cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
May (Pokémon)
Kćer je Vođe Dvorane grada Petalburga, Normana, i Maxova sestra. Pojavljuje se u manga stripovima Ash & Pikachu. Često je se zamjenjuje s May Oak (ili Daisy Oak), Garyjevom sestrom u Pokémon manga stripovima The Electrical Adventures of Pikachu (Pikachuove Električne pustolovine), iako su to zapravo dva različita lika. U Japanu glas joj posuđuje Midori Kawana, a u Americi Veronica Taylor. Ipak, u filmu The Mastermind of Mirage Pokémon, glas joj posuđuje Michele Knotz.
U animiranoj seriji
May je putovala iz svog rodnog grada Petalburga u grad Littleroot da bi posjetila Prof. Bircha, glavnog autoriteta za Pokémone u Hoenn regiji. Kao dobar prijatelj njenog oca, složio se da joj pokloni jednog od tri Pokémona: Treeckoa, Torchica ili Mudkipa, da bi mogla postati Pokémon trener. Ipak, kada stigne, shvati da je Profesor Birch otišao za bolesnim Pikachuom, koji pripada Ashu Ketchumu, glavnoj zvijezdi Pokémon animirane serije.
Ona tako krene u potragu za profesorom, da bi ga na kraju našla zaglavljenog na drvetu jer ga napadne čopor ljutitih Poochyena, što podsjeća na početak Pokémon Ruby i Sapphire videoigara. Njegova je jedina nada za spas da May pusti jednog od Pokémona iz njegove torbe da bi otjerala Poochyene. Ipak, May je još neiskusna što se tiče Pokémona te, nakon što pošalje Mudkipa na Poochyene, Mudkip je zalije vodom u lice. Profesor Birch upotrijebi Mudkipa da bi otjerao Poochyene. Ovo početno iskustvo nimalo nije ugodno May.
Nakon što pronađu Asha, napadnu ih Tim Raketa. U pokušaju da se riješi kriminalaca, Ashov Pikachu slučajno sprži Mayin bicikl, što podsjeća na prvu epizodu Pokémona kada Pikachu sprži Mistyjin bicikl, dajući Misty razlog da prati Asha u narednim epizodama. Publiku se navodi da će May odlučiti pratiti Asha zbog istog razloga. Ipak, sljedećeg jutra, nakon što izabere Torchica kao svog početnog Pokémona, May pogleda u svoj sprženi bicikl te samo odmahne rukom i kaže "Ma koga briga!". Odlučuje da će krenuti s Ashom, da bi imala nekog ko će joj pokazati osnove i prijatelja tokom njenih putovanja.
May su Pokémoni u početku mrski, ali nakon nekoliko narednih epizoda, ona ih zavoli i otkrije se kao veoma ljubazna i dobroćudna osoba s mehkim srcem.
Kada društvo dođe do grada Rustbora, May odluči da će se, umjesto skupljanja bedževa, posvetiti u potpunosti Pokémon Izložbama. Od tada, osvojila je više traka u većini Izložba u kojima je učestvovala. Mayin je najveći protivnik Pokémon koordinator Drew, koji se pojavljuje u svim Izložbama u kojima May učestvuje, te se ovo protivništvo često uspoređuje s onim koje dijele Ash i Gary Oak. U epizodama Battle Frontier sage, Drew je upitao May ako bi se htjela pridružiti njemu i ostalim Pokémon koordinatorima u putovanju u Johto regiju, te se ona odlučila da će okrenuti novi list i krenuti zajedno s njima.
Pokémoni "pri ruci"
Pokémonima "pri ruci" nazivaju se oni Pokémoni koji trenutno putuju sa svojim trenerom i koje on koristi u svojim borbama, te su dio njegova stalnog tima.
Pokémoni s Profesorom Oakom
Ostali Pokémoni
Protivnici
Kroz Izložbe u kojima je May učestvovala, Drew je bio njen glavni protivnik. Njihovo protivništvo često se uspoređuje s onim koje dijele Ash i Gary. May je na kraju uspjela pobijediti Drewa u Kanto Grand Festivala.
Još je jedna Mayina protivnica Jessie, članica Tima Raketa, koja stalno traži način da bi je pobijedila, pa makar varajući.
Još je jedan Mayin protivnik Harley, kojega je May duboko uvrijedila kada mu je rekla da nikad nije čula za njega i njegovog Cacturnea, kao i zbog toga što mu je rekla da njegovi kolači "nisu upola loši", te se tada zakleo da će mu platiti za to. Suprotstavio joj se u Izložbi na Ostrvu Izabe i na Hoenn Grand Festivalu, te je oba puta izgubio. Harley je opet naletio na nju u gradu Saffronu i gradu Modama, izgubivši u prvom, ali pobijedivši u drugom osvojivši svoju četvrtu vrpcu. Harley se udružio s Timom Raketa, posudivši Jessie svoje Pokémone u nadi da će ona pobijediti May, te joj tako onemogućiti ulazak u Grand Festival. Jessie je ipak izgubila, unatoč Harleyjevu varanju. Harley je upao na Grand Festival, no izgubio je od May po četvrti put. Nekoliko epizoda kasnije, May i Drew ponovo su se suprotstavili i May je izgubila. Harley je gledao taj meč, te je nakon toga ostavio Tim Raketa. Drew i Harley zajedno s May na kraju su otišli u Johto regiju da bi se okušali u tamošnjim Izložbama.
Tokom jedne od Izložbi, Brock je bio njen protivnik, ušavši u natjecanje kako bi impresionirao lijepu djevojku koordinatoricu. May je pobijedila Brockovog Marshtompa sa svojim Eeveejem.
Još jedna Mayina protivnica u Kanto regiji bila je Solidad, koja je odavno pobijedila Drewa u njegovoj prvoj Izložbi u kojoj se natjecao. Na kraju je pobijedila i May, te je dospjela u finale Kanto Grand Festivala i odnijela pobjedu.
Ash je bio njen protivnik u epizodi "Ash VS May! The Last Battle!", kada se Ash odlučio okušati u Pokémon Izložbi. May ga je dočekala u finalu, poslavši svog novoevoluiranog Blazikena na Ashova Sceptilea. Niko nije pobijedio, jer su obje strane imale jednake bodove pri isteku vremena. Ash i May podijelili su osvojenu vrpcu na pola, kao uspomenu.
List of characters in the Pokémon anime series Luettelo Pokémon-sarjan hahmoista pt:Anexo:Lista de personagens de Pokémon (anime)
Kukričje
Kukričje je naseljeno mjesto u općini Bileća, Bosna i Hercegovina.
Kotar Halland
Kotar Halland (švedski: Hallands län) je kotar na zapadnoj obali Švedske. Glavni grad kotara je Halmstad. Kotar je osnovan 1719. godine.
