cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sherlock Holmes (2009)
Radnja
Tri mjeseca kasnije Holmes i Watson i dalje stanuju skupa, ali Holmesova ekscentričnost počinje ići na živce Watsonu. U međuvremenu, Watson se raduje vjenčanju sa svojom partnericom Mary Morstan. Što se Blackwooda tiče, on je osuđen na smrtnu kaznu, ali dok čeka egzekuciju, zahtijeva da vidi Holmesa u zatvoru. Kad ga detektiv posjeti, ovaj ga upozorava na tri ubistva koja će uslijediti, a Holmes ih neće moći spriječiti. Uz nekoliko sarkastičnih komentara Holmes odlazi. Blackwood je ubrzo obješen, a smrt je proglasio sam Watson. Nekoliko dana kasnije Holmesa posjećuje Irene Adler, profesionalni lopov i Holmesova bivša protivnica, koja od njega zahtijeva da pronađe čovjeka po imenu Luke Reordan. Holmes prihvati, a čim je Adler izašla iz njegovog stana, maskira se i prati je samo da bi otkrio njenog poslodavca, zastrašujućeg i misterioznog muškarca koji govori da je Reordan ključ Blackwoodovih planova. Maskiravši se u prosjaka, Holmes zamoli tajanstvenog muškarca za nešto sitniša, iz čega, ne vidjevši mu lice, uspijeva izvući da je riječ o profesoru i osobi koje se Adler boji.
Ubrzo se dešava neočekivan obrat: Blackwood se probudio iz mrtvih, njegova je grobnica uništena, u njegovom sanduku nalazi se Reordan, a šokirani zaposlenik groblja izaziva javnu paniku ustvrdivši da je vidio Blackwooda kako šeta, živ. Holmes uspije spretno raskrinkati navodnu crnu magiju te, zajedno s Watsonom, prati tragove koji ih vode do Reordanovog stana, u kojem otkrivaju tragove bizarnih eksperimenata koji pokušavaju spojiti crnu magiju i nauku. Ubrzo postaju meta Blackwoodovih ljudi, ali prežive, nakon čega Holmesa "otmu" i potajno odvedu u središte Četiri reda, tajne magijske organizacije. Holmes uspješno deducira gdje su, unatoč povezu što ga je imao preko očiju. Tu ga trojica vođa – lord vrhovni sudija Thomas Rotheram, američki ambasador Standish i ministar unutrašnjih poslova lord Coward – zamole da zaustavi Blackwooda, koji je ranije bio član njihove organizacije, a ujedno je, što Holmes zaključi po fizičkim sličnostima, Rotheramov sin. Rotheram i Standish kasnije padaju kao žrtve Blackwoodovih vještih trikova prodanih pod magiju, nakon čega ovaj preuzima vodstvo nad Četirima redovima. Blackwoodov plan jest pokoriti Britansko carstvo, SAD, a onda i svijet. Blackwood tada namami Holmesa u lučko skladište, gdje je zarobio Adler, koju je objesio na kuku i usmjerio prema pili. Holmes je uspijeva spasiti, ali namještene eksplozije u skladištu nanose teške povrede Watsonu (o kome se brine Holmes, prerušen kao doktor). Lord Coward, koji je Blackwoodov tajni saveznik, izdaje nalog za hapšenje Sherlocka Holmesa.
Holmes se skriva u birtiji u koju je zalazio kako bi učestvovao u organiziranim tučnjavama. Tu, s Watsonom i Adler, proučava Blackwoodove rituale i zaključuje da je sljedeća meta Parlament. Lestrade ga uspijeva pronaći i Holmes se, nakon što potjera Watsona i Adler, predaje inspektoru i odlazi s njim. U kočiji mu Holmes objasni svoj plan, a Lestrade ga onda odvodi do Cowarda. Holmes natjera Cowarda da mu otkrije Blackwoodov plan, a onda se uspije izvući skokom kroz prozor u Temzu, gdje ga čeka čamac. Saznaju da je cijeli plan zasnovan na uređaju koji je u kanalizaciji ispod zgrade Parlamenta. Holmes, Watson i Adler odlaze dolje i pronalaze neobičan uređaj temeljen na ispuštanju plinovitog cijanida u cijevi koje vode do vijećnice u kojoj se nalaze zastupnici. Blackwood i Coward imali su protivotrov tako da bi bili sigurni. Dok se Holmes i Watson bore s Blackwoodovim ljudima, Adler krade kapsulu s cijanidom i bježi, a Blackwoodov grandiozni plan prekinut je nakon pompoznog govora o osvajanju svijeta. Dok rulja napada Cowarda, Blackwood bježi. Holmes ubrzo krene za Adlerovom te se nalaze, a ubrzo ih sustiže i Blackwood, na vrhu još nedovršenog Tower Bridgea. Kad Blackwood prekine okršaj Holmesa i Adlerove, detektiv i on ulaze u sukob koji rezultira tako da Blackwood završi obješen za lanac dok mu Holmes objašnjava sve trikove koje je pokušao prodati pod crnu magiju. Kad osovina koja je držala lanac popusti, Blackwood pada i biva obješen.
Radnja se ponovo vraća u Holmesov i Watsonov stan, gdje vidimo Watsona kako se iseljava i odlazi s Mary. Prije nego što se iseli, u stan dolazi policajac koji ih obavještava da su pronašli mrtvog kolegu ispred Blackwoodovog uređaja. Saznajemo da je Moriarty iskoristio ranije okršaje kako bi se domogao mehanizma koji mu je potreban za njegove planove. Holmes poveže ko je odgovoran za ubistvo i željno iščekuje novi okršaj sa svojim protivnikom.
Glumačka postava
350px|mini|Rachel MacAdams i Robert Downey Jr. promoviraju film tokom [[Comic-Cona.]]
Razvoj
U martu 2007. Warner Bros. odlučio je producirati film, videći u cijelom konceptu sličnost s filmom Batman: Početak, početnim dijelom Nolanove trilogije. Ispočetka je za režisera odabran Neil Marshall, ali je u junu 2008. objavljeno da će režiser biti Guy Ritchie. Dok je bio dijete, u internatu, Ritchie je s kolegama, preko školskog razglasa, slušao priče o Holmesu: "Holmes bi me uspavljivao svake večeri kad sam imao 7 godina." Iz tog je razloga njegova vizija Holmesa bila drugačija od one filmske. Želio je snimiti film koji bi bio autentičniji Doyleu, rekavši: "U pričama postoji prilično mnogo scena s intenzivnom akcijom [i] ponekad to nije prikazano na filmu." Holmesova "briljantnost utopit će se u akciju", a sam film pokazat će da je njegov "intelekt bio istovremeno i dar i prokletstvo". Ritchie je želio da Sherlock Holmes bude "prilično savremen film što se tona i teksture tiče", jer je "prošlo relativno mnogo vremena od posljednje općeprihvaćene filmske verzije".
