cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nekton
Historija
Izraz je prvi predložio i upotrijebio njemački biolog Ernst Haeckel 1891. godine u svom članku "Plankton-Studien", gdje ga je suprostavio planktonu, agregatu pasivno plutajućih, lebdećih ili pomalo pokretnih organizma prisutnih u vodenom tijelu, prvenstveno sićušnih algi i bakterije, malih jaja i larvi morskih organizama i protozoa i ostalih sitnih konzumenata. Danas se to ponekad smatra zastarjelim pojmom, jer često ne dopušta smisleno mjerljivo razlikovanje tih dviju skupina. Neki biolozi ga više ne koriste.
Definicija
Kao smjernica, nektonski organizmi su veći i imaju tendenciju da plivaju uglavnom u biološki uvjetima visokih Reynoldsovih brojeva (> 10³ i više od 10⁹), gdje su pravila inercijski tokovi, a vrtlozi (vrtlozi) se lahko prolijevaju. Plankton su, s druge strane, mali i ako uopšte plivaju, to rade na biološki niskim Reynoldsovim brojevima (0,001 do 10), gdje dominira viskozno ponašanje vode, a pravilo su reverzibilni tokovi. Organizmi poput meduze i drugih smatraju se planktonom kada su vrlo mali i plivaju na niskom Reynoldsovom broju, a smatraju se nektonom jer narastu dovoljno veliko da mogu plivati na velikim Reynoldsovim brojevima. Mnoge životinje koje su smatrane klasičnim primjerima nektona (npr. Mola mola, lignja, marlin) započinju život kao maleni članovi planktona i tada, tvrdi se, postepeno prelaze u nekton kako rastu.
Okeanski nekton
Okeanski nekton obuhvata životinje uglavnom iz tri kladusa: Postoje organizmi čiji je početni stadij života identificiran kao planktonski, ali kada porastu i povećaju se u veličini tijela, postaju nektonski. Tipski primjeri su meduze.
Cerik (Tuzla)
Cerik je naseljeno mjesto u gradu Tuzli, Bosna i Hercegovina.
Aleksander Čeferin
mini|desno|Aleksander Čeferin Aleksander Čeferin, (13. oktobar 1967, Ljubljana), slovenski je pravnik.
Trenutno je na funkciji predsjednika UEFA-e. Za predsjednika je izabran na izbornom kongresu UEFA-e u Atini 14. septembra 2016, naslijedivši Michela Platinija. Svog jedinog protivkandidata, Holanđanina Michaela van Praaga, pobijedio je glasanju sa 42:13.
Radi u porodičnom advokatskom uredu "Čeferin", čiji je direktor.
Bivši je predsjednik Slovenskog nogometnog saveza (NZS).
Justin Wilson
Justin Wilson (Sheffield, 31. juli 1978) je engleski vozač.
Potpuni popis rezultata u F1
(key) (Utrke u boldu označuju najbolju startnu poziciju) (Utrke u italicu označuju najbrži krug utrke)
NGC 6953
NGC 6953 je grupa zvijezda i nalazi se u sazviježđu Kefej. Prvo otkriće je napravio Lewis Swift 1878. godine.
NGC 1193
NGC 1193 je otvoreno zvjezdano jato i nalazi se u sazviježđu Perzej. Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 24. oktobra 1786. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Vuknići
Vuknići su bivše naseljeno mjesto u općini Sokolac, Bosna i Hercegovina.
Teodora Raoulaina
Teodora Raoulaina (puno ime: Teodora Paleolog Kantakouzene Raoulaina, grč. Θεοδώρα Καντακουζηνή Παλαιολογίνα Ραούλαινα) (o. 1240. – 1300) bila je grčka plemkinja, gospa iz porodice Paleolog (koja je postala bizantijska carska dinastija). Njen ujak je bio car Mihael VIII Paleolog, car Bizantijskog carstva.
Porodica
Teodora je bila kćerka plemića Ivana Kantakuzina i njegove supruge, Irene Paleolog, koja je postala redovnica Eulogija, a rođena je u Nikejskom carstvu.
Bila je unuka „velike plemkinje“ Teodore Anđeo Paleolog (po kojoj je nazvana) i njenog muža, Andronika Paleologa.
Mihael, Teodorin ujak, bio je nikejski, pa potom bizantijski car.
Život
130px|mini|Pečat cara [[Teodor II Laskaris|Teodora II Laskarisa]] 1256. Teodora se udala za plemića Georgija Mouzalona. Brak je dogovorio car Teodor II Laskaris. Nakon smrti cara Teodora, Georgije je ubijen, a iza ubojstva je stajao Teodorin ujak Mihael, koji je poslije postao car.
1261. Teodora se udala za Ivana Raoula Petraliphasa, koji je bio protovestiarios. Bili su roditelji Irene i Ane.
Nakon Ivanove smrti Teodora je postala redovnica, ali je baš tada postala poznata diljem Bizantije jer su se ona i njena majka javno sukobile sa carem Mihaelom, zbog čega je Irena pobjegla u Bugarsku k Mariji, svojoj kćeri.
Sin cara Mihaela, Andronik II Paleolog, bio je blaži prema Teodori te je ona postala "duhovna kći" patrijarha Grgura II od Carigrada.
NGC 3973
NGC 3973 (također poznat kao MCG 2-31-1 i PGC 37439) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 284 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Lav. Najveći prečnik je 0,40 (33 hiljade sg) a najmanji 0,3 uglovnih minuta (25 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio R. J. Mitchell 15. marta 1855. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
NBA finale
NBA finale posljednja je serija utakmica u NBA doigravanju, u kojoj učestvuju prvaci Istočne i Zapadne konferencije. Serija se igra na četiri dobijene utakmice, a pobjednik postaje prvak NBA lige i dobija trofej "Larry O'Brien". Najviše nastupa u NBA finalu ima ekipa Minneapolis / Los Angeles Lakersa (32).
Prije sezone 1949/50. serija se zvala BAA finale, od 1950. do 1982. naziv je glasio NBA World Championship Series, zatim kratko Showdown, a od 1986. nosi sadašnji naziv.
