cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ignaz Semmelweis
Ignaz Semmelweis počeo je studirati pravo na Univerzitetu u Beču u jesen 1837. godine, ali je sljedeće godine, iz razloga koji više nisu poznati, prešao na medicinu. Doktorirao je 1844. godine. Kasnije, nakon što nije uspio dobiti angažman u klinici za internu medicinu, Semmelweis je odlučio specijalizirati se za opstetriranje. Njegovi su učitelji bili Carl von Rokitansky, Joseph Škoda i Ferdinand von Hebra. mini|Kip Semmelweisa na Univerzitetu u Teheranu Semmelweisov proboj dogodio se 1847. godine, nakon smrti njegovog dobrog prijatelja Jakoba Kolletschke, koji je slučajno bocnut studentskim skalpelom dok je obavljao post mortem pregled. Vlastita autopsija Kolletschke pokazala je patologiju sličnu onoj kod žena koje su umirale od puerperalne groznice. Semmelweis je odmah predložio vezu između kadaverične kontaminacije i puerperalne groznice.
Pretpostavio je da on i studenti medicine nose na rukama "truhle čestice" iz sobe za obdukcije pacijenata koje su pregledali u Prvoj akušerskoj klinici. To je objasnilo zašto su studentice babice u Drugoj klinici, koje nisu bile uključene u obdukcije i nisu imale kontakt s leševima, imale znatno nižu stopu smrtnosti.
Teorija o klicama bolesti još nije bila prihvaćena u Beču. Stoga je Semmelweis zaključio da je neki nepoznati "truhli materijal" prouzrokovao dječiju groznicu. Uspostavio je politiku upotrebe otopine hlorisanog kreča (kalcij-hipohlorit) za pranje ruku između obdukcije i pregleda pacijenata. Učinio je to jer je otkrio da ova hlorirana otopina najbolje djeluje na uklanjanje truhlog mirisa zaraženog obdukcijskog tkiva i time možda uništava uzročni "otrovni" ili zagađujući "trupni" agens koji se hipotetski prenosi ovim materijalom.
Rezultat toga je da je stopa smrtnosti u Prvoj klinici opala za 90%, a zatim je bila usporediva sa onom u Drugoj klinici. Stopa smrtnosti u aprilu 1847. bila je 18,3%. Nakon što je pranje ruku uvedeno sredinom maja, stope su u junu iznosile 2,2%, u julu 1,2%, u avgustu 1,9% i, prvi put od uvođenja anatomske orijentacije, stopa smrtnosti bila je nula u dva mjeseca u godini koja je slijedila ovo otkriće. desno|mini| Streptococcus pyogenes (crveno obojene sfere) odgovoran je za većinu slučajeva teške puerperalne groznice. Često se nalazi u grlu i [[Ždrijelo|nazofarinksu inače zdravih nosača.]] desno|mini| Glavno Semmelweisovo djelo: Die Ätiologie, der Begriff und die Prophylaxis des Kindbettfiebers, 1861 (naslovna stranica)
Dubrava Stara
Dubrava Stara je naseljeno mjesto u općini Čelinac, Bosna i Hercegovina.
Breznica pri Žireh
Breznica pri Žireh je naseljeno mjesto u sastavu općine Žiri, regija Gorenjska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Škofja Loka.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Breznica pri Žireh je imala 50 stanovnika.
Napomena: ''Do 1955. iskazivano pod imenom Breznica.''
TIA1
TIA1 ili Tia1 RNK-citotoksičnim granulama pridruženi vezivni protein jest protein koji je kod ljudi  kodiran genom   sa  hromosoma 2. To je 3' UTR iRNK vezujući protein koji može vezati 5'TOP sekvencu 5'TOP iRNK. Povezan je sa programiranom smrću ćelija (apoptoza) i regulira alternativnu preradu gena koji kodira Fas receptor, protein koji podstiče apoptozu. U uslovima stresa, TIA1 nalazi se na ćelijskoj konglomeraciji RNK – protein zvanoj stresna granula. Kodira je TIA1 gen.
[Mutacije]] u genu "TIA1" povezane su sa amiotrofnom lateralnom sklerozom, frontotemporalnom demencijom i Welanderovom distalnaom miopatijom. Također ima ključnu ulogu u razvoju toksičnog oligomernog tau proteina kod Alzheimerove bolesti.
Funkcija
Ovaj protein je član porodice proteina koji se vezuje za RNK i reguliše transkripciju i translaciju RNK. Prvo je identificiran u ciljnim ćelijama citotoksičnih limfocita (CTL). TIA1 djeluje u jedru da regulira preradu i transkripciju. TIA1 pomaže da se regrutuje spoj za regulaciju prerade RNK i inhibira transkripciju više gena, kao što je citokinski faktor nekroze tumora alfa. Kao odgovor na stres, TIA1 se translocira iz jedra u citoplazmu, gdje stvara jedro tipa RNK granula, zvanog stresne granule, i sudjeluje u translacijskom odgovoru na stres. Kao dio translacijskog odgovora na stres, TIA1 djeluje u suradnji s drugim proteinima koji se vezuju za RNK, kako bi sekvestrirao transkripte RNK od ribosoma, što omogućava ćeliji da fokusira svoju sintezu proteina/mehanizam za translaciju RNK na proizvodnju proteina koji će se baviti određenim stresom. Pretpostavlja se da ovaj protein može biti uključen u indukciju apoptoza, jer preferencijalno prepoznaje poli(A) homopolimere i inducira fragmentaciju DNK u CTL metama. Glavna vrsta povezana sa granulama je protein od 15 kDa, za koji se smatra da je izveden iz karboksilnog kraja proizvoda od 40 kDa proteolitskom obradom. Opisana je alternativna prerada koje rezultira različitim izoformama ovog genskog proizvoda.
Ribari (čvor)
Bosna i Hercegovina:
Hrvatska:
Srbija:
TMEM150
Transmembranski protein 150A jest protein koji je kod ljudi  kodiran genom   TMEM150A sa  hromosoma 2.
Amiokiselininska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 271 aminokiselina, a molekulska težina 28.835 Da. .
RK Zagreb
RK Zagreb je hrvatski rukometni klub iz Zagreba. Takmiči se u Dukat Premijer Ligi, prvom rangu hrvatskog rukometa i SEHA ligi
Igrači
Sastav za sezonu 2019/20.
Eurosong 1972.
Eurosong 1972. bila je 17. po redu Eurovizija. Održana je u Edinburghu, Ujedinjena Kraljevina 25. marta 1971.
Masakr u Prozoru
Masakr u Prozoru počinili su u oktobru 1942. četnici pod komandom Petra Baćovića, Milorada Popovića i Milorada Vidačića. Brojna sela su spaljena. Iako se u četničkim izvještajima spominje brojka od 2.000 pobijenih Bošnjaka i Hrvata, poslijeratna evidencija utvrdila je da je u ovom periodu u jablaničkom području stradalo 170 osoba, a u prozorskom 849.
