 8.000–6.000 p. n. e., pa do perioda 1000–1700. godine. Taj dio parka pod kontrolom je Regionalne korporacije NANA, domorodačke korporacije koja ima određena prava na području parka.
Prvi ljudi koji su naselili ovo područje pripadali su paleoarktičkoj kulturi, a lovili su sobove na Onion Portageu. Regija je bila napuštena 2.000 godina dok s juga i istoka u dolinu nisu došli ljudi iz arhaične kulture. Prije otprilike 4.000 godina stigli su ljudi iz arktičke mitrolitske kulture, ali su napustili dolinu prije 1.000–1.500 godina, ostavivši je ponovo nenaseljenu. Novi stanovnici došli su najdalje do 1200. godine, kao što svjedoči lokalitet Ahteut 40km nizvodno od Onion Portagea. Ljudi su ostali u dolini sve do polovine 19. stoljeća, kad se broj sobova smanjio, pa su se ljudi preselili bliže obali. To su bile inuitske grupe Akunirmiut i Kuuvaum Kangiamirnuit. Jedno od njihovih sela nalazilo se na području današnjeg parka, na ušću Hunta. Njihovi potomci, danas poznati kao Kuuvangmiit, većinom su se odselili dalje od parka.
Čarobni predmeti u knjigama o Harryju Potteru
Weasleyevi čarorezi
Trgovina psina smještena u Zakutnoj ulici broj 93 koju su osnovali Fred i George Weasley. Harry Potter im je poklonio nagradu od 1000 galeona nakon Tromagijskog turnira kao početni kapital za otvaranje trgovine.
Nacionalni park Kobuk Valley
Historija
Tokom zlatne groznice 1899–1900. ovdje je bilo podignuto između 30 i 35 kampova tragača za zlatom. Njihove tačne lokacije još nisu utvrđene iako su pronađeni ostaci povezani s rudarskim čamcima.
Čarobni predmeti u knjigama o Harryju Potteru
Brzocitatno pero
Rita Skeeter, novinarka u Dnevnom proroku i neregistrirani animagus koristi brzocitatno pero otrovnozelene boje u četvrtom nastavku. Prije korištenja, pocucla se vrh pera. Pero je zatim spremno za samostalno pisanje, bez potrebe za ljudskom rukom. Brzocitatno pero koje koisti Rita uglavnom je preuveličavalo i isticalo negativnosti objekta o kojem je pisala. No nije nužno da je takav slučaj kod svih pera takve vrste.
Mapa za haranje
Na prvi pogled, mapa izgleda kao običan komad pergamenta, ali kada osoba koja ju posjeduje, izgovori frazu: "Svečano prisežem da nemam dobre namjere", tinta počne ispisivati tekst po pergamentu. Prvo se ispišu imena tvoraca Mape, a zatim se počnu ucrtavati svi hodnici Hogwartsa (uključujući i tajne prolaze i prostorije), kao i okolina dvorca. mapa također otkriva načine kako doći do neke prostorije ili tajnog prolaza (uključujući lozinke). Osim hodnika i prostorija, Mapa pokazuje i ljude koji se nalaze u Hogwartsu u tom trenutku kao i svako njihovo kretanje kroz dvorac i po ucrtanoj okolini. Jedina prostorija čije tajne Mapa za haranje ne otkriva je Soba potrebe. To je otkrio Harry na svojoj šestoj godini u knjizi Harry Potter i Princ miješane krvi, kada je slijedio Draca Malfoyja, te je utvrdio da Mapa uopće ne prikazuje njegovu lokaciju (iako je bio u Sobi potrebe). Ova činjenica navodi na sumnju da Harači možda nisu znali za tu prostoriju. Nakon što osoba koja posjeduje Mapu, prouči i pogleda što joj treba, frazom Huncutarija izvedena zatvara Mapu i sve što je pisalo na njoj se briše. Na taj je način Mapa zaštićena da se njom ne koristi onaj ko ne zna njenu tajnu.
Harry je dobio Mapu za haranje od Freda i Georga Weasleya na svojoj trećoj godini u Harryju Potteru i zatočeniku Azkabana. Weasleyevi su je ukrali iz ureda Argusa Filcha kada su bili na svojoj prvoj godini. Od trećeg romana, mapa se stalno pojavljuje, te često igra ključne uloge.
