cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Transport
Planiranje
thumb|[[Inženjering ovog kružnog toka u Bristolu, Velika Britanija, pokušava napraviti tok saobraćaja slobodno pokretnim.|alt=Aerial view of roundabout, a junction of several streets. Vehicles traverse around the roundabout, which is surrounded by buildings, mostly multi-storey]] Zbog negativnih utjecaja koji nastaju, transport često postaje subjekat kontroverzi vezano za izbor načina, kao i povećanog kapaciteta. Automobilski transport se može vidjeti kao kao tragedija zajedničkih dobara, gdje fleksibilnost i udobnost za pojedince mogu pogoršati prirodne i gradske sredine za sve. Gustoća razvoja zavisi od načina transporta, sa javnim transportom koji dopušta bolje prostorno korištenje. Dobra upotreba tla drži zajedničke aktivnosti blizu ljudskih kuća i mjesta visokogustog razvoja bliže transportnim linijama i čvorovima, da smanji potrebu za transportom. Postoje ekonomije aglomeracije. Iza transportacije neka korištenja zemlje su efikasnija kada su grupisana. Transportni objekti zauzimaju zemlju, te u gradovima, trotoare (ulice i parking) mogu lahko preći 20 procenata ukupne upotrebe zemlje. Efikasan transportni sistem može smanjiti zemljišne otpade.
Previše infrastrukture i previše ravnanja za maksimalnu propusnost vozila znači da u dosta gradova postoji previše gužvi i dosta (ako ne sve) negativnih učinaka koji dolaze s tim. Samo u posljednjih nekoliko godina tradicionalne prakse počele su da se dovode u pitanje u mnogim mjestima, a kao rezultat novih vrsta analize koje donose mnogo širi spektar sposobnosti od onih tradicionalno oslanjajućih o rasponu oblasti kao što su analiza utjecaja na okoliš, javno zdravlje; sociolozi kao i ekonomisti održivost starog rješenja za mobilnost sve više dovode u pitanje. Evropski gradovi prednjače u ovim tranzicijama.
Okolina
thumb|Zagušenja saobraćaja i dalje postoje u gradu Sao Paulo, Brazil, uprkos danima zabrane kretanja na osnovu broja licenci.|alt=Looking down a busy road, which is banked on both sides by tall buildings, some of which are covered in advertisement billboards
Transport predstavlja veliko korištenje energije i spaljuje najveći dio svjetske nafte. Ovo uzrokuje zagađenje zraka, uključujući azotne okside i čestice, te je također značajan doprinosilac globalnom zatopljenju kroz emisije ugljik-dioksida, zbog kojeg je transport najbrže rastući emisijski sektor. Prema podsektoru, cestovni promet je najveći uzrok globalnom zatopljenju. Okolinske regulacije u razvijenim zemljama reducirale s individualne emisije vozila; ipak, ovo je nadoknađeno povećanjem broja vozila i u upotrebi svakog vozila. Neki putevi značajnog smanjenja emisije ugljika cestovnih vozila se izučavaju. Korištenje energije i emisije variraju uveliko između načina, uzrokujući da ekolozi pozivaju na prelaz od zračnog i cestovnog prometa na željeznički transport i onaj kojim upravlja čovjek, kao i na povećanu elektrifikaciju transporta i efikasnost energije.
Gencijana
Gencijane ili encijane (lat. Gentiana) je veliki i tipski rod u  porodici Gentianaceae,  cvjetnica  u redu Gentianales, razred Magnoliopsida, divizija Tracheophyta. Imenovana je po ilirskom kralju Genciju,  za kojeg je Dioskorid napisao da je prvi otkrio ljekovita svojstva vrste krstasti srčanik (Gentiana cruciata).
Rod gencijana ima preko 400 vrsta, a u Bosni i Hercegovini i okolnim balkanskim područjima do sada su zabilježane:
Odabrane priznate vrste
mini|[[Gentiana decumbens]] mini|[[Gentiana depressa]] mini|[[Gentiana dinarica]] mini|[[Gentiana flavida]] mini|[[Gentiana frigida]] mini|[[Gentiana froelichii]] mini|[[Gentiana glauca]] mini|[[Gentiana hexaphylla]] mini|[[Gentiana jamesii]] mini|[[Gentiana lutea]] mini|Križanac [[Gentiana farreri i Gentiana sino-ornata (Gentiana ×macauleyi)]] mini|[[Gentiana newberryi]] mini|[[Gentiana nipponica]] mini|[[Gentiana nipponica]] mini|[[Gentiana nivalis]] mini|[[Gentiana occidentalis ssp. corbariensis]] mini|[[Gentiana paradoxa]] mini|[[Gentiana pneumonanthe]] mini|[[Gentiana puberulenta]] mini|[[Gentiana punctata]] mini|[[Gentiana saponaria]] mini|[[Gentiana scabrida var. scabrida]] mini|[[Gentiana sceptrum]] mini|[[Gentiana sedifolia]] mini|[[Gentiana septemfida var. lagodechiana]] mini|[[Gentiana sierrae]] mini|[[Gentiana sikokiana]] mini|[[Gentiana sino-ornata]] mini|[[Gentiana thunbergii]] mini|[[Gentiana triflora var. japonica]] mini|[[Gentiana triflora var. montana]] mini|[[Gentiana utriculosa]] mini|[[Gentiana veitchiorum]] mini|[[Gentiana verna]] mini|[[Gentiana zollingeri]] mini|[[Gentiana utriculosa]]
Status zaštite
U većini evropskih država, pod režimom stroga zaštita su:
Omladinski Film Festival Sarajevo
Omladinski Film Festival Sarajevo (poznat kao OFF Sarajevo) je događaj-festival filma, koji se održava jednom godišnje u Sarajevu. , tradicionalno krajem mjeseca augusta do početka septembra, nekoliko sedmica po završetku poznatog Sarajevo film festivala. Off Sarajevo okuplja mlade, uglavnom sa područja Balkana (kao i ostatka Evrope), od kojih su mnogi studenti glumačkih akademija kao i glumce početnike gdje imaju mogućnost da pokažu svoja nova glumačka djela i filmove.
RedBull Future/io
U sklopu sa RedBull Future/io projektom, Off Sarajevo je organizovao info sesije u Sarajevu i Tuzli, gdje su se razmjenjivale ideje vezane za život u budućnosti kao i buduće inovacije. Među ostalim, Off Sarajevo važi za jednog od partnera RedBull Future/io projekta gdje autori dijele svoje futurističke ideje kroz kratke filmove (do 60 sekundi).
Osnivanje
Prema službenoj stranici festivala, Off Sarajevo predstavlja oko 30 mladih autora iz 11 zemalja svijeta, čije filmove pogleda blizu 10000 ljudi za 5 dana festivala. Prvi Off Sarajevo je održan u septembru 2008. godine.
Do sada, većina događaja i projekcija se tradicionalno održavaju u zgradi Doma armije u Sarajevu, mada od 2018., svi događaji se premještaju u  prostorije Cinema City kina.