Tetramer
Tetramer (grč. τετρα - tetra = četiri + µέρος meros = dio) je oligomer nastao od četiri monomera ili podjedinice. Osobina povezivanje naziva se tetramerija. Primjer iz anorganske hemije je titan-metoksid sa empirijskom formulom Ti(OCH3)4, koji je u čvrstom stanju tetrameran i ima molekulsku formulu Ti4(OCH3)16. Primjer iz organske hemije je kobofenol A, supstanca koja nastaje kombiniranjem četiri molekula resveratrola.
U biohemiji se slično odnosi na biomolekulu formiranu od četiri jedinice koje su jednake (homotetramer, tj. kao u konkanavalinu A ili različite (heterotetramer), tj. kao hemoglobinu. Hemoglobin ima četiri slične podjedinice, dok imunoglobulin imaju dvije vrlo različite podjedinice. Svaka od podjedinica može imati svoju aktivnost, poput vezanja biotina u avidinskim tetramerima, ili imaju zajedničko biološko svojstvo, kao što je alosterno vezanje kisika u hemoglobinu.
Bosanskohercegovačka zaštićena područja prirode
Konvencija o biološkoj raznolikosti počiva na  uvažavanju glavnih  naučnih  odrednica genetičkog i ekološkog diverziteta, uključujući i raznolikost krajolika (pejzaža). Drugim riječima, svaka bioraznolikost, uključujući i ovu u Bosni i Hercegovini u osnovi obuhvata raznolikost gena, vrsta, ekosistema i pejzaža (krajolika). Njen specijski diverzitet je obilježen najvišim stupnjem endemičnosti u Evropi. Osim specijske raznolikosti, opisan je i izuzeno visok stupanj raznolikosti ekosistema i krajolika uopće, uključujući nebiološke prirodne resurse. Raznolikost biljnog, životinjskog i ostalog živog svijeta Bosne i Hercegovine je posljedica dugotrajne geobiološke evolucije u veoma specifičnim geohronološkim, geološkim i klimatskim prilikama. Prema tim kriterijima u BiH se izdvajaju slijedeće regije:
Na području Bosne i Hercegovine zabilježeni su i opisani  brojni  centri endemizma sa centrima  reliktnosti, odnosno očuvanim pribježištima (refugijima)  tercijarne flore i faune. Ako se pogleda u broj vrsta (S) u odnosu na relativno malu  površinu Zemlje (A), odnos S/A  Bosnu i Hercegovinu svrstava  među najbogatije države Europe.
Poljski vojni kontingent u Bosni i Hercegovini
mini|Bosna i Hercegovina Poljski vojni kontingent u Bosni i Hercegovini – predstavlja odvojenu komponentu poljskih oružanih snaga koja je namijenjena operativnim aktivnostima u sklopu NATO-a, IFOR-a i SFOR-a, od 2004. EUFOR Althea Evropske unije u BiH. Vojna jedinica 2059 (PJW) i 4810 (PKW).
Bosanskohercegovačka zaštićena područja prirode
Čak 30% ukupne endemske flore Balkana (1.800) vrsta se nalaze u BiH.
Poljski vojni kontingent u Bosni i Hercegovini
Poljski vojni kontingent u Bosni i Hercegovini je tokom godina imao razna službena imena:
Bosanskohercegovačka zaštićena područja prirode
Krajolici
Kao posljedica koegzistencije i visokog nivoa interakcija između biološke i geološke raznolikosti, na čitavom prostoru BiH je prisutan i visok stepen pejzažnih raznolikosti. Uvažavajući biogeografske i fizičko-geografske specifičnosti mogu se razlikovati slijedeći tipovi pejzaža:
Zaštićena područja prirode u Bosni i Hercegovini
Zaštićena područja prirode u Bosni i Hercegovini su oni dijelovi državne teritorije koji su značajni po bioraznolikosti, relativnoj očuvanosti izvornog krajolika i/ili estetsko-turističkih potencijala. Izdvojena su na osnovu kategorizacije Međunarodne unije za zaštitu prirode (IUCN) na čijim principima su bazirani entitetski. Ukupna povšina svih kategorija zaštite iznosi 105.401,78 hektara. Neka područja su zaštićena na osnovu međunarodnih konvencija i regulativama čiji je Bosna i Hercegovina potpisnik. Prema tim kriterijima, u Bosni i Hercegovini je zaštićeno 41 područje − 29 u Republici Srpskoj, 12 u Federaciji BiH, dok u Brčko distriktu do sada nije stavljeno pod zaštitu nijedno područje. Osim toga, tri područja su zaštićena međunarodnom Ramsarskom konvencijom o vlažnim staništima. Zaštićena područija u BiH su registrovana i u Svjetskoj bazi podataka zaštićenih područja - (World Database on Protected Area - WDPA ).
Zakonska regulativa
Nadležnost u oblasti zaštite prirode u Bosni i Hercegovini, kao i sve ostale, regulirana je na entitetskoj razini, uključujući i  Brčko distrikt. Osnovni zakonski akti na kojima se zasniva zaštita prirode, među kojima su kategorije zaštićenih područja, postupak zaštite i i ostale odrednice su Zakon o zaštiti prirode Federacije Bosne i Hercegovine  („Službene novine Federacije BiH“, broj 66/13) za Federaciju BiH, Zakon o zaštiti prirode Republike Srpske („Službeni glasnik RS“, broj 20/14) za Republiku Srpsku i Zakon o zaštiti prirode Brčko distrikta BiH („Službeni glasnik Brčko Distrikta BiH“, broj 24/04) za Brčko distrikt. Smo jedan dio nadležnosti u ovoj oblasti reguliran  je državnom legisdlativom, a  uključuje  realizaciju  međunarodnih obaveza Države, kao što su praćenje i koordiniranje  priprema za sklapanje  i izvedbu  međunarodnih sporazuma, koordinacija projekata u suradnji s međunarodnim organizacijama, programima i fondovima, koordinacija saradnje sa institucionalnim strukturama u BiH, entitetima i Distriktu Brčko. Nadležnosti Države su pretežno  svedene na  dio resora  Ministarstva spoljnje trgovine i ekonomskih odnosa Bosne i Hercegovine,  a manjim dijelom i  Ministarstve civilnih poslova, kao naprimjer  realizacija konvencija UNESCO-a. Oblasti zaštite životnog okruženja za koje je potreban usaglašen pristup entiteta i distrikta su u nadležnosti Međuentitetsko tijelo za zaštitu životne sredine. To, između ostalog, uključuje  realizaciju međunarodnih sporazuma i programa, učešća u saradnji sa međunarodnim organizacijama, koordinaciju i donošenje zakonskih akata i sl. Kadrovsku strukturu Međuentitetskom tijelu za zaštitu životne sredine formiraju nadležni entitetski organi.
