cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hiralnost
Elektromagnetizam
Elektromagnetska zraka širi se prema lijevo-desno modelu polarizacije i opisuje se nazivima kružne spiralnosti (koja se javlja kod puža). Polarizacija ovakvih talasa opisuje se kao geometrijska orijentacija, tj. promjena vremena uloge određenim euklidskim vektorom, amplitudom električnog polja (vidi sliku desno).
Hemija
U hemiji, hiralnosti se obično odnosi na molekule. Dvije slike hiralnih molekula u ogledalu se zovu enantiomeri ili optički izomeri. Parovi enantiomera su često označeni kao dešnjaci, "ljevoruki" ili oni koji imaju sklonosti ka ahiralnosti. Kao polarizirana, svjetlost prolazi kroz hiralne molekule i ravni polarizacije, a kada prolaze duž osi prema izvoru, rotirat će u smjeru kazaljke na satu (nadesno) ili u suprotnom pravcu (nalijevo).
Molekulska hiralnost zanimljiva je zbog njene primjene u stereohemiji neorganskoj, organskoj i fizičkoj hemiji, biohemiji i supramolekulskoj hemiji.
Biologija
thumb|200px|Kućice dvije vrste morskih puževa: lijevo je (normalna) lijevo usmjerena hiralnost [[Neptunea angulata, a desno (normalna) udesno usmjerena navojitost Neptunea despecta.]] U anatomiji, hiralnost se nalazi u nesavršenom ogledalu simetrije tijela mnogih vrsta životinja. Organizmi kao što su puževi pokazuju hiralnost u spirali kućice, što dovodi do asimetričnog izgleda. Više od 90% gastropodnih vrsta imaju dekstralni (desnoruki) pravac motanja, a mali broj vrsta i rodova gotovo su uvijek sinistralni (ljevoruki). Vrlo mali broj vrsta (npr., Amphidromus perversus) imaju ravnomjernu mješavinu dva pravca uvijanja ljušture.
Kod ljudi, hiralnost (poznata i kao nespretnost ili lateraliziranost) atribut je kojim su određene nejednake raspodjele fine motorne sposobnosti između lijeve i desne ruke. Osoba kod koje je spretnija desna strana zove se dešnjak, a za onu kojoj je vještija lijeva strana kaže se da je ljevoruk. Hiralna asimetrija također se vidi posmatranjem lica. Jedno oko, naprimjer, može biti pravo usmjereno, a drugo razroko.
Centaurea jacea
Livadska zečina (lat. Centaurea jacea) je biljka iz iz porodice Asteraceae: glavočike.
Opis
mini|Cvijet livadske zečine mini| Uspravno stablo ove vrste je obično izraste do oko 40–80 cm. Može biti jednostruko ili granato; uglasto je i golo ili pokriveno paučinastim dlačicama. Ima podzemno stablo rizom koji je granat i debeo.
Listovi su zeleni, a gornji se razlikuju od onih niže postavljeni; mogu biti dlakavi. Niži imaju dršku, jajoliko su lancetasti, cijeli ili režnjeviti, dok su oni u sredini ili u gornjem dijelu stabla sjedeći, duguljasti ili lancetasti, cijeli i sa zaobljenom ili suženom osnovom.
Cvjeta od juna do septembra. Cvjetovisu vršni, svjetlopurpurni, rjeđe bijeli. Skupljeni su u cvasti glavicu, obično pojedinačne, rjeđe zajedno. Involukrum je jajastog ili jajoliko-loptastog oblika, dug oko 10–20 mm, a širok oko 7–20 mm. Listići mu imaju suhi kožasti nastavak. Obodni cvjetovi su gotovo uvijek sterilni, zrakasti i nejasno dvorežnjeviti.
Cvijetna ahenija je gola ili prekrivena finim dlakama, blijedosiva do svjetlosmeđa; slabo je izbrazdana i sjajna, duga oko 3 mm.
Raspostranjenjenje
Zečina je livadska biljka, ali raste i u degradiranim hrastovim i grabovim šumama i šikarama, uz puteve, seoska naselja i u zapuštenim livadama i pašnjacima.
Upotreba
Zečina je ljekovita i medonosna biljka. Nije osobito kvalitetna stočna hrana, pa je sitni preživari izbjegavaju. Stabljika gruba, ali mlade listove stoka ipak pase. Također, može biti i ukrasna biljka, u nasadima ili osušena.
Podvrste
Centaurea jacea ssp. subjacea Person(Beck) Hyl.;
Javor
Javor, zajedničko ime za rod drveća prostranu na blagim prostranstvima na sjevernoj hemisferi. Porodica javorova (Aceraceae) se sastoji od otprilike 113 vrsta, prepoznatljiva je po svojim unakrsnim listovima, simetrično oslobođenim cvjetovima i uzvišenim prihodima. .
Šiboliki izdanci redovno su maslinasto smeđi s brojnim svijetlim lenticelama. Pupovi su dosta krupni, svjetlozeleni, pokriveni trbušasto izbočenim, zaobljenim ljuskama.
Listovi su 8–16 cm dugi i isto toliko široki, petokraki, odozgo tamnozeleni, odozdo nešto svjetliji. Palistići su kratkotrajni, jezičasti, svjetlozeleni. Krakovi su zaobljeno trokutasti, grubo, ali dosta jednoliko nazubljeni. Peteljka je zelena, katkad crvena, duga kao plojka ili još duža.
Cvijetovi su žućkastozeleni, u kratkim visećim metlicama. Cvjeta desetak dana nakon listanja, u maju. Perutke su međusobno smještene većinom pod pravim uglom, u donjem dijelu trbušasto uzdignute. Kotiledoni su jezičasti, gore zaobljeni, dole klinoliki s paralelnom uzdužnom nervaturom.
Gorski javor je karakteristična vrsta bukovih šuma, a javlja se u svim tipovima bukovih i mješovitih šuma, izvan poplavnih područja, indicirajući u njima vlažnija mjesta. Odgovaraju mu mineralima bogata, srednje vlažna, na trajno mokra, rahla i humusna tla.
Obično posađene vrste su sikamura, crveni javor, šećerni javor i norveški javor koje rastu u Sjevernoj Americi i Evropi. Azijske vrste se razlikuju po korijenu od svojih zapadnih rođaka. Neki su mali kao žbunje, neki su zimzeleni, a neki imaju skroz izobličene listove. Kao dopuna njihovom značaju kao ukrasu, javori su izvor drvene građe, naročito sikamura, i od šećera i sirupa naročito šećerni javor. Javori su važan izvor polena i nektara za pčele u ranom proljeću.