Sa glavnim ciljem oživljavanja umjetničke scene balkanskih prostora, Off Sarajevo je proširio svoj društveno korisni angažman sa projektima poput Red Bull Futur IO.
Događaji tokom festivala
Takmičarski program: Kreativni, umjetnički i eksperimentalni film Jedan od takmičarskih izbora festivala je odabir kratkog eksperimentalnog, umjetničkog i kreativnog filma. Ovaj izbor u 2019. godini će predstavljati 5 filmova.
Takmičarski program: OFF Generation "OFF Generation" je stari program Festivala, ali s novim imenom. Kao i prethodnih godina, ovaj program će predstaviti pet filmova koji su namijenjeni mladoj generaciji od 15 do 26 godina u režiji bivših ili novodiplomiranih studenata filmske akademije.
IC 3182
IC 3182 je trostruka zvijezda i nalazi se u sazviježđu Djevica. Prvo otkriće je napravio Friedrich Carl Arnold Schwassmann 14. septembra 1900. godine.
Omladinski Film Festival Sarajevo
Događaji tokom festivala
POSEBNI PRIKAZI: Porodični filmovi Jedan od ciljeva Filmskog festivala mladih Sarajevo, od samog početka, je bio stvaranje jedinstvene kino-lokacije i posebne atmosfere tokom projekcija u kinima na otvorenom. Iz tog razloga, OFF nastavlja s projekcijama pet porodičnih, igranih filmova koji će biti prikazani u sklopu Otvorenog kina na Žutoj tabiji,  Dom Armije Sarajevo i kao dio novog otvorenog prostora festivala u centru Sarajeva - OFF Drive-in kinu.
IC 3182
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
École normale supérieure
École normale supérieure (Normale Sup) je univerzitet smješten u Parizu, Île-de-France.
Član je PSL Research University.
To je jedna od najprestižnijih obrazovnih institucija u Evropi. Njegovi alumni uključuju četrnaest Nobelovih nagrada, deset Fieldsovih medalja, dvije Abelove nagrade, dvadeset sedam zlatnih medalja CNRS-a, veliki broj članova Instituta, republikanskog predsjednika i nekoliko ministara i premijera.
Hormuški moreuz
thumb|250px|Položaj Hormuškog tjesnaca (označen strelicom) Hormuški tjesnac (perzijski: تنگه هرمز) je moreuz, tj. prolaz između Omanskog i Perzijskog zaliva. Jedini je morski prolaz iz Perzijskog zaliva ka otvorenom moru te zbog toga ima veoma važan strateški značaj. Na sjevernoj strani moreuza se nalazi Iran a na jugu Ujedinjeni Arapski Emirati i Oman kojemu pripada eksklava Musandam. Na najširem dijelu moreuz je širok 39 km.
Promet
Prema podacima američke Energetske informacione adminictracije tokom 2011. godine, dnevno je prosječno 14 tankera iz Perzijskog zaliva prolazilo ovim tjesnacem s ukupno 17 miliona barela sirove nafte. Ova količina predstavlja 35% svjetske pomorske pošiljke nafte i 20% nafte od ukupne količine kojom se trguje u svijetu. U izvještaju se navodi da više od 85% sirove nafte odlazi na azijsko tržišto, u Japan, Indiju, Južnu Koreju i Kinu.
U izvještaju Centra za strateške i međunarodne studije iz 2007. godine također se navodi da se 17 miliona barela preveze kroz tjesnac svakodnevno i da ta količina čini 40% ukupne količine nafte kojom se trguje u svijetu.
Lokalni izbori u Bosni i Hercegovini 2016 (Vogošća)
Načelnik
Na izborima za načelnika izašlo je ukupno 12.917 glasača (49,35% od ukupnog broja), a od toga je 11.735 (90,85%) glasova bilo važećih, te 1.182 (9,15%) nevažećih. Sa ukupno 8.753 glasova (74,59%) za načelnika izabran je Edin Smajić, član koalicije SDA/SBB.
Općinsko vijeće
Na izborima za Općinsko vijeće izašlo je ukupno 12.920 glasača (49,36% od ukupnog broja), a od toga je 11.944 (92,45%) glasova bilo važećih, te 976 (7,55%) nevažećih. Birano je ukupno 25 članova Vijeća, te su oni izabrani po broju osvojenih glasova po listama, dok je odabir predstavnika iz pojedine partije, vršen po najvećem broju glasova. Najviše glasova dobila je Stranka demokratske akcije 5.696 (47,69% od ukupnog broja važećih glasova).
Lokalni izbori u Bosni i Hercegovini 2016 (Tomislavgrad)
Općinski izbori za izbor načelnika i za 25 članova Općinskog vijeća općine Tomislavgrad održani su 2. oktobra 2016. godine. Izbori su održani na 30 biračkih mjesta, a pravo glasa imalo je 19.664 glasača. Glasati se moglo izlaskom na biračko mjesto, preko mobilnih timova i poštom.
Načelnik
Na izborima za načelnika izašlo je ukupno 8.212 glasača (41,76% od ukupnog broja), a od toga je 7.774 (94,67%) glasova bilo važećih, te 438 (5,33%) nevažećih. Sa ukupno 4.804 glasova (61,8%) za načelnika izabran je Ivan Vukadin, član Hrvatske demokratske zajednice (HDZ).
IC 4812
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Lijenost
mini|300x300piksel| Scena u klupskom salonu, Thomasa Rowlandsona Lijenost (također poznata kao indolentnost ) je nesklonost aktivnostima ili naporu uprkos sposobnosti da djelujemo ili se naprežemo. Često se koristi kao pežorativ; izrazi za lijenu osobu u engleskom jeziku uključuju "krevetski krompir", " Lijenčina", i "Bludger". Povezani koncepti uključuju lijenost, kršćanski grijeh i letargiju, stanje nedostatka energije.
Uprkos raspravi poznatog neurologa Sigmunda Frojda o „principu zadovoljstva“, Leonard Karmajkl primećuje da „lijenost nije riječ koja se pojavljuje u sadržaju većine tehničkih knjiga o psihologiji... Kriva je tajna moderne psihologije da se više razumije o motivaciji žednih pacova i gladnih golubova koji kljucaju dok pritiskaju poluge nego o načinu na koji se pjesnici tjeraju da pišu pjesme ili naučnici tjeraju sebe u laboratoriju kada su dobri dani golfa stigli u proljeće." Istraživanje iz 1931. pokazalo je da učenici srednjih škola češće pripisuju svoje neuspješne rezultate lijenosti, dok su nastavnici rangirali "nedostatak sposobnosti" kao glavni uzrok, a lijenost je na drugom mjestu. Lijenost se ne smije miješati sa avolicijom, negativnim simptomom određenih mentalnih problema kao što su depresija, ADHD, poremećaji spavanja, upotrebe supstanci i šizofrenija.