Zaštićenim područjima i drugim zaštićenim prirodnim vrijednostima, upravljaju javna preduzeća i javne ustanove. Javna preduzeća za upravljanje zaštićenim prirodnim vrijednostima iz kategorija I. i II., iz člana 134. ovog Zakona, osnivaju Vlade Federacije BiH i RS, a za ostale kategorije od III -VI vlade kantona i općina.
Ribari (Karlovac)
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare općine Karlovac.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Ribari su imali 108 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Ribari je imalo 194 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Holotip
mini|Holotip sa pričvršćenom crvenom etiketom tipa. mini|Holotip leptira [[Marocaster coronatus, MHNT.]] Holotip je jedinstveni fizički primjerak (ili ilustracija) nekog organizma, koji je korišten kada je vrsta (ili niže rangirani takson) formalno opisana. To je jedini fizički primjerak (ili ilustracija) ili jedan od nekoliko takvih, ali izričito određenih kao holotip. Po Međunarodnom kodeksu zoološke nomenklature (ICZN), holotip je jedan od nekoliko vrsta imenujućih tipova. U Međunarodnom kodeksu nomenklature algi, gljiva i biljaka (ICN) i ICZN definicije tipova su slične u namjeri, ali ne i identične u terminologiji ili osnovnim konceptima.
Naprimjer, holotip za leptira Lycaeides idas Longin je očuvani primjerak te vrste, koji je održan u Muzeju za komparativnu zoologiju na Harvardu. 'Izotip je duplikat holotipa i često se uzima za biljke, gdje su holotip i izotipovi često djelići iste biljne jedinke ili uzoraka iz istog uzgoja.
Holotip nije nužno ista vrsta svog taksona, iako bi idealno trebao biti. Ponekad je holotip samo fragment organizma, posebno u slučaju fosila. Naprimjer, holotip  Pelorosaurus humerocristatus (Duriatitan), velikog biljojednog dinosaura iz perioda rane jure, je fosil kostiju noge pohranjene u Natural History Museum (London), u Londonu. Čak i ako se naknadno utvrdi bolji uzorak, holotip nije prevaziđen.
Zamjene za holotip
U nedostatku holotipa, može biti izabrana druga vrsta tipa, od niza različitih vrsta tipova, ovisno o slučaju, kao što su lektotip ili neotip.
Konzervirani tip (ICN članak 14.3) ponekad se koristi za ispravljanje problema sa pogrešnim imenom, a ovaj uzorak zamjenjuje originalni holotip.
Poljski vojni kontingent u Bosni i Hercegovini
IFOR
14. novembra 1995. godine, zavađene strane koje su učestvovale u građanskom ratu u Bosni i Hercegovini zaključile su Dejtonski sporazum – mirovni sporazum za okončanje sukoba. Stupanjem na snagu Daytonskog sporazuma, srpske i bošnjačko-hrvatske vojne jedinice obustavile su borbene operacije i započele demilitarizaciju. Sprovođenje odredbi sporazuma trebale su nadgledati Implementacijske snage IFOR, kojima je upravljao NATO, djelujući na osnovu mandata Vijeća sigurnosti UN-a. Oni su preuzeli odgovornost od neefikasnih UN-ovih Zaštitnih snaga – UNPROFOR-a.
Za Poljsku, koja je težila članstvu u NATO-u, bilo je od vitalnog interesa učešće u IFOR-u, te je 6. novembra 1995. generalni sekretar NATO-a primio pismo po tom pitanju. Nakon saglasnosti, Vijeće ministara je deklaracijom 5. decembra 1995. odlučilo stvoriti vojni kontingent za misiju. Na taj način su poljske jedinice prvi put učestvovale u vojnoj operaciji u okviru sjevernoatlantskih struktura.
Za razliku od podjedinica nordijskih zemalja, jedinica poljskih oružanih snaga u IFOR-u nije bila poljski odred u mirovnim snagama UN-a (povučena je u decembru 1995). Poljski kontingent, koji je brojao oko 670 vojnika, stvoren je na bazi 16. vazdušno-desantnog odreda 6. vazdušno-jurišne brigade, jedinice koja je u januaru 1995. ušla u program Partnerstvo za mir. Prva grupa oficira poslana je u Dansku već u oktobru 1995. kako bi formirala zapovjedništvo zajedničke brigade, njen premještaj u Bosnu i Hercegovinu započeo je 20. decembra. Ostatak poljskog vojnog kontingenta, nakon priprema koje su trajale nekoliko sedmica, krenuo je prema Bosni i Hervegovini sa pet željezničkih transportera (19. januara pripremna grupa, 29, 30. i 31. glavni dio bataljona).
5. februara 1996. poljski odred od 624 vojnika (POLBAT ili POLBN) službeno je započeo misiju. Operativno je bio podređen Nordijsko-poljskoj jedinici (NORDPOLBDE), koja je dio Multinacionalne divizije Sjever / Task Force Eagle (zasnovana na američkoj 1. oklopnoj diviziji). Zadaci ove jedinice su bili:
Poljske podjedinice bile su smještene u gradovima Teslić, Žepče i Jelah, na granici Federacije Bosne i Hercegovine i Republike Srpske (Nacionalni element snabdjevanja (NSE) u okviru nordijsko-poljske grupe za snabdjevanje bio je raspoređen u mađarskom gradu Pečuh). S obzirom na prirodu operacija, jurišne brigade bile su opremljene sa 10 borbenih vozila BWP–1 (1 ksz) i 42 oklopna vozila BRDM-2 (2 i 3 ksz).
SFOR
Mandat IFOR-a istekao je 20. decembra 1996. godine zbog neispunjavanja svih odredbi sporazuma, a na njegovo mjesto imenovane su Stabilizacijske snage – SFOR. NATO jedinice u Bosni i Hercegovini smanjene su sa oko 60.000 do 32.000 vojnika. Također se smanjio i poljski vojni kontingent na oko 500 vojnika, uključujući 443 u POLBAT-u, te je opet bio zasnovan na 16. vazdušno-desantnom odredu. Spektar izvršenih zadataka ostao je približan, sa većim naglaskom na stabilizaciju situacije na terenu.
U sklopu vježbe Dynamic Response 98, u periodu između marta i aprila 1998. godine, u Bosnu i Hercegovinu poslana je strateška jedinica SFOR-a – 18. desantno-jurišna jedinica (u tom momentu u Bosni je bilo oko 1.000 poljskih vojnika).