List javora je simbol Kanade, i nalazi se na njenoj zastavi.
Vrste
Rodu zasada pripada 164 priznate vrste (bez fosilnih).
Basara
Hrvatska:
Srbija:
Velika Bršljanica
Velika Bršljanica je naseljeno mjesto u sastavu grada Garešnice, Bjelovarsko-bilogorska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Garešnica.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Velika Bršljanica je imala 228 stanovnika.
Napomena: ''Iskazuje se od 1890. Od 1857. do 1880. iskazivano pod imenom Bršljanica. Za to bivše naselje sadrži podatke u navedenom razdoblju.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Velika Bršljanica je imalo 278 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Dobrovlje (Braslovče)
Dobrovlje su naseljeno mjesto u sastavu općine Braslovče, regija Savinjska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu stare općine Žalec.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Dobrovlje su imale 159 stanovnika.
Dobriša vas
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Žalec.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Dobriša vas je imala 466 stanovnika.
Napomena: ''U 1989. smanjeno za dio naselja koji je proglašen za novo samostalno naselje Novo Celje. U 2016. izvršena je manja razmjena teritorija između naselja Dobriša vas i Petrovče.''
Pušava
Pušava je naseljeno mjesto u sastavu općine Kraljevec na Sutli, Krapinsko-zagorska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Klanjec.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Pušava je imala 28 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Pušava je imalo 46 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
FC Groningen
Football Club Groningen je holandski profesionalni nogometni klub sa sjedištem u Groningenu. Klub igra u Eredivisieu, najvišoj nogometnoj ligi Holandije.
Klub je osnovan 1971. godine kada je GVAV promijenio svoje ime u FC Groningen. Njihov domaći stadion je bio Oosterpark Stadion (1971–2005), a od 2006. Euroborg.
IC 4030
IC 4030 (također poznat kao PGC 44763) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 321 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Berenikina kosa. Najveći prečnik je 0,40 (37 hiljada sg) a najmanji 0,3 uglovnih minuta (28 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Hermann Albert Kobold 9. maja 1896. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Taq-e Zafar
20. stoljeće
Spomenik je izgrađen nakon povratka kralja Amanullaha Khana i kraljice Soraye Tarzi iz Evrope 1928. Amanullah je pozvao strane stručnjake da redizajniraju Kabul. Trijumfalni luk projektirao je turski arhitekt. U to su vrijeme napravili monumentalna vrata u evropskom stilu na ulazu u Paghman, slična, ali manja od Trijumfalne kapije u Parizu. Paghman je postao utočište za odmor i ljetna prijestolnica. Njegovi široki drvoredi sadržavali su jele, topole i orahe. Bilo je to popularno mjesto za posjećivanje bogatih i aristokrata.
Tokom Sovjetsko-afganistanskog rata 1980-ih, Paghman je bio glavno bojište, bombardirali su ga i sovjetska vlada i mudžahedinski pobunjenici.
Obnova i 21. stoljeće
Nakon uspostave Karzaijeve administracije luk je restauriran i dovršen u maju 2005. Ostali oštećeni dijelovi nekadašnjih vrtova također su obnovljeni. Ponovno je postao popularna turistička atrakcija, a popularan je i među stanovnicima Kabula. U 2010. godini dolazi do daljnjeg razvoja. Park se također koristi za natjecanja u borbama pasa.
Dizajn
Slavoluk je izrađen od bijelog mramora. Afganistanski kaligraf Sayed Mohammad Daud al-Hossaini dizajnirao je kaligrafske natpise na stropu i zidovima luka.
Kordunski Ljeskovac
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Kordunski Ljeskovac je imao 18 stanovnika.
Napomena: ''Do 1900. iskazivano pod imenom Ljeskovac. U 2001. smanjeno izdvajanjem naselja Basara i Koranski Lug. U 1981. i 1991. sadrži podatke za naselja Basara i Koranski Lug.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Kordunski Ljeskovac je imalo 316 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Radakovo (čvor)
Bosna i Hercegovina:
Hrvatska:
Dubovec Bisaški
Dubovec Bisaški je naseljeno mjesto u sastavu grada Svetog Ivana Zeline, Zagrebačka županija, Republika Hrvatska.
Dobrteša vas
Dobrteša vas je bivše naseljeno mjesto u sastavu općine Žalec, regija Savinjska, Slovenija.
Dubovec Bisaški
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Sveti Ivan Zelina.
Dobrteša vas
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Žalec. 1999. godine naselje je ukinuto i priključeno naselju Šempeter v Savinjski dolini.
Dubovec Bisaški
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Dubovec Bisaški je imao 86 stanovnika.
Dobrteša vas
Stanovništvo
Napomena: ''U 1999. ukinuto i priključeno naselju Šempeter v Savinjski dolini.''
Dubovec Bisaški
Stanovništvo
Napomena: ''Do 1900. iskazivano pod imenom Dubovec.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Dubovec Bisaški je imalo 98 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Pucavac
Sedtnerova pušina ili pucavac ( Boiss.− sinonim: S. schlosseri Vuk.) je biljka iz porodice Caryophyllaceae (karanfili).
Opis
Sedtnerova pusina je višegodišnja zeljasta biljka s puzećim podzemnim stablom u vidu rizo­ma. Stabljike su visoke 20-50 (-70) cm. Uspravne su proste ili neznatno razgranate, dlakave (pogotovo u donjem dijelu). U gornjoj trećini pojedini internodiji su ljepljivi. Listovi su obrasli sitnim dla­čicama. Donji su jajoliko do kopljasto loptasti, a gornji redovno kopljasti. Tipski oblici imaju jednu vršnu glavicu, duge i široke 2, 0–3 cm. Sadrže više cvjetova, a postoje i oblici sa 2-4 bočne glavice, koji su na kratkim peteljkama ili sje­deće (var. pleiocephala G. Beck). Ovakve glavice mogu biti znatno niže, sa mnogo dužom pe­teljkom (var. ramulosa G. Beck).
Zreli plodovi (čahure) su slamasto žuti, goli i u obliku vrča. Prilikom oslobađanja velikog broja tamnosivih sjemenki, na vrhu se raspuknu. Sadrže veći broj tamnosivih sjemenki.
