Nervni_sistem
Sistem provođenja i obrade informacija u PNS i CNS
Od 12 pari mozdanih živaca čovjeka 3 su senzorna, 5 motornih i 4 mješovita. Svi (31 par) mozdinski nervi su, međutitn, iskljućivo mješoviti. Senzoma vlakna svakog od njih ulaze u zadnje rogove kičmene mozdine, a motorna izlaze iz prednjih. Ćelijsko tijelo motomih neurona nalazi se u sivoj masi, a senzornih u dva niza ganglija simpatikusnog stabla. Iza ganglije, u smjeru receptora i efektora, obje vrste vlakana svakog živca ujedinjuju se u mješoviti, koji se zatim dijeli na dvije - također mjesovite grane. Jedna od njih inervira leđni region, a druga kožu i mišiće trbušne i bočne strane tijela i udova. Moždana kontrola motornih i senzornih funkcija odvija se u strogo odredenim oblastima kore velikog mozga. Svi ti dijelovi sive mase međusobno su povezani, kako unutar svake hemisfere, tako i među odgovarajućim dijelovima dviju hemisfera. Nervnim putevima, istovretneno  su povezani i sa centrima u bijeloj masi i nižim centritna u tneđumozgu, malom mozgu, produženoj i  kićtnenoj moždini. Na taj način, a preko senzomih i motomih neurona, te vegetativnog dijela nervnog sistema, kora velikog tnozga je u vezi sa svim dijelovima tijela. Kako svakoj njegovoj oblasti precizno odgovara projekcija senzornih i motornih funkcija određenih dijelova tijela, ova podrucja označavaju se kao projekcijske oblasti. Na osnovu toga da li se u njitna zavrsavaju senzon1i ili iz njih polaze mototni putevi impulsa, dijele  se  na  senzorne i  motorne. Sve motorne oblasti smjestene su sa prednje strane centralne vijuge, a sa njene stražnje strane su odgovarajuće senzotne oblasti za kožu i mišiće. Njihov redoslijed je podudaran sa motornitn, ali su prostorno raspoređene tako kao da je čovjek "projektiran" naglavačke. Pritom svaka hemisfera kontrolira funkcije suprotne strane tijela. U prihvatanju i analizi ptispjelih senzornih infonnacija, pored kore velikog mozga, navažniju ulogu ima talamus (vidni brežuljak). Taj dio međumozga izuzetno je znacajan senzitivni centar, koji je povezan sa putevima za duboku ili nesvjesnu i površinsku ili svjesnu osjećajnost, kao i korom velikog mozga. U talamusu se slijevaju informacije vida, sluha, ravnoteže, mirisa i kožnih čula. U senzornim centriina nalaze se svojevrsni "šifranti",  tj. tumači i analizatori prispjelih impulsa, koji tek nakon preciznog "prijevoda" dobijaju puno značenje i kvalitet informacije. Zato se senzorne projekcijske oblasti označavaju i kao analizatori čula. Integracijske nervne funkcije počivaju na sposobnosti određenih grupa neurona   ili  nervnih  centara  da, istovremeno ili u slijedu, primaju  mnogobrojne ulazne  (senzome)  poruke. Zatim, u analizi  i sređivanju  primljenih poruka,  ovi centri stiču opći uvid u situaciju u kojoj se organizam nalazi. Zahvaljujući tome, putem motornog odgovora, oni, autmnatski ili hotimično, mogu prilagoditi aktivnosti efektora, čiji je krajnji cilj odrzavanje  funkcionalne cjelovitosti organizma. Glavne objedinjujuće funkcije odvijaju se u kori velikog mozga, a duž kičmene i produžene moždine one su na nivou refleksnih aktivnosti. Refleksi su najjednostavnije integracijske  funkcije  CNS, koje obuhvataju preko 90%  ukupnih aktivnosti nervnog sistetna čovjeka. Osnova njihove uspostave je refleksni luk, u koji ulaze