Snimanje
280px|mini|Spiralno stepenište [[Katedrala svetog Pavla (London)|Katedrale sv. Pavla korišteno je za uvodnu scenu filma.]] Snimanje je počelo u oktobru 2008. Prve lokacije snimanja bile su Masonska loža i Katedrala sv. Pavla u Londonu. Snimanje filma obavljeno je i u Manchesteru, tačnije u Sjevernoj četvrti. Gradska vijećnica u Manchesteru naveliko je korištena za snimanje, uz neke sitne promjene pomoću računarski stvorenih slika. Unutrašnji vrt korišten je za scenu borbe, Velika vijećnica poslužila je kao Dom lordova, a korištene su i druge lokacije u sklopu vijećnice.
Uvodna scena snimana je tri dana u Crkvi sv. Bartolomeja Velikog u Londonu, a scena s parobrodom snimana je 7. novembra na Temzi, u Wappingu. Snimanje je tada nastavljeno na liverpulskim dokovima Stanley i Clarence te u brodogradilištu u Chathamu. Ulične scene snimane su u Chathamu i Manchesteru. Londonsko groblje Brompton korišteno je za ključnu scenu Blackwoodovog povratka, dok je interijer Reform Cluba u Londonu korišten kao Café Royal. Scene interijera u ulici Baker 221B snimane su u studiju u Leavesdenu.
Krajem novembra 2008. glumac Robert Maillet, koji glumi Dredgera, snimao je scenu borbe u brodogradilištu u Chathamu, pri čemu je slučajno udario Downeyja šakom u glavu, nakon čega je Downeyju počela teći krv te se srušio, ali nije izgubio svijest, kako je prvobitno bilo objavljeno. The Sun je objavio da se 28. novembra zapalila jedna cisterna, što je zaustavilo snimanje na 2 sata. Kad je u decembru počelo snimanje u Ulici sv. Ivana, snimanje je s prvobitno planiranih 13 skraćeno na devet dana jer su se mještani bunili kako stalno moraju parkirati automobile negdje drugdje. U januaru 2009. snimanje je preseljeno u Brooklyn.
Muzika
Muziku za film komponirao je Hans Zimmer, a album, Sherlock Holmes: Original Motion Picture Soundtrack, izdan je 12. januara 2010.
Prije nego što je Zimmer napisao muziku, Ritchie je, kao privremeno rješenje, koristio soundtrack filma Vitez tame, koji je također Zimmerovo djelo. Kad je Ritchie kontaktirao s njim, Zimmer je bio jako sretan, ali Ritchie mu je rekao da želi da muzika bude sasvim drugačija. Zimmer je Ritchieju muziku predstavio kao kombinaciju The Poguesa u saradnji s rumunskim orkestrom. Zimmer je, za instrumentalnu podlogu, koristio nekonvencionalne instrumente, poput bendža, cimbala ili piskutavih violina.
Što se klavirske pratnje tiče, Zimmer je koristio "raštimani klavir" (karakterističan za pubove Divljeg zapada). Ispočetka je dao raštimati vlastiti klavir, ali je shvatio da je zvuk koji dobija naprosto loš. Tada je od pomoćnika zatražio da mu pronađe "pokvareni klavir". Prvi klavir na koji su naišli bio je u relativno dobrom stanju, pa su ga odbili tako da su za muziku koristili drugi klavir koji su pronašli. Zimmer je kasnije rekao da su jedne nedjelje unajmili podzemni parking 20th Century Foxa i uništili klavir.
U sceni boksa korištena je verzija pjesme "Rocky Road to Dublin", koju izvode The Dublinersi, ali se ona nije pojavila na soundtracku.
Distribucija
Nakon što je prvobitni termin u novembru odgođen, film je svjetsku premijeru imao 14. decembra 2009, a 25. decembra prikazan je u SAD-u, čime je počela svjetska kino-distribucija. U Ujedinjenom Kraljevstvu i Irskoj film je prikazan već narednog dana. Dobrotvorna pretpremijera filma održana je 10. decembra na nekoliko lokacija u Belgiji.
Na DVD-u i Blu-rayu film je izdan 30. marta 2010. u SAD-u. Ukupna zarada filma od prodaje kućnih videoizdanja iznosila je 44.908.336 $.
Zarada
Film je u prvom vikendu zaradio približno 62.400.000 $ samo u SAD-u, čime je skočio na drugo mjesto američkog Box Officea, iza 75.600.000 $, koje je zaradio Cameronov Avatar. Ukupna zarada po kino-dvorani iznosila je visokih 18.031 $ iz prikazivanja u 3.626 dvorana. Sherlock Holmes zaradio je ukupno 523.000.000 $ na svjetskim blagajnama, čime je postao dotad najuspješniji Ritchiejev film te osmi najuspješniji film 2009. Na domaćim blagajnama Holmes je bio četvrti najuspješniji film koji nikad nije zasjeo na vrh liste zarade, iza filmova Moje grčko vjenčanje, Alvin i vjeverice i Alvin i vjeverice 2. U svojoj kategoriji, na svjetskim blagajnama, film je bio četvrti, iza filmova Ledeno doba 3, Casino Royale i Dan poslije sutra.
Ocjene kritičara
Film je dobio većinom pozitivne kritike. Na stranici IMDb drži visoku ocjenu 7,6/10, dok stranica Rotten Tomatoes navodi da je, od 224 kritike, 70% gledalaca filmu dalo pozitivnu ocjenu uz prosječni skor 6,2/10, uz konsenzus da "režiserski stil Guya Ritchieja možda i nije najprikladniji za adaptaciju legendarnog detektiva, ali u korist Sherlocka Holmesa svakako ide elementarni priziv snažne izvedbe Roberta Downeyja Jr." Metacritic je filmu dao prosječnu ocjenu 57/100, na osnovu 34 kritike.