Ekologija i rasprostranjenje
Pucavac raste na smeđim planinskim i livad­skim tlima i na humusno silikatnim zemljistima subalpskog i alpskog visinskog pojasa. Rijetko se sreće na dubljim manje ili više zakiseljenim organogenim krečnjačkim rendzinama. Naj­češće je u biljnim zajednicama sa Sesleria co­mosa, koje obuhvataju vegetaciju planinskih rudina na silikatima, a ima je i u endemskim asocijacijama sa Crepis dinarica.
Pucavac je endem Dinarida.
Locus classicus: Bosna, (leg. Sendtner, 0., Boissier, P. E.  1867).
Dolenja vas (Prebold)
Dolenja vas je naseljeno mjesto u sastavu općine Prebold, regija Savinjska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Žalec.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Dolenja vas je imala 573 stanovnika.
Filipovići (Sveti Ivan Zelina)
Filipovići su naseljeno mjesto u sastavu grada Svetog Ivana Zeline, Zagrebačka županija, Republika Hrvatska.
Svjetski kup u biatlonu 1995/1996.
Svjetski kup u biatlonu 1995/96. je devetnaesto po redu takmičenje biatlonaca za Svjetski kup u biatlonu u organizaciji međunarodne biatlonske sportske organizacije UBI. Sezona je počela 7. decembra 1995. u Östersundu u Švedskoj, a završena 17. marta 1994. u Hochfilzenu u Austrija. U ovoj sezoni, takmičenja su održavana po četrnaesti put u ženskoj konkurenciji. Takmičenja u muškoj konkurenciji održana su u disciplinama pojedinačno na 20 km, sprint 10 km, štafeta 4 × 7,5 km i tim 20 km, a u ženskoj pojedinačno na 15 km, sprint 7,5 km, tim 15 km i štafeta 4 × 7,5 km. Vrhunac takmičenja bilo je Svjetsko prvenstvo u njemačkom Ruhpoldingu, na kojem su održana takmičenja u ženskoj i muškoj konkurenciji. Ukupni pobjednik Svjetskog kupa u muškoj konkurenciji postao je Rus Vladimir Dračov, dok je u ženskoj konkurenciji pobijedila Francuskinja Emmanuelle Claret.
Filipovići (Sveti Ivan Zelina)
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare općine Sveti Ivan Zelina.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Filipovići su imali 70 stanovnika.
Svjetski kup u biatlonu 1995/1996.
Bodovanje
Od sezone 1984/85., pa sve do sezone Svjetskog kupa 1999/2000. koristi se novi sistem bodovanja u kome pobjednik dobija 30 bodova, drugi 26, treći 24 itd. Ovaj sistem je zamijenio stari sistem od prve sezone 1978. po kojem je pobjednik dobijao 25 bodova, drugi 24, treći 23 i svaki slijedeći plasman bod manje.
Filipovići (Sveti Ivan Zelina)
Stanovništvo
Napomena: ''Naselje Filipovići formirano je poslije popisa 1961. iz dijela područja naselja Zadrkovec. Do 1961. podaci su sadržani u naselju Zadrkovec.''
Svjetski kup u biatlonu 1995/1996.
Tabele
U prvim godina Svjetskog kupa u biatlonu, takmičenja u pojedinačnim discipinama, nisu pojedinačno vrednovana, tako da su podaci o pobjednicima po disciplinama nezvanični.
Svjetsko prvenstvo u nordijskom skijanju 2015 – ekipni sprint (muškarci)
Utrke u disciplini ekipni sprint na Svjetskom prvenstvu u nordijskom skijanju 2015. u muškoj konkurenciji održane su 22. februara 2015. Učestvovalo je 56 skijaša iz 28 zemalja.
Svjetski kup u biatlonu 1995/1996.
Žene
Takmičenja u biatlonu od sezone 1982/83., nazivala su se Evropski kup, mada su u kupu mogle učestvovati takmičarke iz čitavog svijeta.
Svjetsko prvenstvo u nordijskom skijanju 2015 – ekipni sprint (muškarci)
Finale
Finalna utrka počela je u 15:03.
Filipovići (Sveti Ivan Zelina)
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Filipovići je imalo 70 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Popis 1910.
Za sastav stanovništva na popisu 1910. godine, pogledati pod: Zadrkovec.
Drešinja vas
mini|280px|Drešinja vas, seoske kuće Drešinja vas je naseljeno mjesto u sastavu općine Žalec, regija Savinjska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Žalec.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Drešinja vas je imala 240 stanovnika.
Tigmonastija
right|thumb|[[Mimoza (Mimosa pudica) i normalnom i dotaknutom stanju]] Tigmonastija ili seizmonastija je nastijski odgovor biljke ili gljive na dodir (kontakt) ili vibracije. Upadljivi primjeri tigmonastoja uključuje mnoge vrste u porodici mahunarki, potporodice Mimosoideae, aktivne biljke mesoždeke, kao što su u rodu Dionaea i širokI spektar mehanizama oprašivanja.
Prepoznatljiva obilježja tigmonastije
thumb|left|Očiti primjer tigmonastije Mimosa pudica Tigmonastija se razlikuje od tigmotropizma po tome što su nastijski pokreti nezavisni od pravca stimulansa. Naprimjer, biljne vitice za penjanje su tigmotropne jer se prepliću oko bilo koje podrške koju dodiruju, odgovarajući na bilo koji smjer dolazećeg podsticaja je došao. Međutim, karakteristično zatvaranje nekog cvijeta biljke mesožderke je tigmonastija; bez obzira na pravac stimulansa, zamka se jednostavno isključi (a kasnije možda otvara).
Vremenske skale tiigmonastijskih odgovora obično su kraće od onih u tigmotropizmu jer mnogi primjeri tigmonastije ovise o prethodno akumuliranom turgoru ili na bistabilnim mehanizmima, a ne rastu ili ćelijskim diobama. Posebni primjeri su dramatični brzi biljni pokreti, kao što su iznenadno spuštanje listova mimoza ili akcija zamki mesožderki rodova Dionaea i Utricularia koji su dovoljno brzi za posmatranje bez vremenskog pomaka; neki se dese tokom manje od jedne sekunde. Međutim, u tom pogledu, postoji jasna brzinska razlika; naprimjer ponovno otvaranje listova Mimosa pudica je nastija, obično traje oko 15 do 30 minuta, prije nego jedna sekunda ili tome blizu. Slično tome, za ponovno otvaranje zamke Dionaea, također se smatra da je nastija, a njeno okončavanje obično traje jedan dan.