Lijenost može odražavati nedostatak samopoštovanja, nedostatak pozitivnog priznanja od strane drugih, nedostatak discipline koji proizlazi iz niskog samopouzdanja, ili nedostatak interesa za aktivnost ili vjerovanje u njenu efikasnost. Lijenost se može manifestovati kao odugovlačenje ili kolebanje. Studije motivacije sugerišu da lijenost može biti uzrokovana smanjenim nivoom motivacije, što zauzvrat može biti uzrokovano pretjeranom stimulacijom ili pretjeranim impulsima ili ometanjima. Oni povećavaju oslobađanje dopamina, neurotransmitera odgovornog za nagradu i zadovoljstvo. Što se više dopamina oslobađa, to je veća netolerancija za vrednovanje i prihvatanje produktivnih i nagrađujućih akcija. Ova desenzibilizacija dovodi do otupljivanja neuronskih obrazaca i negativno utječe na prednju insulu mozga odgovornu za percepciju rizika.
M1 Abrams
M1 Abrams je naziv za američki glavni borbeni tenk (MBT) koji  je ušao u operativnu upotrebu 1980. godine. Smatrao se najboljim tenkom u svijetu koji objedinjuje vatrenu moć, pokretljivost i oklopnu zaštitu. Ratovi u Iraku pokazali su ipak suprotno - da Abrams nije toliko superioran kao što se pretpostavljalo i zasigurno nije najbolji tenk na svijetu. Problem je njegova prevelika masa (naročito A2 i A2 SEP verzije) i nedostatan oklop na stražnjoj strani, bočnim stranama i vrhu kupole uspoređujući ga s ostalim konkurentskim tenkovima.
Razvoj
Kada je otkazan i projekt XM803, kreće se u razvoj i realizaciju novog projekta pod nazivom XM815, koji je kasnije preimenovan u XM1 Abrams, koji je dobio ime po američkom generalu Creighton Abramsu. Prvi prototipovi su isporučeni 1976. godine od strane Chrysler Defense i General Motorsa nsoružani s licencno izrađenim topom kalibra 105 mm Royal Ordnance L7, s ciljem uporednog testiranja zajedno s njemačkim Leopard 2 tenkom. Ispitivanje osobina novog tenka je bilo pod istim uvjetima kao kod njemačkog Leoparda 2, a rezultati nikada nisu objavljeni. Amerikanci su kao glavno oružje preuzeli top kalibra 120mm s Leoparda 2, a sve ostalo su razvili samostalno.
Serijska proizvodnja pod oznakom M1 Abrams počela je 1980. u Ohio. Početno se proizvodilo 30 komada mjesečno, a kasnije se priključila još jedna fabrika, Detroit Arsenal Tank Plant, pa su zajedno proizvodili 60 tenkova mjesečno. U periodu od 1979. do 1985. godine proizvedeno je ukupno 3.273 M1 Abrams tenkova. 1984. razvijena je verzija M1IP koja je sadržavala male nadogradnje. M1IP model je korišten na takmičenju Canadian Army Trophy 1985. i 1987. godine.
Oko 6.000 M1A1 Abrams tenkova koji su proizvedeni u periodu od 1986. do 1992. su naoružani topom M256 kalibra 120 mm koji je nastao na osnovu njemačkog Rheinmetall topa 120 mm, tenkovi su također poboljšani po pitanju oklopa i ABHO zaštite. Troškovi jednog tenka od 1999. godine smatra se da koštaju oko 5 miliona američkih dolara.
Oklop
Oklop M1 Abrams tenka je baziran na britanskom Chobham oklopu koji predstavlja kompozitni oklop koji se sastoji od slojeva čelika, keramike, plastike, kevlara što predstavlja dobru odbranu protiv visokoeksplozivnih protivtenkovskih granata i kinetičkih penetratora. Tenk je također zaštićen reaktivnim oklopom ili TUSK-om (Tank Urban Survival Kit). 1987. godine počinje se na M1A1 verzije ugrađivati oklop od osiromašenog uranija zbog njegove velike gustoće na prednju stranu kupole i trupa tenka. Prvi M1A1 tenkovi opremljeni ovakvim oklopom su bili oni stacionirani u Zapadnoj Njemačkoj jer su bili prva linija odbrane od SSSR-a. Ovi tenkovi su kasnije upotrijebljeni u Zaljevskom ratu.
Naoružanje
thumb|M1A1 u Iraku Glavno naoružanje M1A2 je top kalibra 120 mm glatke cijevi, koji je originalno razvijen u njemačkoj kompaniji Rheinmetall za tenk Leopard 2, a koji se licencirano proizvodi u SAD-u pod oznakom M256. Dužina cijevi topa je 5,28m što je bitno kraće od njemačkih, ruskih, francuskih i engleskih rješenja na tenkovima. Borbeni komplet za top 120 mm čini 40 granata za M1A1 verzije, odnosno 42 granate za M1A2 verzije i sastoji se od dvije vrste streljiva: potkalibarske granate s penetratorom od osiromašenog urana popularno nazvana Srebrni metak (Silver Bullet) oznake M-829 te M829 A1, A2 i najnoviji A3, te granate M830A1 Heat-MP-T.
Glavni dio granate "Srebrni metak" je potkalibarni metak napravljen od osiromašenog urana. Ukupna masa granate je 20,9 kilograma, dok je masa samog penetratora devet kilograma. Penetrator od osiromašenog urana djeluje tako da sa zabile velikom brzinom (između 1500 i 1700 m/s, ovisno o verziji) u čelični oklop pri čemu se, zbog siline trenja, zapali puneći tenk užarenom plazmom koja spaljuje. Pritom često dolazi do zapaljenja streljiva i eksplozije tenka. Američki izvori tvrde da "Srebrni metak" ima maksimalan domet 3000 metara uz probojnost veću od 600 mm svih vrsta oklopa. Srebrni metak uspješno je korišten u Pustinjskoj oluji i Iraku gdje je bez problema uništavao sve iračke tenkove.
Popis stanovništva u Hrvatskoj 2011 (Promina)
'''Popis stanovništva u Hrvatskoj 2011. godine''' proveden je od 1. do 28. aprila 2011, prema stanju na dan 31. marta. Popis je proveden na temelju ''Zakona o Popisu stanovništva, kućanstava i stanova u Republici Hrvatskoj 2011. godine'' (Narodne novine, broj 92/10). Općina Promina je po Popisu stanovništva 2011. godine na površini od 139,41 km2 imala 1.136 stanovnika, što predstavlja 1,04% od ukupnog broja stanovnika Šibensko-kninske županije, odnosno 0,03% od ukupnog broja stanovnika Hrvatske. Gustoća naseljenosti u Promini je 8 stanovnika/km2.
M1 Abrams
Naoružanje
Višenamjenska granata M830A1 Heat-MP-T služi za uništavanje različitih ciljeva. Granata teži 22,3 kg, od čega 11,4 kg otpada na kumulativno-rasprskavajući projektil. Maksimalan domet joj je 3000 metara.