Geografija
Kotar Halland graniči sa kotarima Västra Götaland na sjeveru, Kronoberg i Jönköping na istoku i Skåne na jugu. Na zapadu ga okružuje moreuz Kattegatt između Danske i Švedske. U sklopu kotara ulaze historijske pokrajine Halland, Västergötland i Småland.
Površina kotara iznosi 5.454 km2, što je 1,3% od ukupne površine Švedske. Kotar broji 288.527 stanovnika (3,1% od ukupnog broja stanovnika), a gustoća naseljenosti je 52 stanovnika/km2. Veći dio stanovništva je nastanjen u priobalnom području, koji je velikim dijelom pogodan za poljoprivredu, dok je unutrašnjost kotara većinom prekrivena šumama.
Administrstivna podjela
desno|270p Kotar Halland je podijeljen na šest općina. Najveća općina kotara je Halmstad (88.282 stanovnika), a najmanja Hylte (10.409 stanovnika).
Općine
(Broj stanovnika po popisu od 31. marta 2006)
Laponija (Švedska)
Laponija je švedska pokrajina na sjeveru Norrlanda. Graniči sa pokrajinama Norrbotten, Västerbotten, Ångermanland i Jämtland, te sa Norveškom i Finskom.
Geografija
Laponija je sastavni dio kantona Västerbottens län, Norrbottens län i Jämtlands län. Norrbotten i Lappland presjeca sjeverni polarni krug.
Pokrajina obiluje šumama, planinama i tundrama. U Lapplandu se nalazi Kebnekaise, najveća planina Švedske. Lappland, sa svojih 109.702 km2 površine što je 1/4 od ukupne površine, je najveća švedska pokrajina. Ponekad je nazivaju "posljednja divljina Evrope". Pokrajina ima samo 100.980 stonavnika, te je gustoća naseljenosti 0,9 stanovnika/km2.
Mehmed III
Mehmed III (osmanlijski turski: محمد ثالث Meḥmed-i sālis; 26. maj 1566 – 22. decembar 1603) bio je sultan Osmanlijskog Carstva od 1595. do 1603. Njegova vladavina poznata je po mnogim pobunama i nelagodama.
Biografija
On je posljednji sultan koji po starom turskom običaju pogubljuje svoju braću pri stupanju na prijestolje. Tokom druge godine njegove vladavine počinje rat s Austrijom koji će biti prepušten sljedećem sultanu.
Mehmed III je bio jedan od posljednjih sultana tokom čije vladavine se Osmanlijsko Carstvo širilo. Nakon njega počinje teritorijalno propadanje Turske koje više neće biti zaustavljeno.
Naslijedio ga je sin Ahmed I.
NGC 6774
NGC 6774 je otvoreno zvjezdano jato i nalazi se u sazviježđu Strijelac. Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 27. jula 1830. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Klin
mini|250px|Izgled klina Klin je jedna od šest jednostavnih mašina. Klin je u osnovi mala kosina, odnosno par malih kosina spojen licem na lice. Upotrebljava se da bi odvojio dvije cjeline, ili dva dijela jedne cjeline, da bi se podigao neki dio, ili da bi se neki dio držao na mjestu. To je omogućeno djelovanjem sile na njegovom debljem kraju, koju princip kosine pretvara u silu okomitu na uklinjene plohe. Mehanička svojstva klina ovise o njegovom obliku, odnosno o omjeru dužine i povećanja debljine klina. Što se debljina brže povećava, ugao klina će biti veći i obavljeni rad će biti brži, ali će zahtijevati veću silu. Sa manjim povećanjem ugla klina, rad će se sporije obavljati, ali će potrebna sila biti manja.
Historija
Kada i gdje je izumljen i napravljen prvi klin nije poznato. Zna se samo da se klin koristi još od kamenog doba. Oko 3000. p. n. e. u starom Egiptu, upotrebljavani su bronzani klinovi u kamenolomima da bi odvojili blokove kamena za izgradnju. Pored bronzanih klinova upotrebljavali su se i drveni klinovi, koji su se širili nakon vlaženja vodom. U Americi neka plemena Indijanaca su upotrebljavala klinove od jelenske kosti pri obradi drveta.
Upotreba danas
Klin danas ima vrlo široku upotrebu, primjeri su sjekira i klinovi za odvajanje (dlijeto).
Upotrebljavaju se i u kućama pri namiještanju namještaja, ili pridržavanju vrata.
Ekser je još jedan primjer djelovanja klina: vrh svakog eksera ima oblik klina i omogućava da se ekser uz upotrebu sile zabije u drvo. Višestruka upotreba klina je vidljiva najbolje na sjekiri. I sjekira je klin, a na drvenu ručku je spojena silama koje izazivaju klinovi koji su zabijeni u drvo i tako su raširili dršku sjekire.
Kevin Smith
Kevin Patrick Smith (Red Bank, New Jersey) američki je režiser i scenarist.
Kevin Smith odrastao je u New Jerseyu. Radio je kao trgovac, što ga je i potaknulo za pisanje scenarija filma Trgovci.
Broce
Broce su naseljeno mjesto u sastavu općine Ston, Dubrovačko-neretvanska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazile su se u sastavu stare općine Dubrovnik.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2021. godine, Broce su imale 90 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Broce je imalo 107 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Dvorište (Berovo)
Dvorište je naseljeno mjesto u sastavu općine Berovo, Sjeverna Makedonija. Nalazi se 16 km južno od Berova.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva iz 2002. godine, Dvorište je imalo 765 stanovnika. Većinska vjeroispovijest stanovništva je pravoslavlje. Pretežno stanovništvo u naselju su etnički Makedonci (100%).
Erzindžansko primirje
Erzindžansko primirje bio je sporazum o obustavi neprijateljstava tokom Prvog svjetskog rata koji su potpisali Osmanlijsko Carstvo i Transkavkaski Komesarijat u Erzindžanu 18. decembra 1917. Primirje je donijelo privremeni prekid borbi na Kavkaskom i Perzijskom frontu do 12. februara, kada su borbe nastavljene.
Status Zakavkaskog Komesarijata je bio nejasan: Osmanlije su ga smatrale nezavisnom cjelinom, pravnim nasljednikom Ruske Imperije, dok je Komesarijat sebe još uvijek smatrao dijelom Ruske Republike. Osmanlijsko Carstvo je već bilo dio Brest-litovsko primirje sa Rusijom (15. decembra) koje je pokrivalo Kavkaski i Perzijski front. Nakon što je od Vehib-paše, komandanta Treće osmanske armije, primio prijedlog o prekidu vatre, Komesarijat je ovlastio komandanta ruskog Kavkaskog fronta, generala Prževalskog, da pregovara o primirju sa osmanlijskom stranom. Rezultat je bilo Erzindžansko primirje, nakon čega su se ruske trupe počele povlačiti, ostavljajući Zakavkaski Komesarijat potpuno nebranjenim.