Progresivna normalizacija situacije u Bosni i Hercegovini, kao i stvaranje multinacionalnih snaga KFOR – a na Kosovu (koja je uključivala Poljsku stratešku vojnu jedinicu (PJW) ) rezultirali su smanjenjem veličine SFOR-a i promjenama u organizacionoj strukturi. 5. januara 2000. nordijsko-poljska jedinica službeno je svedena na oblik nordijsko-poljske borbene grupe (NORDPOLGB), predstavljajući ekvivalent ojačanog odreda. Kao rezultat ovih promjena smanjen je poljski kontingent koji je također bio premješten u Doboj, gdje je ujedinjen sa danskim odredom u sklopu borbene grupe. U Doboj je također premješten i NSE nakon raspada nordijsko – poljske grupe za snabdjevanje u Pečuhu, Mađarska.
U sklopu vježbe Dynamic Response 2001, u periodu između aprila i maja 2001. godine, poljski kontingent pojačan je 2. mehaniziovanom jedinicom iz 10. mehanizovanog odreda 10. oklopne pješadijske jedinice nove Strateške jedinice PJW. Nakon vježbi, brigada je dobila zadatak da ojača kontingent na Kosovu. Za posljednje vježbe u ovom ciklusu uz učestvovanje OS PJW, Dynamic Response 2002 u septembru 2002. poslani su samo elementi osoblja koji su za vrijeme trajanja obuke preuzeli zapovjedništvo nad poljskim jedinicama NORDPOLBG.
U januaru 2003. godine uslijedila je još jedna restrukturizacija Stabilizacijskih snaga: multinacionalne divizije svedene su u rang brigada. Promjene su zahvatile i nordijsko-poljsku borbenu grupu koja je 5. januara 2003. zvanično transformisana u Multinacionalnu borbenu grupu (MNBG), koju su zajedno stvorili poljski, portugalski i slovenački kontingent. Kao rezultat, MNGB je formirao dva odvojena pješačka odreda (poljski i portugalski).
EUFOR
Evropska unija je 2. decembra 2004. godine preuzela od NATO-a odgovornost za nadgledanje implementacije Daytonskog sporazuma – SFOR je zamijenjen EUFOR-om Althea. Nakon toga došlo je do restrukturisanja mirovnih snaga, uključujući i Poljski vojni kontingent. Zbog raspada Multinacionalne borbene grupe i stvaranja poljsko-portugalsko-turskog manevarskog odreda u okviru Sjeverne operativne grupe (MNTF-N), srž poljskog vojnog kontingenta bila je manevarska jedinica u bazi Camp Eagle u Tuzli. Zadaci ove jedinice bili su:
Drugim elementem bili su timovi za vezu i posmatranje kako bi: 2007. godine, u sklopu smanjenja mirovnih snaga EU i prilagođavanja strukture EUFOR-a situaciji na prostorima misije:
Poljski vojni kontingent EUFOR Althea 1. decembra 2010. godine službeno je predao zapovjedništvo poljskom vojnom kontingentu EUFOR / MTT (Mobile Training Teams – pokretni timovi za obuku . Razlog je bio smanjenje poljskih oružanih snaga u Bosni i Hercegovini (gornja granica bila je postavljena na 50 vojnika i zaposlenih) i promjena zadataka koji uključuju:
Holotip
Zamjene za holotip
Naprimjer, i u ICN i u ICZN, neotip je tip koji je kasnije imenovan u nedostatku izvornog holotipa. Osim toga, prema ICZN-u, Komisija je ovlaštena za zamjenu holotipa neotipom, kada se ispostavi da holotipu nedostaju važne dijagnostičke funkcije potrebne za razlikovanje vrsta od njihovih bližih srodnika. Naprimjer, krokodilolikog archosaurskog gmizavca Parasuchus hislopi, Lydekker je 1885. opisao na osnovu premaksila (dio njuške), ali to više nije dovoljno da se Parasuchus razlikuje od svojih bliskih srodnika. Zato je dobio naziv Parasuchus hislopi nomen dubium. Teksaški paleontolog Sankar Chatterjee je predložio da novi tip primjerka, kompletan skelet, bude određen kao holotip. Međunarodna komisija za zoološku nomenklaturu slaže se sa ovom zamjenom originalnog tipskog primjerka sa preporukom da se usvoji kao neotip.
mini|lijevo|Moderna oznaka holotipa. Postupci za određivanje novog tipskog primjerka, u situaciji kada se originalni izgubi, ulaze u raspravu za neke nedavne, visoke profile opisa vrsta. U njima je primjerak označen kao holotip bila živa jedinka kojoj je dozvoljeno da ostane u divljini (npr. nova vrsta majmuna kapucina, iz roda Cebus, Marleyimyia xylocopae ili arunahalski makak Macaca munzala. . U takvom slučaju, ne postoji stvarni tipski primjerak na raspolaganju za proučavanje, a postoji mogućnost da treba da budu otklonjene nejasnoće u identitetu i da se naknadno mogu pozvati različite klauzule u ICZN koje omogućavaju označavanje neotipa (Član 75.3.7 u ICZN). Međunarodni kodeks zoološke nomenklature, član 75.3.7 zahtijeva da imenovanje neotipa mora biti u pratnji iskaza da je to neotip ili odmah po objavljivanju, objaviti da je to vlasništvo priznate naučne ili obrazovne institucije. Također, treba se navesti ime, ko održava zbirku za istraživanja, uz odgovarajuće objekte za očuvanje tipa čije ime nose, što ih čini dostupnim za proučavanje, ali ne postoji zahtjev za holotip.
Poljski vojni kontingent u Bosni i Hercegovini
EUFOR
Na taj način završena je faza stabilizacije u historiji kontingenta, a započela je faza savjetovanja i obuka.
Pored toga, u periodu između 2003. i 2014. (nakon što su odustali od održavanja PJW OS), poljski vojni kontingenti u međunarodnim snagama Bosne i Hercegovine (SFOR, EUFOR) i Kosovu (KFOR) mogli su jedni drugima pomagati u prijetećoj situaciji. Zbog promjene prirode zadataka PKW EUFOR / MTT nema takve sposobnosti.
Pored vojnog kontingenta, u Bosni i Hercegovini bio je smješten i poljski policijski u periodu od 1997. do 2011. godine.
Kontingent u masovnoj kulturi
Vojnici poljskog vojnog kontingenta IFOR bili su glavni likovi ratnog filma Demoni rata (Demony wojny), snimljenog prema Goyi iz 1998. godine, u režiji Władysława Pasikowskog. Radnja filma predstavlja potpuno izmišljenu akciju spašavanja poljskih vojnika, dok su proizvođači napravili nekoliko značajnih grešaka u kada su u pitanju poljsko-nordijske jedinice koje se u filmu definišu kao "poljsko-nordijski kontingent IFOR-a" (od imena, do vremena i mjesta gdje su smještene poljske vojne jedinice).
Poljski vojnici pojavili su se i u senzacionalnom filmu The Peacemake iz 1997. godine, gdje su u kratkoj sceni pretražili dom bosanskog teroriste (ponovo su ih prikazali sa lošom opremom).