Najčešći finalni dueli
(*) – u zagradama je broj titula svake ekipe u međusobnim finalnim serijama
IC 698
IC 698 (također poznat kao IRAS 11264+0923, MCG 2-29-35, PGC 35364 i UGC 6482) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 292 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Lav. Najveći prečnik je 1,00 (85 hiljada sg) a najmanji 0,5 uglovnih minuta (42 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio Rudolf Ferdinand Spitaler 31. marta 1892. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Tender (serija)
Od 28. januara 2023 godine se premijerno emituje na MY TV platformi BH Telecom i Federalnoj TV.
Lanišče
mini|280px|Lanišče, rimokatolička crkva "Sv. Uršula" Lanišče je naseljeno mjesto u sastavu općine Škofljica, regija Srednja Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazilo se u sastavu grada Ljubljane, odn. stare općine Vič–Rudnik.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Lanišče je imalo 231 stanovnika.
Dinijev test
U matematici, Dinijev i Dini-Lipschitzov test su jako precizni testovi koji mogu dokazati da Fourierov red funkcije konvergira u datoj tački. Ovi testovi su dobili naziv po Ulisseu Diniju i Rudolfu Lipschitzu.
Definicija
Neka f bude funkcija na intervalu [0,2π], neka t bude neka neka tačka, te neka δ bude neki pozitivni broj. Definišemo lokalni modul neprekidnostiu tački t sa
Važno je primjeteti da razmatramo f kao periodičnu funkciju, npr. ako je t = 0 i ε je negativno, tada definišemo funkciju f(ε) = f(2π + ε).
Globalni modul neprekidnosti (ili jednostavnije Modul neprekidnosti) je definisan sa
Sa ovim definicijama možemo iskazati glavne rezultate
Teorem (Dinijev test): Pretpostavimo da funkcija f, u tački t, zadovoljava
Tada Fourierov red funkcije f konvergira u t do f(t).
Na primjer, teorem se slaže sa izrazom, ali se ne slaže sa izrazom.
Teorem (Dini-Lipschitzov test): Pretpostavimo da funkcija f zadovoljava
Generalno, svaka funkcija, koja zadovoljava Hölderov uslov, zadovoljava Dini-Lipschitzov test.
Preciznost
Oba testa su najbolji u svojoj klasi. Što se tiče Dini-Lipschitzovog testa, moguće je konstruisati funkciju f sa modulom neprekidnosti, koji zadovoljava test za O umjesto za o, npr.
gdje Fourierov red od f divergira.
Što se tiče Dinijevog testa, iskaz preciznosti je nešto duži: Iskaz kaže da za svaku funkciju Ω takvu da vrijedi
postoji funkcija f takva da vrijedi
gdje Fourierov red od f divergira u 0.
Sporedni zli čarobnjaci u knjigama o Harryju Potteru
Ovo je članak o manje važnim zlim čarobnjacima u seriji romana o Harry Potteru.
Alecto i Amycus
Alecto i Amycus su sestra i brat, smrtonoše, koji su učestvovali u napadu na Hogwarts. Amycus je opisan kao zdepast čovjek. Moguće je da su njih dvoje "Carrowi" koje Snape spominje u drugom poglavlju.
U grčkoj mitologiji, Amycus je junak, a Alecto je jedna od Furija, grčkih božica osvete.
Avery
Avery je poznavao Voldemorta još iz Hogwartsa. Bio je smrtonoša u vrijeme njegovog prvog uspona i stjecanja moći, ali je izbjegavao privođenje pravdi braneći se time da je bio pod uticajem kletve Imperius. Nakon što se Voldemort ponovno dokopao tijela i moći, kaznio je Averya kletvom Cruciatus zato što mu nije dobro služio.
Vincent Crabbe st.
Vincent Crabbe st. je smrtonoša i otac Vincenta Crabbea, koji je na Harryjevoj godini, ali u Slytherinima. O njemu se je jako malo zna. Spomenut je u Plamenom peharu, na Voldemortovom oživljavanju. Došao je na Voldemortov poziv zajedno sa ostalim smrtonošama. Čini se da je jako krupan. U napadu na Ministarstvo magije je poražen i zatvoren u Azkaban.
Antonin Dolohov
Antonin Dolohov bio je jedan od petorice smrtonoša koji su ubili Gideona i Fabiana Prewetta, braću Molly Weasley. Dolohov je tokom prvog rata mučio mnoge bezjake i Voldemortove protivnike. Uhvaćen je nedugo nakon Igora Karkaroffa koji ga je na svom suđenju imenovao kao smrtonošu. Poslan je u Azkaban iz kojeg je pobjegao tokom masovnog bijega u januaru 1996. Borio se u bitki u Odjelu tajni i nakon toga ponovno je završio u Azkabanu. Tokom bitke u Ministarstvu dokazao je da je jedan od najopasnijih smrtonoša. Sam je uspio pobijediti Harryja Pottera, Hermione Granger i Nevillea Longbottoma.
Fenrir Greyback
Fenrir Greyback najopakiji je živući vukodlak. Njegov je cilj što više ljudi pretvoriti u vukodlake. Radije zaražuje djecu zato što ih može oteti i odgojiti da mrze normalne ljude. Fenrir je i kanibal zato što u nepreobraženom obličju uživa u jedenju ljudskog mesa. U drugom je ratu na strani Lorda Voldemorta.
Greyback često napada i djecu ljudi koji ne žele sarađivati (s njim ili s ostalim smrtonošama) što je bio i razlog da zarazi Remusa Lupina. Tokom drugog rata, vukodlak, vjerovatno Greyback, napao je i dječačića prezimena Montgomery (čije starije sestre pohađaju Hogwarts) koji je preminuo od zadobivenih ozljeda zato što je njegova majka odbila sarađivati sa smrtonošama. Žrtve vukodlaka obično prežive (kao vukodlaci), ali ponekad završavaju mrtvi ako se vukodlak previše zanese.
