cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Datiranje rubidij-stroncij metodom
Datiranje rubidij-stroncij metodom ili kraće – Rb–Sr datiranje – je radiometrijska tehnika koja se koristi za određivanje starosti stijena i minerala na osnovu količina specifičnih izotopa rubidija (87Rb) i stroncija (87Sr, 86Sr).
T-80
Proizvodnja
T-80U je poboljšani borbeni tenk T-80, gdje U u nazivu znači poboljšan. Pokreće ga GTD-1250 plinska turbina snage 1250KS (919 kW). Ovaj motor može koristiti mlazna goriva, dizel i nisko oktanski benzin. Vrlo je pouzdan i ima automatski sistem za uklanjanje prašine, ali i visoku potrošnju.
Rusi tenkove T-80 pomalo napuštaju zbog velike potrošnje goriva, a time i smanjenu borbenu učinkovitost pa su dio prodali, a dio poboljšali na T-90 standard.
Vatrena moć
Osnovno oružje T-80 je 125mm top s glatkom cijevi i automatskim punjačem. Dužina cijevi topa je 6,0 m, a stabiliziran je u dvije ravnine ima mogućnost paljbe iz pokreta, ali ipak mora usporiti prije paljbe. Može koristi projektile s penetratorom od osiromašenog urana. Raspon streljiva koje može koristiti kreće se od protivpješadijskih naboja, potkalibarskih penetratora, visoko eksplozivnih protivtenkovskih naboja do vođenih 125 mm raketa (9K12 Kobra). Ima solidan SUP koji se sastoji od digitalnog balističkog računara, dnevnog i noćnog vizora, laserski daljinomjer, meteorološki senzor itd.
Oklopna zaštita
Oklopna zaštita T-80 sastoji se od višeslojnog i reaktivnog oklopa. Oklop prvih verzija je pretpostavlja se sličan onom na tenku Merkava Mk 2. Kasnije verzije su imale znatno poboljšan oklop. Kao dodatnu zaštitu ima i sistem aktivne odbrane koji uključuje dva odašiljača infracrvenih signala s modulatorom za ometanje protivničkog sistema vođenja rakete. Također posjeduje mogućnost projekcije dimne zavjese iz 4 posebna izlaza na kupoli i ispaljivanja mamaca za zbunjivanje neprijateljskih projektila.
Datiranje rubidij-stroncij metodom
Razvoj ovog procesa započeli su njemački hemičari Otto Hahn i Fritz Strassman, koji su kasnije otkrili nuklearnu fisiju, u decembru 1938.
T-80
Pokretljivost
Za pogon koristi plinsku turbinu GTD-1250 od 1250 KS što daje odličnih 27 KS/t pa je najveća brzina 70 km/h uz vrlo dobro ubrzanje. Okretni moment tog motora je 4395 Nm. T-80 ima superiorne manevarske sposobnosti u odnosu na zapadne i starije ruske tenkove. Isto tako, zbog manje mase od zapadnih konkurenata ima bolju prohodnost, naročito na blatnim i polumočvarnim terenima (tenkovi teži od 60 t se jednostavno "ukopavaju" pri prolasku kroz takve terene). S 1770 litara goriva prijeđe do 430 km što se u današnje vrijeme smatra nedostatnim. U svoje verzije Ukrajinci su ugradili dizelski motor. Najveća mana svih verzija motora koje se koriste na raznim T-80 tenkovima je prevelika potrošnja goriva, poglavito u usporedbi s ostalim ruskim i zapadnim tenkovima.
Datiranje rubidij-stroncij metodom
Primjena sistema rubidij-stroncij izotopa temelji se na činjenici da se 87Rb (jedan od dva prirodna izotopa rubidija) raspada u 87Sr, sa poluživotom od 48,8 milijardi godina. Osim toga, Rb je vrlo nespojiv element tako da je, u toku parcijalnog topljenja Zemljinog omotača, preferirao učešće u magmatskom topljenu, a nema ga u njegovim mineralima. Kao rezultat toga, rubidij se u stijenama kore javlja kao obogaćena komponenta. U ovom procesu raspadanja proizvodi se 87Sr, kao produkt radioaktivnog raspadanja radionuklida, koji je proizveden u prethodnim kregovima zvjezdane nukleosinteze pri stvaranju Sunčevog sistema.
T-80
Verzije
mini|250px|Ukrajinski T-84.
Datiranje rubidij-stroncij metodom
Tokom radioaktivnog raspadanja stroncija-87 u prirodni stroncij-86, u datoj geološkoj strukturi, mogu nastati različiti minerali, u veoma različitim omjerima produkta stroncij-86 (87Sr/86Sr). Njihova starost može se izračunati mjerenjem odnosa87Sr / 86Sr, pomoću masene spektrometrije, znajući iznos prisutnog 87Sr u formiranim stijenama ili mineralima i izračunavajući iznos 87Rb iz mjerenja sadašnjeg Rb i znanja o odnosu težina 85Rb / 87Rb.
T-80
Korisnici
T-80 je bio glavni borbeni tenk SSSR-a koji su raspadom Sovjetskog Saveza naslijedile novonastale države, uglavnom Rusija, Ukrajina i Bjelorusija. Prva zemlja koja je kupila T-80 bio je Kipar koji ih je nabavljao u dva navrata. Nabavka tih tenkova dovela je Kiparsku Nacionalnu gardu na rub sukoba s turskom vojskom koja kontrolira sjeverni dio otoka.
Borićevići
Dinastija Borićević bila je prva poznata porodica koja je vladala Bosnom kao banovi. Prvi poznati, a najvjerovatnije rodonačelnik dinastije bio je ban Borić koji vladao od 1154. do 1163. godine kao ugarski vazal.
T-80
Korisnici
Rusija je osim za prodaju, T-80 tenkove koristila i za otplatu starih dugova. Tako je Južnoj Koreji dostavljeno ukupno 35 tenkova kojima su se djelomično isplatili sovjetski dugovi prema zemlji. Osim njih, na ime duga su dostavljeni i BMP-3 oklopni transporteri, Kamov Ka-32 protivpodmornički helikopteri, Murena-E plovila na zračnom jastuku, Igla zemlja-zrak projektili te Metis antitenkovski projektili.
AIC
Protein Aicardijevog sinroma je protein koji je kod ljudi kodiran genom  AIC, na X hromosomu. Sindrom karakterizira trijada kalozne ageneze, sa infantilnim grčevima i horioretinskim lakunama ('rupe'). Kod novorođenčeta, grčevi fleksije predstavljaju uobičajeni način kliničke prezentacije. Nakon Aicardijevog opisa (1969), Dennis i Bower (1972) opisali su pacijenticu koja je, osim infantilnih grčeva, mentalne subnormalnosti, specifične horioretinopatije i 'podijeljenog mozga', imala dokaze o heterotopiji mozga pneumoencefalogramom, vertebralnim anomalijama i karakterističnim EEG promjenama. Molina i dr. (1989) izvijestili su o poremećaju kod dvije sestre, što je prvo opažanje zahvaćenih blizanaca. Roditelji su bili zdravi. Germinalni mozaicizam je moguće objašnjenje.