Radakovo
Radakovo je naseljeno mjesto u sastavu općine Kraljevec na Sutli, Krapinsko-zagorska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazilo se u sastavu stare općine Klanjec.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Radakovo je imalo 504 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Radakovo je imalo 595 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Igrači FIFA Svjetskog klupskog prvenstva 2015.
Svaki tim na FIFA Svjetskom klupskom prvenstvu 2015. mogao je prijaviti najviše 23 nogometaša za učešće na turniru (od kojih su tri morala biti golmani). Zadnji rok prijave je bio 30. novembar 2015. U slučaju povrede dozvoljena je zamjena povrijeđenog nogometaša 24 sata prije prve utakmice tima.
América
Trener: Ignacio Ambríz
Auckland City
Trener: Ramon Tribulietx
Barcelona
Trener: Luis Enrique
Guangzhou Evergrande Taobao
Trener: Luiz Felipe Scolari
TP Mazembe
Trener: Patrice Carteron
River Plate
Trener: Marcelo Gallardo
Sanfrecce Hiroshima
Trener: Hajime Moriyasu
Goričica
Hrvatska:
Slovenija:
Goričanec
Goričanec je naseljeno mjesto u sastavu grada Svetog Ivana Zeline, Zagrebačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Sveti Ivan Zelina.
Stanovništvo
Napomena: ''U 1991. dio područja naselja pripojen je naselju Vukovje Zelinsko. Do 1971. sadrži podatke za taj dio.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Goričanec je imalo 54 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Simargl
desno|mini|Po Ribakovu – crtež Simargla (12–13. vijek) Simargl (Semargl) jest drevnorusko pagansko božanstvo s nejasnim funkcijama. Nalazio se u panteonu kneza Vladimira I Svjatislaviča. Po mišljenju većine naučnika – to je polubožanska ličnost, vjerovatno – vjesnik između nebeskog i zemaljskog svijeta (kao što je to i njegov potencijalni iranski prototip Simurg. Po B. A. Ribakovu – Simargl je poktrovitelj sjemenja i korijenja, zaštitnik biljaka. Mišljenje B. A. Ribakova opovrgava istraživač M. A. Vasiljev, koji smatra da bog Semargl predstavlja ovaploćenje Sazni Simurga, mitološkog bića u iranskoj mitologiji, Cara svih ptica, pojam koji je Slavenima došao putem alano-sarmatskog posredništva.
Etimologija imena i funkcija božanstva
Funkcija ovog boga, kao i značenje same riječi Simargl do danas je nejasna. Nejasno je i to da li se radi o jednom ili dva božanstva, jer u mnogobrojnim drevnoruskim rukopisima njegovo ime piše se na razne načine: Simargl ili Semargl, a ponekad se razdvaja na dva imena Sima i Regla. To govori o tome da prepisivači rukopisa nisu shvatali kakvo je to ime i shodno tome, kakvo je to božanstvo.
Etimologija imena
U Povjesti minulih ljeta o Semarglu je rečeno, a po riječima hrišćanskih svečenika: vjeruju... i u Sima i u Regla (Ergla). U kasnijim rukopisima, upotrebljava se samo jedno ime – Simargl ili Semargl.
1933. godine Kamila V. Trever, izjavila je da je božanstvo posuđeno iz iranske mitologije. Perzijska riječ Simurg označava pticu iz bajke koja liči na supa i koju su smatrali kao božanstva, a Senmurv – je hibridni lik polupsa – poluptice, koju nalazimo u iranskoj književnosti i umjetnosti. Ona smatra da je ptica Simurg nastala od Senmurv, u vrijeme dinastije Sasanida od 3. do 7. vijeka. Simurg je bio na grbu Irana.
Na kraju, riječ Simargl, tumači se kao Semi – Jarilo, pretpostavljajući da se odnosi na idola Jarila sa sedam glava.
Čuvar usjeva
B. A. Ribakov je sklon teoriji K. V. Trevera da je božanstvo Simargl prihvaćeno iz iranske mitologije (perzijsko "Simurg" označava pticu iz bajke koja je slična supu, ili hibridni lik polupsa-poluptice). Ribakov se starao naći i odrediti sferu vlasti Simargla, polazeći od znanja koja je imao o Simurgu. Simurg u iranskoj mitologiji je čuvar Drveta Svijeta, na kom se nalaže sjemena svih biljaka. Zato je on Simargla odredio kao božanstva sjemena, biljaka, korijenja i zelenila i kao posrednika između vrhovnog božanstva neba i zemlje, njegovog poslanika. V. A. Ribakov smatrao da je Simargl bio u obliku "pas – ptica" ili, možda, grifona. I zaista, krilati pas okruženi biljnim ukrasima – veoma je rasprostranjen u umjetnosti 11–12. vijeka. Arheolozi su pronašli narukvice i privjeske, koje su imale oblik krilatog psa; čak je na vratima jednog suzdaljskog hrama urezan motiv takvih mitoloških bića. Crtež Simargla kojeg okružuju biljke, jasno pokazuje koja je njegova funkcija kao božanstva. Može se reći da su naši preci Simargla smatrali božanstvom biljnog svijeta i crtali su ga kao "krilatog psa", to jest, kao posrednika između Neba i Zemlje. Na taj naćin možemo ga usporediti sa indijskim Agni i dopustiti da je Simargl imao veće "visoke funkcije", za razliku od Agni koji je bio posrednik samo između ljudi i bogova.
"Poslije su staroga Simargla počeli nazivati Pereplutom. On je bio povezan sa korijenjem biljaka. Kult Simargla-Perepluta tijesno je povezan sa rusalijama – praznikom u čast vila Rusalki. Rusalke ili vile su bile u obliku sireana, lijepih krilatih djevica – ptica. Bile su božanstva orošavanja polja kišama ili vlažnim jutarnjim maglama."
Interesantna je narukvica iz sastava Tverskog blaga 1906, na kojoj je osim plesa u čast Perepluta, izgravirna scena prinošenja žrtve Simarglu-Pereplutu. Djevojka u dugoj vezenoj haljini i s raspuštenom kosom, prinosi kup na kojem je slika krilatog psa. Pas Simargl, kao da je izrezan oz drveta koji raste iz zemlje (vidi se i njegovo korijenje) i jako nakrivljeno. Jasno je da to nije skulptura životinje, već idola Simargla – Perepluta. G. A. Iljinski dešifrirao je Perepluta kao boga izobilja i bogatstva, što se po njegovom mišljenju odnosi i na funkcije samoga Simargla.