Istog dana potpisana je dopuna primirja, kojom je razgraničena linija okupacije između dvije strane. Dana 12. februara, osmanlijske snage su počele napredovati preko linije prkoseći primirju, odbacivši ovlaštenje Zakavkaskog Komesarijata da ga potpiše i optuživši Armene za masakre nad muslimanima iza osmanlijske linije 15-16. januara. 24. februara. Njemačka je prekinula Brest-litovsko primirje. Oba primirja su zamijenjena sa Brest-Litovskim mirom sa Rusijom, potpisanim 3. marta 1918., i Batumijeskim sporazumom sa državama nasljednicama Zakavkaskog Komesarijata, potpisanim 4. juna.
Brock (Pokémon)
Brock (Takeshi) je fiktivan lik iz Pokémon franšize – videoigara, animiranih serija, manga stripova, knjiga, igračaka i ostalih medija kojima je tvorac Satoshi Tajiri.
Brock je Vođa dvorane grada Pewtera. U animiranoj seriji, on napušta ovaj položaj kako bi putovao zajedno sa Ashom Ketchumom. Njegovo ime zapravo dosjetka na englesku riječ "rock" = kamen, jer se Brock specijalizirao za korištenje Kamenih Pokémona. U Pokémon videoigrama, Brock koristi Kamene i Zemljane Pokémone. U Japanu, glas mu je posudio Yuji Ueda, u engleskim verzijama animirane serije glasove su mu posuđivali Eric Stuart (od prve do osme sezone) i Bill Rogers (od devete sezone nadalje), a u Hrvatskoj, glas mu je posudio Igor Mešin.
Brock je poznat u animiranim serijama i Pokémon manga stripovima (Electric Tale of Pikachu i Ash & Pikachu) kao lik čije su oči čitavo vrijeme naizgled zatvorene. Zbog toga, fanovi su mu dodijelili razne nadimke vezane za izgled njegovih očiju. Ova je osobina čini se nasljedna, jer ju i njegova braća i sestre, pa i njegov otac dijele zajedno s njime.
U animiranoj seriji, Brock je očinski nastrojen te mu nije strano brinuti se za ljude. Na početku serije, bio je Vođa dvorane grada Pewtera, koji se brinuo za svoju braću i sestre jer u to vrijeme nije bilo njegovog oca i majke. (Engleski prijevod pogrešno je naveo da je Brockova majka umrla, no kasnije se pojavila u nekoliko epizoda nakon toga.)
NGC 1018
NGC 1018 (također poznat kao MCG -2-7-48 i PGC 9986) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 608 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Kit. Najveći prečnik je 1,00 (177 hiljada sg) a najmanji 0,6 uglovnih minuta (106 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Frank Muller 1886. godine.
Brock (Pokémon)
U animiranoj seriji
U Pokémon animiranoj seriji, Brock teži tomu da postane najbolji Pokémon uzgajivač, i svoju titulu Vođe dvorane grada Pewtera prepušta svome ocu kako bi pratio Asha Ketchuma tokom njegovih Pokémon avantura. Prvi put je viđen kako se brine za svoju braću i sestre. Nakon što Ash izgubi u borbi protiv Brocka, stranac mu nudi ponudu da ojača svoga Pikachua. Pikachu (nakon što je nabijen elektricitetom iz obližnje hidroelektrane) postaje jači i uspijeva pobijediti Brockova Geodudea, ali Brockov Onix ostaje prejak za Pikachua. Onix Pikachua obavije u snažan stisak; doduše, Pikachuov prethodni Električni napad razorio je dvoranu, koja je otvorila prskalice, što je oslabilo Onixa. Pikachu zatim upotrijebi Udar groma (Thunderbolt), što onesvijesti Onixa i donese Ashu pobijedu. Ash odbija bedž jer smatra da je nepošteno pobijedio Brocka, ali ga Brock kasnije sustigne i preda mu bedž, poručujući da želi da Ash ostvari svoj san u tome da postane najbolji Pokémon trener. Stranac koji je Ashu ponudio pomoć otkriva se kao Brockov otac, kojem Brock prepušta vođenje dvorane. Brock sada može slobodno trenirati te se pridružuje Ashu i Misty na njihovom putovanju.
Otada, Brock putuje sa Ashom i Misty tokom brojnih putovanja. Tokom Orange epizoda, napušta društvo i pridružuje se Prof. Ivy, ali se tajanstveno vraća u grad Pallet nakon što Ashove pobjede u Orange ligi. Pridružujući se Ashu i Misty, Brock putuje kroz Johto regiju, gdje im pomaže. Nakon završetka Silver konferencije za trenere, svaki krene svojim putem, a Brock krene u dvoranu grada Pewtera. Tamo (u jednoj od epizoda Pokémon Kronika) otkriva da je njegova otuđena majka Lola, koja je trenerica Vodenih Pokémona, uništila reputaciju dvorane koju je Brock tako dugo branio. Pobijedivši majku u Pokémon borbi, povratio je reputaciju svoje dvorane, i na kraju ostavlja sve svoje Pokémone (osim Forretressa) svome bratu prije odlaska u Hoenn regiju, gdje susreće Asha i njegova dva nova prijatelja, May i Maxa. Društvo putuje kroz Hoenn, i kasnije se vraća u Kanto kako bi Ash učestvovao u Borbama bez granica (Battle Frontier). Nakon toga, društvo se razdvojilo i svatko je krenuo svojim putem. Brock se kasnije susreo sa Ashom u Sinnoh regiji.
NGC 1018
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Brock (Pokémon)
U animiranoj seriji
Tokom Brockove odsutnosti, Brockov otac Flint i najstariji Brockov brat od mlađe braće' Forrest, preuzeli su ulogu Vođe dvorane grada Pewtera, kao i odgovornost nad mlađom Brockovom braćom i sestrama. Brock je najstariji od desetero braće, sa petero braće i četiri sestre.
Brock je uvijek dobro opremljen, i ponekad je glas razuma kada se Ash i Misty (i kasnije; May) posvađaju. Marljiva je i velikodušna osoba, i uvijek je spreman pomoći drugima. Zajedno sa njegovim iskustvom u brizi za druge, Brock često priprema obroke i obavlja ostale poslove za glavne likove. Brock je izuzetno dobar u pripremanju hrane za Pokémone.
Brockovi gegovi
Jedna od najpoznatijih Brockovih karakteristika jest da se zaljubljuje u gotovo svaku djevojku njegova godišta (ili stariju) koju upozna, a najčešće se susreće sa odbijanjem, zbunjenošću, ili je prisiljen povući se, najčešće na način da ga Misty (ili Max, ponekad i May) odvuče za uho. Tajanstveni izuzetak bio je Prof. Ivy, Pokémon profesorica na Orange ostrvima, i njene tri pomoćnice, Faith, Hope i Charity, sa kojima je proveo neko vrijeme te je tada bio odsutan u čitavoj seriji. Kasnije se vraća u seriju, ali odbija objasniti zašto je otišao od nje, nelagodno se osjećajući kada ga na to neko prisjeti, a najčešće uz to kaže "Ne spominji mi to ime!". Doduše, u filmu Pokémon: Destiny Deoxys, Brock spominje Prof. Ivy, što vjerovatno znači da ju je prebolio. Ipak, Pike Queen Lucy očigledno je zaljubljena u Brocka, jer ima meku točku na ljude (i Pokémone) koji imaju žmirkave oči.