U Harryju Potteru i zatočeniku Azkabana, profesor Snape pronalazi Mapu kod Harryja i pokušava otkriti tajne koje krije Mapa, ali ne uspijeva. Naprotiv, Mapa ga počinje vrijeđati i ismijavati ga. Profesor Lupin stiže i uzima Mapu kako bi je istražio ali je kasnije vraća Harryju. Snape je i dalje uvjeren da je Mapa puna crne magije, najvjerovatnije zbog toga što je prepoznao njene tvorce, Harače.
Mapa, izgleda, ima mogućnost da razmišlja i pamti, te zadržava osobine svojih tvoraca kao i Razredbeni klobuk.
Za razliku od knjige, gdje je Mapa komad pergamenta, u filmskoj verziji Harryja Pottera i zatočenika Azkabana, mapa izgleda kao omot, koji otkriva puno više drugih stranica. Mapa u filmu je mnogo kompliciranija, čak su dodane stranice koje se kreću kako bi se vjerno prikazale pokretne stube u Hogwartsu.
Razredbeni klobuk
Razredbeni klobuk je magični šešir, korišten u Hogwartsu kako bi rasporedio učenike u jedan od četiri doma u Hogwartsu: Gryffindore, Hufflepuffe, Ravenclawe ili Slytherine. Tokom banketa, u čast početka nove školske godine, učenici prve godine, koji su po tradiciji Hogwartsa stigli u čamcima preko jezera, poredaju se u red, te ih profesorica McGonagall proziva po abecednom redoslijedu kako bi bili razvrstani. Prozvani učenik sjeda na stolicu na sredini Velike dvorane, te stavlja Razredbeni klobuk na glavu. Razredbeni klobuk ima sposobnost da pregleda misli, sposobnosti i budućnost učenika. Tako je rekao Harryju da je pametan, hrabar i odlučan, te da bi se najbolje snašao u Slytherinima, ali je i poštovao Harryjeve želje pa ga je svrstao u Gryffindore. Nakon što je Klobuk odlučio, glasno izgovara ime doma u koji svrstava učenika.
Razredbeni klobuk je pripadao Godricu Gryffindoru, osnivaču Hogwartsa i doma Gryffindora. Gryyfindor ga je ostavio u Hogwartsu zajedno sa svojim mačem i od tada klobuk "živi" u direktorovom uredu. Nisu poznate njegove druge aktivnosti, osim razvrstavanja učenika.
Razredbeni klobuk, neposredno prije početka ceremonije razvrstavanja novih učenika, recitira pjesmu koju je sam smislio. Tekst te pjesme je svake godine drugačiji i obično opisuje i veliča Osnivače Hogwartsa, iako nerijetko upozorava na neku opasnost, kao u Harryju Potteru i Redu feniksa.
U Harryju Potteru i Odaji tajni, Razredni je klobuk odigrao jednu od najvažnijih uloga. Dumbledoreov feniks, Fawkes, donio je Harryju Razredbeni klobuk u Odaju tajni. Kada je Harry stavio Klobuk na glavu, u njemu je nastao Gryffindorov mač koji je pomogao Harryju da ubije Baziliska. Mač i klobuk su jedina dva poznata predmeta koja su pripadala Gryffindoru.
U filmskim verzijama romana, Leslie Phillips je posudio glas Razredbenom klobuku.
Sito sjećanja
Sito sjećanja opisano je kao kamena posuda koja služi za pohranjivanje sjećanja. Ukrašeno je drevnim runama i ispunjeno je nepoznatom tvari sivkaste boje, u tekućem ili plinovitom stanju koja podsjeća Harryja na pramenove Dumbledoreove kose. Ta tvar zapravo predstavlja sjećanja. Čarobnjak ili vještica može pohraniti svoje ili tuđe sjećanje u Sito, te ga kasnije pogledati. Sito također pomaže kada um postane prenatrpan raznim informacijama, tako što ga čarobnjak "rastereti" pohranjujući razna sjećanja u njega.
Postupak pohranjivanja sjećanja u Sito nije potpuno objašnjen (vjerovatno jer Harry to nije nikada radio), ali sjećanje treba prvo "izvući" iz uma pomoću čarobnog štapića, a zatim tvar koja je izašla, treba prenijeti do Sita. Sjećanje se također može pohraniti i u male bočice, a kasnije prenijeti u Sito.