Draco Malfoy je spomenuo Greybacka kada je prijetio gospodinu Borginu. Tvrdio je da je on stari porodični prijatelj. Ali kada je Greyback upao u Hogwarts, Malfoy je bio užasnut.
U bitki u Hogwartsu Greyback je ugrizao Billa Weasleya, ali nije bio preobražen pa se Bill neće pretvoriti u pravog vukodlaka. Greyback je prije samog kraja bitke pokušao ubiti Harryja, ali Harry je na njega uspio baciti urok sputavanja. Pretpostavlja se da je nakon bitke u Hogwartsu zarobljen.
Grindelwald
Grindelwald je bio crni mag još prije Voldemortovog vremena koji se samo kratko spominje u Harry Potteru i Kamenu mudraca na kartici iz čokoladnih žaba Albusa Dumbledorea. Na kartici stoji da je Dumbledore 1945. pobijedio Grindelwalda.
Nije poznato hoće li Grindelwald biti važan lik za glavnu radnju, ali J. K. Rowling potvrdila je da je mrtav. Moguće je da je Grindelwald sreo mladog Voldemorta (u tinejđerskim godinama) prije nego što ga je Dumbledore pobijedio i da je koristio horkrukse.
Rodolphus i Rabastan Lestrange
Rodolphus i Rabastan Lestrange su smrtonoše. Oni su braća, a Rodolphus je u braku s Bellatrix Lestrange. Učestvovali su, uz Bellatrix i Bartya Croucha ml., u mučenju Franka i Alice Longbottom. Rodolphus, Rabastan i Bellatrix bili su zatvoreni u Azkabanu, ali su uspjeli pobjeći s još nekim smrtonošama.
Sirius Black spomenuo je Rabastana kao jednog od Snapeovih "prijatelja" u Hogwartsu. Jedan je Lestrange bio u Hogwartsu i u vrijeme školovanja Toma Marvola Riddlea.
Harry je Rodolphusa i Rabastana opisao kao "zdepast muškarac koji je bezizražno zurio u Croucha" i "mršavi i nervozni muškarac čije su oči nemirno letjele po licima u publici", kada ih je vidio u Dumbledoreovom Situ sjećanja.
Walden Macnair
Walden Macnair smrtonoša je koji je zaposlen i u Ministarstvu Magije kao krvnik pri odjelu za Kontrolu opasnih stvorenja i bio mu je dodijeljen zadatak da smakne Kljunoslava u Harry Potteru i Zatočeniku Azkabana. Također je služio kao izaslanik Lorda Voldemorta kod divova i čini se da je pomogao da oni združe svoje moći sa smrtonošama. Borio se u bitki u Odjelu tajni, u Harry Potteru i Redu feniksa i ranio ga je Neville Longbottom tako što je gurnuo štapić Hermione Granger kroz rupu za oko u njegovoj kukuljici i ubo ga.
Mulciber
Mulciber se borio u bitki u Odjelu tajni i trenutačno se nalazi u Azkabanu. Prvi put je bio uhapšen nešto prije suđenja Igoru Karkaroffu, ali je pobjegao u januaru 1996. Njegova je specijalnost kletva Imperius.
Nott
Nott je otac Theodorea Notta, slytherinskog učenika u Hogwartsu. Rowling je na svojoj web stranici spomenula da je Nott stariji udovac. Bio je smrtonoša i, nakon što je Voldemort ponovno pribgrabio moć, Nott mu se ponovno pridružio. Nott se borio u bitki u Odjelu tajni u Harry Potteru i Redu feniksa i bio je ozlijeđen - nakon što ga je Hermione Granger omamila, Lucius Malfoy je naredio ostalim smrtonošama da ga ostave.
Augustus Rookwood
Augustus Rookwood bio je špijun u Odjelu tajni tokom Voldemortovog prvog uspona na vlast. Također je bio dobar prijatelj oca Lude Bagmana. Bagman je rekao da je mislio da Rookwood nije na strani Voldemorta, te mu je zbog toga odavao informacije. Igor Karkaroff naveo je Rookwooda kao jednog od smrtonoša tokom svojeg suđenja pa je ovaj poslan u Azkaban. Ipak, uspio je pobjeći u masovnom bijegu u januaru 1996.
Trenutno je u Azkabanu.
Evan Rosier
Evan Rosier (umro 1980.) je smrtonoša kojeg su ubili aurori nakon što je zarobljen Igor Karkaroff. Tokom opiranja hapšenju otrgnuo je veliki komad mesa s nosa Alastora Moodya. Sirius Black ga se sjeća kao jednog od Snapeovih prijatelja.
Djevojačko prezime majke Bellatrix Lestrange, Andromede Tonks i Narcissse Malfoy jest Rosier pa je moguće da su one i Evan u rodbinskim vezama.
Yaxley
Yaxley je, kako tvrdi Severus Snape, bio jedan od onih smrtonoša koji su mislili da je Voldemort mrtav. Možda je on veliki "plavi" smrtonoša ili smrtonoša brutalnog izgleda iz šeste knjige koji je učestvovao u napadu na Hogwarts. Možda je u rodbinskoj vezi sa Lysandrom Yaxley, majkom Callidore, Cedrelle i Charis Black.
Ostali
Dödsätare
Buffy, ubica vampira
Serije je prvi put emitirana u martu 1997. na WB-u; nakon 5 sezona prebačena je na United Paramount Network (UPN), na kojoj su emitirane 2 posljednje sezone. Posljednja epizoda emitirana je u maju 2003. Seriju je kreirao Joss Whedon, koji je napisao i scenarij za istoimeni film, za koji su produkciju uradili ljudi iz Mutant Enemy Productions. Ime serije najčešće se skraćuje samo u Buffy. Serija je pozicionirana na 41. mjestu liste TV Guidea "50 najboljih serija svih vremena", druga je na Empireovoj listi "50 najboljih serija svih vremena", odabrana je kao treći izbor 2004. i 2007. liste TV Guidea "Top kultne serije" i uvrštena na Timeov spisak "100 najboljih serija svih vremena". 2013. TV Guide je uvrstio seriju u "Top 60 najboljih drama svih vremena". Buffy je zauzela 3. poziciju u izboru "Najbolje školske serije svih vremena" od strane AOL TV. Serija je nominirana za nagrade Emmy i Zlatni globus i uspjela je osvojiti 3 Emmyja.