U njegove ljubavi spadaju i brojne sestre Joy i policajke Jenny, koje lako može razlikovati na temelju jednominutnog temeljnog opažanja (na primjer, jedna sestra Joy ima za centimetar kraću kosu od druge, ili suknja jedne policajke Jenny je malo kraća od druge). Zbog toga, lako opaža varalice koje pokušavaju glumiti sestru Joy ili policajku Jenny. Samo je jednom Brockovo odlično zapažanje zakazalo, a to je bilo kada se članica Tima Raketa, Cassidy, prerušila u sestru Joy.
Oslobođeni Pokémoni
Personnages de Pokémon pt:Anexo:Lista de personagens de Pokémon (anime)
Hrvatsko Kraljevstvo
Hrvatsko kraljevstvo ili Kraljevina Hrvatska (latinski: regnum Croatorum ili regnum Croatiae) bila je srednjovjekovna kraljevina koja je pokrivala današnji prostor Hrvatske, Bosne i Hercegovine, te Istočni Srijem i dijelove Crne Gore. Kraljevina je uspostavljena godine 925. Prema Ljetopisu popa Dukljanina prvi kralj se krunio na Duvanjskom polju. Hrvatsko kraljevstvo egzistiralo je 150 godina, a historija te države bila je obilježena sukobima, pobjedonosnim za Hrvate: rat s Mlecima, Bugarima, Mađarima i dr., a ponekada Kraljevina je bila sukobljena i sa papom i Papinskom državom. Glavni uzrok sukoba s papom bila je težnja hrvatskih moćnika da se liturgija obavlja na narodnom, hrvatskom jeziku, što je kasnije i postignuto. Tome je najviše pridonio biskup Grgur Ninski.
U djelu Konstantina VII. De administrando imperio Hrvatsko kraljevstvo opisano je kao država sa snažnom vojskom koja ratuje samo kad je napadnuta. Međutim, Kraljevina Hrvatska počinje slabiti smrću Dmitra Zvonimira, čija je supruga bila Mađarka, sestra mađarskog kralja Ladislava Arpadovića. Nakon njega kratkotrajno su vladala još dva kralja.
Nakon smrti posljednjeg iz loze Trpimirovića, Stjepana II, Koloman Arpadović se proglasio kraljem, no Petar iz plemićke porodice Svačića diže ustanak. Koloman je pobijedio Petra na planini Gvozd (današnja Petrova gora na Kordunu) 1097. godine, no i dalje ne uspijeva vladati Hrvatskom jer izbijaju učestale bune protiv njega. Uvidjevši to, Koloman sastavlja Pacta Conventu i dogovara se s hrvatskim plemstvom da će Hrvatska imati prava kao samostalna država pod njegovom krunom, a da će hrvatsko plemstvo zadržati prava koja je imalo za vrijeme Trpimirovića. Hrvatski historičari tvrde kako je nakon 1102. nastupila personalna unija s Ugarskom (zajednički vladar), no mađarski historičari tvrde kako je Hrvatska bila osvojena. Bilo kako bilo, Hrvatska je zadržala veliku samostalnost, a kasnije je zapisano:
Hrvatsku pod mađarskim kraljem obilježio je rat s Tatarima i početak turskog prodiranja u ove krajeve. Era Hrvatske zajednice s Ugarima završava 1526. s Bitkom na Mohačkom Polju.
Položaj crkve
mini|Splitski crkveni sabor 925. godine, rad Celestina Medovića u Hrvatskom institutu za povijest u Zagrebu. Crkva je u svim srednjovjekovnim državama bila jaka svjetovna i feudalna sila i velik i moćan oslonac kraljevske vlasti, pa tako i u Hrvatskoj. Hrvatski su kraljevi bogato darivali Crkvu zemljom i ostalim dobrima, podupirali Crkvene moćnike za koje su smatrali da će im njihovo prijateljstvo najviše koristiti te sklapali savez sa Svetom Stolicom kao jednom od najutjecajnijih političkih faktora u srednjovjekovnoj Europi.
Za postojanja hrvatskog kraljevstva su održana dva velika Crkvena sabora, prvi 925. – 928. i drugi 1060.
Prvi Crkveni sabor (925. – 928.)
Na prvom Crkvenom saboru u Splitu najviše se raspravljalo o pitanju vrhovne Crkvene vlasti u Hrvatskoj. Kada su dalmatinski gradovi došli pod hrvatsku vlast, splitski je nadbiskup Ivan zatražio pravo da u crkvenim poslovima upravlja nad svim dalmatinskim biskupijama i nad čitavom Hrvatskom, u kojoj je vrhovnu crkvenu vlast imao biskup Grgur iz Nina. On se odupro težnji splitskog nadbiskupa, koji je htio na taj način doći do prihoda s cjelokupnog hrvatskog područja. Crkva sv. Donata / Forum Da se o tome odluči, u Splitu su sazvana dva crkvena sabora za Hrvatsku, Dalmaciju i Zahumlje. Na njima je zaključeno da se vrhovna crkvena vlast prizna splitskom nadbiskupu na čitavom hrvatskom području od mora do Drave i od Raše do Kotora, čime je bila uspostavljena jedinistvena crkvena organizacija korisna za hrvatsku državu. Ninska je biskupija ukinuta, a Grguru predana Skradinska. Osim toga su sabori zabranili da se zaređuju svećenici koji bi se u bogoslužju služili staroslavenskim jezikom.
Zbog toga se bogoslužje imalo ograničiti na dio redovnika i na crkve bez latinskih svećenika. Kako je pak bilo malo svećenika koji su znali latinski jezik, to se zapadno bogoslužje na crkvenoslavenskom jeziku hrvatskog obilježja sačuvalo. S njim se očuvalo hrvatsko narodno pismo glagoljica, pa je oboje postalo dio naše narodne kulture.