Isto tako danu hipotezu ne treba smatrati dovoljno ubjedljivom. V. V. Ivanov i V.N.toporov jednostavno ignoriraju tu verziju.
Pojavljivanje Simargla u drevnoruskom panteonu
Pojavljivanje Simargla, vjerovatno iranskog božanstva, (a također i Horsa) u panteonu slavenskih bogova kojeg je stvorio knez Vladimir prije prihvaćanja krščanstva u Rusiji, povezan je s istorijskom situacijom u Kijevu u 10. vijeku. Značajan broj stanovnika Kijeva bio je sastavljen od hazarskog, jevrejskog i sarmatskog-alanskog porijekla tj, narodima iranskog porijekla. Sam grad imao je tročlanu strukturu, koja je ličila na šemu starih srednjeazijatskih gradova, sa podjelom na citadelu, unutrašnji grad i trgovačko-zanatski dio.
Mitologija
Simarglova supruga je bila boginja noći – Kupaljnica. Imali su dvoje djece, Kostromu i Kupalu. Simargl se javlja posrednikom među svjetovima, ljudima i bogovima. On štiti svijet živih, ne puštajući u njega zlo. Svaku noć bog stoji na straži sa vatrenim mačem u ruci, spreman odbiti svaki napad sile tame. Samo jednom u godini, na dan jesenje ravnodnevnice, bog napušta svoje mjesto i odaziva se na poziv Kupaljnice, koja ga priziva na ljubavne igre. A nakon devet mjeseci, na dan ljetnog solsticija, rađaju mu se djeca – Kostroma i Kupalo.
Za razliku od ostalih božanstava, Simargl živi neposredno među ljudima, i zato obuhvata mnoge oblasti njihovog života. Smatra se bogom vatre i Mjeseca, a u isto vrijeme Simargl čuva njihov dom i ognjište, usjeve i sjemena. Prizivaju ga kada su bolesni ljudi i životinje: ljudi tada govore, kada bolesnik ima temperaturu, bog se uselio u njegovu dušu i bori se tamo sa bolešu i, zato je nedopustivo skidati temperatutu. Vojnici koji se spremaju ići u bitke, također su se starali privući k sebi Simarglovu pažnju, kako bi im darovao pobjedu u ratu.
Eurosong 1990.
Eurosong 1990. bila je 35. po redu Eurovizija. Održana je u Zagrebu, Jugoslavija 5. maja 1990. Voditelji su bili Helga Vlahović Brnobić i Oliver Mlakar. Toto Cutugno je pobijedio s pjesmom "Insieme: 1992". Italija je drugi puta pobijedila, prvi puta su pobijedili s pjesmom "Non ho l'età" 1964.
Tekstovi nekoliko pjesama su slavili revoluciju i demokratizaciju koja se dogodila u srednoj i istočnoj Europi, a fokusirali su se pretežno na pad Berlinskog zida prošle godine, kao naprimjer norveška pjesma Brandenburger Tor i austrijska Keine Mauern mehr. Pobijedila je, međutim, pjesma koja govori o ujedinjenju Europe.
Malta se trebala vratiti nakon 15 godina, ali ograničenje je bilo 22 zemlje, pa nisu mogli. Da su nastupali, predstavljala bi ih Maryrose Mallia s "Our Little World of Yesterday".
Tokom proba dogodila sa mala neugodnost kada su se, uvrijeđeni komentarima o njihovim godinama (Brnobić je imala 45, a Mlakar 54), dva voditelja su dala otkaz. Zamijenili su ih mlađi Rene Medvešek i Dubravka Marković, ali su se Brnobić i Mlakar ipak vratili na mjesto voditelja.
Format
Eurosong 1990. prvi je imao pravilo ograničenja godina. EBU je odlučio da uvede to pravilo zbog kritika što su dva pjevača prošle godine imali samo 11 odnosno 12 godina. Od ove godine, niko ne smije biti mlađi od 16 godina. Ovo znači da rekord za najmlađeg pobjednika ikada, kojeg je 1986 postavila Sandra Kim nikad neće biti srušen.
Nezgoda se dogodila na početku prve pjesme, kada je slijedilo primjetno dugo kašnjenje uzrokovano problemima sa matricom. Pjesma nije počela od početka, pa se grupa Azúcar Moreno izgubila u pjevanju i napustila pozornicu. Pjesma je započeta od početka i sve je nastavljeno bez problema.
Iz muzikologičke perspektive španska pjesma "Bandido" i francuska "White and Black Blues" su prve pjesme koje su uvele novi trend na Eurosongu, to su plesne pjesme sa etno zvukovima flamenca i calypsa.
1990 je bila prva godina da ima svoju maskotu. Bila je Eurocat, koju je dizajnirao Joško Marušić. Ova nestašna ljubičasta mačka pojavila se tokom razglednica tokom svih 22 razglednice, koje su također saržavale filmove o putovanju kroz državu, This mischievous purple cat popped up during the 'postcards' of each of the 22 entries, which also included travelogues of the country about to perform, u kombinaciji sa Europskom godinom turizma 1990..
Rezultati
Bilješke
12 bodova
U nastavku je sažetak svih 12 bodova u finalu:
Koranski Lug
Koranski Lug je naseljeno mjesto u sastavu općine Rakovica, Karlovačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Slunj. Kao samostalno naseljeno mjesto, Koranski Lug postoji od popisa 2001. godine. Nastalo je izdvajanjem dijela iz naselja Kordunski Ljeskovac.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Koranski Lug nije imao stanovnika. Za narodnosni sastav 1991. godine pogledati pod Kordunski Ljeskovac.
Napomena: ''U 2001. nastalo izdvajanjem iz naselja Kordunski Ljeskovac. Do 1948. iskazivano kao naselje, a od 1953. kao dio naselja. U 1981. i 1991. podaci sadržani u naselju Kordunski Ljeskovac.''
Sjedinjene Američke Države na Svjetskom prvenstvu u atletici 2017.
Sjedinjene Američke Države je na Svjetskom prvenstvu u atletici 2017. u Londonu od 4. do 13. augusta 2017. predstavljalo 136 sportista u 46 disciplina. Ukupno su osvojili 30 medalja: 10 zlatnih, 11 srebrnih i 9 bronzanih.
Medalje
* – Prikazuje da se takmičar/ka takmičio/la u predtakmičenju ili kvalifikacijama te na taj način dobio/la medalju.