Serija prati život mlade djevojke, posljednje u lozi "ubica vampira", koju je sudbina izabrala da se bori protiv vampira, demona i ostalih natprirodnih sila, najčešće uz pomoć njenog Čuvara i vjernih prijatelja, poznatih pod imenom Scooby Gang.
IC 2347
IC 2347 je zvijezda i nalazi se u sazviježđu Rak. Prvo otkriće je napravio Charles Joseph Etienne Wolf 13. februara 1901. godine.
Buffy, ubica vampira
1999. godine ova serija inspirisala je stvaranje TV-serije Angel, koja se emitirala na WB-u kroz čitavu 2004.
IC 2347
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Škrob
mini|Amiloza mini|Amilopektin Škrob ili skrob je polisaharid biljnog porijekla, čija je formula (C6H10O5)n. U biljkama se pojavljuje u obliku zrnaca, čija veličina i oblik zavise od vrste biljke. Najviše ga ima u zrnima žitarica, podzemnim stablima (krompir), korijenu i drugim dijelovima biljaka.
Struktura
Škrob se sastoji od dva polisaharida: amiloza i amilopektin. Amiloza je zastupljena oko 20%, a amilopektin 80%. Amiloza je građena od 100 do 300 molekula glukoze (molekulska masa 10000 – 50000), povezane 1,4-glukozidnim vezama. Molekula amiloze je nerazgranata i spiralna. Amilopektin je kao i amiloza građen od molekula α-D-glukoze, ali je molekula razgranata. Osim 1,4-glukozidnim vezama, molekule glukoze su u amilopektinu poveza 1,6-glukozidnim vezama na mjestima grananja. Prema tome, na mjestima grananja je prisutan disaharid izomaltoza, koji se nije prisutan kod amiloze. Relativna molekulska masa amilopektina se kreće 300000 – 500000.
Osobine
Čisti škrob je bijeli prah, nerastvorljiv u hladnoj vodi, a u toploj daje koloidni rastvor. Pod djelovanjem enzima (α i β amilaze) komponente škroba se postepeno razlažu na dekstrine (smjesa polisaharida niže molekularne težine), (+)-maltozu i konačno D(+)-glukozu. Smjesa svih tih spojeva se nalazi npr. u kukuruznom sirupu. Škrob daje plavu boju sa Lugolovim rastvorom (rastvor joda u kalijum jodidu).
NGC 2542
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Oka
Oka (osmanlijski turski: اوقه) bila je osmanlijska jedinica za masu, koja je odgovarala 400 dirhema (osmanlijski dram). Njena vrijednost nije bila stalna, ali je u kasnom periodu carstva standardizirana na 1,282945 kilograma. Danas se najčešće upotrebljava izraz oka, mada se u modernom turskom jeziku koristi okka, a engleskom oke. Naziv okka također se koristi u turskim djelima koja obrađuju historiju Osmanlijskog carstva.
U Turskoj, danas se tradicionalna jedinica naziva eski okka (stara oka) ili kara okka odnosno "crna oka", dok je yeni okka (nova oka) zapravo kilogram.
U Grčkoj, riječ "oka" (οκά, množ. οκάδες) je standardizirana jedinica za masu kao 1,282 kg, i održala se u upotrebi sve do 31. marta 1953. kada su sve tradicionalne jedinice ukinute. U Grčkoj je metrički sistem (SI sistem) usvojen 1876. ali su sve do 1953. stare jedinice ostale u upotrebi. Na Kipru, oka je ostala u upotrebi sve do 1980tih.
U Egiptu, monetarna oka težila je 1,23536 kg, dok je u Tripolitaniji (danas Libija) iznosila 1,2208 kg, odnosno 2,5 artala.
Oka je također bila i jedinica za zapreminu. U Vlaškoj, ona je iznosila 1,283 litra tekućine odnosno 1,537 l žita (suhe materije). U Grčkoj, oka maslinovog ulja iznosila je 1,280 kg.
Viktor Krum
Viktor Krum (Виктор Крум) je fiktivni lik iz romana o Harry Potteru autorice J. K. Rowling. U filmskim adaptacijama romana glumi ga Stanislav Ianevski.
Krum je tragač u bugarskoj metlobojskoj ekipi. Mnogi ga smatraju genijem zato što je sa svega osamnaest godina uspio postati svjetski poznat igrač metloboja u međunarodnoj metlobojskoj ligi. Unatoč svojem uspjehu i slavi, ili možda zbog njih, Krum se čini nesretnim i usamljenim te veoma tihim i rezerviranim, iako Hermiona Granger tvrdi da je zapravo veoma draga osoba.
Krum i neke njegove kolege iz Durmstranga su doputovali u Hogwarts kako bi se takmičili za mogućnost da predstavljaju svoju školu na Tromagijskom turniru. Krum je postao prvak Durmstranga. Drugi ga često promatraju sa sumnjom zbog Durmstrangovog ugleda škole koja podučava crnu magiju, ali i s divljenjem zbog njegovih sportskih uspjeha.
Krumov je štapić napravljen od grabovine, a u jezgri mu se nalazi zmajevsko srčano vlakno. Štapić je dug dvadeset pet i pol centimetara te 'deblji nego što je uobičajeno i prilično krut'.
Na utakmici Svjetskog prvenstva u metloboju za naslov prvaka između Bugarske i Irske je uhvatio zvrčku i tako završio utakmicu koju je ipak dobila Irska i tako osvojila prvenstvo.
Tokom Tromagijskog turnira zabljubio se u Hermionu Granger. Često je posjećivao knjižnicu u Hogwartsu kako bi je mogao gleadati. U drugom zadatku je Krum morao spasiti Hermionu koja je izabrana kao njemu najvažnija osoba. Krumova veza s Hermionom je kod Rona Weasleya, koji je ironično bio Krumov ljubitelj, izazvala ljubomoru.