Borićevići
Rodonačelnik dinastije, ban Borić prvi put se spominje 1154. godine, a posljednji 1163. godine. Također ga spominje bizantijski historičar Jovan Kinam koja opisuje godine 1118–1176. Prvi izvjesni spomen je 1154. godine u vezi sa bizantijsko-ugarskim ratom, gdje je opisan da je učestvovao u sukobu na strani Ugarske, kao ugarski vazal i ban Bosne. Kinam je Borića opisao kao "egzarha (guvernera) zemlje/države Bosne". Nije poznato kako i kada je Borić došao na vlast Bosne. Najvjerotanije kada je Ugarska zauzela Bosnu 1130-ih, Borić je kao ugarski vazal postavljen za upravitelja u Bosni, te da je bio dužan učestvovati u pohodu na Braničevo
AIC
McPherson i Jones (1990) su kod Aicardi sindroma primijetili rascjep usne i nepca i pozvali se na 2 slična ranije prijavljena slučaja. U dojenčadi sa Aicardi sindromom, pronađene su povezani lipomi vlasišta i kavernozni hemangiom noge koji je postao maligan sa 11 mjeseci, a udaljene metastaze iz metastatskog angiosarkoma uzrokovale su smrt u dobi od 19 mjeseci.
Trifiletti i sur. (1995) izvijestili su o petogodišnjoj djevojčici s papiloma horoidnog pleksusa i višestrukim hiperplastičnim polipovima želuca i pozvali se na prethodne slučajeve Aicardijevih sindroma, povezanih s tumorima mozga, posebno papiloma horoidnog pleksusa.
T-80
Korisnici
Zapadne zemlje kao što su SAD i Velika Britanija su nabavile T-80 tenkove za potrebe istraživanja i razvoja. Britanija primjerice nije službeno kupila tenkove nego ih je nabavila kroz jedno trgovačko poduzeće iz Maroka te ih platila po 5 miliona USD po tenku kako bi se izbjegla ruska sumnja. Kada je Rusija shvatila tko je konačni kupac, tenkovi su već bili u britanskom vlasništvu. Tek je u januaru 1994. tadašnji britanski ministar obrane Jonathan Aitken potvrdio tokom parlamentarne rasprave da su ruski tenkovi uvezeni u zemlju u svrhu "odbrambenog istraživanja i razvoja". SAD je od Velike Britanije dobio jedan T-80U tenk dok je 2003. od Ukrajine nabavljeno još četiri T-80UD tenka. Na temelju američkih i britanskih istraživanja, navodno nisu primjećene nikakve slabe tačke i nedostaci T-80U tenka.
Osim Kipra i Kine, Rusija je T-80 tenkove namjeravala izvoziti i u Grčku i Tursku. Oba pokušaja su propala dok obje vojske danas koriste njemačke Leopard 2 tenkove.
IER3IP1
Protein 1 brzog ranog 3-interakcijskog odgovora jest protein koji je kod ljudi kodiran genom IER3IP1.
Dužina polipeptidnog lanca je 82 aminokiseline, a molekulska masa – 8.969.
Aminokiselinska sekvenca
C: Cistein D: Asparaginska kiselina E: Glutaminska kiselina F: Fenilalanin G: Glicin H: Histidin I: Izoleucin K: Lizin L: Leucin M: Metionin N: Asparagin P: Prolin Q: Glutamin R: Arginin S: Serin T: Treonin V: Valin W: Triptofan Y: Tirozin
Datiranje rubidij-stroncij metodom
Ako su ovi minerali kristalizirani iz iste silicijske lave, svaki mineral ima isto početno roditeljsko porijeklo87 Sr / 86Sr. Međutim, zbog toga što je u mineralima rubidija zamjena za K, ovi minerali imaju različite K / Ca koeficijente pa će imali različite odnose Rb/Sr.
Tokom frakcijske kristalizacije, Sr teži da postane koncentriran u plagioklasu, ostavljajući Rb u tečnoj fazi. Dakle, Rb / Sr odnos u preostaloj magmi može se povećati tokom vremena, što u stijenama rezultira u povećanju Rb / Sr odnosa s povećanjem diferencijacije.
Najviši koeficijenti (10 ili više) se javljaju u pegmatitima. Tipski, odnos Rb / Sr povećava se u plagioklasu, amfibolu, ortoklasu, biotitu, moskovitu. Stoga, s obzirom dovoljno vrijeme za značajnu proizvodnju (urastanje) produkta radioaktivnog raspada 87Sr; mjereno iznosom 87Sr/86Sr će biti drugačije u mineralima, povećavajući se u istom smislu.
Primjer
Naprimjer, u slučaju magmatskih stijena, kao što je granit koji sadrži nekoliko velikih minerala sa sadržajem Sr, uključujući plagioklas feldspat, K-feldspat, amfibol, biotit i moskovit. Svaki od ovih minerala ima različite početne odnose rubidij/stroncij, zavisno od sadržaja kalija, koncentracije Rb i K u lavi i temperature na kojoj se formiraju. Rubidij je zamjena za kalij unutar rešetke minerala po stopi koja je proporcionalna njegove koncentracije u magmi.
Idealan scenarij, prema Bowenovoj seriji reakcija je da se granitna lava počinje kristalizirati kumuliranjem sklopa plagioklasa i amfibola (tj. tonalita ili diorita), sa niskim K (a time i Rb), ali visokim Sr (jer je zamena za Ca), koji proporcionalno obogaćuje stijene u K i Rb. To onda dovodi do stvaranja ortoklasa i biotita, oba bogata kalijevim mineralima, u kojima može zamijeniti Rb, do taloženja. Rezultirajući Rb-Sr odnos te Rb i Sr koncentracije u sveukupnim stijenama i njihovi sastavnim mineralima bit će znatno drugačije. To je, dakle, omogućilo različite stope produkcije radioaktivnih raspaa Sr, evoluirajući odvojeno u stijrnama i njihovim sastavnim mineralima kako vrijeme napreduje.
Proračun starosti
Starosti uzorka se određuje analizom dijelova nekoliko minerala. Odnos 87Sr/86Sr za svaki uzorak se određuje usporedbom linija 87Rb / 86Sr na grafikonu koji se zove izohron. Ako ovi čine pravu liniju onda su uzorci konzistentni, a starost vjerojatno pouzdana. Nagib linije ukazuje na starost uzorka.
Izvori greške
Datiranje Rb-Sr metodom oslanja se na pravilno mjerenje odnosa Rb-Sr u mineralima ili cijelom uzorku stijene, uz izvedeni precizan odnos 87Sr/86Sr za mineralni ili cijeli uzorak date stijene.