Muškarci
* – Prikazuje da se takmičar takmičio u predtakmičenju ili kvalifikacijama te na taj način dobio medalju.
Grimalda
Grimalda (ital. Grimalda) je naseljeno mjesto u sastavu općine Cerovlje, Istarska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Pazin.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Grimalda je imala 75 stanovnika.
Napomena: ''U 1921. i 1931. sadrži podatke za naselja Kršikla (grad Pazin) i Pagubice, a u 1857. i 1869. dio podataka za naselje Pagubice.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Grimalda je imalo 93 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Basara (Rakovica)
Basara je naseljeno mjesto u sastavu općine Rakovica, Karlovačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Slunj. Kao samostalno naseljeno mjesto, Basara postoji od popisa 2001. godine. Nastalo je izdvajanjem dijela iz naselja Kordunski Ljeskovac.
Stanovništvo
Napomena: ''U 2001. nastalo izdvajanjem iz naselja Kordunski Ljeskovac. Iskazuje se kao dio naselja od 1880. U 1880. podaci sadržani u naselju Nova Kršlja, a u 1981. i 1991. u naselju Kordunski Ljeskovac. U 2001. bez stanovnika.''
Veliki Pašijan
Veliki Pašijan je naseljeno mjesto u sastavu grada Garešnice, Bjelovarsko-bilogorska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Garešnica.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Veliki Pašijan je imao 344 stanovnika.
Napomena: ''Naselje Veliki Pašijan iskazuje se 1900. i od 1948. nadalje. Od 1857. do 1890. i od 1910. do 1931. naselje je iskazivano pod imenom Pašijan. Za to bivše naselje sadrži podatke u navedenom razdoblju.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Veliki Pašijan je imalo 374 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Popis 1910.
Napomena: Iskazano zajedno sa naseljem Mali Pašijan.
IC 4031
IC 4031 je eliptična galaksija koja je udaljena oko 736 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Lovački psi. Najveći prečnik je 0,20 (43 hiljade sg) a najmanji 0,2 uglovnih minuta (43 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio Charles Joseph Etienne Wolf 21. marta 1903. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Perifovea
Perifovea je područje na mrežnjači, koje okružuje parafoveu i foveu i dio je žute pjege (macula lutea). Perifovea je pojas koji pokriva radijus od 10° oko foveje i širok je 1,5 mm. Perifovea se završava tamo gdje prestaje Henleov sloj vlakana i ganglijske ćelije postanu jednoslojne.
Strmec Sutlanski
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Klanjec.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Strmec Sutlanski je imao 110 stanovnika.
Napomena: ''Do 1900. iskazivano pod imenom Strmec.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Strmec Sutlanski je imalo 94 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Lipovača
Bosna i Hercegovina:
Hrvatska:
Goričica (Sveti Ivan Zelina)
Goričica je naseljeno mjesto u sastavu grada Svetog Ivana Zeline, Zagrebačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Sveti Ivan Zelina.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Goričica je imala 370 stanovnika.
Rektor
Rektor (rector, od regere = vladati, upravljati, kormilariti) je naziv za upravitelja univerziteta ili neke druge visokoškolske ustanove. Uz njega se nalazi i određeni broj prorektora za određene oblasti i oni zajedno sačinjavaju rektorat, sjedište administrativnih službi univerziteta. U mnogim zemljama oznaka rektor se upotrebljava i za upravitelje vjerskih i laičkih ustanova i organizacija.
Naprimjer, rektorat UNSA, uz
Sličnu organizacijsku strukturu resora imaju gotovo svi univerziteti/sveučilišta u Bosni i Hercegovini i susjednim zemljama.
Rektori su organi rukovođenja univerziteta i odgovorni su za njegovo predstavljanje i zastupanje. Obično ga bira senat univerziteta iz reda redovnih profesora. Riječ rektorat može se koristiti ili za označavanje zvanja, položaja i dostojanstva rektora ili za njegovu kancelariju. Prilikom svečanih prilika rektor nosi svoja posebna obilježja kao što su rektorski lanac i toga.
Goričica (Sveti Ivan Zelina)
Stanovništvo
Napomena: ''Naselje Goričica formirano je poslije popisa 1961. iz dijela područja naselja Paukovec. Do 1961. podaci su sadržani u naselju Paukovec.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Goričica je imalo 221 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Korita (Rakovica)
Korita su naseljeno mjesto u sastavu općine Rakovica, Karlovačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila su se u sastavu stare općine Slunj.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Korita su imala 51 stanovnika.
Napomena: ''Od 1910. do 1991. iskazivano pod imenom Korita Rakovička. Do 1948. iskazivano kao dio naselja, a od 1953. kao naselje. U 1869. i 1880. podaci su sadržani u naselju Rakovica.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Korita je imalo 87 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Islamska deklaracija
Islamska deklaracija je knjiga koju je objavio Alija Izetbegović 1970. godine. Godine 1969. Alija Izetbegović je napravio nacrt za tekst Islamske deklaracije, koju je tokom 1970. završio i objavio. Nakon Sarajevskog procesa 1983. godine djelo je doživjelo interesovanje javnosti te je Izetbegović po drugi put osuđen za islamski fundamentalizam.
Sadržaj
Sadržaj knjige je podijeljen na tri dijela:
Bjelobog
Bjelobog je zapadnoslavensko božanstvo. Bjelobog je sin Roda, Boga Tvorca, Stvoritelja. On je bog svjetlosti, dobrote i pravednosti. Kao i mnogi drugi slavenski bogovi imao je nekoliko imena: Bjelbog ili Belun. Bjeloboga su naročito poštivali na današnjoj teritoriji Bjelorusije. Popularnost božanstva Bjeloboga potvrđena je mnogobrojnim spominjanjem u srednjevjekovnim hronikama. Tako je njemački svećanik, kršćanski misionar i jedan od najboljih hroničara 12. vijeka, Helmold von Bosau u Slavenskoj hronici, prilikom posjete slavenskim državama u 12. vijeku, napisao da Slaveni ne započinju nikakve ozbiljne poslove bez prinošenja žrtvi Bjelobogu. Postojanje vjere u Bjeloboga potvrđeno je toponimima koji su sa njim povezani i koji su sačuvani do današnjih dana kod raznih slavenskih naroda. Tako naprimjer: U Saksoniji planina Bieleboh, u Poljskoj mjesta Bjalobže i Bjalobožnica, u Češkoj Bělbožice, u ukrajinskoj Galiciji Belbožnica, u blizini Moskve postojalo je svetilište Belbogi, a u Kostromi Ipatijevski manastir, (Belobožji manastir ) koji je u svom nazivu sačuvao ime drevnog boga svjetlosti i toplote.