Na kraju Harry Pottera i Plamenog pehara Durmstrangovim se brodom vraća u svoju školu. Ne pojavljuje se u petoj knjizi, ali Hermiona mu piše barem jedno dugo pismo godišnje, što pokazuje da održavaju kontakt. Unatoč njegovom pozivu, Hermione ga ipak nije posjetila u Bugarskoj. Nakratko, u poglavlju "Treći zadatak", saznaje se nešto i o Krumovim roditeljima. Čini se da je on od majke naslijedio tamnu kosu, a od oca veliki nos.
J. K. Rowling je izjavila da će se Krum pojaviti u sedmoj knjizi.
Njegovo prezime Krum je uzeto od poznatog Bugarskog vladara iz 9. vijeka, a ime Viktor na latinskom znači pobjednik.
Ostalo
Bipersoner i Harry Potter-universet Figuren der Harry-Potter-Romane List of supporting Harry Potter characters es:Anexo:Personajes secundarios de Harry Potter Liste over figurer i Harry Potter-bøkene Postacie drugoplanowe z cyklu Harry Potter Yardımcı Harry Potter karakterleri listesi
Tomislav Piplica
Tomislav Piplica (rođen 5. aprila 1969. godine u Bugojnu, Bosna i Hercegovina) je bivši bosanskohercegovački fudbalski golman. Trenutno je trener golmana bosanskohercegovačke fudbalske reprezentacije i FC Energie Cottbusa.
Klupska karijera
Fudbalsku karijeru počeo je sa 12 godina u Bugojanskoj Iskri kao igrač. Tek godinu poslije postao je golman. 1989. godine odlazi u Hrvatsku, gdje je igrao za NK Zagreb, NK Istru, HNK Segestu i NK Samobor. Prvi inozemni angažman imao je 1997. godine. Bio je 15 dana na probi u belgijskom Antwerpenu, ali njegov tadašnji klub HNK Segesta je tražio previsoku odštetu tako da se ubrzo vratio. Međutim u ljeto 1998. godine odlazi u njemački FC Energie Cottbus gdje je uspješno branio 11 godina, odnosno sve do kraja svoje igračke karijere. Dva puta je bio izabran za igrača godine. Zbog svojih posebnosti u sezoni 2004/05. bio je jedini igrač koji je imao dvije autogram karte sa različitim frizurama. Osim toga poznat je i po legendarnom autogolu glavom, kada mu je bezopasna lopta prešla preko glave. Za taj gol je u emisiji "TV Total" Stefana Raaba dobio nagradu "Raab der Woche" po koju je lično došao. Poznat je i po tome što je kao najpopularniji igrač FC Energie Cottbusa imao čast da ugosti Gerhard Schrödera i Angelu Merkel. Kancelar Schröder poželio je da mu puca jedanaesterac. Iako su mu svi iz kluba govorili da pusti gol, on ga je namjerno obranio, nakon čega je imao problema sa upravom kluba. "Pipi" ili "Pirat" kako ga od milja zovu navijači Energia ima kultni status u klubu, te mu je 21. maja 2009. godine upriličena oproštajna utakmica, na kojoj je prisistvovalo 15.000 navijača. Zbog statusa koji uživa i zbog vjernosti Energiu, uprava mu je ponudila mjesto trenera i skauta koje je prihvatio.
Jugoslavija
Bio je član Jugoslavenske fudbalske reprezentacije koja je osvojila Svjetsko prvenstvo do 20 godina koje se održavalo u Čileu 1987. godine.
Bosna i Hercegovina
Za bosanskohercegovačku fudbalsku reprezentaciju debitovao je 24. marta 2001. godine na kvalifikacionoj utakmici za Svjetsko Prvestvo 2002. godine protiv reprezentacije Austrije. Prije bosanskohercegovačke fudbalske reprezentacije imao je poziva da zaigra za reprezentaciju Hrvatske, što je odbio jer je isključivo želio igrati za reprezentaciju Bosne i Hercegovine. Posljednju utakmicu za reprezenatciju odigrao je 21. augusta 2002. godine na prijateljskoj utakmici protiv reprezentacije Srbije na Koševu.
Trenerska karijera
5. januara 2010. godine dobio je UEFA trenersku licencu, za koju je edukaciju prošao u Jablanici. U februaru 2010. godine, selektor bosanskohercegovačke fudbalske reprezentacije Safet Sušić izabrao ga je za trenera golmana BH reprezentacije.
Igor Karkaroff
Igor Karkaroff je fiktivni lik iz knjiga J. K. Rowling. On je direktor Durmstranga, istočnoevropske škole u kojoj se podučava magija.
Karkaroff je bivši smrtonoša. Zarobljen je od strane aurora Alastora "Divljookog" Moodya nakon pada Lorda Voldemorta. On je odgovoran za Moodyev gubitak krajnjeg ruba nosa, dok je Moody odgovoran za njegovo zarobljenje u Azkabanu.
Kasnije ga je Ministarstvo magije oslobodilo kazne u zamjenu s imenima smrtonoša. Neka su se imena pokazala beskorisnima (zarobljeni ili mrtvi), no zamijenio je informacije za slobodu. Karkaroff je postao direktor Durmstranga. Govorilo se da su prave mračne sile bile učene tamo, a ne samo odbrana protiv njih. Durmstrang je također bio samo za čistokrvne vještice i čarobnjake. Ne zna se koliki je bio Karkaroffov uticaj na to. Imao je jako veliku sklonost prema Viktoru Krumu.
U 4. knjizi obnovljen je Tromagijski turnir na kojem su uz Hogwarts učestvovali i Durmstrang i Beauxbatons. Kao direktor Karkaroff je bio i sudija. No zbog izabiranja 4. takmičara iz Hogwartsa prijetio je odustajanjem od takmičenja. Tokom godine sreo se s bivšim smrtonošom Severusom Snapeom s kojim je obavio nekoliko razgovora o prošlosti. Na kraju turnira Karkaroff je pobjegao i pokušao se sakriti jer je čuo za Voldemortov povratak. Viktor Krum je rekao da on nije upravljao brodom koji je bio u jezeru, nego učenici.