Prije primjene ovbe tehnike, moraju biti zadovoljeno nekoliko pretpostavki, da bi se rezultati mogli smatrati indikativni za događaje u proteklim vremenima stvaranja stijena.
Nasuprot tome, ove tečnosti mogu metasomatski izmijeniti stijene, uvođenjem novih Rb i Sr (uglavnom tokom supstitucija kalijem ili kalcijem (albitizacija). Promjene odnosa Rb-Sr se onda mogu koristiti za izmijenjenu mineralošku analizu puta ove izmjene, ali ne i za određivanje datuma formiranja stijene.
Zato procjena značaja određene starosti  zahtijeva proučavanje metasomatske i termičke prošlosti stijena, metamorfnih događaja i svakog dokaza kretanja. Rb-Sr datiranje koje je čak i u suprotnosti sa rezultatima drugih geohronometerijskih metoda ne može biti beskorisno, jer može dati podatke o događajima koji se dešavali u doba formiranja stijena.
Geohronologija
Metod Rb-Sr datiranja koristi se intenzivno u datiranju zemaljskih i mjesečevih stijena i meteorita. Ako je poznat početni iznos od Sr ili se može izdvojiti, starost može se odrediti mjerenjem Rb i Sr koncentracija i odnosa 87Sr/86Sr. Dobijena procjena ukazuju na pravu starost minerala samo ako stijene nisu naknadno mijenjane.
Važan koncept u izotopnim tragovima izvedenica Sr iz bilo kojeg minerala prema atmosferskoj reakciji će imati isti omjer 87Sr/86Sr kao i mineral. Iako je ovo potencijalni izvor greške za zemaljske stijene, to je nebitno za mjesečeve i meteoritske, jer u takvim okruženjima ne postoje zemaljske atmosferske hemijske reakcije.
Geohemija izotopa
Početni odnos i 87Sr/86Sr upotrebljiv su alat u arheologiji, forenzici i paleobiologiji jer 87Sr/86Sr skeleta, morskih školjki ili mogućih artefakata, direktno su uporedivi sa izvorom stijena koje su formirane source rocks upon u vrijeme postojanja tih organizama. Dakle, mjerenjem ovodnevnog odnosa 87Sr/86 (a često i 143Nd–144Nd) može se dobiti „geološke otisak prsta“ nekog objekta ili skeleta, omogućujući utvrđivanje obrazava migracija.
Stratigrafija stroncijskih izotopa
Stratigrafija stroncijskih izotopa omogućava prepoznavanje varijacija u odnosu 87Sr/86Sr morske vode tokom vremena. Primjena ove stratigrafije obično je ograničena na karbonatne uzorke za koje je dobro definirana Sr kriva morske vode. Ovo je dobro poznato po kenozojsskoj vremenskoj skali, ali zbog lošijeg očuvanje karbonatnih sekvenci u mezozoiku i ranije, to nije u potpunosti razumljivo za starije sekvence.
U starijim dijagenetskim promjenama sekvenci u kombinaciji sa većom nesigurnosti u procjeni apsolutne starosti zbog nedostatka preklapanja između ostalih geohronometrijskih metoda (naprimjer U-Th) dovodi do veće nesigurnosti u tačanosti oblika krive Sr izotopa morske vode.
KC6
Keratokonusni gen 6 (KC6) jest novootkriveni gen koji se nalazi na hromosomu 18, na poziciji p12.3. Otkrili su ga Rabinowitz et al. (2005) u studiji čiji su ciljevi bili pronalaženje gena eksprimiranih u ljudskoj rožnjači i povećanje znanja o molekulskim promjenama u keratokonusu (KC).
Nalazi se u blizini gena PIK3C3, ali očigledno ima neproteinsko kodiranje. Njegova je funkcija zasad nepoznata, a jedina dostupna studija je ona o njegovom otkriću. Autori sugeriraju da svom ispoljavanju gen može biti specifičan za rožnjaču.
Biatlon na Zimskim olimpijskim igrama 1994 – 20 km
Utrka u biatlonu u pojedinačnoj konkurenciji na 20 km na ZOI 1994. održana je 20. februara 1994. u Lillehammeru.
KC6
Ukupno je sekvencirano 7.680 klonova sa 5' kraja. Nakon bioinformatičke analize, identifikovano je po 4.090 klastera koji potencijalno predstavljaju pojedinačne gene. Iz njih je 887 gena predstavljalo više od jednog klona.
Pet najzastupljenijih transkripata, od kojih je svaki predstavljen sa po 60 klonova, bili su za keratin-12, TGFBI (BIGH3), dekorin, ALDH3, i enolaza 1, svi poznati markeri za rožnjaču. Nađeni su i mnogi drugi markeri za epitelne, stromne i endotelne gene. Jedna grupa od šest klonova došla je iz očigledno novog gena (označen kao KC6), koji se nalazi na hromosomu 18 u p12.3. RT-PCR-analizom otkrivena je RNK iz nekoliko ljudskih tkiva, ali su transkripti KC6 nađeni samo u rožnjači. Pored toga, nije bilo uočenih klonova za običnu epitelnu ćeliju rožnjače, sa markerom akvaporinom 5 (AQP5), proteinom vodenog kanala.
Biatlon na Zimskim olimpijskim igrama 1994 – 20 km
Napomene
<references group="lower-alpha"/>
ACRV1
Interaktivni kinazni protein 1 (PRKA)  je protein koji je kod ljudi kodiran genom AKIP1.
Ovaj gen kodira jedarni protein koji stupa u interakciju s katalitskom podjedinicom protein-kinaze A i regulira učinak signalnog puta protein-kinaze, ovisnog o cAMP-u na kaskadu aktivacije NF-kapa-B. Za ovaj gen opisane su i alternativno prerađene varijante transkripta (prema RefSeq, OKt 2011].
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 210  aminokiselina, a molekulska težina  23.114 Da.
Crkva Vaznesenja Gospodnjeg u Gračanici (BiH)
Hram Vaznesenja Gospodnjeg, u Gračanici, Bosna i Hercegovina, pripada Srpskoj pravoslavnoj crkvi i eparhiji zvorničko-tuzlanskoj. Komisija za očuvanje nacionalnih spomenika, na sjednici održanoj od 2. do 4. septembra 2013. godine u Sarajevu, donijela je odluku da se crkva sa ikonostasom proglasi za nacionalni nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine. Ovu odluku Komisija je donijela u sljedećem sastavu: Zeynep Ahunbay, Martin Cherry, Amra Hadžimuhamedović, Dubravko Lovrenović (predsjedavajući), i Ljiljana Ševo i Tina Wik.
Historija
Gradnja crkve započeta je 1921. a završena je 1926. godine. Parohijski hram Vaznesenja Gospodnjeg osvećen je 1925. godine
Opis
Hram pripada tipu krstoobrazne kubične građevine sa kupolom, dva zvonika na zapadnoj strani i apsidom na istočnoj strani. Gabaritne vanjske mjere iznose 19,12 x 13,16 metara.