Roger Ebert, pišući za Chicago Sun-Times, dao je filmu tri od četiri zvjezdice i posebno naglasio snažne likove, efekte i radnju prepunu akcije. Likove je pohvalio i Jake Tomlinson, pišući za Shave Magazine, koji vjeruje da su Downey Jr. i Law "savršeni zajedno", a Strong "uvjerljiv i zastrašujuć negativac".
Luka Vukasović, pišući za Popcorn.hr, pohvalio je film, naglašavajući da ipak posjeduje nekoliko nedostataka, zaključivši da se "čak i takav, neujednačen i donekle osakaćen radom čak četvorice scenarista, film ni u jednom trenutku ne dotiče domene lošeg".
A. O. Scott, pišući za The New York Times, nije bio blagonaklon prema filmu, zaključivši da je režiserov pristup filmu težio da "napravi cool film o cool tipovima s cool stvarčicama" te da je Holmes esencijalno samo "niz poza i akrobacija" koji je "povremeno intrigantan" u najboljem slučaju.
Arsen Oremović, pišući za Večernji list, nije bio pretjerano oduševljen filmom, osvrćući se u svojoj kritici i na komparaciju Ritchieja i Tarantina, zaključivši da je "prvih 45 minuta portretiranja lika odlično, ali kada nastupi detektivski dio priče, postaje gnjavaža koja jalovo računa da će specijalni efekti i akcija obaviti većinu posla". Slično mišljenje, mada ne i istu argumentaciju, imao je i Jurica Pavičić, koji je, pišući za Jutarnji list, zaključio da je Holmes "konfuzan i tek dijelom zanimljiv film koji ima samo dvije jake točke. Prva od njih je Robert Downey Jr, bivši ovisnik koji ovisnika i neurotičara Holmesa glumi kao da mu o tome ovisi život. Druga je glazba Hansa Zimmera, sjajan niz varijacija s violinama i raštimanim klavirom koji Holmesu pridodaje nemirnu, neurotičnu i sasvim nebritansku crtu."
David Stratton, pišući za The Australian, negativno se osvrnuo na ovakvu interpretaciju originalnih priča i zaključio: "Autore ovog filma uglavnom zanima akcija; vjeruju da je to jedino što današnju mladost može dovesti u kina. Možda i jesu u pravu, ali su u tom procesu bezobzirno pregazili jedno od najboljih književnih ostvarenja." Ipak, pohvalio je produkcijski dizajn i muziku.
Nagrade
Dana 17. januara 2010. HFPA objavio je dobitnike Zlatnog globusa, među kojima je bio i Robert Downey Jr. u kategoriji za najboljeg glumca u mjuziklu ili komediji. Hans Zimmer nominiran je za nagradu BFCA-a u kategoriji za najbolju muziku, ali je izgubio od filma Nebesa, odnosno Michaela Giacchina. Film je nominiran i za dva Oscara (najbolja originalna muzika i najbolja scenografija), ali nije pobijedio ni u jednoj.
Cjelokupni pregled nagrada i nominacija:
Nastavak
Uspjeh prvog filma potaknuo je Warner Bros. da brzo krene u realizaciju nastavka. Zbog brzih priprema, Ritchie je odustao od adaptacije Loba, a Downey Jr. od filma Kauboji i vanzemaljci. Ubrzo je objavljeno da će film, radnog naslova Sherlock Holmes 2, biti uveliko zasnovan na Doyleovoj priči "Posljednji problem". Snimanje filma počelo je nedugo nakon distribucije prvog, a objavljeno je da će Sherlock Holmes: Igra sjenki, biti samostalan film koji neće zahtijevati poznavanje radnje prvog nastavka.
Robert Downey Jr., Jude Law, Rachel McAdams i Eddie Marsan reprizirali su svoje uloge, dok se u ulozi Moriartyja pojavio Jared Harris. Film je u kinima distribuiran 16. decembra 2011, također s velikim uspjehom.
Kotredež
Kotredež je naseljeno mjesto u sastavu općine Zagorje ob Savi, regija Zasavska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Zagorje ob Savi.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Kotredež je imao 191 stanovnika.
Log pri Mlinšah
Log pri Mlinšah je naseljeno mjesto u sastavu općine Zagorje ob Savi, regija Zasavska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Zagorje ob Savi.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Log pri Mlinšah je imao 42 stanovnika.
Napomena: ''Do 1955. iskazivano pod imenom Log.''
Svjetsko prvenstvo u nordijskom skijanju 2015 – sprint (žene)
Utrke u disciplini sprint na Svjetskom prvenstvu u nordijskom skijanju 2015. u ženskoj konkurenciji, održane su 19. februara 2015. godine. U trci su učestvovale 94 skijašice iz 37 zemalja.
Kvalifikacije
Kvalifikacijske utrke održane su sa početkom u 13:00.
Četvrtfinale
Utrke četvrtfinala počele su u 15:15.
Polufinale
Polufinala su počela u 16:25.
Finale
Finalna utrka počela je u 17:00.
Ruke ubice
Ruke ubice jest britanski TV-film iz 1990. u režiji Stuarta Ormea. U glavnim ulogama nastupaju Edward Woodward kao Sherlock Holmes i John Hillerman kao dr. John Watson.
Football League Trophy
The Football League Trophy, također poznat i kao Checkatrade Trophy je engleski nogometni kup u kojem se takmiči 48 klubova iz Football League One i Football League Two.
Takmičenje se održava od sezone 1983-84. pod imenom Associate Members' Cup, ali 1992. godine mijenja ime u Football League Trophy. Trenutni prvak je Barnsley.
Ruke ubice
Produkcija
Snimljen je u Engleskoj u saradnji s Yorkshire Televisionom, a premijerno je prikazan na CBS-u 16. maja 1990.
Scenarij je napisao Charles Edward Pogue, koji je bio scenarist i ranijih filmova o Holmesu s Ianom Richardsonom u glavnoj ulozi: Znak četverice i Baskervilski pas.
Prijem
Ocjene ovog filma bile su različite. Magazin People dao mu je ocjenu B u svojoj kolumni. Matthew E. Bunson u svojoj Encyclopediji Sherlockiani rekao je: "Ovo je iznenađujuće razočaravajuća produkcija uprkos tome što su svi dali sve od sebe i velikoj posvećenosti detaljima." Alan Barnes u radu Sherlock Holmes na ekranu napisao je da ovaj film "nije ništa više od mnoštva sažetih dramatičnih scena povezanih najslabijim pričama."