Treći Crkveni sabor 1060. godine
Papa Nikola II. zabranjivao je ređenje oženjenih muškaraca za svećenike i na kršćanskom Zapadu provodio mnoge reforme da bi uspostavio disciplinu u crkvenoj organizaciji. Zbog tih je reformi 1060. u Hrvatsku stigao poseban papin izaslanik koji je najprije u Biogradu posjetio kralja Petra Krešimira, a onda u Splitu sazvao crkveni sabor. Odluke trećeg splitskog sabora podudaraju se s kanonima što su ih tada usvajali brojni slični sinodi u katoličkim zemljama, ali s dva zaključka koja su tadašnja hrvatska specifičnost. Prvi od tih kanona glasi: "Ako bi odsad koji od klerika nosio bradu ili dugu kosu, nema više prava ulaza u crkvu: njega treba podvrći kanonskoj kazni prema njegovom crkvenom stupnju", "Zabranjuje se pod kaznom prokletstva zaređivati Slavene ako nisu vješti u latinskoj knjizi." Poslije papina odobrenja ovih protuslavenskih odluka počelo je njihovo temeljito provođenje. Većina tadašnjeg klera bila je oženjena i nije znala latinski, pa je uslijedilo masovno zatvaranje slavenskih crkvi, a njihovim svećenicima bijaše zabranjeno čitati misu. Ovo teško stanje izazvalo je velikih nemira po čitavoj Hrvatskoj i narod se podijelio u dvije stranke, plemstvo i svećenstvo i drugu reformističku stranku s dvorom visokim plemstvom i višim klerom.
Torne (rijeka)
Torne (samijski Duortnoseatnu, finski Tornionjoki, švedski Torne älv) je najveća rijeka švedske pokrajine Norrbotten. Izvire u Lapplandu, iz Torne träsk koji je veliko jezero na granici između Švedske i Norveške. Najveće pritoke su rijeke Vittangi, Lainio i Muonio. Posljednjih 150 km prije ušća u Botnički zaljev, najsjevernijeg dijela Baltičkog mora, rijeka čini granicu između Švedske i Finske kod gradova Haparanda i Tornio. Područje koje okružuje rijeku naziva se Tornedalen.
NGC 5303B
NGC 5303B (također poznat kao MCG 7-28-66 i PGC 48920) je galaksija koja je udaljena oko 64 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Lovački psi. Najveći prečnik je 0,70 (13 hiljade sg) a najmanji 0,3 uglovnih minuta (5 hiljada sg).
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Česvinica
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Dubrovnik.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Česvinica je imalo 87 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Arhitektura Bosne i Hercegovine
mini|desno|350p|Pogled na [[Sarajevo s Kovača]]
Arhitektura u Bosni i Hercegovini, u svojoj specifičnosti kao posebna bosanska arhitektura, uglavnom je nastala uticajem četiri osnovna razvojna perioda u kojem su političke i društvene promjene uticale na stvaranje i razvoj specifičnih kulturnih i arhitektonskih navika njenog stanovništva. Svaki period je autentično utjecao na cjelokupnu sliku bosanske arhitekture i doprinio razvoju kulturne raznovrsnosti i specifičnog arhitektonskog izraza u zemlji.
Srednjovjekovni period
Srednjovjekovni period u Bosni trajao je do dolaska Osmankijskog Carstva u ove krajeve. Društvena struktura u to vrijeme u Bosni bila je organizirana u tzv. zadruge. To su bile posebne porodične zajednice, organizirane kao skup nekoliko porodica, koje su dijelile zajedničke interese i koje su grupisale svoje nastambe u usko povezane manje grupe. Vođe zajednica birane su uglavnom po starosti i po visokim etičkim i moralnim standardima tradicionalnih zajednica. Zadruga je bila prvenstveno zajednica seoskog ili ruralno-agrarskog tipa, te je znatno zavisila od prirodnih resursa kraja u kojem je bila. Kako je zajednica rasla, grupe porodica sistematski bi se i grupno odvajale, te organizirale novu grupaciju nastambi, odnosno novu zadrugu. Ubrzo potom zadruge bi se povezivale jedna s drugom, te time doprinosile razvoju trgovine i ekonomije. Porodice su uglavnom živjele u kućama poznatim i pod imenom dinarska kuća. To su bile jednostavne građevine napravljene od prirodnih materijala, a uglavnom od drveta i slame. Interijer je bio organiziran oko ognjišta (peći), gdje se odvijao glavni dio životnih aktivnosti, a neke kuće imale su odvojene muške i ženske odaje.
Osmanski period
U 15. vijeku Osmanlijsko Carstvo dolazi i do granica srednjovjekovnog Bosanskog Kraljevstva. Prepoznavši potrebu za razvojem urbanizma, gradske sredine počele su nicati i dobijati osnovni oblik, čija je organizacija primjetna i danas. Arhitektonski teoretičar Dušan Grabrijan definirao je osnovnu organizaciju tipičnih bosanskih gradova. Prepoznavši pet osnovnih cjelina organizacije grada, okarakterizirao je tzv. nepisane zakone gradnje u Bosni i Hercegovini. Prema njegovim riječima, okolna brda definiraju oblik grada, glavna cesta predstavlja njegovu kičmu, čaršija je srce gradskog, urbanog života, vegetacija pluća, a rijeka duh grada ili izvor njegove živosti. Arhitektonski teoretičar i jedan od najznačajnijih bosanskohercegovačkh arhitekata 20. vijeka Juraj Neidhardt opisao je tipični bosanski grad na ovaj način:
''Šta je šarm Orijenta koji počinje u Sarajevu, a kojem zapadnjaci ne mogu odoliti? Ovdje nema planova koji dolaze iz racionalnog razmišljanja, te je sve stvar improvizacije i rezultat ad hoc ideja i privremenih potreba. Ovdje ne postoji jasna osovina i apsolutna simetrija. Ovdje se čak ni građevinski sistemi ne izvode ispravno. Ovdje sve prikazuje potrebu za zadovoljavanjem ljudi. Kompozicija koja se na zapadu uči i izvodi po logici i planu, ovdje postaje zbir dijelova, svaki put kao rezultat različitih potreba i svaki put drugačije improviziranih, ali uvijek sa obzirom na osjećaje.''
mini|lijevo|[[Stari most (2004)]] Činjenica da su ljudi koristili rijeku kao osnovni dio urbanog života je doprinijelo izgradnji Starog mosta 1566. u Mostaru. U vrijeme kad je sagrađen bio je najveći jednolučni kameni most na svijetu i simbolizirao je spajanje istočne i zapadne civilizacije. Osim specifičnog karaktera urbanističkog planiranja, arhitektura Bosne i Hercegovine u ovom periodu dobila je jasniji arhitektonski rječnik. Arhitektura, kao i urbanizam, bili su organizirani oko niza nepisanih zakona. Tu spadaju: ljudske proporcije, nesmetani vidici, geometrija, otvoreni i fleksibilni prostori, jednostavan namještaj, prostorne veze s prirodom i korištenje lokalnih i tradicionalnih građevinskih metoda. Filozofija dizajna preferirala je korištenje raznovrsnih materijala. Drugim riječima, svaki materijal imao je posebnu primjenu, koju je, prema društvenom uvjerenju, određivao sam graditelj. Neidhardt je ta uvjerenja opisao ovako:
mini|desno|[[Svrzina kuća u Sarajevu]]
Prema ovim standardima temelji su bosanskih kuća bili građeni od kamena, prizemlje od gline, nepečene cigle i drvenih poveznica, prvi sprat je imao drvenu strukturu, a krov je gotovo uvijek bio od drveta, kasnije od crijepa. Organizaciono, tipična se bosanska kuća iz 17. vijeka sastojala od pet elemenata. Tu su spadali: ograda, koja je definirala ulicu, a koja je jasno odvajala privatni od javnog prostora, dvorište, koje je obično bilo obloženo oblim kamenom radi lakšeg održavanja, šadrvan, fontana ili česma kao osnovni dio higijene prije ulaska u kuću, hajat, prizemlje ili poluprivatni prostor gdje se okupljala familija, te divanhan(a), prvi sprat koji je bio privatnog karaktera, a korišten je uglavnom za odmor i uživanje čaršijskog vidika ili pogleda u prirodu.