Brode
Slovenija:
Zvjezdane staze: Originalna serija
Zvjezdane staze: Originalna serija jeste američka naučno-fantastična serija autora Genea Roddenberryja. Govori o avanturama međuzvjezdanog broda USS Enterprise (NCC-1701) i njegove posade. Iako je u početku serijal jednostavno nazvan Zvjezdane staze nazivu serijala je poslije, usljed razlikovanja od drugih serijala unutar medijske franšize koja se počela razvijati, pridodat retronim tako da je serijal poznat pod današnjim nazivom.
O serijalu
Radnja serije odvija se u galaksiji Mliječni put, tokom 23. vijeka (2260-ih godina). Serijal prati avanture međuzvjezdanog broda Enterprise i njegove posade kojom rukovodi kapetan James T. Kirk (William Shatner) i njegov prvi zamjenik i naučni oficir Spock (Leonard Nimoy). U Shatnerovoj izjavi kao uvod u svaku epizodu serijala opisana je svrha putovanja svemirskog broda Enterprise:
Zvjezdane staze su emitirane na mreži NBC u periodu od 8. septembra 1966. do 3. juna 1969. iako je prva epizoda zapravo prvi put prikazana 6. septembra 1966. godine na kanadskoj mreži CTV. Serijal se emitovao tri sezone tokom kojih je prikazano 79 epizoda. Iako je nakon prve sezone gledanost bila mala i serijalu prijetio prekid emitovanja ipak su producirane i prikazane tri sezone. Nekoliko godina kasnije, serija je postala hit postigavši kultni status sa znatnim uticajem na popularnu kulturu. Zvjezdane staze su na kraju prerasle u franšizu, koja se sastojala od šest dodatnih televizijskih serija, 13 igranih filmova, brojnih knjiga, igara i igračaka i sada se smatra jednim od najpopularnijih i najuticajnijih televizijskih serija svih vremena.
Stvaranje koncepta
11. marta 1964. godine, Gene Roddenberry, dugogodišnji zaljubljenik u naučnu fantastiku, izradio je radnu verziju naučnofantastične serije koju je nazvao Zvjezdane staze (engleski: Star Trek). Serija je zasnovana na radnji koja se odvija tokom 23. vijeka u međuzvjezdanom prostoru nazvanom S.S. Yorktown a prati istraživanje relativno malog dijela galaksije Mliječni put.
Roddenberry je napomenuo brojne utjecaje na njegovu ideju, od kojih neki uključuju priče A. E. van Vogta o svemirskom brodu Space Beagle, serijal priča Marathon Erica Franka Russela i film Zabranjena planeta (1956). Neki su također povukli paralele s televizijskom serijom Rocky Jonesa, Space Ranger (1954), svemirskom operom koja je uključivala mnoge elemente koje su sastavni dio Zvjezdanih staza - organizaciju, odnose sa posadom, misije, dio izgleda mosta i neke tehnologije. Roddenberry je također u velikoj mjeri inspiraciju crpio iz romana C. S. Forestera Horatia Hornblowera koji prikazuju odvažnog pomorskog kapetana koji ima široka diskreciona ovlaštenja u udaljenim pomorskim misijama plemenite svrhe. Često je na duhovit način spominjao kapetana Kirka kao "Horatio Hornblowera u svemiru".
Roddenberry je imao veliko iskustvo u pisanju serija o Starom Zapadu koje su bile popularne televizijske emisije 1950-ih i 1960-ih. S ovim iskustvom, novu emisiju je u svom prvom nacrtu okarakterisao kao "Voz vagona do zvijezda". Poput poznatog vagonskog voza, svaka epizoda je trebala biti samostalna avanturistička priča, smještena u strukturu kontinuiranog putovanja kroz svemir. Većina budućih televizijskih i filmskih ostvarenja franšize pridržavala se paradigme "Voza vagona" nastavka putovanja, sa značajnim izuzecima serijaliziranih Zvjezdane staze: Duboki svemir 9, Zvjezdane staze: Discovery, Zvjezdane staze: Picard i treće sezone Zvjezdanih staza: Enterprise.
U Roddenberryjevom originalnom konceptu, protagonist je bio kapetan Robert April sa zvjezdanog broda S.S. Yorktown. Ovaj lik je razvijen u kapetana Christophera Pikea, kojeg je prvi portretirao Jeffrey Hunter. April je naveden u hronologiji Star Trek, The Star Trek Encyclopedia kao prvi komandant Enterprisea, ispred kapetana Pikea. . Jedini televizijski/filmski nastup ovog lika je u epizodi Zvjezdane staze: Animirana serija "The Counter-Clock Incident".
Razvoj i prikazivanje
U aprilu 1964. godine Roddenberry je predstavio nacrt Zvjezdanih staza Desilu Productionsu, vodećoj nezavisnoj televizijskoj produkcijskoj kompaniji. Sastao se sa Herbertom F. Solowom, Desiluovim direktorom produkcije. Solow je ideju prepoznao kao obećavajuću te je potpisao trogodišnji ugovor o razvoju programa sa Roddenberryjem. Lucille Ball, šefica Desilua, nije bila upoznata sa prirodom projekta, ali je bila ključna u stvaranju pilota.
Ideja je opsežno revidirana i razrađena tokom tog vremena - pilot "Kaveza" snimljen kasne 1964. u mnogo čemu se razlikuje od onog iz marta 1964. godine. Solow je, na primjer, dodao koncept "zvjezdanog datuma".
Desilu Productions je imao ugovor na prvi pregled sa CBS-om. Oscar Katz, Desiluov potpredsjednik produkcije, otišao je s Roddenberryjem da predstavi seriju na mreži. Odbili su kupovinu serije, jer su već imali sličnu seriju u razvoju, seriju Irwin Allena iz 1965. Izgubljeni u svemiru.
U maju 1964. Solow, koji je prethodno radio u NBC-u, sastao se sa Grantom Tinkerom, tadašnjim šefom programskog odjela mreže na Zapadnoj obali. Tinker je naručio prvi pilot—koji je postao "Kavez". NBC je odbio pilot. Međutim, rukovodioci NBC-a su i dalje bili impresionirani konceptom i shvatili su da su njegove loše strane dijelom posljedica scenarija koji su sami odabrali.
Drugi pilot je predstavio većinu ostalih glavnih likova: kapetana Kirka (William Shatner), glavnog inženjera potkomandira Scotta (James Doohan) i poručnika Sulu (George Takei), koji je služio kao fizičar na brodu u drugom pilotu, ali je kasnije postao kormilar u ostatku serije. Paul Fix je igrao dr. Marka Pipera u drugom pilotu; brodski doktor Leonard McCoy (DeForest Kelley) pridružio se glumačkoj ekipi kada je počelo snimanje prve sezone, a ostao je do ostatka serije, postigavši ​​platu kao treća zvijezda serije. Stalnoj posadi broda tokom prve sezone pridružila se i službenica za komunikacije, poručnica Nyota Uhura (Nichelle Nichols), prva Afroamerikanka koja je imala tako važnu ulogu u jednoj američkoj televizijskoj seriji; kapetanova pomoćnica, Janice Rand (Grace Lee Whitney), koja je otišla sredinom prve sezone; i Christine Chapel (Majel Barrett), brodska medicinska sestra i pomoćnica dr. McCoya. Walter Koenig pridružio se ekipi kao zastavnik Pavel Čehov u drugoj sezoni serije.