M1A1 ima jedan od najsuvremenijih SUP-ova svijeta i sastoji se od balističkog računala, laserskog daljinomjera i termovizijske kamere unutar nišanske naprave, komandirova neovisnog nišana i senzora vjetra postavljenog na kupolu. Top i nišanska naprava stabilizirani su u dvije ravni. M1A2 može djelovati noću i u teškim vremenskim uvjetima i može gađati ciljeve iz pokreta.
Tenk M1A2 uz top od 120 mm koristi i spregnuti mitraljez M240 kalibra 7,62 mm, dok je s lijeve strane kupole postavljeno slično oružje namijenjeno puniocu topa. Komandiru tenka namijenjeanje M2HB teški mitraljez 12,7 mm na desnom dijelu kupole.
Pokretljivost
Tenk M1A2 nije tako pokretljiv kao njegove ranije verzije zbog veće mase od 7 tona u odnosu na verziju M1. Po pitanju pokretljivosti, ne može parirati ruskim tenkovima. Za pogon M1A2 koristi plinsku turbinu AGT-1500 snage 1500 KS (1100 kW). Najveći okretni moment iznosi 3754 Nm. Turbina je višegoriva što znači da M1A2 može koristiti više vrsta goriva što je prednost u ratnim operacijama. Spremnici goriva imaju kapacitet od 1900 litara. Najveće mane plinske turbine su velika potrošnja, za rad je potrebno četiri puta više zraka nego Dieselov motor i ispušta vidljivi toplinski trag koji ga čini lakom metom navođenih raketa. Abrams ima najveći toplinski odraz od svih suvremenih tenkova što je vrlo velik nedostatak koji još uvijek nije uklonjem. Iako je vijek trajanje turbine veći, ona ima velikih problema u pustinjskim uvjetima zbog pijeska koji zaštopava filtre za zrak.
Snažna plinska turbina daje tenku M1A2 odnos snage i težine od dobrih 23,8 KS/t i najveća brzina je 67 km/h. Velika masa tenka (preko 60 tona) ograničava pokretljivost. Najveći američki transportni zrakoplov C-5 Galaxy može ponijeti samo dva, dok savremeni C-17 Globemaster III samo jedan.
M1 Abrams
Prva proizvodna varijanta tenka. Proizvodnja je trajala od 1979. do 1985. godine. Ova verzija je bila naoružana topom kalibra 105 mm, kopija britanskog topa L7 s glatkom cijevi. Godine 1985. tenkovi M1 modernizovani su na M1A2 standard. M1IP verzija razlikuje se po poboljšanim karakteristikama kao što su nova kupola s debljim frontalnim oklopom.
255. slavna brdska brigada "Hajrudin Mešić"
255. slavna brdska brigada "Hajrudin Mešić" je bila vojna jedinica koja je za vrijeme rata u Bosni i Hercegovini djelovala u sastavu 2. korpusa Armije Republike Bosne i Hercegovine. Brigada je formirana 16. septembra 1992. godine pod nazivom 1. teočanska brigada sa sjedištem u Teočaku. Prvi komandant brigade bio je Hajrudin Mešić zvani Kapetan Hajro. Čitavo vrijeme rata ova brigada bila je garant opstanka stanovništva na slobodnim teočanskim prostorima i trn u oku neprijatelju. Bila je dio Operativne grupe 4 i 25. divizije.
M1 Abrams
M1A1 Abrams
thumb|M1A1 Abrams M1A1 je poboljšana verzija M1 Abramsa koja se počela proizvoditi 1985. Glavno oružje ove verzije je glatkocijevni top 120 mm M256, zatim je ojačan oklop tenka.
M1A2 Abrams
Modernija verzija Abrams tenka, novine na tenku se odnose prvenstveno na oklop i elektroniku. Tenk koristi najnovije sisteme paljbe, najssvremeniji oklop i ne baš pouzdanu plinsku turbinu. Ovu verziju pored SAD-a koriste Saudijska Arabija i Kuvajt.
255. slavna brdska brigada "Hajrudin Mešić"
Historija
U julu 1992. godine formiran je Općinski štab TO sa 4 odreda iz kojeg će 16. septembra 1992. godine izrasti 1. teočanska brigada. Na dan formiranja brigada se sastojala od 1.294 borca. Za prvog komandanta je postavljen Hajrudin Mešić. Brigada se već početkom 1993. godine sastojala od 4 brdska bataljona. Nakon smrti komandanta Hajrudina, brigadi je pridodan naziv "Hajrudin Mešić", a reorganizacijom korpusa Armije RBiH brigada je preimenovana u 255. brdsku brigadu. Tokom ratnog puta, kroz ovu brigadu je prošlo oko 3.100 boraca, a njih 20 je za ispoljene zasluge odlikovano najvišim vojnim priznanjem Zlatnim ljiljanom. Ordenom heroja odbrambeno-oslobodilačkog rata posthumno je odlikovan prvi komandant brigade Hajrudin Mešić. Također, brigada je za ostvarene kolektivne uspjehe od strane Predsjedništva Republike Bosne i Hercegovine 14. decembra 1993. godine odlikovana počasnim nazivom slavna.
M1 Abrams
Abrams TUSK
thumb|Abrams TUSK Abrams TUSK (Tank Urban Survival Kit) predstavlja program modernizaciju i promjena na tenku koje uključuju povećanje borbenih sposobnosti u urbanim sredinama. Kako se inače kod tenkova najveća po pitanju oklopne zaštite pridaje najviše prednjem dijelu tenka, dok su ostali dijelovi, primjerice krov kupole, stražnji dio tenka ostaju znatno manje zaštićeni, što u gradskim borbama predstavlja poseban.
S bočnih strana je izvršena ugradnja reaktivnog oklopa, a straga je postavljen rešetkasti oklop. Tenk je opremljen posebnom termovizijskom kamerom koja otkriva ciljeve u različitim vremenskim uslovima, danju i noću. Također izvršena je zaštita mitraljeza 7.62 mm.
Inženjerske i eksperimentalne verzije tenka
thumb|M1 Grizzly inženjersko vozilo
Operativna upotreba
thumb|lijevo|Abrams tenkovi tokom Zaljevskog rata [[1991.]]
Zaljevski rat
Prvo borbeno djelovanje M1 Abrams tenka je bilo tokom Zaljevskog rata 1991. godine. Ukupno 1848 Abrams tenkova je bilo raspoređeno za potrebe oslobađanja Kuvajta. M1A1 je bio znatno superiorniji od tenkova sovjetske proizvodnje kao što su T-55, T-62 i T-72. T-72 tenkovi koje je koristila iračka vojska nisu imali noćnu optiku i moderne daljinomjere. Tokom rata ukupno 23 tenka M1A1 su bila uništena ili oštećena.
M1A1 tenkovi su tada mogli uništiti neprijateljske tenkove na rastojanjima do 2.500 metara, a T-72 tenkovi koje je koristio Irak mogli su uništavati mete do 2.000 metara.