Secesija, pseudomaurski period i historicistička arhitektura u Bosni i Hercegovini
Godine 1878. Bosna je bila izložena još jednoj kulturnoj promjeni nakon što ju je Austro-Ugarska Monarhija okupirala. U relativno kratkom periodu vladavine Austro-Ugarske Bosna je osjetila značajan uticaj na polju urbanističkog planiranja i arhitekture. Neke od promjena koje je donijela Austro-Ugarska je bilo stvaranje novih građevinskih normi i zakona kao što je npr. obaveza nabavljanja dozvole za gradnju, regulacije ljudske i protivpožarne zaštite, regulacije debljine zidova i visine objekata. Neke od urbanističkih promjena uvedenih bile su klasifikacija i zoniranje ulica, regulacija harmoničnog dizajna sa okolinom i poštivanje regulacionog plana. Također je došlo do promjene u generalnoj filozofiji dizajna koji se razvio u dva distinktna arhitektonska stila: Secesijska arhitektura i Pseudomaurski stil.
Secesijska arhitektura se pojavila pošto su politički smjerovi nastojali da odcijepe bosansku kulturu od njenih prijašnjih asocijacija i asimiliraju je u evropski kolotok.
thumb|desno|300px|Vijećnica u Sarajevu
mini|lijevo|Novi Grad u Sarajevu
Period socijalizma
Nakon Drugog svjetskog rata Bosna i Hercegovina je postala dijelom jugoslovenske federacije. Političke struje u Jugoslaviji su favorizirale industrijalizaciju, koja je zauzvrat zahtjevala razvijanje stambenih naselja u cilju podmirivanja potreba migracija iz ruralnih u urbane sredine. Kao metod prevazilaženja kulturnih konflikata nakon Drugog svjetskog rata primarno se primjenjivao antihistoricizam u kombinaciji sa savremenim stilom kao osnovni arhitektonski stil za većinu građevinskih projekata u zemlji. Kao rezultat se javlja homogenost pri izboru materijala, koja je zamijenila tradicionalnu raznovrsnost u gradnji, a beton je postao glavni materijal za upotrebu. mini|desno|Doboj Takva metoda je ipak izazvala nekoliko problema. Industrijalizacija je izazivala zagađenje gradova, ali je također izazvala i iseljavanje sa ruralnih područja u urbane centre, koji je za posljedicu imao neuravnoteženost u proizvodnji i oštećenje ekonomije. Infrastruktura gradova je bila nedovoljna da podmiri ove promjene, te je dolazilo do ne rijetkih nestašica struje, vode i grijanja, što je prouzrokovano lošim planiranjem, dok su moderni stambeni objekti neprilagođeno gurani u postojeći tradicionalni arhitektonski sadržaj. Loše metode gradnje i nedostatak kvalitete, prouzrokovano nedostatkom resursa, rezultiralo je nezdravom životnom sredinom. Sve to je dovelo do unazađivanja kulturnog identiteta arhitekture Bosne i Hercegovine, dok su se prirodni i ljudski resursi trošili na neadekvatan i neekonomičan način.
S druge strane postojalo je nekoliko arhitektonskih projekata koji su pokušali da prepoznaju kompleksnosti kulturnih razlika u Bosni i Hercegovini. Obiteljska kuća Dino izgrađena u Sarajevu 1987. godine prema planovima arhitekata Amira Vuka i Mirka Marića je samo jedan primjer tih smjerova. Projekat podrazumjeva dupleks stambenu kuću gdje jedna strana prednje fasade prati metodologiju orijentalnog arhitektnoskog stila, dok druga prikazuje tradicionalni evropski romanicizam. Dva dijela kuće spaja zajednički ulaz. Drugi primjeri su Hotel "Holiday Inn" u Sarajevu, izgrađen 1983. i Unisovi tornjevi izgrađeni 1986. u neposrednoj blizini, po nacrtima arhitekte Ivana Štrausa. Unisovi tornjevi su izgrađeni od betonske strukture i staklene vanjske koverte, a u narodnom govoru su bili poznati kao "Momo i Uzeir", narodni likovi iz popularnog zabavno-revijalnog programa Televizije Sarajevo. U Sarajevu se uglavnom špekuliralo, koji je od tornjeva Momo, a koji Uzeir, no cilj koji je stajao iza svega bilo je pokazati da smo usprkos razlikama svi isti- baš kao i ta dva nebodera u centru Sarajeva. Vizuelna sličnost i nemogućnost razlikovanja toranjeva blizanaca naglašavala je kulturnu raznolikost i ravnopravnost kao osnovnu arhitektonsku kvalitetu projekta. Pored toga Unisovi tornjevi su u to vrijeme imali najsavremeniju sistemsku opremu, uključujući i automatski sistem za gašenje požara sa rezervoarima vode na krovovima.
Arhitektonska situacija 1992-1995
mini|desno|120p|Ferhadija džamija u Banjoj Luci neposredno nakon rušenja 1993.
Aktuelni arhitektonski pravci
Trenutno je u Bosni i Hercegovini u toku kulturna prezervacija arhitektonskog naslijeđa, što je očigledno sa rekonstrukcijom Starog mosta u Mostaru i rekonstrukcijom mnogih drugih objekata kulturne i historijske vrijednosti, koji su bili oštećeni ili uništeni u nedavnom ratu. Drugi veliki projekti rekonstrukcije, pogotovo oni od državnog značaja su i dalje otežani poličkim konfliktima i nesuglasicama i nedostatkom finansijskih sredstava.
Italo Angle je generalno definisao doktrinu koja se slijedi u procesu prezervacije:
mini|desno|Bosmalov centar u Sarajevu Komercijalna gradnja u godinama nakon rata je doživjela značajan napredak u Sarajevu. Sarajevo je trenutno jedan od gradova sa najviše građevinskih projekata među gradovima jugoistočne Evrope. Unisovi tornjevi su u međuvremenu potpuno osposobljeni, a na mjestu bivše zgrade Oslobođenja nedavno je podignut Avazov toranj, koji se sastoji iz nekoliko jedinica. U blizini Sarajeva, u Hrasnom bosansko-malezijska kompanija Bosmal financirala je izgradnju Bosmalovog gradskog centra, sa dva najviša nebodera na cijelom Balkanu.