Čajkovci
Čajkovci su naseljeno mjesto u sastavu općine Vrpolje, Brodsko-posavska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare općine Slavonski Brod.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Čajkovci su imali 639 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Čajkovci je imalo 688 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Mirtoviči
Mirtoviči (njem. Mirtowitsch) su naseljeno mjesto u sastavu općine Osilnica, regija Jugoistočna Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazili su se u sastavu stare općine Kočevje.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Mirtoviči su imali 9 stanovnika.
IC 3996
IC 3996 je dvostruka zvijezda i nalazi se u sazviježđu Lovački psi. Prvo otkriće je napravio Charles Joseph Etienne Wolf 21. marta 1903. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Perkovci
Hrvatska:
Planina Kunićka
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Duga Resa.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Planina Kunićka je imala 3 stanovnika.
Napomena: ''Do 1900. iskazivano pod imenom Planina, a od 1910. do 1971. pod imenom Planina–Kunićka.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Planina Kunićka je imalo 16 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Sveti Primož
Slovenija:
Sveti Anton na Pohorju
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Radlje ob Dravi.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Sveti Anton na Pohorju je imao 249 stanovnika.
Napomena: ''Od 1955. do 1993. iskazivano pod imenom Planina.''
Bob na Zimskim olimpijskim igrama 1984 – četverosjed
Rezultati
Sva 24 tima su regularno završila takmičenje.
Igrači Svjetskog prvenstva u rukometu 2015.
Svjetsko prvenstvo u rukometu 2015. je bilo 24. izdanje Svjetskog prvenstva u rukometu, u organizaciji Međunarodnog rukometnog saveza (IHF). Završnica prvenstva se po prvi put održala u Kataru, od 15. januara do 1. febrauara 2015. Svaka ekipa je mogla 16 igrača prijaviti za prvenstvo. Samo prijavljeni igrači su mogli nastupiti na prvenstvu.
''Godine, nastupi i golovi su prikazani za 15. januar 2015.''
Bjelorusija
Selektor: Yuri Shevtsov
Brazil
Selektor: Jordi Ribera
Čile
Selektor: Fernando Capurro
Katar
Selektor: Valero Rivera
Slovenija
Selektor: Boris Denič
Španija
Selektor: Manolo Cadenas
Austrija
Selektor: Patrekur Jóhannesson
Bosna i Hercegovina
Selektor: Dragan Marković
Hrvatska
Selektor: Slavko Goluža
Iran
Selektor: Borut Maček
Makedonija
Selektor: Ivica Obrvan
Tunis
Selektor: Sead Hasanefendić
Alžir
Selektor: Reda Zeguili
Češka
Selektor: Jan Filip / Daniel Kubeš
Egipat
Selektor: Marwan Ragab
Francuska
Selektor: Claude Onesta
Island
Selektor: Aron Kristjánsson
Švedska
Selektor: Ola Lindgren / Staffan Olsson
Argentina
Selektor: Eduardo Gallardo
Danska
Selektor: Guðmundur Guðmundsson
Njemačka
Selektor: Dagur Sigurðsson
Poljska
Selektor: Michael Biegler
Saudijska Arabija
Selektor: Goran Dzokic
Broj rukometaša iz država u kojim igraju
Igrači koji nastupaju na Svjetskom rukometnom prvenstvu igraju u 54 različite države u 51 različitoj nacionalnoj ligi. Na spisku ispod je prikazan broj igrača sa 10 ili više koji igraju u jednoj od država.
Timovi Njemačke i Saudijske Arabije se sastoje isključivo od igrača iz domaće lige. Slovenija ima samo jednog igrača u sastavu iz domaće lige. Od zemalja koje ne nastupaju na Svjetskom prvenstvu 2015. iz Mađarske lige nastupa čak 14 igrača.
Broj rukometaša iz klubova u kojim igraju
Klubovi sa 10 i više igrača zastupljenih na SP:
Broj selektora država iz koje dolaze
Selektori napisani u boldu predstavljaju svoju zemlju:
Zgornja Orlica
Zgornja Orlica je naseljeno mjesto u sastavu općine Ribnica na Pohorju, regija Koruška, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Radlje ob Dravi. Kao samostalno naseljeno mjesto, Zgornja Orlica postoji od 1994. godine. Nastalo je podjelom bivšeg naselja Orlica na dva naselja: Spodnja Orlica (općina Radlje ob Dravi) i Zgornja Orlica (općina Ribnica na Pohorju).
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Zgornja Orlica je imala 89 stanovnika.
Berzovni krah 1929.
mini|220px|desno| Marš nezaposlenih u [[Toronto|Torontu]] Crni utorak (Crni četvrtak ili Crni petak) je naziv za krah berze dionica u New Yorku 25. oktobra 1929. Pojam je različit jer je zbog geografske udaljenosti na drugim berzama (London, Berlin) i tadašnjih mogućnosti komunikacija krah se par dana kasnije proširio. Nastala je Velika depresija, dolazi do masovnog zatvaranja fabrika i otpuštanja radnika. Reakcije zemalja su bile različite. Dok je vlada SAD-u pod Rooseveltom uvela program zapošljavanja pod imenom New Deal, vlada Vajmarske republike (današnje Njemačke) pod kancelarom Brüningom uvela je mjere štednje (vidi Deflacija) što je pogoršalo situaciju.
Uvod
Nakon završetka Prvog svjetskog rata SAD-a masovno daje kredite inostranstvu, posebno evropskim zemljama koje su snosile njegove posljedice. Konjunktura je u SAD-u rasla zahvaljujući novim otkrićima (radio, putnički avion, telefon) i lančanoj proizvodnji. Nova revolucija u industriji omogućila je samo u SAD-u proizvodnju oko 15 miliona automobila godišnje. Prosperitet i euforija su doveli do ulaganja na tržištu kapitala, tj. berzi. Kako su rasli dobici dioničkih društava tako su rasli i kursevi njihovih dionica. Primjera radi cijena dionice proizvođača aviona Wrigth Aeronautics je od početka 1928. pa do kraja iste godine narasla od 69 na 290 dolara. Dionice RCA (Radio Corporation od America) su u istom periodu narasle od 85 na 420 dolara. U prosjeku dionice su narasle u toku od 1921-1929 za oko 400 %. Vladala je opšta euforija. Berzovni indeks Dow Jones je 1923. po prvi put u historiji prešao 100 poena. Tadašnji predsjednik Herbert Hoover je izjavio:
Američki ekonom James K. Galbraith opisuje berzovnu euforiju 20-tih:
Ovaj period je imao i naziv zlatne 20-te (en. "Golden Twenties"). Tada još nisu bili rasprostranjeni investicijski fondovi, no postojali su investment-trusts koji su skupljali novac ulagača. Dok je 1927. njihov broj iznosio 160, dvije godine kasnije je taj broj narastao na 750. Investment-trusts su do 1929. kupili dionice u vrijednosti od 3 milijarde dolara. Mnoga preduzeća, čak i ona koja su poslovala s gubitkom, plasirala su dionice na berzi. Mnogi ulagači su kupovali dionice na kredit, samo s 10% vlastitog kapitala. Do augusta 1929. oko 8,5 milijardi dolara je iznosilo zaduženje ulagača koji su kupovali dionice na kredit.