Osoba koja gleda sjećanje u Situ, osim što može gledati sjećanje na površini Sita, i to očima čarobnjaka ili vještice čije je sjećanje u Situ, može i ući u sjećanje. Tada gleda događaj koji se dogodio iz trećeg lica, odnosno pretvara se u neku vrstu utvare koja i nije zapravo u tom trenutku na tom mjestu (osobu koja je u Situ niko od sudionika sjećanja ne može vidjeti). Sito zapravo stvara neku vrstu virtualne stvarnosti. Osoba koja je u sjećanju također može vidjeti i stvari koje u tom trenutku nije vidio vlasnik sjećanja, iako ih se on ustvari ne sjeća. Na pitanje kako je to moguće, J. K. Rowling kaže u jednom od razgovora da je to jedno od magičnih svojstava Sita sjećanja. . Na sličnom principu radi Dnevnik Toma Riddlea koji je također mogao uvući u sebe svog čitaoca (dnevnik je zapravo bio horkruks).
Kao i ostala imena u romanima, i ovo ime u engleskom izvorniku ima i druga značenja. Engleski izvornik sita sjećanja je Pensieve. Sieve je naprava koja služi za pročišćavanje misli, i osoba koja koristi napravu postaje zamišljena, odnosno ispunjena mislima. Također je Pensieve anagram od Pevensie, prezimena glavnog lika iz knjige Lav, vještica i ormar, autora Clive Staples Lewisa u kojoj djeca Pevensie odlaze u drugi svijet kroz magični ormar, kao što je Harry putem Sita sjećanja, ušao u novi svijet - u Dumbledoreovo sjećanje.
Urlojav
Urlojav je vrsta čarobnjačkog pisma koje sadrži magično pojačanu glasovnu poruku. Pošiljalac je obično šalje nekome na koga je bijesan i ukoliko primalac ne otvori pismo u što kraćem roku ono eksplodira i glas biva pojačan stotinu puta. Gospođa Weasley je poslala urlojav Ronu u knjizi Harry Potter i Odaja tajni, nakon što su Harry i on napravili incident sa začaranom Ford Angliom gospodina Weasleya. Niko od učenika iz Hogwartsa ne voli da dobije urlojav.
Ogledalo Erised
Ogledalo Erised je mistično ogledalo koje je Harry Potter otkrio u jednom od tajnih hodnika Škole vještičarenja i čarobnjaštva Hogwarts. Erised se pojavljuje samo na Harryjevoj prvoj godini u Hogwartsu, u knjizi Harry Potter i Kamen mudraca. Na ogledalu je ispisan naziv na engleskom erised stra ehru oyt ube cafru oyt on wohsi što bi u prevodu na bosanski bilo agovta crselj ežogenec ilejovt mejuza kopenaj. Naopako pročitano to znači: ja ne pokazujem tvoje lice nego želje srca tvoga. U nazivu na engleskom se pojavljuje kao prva, riječ erised što je ustvari desire (na bosanskom želja). Prema riječima Albusa Dumbledorea, "Ono nam pokazuje ništa manje i ništa više nego najdublje i najočajnije želje našeg srca".
Harry u Ogledalu vidi svoje roditelje, Jamesa i Lily Potter, kao i ostatak svoje čarobnjačke porodice koju nikad nije upoznao, Ron Weasley vidi sebe kao Glavnog prefekta i kao Kapetana metlobojske ekipe Gryffindora kako u rukama drži Međudomski i Metlobojski pehar (to otkriva njegovu želju da se dokaže i da prestane biti u sjeni svoje uspješne braće). Albus Dumbledore, jedan od četiri lika koji je u romanima stao pred Ogledalo Erised, tvrdi da je vidio sebe kako u rukama drži nekoliko pari čarapa jer kaže da "...čovjek nikad nema dosta čarapa...". To možda navodi na činjenicu da je Dumbledore u potpunosti sretan, ali Harry ipak sumnja u njegovu iskrenost.
Ogledalo Erised je bila posljednja i najjača zaštita Kamena mudraca. Dumbledore je sakrio Ogledalo i Kamen u njemu. Začarao ga je tako da Kamen može uzeti samo osoba koja ga želi uzeti, ali ne i iskoristi. Svi drugi bi sebe vidjeli kako piju Eliksir života ili pretvaraju predmete u zlato, prije nego sebe kako nalaze Kamen. Tako je Profesor Quirrel vidio sebe kako predaje Kamen svom gospodaru, Lordu Voldemortu, ali ga nije mogao uzeti. Zato je iskoristio Harryja, koji je mogao uzeti Kamen, jer se nije htio okoristiti njime. Harry je uspio uzeti Kamen, ali ga se Quirrel na sreću nije uspio domoći.