Bespravna stambena gradnja u Bosni i Hercegovini također danas mjenjaja izgled i karakter izgrađenog pejzaža u Bosni i Hercegovini. Pošto nisu postojali zakoni po kojem se vlasnici kuća oporezivaju po kvadratnom metru kuće, kako je to standardno u drugim evropskim zemljama, kuće se grade u neproporcionalnom odnosu sa tradicionalnom okolinom. Pored toga takve kuće se grade iz specifičnih kulturnih razloga kao prikaz prestiža i rijetko odgovaraju realnim potrebama njihovih vlasnika.
Početkom 2006 također se veliki značaj daje novim arheološkim otkrićima na području Visokog. Naime trenutno se vrši iskopavanje takozvane Bosanske piramide za koju se smatra da je vještačka građevina izgrađena čak prije 12000 godina. Iako se trenutno samo radi o teoriji ukoliko bi ove tvrdnje se činjenički ustanovile Bosanske piramide u Visokom bi bile uvrštene kao jedne od prvih građevina u historiji čovječanstva kao i prve piramide ikad izgrađene. Istraživanja su u toku uz skepticizam i kritike pojedinih lokalnih i evropskih arheologa.
IC 2160
IC 2160 (također poznat kao ESO 33-32, IRAS 05576-7655 i PGC 18092) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 218 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Sto. Najveći prečnik je 2,10 (133 hiljade sg) a najmanji 0,8 uglovnih minuta (51 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio DeLisle Stewart 18. decembra 1900. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Svjetsko prvenstvo u košarci 1959.
Svjetsko prvenstvo u košarci 1959. je međunarodno košarkaško takmičenja održano u Čileu od 16 do 31 januara 1959. Amaury Antônio Pasos je imenovan za MVP prvenstva.
Gradovi domaćini prvenstva su bili Antofagasta, Concepción, Temuco, Valparaíso, a završnica prvenstva je odigrana u glavnom gradu Santiago.
Ciklidi
Ciklidi su ribe iz velike i raznolike porodice Cichlidae, u koju spada otprilike 1,300 opisanih vrsta, a zbog velikog broja neotkrivenih vrsta, pretpostavlja se da će konačan broj vrsta ove porodice doseći 1,900. Ciklidi su ribe koje se značajno razlikuju u obliku, boji, veličini, načinu života i ponašanju.
Veličina predstavnika ove porodice se kreće od 2,5 centimetra do 1 metra, dok oblici tijela variraju od snažno bočno spljoštenih do valjkastih. Oblik tijela zavisi od okruženja u kojem se nalaze: bočno spljoštene ribe poput onih iz roda Pterophyllum su prilagođene skrivanju među gustim vodenim biljem, dok je oblik tijela riba iz roda Julidochromis specijaliziran za uvlačenje u uske rupe u kamenjima. Mužjaci su veći i intenzivnije obojeni, veoma teritorijalni i često agresivni prema ribama svoje i druge vrste. Živopisno obojene vrste postaju sve popularnije akvarijumske ribe, dok su rjeđe one neuglednih boja. Pojedine vrste, poput tilapije, su važne ribe u prehrani.
Ciklidi u prirodi naseljavaju tropske vode Južne Azije, Afrike, Južne i Centralne Amerike. Najčešće se nalaze u slatkim, bilo tekućim ili stajaćim vodama, mada se neke vrste (od kojih su najznačajnije vrste rodova Etroplus i Sarotherodon) mogu naći u bočatnim i slanim vodama.
Ishrana ciklida varira jednako kao i oni sami. Postoje vrste koje su primarno herbivori, te se hrane algama i mehkim dijelovima viših biljaka, a u ishranu samo povremeno uključuju manje beskičmenjake. Ostale vrste su sposobni predatori - karnivori čiji se plijen kreće od puževa, larvi insekata, spužvi pa do ostalih riba. Manji broj vrsta spada u detritovore, hraneći se trulećom organskom materijom.
Pojedine ribe ove porodice su izrazito monogamne, dok ostale formiraju hareme koji se sastoje od jednoga mužjaka i više ženki. Svi predstavnici ove porodice iskazuju izraženu roditeljsku brigu za jaja i mlađ. Ikru ili mlađ čuvaju oba ili samo jedan roditelj, zavisno od vrste. Roditelji vrsta koje ikru polažu na otvorenom (lišću biljaka, kamenjima ili podlozi) aerišu vodu oko ikre, odstranjuju pljesnjivu i neoplođenu ikru, te je agresivno čuvaju od predatora. Drugi oblik roditeljske brige je čuvanje ikre i mlađi u ustima, a susreće se kod riba iz roda Haplochromis. Ženke ovih vrsta ikru odmah po oplođenju smještaju u usta i tu je čuvaju tokom inkubacije i nakon izlijeganja mlađi. Za svo ovo vrijeme ženke ne jedu i vrijeme provode skrivene od ostalih riba, koje ih nekad pokušavaju natjerati da izbace mlađ iz usta. Iako su uglavnom ženke one koje mlađ čuvaju u ustima, to mogu biti i mužjaci, te rjeđe oba roditelja. Neke vrste, poput diskusa, poznate su po sposobnosti da mlađ hrane svojim kožnim izlučevinama.
Rodovi
Spisak iz 2006. godine uključivao je 220 rodova:
Prema izvještaju iz 2007. godine, 156 vrsta ciklida nalazi se na spisku ranjivih, četrdeset na spisku ugroženih, a 69 na spisku kritično ugroženih vrsta. Od 1990. u divljini je izumrlo 45 vrsta ciklida, među kojima je najviše ustonoša.
Kasnoantička bazilika u Cimu
Ranokršćanska bazilika u Cimu je građevinski kompleks smješten na lokalitetu Crkvine u Cimu, na sjeverozapadnoj periferiji Mostara, Bosna i Hercegovina. Na sjednici komisije za očuvanje nacionalnih spomenika održanoj 20. do 26. januara 2004. godine, bazilika proglašena je za nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine. Ovu odluku Komisija je donijela u sljedećem sastavu: Zeynep Ahunbay, Amra Hadžimuhamedović (predsjedavajuća), Dubravko Lovrenović, Ljiljana Ševo i Tina Wik.