Mitologija i legende
Bjelobog je sposoban ukloniti tamu i u ljudima rađati dobre misli i djela. I kao njegov brat, Černobog, on može primijeniti svijet živih, Jav, po svojim željama. Ujedno njegove sposobnosti su tu najjače. Bjelobog (Bjelbog, Belun) - je ovaploćenje svjetlosti, bog dobrote, sreće, bogatstva, ovaploćenje dnevnog i proljetnog neba. Svetilišta su se nalazila na brežuljcima koji su okrenuti prema suncu sa mnogobrojnim zlatnim i srebrenim ukrasima, koji su čak i noću osvjetljavali hram. Po predanjima glavni slavenski hram nalazio se na ostrvu Rügenu (na sjeveru današnje Njemačke) na rtu Arkona. Tu su se primorski slaveni klanjali njemu i Svjatovitu.
"Na Bijeloj Rusiji ne bez dobrih ljudi",... govorili su drevni Rusi, imenujući bijelim i domovinu, i cara, i vjeru. A bijela svjetlost je oduvijek predstavljala zemlju i nebesa, čitav ogroman svemir. Naročito su ga poštovali u Bjelorusiji. Vjerovali su ako se čovjek izgubi u šumi, kući će ga obavezno dovesti sjedobradi starac koji podsjeća na maga. U sretnim trenucima Bjelorusi su govorirli: "postao sam prijatelj sa Belunom", ili "Tamno je u šumi bez Beluna".
" Iako svijetli na nebu luna,
Oh ,tamno je u šumi bez Beluna".
Ljetopisac Helmold von Bosau je pisao, kako su Slaveni u srednjevjekovnoj Slaviji, za vrijeme svadbi i drugih svečanosti, pili hmeljni med i kleli se Belbogom i Černobogom. Drveni izrezbareni kip, s likovima ljudi i životinja, s runskim natpisom na jeziku pomorskih Slavena, "Carni bu" (Crni bog), dugo je vremena stajao u njemačkom gradu Hamburgu. Černoboga su smatrali zlim. U Ukrajini je postojala kletva: "Ubio te Crni bog!"
Veoma je intersantna legenda o dva boga, koja se sačuvala u zemlji Donskih kozaka. Kozaci su smatrali da su Beljak (Belobog) i Černjak (Černobog)- braća blizanci, koji vječno prate čovjeka i zapisuju njegova djela u posebne knjige. Dobre "registrira" Bjelobog, zle, njegov brat. Nemoguće je išta saktiti od njihovih pažljivih i budnih pogleda. Ali ako se čovjek pokaje, to se zapis o lošem djelu briše, iako ne iščezava zauvijek - zapis čita Bog poslije smrti čovjeka. U smrtnom času braća postaju vidljiva i tada Bjelobog govori umirućem :" Ne radi ništa, sin će završiti tvoje poslove", a Černobog uvijek mračno dodaje: " I on neće sve do kraja završiti". Blizanci provode dušu sa Ovog svijeta do Suda, a zatim se vraćaju na zemlju kako bi vodili sljedećeg novorođenog do kraja njegovog života.
Pojedini istraživači Beloboga smatraju simbolom arijske vjere, a Černoboga - Šivu Rušiteljem. Drugi smatraju da je Belobog bio odjeven u bijelu haljinu, sa crnim zakrpama, a Černobog - sav u crnom, no sa bijelim zakrpama na odjeći. Upravo tako izgleda istočni simbol Jin i Jang, dvije snage koje smjenjuju jedna drugu i kreću se svijetom u vječnom krugu crno-bijelo.
Braću, Bjeloboga i Černoboga, koji slijede čovjeka i zapisuju u Knjigu Sudbine sva njegova djela, dobra i loša, kasnije su zamijenili Anđeo čuvar koji stoji na desnom ramenu čovjeka i Đavo, koji stoji na lijevom.
Korelići
Korelići (ital. Corelli) su naseljeno mjesto u sastavu općine Cerovlje, Istarska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare općine Pazin.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Korelići su imali 53 stanovnika.
Napomena: ''U 1921. i 1931. podaci su sadržani u naselju Draguć. Iskazivano pod imenom Korili od 1869. do 1890. i u 1910. te Kureli u 1900. U 1880. sadrži podatke za bivše naselje Valle.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Korelići je imalo 74 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Prokop (čvor)
Hrvatska:
Parafovea
Parafovea ili  parafoveinski pojas je područje na mrežnjači koje okružuje fovea centralis  i dio je žute mrlje (macula lutea). Okružena je perifoveom.
Učinak na čitanje
Tokom čitanja, informacije unutar 1° (približno 6–8 znakova) od tačke fiksacije obrađuju se u foveinom vidu, dok informacije do vidnog ugla od 6° imaju koristi od parafoveinog pregleda. Studije su pokazale da ljudi mogu razlikovati slova riječi u fovei i blizu parafoveje (njen dio koji je najbliži fovei), ali ne i na vanjskim rubovima parafoveje. U jezicima koji čitaju slijeva nadesno, riječ koja se nalazi desno od fiksirane riječi poznata je kao parafoveina riječ. Informacije u parafovei mogu komunicirati s informacijama u fovei. Prednost parafoveinog pregleda posreduje se i time koliko je riječ u parafoveji česta, s rjeđim riječima koje pružaju manje smanjeno trajanje fiksacije, kada dosegnu foveinu fiksaciju. As the clarity of information in the parafovea is not as great as in the fovea, the SWIFT model of eye movements in reading, while allowing for parallel processing, accounts for this difference by assigning the parafoveal less processing power the further away it is from the foveal fixation.
Učinak na percepciju scene
Informacije u parafoveji mogu uticati na obradu scene. U zadacima kategorizacije prirodnih scena, informacije iz parafoveje mogu se koristiti za utvrđivanje suštine scene dovoljno dobro za kategorizaciju, mada sa smanjenom osjetljivošću i brzinom u odnosu na fovein vid. Uticaj parafoveinog pregleda pronađen je i za emocijske scene predstavljene u parafoveji, s tim što ljudi vjerovatnije preusmjeravaju svoju tačku fiksacije na emocijske podražaje, nego na neutralne, kada su obje opcije predstavljene preko parafoveje.