NGC 244
NGC 244 (također poznat kao MCG -3-3-3, PGC 2675 i UGCA 10) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 43 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Kit. Najveći prečnik je 1,20 (15 hiljada sg) a najmanji 1,0 uglovnih minuta (13 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 30. decembra 1785. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Dominika
Historija
Kristofor Kolumbo se iskrcao na Dominiku 3. decembra 1493. Dominika je bio posljednji od otoka u Karipskom moru koji je koloniziran od Evropljana, jer su domoroci pružali velik otpor. Francuska se 1763. godine odrekla otoka u korist Velike Britanije. Britanci su 1805. otok proglasili svojom kolonijom.1978 Dominika je stekla nezavisnost.Veliki ekonomski napredak Dominika je imala u vrijeme premijerke Mary Eugenia Charles, 1980-1995.
Vlada
Dominika je zemlja sa parlamentarnom demokratijom. Nalazi se u sklopu Commonwealtha. Predsjednik se bira na pet godina, a premijer je obično iz stranke sa najviše mjesta u parlamentu.
Geografija
Dominika se nalazi na pola puta između Trinidada i Tobaga, i Puerto Rica.
Privreda
Agrikultura, posebno banane, su glavni proizvod Dominike.
Stanovništvo
Gotovo svi stanovnici Dominike su potomci robova iz Afrike.
Dobna struktura:
Paramecium
Papučica je obavijena opnom koja se zove pelikula. Na pelikuli su brojne treplje kojima se papučica pokreće i uzima hranu. Pojedine treplje mogu biti malo jače i nepokretne. Pretpostavlja se da su to osjetila za mehaničke i hemijske nadražaje. Disanje se vrši cijelom površinom tijela. Ima dvije kontraktilne vakuole (služe za izbacivanje viška vode) i dva jedra - veliko i malo. Ona se razlikuju i po veličini, i po obliku.
Paddy Ashdown
Jeremy John Durham Ashdown (fon. Džeremi Džon Duram Ešdaun, 27. februar 1941 – 22. decembar 2018), poznatiji kao Paddy Ashdown (Pedi Ešdaun), bio je britanski političar i vođa liberalnih demokrata od 1988. do 1999.
Paramecium
Na pelikuli se vidi udubljenje koje nazivamo usno predvorje (vestibulum) koje završava citostom pomoću kojeg papučica prima hranljive materije. Čelijsko ždrijelo - citofarink se nastavlja na citostom i na njegovom se kraju stvaraju hranljivi mjehurići. Oni se spajaju s lizosomima koji razgrađuju hranu, a neprobavljeni ostaci se izbacuju na određenom mjestu na pelikuli koje zovemo čni izmetni otvor ili citopig. Papučica, slično kao i amebe, diše difuzno preko površine tijela. Količinu vode u organizmu papučice reguli še pomoću para stežljivih mjehurića (kontraktilnih vakuola). Svi trepljari imaju barem dvia jedra: malo i veliko. Razmnožavaju se binarnom diobom.
Kada naiđu nepovoljni uslovi, paramecijum obrazuje cistu oko sebe. Dok je unutar ciste, on se ne hrani i ne razmnožava. Kada prođu nepovoljni uslovi, on se oslobađa ciste i nastavlja normalan život.
Paddy Ashdown
Ashdown je pripadao britanskom plemstvu kao baron Ashdown od Norton-sub-Hamdona ('Baron Ashdown of Norton-sub-Hamdon). Ova titula nije nasljedna. Bio je član Najčasnijeg tajnog savjeta njenog veličanstva i vitez Britanskog carstva.
Ashdown je bio najstariji od sedmoro djece, rođen u New Delhiju u Indiji gdje je njegov otac bio kapetan u indijskoj vojsci. Odrastao je uglavnom u Sjevernoj Irskoj i učio je u Bedford školi u Engleskoj. Od 1959. do 1972. godine bio je mornar u Kraljevskoj mornarici i oficir u komandosima i specijalnoj brodskoj službi. Nakon što je napustio mornaricu, radio je na industriji i bio je mladi radnik dok nije bio izabran kao član parlamenta iz Jeola za liberalnu stranku. Neki su optužili da je radio za MI6 dok je bio diplomat u Ženevi 1970-ih godina.