U februaru 1966. godine, prije nego što je prva epizoda emitovana, Desilu Productions je zamalo otkazala Zvjezdane staze. Desilu je prešao sa snimanja samo jedne polusatne emisije ("The Lucy Show") do finansiranja deficita dijela dvije skupe emisije od sat vremena, Nemoguća misija i Zvjezdane staze.
Produkcija
Umjetnik i vajar Wah Chang, koji je radio za Walt Disney Productions, bio je angažiran da dizajnira i proizvodi rekvizite: kreirao je komunikator sa otvorenim poklopcem, za koji se često pripisuje da je uticao na konfiguraciju prijenosne verzije mobilnog telefona. Chang je također dizajnirao prijenosni "trikorder", uređaj koji je ujedno senzor, snimač i računar, te razne druge fiktivne uređaje za inženjersku posadu broda i njegovu bolnicu. Kako je serija napredovala, pomogao je u stvaranju raznih nezaboravnih vanzemaljaca, kao što su Gorn i Horta.
Kraj djetinjstva
Kraj djetinjstva je naučnofantastični roman britanskog autora Arthura C. Clarkea iz 1953. godine. Priča prati mirnu invaziju vanzemaljaca na Zemlju od strane misterioznih Gospodara, čiji dolazak započinje decenije prividne utopije pod indirektnom vlašću vanzemaljaca, po cijenu ljudskog identiteta i kulture.
Clarkeova ideja za knjigu započela je njegovom kratkom pričom "Anđeo čuvar" (objavljena u New Worlds #8, zima 1950.), koju je proširio u roman 1952. godine, uključivši je kao prvi dio knjige "Zemlja i gospodari ". Završen i objavljen 1953. godine, Kraj djetinjstva je rasprodao svoje prvo izdanje, dobio je dobre kritike i postao Clarkeov prvi uspješan roman. Knjigu i čitaoci i kritičari često smatraju Clarkeovim najboljim romanom i opisuje se kao „klasik vanzemaljske književnosti“. Uz Pjesme daleke zemlje (1986), Clarke je smatrao da je kraj djetinjstva jedan od njegovih omiljenih romana. Roman je nominovan za nagradu Retro Hugo za najbolji roman 2004.
Učinjeno je nekoliko pokušaja da se roman adaptira u film ili mini seriju s različitim uspjesima. Reditelj Stenli Kjubrik izrazio je interesovanje za šezdesete, ali je umesto toga sarađivao sa Klarkom na filmu 2001: Odiseja u svemiru (1968). Tema romana o transcendentnoj evoluciji također se pojavljuje u Clarkeovoj seriji Odiseja u svemiru. Godine 1997. BBC je producirao dvosatnu radio dramatizaciju Kraja djetinjstva koju je adaptirao Tony Mulholland. Syfy Channel je producirao trodijelnu, četverosatnu televizijsku miniseriju Kraj detinjstva, koja je emitovana 14-16. decembra 2015.
Sažetak radnje
Roman je podijeljen u tri dijela, prateći sveznajuću priču u trećem licu bez glavnog lika. U nekim izdanjima, kratko prvo poglavlje je zaseban prolog, a ne početak prvog dijela.
Zemlja i gospodari
Krajem 20. stoljeća, Sjedinjene Države i Sovjetski Savez se takmiče oko lansiranja prve svemirske letjelice u orbitu, u vojne svrhe. Kada se ogromni vanzemaljski svemirski brodovi iznenada pozicioniraju iznad glavnih gradova Zemlje, svemirska trka prestaje. Nakon sedmicu dana, vanzemaljci objavljuju da preuzimaju nadzor nad međunarodnim poslovima, kako bi sprečili izumiranje čovečanstva. Oni postaju poznati kao Gospodari. Uopšteno govoreći, puštaju ljude da nastave da vode svoje poslove na svoj način. Oni se otvoreno miješaju samo dva puta: u Južnoj Africi, gdje je, nešto prije njihovog dolaska, aparthejd propao i zamijenjen agresivnim progonom bijele manjine; i u Španiji, gde su stavili tačku na borbe s bikovima. Neki ljudi su sumnjičavi prema dobroćudnim namjerama Gospodara, jer se nikada ne pojavljuju vidljivo. Gospodar Karellen, "Nadzornik Zemlje", koji razgovara direktno (iza jednosmjernog staklenog ekrana) samo s Rikkijem Stormgrenom, generalnim sekretarom Ujedinjenih nacija, kaže Stormgrenu da će se Gospodari otkriti za 50 godina, kada se čovečanstvo navikne na njihovo prisustvo. Stormgren prokrijumčari uređaj na Karellenov brod u pokušaju da vidi Karellenov pravi oblik. Djelomično uspijeva, šokiran je onim što vidi i odlučuje šutjeti. Pet decenija nakon njihovog dolaska, Gospodari konačno otkrivaju svoj izgled: velike dvonošce koji podsjećaju na tradicionalne kršćanske narodne slike demona, s rascjepkanim kopitima, kožnatim krilima, rogovima i bodljikavim repovima.
Zlatno doba
Čovječanstvo ulazi u zlatno doba prosperiteta na račun kreativnosti. Gospodari su zainteresovani za psihička istraživanja, za koja ljudi pretpostavljaju da su dio njihove antropološke studije. Rupert Boyce, plodan kolekcionar knjiga na ovu temu, dozvoljava jednom Gospodaru, Rashaveraku, da proučava ove knjige u svom domu. Da bi impresionirao svoje prijatelje Rashaverakovim prisustvom, Boyce priređuje zabavu tokom koje koristi Ouija tablu. Jan Rodricks, astrofizičar i Rupertov zet, pita koja je matična zvijezda Gospodara. Buduća supruga Džordža Gregsona, Džin, pada u nesvijest dok Ouija tabla otkriva broj koji za većinu gostiju nema nikakvog značaja. Tada ga Jan prepoznaje kao zvjezdani kataloški broj i saznaje da je u skladu sa smjerom u kojem se Gospodarevi brodovi za opskrbu pojavljuju i nestaju. Uz pomoć prijatelja okeanografa, Jan se tajno ukrcava na opskrbni brod Gospodara i putuje 40 svjetlosnih godina do njihove matične planete. Zbog vremenske dilatacije specijalne relativnosti pri brzinama skorom svjetlosti, proteklo vrijeme na brodu je samo nekoliko sedmica, a on je izdržao putovanje u hibernaciji koju je izazivala droga poznata kao narkozamin.