Nakon povratka Voldemort je tražio Karkaroffovu smrt zbog kukavičluka. U 6. knjizi pronađen je mrtav u baraci iznad koje je lebdio tamni znamen (čarolija morsmordre) što ukazuje na to da su ga ubili smrtonoše. Arthur Weasley smatrao je impresivnim kako je uspio preživjeti godinu dana nakon napuštanja Voldemorta.
Death Eater Mortífago Univers de Harry Potter Dødsetere i Harry Potter-bøkene Śmierciożercy Dödsätare Ölüm Yiyen
Marian Wenzel
Marian Barbara Wenzel (Pittsburgh, 18. decembar 1932 – London, 6. januar 2002) bila je britanska umjetnica i historičarka umjetnosti.
Plankton
Plankton (grč. πλαγκτός – planktos = lutati, lutalica, lebdjeti) je raznolika skupina organizama koji žive u velikim vodenim komoleksima i ne mogu plivati protiv struje. Pojedinačni organizmi koji čine plankton nazivaju se plankteri. Oni su ključni izvor hrane mnogim malim i velikim vodenim organizmima, kao što su bivalve, ribe i kitovi.
Marian Wenzel
Rođena je 1932. godine u Pittsburghu (Pennsylvania, SAD), ali je svoju akademsku karijeru gradila u Engleskoj. Nakon studija filozofije na Columbia Univerzitetu u New Yorku nastavila je studij na Courtauld Institute of Art u Londonu. Njena posjeta Bosni 50-ih godina 20. vijeka je presudila da upravo ta zemlja postane prvi predmet njenog istraživanja. Za temu doktorske disertacije izabrala je problematiku srednjovjekovnih stećaka. Tema doktorata Ukrasni motivi na stećcima rezultat je njenog dugogodišnjeg istraživanja kulturno-historijskog nasljeđa Bosne i Hercegovine.
Plankton
Planktonski organizmi uključuju bakterije, archaea, alge, protozoa I ploveće ili lebdeće životinje koje naseljavaju – naprimjer – pelagijsku zonu okeana, jezera, ili slatkovodnih masa. U osnovi, plankton je definiran njihovom ekološkom nišom, a ne bilo kojom filogenetskom ili taksonomskom klasifikacijom.
Iako su mnoge planktonske vrste mikroskopske veličine, "plankton" uključuje organizme širokog raspona dimenzija, uključujući velike organizme poput meduza.
Marian Wenzel
Istraživanje bosanskog srednjovjekovlja dovelo ju je do saradnje sa najznačajnijim imenima bosanske medievistike. Alojz Benac, tadašnji direktor Zemaljskog muzeja Bosne i Hercegovine bio joj je mentor, a Vlajko Palavestra, Đuro Basler, Šefik Bešlagić, Nada Miletić, Pavao Anđelić, Marko Vego i mnogi drugi pružili su joj nesebičnu pomoć, podijelivši s njom rezultate svojih istraživanja. Rane šezdesete Marian je provela obilazeći neprohodne krajeve Hercegovine i Bosne i pomno bilježeći motive na stećcima. Njen višegodišnji terenski rad rezultirao je knjigom Ukrasni motivi na stećcima, objavljene 1965. godine. Autorica se u svom djelu nije upuštala u donošenje velikih zaključaka o stećcima, ali je odlučno pobijala njihovu vezu sa bogumilima. Prema Wenzel, stećke u srednjovjekovnoj Bosni su podizali i katolici i pravoslavci i pripadnici Crkve bosanske.
Plankton
Tehnički, pojam ne uključuje organizme na površini vode koji se nazivaju pleuston  – ili one koji u vodi aktivno plivaju, a koji se nazivaju nekton.
Marian Wenzel
Njen interes za srednjovjekovnu umjetnost Bosne nije prestao nakon objavljivanja doktorske disertacije, već se proširio na polje proučavanja obrade metala, koje je nastavila na Warburg institutu u Londonu. Po njenom mišljenju, glavna umjetnička forma bosanske države 14. i 15. vijeka nisu bili stećci, nego kucane, ornamentalne srebrne i posrebrene zdjele, napravljene od metala iz bogatih bosanskih rudnika, dok su dekoracije na stećcima njihova reducirana forma. Marian Wenzel je još ranih osamdesetih istakla postojanje bosanskog stila, kao mješavine gotičkog, mediteransko-islamskog i bizantskog, ali osobenog i jedinstvenog stila u umjetnosti srednjovjekovne Bosne, što je u široj naučnoj javnosti izazvalo velike polemike.
Plankton
Terminologija
thumb |left|Neke morske [[diatomeje – ključna su fitoplanktonska grupa Fotografija uglavnom prozirnih diatomeja različitih oblika: jedan podsjeća na kiflu, drugi na kratku traku, treće izgledaju poput sićušnih kajaka
Termin plankton u osnovi ima pomenutu starogrčku riječ koju je uveo Victor Hensen, 1887. Iako su neki oblici sposobni za neovisno kretanje i mogu plivati stotine metara vertikalno u jednom danu (ponašanje nazvano dnevna vertikalna migracija), njihov vodoravni položaj prvenstveno određuje kretanje okolne vode, a plankton obično teče s okeanskim strujama. To je u suprotnosti s nektonskim organizmima, poput riba, lignji i morskih sisara, koji mogu plivati protiv toka okoline i u nji+oj kontrolirati svoj položaj.
Unutar planktona holoplankton provode čitav svoj životni ciklus kao plankton (npr. većina algi, kopepode, salpe i neke meduze). Suprotno tome, meroplankton kao plankton je samo dio svog života (obično faza larve), a zatim napreduju ili u nektonske organizme (plivanje) ili bentonski ostaju na morskom dnu. Primjeri meroplanktona uključuju larve morskih ježeva, morskih zvijezda, rakova, morskih crva i većine riba.