U Domu naroda Ujedinjenog Kraljevstva bio je predstavnik SDP-liberalnog saveza za trgovinu i industriju, a kasnije i za obrazovanje. Nakon udruživanja koje je stvorio liberalne demokrate, on je postao vođa stranke. Vodio je liberalne demokrate u dva izbora, 1992. i 1997. godine.
Kao vođa bio je značajan predlagač za saradnju liberalnih demokrata i "Nove" Labour stranke i imao je redovne tajne sastanke sa Tonyem Blairom u kojima su planirali koalicijsku vladu. Nakon pobjede laburistâ 1997. godine, uspostavljena je "Jenkins komisija", sa liberalnim demokratskim predsjednikom Roj Dženkinsom, da bi se razmotrilo izborno preustrojstvo, što je bio Ashdownov glavni zahtjev. Plan da liberalni demokrati čine što značajniji dio vlade je bio nastavljen, ali je bio neuspješan zbog opozicije starijih labourističkih ministara.
Ashdown je napustio vodstvo 1999. godine i nasljedio ga je Charles Kennedy. Postao je vitez 2000. godine i doživotni član Doma lordova Ujedinjenog Kraljevstva nakon što je napustio Dom naroda 2001. godine. Nakon što je napustio britansku politiku, Ashdown, koji je uvijek podržavao međunarodnu intervenciju u Bosni i Hercegovini, postao je visoki predstavnik Međunarodne Zajednice u Bosni i Hercegovini 27. maja 2002. godine.
Ashdown je bio oženjen, imao je dvoje djece i dvoje unučadi. Govorio je mandarinski kineski i druge jezike.
Izjave
U intervjuu datom britanskom Guardianu 2. novembra 2005. godine, Ashdown je, između ostalog, izjavio sljedeće:
O krivici - ''Bosna mi je pod kožom. Imao sam taj osjećaj krivice i ljutnje, koja je postajala sve dublja zadnjih godina.''
O pomirenju - Mislim da Bosna nije spremna za pomirenje, ali je spremna za istinu.
O pravdi - ''U ovoj zemlji sve se radi o historiji, i ako pogotovo Srbi, iako su strašne stvari počinili i Bosanci i Hrvati, ne shvate tu historiju, nećemo moći graditi stabilnu zemlju. Glavni teret krivice leži na srpskim leđima i oni to moraju priznati, kao što su i Nijemci.'' O popularnosti - ''Možda i nisam dao dovoljno pažnje onima s kojim dijelim prirodni afinitet kao liberal, i oni se osjećaju iznevjerenim. Ali nije moj posao da budem popularan - mene tjeraju ciljevi i moj posao je napraviti rezultate.''
O svojoj vladavini u Bosni - ''Bilo je iritirajuće, frustrirajuće, depresivno, divno i ogromna privilegija. Ništa se ne može porediti s tim u mome dugom životu. Ne mogu ni zamisliti kakav bi mi život bio bez toga.''
Pazarić
Pazarić je naseljeno mjesto u općini Hadžići, Bosna i Hercegovina. Pazarić se nalazi 20 km jugozapadno od Sarajeva, na putu i pruzi Sarajevo-Mostar ispod visokog zapadnog masiva Bjelašnice, koji se zove Hranisava i dostiže visinu od 1964 metara. U okolini i u naselju ima veoma mnogo vikendica. Pazarić je polazna stanica za planinarske ture na Bjelašnici, kroz selo Ljubovčići ka Šavnicima, Podgradini, Stanarima i Hranisavi. Tura prema Hranisavi može ići i preko novoizgrađenog planinarskog doma Kraljevac koji se nalazi 4 km, 1:20' od Pazarića. U vrijeme Turske uprave, Pazarić je bio sjedište nahije, koja se prostirala od Blažuja do Bradine. U vrijeme Austro-ugarske uprave u osnovnu školu Pazarić išla su djeca, od Bradine do Hadžića, koja je osnovana 1895. godine. U vrijeme rata u Bosni i Hercegovini, sjedište općine je bio u Pazariću s obzirom na to da je područje Hadžića bilo okupirano od strane agresora.