Posljednja generacija
Iako čovječanstvo i Gospodari imaju mirne odnose, neki vjeruju da se ljudska inovacija potiskuje i da kultura stagnira. Jedna od ovih grupa osniva Novu Atinu, ostrvsku koloniju usred Tihog okeana posvećenu kreativnoj umetnosti, kojoj se pridružuju George and Jean Greggson. Gospodari prikrivaju poseban interes za djecu Greggsonovih, Jeffreyja i Jennifer Anne, i intervenišu kako bi spasili Jeffreyev život kada cunami pogodi ostrvo. Gospodari su ih posmatrali od incidenta s Ouija pločom, koji je otkrio sjeme nadolazeće transformacije skriveno u Jeanu.
Više od jednog stoljeća nakon dolaska Gospodara, ljudska djeca, počevši od Greggsonovih, počinju pokazivati ​​vidovitost i telekinetičke moći. Karellen otkriva svrhu Gospodara: oni služe Nad-umu, ogromnoj kosmičkoj inteligenciji, rođenoj od spojenih drevnih civilizacija i oslobođenoj ograničenja materijalnog postojanja. Sami Gospodari su u "evolutivnoj slijepoj ulici (ćorsokaku)"; nesposobni da se pridruže Naduma, oni umjesto toga služe kao neka vrsta "mostove vrste", podstičući eventualno ujedinjenje drugih rasa s njim.
Kako Rashaverak objašnjava, vrijeme čovječanstva kao rase sastavljene od pojedinačnih pojedinaca sa konkretnim identitetom se bliži kraju. Dječiji umovi sežu jedni u druge i spajaju se u jedinstvenu ogromnu grupnu svijest. Ako bi Pacifik bio isušen, ostrva koja ga okružuju izgubila bi svoj identitet ostrva i postala bi dio novog kontinenta; na isti način, djeca prestaju biti jedinke koje su njihovi roditelji poznavali i postaju nešto drugo, potpuno strano „starom tipu čovjeka“.
Zbog bezbednosti transformisane dece — a takođe i zato što je njihovim roditeljima bolno da vide šta su postali — oni su izolovani na sopstvenom kontinentu. Više se ne rađaju ljudska djeca i mnogi roditelji umiru ili izvrše samoubistvo. Članovi Nove Atine uništavaju se atomskom bombom.
Neki Gospodari ostaju na Zemlji da proučavaju djecu sa sigurne udaljenosti. Kada evoluirana djeca mentalno mijenjaju rotaciju Mjeseca i vrše druge planetarne manipulacije, postaje previše opasno ostati. Odlazeći Gospodari nude da povedu Rodricksa sa sobom, ali on odlučuje ostati kako bi svjedočio kraju Zemlje i prenio izvještaj o onome što vidi.
Prije nego što odu, Rodricks pita Rashaveraka kakav su susret Gospodari imali sa čovječanstvom u prošlosti, prema pretpostavci da je strah koji su ljudi imali od njihovog "demonskog" oblika bio posljedica traumatičnog susreta s njima u dalekoj prošlosti; ali Rashaverak objašnjava da primarni strah koji su ljudi iskusili nije bio rezultat rasnog pamćenja, već rasnog predosjećanja o ulozi Gospodara u njihovoj metamorfozi.
Gospodari su željni da pobjegnu iz vlastite evolucijske slijepe ulice proučavajući Nadum, tako da su Rodricksove informacije potencijalno od velike vrijednosti za njih. Preko radija, Rodricks opisuje ogromnu plamenu kolonu koja se uzdiže sa planete. Kako kolona nestaje, Rodricks doživljava dubok osjećaj praznine kada djeca odu. Tada materijalni objekti i sama Zemlja počinju da se rastvaraju u transparentnosti. Rodricks ne navodi strah, već snažan osjećaj ispunjenosti. Zemlja isparava u bljesku svjetlosti. Karellen se osvrće na Sunčev sistem koji se povlači i daje posljednji pozdrav ljudskoj vrsti.
Razvoj
Roman je prvi put dobio oblik u julu 1946. godine, kada je Clarke napisao "Anđeo čuvar", kratku priču koja će na kraju postati prvi dio Kraja djetinjstva. Clarkeov prikaz Gospodara kao đavola bio je pod utjecajem prikaza đavolje vrste Teff-Hellani od Johna W. Campbella u The Mightiest Machine, koji je prvi put objavljen u Astounding Stories 1934. Nakon što je završio "Anđeo čuvar", Clarke se upisao na King's College London i bio je predsjednik Britanskog interplanetarnog društva od 1946. do 1947., a kasnije od 1951. do 1953. Stekao je prvorazrednu diplomu iz matematike i fizike na King's-u 1948. godine, nakon čega je radio kao pomoćnik urednika za Science Abstracts. "Anđeo čuvar" je predat za objavljivanje, ali ga je nekoliko urednika, uključujući Campbella, odbilo. Na zahtjev Clarkeovog agenta, a Clarke nije znao, priču je uredio James Blish, koji je prepravio kraj. Blishova verzija priče prihvaćena je za objavljivanje u aprilu 1950. od strane časopisa Famous Fantastic Mysteries. Clarkeova originalna verzija "Anđela čuvara" kasnije je objavljena u zimskom izdanju časopisa New Worlds iz 1950. godine. Clarke's original version of "Guardian Angel" was later published in the Winter 1950 issue of New Worlds magazine.
Nakon što je Clarkeova naučna knjiga publicističke literature The Exploration of Space (1951) uspješno primljena, počeo je da se fokusira na svoju spisateljsku karijeru. U februaru 1952. Clarke je počeo da radi na novelizi "Anđeo čuvar"; završio je prvi nacrt romana Kraj djetinjstva u decembru, a konačnu reviziju u januaru 1953. godine. Clarke je otputovao u New York u aprilu 1953. s romanom i još nekoliko njegovih djela. Književni agent Bernard Shir-Cliff uvjerio je Ballantine Books da kupi sve što je Clarke imao, uključujući Kraj djetinjstva, "Susret u zoru" (1953) (koji je Ballantine preizvao Ekspedicija na Zemlju) i Preludij u svemir (1951). Međutim, Clarke je komponovao dva različita kraja za roman, a posljednje poglavlje Kraja djetinjstva još uvijek nije bilo završeno. Clarke je otišao u Tampa Bay na Floridi da roni sa Georgeom Grisingerom, a na putu je posjetio svog prijatelja Fredericka C. Duranta - predsjednika Međunarodne astronautičke federacije od 1953. do 1956. - i njegovu porodicu u Washington Metropolitan Area, dok je nastavio je raditi na posljednjem poglavlju. Zatim je otputovao u Atlantu, u državi Georgia, gdje je posjetio Iana Macauleya, prijatelja koji je bio aktivan u pokretu za građanska prava. Clarke je završio posljednje poglavlje u Atlanti dok su Clarke i Macauley razgovarali o rasnim pitanjima; ovi razgovori su možda uticali na razvoj posljednjeg poglavlja, posebno na Clarkeov izbor da lik Jana Rodricksa – posljednjeg preživjelog člana ljudske vrste – učini crnim čovjekom.