Nad centralnim prostorom naosa uzdiže se kupola, visine do tjemena oko 17,00 metara i unutarnjeg radijusa oko 3,00 metara. Tambur kupole je sa unutarnje strane kružnog, a spolja šesnaetostranog presjeka.
Zidno slikarstvo
Živopis Hrama izveden je u periodu od 1986. do 1989. godine. Hram je živopisao akademski slikar Dimitrij Ridžiski, iako bez teološke naobrazbe poštivao je tematski program živopisa, ali i ikonografske kanone uopće. Prostor zida bez zidnih slika prekriven je šablonskim ukrasima (uglavnom prepleti i križevi). Zidne slike su od ostatka zida odvojene iluzijom okvira.
Derventa (Milići)
Derventa je naseljeno mjesto u općini Milići, Bosna i Hercegovina.
Mjesna zajednica
Naselje Derventa je i sjedište istoimene mjesne zajednice koja obuhvata naseljena mjesta: Derventa, Lukić Polje, Višnjica, Dukići, Ristijevići, Vitići, Pomol, Kostići, Božići,  Todići, Bukovica Donja, Bukovica Gornja, Koprivno, Pavlovići, Krunići, Mušići, Toljevići, Vidovići, Gligorevići, Kostrača, Jeremići, Zabrđe, Manovići, Đile, Rupovo Brdo, Nurići, Bašča, Štedra, Bešići, Johovača, Žutica i Štedrić.
Ugrini (Vinodolska općina)
Ugrini su bivše naseljeno mjesto u sastavu Vinodolske općine, Primorsko-goranska županija, Republika Hrvatska
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare općine Crikvenica. Na popisu stanovništva 2001. godine, naselje je ukinuto i pripojeno naselju Bribir.
Stanovništvo
Napomena: ''U 2001. pripojeno naselju Bribir.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Ugrini je imalo 190 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Svjetsko prvenstvo u šahu 2014.
Svjetsko šahovsko prvenstvo 2014. je bio meč između branioca titule sa SP-a 2013, Norvežanina Magnusa Carlsena i Indijca Viswanathana Ananda, pobjednika Turnira kandidata 2014, kako bi se odredio svjetski prvak. Meč je održan pod okriljem FIDE u ruskom gradu Sočiju od 7. do 23. novembra 2014. Svečano otvaranje bilo je istog dana (7. 11), a prva partija, u kojoj je bijele figure imao Anand, odigrana je 8. novembra.
Turnir kandidata
Na osnovu rezultata i pobjede na Turniru kandidata, koji je održan od 12. do 30. marta 2014. u ruskom Hanti-Mansijsku, kao protivnik aktualnom šahovskom svjetskom prvaku Carlsenu određen je Indijac Viswanathan Anand. Turnir je igran dvokružno po Bergerovom sistemu, a na njemu su učestvovali Vladimir Kramnik, Dmitrij Andrejkin, Veselin Topalov, Şəhriyar Məmmədyarov, Levon Aronjan, Sergej Karjakin i Pjotr Svidler. Nakon 14 kola pobjednik Anand skupio je 8,5 bodova i stekao pravo na revanš protiv Carlsena, koji mu je titulu oduzeo godinu ranije.
Raspored
Sve partije počinjale su u 15:00 po lokalnom vremenu.
AKIP1
Kinazni interaktivni protein 1 je protein koji je kod ljudi kodiran genom AKIP1.
Ovaj gen kodira nuklearni protein koji stupa u interakciju s katalitskom podjedinicom protein-kinaze A i regulira učinak signalnog puta protein-kinaze, ovisnog o cAMP-u na kaskadu aktivacije NF-kapa B. Za ovaj gen pisane su ialternativno prerađene varijante transkripta (prema RefSeq, oktobar 2011)
Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 210 aminokiselina, a  molekulska težina   23.114 Da. .
Stanišovi
Stanišovi (ital. Stanissovi) su naseljeno mjesto u sastavu općine Raša, Istarska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare općine Labin.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Stanišovi su imali 38 stanovnika.
Napomena: ''U 1921. i 1931. podaci su sadržani u naselju Sveti Lovreč Labinski. U 1857. i 1869. sadrži podatke za naselja Sveti Lovreč Labinski i Viškovići, a u 1857., 1869., 1880. i 1910. sadrži dio podataka za naselje Trgetari. U 1880. iskazano pod imenom Vlačići.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Stanišovi je imalo 55 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
IC 3046
IC 3046 (također poznat kao MCG 2-31-52, PGC 38977 i UGC 7220) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 372 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Djevica. Najveći prečnik je 1,30 (141 hiljada sg) a najmanji 0,3 uglovnih minuta (32 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio Friedrich Carl Arnold Schwassmann 14. septembra 1900. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Nebljusi
Nebljusi su naseljeno mjesto u sastavu općine Donji Lapac, Ličko-senjska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare općine Donji Lapac.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Nebljusi su imali 208 stanovnika.
Napomena: ''Od 1857. do 1880. sadrži podatke za naselje Gornji Štrbci, u 1890. dio podataka za to naselje, a od 1857. do 1880. također dio podataka za naselje Kruge. U 1931. sadrži podatke za naselja Donji Štrbci i Kestenovac. Sadrži podatke za bivše naselje Seoce.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Nebljusi je imalo 303 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
NGC 7478
NGC 7478 (također poznat kao PGC 70418) je spiralna galaksija i nalazi se u sazviježđu Ribe. Prvo otkriće je napravio Albert Marth 11. augusta 1864. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Mala Pisanica
Mala Pisanica (mađ. Kispisznice) je naseljeno mjesto u sastavu općine Veliki Grđevac, Bjelovarsko-bilogorska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Grubišno Polje.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Mala Pisanica je imala 192 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Mala Pisanica je imalo 248 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Biomineralizacija
Prema IUPAC-u biomineralizacija je potpuna konverzija organskih supstanci živih organizama u anorganske derivate, posebno mikroorganizama, često da se stvrdnu ili ukrute postojeća tkiva. Takva tkiva nazivaju se mineralizovana tkiva. To je izuzetno raširen fenomen; svih šest taksonomskih carstava sadrže članove koji su sposobni formirati minerale, a u organizmima je identificirano preko 60 različitih minerala. Primjeri uključuju silikate u algama i dijatomejima, karbonate u beskičmenjacima i kalcij-fosfate i karbonate u kičmenjacima. Ovi minerali često formiraju strukturne obrasce kao što su more školjke i kosti kod sisara i ptica. Organizmi proizvode mineralizirane skelete tokom proteklih 550 miliona godina. Kalcijevi karbonati i fosfati su obično kristalni, ali organizmi sa silicijem (spužve, diatomeje itd) uvijek su sa nekristalnim mineralima. Ostali primjeri uključuju naslage bakra, gvožđa i zlata koje uključuju bakterije. Biološki oblikovani minerali često imaju posebnu upotrebu, poput magnetnih senzora kod magnetotaksijskih bakterijama (Fe3O4), uređajima za osječanje gravitacije (CaCO3, CaSO4, BaSO4) i skladištenje i mobilizaciju gvožđa U pogledu taksonomske zastupljenosti, najčešći biominerali su fosfatne i karbonatne soli kalcija, koji se koriste zajedno s organskim polimerima, kao što su kolagen i hitin da daju strukturnu potporu kostima i ljušturama. Strukture ovih biokompozitnih materijala visoko su kontrolirane od nanometarskog do makroskopskog nivoa, što rezultira složenim arhitekturama koje pružaju multifunkcionalna svojstva. Budući da je ovaj opseg kontrole nad rastom minerala poželjan za primjenu u inženjerstvu materijala, postoji značajan interes za razumevanje i rasvetljavanje mehanizama biološki kontrolisane mineralizacije.