Fuego
Volcán de Fuego ("Vulkan vatre") je aktivni stratovulkan u Gvatemali. Nalazi se na oko 16 kilometara od kolonijalnog grada Antigua Guatemala, i jedna je od najpoznatijih gvatemalskih turističkih atrakcija. It has erupted frequently since the Spanish conquest. "Fuego" je poznat po tome, što je skoro neprestano aktivan na nsikom nivou. Dim izlazi sa vrha, svakodnevno, ali su veće erupcije rijetke. Na dan 9. augusta, 2007., Fuego je eruptirao velike količine lave, kamenja i pepela. Gvatemalska vulkanološka služba je izvijestila da je sedam porodica evakuisano iz njihovih domova, blizu vulkana. Vulkan je spojen sa Acatenango, i zajedno čine kompleks poznat kao La Horqueta. Novi ciklus aktivnosti je počeo 19. maja 2012., sa tečenjem lave i izbacivanjem pepela.
Crvena jabuka
Crvena jabuka je sarajevska pop-rok grupa osnovana 1985. godine. Iako su često mijenjali članove grupe, ipak su ostvarili velike uspjehe kod publike u Bosni i Hercegovini i ostalim područjima bivše Jugoslavije. I do današnjeg dana njihovi albumi ostvaruju dobru prodaju, a njihovi koncerti i dalje su dobro posjećeni. Bili su dio sarajevskog pokreta Novi primitivizam koji je bio popularan početkom 1980-ih. Njihova kombinacija laganih ljubavnih balada i melodične pop-rok muzike učinila ih je jednim od najznačajnijih sastava tada popularne sarajevske muzičke scene. Iz originalne postave u grupi je ostao samo klavijaturist i pjevač Dražen Žerić "Žera".
Fuego
13. septembra, 2012., vulkan je ponovno izbacio velike količine lave i pepela, požurujući nadležne da započnu "masivnu evakuaciju hiljada ljudi" u pet općina. Posebno, evakuirane osobe, otprilike 33,000 ljudi, je napustilo blizu 17 sela oko vulkana. Izbacivao je lavu oko 600 metara niz padinu zajedno sa pepelom.
Crvena jabuka
Prvi uspjeh
Grupu "Crvena jabuka" 1985. osnovali su Dražen Ričl (vokal, gitara) i Zlatko Arslanagić (gitara). Pridružili su im se Dražen Žerić (klavijature), Aljoša Buha (basist) i Darko Jelčić (bubnjar). Svoj prvi album pod nazivom Crvena jabuka objavljuju 1986. godine, koji im je ubrzo donio veliki uspjeh kod publike. U to vrijeme njihove pjesme sa ovog antologijskog albuma često su se mogle čuti na bosanskohercegovačkim i jugoslavenskim televizijskim i radio stanicama. Autori svih pjesama su Dražen Ričl i Zlatko Arslanagić. Tokom ljeta 1986. pripremljen je materijal za drugi album. Iste godine muzičari iz Crvene jabuke planiraju svoju prvu turneju, s prvim koncertom u Mostaru zakazanim za 18. septembar 1986. Taj koncert nisu održali, jer na putu ka Mostaru kod Jablanice imali su saobraćajnu nesreću u kojoj su poginuli basist Aljoša Buha i pjevač Dražen Ričl. U čast i sjećanje na poginule drugove održan je koncert u dvorani Skenderija 13. oktobra 1986. pod nazivom "Pjesma za Crvenu jabuku". Na koncertu su nastupili sarajevski muzičari i grupe svih generacija.