Berzovni krah
Konjunktura je u ljeto 1929. počela da se smanjuje. U početku na Wall Streetu je zabilježeno samo manje padanje Dow Jones indeksa. Pred sami krah indeks je narasato na 381 poen. 24. oktobra prijepodne situacija je postala dramatična, indeks je počeo da pada, niz banaka: J.P. Morgan, National City, Chase National i Guaranty Trust su pokušale masovnom kupovinom dionica zaustaviti pad. Preko vikenda se situacija smirila, ali samo do sljedećeg ponedjeljka.
220px|mini|Panika na [[Wall Streetu dan nakon kraha berze]] Američki ekonom Galbraith je opisao tadašnje stanje sljedećim riječima:
Dnaa 25. oktobra zavladao je opšti metež na Wall Streetu, glavni indeks Dow Jones je prestao da raste, zaduženi policijski komesar Grover Whalen doveo je pojačanje u slučaju da eskalira situacija. Taj dan je već 11 ljudi, koji su radili na berzi, bacanjem s obližnjih zgrada oduzelo sebi život. Taksista je tokom vožnje upitao John Kennedya (djed John F. Kennedyja kasnijeg predsjednika), koji je bio imućan i raspolagao s 400 miliona dolara, ima li kakvu preporuku za kupovinu dionica. Kennediyu je bilo jasno da je berzovna euforija stigla i do prosječnog radnika, te je isti dan prodao svoje dionice. Poštari, kućne pomoćnice idr. počeli su kupovati dionice, dok su iskusni ulagači iste prodavali. Cijene dionica su padale sve brže i brže, svi dioničari su pokušavali da dođu do novca, jer su se u tu svrhu i zadužili. Dionice Chryslera, proizvođača automobila, dok su 24. oktobra 1929 vrijedile 135 pale su do 1932. na 1,25 dolara.
Dionice US Steela su za tri godine pale sa 262 na 22 dolara, General Motorsa sa 73 na 8 dolara. Mnoge dionice su postale potpuno bezvrijedne, niz banaka je otišao u stečaj. Dow Jones indeks, dok je 1929 imao 382, pao je do ljeta 1932. na 41,22 poena. Nivo od 380 poena ponovo je dostignut tek 1954. Za samo sedmicu dana indeks je izgubio trećinu poena.
Posljedice i reakcije pojedinih zemalja
Na globalnom nivou opticaj robe je pao za 66%. Čak i zdrava preduzeća su otišla u stečaj jer banke nisu više nikom davale kredite, plaće su pale za oko 60%. Zavladala je nestašica i glad, dok starije osobe nisu imale nikakve šanse na tržištu rada mlađi su radili za najniže plate. U javnim kuhinjama je porastao broj korisnika, ispred biroa za zapošljavanje su bili dugi redovi ljudi koji su tražili posao. Raširilo se prosjačenje, prostitucija i krađa.
Sjedinjene američke države
120px|desno|mini|[[John Maynard Keynes|Keynes 1933.]] Od 120 miliona Amerikanaca je učestvovalo samo oko 1,5 milion na berzi. Pored toga potojao je višak robe (poljoprivreda, drvo i druge sirovine) i proizvoda (automobili, radioaparati, frižideri, gramofoni, fotoaparati) što je dovelo i do pada cijena u realnom sektoru. Za razliku od današnjice tada nije postojao nadzor berze (Securities Exchange Commission, SEC). Čim su ulagači počeli panično prodavati dionice, Američka centralna banka (Federal Reserve, FED) je podigla ključnu kamatnu stopu. Kasnije je kamatna stopa spuštena ali dotle je kriza već uveliko obuhvatila banke, 40% američkih banaka je od 1929-1933 otišlo u stečaj. Vlada SAD je podigla carine (en. Smooth-Hawley-Tariff-Act) na uvoz iz evropskih zemalja za 60%, to je dodatno pogodilo evropske države, jer su istovremeno povučeni svi krediti iz Evrope. Nakon što je dobio izbore 1932. Roosevelt je uveo, pod utjecajem John Keynesa, program New Deal.
Vajmarska republika
120px|desno|mini|[[Heinrich Brüning, oko 1930.]] Broj nezaposlenih je narasto na 6 miliona. Zemlja je, nakon izgubljenog Prvog svjetskog rata, morala plaćati Francuskoj i Engleskoj odštetu (reparacije). Uz to je 13. jula 1931 Danat bank (njem. Darmstadtbank und Nationalbank) zatvorila šaltere. Opšte nezadovoljstvo je pogoršano reakcijom kancelara Brüninga, čija je vlada uvela mjere štednje. Srezane su plaće državnih službenika, znatno je smanjena pomoć za nezaposlene. Ovim činom je Brüning pokušao dokazati inostranstvu da nisu u stanju plaćati dalje reparacije. Mnoga preduzeća su zatvorena. Drastično je smanjen opticaj novca, to je olakšalo Hitlerovom NSDAP-u kao i KPD, da dođu na vlast.
Austrija
Dana 22. maja 1931 Credit-Anstalt je prekinula s plaćanjem. Ovo je dodatno pogorošalo situaciju u Vajmarskoj republici.
Švicarska
Ovdje su tek krajem 1931. osjećale prve posljedice. Većina Švicaraca nije učestvovala na berzi, s izuzetkom bogatih porodica. No izvozne grane industrije: precizna mehanika (satovi), tekstilna i mašinska industrija su imale manji profit. Vrhunac krize je doveo do 125000 nezaposlenih. Vlada je uvela vanredno stanje (njem. "Notrecht"). Od 1947. se je stanje stabilizovalo i od tada je krenuo privredni rast.