HD 4208
HD 4208 (Gliese 9024) je zvijezda u sazviježđu Kipar. Ima prividan sjaj od 7,79 mag. Udaljena je 106 sg od Sunca.Ubraja u patuljke spektralne klasse G7VFe. Ima jednu vansolarnu planetu HD 4208b.
Kinematika
Kreće se vlastitom brzinom 78˙km/s, spada u veoma brze zvijezde. Njena galaktocentrična udaljenost iznosi oko 22300-36900˙sg. Za približno 295000 godina približit će se našem Suncu na razdaljinu od 72˙sg. Tada će njen prividni sjaj iznositi 6,96 mag.
Hemijski sastav
Prisustvo željeza iznosi oko 58,9% u poređenju sa Suncem.
Vansolarna planeta HD 4208b
Ima jednu vansolarnu planetu HD 4208b, otkrivenu 2001. i potvrđenu u julu 2013. Masa njena iznosi 0,6 masa Jupitera, njen orbitalni period traje 828 dana. Udaljena je od matične zvijezde oko 1,7 AJ.
Grabovo
Hrvatska:
Srbija:
Tranzicija
Tranzicija ( preći, prelaziti) je pojam koji ima više značenja:
Astronomija
Tranzicija planeta (tranzicija Venere preko sunčevog diska; tranzicija zvjezdanih planeta preko zvjezdanog diska)
Oraovac
Bosna i Hercegovina:
Hrvatska:
Srbija:
Monosomija 18p–
Monosomija 18p– je genetičko stanje uzrokovano delecijom cijelog ili dijela kratkog kraka (p kraka) hromosoma 18. Javlja se u oko 1/50.000 poroda.
Znaci simptomi
Monosomija 18p– izaziva širok spektar medicinskih i razvojnih problema. Postoje značajne razlike u težini. Ova varijacija posljedica je varijabilnosti veličine delecije i tačaka prekida.
Kongenitalne anomalije
Otprilike 10-15% osoba sa 18 godina ima holoprozencefaliju.
Otprilike 10% ljudi sa 18 godina ima urođenu srčanu anomaliju. Čini se da ne postoji određeni tip srčane mane povezana s delecijom kratkog kraka hromosoma 18. Kod novorođenčadi sa 18p–, zabilježeni defekt septuma, Fallotova tetralogija, dekstrokardija i koarktacija aorte
Nervne promjene
U skupini pogođenih, česta je hipotonija, a, iako neuobičajeni, zabilježeni su napadi. Distonija je dijagnosticirana i kod male manjine mladih odraslih. Također, privezana vrpca uočena je kod nekoliko ljudi sa 18p–.
Vid
Među sobama sa 18p–, prilično je ćesta ptoza. U mnogim slučajevima potrebna je hirurška korekcija. Refrakcijske greške, kao što su kratkovidnost, hipermetropija i astigmatizam, takođe su raširene. Strabizam zabilježen je kod novorođenčadi i djece. Nistagmus je prisutan i kod manjine pojedinaca.
Infekcije uha i sinusa
Djeca sa 18 godina imaju povećanu učestalost upale uha, što često zahtijeva postavljanje PE-cijevi.
Sluh
Konduktivni gubitak sluha može se javiti zbog otitis media.
Gastrointestinalni problemi
Hronični zatvor je česta pritužba u skupimi pogpđenih. Ostale zabilježene abnormalnosti abdomena uključuju ingvinalne kile; malrotacija crijeva i abnormalnosti slezene.
Genitourinarne promjene
Genitourinarne abnormalnosti nisu česte. Bilo je nekoliko slučajeva malog penisa i kriptorhidizma kod muškaraca i abnormalnosti maternice kod žena.
Ortopedija
Utvrđeno je nekoliko ortopenskih problema kod osoba sa 18 p–. Tu spadaju pes planus, krivo stopalo, skolioza i/ili kifoza, abnormalnosti grudnog koša, cubitus valgus, kongenitalna displazija kuka, spina bifida occulta i genu valgum.
Endokrinologija
Kod nekoliko pogođebih osoba zabilježen je nedostatak hormona rasta, iako ne sa istom frekvencijom kao kod distalne monosomije 18q–. Panhipopituitarizam i hipotireoza su dijagnosticirani kod nekolicine osoba. Također, ketonska hipoglikemija zabilježena je kod nekoliko osoba i obično se javlja oko treće godine.
Psihijatrija
U skupini pogođenih osoba, povećana je učestalost psihijatrijskih stanja. U jednoj studiji, dvije od tri osobe sa imale su anksiozni poremećaj, jedna od tri imale su poremećaj komunikacije, a 1/3 imala je poremećaj motornih sposobnosti i 1/3 imala je stereotipni poremećaj pokreta. Za potvrđivanje ovih nalaza potrebno je dodatno istraživanje sa većim brojem ispitanika.
Spoznaja i adaptivne vještine
Kognitivna sposobnost kod osoba sa 18p– varira u velikoj mjeri, a većina je u blagom do umjerenom opsegu oštećenja, iako postoje izvještaji o osobama s oštećenjima u ozbiljnom do dubokom rasponu. Ove osobe su možda imale holoprosencefaliju, koja je često povezana sa teškim oštećenjem.
Dismorfologija
Uobičajene crte lica uključuju ravni i široki nosni most, epikantusne nabore, široka usta kratki gornjeusneni nabor, tanku donju usnu malu i blago povučenu brada tokom djetinjstva. Uši mogu biti nisko postavljene i okrenute pozadi. Stražnja linija vlasišta može biti niska.
Dijagnoza
Sumnja na abnormalnost hromosoma obično se javlja zbog prisustva kašnjenja u razvoju ili urođenih mana. Dijagnoza se obično postavlja analizom uzorka krvi. Rutinska analiza hromosoma ili kariotipa, obično se koristi za postavljanje inicijalne dijagnoze, iako se može izvršiti i pomoću analize mikromreže. Sve češće se analiza mikromreža koristi i za razjašnjavanje tačaka prekida. Prenatalna dijagnoza moguća je putem amniocenteze, biosijom horionskih resica.