Rat u Iraku
thumb|Uništeni m1 Abrams u Iraku M1 Abrams je također korišten tokom Rata u Iraku 2003. protiv vojske Sadama Huseina. M1A1 je uspješno uništavao iračke T-72, a tokom jedne bitke ih je uništio čak sedam. Nakon stečenih iskustava u Zaljevskom ratu, kako ne bi došlo do prijateljske vatre, na tenkove su ugrađivane borbene identifikacijske ploče. Nekoliko Abrams tenkova je uništeno od strane prijateljske vatre u slučajevima nemogućnosti kretanja, kako ne bi pali u ruke neprijatelja. Neki Abrams tenkovi su bili uništavani ili oštećeni prilikom zasjeda, ili vatre iz protivoklopnih raketnih bacača.
Značajan broj M1 Abrams tenkova je uništen ili oštećen od strane impriviziranih eksplozivnih naprava. Do decembra 2006. u SAD je vraćeno više od 530 tenkova za popravak. U maju 2008. objavljeno je da je američki M1 Abrams oštećen od strane raketnog bacača RPG-29 koji je ispalio visokoeksplozivnu protivtenkovsku granata i tako probio reaktivni oklop na tenku. Amerikanci RPG-29 smatraju prijetnjom za svoje tenkove, te tako su zabranili novoj iračkoj vojsci kupovinu ovih raketnih bacača, kako ne bi pali u ruke pobunjenika.
Sredinom 2014. Abramsi su također korišteni u Iraku kada su snage ISIL-a pokrenue ofenzivu u sjevernom Iraku u junu 2014.
Rat u Afganistanu
Abrams tenkobi su također korišteni tokom rata u Afganistanu, pored Leopard 1 i Leopard 2 tenkova koje su tamo korsitile danske i kanadske snage.
Korisnici
thumb|M1A1 australske vojske thumb|Egipatski M1A1
Donja Slabinja
Donja Slabinja je naseljeno mjesto u općini Kozarska Dubica, Bosna i Hercegovina.
Prekar
Slovenija:
SEC24B
Proteinski transportni protein Sec24B jest protein koji je kod ljudi kodiran genom  SEC24B sa hromosoma 4.
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 1.268 aminokiselina, а molekulska težina 137.418 Da.
Funkcija
Protein kodiran ovim genom je član potporodice SEC24 porodice SEC23/SEC24, koja je uključena u promet vezikula. Kodirani protein je sličan komponenti Sec24p kvasca u COPII. COPII je kompleks proteina omotača, odgovoran za pupanje vezikula iz ER. Uloga ovog genskog proizvoda je implicirana u oblikovanju vezikula, kao i u selekciji i koncentraciji tereta. Za ovaj gen su pronađene dvije varijante transkripta koje kodiraju različite izoforme.
Prekoračani
Prekoračani su naseljeno mjesto u sastavu općine Čačinci, Virovitičko-podravska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare općine Orahovica.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Prekoračani je imalo 44 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Popis 1910.
Za sastav stanovništva na popisu 1910. godine, pogledati pod: Pušina.
Centule II
Centule II (fra. Centulle II) (umro 1129) bio je francuski plemić te grof Bigorre u srednjem vijeku. Danas je poznat po tome šta je učestvovao u rekonkvisti te Prvom krstaškom ratu.
Bio je sin vikonta Centulea V i njegove druge žene Beatrice, koja je vladala Bigorrom kao grofica. Centuleov stariji polubrat bio je vikont Gaston IV. Centule i Gaston bili su vrlo bliski te su zajedno išli u vojne pohode.
Kralj Alfons I Aragonski darovao je brojne posjede Centuleu.
Prva supruga grofa Centulea bila je žena zvana Amable, koja je možda došla iz Béziersa. Njihova kći je bila grofica Beatrica II, koja je oca i naslijedila te brakom ujedinila Bigorru i Marsan.
Druga žena grofa Centulea je bila gospa Štefanija. Par je bio bez djece.
Pušina
Pušina je naseljeno mjesto u sastavu općine Čačinci, Virovitičko-podravska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Orahovica.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Pušina je imala 33 stanovnika.
Napomena: ''U 1991. smanjeno izdvajanjem dijela područja naselja koji je pripojen naselju Humljani. U 1869. i 1880. te od 1900. do 1931. sadrži podatke za naselje Prekoračani, a do 1981. sadrži dio podataka za naselje Humljani.''
Popis 1910.
Napomena: Iskazano zajedno sa naseljem Prekoračani.
Ekološka raznolikost
thumb|right|300px|Dva pogleda na Zemlju iz Kosmosa |[[Zemlja ima mnoge raznolike ekosisteme i bogatu unutrašnju raznolikost ekosistema. Kompozitni snimci Zemlje (NASA): 2001. (lijevo), 2002. (desno), naslovljene kao The Blue Marble.]] Ekološka raznolikost ili ekosistemska raznolikost, poznata i kao ekološki diverzitet  je različitost raznih prostora i razina raznolikosti na razini ekosistema i drugih životnih zajednica na različitim stupnjevima ekološke integracije. Razlikuje se od biodiverziteta, koji se odnosi na razlika u vrstama prisutnim u životnim zajednicama i njihovoj genetičkoj strukturi. U ekosistemsku raznolikost mogu biti  uključeni  i razni ekosistemi u biosferi, raznolikost vrsta i ekološki  proces koji se neprekidno odvijaju u različitim fizičkim srukturama i konstelacijama živog i neživog svijeta. U suštini ekološka raznolikost obuhvata izuzetno raznolike sisteme kruženja materije i protoka energije na planeti Zemlji.
Ekološka raznolikost, prema tome, obuhvata sveukupnost varijacije geobioloških sistema koji obuhvataju sve žive i nežive komponente života i životne okoline, od idioekološke razine do biosfere.
Stadion "Kalinjingrad"
Stadion "Kalinjingrad" nogometni je stadion u ruskom gradu Kalinjingradu. Izgradnja stadiona započela je 2015, a ceremonija svečanog otvorenja održana je 12. maja 2018. godine. Jedan je od 12 stadiona domaćina Svjetskog prvenstva u nogometu 2018. Nakon prvenstva stadion će za domaće utakmice koristiti lokalni klub FK Baltika Kalinjingrad, umjesto dotadašnjeg stadiona Baltika.
S obzirom na to da se stadion nalazi u Kalinjingradskoj oblasti samo 45km udaljen je od granice s Poljskom (Varminsko-mazurskog vojvodstva), što ga čini stadionom Svjetskog prvenstva, koji se nalazi najbliže Evropskoj uniji i Šengenskoj zoni.