Veliki Prokop
Veliki Prokop je naseljeno mjesto u sastavu grada Garešnice, Bjelovarsko-bilogorska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Garešnica.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Veliki Prokop je imao 48 stanovnika.
Napomena: ''Naselja Mali Prokop i Veliki Prokop javljaju se 1900. i od 1948. nadalje. Od 1857. do 1890. i od 1910. do 1931. iskazivano je naselje Prokop koje sjedinjuje oba naselja. Za to bivše naselje podaci su sadržani u naselju Veliki Prokop. Bivše naselje Mali Prokop 1970. (NN, br.56 /70.) ukinuto je jer su se stanovnici nakon popisa 1961. iselili, a podaci su sadržani u naselju Veliki Prokop.''
38. paralela (sjever)
38. sjeverna paralela je paralela koja je 38 stepeni sjeverno od ekvatora. Presijeca Evropu, Sredozemno more, Aziju, Tihi okean, Sjevernu Ameriku i Atlantski okean. Prije Korejskog rata njom je išla granica između Sjeverne i Južne Koreje.
Na ovoj geografskoj širini Sunce je vidljivo 14 sati i 48 minuta tokom dugodnevnice, a 9 sati i 32 minute tokom kratkodnevnice.
Oko svijeta
Počevši od nultog meridijana i idući u smjeru istoka, 38. sjeverna paralela prolazi kroz sljedeće lokacije ili vrlo blizu njih: ! scope="col" width="125" | Koordinate ! scope="col" | Država, teritorija ili more ! scope="col" | Napomene ! scope="row" style="background:#b0e0e6;" | Sredozemno more ! scope="row" | ! scope="row" style="background:#b0e0e6;" | Sredozemno more ! scope="row" | ! scope="row" style="background:#b0e0e6;" | Sredozemno more ! scope="row" | ! scope="row" style="background:#b0e0e6;" | Egejsko more ! scope="row" | ! scope="row" style="background:#b0e0e6;" | Egejsko more ! scope="row" | ! scope="row" | ! scope="row" style="background:#b0e0e6;" | Kaspijsko jezero ! scope="row" | ! scope="row" | ! scope="row" | ! scope="row" | ! scope="row" | ! scope="row" | ! scope="row" | ! scope="row" | ! scope="row" style="background:#b0e0e6;" | Žuto more ! scope="row" | ! scope="row" style="background:#b0e0e6;" | Žuto more ! scope="row" | ! scope="row" | ! scope="row" style="background:#b0e0e6;" | Japansko more ! scope="row" | ! scope="row" style="background:#b0e0e6;" | Japansko more ! scope="row" | ! scope="row" style="background:#b0e0e6;" | Tihi okean ! scope="row" | ! scope="row" style="background:#b0e0e6;" | zaliv Chesapeake ! scope="row" | ! scope="row" style="background:#b0e0e6;" | Atlantski okean ! scope="row" | ! scope="row" | ! scope="row" style="background:#b0e0e6;" | Sredozemno more
Koreja
Kad se Japan predao u augustu 1945, 38. paralela ustanovljena je kao granica između sovjetskih i američkih okupacijskih zona. Ova paralela dijeli Korejsko poluostrvo otprilike po sredini. 1948. ona je postala granica između DNR Koreje (Sjeverna) i Republike Koreje (Južna), a obje su tvrdile da predstavljaju vlast cijele Koreje. 25. juna 1950, nakon niza prekograničnih upada i pucnjava od strane obiju Koreja, Sjevernokorejska armija prešla je paralelu i izvršila invaziju na Južnu Koreju. To je potaklo UN da donese rezoluciju protiv agresije i Korejskog rata, a UN-ove trupe (koje su većinom činili Amerikanci) pomagale su u odbrani Južne Koreje.
Nakon što je 1953. zaključeno primirje kojim je okončan Korejski rat, ustanovljena je nova granica zasnovana na teritoriji koju su obje strane držale u tom trenutku. Ova vojno-demarkaciona linija okružena je demilitariziranom zonom. Granica presijeca 38. paralelu od jugozapada prema sjeveroistoku. Nova granica još se opisuje kao 38. paralela, ali to nije tačno.
Lipovača (Rakovica)
Lipovača je naseljeno mjesto u sastavu općine Rakovica, Karlovačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Slunj.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Lipovača je imala 157 stanovnika.
Napomena: ''Od 1910. do 1991. iskazivano pod imenom Lipovača Drežnička.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Lipovača je imalo 267 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Olympia (Washington)
Olympia je glavni grad savezne države Washington i sjedište okruga Thurston. Osnovan je 28. januara 1859. Po popisu iz 2010, broj stanovnika iznosio je 46.478. Graniči s gradovima Lacey istočno i Tumwater južno. Olympia je glavni kulturni centar regije uz zaljev Puget.
Historija
Mjesto današnje Olympije bilo je naseljeno prije nekoliko hiljada godina, uključujući plemena Squaxin, Nisqually, Puyallup, Chehalis, Suquamish i Duwamish.
Toga
mini|Antička rimska toga Toga (latinski jezik|lat. toga) je naziv za tip odjeće karakterističan za Stari Rim, gdje je predstavljao neku vrstu narodne nošnje.
Biatlon na Zimskim olimpijskim igrama 1960 – 20 km
Utrka u biatlonu u pojedinačnoj konkurenciji na 20 km na ZOI 1960. u Tahomi održana je 21. februara 1960. na McKinney Creek Stadiumu.
Olympia (Washington)
Historija
Prvi zabilježeni dolazak Evropljana bio je 1792, kada se Peter Puget sa svojom posadom uputio na nekadašnje mjesto Olympia s ekspedicije iz Britanske Kolumbije. Godine 1846. Edmund Sylvester i Levi Smith uzeli su za svoju zemlju današnji centar Olympie. Pet godina kasnije Kongres Sjedinjenih Američkih Država osnovao je carinski distrikt zaljeva Puget za Teritoriju Washington i Olympia je postala carinarnica. Stanovništvo Olympije znatno je raslo s dolaskom imigranata s Oregonske staze. Godine 1853. grad se dogovorio o imenu "Olympia" nakon prijedloga lokalnog pukovnika Isaaca N. Ebeya, zbog svog pogleda na Olimpske planine na Pacifičkom sjeverozapadu. U području su se pojavile male čete parobroda poznate kao Puget Sound Mosquito Fleet (doslovno Četa komaraca Puget Sounda).