MRI
Kod neke djece bez "klasične" holoprosencefalije, mikroforme holoprosencefalije mogu se primijetiti i na MRI, uključujući nedostajući olfaktorni trakt i bulbus i odsutni ili hipoplazijki corpus callosum.
Liječenje
Dosadašnje liječenje bilo je simptomatsko, što znači da je fokus na liječenju znakova i simptoma stanja čim se pojave. Kako bi se osigurala rana dijagnoza i liječenje, predlaže se da pogođene osobe prođu rutinske preglede zbog problema sa sluhom i vidom.
Imena
Poželjna terminologija za ovo stanje je 18p–. U prošlosti se to nazivalo djelimičnom monosomijom 18p, a rijetko i "de Grouchyjevim sindromom, tip 1".
Istraživanje
Sadašnje istraživanje fokusira na identifikaciju uloge gena na 18p u izazivanju znakova i simptoma povezanih s delecijama 18p. To će u konačnici omogućiti prediktivno genotipiziranje.
TGIF–mutacije i delecije ovog gena povezane su s holoprosencefalijom. Penetrantnost je nepotpuna, što znači da delecija jedne kopije ovog gena samo po sebi nije dovoljno da izazove holoprosencefaliju. Deset do petnaest posto pogođebih ljudi ima holoprosencefaliju, što sugerira da druge genetičke činjenice i činjenice iz okoline igraju ulogu u etiologiji holoprosencefalije kod ovih osoba.
Popis stanovništva u Hrvatskoj 2011 (Donji Andrijevci)
'''Popis stanovništva u Hrvatskoj 2011. godine''' proveden je od 1. do 28. aprila 2011, prema stanju na dan 31. marta. Popis je proveden na temelju ''Zakona o Popisu stanovništva, kućanstava i stanova u Republici Hrvatskoj 2011. godine'' (Narodne novine, broj 92/10). Općina Donji Andrijevci je po Popisu stanovništva 2011. godine na površini od 57 km2 imala 3.709 stanovnika, što predstavlja 2,34% od ukupnog broja stanovnika Brodsko-posavske županije, odnosno 0,09% od ukupnog broja stanovnika Hrvatske. Gustoća naseljenosti u Donjim Andrijevcima je 65 stanovnika/km2.
Adhezija
thumb|right|250px|Kapi [[rosa|rose prianjaju na paukovu mrežu zbog adhezije.]] thumb|desno|250px|Nitrocelulozno ljepilo je uobičajeni adheziv. thumb|150px|right|thumbtime=7|Adhezija žabe [[Rhacophorus pardalis na okomitoj staklenoj površini]]
Adhezija (lat. adhaesio: prijanjanje, lijepljenje), u fizici, je pojava međusobnog privlačenja površina dvaju tijela od različitih tvari ili tijela i tekućine, zbog djelovanja elektromagnetskih sila među molekulama. Adhezijske sile su kratkotrajne, a snaga im ovisi o vrsti tvari u dodiru. Izraženije su ako je jedna od tvari tekućina.
Metalizacija
Na pojavi adhezije zasniva se, naprimjer, metalizacija prskanjem, koja se sastoji se u rapršivanju kapljica rastaljenog metala ili legure na površinu predmeta pomoću zračnoga mlaza. Metaliziranje se vrši upotrebom posebnog alata u obliku pištolja u koji automatski ulazi žica nekog metala. Ta žica  se, na plameniku ili električnim lukom rastali, a zatim,  pod zračnim pritiskom  (pneumatika) izbacuje u mlazu na predmet koji se metalizira. U takvom postupku, može se metalizirati čak i drvo. thumb|250px| Radijacija ojačava (integrirani krug) [[mikrokontrolor a, nakon metalizacije izveden je postupak mikrofabrifikacije]] Tehnike metalizacije započele su već od izrade ogledala. U 1835. Justus von Liebig otkrio je postupak oblaganja staklene površine metalnim srebrom, čineći stakleno ogledalo jednim od najranijih metaliziranih predmeta. Oblaganje ostalih nemetalnih površina brzo se povećavalo uvođenjem ABS plastike. Budući da je nemetalni objekt loš električni provodnik, površina objekta mora se učiniti provodljivom prije nego što se obavi oblaganje. Plastični dio se najprije hemijski istiskuje pogodnim postupkom, poput potapanja u vruću smjesu hromna kiselina – sumporna kiselina. Potopljena površina je osjetljiva i aktivirana prvo uranjanjem u kos (II) hlorid otopinu, zatim u paladij-hlorid. Obrađena površina se nakon dodatnog oblaganja premaže bakrom ili niklom bez elektrole] bez bakra. Ovaj postupak daje korisne (oko 1 do 6 kgf /cm ili 10 do 60 njutn/cm) adhezijska sila, ali je mnogo slabija od stvarne čvrstoće prijanjanja metala na metal.
Adheziv
Ljepilo ili adheziv je tvar koja služi za lijepljenje (sljepljivanje) materijala, tj. za njihovo spajanje stvaranjem vezivnog filma među slijepljenim površinama. Takvo djelovanje zasniva se na njihovom prijanjanju uz površinu predmeta (adhezija) i njihovoj unutrašnjoj čvrstoći, koja potiče od privlačnih međuatomskih ili međumolekulskih sila (kohezija). Osnova lijepljenja je mazanje površina ljepilom i naknadno ukrućivanje  ljepljivog  sloja. Premazivanje površine ovisi o napetosti površine i ravnotežnom kontaktnom uglu koji se uspostavlja između čvrste površine materijala, tekućeg ljepila i zraka. Teorija lijepljenja vrlo je složena, jer pritom sudjeluje niz faktora u vezi sa svojstvima površina koje se lijepe (hemijska aktivnost, hidrofilnost/hidrofobnost, čistoća, hrapavost površine, homogenost), na svojstva ljepila (površinska napetost, viskoznost, polarnost, kiselost/bazičnost, brzina sušenja) te fizičkaomehanička svojstva nastalog veznoga filma. Ljepila se u obliku viskozne tekućine nanose u tankom sloju na jednu ili na obje površine koje se sljepljuju, katkad uz povišeni pritisak. Sušenjem ljepila stvara se nakon nekog vremena adhezijska veza i postiže maksimalna čvrstoća spoja, zbog hlapljenja medija u kojem se ljepilo primjenjuje (voda ili organski rastvarač) ili hemijskom reakcijom supstanci u ljepilu.