Analize
Ekonomi su se usaglasili da su sljedeći uzroci izazvali Veliku depresiju:
Račak (Netretić)
Račak je naseljeno mjesto u sastavu općine Netretić, Karlovačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Duga Resa.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Račak nije imao stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Račak je imalo 12 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Rešetarevo
Rešetarevo je naseljeno mjesto u sastavu općine Netretić, Karlovačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazilo se u sastavu stare općine Duga Resa.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Rešetarevo je imalo 42 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Rešetarevo je imalo 94 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Goriš
Goriš je naseljeno mjesto u sastavu grada Šibenika, Šibensko-kninska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Šibenik.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2021. godine, Goriš je imao 127 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Goriš je imalo 232 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Kum
Kinematografija:
Slovenija:
Pernice
Pernice su naseljeno mjesto u sastavu općine Muta, regija Koruška, Slovenija.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Pernice su imale 137 stanovnika.
Loke pri Zagorju
Loke pri Zagorju su naseljeno mjesto u sastavu općine Zagorje ob Savi, regija Zasavska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu stare općine Zagorje ob Savi.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Loke pri Zagorju su imale 211 stanovnika.
Napomena: ''Do 1955. iskazivano pod imenom Loke.''
Radničko samoupravljanje
Radničko samoupravljanje je društveni i privredni model koji je osmišljen od strane KPJ i provođen je u Jugoslaviji od 1950. godine pa do kraja njenog postojanja. Osnovna ideja se svodila na prebacivanje upravljanja poduzeća u ruke radnika i odvajanje države od gospodarstva, što nikada nije provedeno.
Ideja o samoupravljanju i osnivanje radničkih savjeta
Poticaje za uvođenje samoupravljanja treba tražiti u sukobu Jugoslavije sa IB-om, i pokušajem da se prekine s dotradašnjim staljinističkim sistemom i krene vlastitim putem izgradnje socijalizma - titoizma. KPJ i sve njene organizacije su se nalazile u mobilnom stanju zbog sukoba, a kritikom Staljin a poticano je teoretiziranje socijalizma koje je do tada bilo zapušteno. Tijekom 1949. godine partija je krenula ofanzivnije da istupa sa svojim putem socijalizma, javio se dublji osvrt na odnose između socijalističkih zemalja, iskustvo narodnooslobodilačke borbe i izgradnju socijalizma. Uvjeti za promjenu ekonomskog sistema nisu postojali uslijed blokade sa istoka i tek početnim naporima za otvaranje ka zapadu, a loše stanje u poljoprivredi samo je otežavalo prilike. Ipak, sve ustanove koje su ličile na sovjetske su podvrgnute kritici i trebalo je pronaći novi put. Ideja da se naprave radnički savjet i i tako stvori tzv. "Slobodni socijalizam" kao originalno rješenje, nasuprot sovjetskom administrativnom socijalizmu javila se kod komunističkih lidera Milovana Đilasa i Edvarda Kardelja. Oni su smatrali da je određeni oblik samoupravljanja počeo još s formiranjem NOO od strane KPJ, ali da je to tada bilo u službi ratnog komunizma.
Radnički savjeti
Radnički savjeti su zamišljeni tako da jednoga dana izrastu u stvarne snage samoupravljanja, u početku samo u većim preduzećima. Dana 23. decembra 1949. godine doneseno je Uputstvo o osnivanju i radnu raniökih savjeta, koje su potpisali Boris Kidrič i Đuro Salaj. Predviđeno je da radnički savjeti aktivno sudjeluju u svim najvažnijim pitanjima poduzeća. Prvi Radnički savjet je izabran 31. decembra 1949. u tvornici cementa Prvoborac u Solinu kod Splita. Radnički savjet je trebalo da predstavlja negaciju sovjetske prakse i sovjetskog birokratizma. Trebalo je biti podstrek za veću proizvodnju, a sa uvođenjem radnika u upravljanje industrijom i u odumiranje države. Ideja o odumiranju države s dolaskom proleterijata na vlast potječe od Karla Marxa. Radnički savjeti su imali između 15 i 120 članova. U njima je predviđeno da se vrši opće, neposredno i tajno glasanje pri postavljanju i smjenjivanju članova. Kao kolektivni organ trebalo je da odlučuje i donosi najvažnije odluke o radu poduzeća: zaključke o poslovanju, postavljanje i smjenjivanje upravnog odbora. Radničkim vijećem je negirana uloga države u rukovođenju gospodarstvom i time se predviđao novi tip društveno-ekonomskih odnosa na postojeću praksu u socijalizmu. Samoupravljanje i decentralizacija trebalo je da razgrade administrativni sustav socijalizma koji se stvarao u poslijeratnim godinama. Odvajanje države od privrede predviđeno idejom o samoupravljanju nikad nije provedeno. O tome najbolje svjedoči nastavak postojanja petogodišnjih planova. Ipak, dirigirano planiranje je zamijenjeno planiranjem osnovnih proporcija, a poduzećima je data određena samostalnost u djelovanju i nov način financiranja preko fondova.
Promjene u SKJ i samoupravljanje
Kompletna promjena privrednog sistema uvođenjem samoupravljanja nije naišla na jednodušno odobravanje u KPJ. Mnoga lokalna rukovodstva nisu razumjela promjene, tako da su čak i u početku negdje radnički savjeti bili svedeni samo na savjetodavnu ulogu u poduzećima. Neki su smatrali da samoupravljanje dovodi u pitanje postojanje sindikata, a dio komunista je strahovao i od dezorganizacije ali i od gubitka svoje moći. Za samu partiju izuzetno je bitan Šesti kongres KPJ. Glavni problem kojim se kongres bavio bio je uloga Partije u uvjetima samoupravljanja. Kongres je održan od 2. do 7. novembra 1952. godine. Između ostalog, na njemu je osuđena blokovska podjela svijeta, agresivna politika i kolonijalizam. Podvrgnuta je kritici Staljinova revizija komunizma, a pohvaljena Titova revizija, a uvođenje samoupravljanja je okarakterizirano kao prijeloman događaj u razvitku socijalističkih društvenih odnosa. Sukladno tome, odbačena je dotadašnja uloga Partije kao neposrednog operativnog rukovoditelja i naredbodavca u državnom i društvenom životu. Umjesto toga, od Partije je zahtijevano da postane avangarda radničke klase i države u cjelini i da svojim ubeđivanjem izbori usvajanje svoje linije ili stavove svojih pripadnika. Uvođenjem samoupravljanja i promjenama u gospodarstvu Komunistička partija je mijenjala samu sebe. Postala je još masovnija a sebi dala zadatak da usmjerava revolucionarne snage na izgradnju samoupravnog društva. Sukladno tome, promijenjeno je ime u Savez komunista Jugoslavije (SKJ). Isto tako, ubrzo je promijenjeno ime Narodnog fronta Jugoslavije u Socijalistički savez radnog naroda Jugoslavije (SSRNJ).