Historija
Aprila 2012. godine regionalna vlada izabrala je idejno rješenja stadiona francuskog arhitektonskog biroa Wilmotte & Associés, vrijednosti projekta od 720 miliona američkih dolara. Polovina iznosa planirana je iz federalnog, a druga polovina iz regionalnog budžeta. Krajem oktobra 2012. regionalne vlasti su raspisale javni konkurs za izradu izvedbenog projekta i radnih dokumenata za stadion koji je dobio radni naziv Stadion Baltika. Nakon bankrota kompanije koja je prvobitno izabrana, državno ministarstvo izabralo je kompaniju Crocus International za izvođača radova, a državni ugovor je potpisan između Vlade Kalinjingradske oblasti i kompanije Crocus International.
20. jula predstavljen je konačan izgled stadiona.
U početku su regionalne vlasti razmatrale mogućnost izgradnje novih sportskih objekata u centru grada, na mjestu aktuelnog stadiona Baltika. Ipak, u decembru 2014. godine objavljeno je da će Oktjabrsko ostrvo biti lokacija novog stadiona, što će zbog ugroženosti lokacije poplavama, zahtijevati dodatna financijska ulaganja.
10. avgusta 2015. godine objavljeno je da će službeni naziv stadiona biti "Stadion Kalinjingrad".
Svjetsko prvenstvo 2018.
Tokom prvenstva na ovom stadionu planirano je odigravanje 4 utakmice grupne faze. Raspored utakmica dat je u sljedećoj tabeli.
Spodnji Prekar
mini|280px|Spodnji Prekar, seoske kuće Spodnji Prekar je naseljeno mjesto u sastavu općine Moravče, regija Srednja Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Domžale.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Spodnji Prekar je imao 50 stanovnika.
Napomena: ''U 1953. povećano za dio naselja Sveti Miklavž koje je ukinuto.''
FK Spartaks Jūrmala
FK Spartaks Jūrmala je profesionalni nogometni klub iz grada Jūrmala, Latvija. Takmiči se u Prvoj nogometnoj ligi Latvije.
Historija
Klub je osnovan 2007. godine. Prvobitno se takmičio u trećem rangu. Ubrzo postaje član druge lige u kojoj se zadržao četiri sezone. Osvajanjem druge lige 2011. godine postaje član najvišeg ranga latvijskog nogometa. Na evropskoj sceni je debitovao u sezoni 2015/16. kada je u okviru kvalifikacija za Evropsku ligu igrao protiv Budućnosti iz Podgorice. Bio je bolji sa ukupnih 3-1.
Glikozidna veza
Glikozidna veza ili glikozidno vezanje je tip kovalentne veze koja spaja molekulu ugljikohidrata (šećera) s drugom grupom, koja može, ali ne mora biti drugi ugljikohidrat.
thumb|550px| Formiranje etil glukozida: [[Glukoza i etanol se kombinuju i formiraju etil glukozid i vodu. Reakcija često favorizuje formiranje α-glikozidne veze kao što je prikazano zbog anomernog efekta]
Glikozidna veza se formira između hemiacetal ili hemiketal grupe saharida (ili molekule izvedene iz saharida) i hidroksilne grupe nekog jedinjenja kao što je [ [Alkohol (hemija)|alkohol]]. Supstanca koja sadrži glikozidnu vezu je glikozid.
Termin 'glikozid' je sada proširen tako da pokrije i spojeve sa vezama formiranim između hemiacetatnih (ili hemiketonskih) grupa šećera i nekoliko hemijskih grupa osim hidroksila, kao što su –SR (tioglikozidi), –SeR (selenoglikozidi), –NR 1R2 (N-glikozidi) ili čak – CR1R2R3 (C-glikozidi).
Posebno u prirodnim glikozidima, spoj ROH iz kojeg je uklonjen ostatak ugljikohidrata često se naziva aglikonom, a sam ostatak ugljikohidrata ponekad se naziva 'glikon'.
Numerisanje i α/β različitih glikozidnih veza
Kada je anomerni centar uključen u glikozidnu vezu (kao što je uobičajeno u prirodi), onda se mogu razlikovati između α- i β-glikozidna veza, prema relativnoj stereohemijskim svojstvima anomernog položaja i najudaljenijem stereocentru C1 u saharidu.
Farmakolozi često spajaju supstance sa glukuronskom kiselinom preko glikozidnih veza, kako bi povećali njihovu topivost u vodi; ovo je poznato kao glukuronidacija. Mnogi drugi glikozidi imaju važne fiziološke funkcije.
Hemijski pristupi
Nüchter et al. (2001) pokazali su novi pristup Fischerovoj glikozidaciji. Koristeći mikrovalnu pećnicu opremljenu aparatom za refluks u rotorskom reaktoru sa bombama pod pritiskom, Nüchter et al. (2001) uspjeli su postići 100% prinos α– i β-D-glukozida. Ovaj metod može se izvesti na vagi od više kilograma.
Joshi et al. (2006.) predlažu Koenigs-Knorrov metod u stereoselektivnoj sintezi alkil D-glukopiranozida putem glikozilacija, s izuzetkom upotrebe litij-karbonata koji je jeftiniji i toksičan od konvencijskog metoda upotrebe srebra ili živinih soli. D-glukoza je prvo zaštićena formiranjem peracetata dodatkom anhidrida sirćetne kiseline u acetatnoj kiselini, a zatim dodatkom bromovodika koji bromira na poziciji 5. Dodatkom alkohola ROH i litijum karbonata, OR zamjenjuje brom, a uklanjanjem zaštite acetiliranih hidroksila sintetizira se proizvod relativno visoke čistoće. Joshi et al. (2001) predložili su da litij djeluje kao nukleofil koji napada ugljik na poziciji 5 i kroz prelazno stanje alkohol zamjenjuje bromnu grupu. Prednosti ovog metoda kao i njegova stereoselektivnost i niska cijena litijeve soli uključuju to što se može raditi na sobnoj temperaturi i njen prinos je relativno dobar u poređenju sa konvenciskim Koenigs-Knorrovim metodom.
IC 3183
IC 3183 je dvostruka zvijezda i nalazi se u sazviježđu Djevica. Prvo otkriće je napravio Friedrich Carl Arnold Schwassmann 30. oktobra 1899. godine.
Glikozidna veza
Glikoziltransferaze
Prije nego što se monosaharidne jedinice ugrade u glikoproteine, polisaharide ili lipide u živim organizmima, one se obično prvo "aktiviraju", spajanjem glikozidne veze na fosfatnu grupu nukleotida kao što su uridin-difosfat (UDP), gvanozin-difosfat (GDP), timidin-difosfat (TDP) ili citidin-monofosfat (CMP). Ovi aktivirani biohemijski intermedijeri poznati su kao nukleotidi šećera ili donori šećera. Mnogi putevi biosinteze koriste mono– ili oligosaharide aktivirane difosfatnom vezom za lipide, kao što je dolikol. Ovi aktivirani donori su tada supstrati za enzime poznate kao glikoziltransferaze, koji prenose šećernu jedinicu od aktiviranog donora do prihvatajućeg nukleofila (akceptorskog supstrata).