Površinska energija
thumb| Dijagram različitih slučajeva cijepanja sa obilježenom svakom jedinstvenom vrstom. A: γ = (1/2)W11 B: W12 = γ1 + γ2 – γ12 C: γ12 = (1/2)W121 = (1/2)W212 D: W12 + W33 – W13 – W23 = W132. Površinska energija se uobičajeno definira kao rad koji je potreban za izgradnju područja određene površine. Drugi način da se vidi površinska energija je veza sa radom potrebnim za cijepanje skupnog uzorka, stvarajući dvije površine. Ako su nove površine identične, površinska energija γ svake površine jednaka je polovini rada za razlaganje, W: γ = (1/2)W11. Ako su površine nejednake, primjenjuje se Young-Dupréova jednadžba: W12 = γ1 + γ2 – γ12, gdje su γ1 i γ2 površinske energije dvije nove površine,  a γ12 je interfejsna energija. Ovj metod se također može koristiti za diskusiju o cijepanju veza koja se događa u drugom mediju: γ12 = (1/2)W121 = (1/2)W212. . Ove dvije količine energije odnose se na energiju koja je potrebna za cijepanje jedne vrste na dva dijela, a sadržana je u mediju druge vrste. Isto tako i za trovrsni sistem : γ13 + γ23 – γ12 = W12 + W33 – W13 – W23 = W132, where W132 energija cijepanja vrste 1 iz vrste 2 u mediju vrste 3. Osnovno razumijevanje termina cijepanje energije, površinske energije i površinske napetosti vrlo je korisno za razumijevanje fizičkog stanja i događaja koji se zbivaju na određenoj površini, teorija ovih varijabli također donosi neke zanimljive efekte koji se tiču praktičnosti ljepljivih površina u odnosu na okruženje.
Mehanizmi
Ne postoji jedinstvena teorija o adheziji, a posebni mehanizmi su specifični za određene materijalne scenarije. Za objašnjene zašto jedan materijal zalijepi za drugi, predloženo je pet mehanizama adhezije.
Mehanički
Adhezivni materijali ispunjavaju praznine ili pore površina i drže površine zajedno spojene. Ostale pojave međusobnog spajanja primjećuju se na skali različitih dužina. Šivanje je primjer dvaju materijala koji tvore mehaničku vezu velikih razmjera, šav tvori jedan na srednjoj ljestvici, a neki tekstilni sadhezivi (ljepilo) formiraju jedan u malim skalama.
Hemijski
Do hemijske adhezije dolazi kada površinski atomi dvije odvojene površine tvore ionske, kovalentne ili vodikove veze. Tehnički princip koji stoji iza hemijske adhezije u ovom je smislu prilično jednostavan: ako se površinske molekule mogu vezati, tada će se površine povezati mrežom tih veza.
Treba napomenuti da su ove privlačne ionske i kovalentne sile učinkovite na vrlo malim udaljenostima – manjim od nanometra. To u načelu znači ne samo da se površine s potencijalom za hemijsko vezanje trebaju zbližiti, već i da su te veze prilično krhke, jer im je potrebno održati zajedničku bliskost.
Disperzijski
Kod disperzivne adhezije, poznate i kao fizikacija, dva materijala su spojena van der Waalsovim silama: privlačenje između dvija molekule, od kojih svaka ima područje blagog pozitivnog i negativnog naboja. U jednostavnom slučaju, takve molekule su prema tome Hemijski polaritet polarne u odnosu na prosjek gustoće naboja, mada u većim ili složenijim molekulama može biti više "polova" ili regija s većim pozitivnim ili negativnim nabojima. Ti pozitivni i negativni polovi mogu biti trajno svojstvo molekule (Keesomova sila) ili prolazni efekt koji se može dogoditi u bilo kojoj molekuli, jer nasumično kretanje elektrona unutar molekula može rezultirati privremenom koncentracijom elektrona u jednoj regiji (Londonove sile). thumb|Kohezija uzrokuje stvaranje kapi vode, površinska napetost uzrokuje da su gotovo sferne, a adhezija zadržava kapljice na mjestu. thumb| Kapljice vode su ravnije na cvijetu [[hibiskusa koji ima bolju adheziju.]] U nauci o površinama, termin 'adhezija' se gotovo uvijek odnosi na disperzivnu. U tipskom sistemu kruto-tečno-plinovito (kao što je kap tečnosti na čvrstoj sredini okružena vazduhom) kontaktni ugao se koristi za indirektno procenjivanje adhezije, dok centrifugalni balans adhezije omogućava direktno količinsko merenje adhezije. Općenito, slučajevi gdje je kontaktni ugao nizak, smatraju se adhezivnijim po jedinici površine. Ovaj pristup pretpostavlja da donji kontaktni ugao odgovara većoj površinskoj energiji. Teorijski, tačniji odnos između kontaktnog ugla i rada adhezije je uključeniji i dat je Young-Dupreovom jednadžbom. Kontaktni ugao trofaznog sistema je funkcija, ne samo disperzivne adhezije (interakcija između molekula u tečnosti i molekula u čvrstoj tvari), već i kohezije (interakcije između samih molekula tečnosti). Jaka adhezija i slaba kohezija rezultiraju visokim stepenom vlaženja, stanjem liofilnosti sa malim izmjerenim uglovima kontakta. Suprotno tome, slaba adhezija i jaka kohezija rezultiraju liofobnim uslovima sa visokim izmerenim uglovima kontakta i slabim vlaženjem.
Sile Londonove disperzije su posebno korisne za funkciju uređaja za adheziju, jer ne trebaju da ijedna površina da ima trajnu polarnost. Opisao ih je 1930-ih Fritz London, a primijetili su ih mnogi istraživači. Londonove disperzijske sile su posljedica statističke kvantne mehanike. London je teoretizirao da privlačne sile između molekula, koje se ne mogu objasniti ionskom ili kovalentnom interakcijom, mogu izazvati polarni trenutak unutar molekula. Multipolovi bi mogli objasniti privlačnost između molekula koje imaju trajne multipolne momente koji učestvuju u elektrostatičkoj interakciji. Međutim, eksperimentalni podaci pokazali su da mnogi spojevi opaženi na van der Waalsovim silama uopće nisu imali multipole. London je sugerirao da trenutni dipoli potiču isključivo zahvaljujući tome što su molekule međusobno blizu. Rješavajući kvantno mehanički sistem dva elektrona kao harmonički oscilator na određenoj udaljenosti jedan od drugog, izmještajući se u pauzama njihovih položaja i međusobno komunicirajući sa poljima, London je pokazao da energiju ovog sistema daje:
Dok je prvi izraz jednostavno energija nulte tačke, drugi negativni pojam opisuje privlačnu silu između susjednih oscilatora. Isti se argument može proširiti i na velik broj spojenih oscilatora, te na taj način pokreće pitanja koja posebno negiraju velike privlačne efekte trajnih dipola koji se poništavaju simetrijom.