Juan Mata
Juan Manuel Mata García španski je nogometaš i reprezentativac. Čitavu karijeru nastupa za Manchester United. Uglavnom igra kao centralni, ofanzivni veznjak, ali on može igrati na krilu.
Stadion "Pierre-Mauroy"
Stadion Pierre-Mauroy je multi-funkcionalni stadion u Lillu, Francuska. Na njemu domaće utakmice igra nogometni klub Lille OSC. Kapacitet stadiona je 50.186 sjedećih mjesta.
Izgradnja stadiona je počela 2009. godine. Otvoren je 17. augusta 2012. godine. Prvobitno je nosio naziv Grand Stade Lille Métropole. 21. juna 2013. godine mijenja ime u Pierre-Mauroy. Izgradnja stadiona je iznosila 282 miliona eura. 2015. godine na njemu je igrano evropsko prvenstvo u košarci.
Na njemu će se odigrati šest utakmice evropskog prvenstva 2016. godine.
Eurosong 1971.
Pobjeda Monaka je bila prva i jedina. Pjesmu je izvela francuska pjevačica, koja živi u Francuskoj, koja je pjevala na francuskom, dirigent je bio Francuz i pjesmu su napisali Francuzi. Séverine je kasnije izjavila kako nikada nije bila u Monaku ni prije i poslije njene pobjede - što je Télé-Monte-Carlo kasnije negirala pokazavši spot u kojem se pjevačica nalazi na teritoriji kneževine.
Lokacija
Takmičenj je održano u Gaiety Theatreu u Dublinu, glavnom i najmnogoljudnijem gradu u Irskoj. Ovo je prvi put da je takmičenje održano u Irskoj.
Format
Prvi puta svaka zemlja koja se takmičila morala je da prikaže sve spotove prije finala. U belgijskom spotu su se pojavili Nicole & Hugo s pjesmom "Goeiemorgen, morgen", ali se Nicole razbolila nekoliko dana prije takmičenja. Jacques Raymond i Lily Castel su se pojavili umjesto njih. Neke glasine kažu da Lily Castel nije imala vremena da kupi haljinu za šou.
BBC je bio zabrinut oko reakcije publike na pjesmu Ujedinjenog Kraljevstva zbog sjevernoirskog sukoba. Oni su ipak izabrali pjevačicu iz Sjeverne Irske, Clodagh Rodgers, koja je bila popularna i u Ujedinjenom Kraljevstvu i u Irskoj, kako bi izbjegli neugodnosti od publike. Clodagh Rodgers je dobila prijetnju smrću od Privremene irske revolucionarne armije zbog predstavljanja Ujedinjenog Kraljevstva.
Prvi put je dozvoljeno je grupama do 6 pjevača da nastupaju, i tako je pravilo da nastupanje sam ili u duetu nestalo.
Ovo je tek drugi put da RTÉ prenosi takmičenje u boji. Takmičenje su prenosili i Island, SAD i Hong Kong.
Sistem glasanja
Novi sistem glasanja je osmišljen ove godine: svaka država je poslala dva člana žirija, jedan mlađi i jedan stariji od 25 godina (s tim da je između njihovih godina moralo biti makar 10 godina razlike). Oba člana su ocjenjivala svaku pjesmu (osim one koja je predstavljala njihovu zemlju) od 1 do 5.
Iako je to značilo da nijedna država neće skupiti manje od 34 boda, ovaj sistem je imao veliku manu: neki članovi žirija su davali niske bodove drugima kako bi povećali plasman svoje zemlje. Međutim, ovaj sistem se održao još dvije godine.
Takmičari
Malta je nastupila prvi puta, dok su se Austrija, Finska, Norveška, Portugal i Švedska vratili nakon pauze. Nastupalo je ukupno 18 zemalja.
Izvođači povratnici
Dva izvođača su se vratila: Katja Ebstein je predstavljala Zapadnu Njemačku drugu godinu zaredom, dok je Jacques Raymond prethodno predstavljao Belgiju 1963.
Stari Perkovci
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare općine Slavonski Brod.
Sveti Primož nad Muto
mini|280px|Sveti Primož nad Muto, pogled na [[Drava|Dravsku dolinu]] Sveti Primož nad Muto je naseljeno mjesto u sastavu općine Muta, regija Koruška, Slovenija.
Stari Perkovci
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Stari Perkovci su imali 1.123 stanovnika.
Sveti Primož nad Muto
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Radlje ob Dravi.
Stari Perkovci
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Stari Perkovci je imalo 1.157 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Mali Kum
Mali Kum je naseljeno mjesto u sastavu općine Zagorje ob Savi, regija Zasavska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Zagorje ob Savi.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Mali Kum je imao 23 stanovnika.
Radelca
mini|280px|Radelca, pogled na pogranični greben prema [[Austrija|Austriji]] Radelca je naseljeno mjesto u sastavu općine Radlje ob Dravi, regija Koruška, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Radlje ob Dravi.
Južnoameričko prvenstvo u nogometu 1953.
Južnoameričko prvenstvo u nogometu 1953. je bilo 22. kontinentalno nogometno takmičenje Južne Amerike. Turnir je odigran u Peruu od 22. februara do 1. aprila 1953. godine. Na prvenstvu je učestvovalo sedam ekipa. Paragvaj je prvi put u svojoj historiji osvojio šampionsku titulu. Drugo mjesto je osvojio Brazil a treće Urugvaj. Francisco Molina, reprezentativac Čilea je bio najbolji strijelac prvenstva sa sedam postignutih golova.
Format takmičenja
Na prvenstvu Južne Amerike je učestvovalo sedam ekipa: domaćin Peru, te Brazil, Ekvador, Čile, Urugvaj, Bolivija i Paragvaj. Argentina i Kolumbija su se povukla sa turnira. Primijenjen je Bergerov sistem te je prvak bila ekipa koja skupi najveći broj poena.