IC 3183
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Glikozidna veza
Disaharidne fosforilaze
Posljednjih desetljeća razvijeni su različiti biokatalitski pristupi sintezi glikozida, koji korištenjem “glikoziltransferaza” i “glikozid hidrolaze” spadaju među najčešće katalize. Prvi često zahtijeva skupe materijale, a drugi često pokazuje niske prinose, De Winter et al. Istraživali su upotrebu celobioza-fosforilaza (CP) za sintezu alfa-glikozida u ionskim tekućinama. Utvrđeno je da je najbolji uslov za upotrebu CP u prisustvu IL AMMOENG 101 i etil-acetata.
Usmjerene glikozilacije
Postoji više hemijskih pristupa kojima se podstiče selektivnost α– i β-glikozidnih veza. Priroda selektivnosti koja je vrlo specifična za supstrat i ukupna aktivnost piranozida može stvoriti velike sintetske poteškoće. Ukupna specifičnost glikozilacije može se poboljšati korištenjem pristupa koji uzimaju u obzir relativna prijelazna stanja kojima anomerni ugljik može proći tokom tipske glikozilacije. Najznačajnije, prepoznavanje i inkorporacija Felkin-Ahn-Eisensteinovog modela u logični hemijski dizajn može općenito pružiti pouzdane rezultate, pod uvjetom da transformacija može proći ovaj tip konformacijske kontrole u prijelaznom stanju.
Glikozilacije usmjerene fluorom predstavljaju ohrabrujuće sredstvo i za B-selektivnost i za uvođenje neprirodne biomimetičke C2 funkcionalnosti na ugljikohidrate. Jedan inovativan primjer dali su Bucher et al. pružajući način za korištenje fluoro-oksonijskih iona i trihloracetimidata za podsticanje B-stereoselektivnosti putem Gaucheovog efekta. Ova razumna stereoselektivnost je jasna kroz vizualizaciju Felkin-Ahnovog modela mogućih oblika stolice.
Ovaj metod predstavlja ohrabrujući način za selektivnost inkorporiranja B-etil, izopropil i drugih glikozida sa tipskom hemijom trikloracetimidata.
O-vezani glikopeptidi i farmaceutska upotreba O-glikozilovanih peptida
Nedavno se pokazalo da glikopeptidi vezani za O pokazuju odličnu permeabilnost i efikasnost CNS-a u višestrukim životinjskim modelima s bolesnim stanjima. Uz to, jedan od najintrigantnijih aspekata toga je sposobnost O-glikozilacije da produži poluživot, smanji klirens i poboljša PK/PD aktivnog peptida izvan povećanja penetracije u CNS. Urođena upotreba šećera kao solubilizirajućih dijelova u fazi II i III metabolizma (glukuronske kiseline) je uveliko omogućila evolucijsku prednost u tome što enzimi sisara nisu direktno evoluirani da razgrade O-glikozilirane proizvode na većim dijelovima.
Posebna priroda O-vezanih glikopeptida je da postoje brojni primjeri koji prodiru u CNS. Smatra se da temeljna osnova ovog efekta uključuje "preskakanje membrane" ili "difuziju hmelja". Smatra se da se proces "difuzije hmelja" vođen nebrownoviskim kretanjem javlja zbog diskontinuiteta plazmamembrana. "Hmeljna difuzija" posebno kombinuje slobodnu difuziju i međukomparmentne prelaze. Nedavni primjeri posebno uključuju visoku permeabilnost analoga met-enkefalina među ostalim peptidima. Pun mOR agonist pentapeptid DAMGO je također penetrant u CNS nakon uvođenja glikozilacije.
N-glikozidne veze u DNK
Molekule DNK sadrže 5-člane ugljične prstenove zvane riboze koji su direktno vezani za dvije fosfatne grupe i nukleobazu koja sadrži amino grupe. Atomi dušika iz amino grupe u nukleotidima su kovalentno povezani sa anomernim ugljikom strukture šećera riboze preko N-glikozidne veze. Povremeno, nukleobaze vezane za ribozu prolaze kroz deaminaciju, alkilaciju ili oksidaciju, što rezultira citotoksičnim lezijama duž DNK kičme. Ove modifikacije ozbiljno ugrožavaju kohezivnost molekula DNK, što dovodi do razvoja bolesti kao što je rak. DNK glikozilaze su enzimi koji kataliziraju hidrolizu N-glikozidne veze, kako bi se oslobodila oštećena ili modificirana nukleobaza iz DNK, cijepanjem ugljik-dušik glikozidne veze na 2' ugljiku, nakon čega započinju put popravka bazne ekscizije (BER).
Monofunkcionalne glikozilaze kataliziraju hidrolizu N-glikozidne veze putem postupnog, SN1 mehanizma, ili usklađenog mehanizma sličnog SN2. U postupnoj funkciji, nukleobaza djeluje kao odlazeća grupa, prije nego što molekula vode napadne anomerni ugljik, stvarajući kratkotrajni nestabilan oksokarbenijski ionski intermedijer. Ovaj intermedijer brzo reaguje sa obližnjim molekulom vode da bi zamenio N-glikozidnu vezu riboze i nukleobazu O-glikozidnom vezom sa hidroksi grupom. Usklađujući mehanizam, voda djeluje kao nukleofil i napada anomerni ugljik prije nego što nukelobaza počne djelovati kao odlazeća grupa. Proizvedeni međuprodukt je sličan oksakarbenijskom ionu, gdje su i hidroksi grupe i nukleobaza još uvijek vezane za anomerni ugljik. Oba mehanizma teorijski daju isti proizvod. Većina ribonukleotida se hidrolizira preko usklađenog SN2 mehanizma, dok većina dezoksiribonukleotida prolazi kroz stepenasti mehanizam. Ove reakcije su praktično nepovratne. Zbog činjenice da cijepanje N-glikozidne veze iz DNK okosnice može dovesti do štetnih mutagenih i citotoksičnih odgovora u organizmu, imaju sposobnost da kataliziraju i sintezu N-glikozidnih veza putem abaznog DNK mjesta i specifične nukleobaze.
Obedišće Ježevsko
Obedišće Ježevsko je naseljeno mjesto u sastavu općine Rugvica, Zagrebačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazilo se u sastavu stare općine Dugo Selo.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Obedišće Ježevsko je imalo 119 stanovnika.
Napomena: ''Od 1857. do 1890. podaci su sadržani u naselju Ježevo.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Obedišće Ježevsko je imalo 114 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Šahdani
Šahdani su naseljeno mjesto u općini Rudo, Bosna i Hercegovina.
Dioskorid
Pedanije (Dioskurid) Dioskorid (grč. Πεδάνιος Διοσκουρίδης) (Anazarbus u Kilikiji, oko 40 — 90) bio je vojni ljekar na u rimskoj vojsci, farmaceut i botaničar. Smatra se osnivačem klasične farmakognozije. Njegovo kapitalno djelo, enciklopedijskog formata, u pet knjiga: „O ljekovitim materijama”  (grčki Π ερί ύλης ιατρικής – Peri hyles iatrikes), koje obuhvata sveukupna antička znanja iz farmakologije i primijenjene botanike, u dugom nizu stoljeća, bilo je glavni priručnik za ljekare, apotekare i biologe.