Dodatna priroda disperzijskog učinka ima još jednu korisnu posljedicu. Razmotrimo jedan takv disperzivni dipol, koji se naziva izvorni dipol. Budući da je bilo koji izvorni dipol inherentno orijentirano tako da ga privlači susjednim dipolima koje on inducira, dok ostali, udaljeniji dipoli nisu povezani bilo kojim faznim odnosom s izvornim dipolom (tako da u prosjeku ništa ne doprinosi), postoji prisilna neto privlačnost u velikoj količini takvih čestica. Kada se razmatraju identične čestice, to se naziva kohezijska sila.
Kada se govori o adheziji, ovu teoriju je potrebno pretvoriti u izraze koji se odnose na površine. Ako u skupu sličnih molekula postoji neto privlačna energija kohezije, cijepanje ove mase za proizvodnju dvije površine dobit će površine s disperzivnom površinskom energijom, jer oblik energije ostaje isti. Ova teorija daje osnovu za postojanje van der Waalsovih sila na površini, koje stoje između bilo kojih molekula koji imaju elektrone. Te se sile lahko uoče kroz spontano skakanje glatkih površina u kontakt.
Glatke površine [liskun]a, zlata, raznih polimera i čvrstih želatinskih rastvora ne odvajaju se kada razmak postane dovoljno mali – reda 1–10 nm. Jednadžbu koja opisuje ove atrakcije predvidjeli su 1930-tih De Boer i Hamaker:
gdje je P sila (negativna na privlačnost), z je udaljenost razdvajanja, A je konstanta specifična za materijal koja se naziva Hamakerova konstanta. thumb|left|250px|Dvije faze PDM mikrostrukture urušavaju se zbog van der Waalsovog privlačenje. PDMS pečat označen je šrafiranim područjem, a podloga označenom osjenčanom regijom. A) Pečat PDMS se postavlja na podlogu sa povišenim krovom. B) Van der Waalsove atrakcije urušavaju krov energetski povoljnijim za PDMS pečat.
Učinak je očit i u eksperimentima u kojima je polimimetilsiloksan (PDMS) izrađen sa malim periodičnim poststrukturama. Podloga s stubovima postavlja se licem prema dolje na glatku površinu, tako da je površina između svakog stuba uzdignuta nad glatkom površinom, poput krova koji je poduprt stubovima. Zbog ovih atraktivnih disperzivnih sila između PDMS-a i glatke podloge, povišena površina – ili „krov“ – urušava se na podlogu bez ikakvih vanjskih sila osim van der Waalsvog privlačenja. Jednostavne glatke polimerne površine – bez ikakvih mikrostruktura – obično se koriste za ta disperzivna svojstva adhezije. Etikete i naljepnice koje se stavljaju na staklo bez upotrebe hemijskih ljepila prilično su česte kao igračke i ukrasi i korisne su kao adhezivi za uklanjanje jer ne gube brzo svoja ljepljiva svojstva, kao što to ima ljepljiva traka ljepljivi hemijski spoj.
Važno je napomenuti da ove sile djeluju i na vrlo malim rastojanjima – 99% potrebnih aktivnosti za razbijanje van der Waalsovih veza odvija se nakon što se površine povuku više od nanometra. Kao rezultat, ovo ograničeno kretanje i u van der Waalsovim i u ionskim / kovalentnim situacijama spajanja, praktična efikasnost adhezije usljed jedne ili obje ove interakcije predstavljaju poželjno stanje. Jednom kada se pokrene pukotina, ona se lako širi duž sučelja zbog krhke prirode ijterfejsnih veza. Kao dodatna posljedica, povećavanje površine često ne poboljšava snagu adhezije u ovoj situaciji. Ovo proizlazi iz gore navedenog kvara pukotina – napon na sučelju nije ravnomjerno raspoređen, već je koncentriran na području greške.
Elektrostatski
Neki vodljivi materijali mogu propustiti elektrone da bi formirali razliku u električnom naboju na spoju. To rezultira strukturom sličnom kondenzatoru i stvara privlačnu elektrostatsku silu između materijala.
Difuzijski
Neki materijali se mogu spojiti na kontaktu difuzijom. To se može dogoditi kada su molekule oba materijala pokretne i rastvorljive jedna u drugoj. Ovo bi bilo posebno efikasno kod polimernih lanaca gdje jedan kraj molekule difundira u drugi materijal. To je ujedno i mehanizam koji je uključen u [sinteriranje]. Kada se metal ili keramički praškovi zajedno pritisnu i zagrijavaju, atomi difundiraju od jedne čestice do druge. Ovo spaja čestice u jedno. thumb|Sučelje (interfejs) je označeno isprekidanom linijom. A) Neumreženi polimeri su pomalo slobodni da difundiraju kroz sučelje. Jedna petlja i dva distalna repa vide se difuzno. B) umreženi polimeri koji nisu dovoljno slobodni za difuziju. C) "Zgužvani" polimeri vrlo slobodni, s mnogim repovima koji se pružaju preko sučelja. Difuzijke sile nešto su poput mehaničkog vezanja na molekulskoj razini. Difuzno vezanje dolazi kada vrste s jedne površine prodiru u susjednu površinu dok su još uvijek vezane za fazu od koje potiču. Jedan poučan primjer je površina polimera na polimeru. Difuzno spajanje na polimerima i polimernim površinama rezultat je odsječaka polimernih lanaca s jedne površine koji su međusobno povezani s onima susjedne površine. Sloboda kretanja polimera ima snažan učinak na njihovu sposobnost prezasićenosti, a samim tim i na difuzno vezanje. Naprimjer, umreženi polimeri su manje sposobni za difuziju i interdigitaciju jer su povezani na mnogim tačkama dodira i ne mogu se uviti u susjednu površinu. Neumreženi polimeri (termoplastika), s druge strane slobodnije ulaze u susjednu fazu širenjem repova i petlji preko sučelja.
Druga okolnost pod kojom dolazi do difuznog vezanja je „cijeđenje“. Lančani rascjep je način rezanja polimernih lanaca, što rezultira većom koncentracijom distalnih repova. Povišena koncentracija ovih krajeva lanca dovodi do povišene koncentracije polimernih repova koji se protežu preko sučelja. Šišanje se lako postiže ultraljubičastim zračenjem u prisustvu plina sa kisikom, što sugerira da adhezijski uređaji koji koriste difuzno vezanje zapravo imaju koristi od dužeg izlaganja toploti/svjetlu i zraku. Što je dulji takav uređaj izložen tim uvjetima, više se repova pregleda i razgraniči kroz sučelje.
Nakon prelaska preko sučelja, repovi i petlje formiraju sve veze koje su povoljne. U slučaju površina polimera na polimeru to znači više van der Waalsovih sila. Iako su one krhke, prilično su jake kada se formira njihova velika mreža. Vanjski sloj svake površine ima presudnu ulogu u adhezijskim svojstvima takvih interfejsa, čak i sićušna količina interdigitacije – samo jedan ili dva repa, dužine 1,25 angstroma – može povećati van der Waalsove veze zavisno od veličine.