Utakmice
Utakmica je dodijeljena Peruu zbog nesportskog ponašanja Paragvaja čineći dodatne nedozvoljene izmjene te je Milner Ayala suspendiran na tri godine zbog udaranja sudije.
''Utakmica je prekinuta u 66. minuti utakmice zbog nesportskog ponašanja nogometaša Bolivije.''
Svjetsko prvenstvo u atletici 2017.
Svjetsko prvenstvo u atletici 2017. bilo je 16. po redu Svjetsko prvenstvo u atletici koje se održalo u Londonu od 4. do 13. augusta 2017.
Kandidature za domaćinstvo
Rok za prijavu domaćinstva Svjetskog prvenstva u atletici 2017. bio je 1. sepembra 2011. London i Doha prijavili su se za organizaciju svjetskog prvenstva dok je Barcelona povukla svoju kandidaturu pozivajući se na nedostatak podrške lokalnog stanovništva i finansijskih poteškoća.
Doha je 5. septembra 2011. godine pokrenula svoju marketinšku ponudu za Svjetsko prvenstvo 2017. Slogan ponude bio je "PRAVI PARTNER za jači svjetski šampionat". Kampanju su vodili Abdullah Al Zaini i Aphrodite Moschoudi. Moschoudi je uspješno vodio Katarinu ponudu za Svjetsko prvenstvo u rukometu 2015. godine. Ponuda je bila da se prvenstvo održi na renoviranom, klimatizovanom stadionu Kalifa. Šetalište "Doha Corniche" je trebalo da održi cestne trke, a komisija je predložila da se maraton održi noću nakon ceremonije otvaranja.
IAAF komisija posjetila je London od 2. do 4. oktobra i Dohu od 4. do 6. oktobra 2011. Konačna odluka o domaćinu Svjetskog prvenstva u atletici 2017. donesena je 11. novembra 2011, a pobjednik je zvanično najavljen kao London.
Stadion
thumb|center|900px|[[Olimpijski stadion (London)|Olimpijski stadion 2012. godine.]] Svjetsko prvenstvo u atletici 2017. održano je na Olimpijskom stadionu u Londonu, gdje su prethodno održane Olimpijske igre 2012. i ima kapacitet od 60.000 mjesta.
Šest dana prije početka događaja prijavljeno je da je prodato više od 660.000 karata, što je bio novi rekord na svjetskim prvenstvima, te je premašilo prethodni rekord od 417.156 prodatih karata u Berlinu 2009.
Medijska pokrivenost
Prava televizijskog prvenstva u Velikoj Britaniji držala je BBC. NBCUniversal bio je nosilac TV prava u Sjedinjenim Američkim Državama. U Kanadi, prava na televiziji prijenos prvenstva pripadalo je CBC-u.
Maskota
Maskote za Svjetsko prvenstvo u atletici i para-atletici predstavljene su u aprilu 2017, a odabrane su na konkursu za dizajn djece u organizaciji BBC programa "Blue Peter". Maskote predstavljaju "svakodnevne" ugrožene vrste u Velikoj Britaniji; maskota za Svjetsko prvenstvo u atletici je jež po imenu "Hero the Hedgehog", a za para-atletsko prvenstvo "Whizbee the Bee".
Kvalifikacijske norme
Period kvalifikacija za 10.000 metara, maraton, trke, prepone i kombinovane događaje trajao je od 1. januara 2016. do 23. jula 2017. Za sve druge događaje kvalifikacioni period trajao je od 1. oktobra 2016. do 23. jula 2017. godine.
Raspored takmičenja
Po prvi put u historiji svjetskih prvenstava u atletici održana je utrka u brzom hodanju na 50 km za žene.
Staza
* Pokazuje da se sportiskinja takmičila u predtakmičenju ili kvalifikacijama te na taj način dobila medalju.
Tabela medalja
Domaćin
Tabela uspješnosti
Tabela uspješnosti prikazuje ukupne rezultate zemalja učesnica sa osvojenih prvih osam mjesta postignutih na svim takmičenjima održanih na Svjetskom prvenstvu u atletici 2017.
Zemlje učesnice
Na Svjetskom prvenstvu u atletici 2017. učestvovalo je 2038 sportista iz 205 zemalja.
Britanska Djevičanska ostrva na Zimskim olimpijskim igrama 1984.
Britanska Djevičanska ostrva na zimskim olimpijskim igrama 1984. u Sarajevu, koje su održane od 8. februara do 19. februara 1984. je predstavljao jedan takmičar u brzom klizanju. Sportisti sa Britanskih Djevičanskih Ostrva učestvuju po prvi put na Zimskim olimpijskim igrama. Na svečanom otvaranju zastavu Britanskih Djevičanskih ostrva nosio je Erroll Fraser.
Napomene
<references group="N"/>
Rdeči Breg
Slovenija:
Naseljeno mjesto, administrativnom (općinskom) linijom podijeljeno na dva dijela:
130 mm top M-46
130 mm top M1954 (M-46) namijenjen je za uništavanje neprijateljske artiljerije, žive sile, te tenkova i samohodnih oruđa. Također se koristi za rušenje protivničkih odbrambenih položaja i bunkera. Počeo se proizvoditi u bivšem Sovjetskom savezu 1950tih godina, proizvodio se pod licencom u Kini i Rumuniji. Top M-46 predstavlja jedno od naujspješnijih i najpouzdanijih artiljerijskih oruđa.
Opis
Prilikom transporta na krajeve lafeta topa se stavljaju dva pomoćna točka s ciljem ravnomjernog raspoređivanja težine, dok se cijev uvlači u marševski položaj. Priprema topa za transport traje oko 8 minuta pomoću 8 vojnika posade.
Operativna upotreba
Top M-46 je prvi put javnosti predstavljen na vojnoj paradi u Moskvi 1954. godine. U početku upotrebe u Crvenoj armiji je mijenjao protivoklopne topove, međutim zbog njegovog dalekog dometa raspoređivan je u nivou korpusa. Korišten je uporedo sa artiljerijskim radarima za praćenje vatre SNAR-2.
U upotrebi je više od 25 armija širom svijeta, pod licencom se proizvodio u Kini i Rumuniji. Tokom 1980tih u SSSR-u ga je počeo zamijenjivati 2A36 Giatsint-B 152 mm i njegova samohodna verzija 2S5 Giatsint-S. Neke firme iz oblasti namjenske industrije su ga konvertovale u kalibar 155 mm po NATO standardu.