Marian Wenzel
Prvi rad o bosanskom stilu objavljen je 1985. godine, dok je knjiga pod nazivom Bosanski stil na stećcima i metalu, sastavljena od njena četiri ranije objavljena članka u kojima je iznijela rezultate svojih dotadašnjih istraživanja, izašla 1998. godine.
Plankton
Terminologija
Abundancija (relativna učestalost) i rasprostranjenje planktona ovise o raspoloživim hranjivim tvarima, stanje vode i o količini drugog planktona.
Marian Wenzel
Njen slikarski opus je vezan za Bosnu. Neki njeni radovi su trajno pohranjeni u Umetničkoj galeriji BiH.
Plankton
Terminologija
Na bosanskom, imenica plankton ima samo jedninu, pa se i za jedinku i cjelokupnu grupu upotrebljava samo odrednica plankton.
Marian Wenzel
Za vrijeme rata u Bosni i Hercegovini osnovala je dobrotvorno društvo Bosnia-Herzegovina Heritage Rescue (BHHR), a i sama je posjećivala ratom ugroženu zemlju. Pored svega što je učinila za Bosnu i Hercegovinu, Marian Wenzel je također Historijskom muzeju u Sarajevu ostavila svoju biblioteku.
Plankton
Prehrambeno-trofijske grupe
Prepoznavanje važnosti miksotrofije kao ekološke strategije je sve veće, kao i šire uloge koju ovo može imati u morskoj biogeohemiji. Studije su pokazale da su mikrosrofi mnogo važniji za morsku ekologiju nego što se ranije pretpostavljalo i da sadrže više od polovine mikroskopskog planktona. Njihova prisutnost djeluje kao tampon koji sprečava kolaps ekosistema tokom vremena sa malo i bez svjetla.
Veličina grupa
Mikroplankton i manje grupe su mikroorganizama djeluju na niskim Reynoldsovim brojevima, gdje je viskoznost vode mnogo važnija od njene mase ili inercije.
Gajevi (Ilijaš)
Gajevi su naseljeno mjesto u općini Ilijaš, Bosna i Hercegovina.
Sabiranje
desno|mini|120px|3 + 2 = 5 sa [[jabukama, popularnim primjerom u školama ]] Sabiranje je osnovna aritmetička operacija, kojom saznajemo informaciju kad dvije ili više veličina (brojeva) skupimo zajedno, koliko ih ukupno ima. Sabirati možemo jabuke, kruške, lubenice, ovce u snu (sve su to cijeli brojevi), no i tekućine utočene i istočene iz spremnika, težine razne hrane i neprehrambenih artikala (decimalni brojevi).
Matematički sabiranje je predstavljamo znakom plus +, npr. :1 + 2 = 3. Brojeve koje sabiremo nazivamo pribrojnici.
Sabiranje je komutativno, što znači da je :, tj. možemo slobodno zamijeniti mjesta pribrojnika, a rezultat sabiranja se neće promijeniti.
Sabiranje je i asocijativno, jer vrijedi :
Kod sabiranja članova nekog niza koristi se veliko grčko slovo sigma:
što znači da sabiramo prvih n članova niza, od x1 do xn. Zbir članova Broj je apstraktni pojam koji koristimo za opis količina, bez brojeva ne bi bilo matematike.
Notacija i terminologija
desno|100px|mini|Znak plus Sabiranje se zapisuje korištenjem znakom plus "+" koji se stavlja između dva člana koji se sabiru, to jest, u infiksnoj notaciji. Rezultat se izražava sa znakom jednakosti. Na primjer,
Komutativnost
desno|113px|mini|4 + 2 = 2 + 4 sa blokovima Sabiranje je komutativno, što znači da članovi, koji se sabiru, mogu, međusobno, zamijeniti mjesta, a da rezultat ostane nepromijenjen. Simbolički, ako su a i b dva broja, tada vrijedi
Asocijativnost
lijevo|100px|mini|2+(1+3) = (2+1)+3 sa segnetntovanim štapovima
Još jedna osobina sabiranja je asocijativnost, koju dobijamo kada pokušamo definisati uzastopno sabiranje više članova sume. Da li bi izraz
trebao biti definisan kao
Činjenica da je sabiranje asocijativno govori nam da je odabir definicije nebitan. Za bilo koja tri broja a, b i c, važi da je
Na primjer
Nisu svi operatori asocijativni, tako da u izrazima sa ostalim operatorima, kao što je dijeljenje, važno je naznačiti redoslijed operacija.
Neutralni elemenat
Postoji jedan realan broj koji ako se sabere sa bilo kojim realnim brojem daje taj isti realan broj, tj. njegovo dodavanje na neki broj ne utiče na taj broj; taj realni broj se naziva neutral, i kod sabiranja realnih brojeva se obično predstavlja simbolom 0 i zove „nula“:
Inverzni elemenat
Za svaki uzeti realni broj, postoji njemu suprotan, označen sa znakom minus, koji kad se sabere sa tim brojem daje nulu; takav „suprotni“ broj nekog broja naziva se njegovim inverznim elementom:
Uopćeno govoreći, sabiranje ne mora zadovoljavati sve navedene osobine za sve skupove nad kojim je definirano.
Naprimjer
Nicolas Kiesa
Nicolas Kiesa (Kopenhagen, 3. mart 1978) je danski vozač.
Potpuni popis rezultata u F1
(key) (Utrke u boldu označuju najbolju startnu poziciju) (Utrke u italicu označuju najbrži krug utrke)
Ivana Kuzmanović
Član je Udruženja književnika Srbije. Dobitnik priznanja Zlatni Hit Liber za 2011. godinu, koje dodjeljuje RTS. Autor je redovne kolumne u magazinu "Ona".
Pokretač je i voditelj Susreta pomerisrca – razgovori o ljubavi i Life coach.
Nikola Stojanović (advokat)
Nikola Stojanović (1880–1964) bio je advokat, publicista, član Centralnog nacionalnog komiteta Kraljevine Jugoslavije, osnivač Jugoslovenskog odbora u Parizu.