Istraživanja
Od augusta 1966. do septembra 1969. godine, Muzej Hercegovine je izvršio arheološka iskopavanja i istraživanja na prostoru Cima. Krajem 1969. i početkom 1970. godine izvedeni su konzervatorsko-restauratorske radove na bazilici. Dio pokretnog arheološkog materijala (kamena plastika) pohranjen je u Muzeju Hercegovine u Mostaru. Sav sitni arheološki materijal, novac, naušnice, keramika, moćnici, uništen je u ratu 1992-1995. Od toga se stariji ulomci datiraju već u period IV ili prvu polovinu V stoljeća, a mlađi u kraj V i prvu polovinu VI stoljeća.
Opis
Bazilika je jednobrodna, sa tri apside, sagrađene van istočnog zida. Ukupne dimenzije bazilike iznose 24,80 x 15 m. Sa vanjske strane bila je ojačana sa 23 kontrafora. Orijentirana je u pravcu zapad – istok.
Narteks (unutrašnjih dimenzija 13,80 x 3,43 m) je pravougaona prostorija koja se pruža cijelom širinom bazilike. Pred ulazom, širine 1,87 m, stajao je popločani trijem na stupovima. U jednoj od rupa u kojima je stajao stup, pronađeno je olovo. Na kamenim pločama preostalog poda u narteksu primijećeni su tragovi požara. Uz južni zid i u južnoj polovini narteksa otkrivene su tri grobnice, dvije od jednostavnih kamenih ploča, a treća zidana. Sve tri grobnice su bile bez priloga.
Prezbiterijum se sastoji iz tri polukružne apside. Uz unutrašnju ivicu polukružnog zida sjeverne apside sačuvana je kamena polukružna stepenica, najvjerovatnije dio subselijuma. U ovoj apsidi otkrivena je grobnica, a u centralnoj apsidi sepuchrum sa moćnicima. Grobnica u sjevernoj apsidi je zidana, a odozgo pokrivena debelim pločama preko kojih je još nabačen sloj kamenja sa malterom. U njoj je nađeno nekoliko skeleta. U centralnoj apsidi, ispod oltarske menze, pronađen je sepulcrum reliquiarum (grob za moći), dimenzija 0,86 x 0,42 x 0,60 m, na čijem su dnu, na komadu imbreksa, ležala tri moćnika. Ovo je jedinstven slučaj u Bosni i Hercegovini da su u jednoj kasnoantičkoj bazilici otkriveni moćnici in situ. Posmrtni prah mučenika-sveca kome je bila posvećena crkva stavljen je u dvije koštane i u dvije srebrne kutijice.
Ostali objekti
Oko 150 m zapadno od bazilike otkriveni su istovremeni ostaci kasnoantičke zgrade za stanovanje, unutrašnjih mjera 11,90 x 7,40 m. Debljina zidova je do 0,60 m. Od arheološkog materijala pronađene su samo male količine fragmenata krovnog crijepa, keramike, stakla i eksera.
Izvan crkve, oko 3,5 m sjeveroistočno od centralne apside, je nađena kasnoantička grobnica. Zidana je u krečnom malteru i odozgo zasvedena, ali je svod potpuno uništen. U grobu nije pronađeno ništa osim životinjskih kostiju.
Građevine kasnoantičke bazilike i memorije datirane su u široki vremenski raspon od IV do VI stoljeća.
NGC 2354
NGC 2354 (također poznat kao ESO 492-SC6) je otvoreno zvjezdano jato i nalazi se u sazviježđu Veliki pas. Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 6. marta 1785. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Gazi Husrev-beg
200px|mini|Gazi Husrev-begova džamija u Sarajevu (slika iz 1900.) Gazi Husrev-beg (1480–1541) bio je bosanski beg u Osmanlijskom Carstvu u prvoj polovini 16. vijeka.
Biografija
Gazi Husrev-beg je bio vojni strateg i smatra se najznačajnijim namjesnikom osmanlijske Bosne. Otac mu je bio Ferhad-beg namjesnik Trakije. Husrev-begova majka bila je sultanija Seldžuka kćerka sultana Bajazida II. Serez je bio njena rezidencija, rezidencija osmanske princeze. Time je pradjed Husrev-bega bio sultan Mehmed II. Otac Husrev-bega, Ferhad-beg poginuo je 1486. kod Adane. Majka Seldžuka je sina odvela kod djeda, sultana Bajezida II u Carigrad, gdje se Husrev-beg odgajao i školovao u carskom saraju.
Kao smederevski sandžak-beg sudjelovao je u osvajanju Beograda, nakon čega je 15.9.1521. godine postavljen na položaj bosanskog sandžak-bega. Gazi Husrev-beg je ratovao protiv Mlečana, Mađara i ostatka Bosanskog kraljevstva koje se bunilo protiv Osmanlijskog Carstva. Za manje od tri godine osvojio je Knin, Skradin i Ostrovicu. Nakon ratnih uspjeha, Gazi Husrev-beg je odlukom carskog divana imenovan bosanskim sandžak-begom. Pod vodstvom Gazi Husrev-bega, Osmanlijska vojska je brzo napredovala u ratovanju. Gazi Husrev-beg je također osvojio utvrđene gradove Greben, Sokol, Jezero, Vinac, Vrbaški Grad, Livač, Karmatin, Bočac, Udbinu, Vranu, Modruč i Požegu.mini|lijevo|200px|Poslanici kralja [[Ferdinand I, car Svetog Rimskog Carstva|Ferdinanda I kod Gazi Husrev-bega 1530. godine.]]Smatra se da je Gazi Husrev-beg izgubio život u bici u Crnoj Gori 1541. godine, odnosno da ga je ubio Crnogorac iz plemena Kuča. Naprotiv, Gazi Husrev-beg je umro u Sarajevu o čemu svjedoči bilješka u Fojničkoj hronici. Sahranjen je u turbetu u haremu svoje džamije, a iznad vrata na turbetu piše: "Neka svaki dan milost Božija i blagoslov na njeg pada."
Vakufi
Gazi Husrev-begov vakuf zasniva se na njegove tri vakufname (vakufne), prva je izdata novembra 1531. godine, druga januara 1537., a treća novembra 1537. godine. Prva vakufnama iz 1531. godine odnosila se na izgradnju džamije, imareta, musafirhane i haikaha. Druga vakufnama izdata 1537. godine odnosila se na izgradnju Kuršumlija medresa. Treća vakufnama iz 1537. godine odnosila se na uvakufljenje dodatne imovine za izdržavanje džamije i drugih objekata.
Vakuf se danas sastoji od niza objekata i ustanova koje je izgradio Gazi Husrev-begov vakuf: Gazi Husrev-begova džamija; Gazi Husrev-begova medresa sa bibliotekom kao centralnim objektima obrazovnog dijela zadužbine; Gazi Husrev-begov bezistan, Morića han i Tašlinan,Gazi Husrev-begov hamam, imaret i musafirhana kod sahat-kule, muvekkithana, šadrvan, hastahana (bolnica), mekteb, Gazi Husrev-begov hanikah.
Kuti (Bileća)
Kuti su naseljeno mjesto u općini Bileća, Bosna i Hercegovina.