U Splitu, januara 1987, snimaju svoj drugi album Za sve ove godine, posvećen tragično poginulim Draženu Ričlu i Aljoši Buhi. Snimila su ga tri preostala člana iz originalne postave – Dražen Žerić, Zlatko Arslanagić i Darko Jelčić. Album pod producentskom palicom Željka Brodarića Jappe izlazi početkom 1987. Međutim, preostali članovi grupe Crvena jabuka odlučuju da neće promovirati album, davati intervjue, medijski istupati i održavati koncerte. Unatoč tome, doživljavaju veliku slušanost, prodaju ploča i kaseta, popularnost i medijsku pozornost. Primjetan je muzički zaokret sa pjesmama na ovom albumu, koje su mnogo jednostavnije sa blažim baladama zahvaljujući činjenici da je riječ o tribute albumu. Nakon godinu dana medijske tišine izlazi album Sanjati (1988). Sve pjesme na albumu Sanjati potpisuje Zlatko Arslanagić, s tim što se na albumu nalazi i obrada "Twist and Shout" grupe The Beatles, pod nazivom "Sviđa mi se ova stvar". Album Sanjati prodan je u više od 350.000 nosača zvuka, nakon koje započinje velika koncertna turneja Crvene jabuke s preko 180 koncerata. Pridružuje im se Nikša Bratoš na električnoj gitari, koji daje doprinos boljem kvalitetu muziciranja. Četvrti album (za koji je sve pjesme napisao Zlatko Arslanagić) objavljen je početkom 1989. pod nazivom Tamo gdje ljubav počinje, a snimila ga je koncertna postava Crvene jabuke. Bio je to prvi album kojeg je producirao Nikša Bratoš i koji će od tada postati njihov redovni producent na novim LP, singl pločama i CD. Album je ostvario veliku prodaju nosača zvuka, dok je muzički materijal sa koncertne turneje korišten je za dupli uživo album Uzmi me (kad hoćeš ti) snimljen tokom nastupa u Domu sportova u Zagrebu. Na tom koncertu odsvirali su pjesmu grupe Indexi "Bacila je sve niz rijeku", koja je potom uvrštena na istoimenu singl ploču.
1990 - 1995
Šesti album Nekako s proljeća snimaju 1991. godine, a autor svih pjesama je Zlatko Arslanagić, dok solo gitare svira Zoran Šerbedžija. Muzičari Crvene jabuke pokazali su sviračku i autorsku zrelost, a posebna zanimljivost su gostujući muzičari Kemal Monteno (u naslovnoj pjesmi), Neven Mijač na usnoj harmonici (u prvoj pjesmi "Moje najmilije") i zagrebački jazz saksofonist Miroslav Sedak - Benčić na nekoliko pjesama. Od balada posebno se ističe "Da znaš da me boliš" s kojom je nastavljena uspješna serija laganih ljubavnih pjesama, koje su uvijek bile prisutne na njihovim albumima. Album "Nekako s proljeća" ostvario je dobar uspjeh kod publike. Međutim, zbog izbijanja rata u Bosni i Hercegovini i Hrvatskoj bend odustaje od planirane koncertne turneje.
Zbog istog razloga Zlatko Arslanagić napušta Sarajevo, i odlazi u London, da bi, 1995, kao svoje mjesto boravka izabrao Toronto. U međuvremenu, Croatia Records 1993. izdaje kompilaciju 18 hitova Crvene jabuke pod nazivom Ima nešto od srca do srca. Na albumu se nalazi i kratko pismo publici.
Konjevići (Goražde)
Konjevići su naseljeno mjesto u gradu Goraždu, Bosna i Hercegovina.
Crvena jabuka
Poslije rata
Dražen Žerić i Darko Jelčić, preseljenjem u Zagreb, 1994. okupljaju novu postavu benda. Uz pomoć starih članova, Nikše Bratoša i Zlatka Volarevića, te novih, basiste Krešimira Kaštelana i drugog klavijaturiste Danijela Lastrića snimaju album U tvojim očima. Autorski temelj novih pjesama čine Zlatan Fazlić i Saša Lošić (Plavi orkestar). Na albumu se nalazi i pjesma "Sanjam te", nedovršena pjesma Dražena Ričla. Promocija albuma održana je 14. novembra 1996. u Velikoj dvorani u Zagrebu. Slijede koncerti po Hrvatskoj, Bosni i Hercegovini, Sloveniji, Njemačkoj i Danskoj. Nakon završene turneje vraćaju se u Makarsku gdje im je muzički studio.
Godine 1997. izdaju album Svijet je lopta šarena, a 1999. snimaju live unplugged album Riznice sjećanja. Krajem iste godine idu na svoju prvu američku turneju. Godine 2000. izdaju album Sve što sanjam. Krajem 2002. izlazi deveti studijski CD pod nazivom Tvojim željama vođen. Album Oprosti što je ljubavna, Croatia Records objavila je 2005. uoči proslave 20 godišnjice njihovog muzičkog rada.
Bubnjar Darko Jelčić Cunja 2017. napušta grupu, a pjevač Dražen Žerić Žera ostaje jedini originalni član Crvene jabuke.