Publikacija
Ballantine je želio da objavi Kraj djetinjstva prije Ekspedicije na Zemlju i Preludij u svemir, ali Clarke je želio da sačeka. Smatrao je da je knjiga teška za izdavanje. Napisao je dva različita kraja za roman i nije bio siguran koji će koristiti. Prema biografu Neilu McAleeru, Clarkeova nesigurnost je možda bila zbog njegovog tematskog fokusa na paranormalno i transcendenciju s vanzemaljskim Nadumom. Dok je Clarke efikasno koristio temu u romanu, McAleer je napisao da "to nije bila naučna fantastika zasnovana na nauci, koju je on došao da zastupa i predstavlja". Kada je napisao Kraj djetinjstva, Clarke je bio zainteresiran za paranormalno i postao je skeptik tek mnogo kasnije u svom životu. Ballantine je uvjerio Clarkea da im dopusti da prvo objave "Kraj djetinjstva" i objavljen je u kolovozu 1953. s naslovnicom koju je dizajnirao američki ilustrator naučne fantastike Richard M. Powers. Kraj djetinjstva se prvi put pojavio u mekim i tvrdim uvezima, s mekim uvezom kao primarnim izdanjem, što je bio neobičan pristup za 1950-e. Po prvi put u svojoj karijeri, Clarke je postao poznat kao romanopisac.
Decenijama kasnije, Clarke je pripremao novo izdanje kraja djetinjstva nakon što je priča zastarjela. Početno poglavlje romana iz 1953. tačno predviđa trku između SAD-a i Sovjetskog Saveza za prvo iskrcavanje ljudi na Mjesec (i istaknutost njemačkih raketnih naučnika u oba svemirska programa), ali to postavlja kasnije nego što bi se to stvarno dogodilo (post- 1975; tačna godina nije navedena u tekstu, ali se kaže da je 1945. bila prije više od trideset godina). Nakon što je knjiga prvi put objavljena, Apollo misije su spustile ljude na Mjesec 1969. godine, a 1989. američki predsjednik George H. W. Bush najavio je Inicijativu za istraživanje svemira (SEI), pozivajući astronaute da na kraju istraže Mars. Godine 1990. Clarke je dodao novi predgovor i ponovo napisao prvo poglavlje, stavljajući ga na početak 21. stoljeća, mijenjajući cilj sa Mjeseca na Mars, i podrazumijevajući zajednički napor, a ne trku. Izdanja su se od tada pojavljivala s originalnim otvaranjem ili su uključivala obje verzije. "Anđeo čuvar" se također pojavio u dvije zbirke kratkih priča: Stražar (1983) i The Collected Stories of Arthur C. Clarke (2001).
Audible.com je 28. oktobra 2008. izdao 7-satnu i 47-minutnu verziju audio knjige Kraj djetinjstva, u kojoj je narator Eric Michael Summerer, pod svojim izdanjem Audible Frontiers. AudioFile recenzija pohvalila je Summererovu naraciju kao "glatko predstavljenu i potpuno vjerodostojnu". Audio uvod i komentar je dao kanadski pisac naučne fantastike Robert J. Sawyer.
Brode (Škofja Loka)
mini|280px|Brode, rimokatolička crkva "Sv. Tomaž" Brode su naseljeno mjesto u sastavu općine Škofja Loka, regija Gorenjska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu stare općine Škofja Loka.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Brode su imale 173 stanovnika.
Krušćica (Vitez)
Rijeka Kruščica je desna pritoka Lašve i protiče kroz naselje. Izvore na planini Kruščica, a napaja je mnoštvo planinskih potoka. Ova rijeka je pod stalnom zabranom ribolova uzvodno od naselja Kruščica i predstavlja plodište potočne pastrmke. To je tipičan salmonidni planinski potok koji daje veoma povoljne uslove za mrijest i život potočnoj pastrmki. Ova vrsta je dominantna sa 62,5% učešća u ukupnoj populacije ribe, a pored nje egzistiraju još 4 vrste iz tri porodice. Ove prateće vrste uglavnom služe kao prirodna hrana potočnoj pastrmki.
Na udaljenosti 500 metara od naselja je izletište Bistrovo Kruščica.
Za vrijeme Drugog svjetskog rata (tokom 1941. god), u naselju se nalazio ustaški koncentracioni logor. Proglašen je za nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine.
Opći izbori u Bosni i Hercegovini 2022 - Parlament Bosne i Hercegovine
Na izborima za članove Predstavničkog doma, Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine birano je 42 zastupnika, sa trajanjem mandata od 4 godine. Izbori su održani u osam izbornih jedinica, od kojih su pet u Federaciji BiH, a tri u Republici Srpskoj. Ukupno 29 mandata podijeljeno je direktno, na osnovu osvojenih glasova u izbornim jedinicama, a 13 ih je dodijeljeno strankama, koje su u entitetu zbirno imale veći broj glasova, ali mandat nisu zadobile u izbornim jedinicama.
Zbirni rezultati
mini|Rezultati: {{legend|#00AA56|[[Stranka demokratske akcije|SDA: 9}} {{legend|#990000|SNSD: 6}} {{legend|#DE0000|SDP BiH: 5}} {{legend|#013971|HDZ BiH: 4}} {{legend|#FF6600|DF-GS: 3}} {{legend|#1D175F|NiP: 3}} {{legend|#38659C|SDS: 2}} {{legend|#343399|PDP: 2}} {{legend|#FA451F|NS: 2}} {{legend|#87B030|NES: 2}} {{legend|#0070FF|Za pravdu i red - Lista Nebojše Vukanovića: 1}} {{legend|#ED1C24|DEMOS: 1}} {{legend|#2B0E72|US: 1}} {{legend|#1520A6|BHI KF: 1}}]]
Federacija Bosne i Hercegovine
Izbori su održani u osam izbornih jedinica, a njih pet su u Federaciji Bosne i Hercegovine. Ukupan broj mandata svih izbornih jedinica u entitetu je 28, od koji su 20 redovna, a 8 kompenzacijska mandata.
Republika Srpska
Izbori su održani u osam izbornih jedinica, a njih 3 su u Republici Srpskoj. Ukupan broj mandata svih izbornih jedinica u entitetu je 14, od koji su 9 redovna, a 5 kompenzacijska mandata.
Mali Mošunj
Mali Mošunj je naseljeno mjesto u općini Vitez, Bosna i Hercegovina.
Skakavac (Karlovac)
Skakavac je naseljeno mjesto u sastavu grada Karlovca, Karlovačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Karlovac.