Eponimi
Po Pedaniju Dioskoridu nazvan je jedan biljni rod, Dioskorea tipski za  porodicu Dioscoreaceae, sa  oko 750 vrsta u devet rodova monokotiledonskih biljaka. U sistemima klasifikacije APG I i APG II ova porodica uključena je u red Dioscoreales.
Djelo
200px|thumb|Naslovnica Dioskoridovog kapitalnog djela De Materia Medica 200px|thumb|Naslonica De Materia Medica, na arapskom jeziku Otvaranjem Aleksandrijske škole i njene biblioteke, blijedila su sjećanja na Teofrasta i njene druge pripadnike, i¬ako se njihov rad i dalje cijenio u arapskom svijetu i prepisivalo u bagdadskoj “Kući mudrosti”. U Grčkoj i Rimskoj imperiji razvijala se jedna nova grana botanike i medicine – farmaceutika, koja se nametnula kao predvodnica razvoja botanike, a sa dvojicom neospornih autoriteta, kao što su bili  Dioskoridom i Galen, čija je vjerodostojnost, i u sljedećih 15 stoljeća ostala neupitna.
Po mnogim istoričarima iz oblasti medicine i farmacije, Dioskorid se smatra „ocem farmakognozije”. Njegovo kapitalno djelo je De Materia Medica (grčki: Περί ύλης ιατρικής), pojavilo se  oko 78. godine; najpoznatija i vjerovatno najstarija kopija iz 6. stoljeća čuva se u Austrijskoj nacionalnoj biblioteci. Imalo e izuzetan značaj za dalji razvoj medicine i farmakoterapije latinskog Zapada i islamskog Istoka. Na ovo je uticala činjenica da je bio jedan od rijetkih spisa koji nije zagubljen tokom prodora varvara na Zapad.
Van sumnje, smatra se da je bila napisana pod uticajem egipatske medicine (naprimjer, neke recepture doslovno su prepisane iz Ebersovog papirusa), jer je autor svoja znanja skupljao u Tarzusu i Aleksandriji, ali i kao ljekar u rimskoj vojsci sa kojom je obiša¬o Malu Aziju, Grčku, Italiju i južnu Francusku. U tom periodu tamo su uveliko umnožavana naučna djela Alesandrijske škole. To mu je omogućilo da stekne veliko praktično znanje u prepoznavanju biljaka, njihovog rasprostranjenja i primjene u liječenju koje je zasnovano na medicinskoj tradiciji različitih dielova Rimskog Carstva. Na osnovu tih spoznaja, Diskorid je opisao 657 biljnih lijekova, 1.000 ljekovitih biljnih pripravaka i gotovo 5.000 njihovih mogućih terapeutskih djelovanja, kao i određeni broj lijekova mineralnog i životinjskog porijekla.
thumb|250px|Primjer opisa ljekovitosti jedne biljke u De Materia Medica Uticaj Dioskorida na razvoj medicine i farmacije bio je toliko značajan da se knjiga koristila kao udžbenik za fitoterapiju, narednih preko 1.500 godina. Štaviše, u Evropi, De Materia Medica bila je jedna od glavnih medicinskih knjiga sve do 17. stoljeća U konačnom obliku Dioskoridovog udžbenika prikaz o ljekovitim biljkama, zasnivao se na standardiziranim pojedinostima:
Svoj pregled botaničkog i farmaceutskog znanja Dioskorid tematski povezuje u smislene cjeline, izbjegavajući alfabetski redoslijed, koji je korišten u pisanju učenih rasprava; bila je to svojevrsna inovacija, koja se pripisuje uticaju grčkog ljekara Pamfila. Iako se ne zna tačno ko je i kada tako uredio De materia medica, najstarije sačuvani Dioskoridovi tekstovi, kao i oni koji su iz njih izvedeni tokom srednjeg stoljeća i renesanse, prepoznaju se upravo po tgome što su  alfabetski pripremljei i izloženi.
Iako Dioskoridovo djelo ima i (očekivane) brojne nedostatke ili pogrešne opise, nedvojbeno je da ni do danas mnogo toga nije osporeno. Prvi uveo kamilicu I u pedijatriju, prvi precizno opisao vrbovu koru kao antipiretik, prvi jasno opisao upotrebu biljaka sa kardiotoničnim glikozidima za liječnje srca (vrstu Scilla maritima) itd. Napomena: Dioskorida ne treba brkati da Dioskuridom (grč. Δıοσϰουρίδης, Dioskourídēs), grčkim mozaičarem sa Sama (1. stoljeće p. n. e.). Dva njegova potpisana mozaika nađena su u Ciceronovoj vili u Pompejima (Arheološki muzej u Napulju).
Velika nagrada Bahreina 2020.
Velika nagrada Bahreina 2020. (službeno poznata kao "Formula 1 Gulf Air Bahrain Grand Prix 2020") automobilska je utrka Formule 1 koja se održana 29. novembra 2020. na stazi Bahrain International Circuit u Sakhiru, u Bahreinu. Ovo je bila petnaesta utrka u sezoni 2020, i ujedno i 16. utrka za Veliku nagradu Bahreina.
Vozač Mercedesa Lewis Hamilton osvojio je deseti pol-poziciju u sezoni, i ukupno 98. u karijeri; ostvario je svoju desetu pobjedu u sezoni i četvrtu u Bahreinu. Drugo mjesto zauzeo je Max Verstappen iz Red Bull Racinga, a treće mjesto osvojio je Alexander Albon na drugom Red Bull Racingu.
Prvi trening (petak)
Vremena prvih pet vozača na prvom treningu.
Drugi trening (petak)
Vremena prvih pet vozača na drugom treningu.
Treći trening (subota)
Vremena prvih pet vozača na trećem treningu.
Spodnji Tuštanj
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Domžale.
Sciences Po
Sciences Po (Institut d'études politiques de Paris) je evropska poslovna škola sa razvedenim kampusom koji se nalazi u Parizu. Osnovan je 1872.
Spodnji Tuštanj
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Spodnji Tuštanj je imao 125 stanovnika.
Sciences Po
Škola je poznata po odsjecima za političke nauke, administraciju, ekonomiju, geopolitiku, ljudske i društvene nauke.
Nalazi se na 2. mjestu na globalnoj rang listi univerziteta u oblasti političkih nauka i međunarodnih odnosa, odmah nakon Harvard.
Štrpci
Štrpci su naseljeno mjesto u općini Rudo, Bosna i Hercegovina.
Donji Jelovac
Donji Jelovac je naseljeno mjesto u općini Kozarska Dubica, Bosna i Hercegovina.
Rajino Polje
Rajino Polje je naseljeno mjesto u sastavu općine Čačinci, Virovitičko-podravska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazilo se u sastavu stare općine Orahovica.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Rajino Polje je imalo 30 stanovnika.