Biografija
Svoje školovanje je završio u Beogradu, a pravne nauke i doktorat u Beču. Poslije velikih protesta u Zagrebu, 1902 godine, bio je primoran da se vrati iz Austrije i posveti se novinarskom poslu. Bio je urednik opozicionog lista „Narod“, koji je u početku izlazio u Mostaru.
U vrijeme aneksije Bosne i Hercegovine, 1908. godine, bio je u Zürichu i tamo objavio knjigu na njemačkom jeziku pod naslovom „Autonomija Bosne i Hercegovine“.
Od 1910. godine bio je poslanik u Bosanskom saboru, da bi pred početak Prvog svijetskog rata napustio zemlju i otišao se u Pariz, gde je agitovao na ujedinjavanju svih jugoslavenskih političara, pa je 1915. godine bio jedan od osnivača Jugoslovenskog odbora sa još nekolicinom pristalica.
Za vrijeme rada Mirovne konferencije u Versailleu 1919. godine, učestvovao je u delegaciji SHS, kao ekspert za pitanje Bosne i Hercegovine.
Od 1920. godine do početka Drugog svjetskog rata posvetio se advokatskom zanimanju, a po formiranju Srpskog kulturnog kluba 1935. godine u Beogradu pristupio je udruženju kao počasni član.
Za vrijeme aprilskog rata nalazio se u Beogradu sa ostalim pripadnicima kluba. Već u ljeto počeo je da radi u beogradskoj organizaciji Draže Mihailovića, a zvanično je ušao u sastav Centralnog Nacionalnog Komiteta u augustu 1943. godine
Radio je na uređivanju lista „Za slobodu i demokratiju“, a bio je također i urednik jednog broja listova koje je u ilegali štampala omladina Ravnogorskog pokreta (JURAO). Za vrijeme okupacije dva puta je hapšen i zatvaran u logoru na Banjici. U maju 1943. godine, Nijemci ga interniraju u Francusku, gdje je dočekao kraj rata.
Poslije rata se vraća u zemlju i prijavljuje novim vlastima koje su ga odmah zatvorile i sudile na zatvorsku kaznu zbog političkog dijelovanja, da bi tu kaznu poslije jedne godine robije, zamijenili za oslobađajuću, ali su mu oduzeli građanska prava u trajanju od 10 godina, tako da više nije mogao politički da dijeluje.
U Beogradu je provodio svoje postzatvorske dana, živeći kod svojih rođaka, jel mu je kuća bila konfiskovana. Tada je pokušao da završi svoju prije rata započetu knjigu „Mladost jednog pokoljenja“, ali nije uspio.
Umro je u Beogradu 1964. godine, a knjiga mu nije objavljena.
NGC 5465
NGC 5465 je zvijezda i nalazi se u sazviježđu Djevica. Prvo otkriće je napravio Ernst Wilhelm Leberecht Tempel u aprila 1882. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Zvjezdane staze: U tami
Zvjezdane staze: U tami (Star Trek into Darkness) američki je naučnofantastični akcijski film u režiji J. J. Abramsa a scenarij su napisali Roberto Orci, Alex Kurtzman, and Damon Lindelof. To je 12. film o Zvjezdanim stazama i služi kao nastavak filma iz 2009. U filmu se pojavljuje Chris Pine koji ponavlja ulogu kapetana James T. Kirka, te Zachary Quinto, Simon Pegg, Karl Urban, Zoe Saldana, John Cho, Anton Yelchin, Bruce Greenwood i Leonard Nimoy reprizirajući svoje uloge iz prethodnog filma. Benedict Cumberbatch, Alice Eve i Peter Weller također su uključeni u glavnu glumačku postavu filma. Bio je to i posljednji put da je Nimoy portretirao lik Spocka i njegov posljednji film u cjelini prije njegove smrti 2015. godine. Radnja filma je smještena u 23. vijek, kada Kirk i ekipa sa svemirskog broda USS Enterprise budu poslati u Klingon matični svijet u potrazi za bivšim članom Starfleeta koji se pretvorio u teroristu poznatim kao John Harrison.
Nakon prikazivanja Zvjezdanih staza, Abrams, Burk, Lindelof, Kurtzman i Orci složili su se da produciraju njegov nastavak. Snimanje je započelo u januaru 2012. godine. Vizualne efekte za film prvenstveno je kreirao Industrial Light & Magic. Film je prošao konverziju u 3D tehnologiju tokom faze postprodukcije. Zvjezdane staze: U tami premijerno je prikazan u Event Cinemas u Sydneyu, Australija, 23. aprila 2013. a prikazan je 9. maja u Australiji, Novom Zelandu, Ujedinjenom Kraljevstvu, Evropi i Peruu. a nakon toga i u ostalim zemljama svijeta. Film je počeo sa prikazivanjima 17. maja u Sjedinjenim Državama i Kanadi, a dan ranije prikazan je u IMAX kinima. Film je doživio finansijski uspjeh i dobio je pozitivne kritike od strane kritičara. Njegova bruto zarada od preko 467 miliona dolara širom svijeta učinila ga je najunosnijim filmom u franšizi Zvjezdane staze. Na 86. dodjeli "Oscara", film je nominiran za nagradu za najbolje vizualni efekte. Nastavak filma uslijedio je 2016. godine pod nazivom Zvjezdane staze 13: S one strane.
Radnja
2259. godine kapetan James T. Kirk uklonjen sa pozicije zapovjednika nad svemirskim brodom USS  Enterprise  zbog kršenja "glavne direktive" nakon izlaganja broda primitivnim stanovnicima planete Nibiru kako bi ih spasio i Spocka od kataklizmične erupcije vulkana. Admiral Christopher Pike vraćen je na dužnost zapovjednika, a Kirk je degradiran u prvog oficira. Spock se prebacuje na drugi brod. Ubrzo nakon toga, oficir Zvjezdane flote Thomas Harewood, kojeg je poslao zapovjednik John Harrison, bombardira instalacije Oblasti 31 u London. Tokom hitnog sastanka o situaciji, Harrison koristi brod da napravi zasjedu i ubije Pikea i druge više oficire, prije nego što se prebaci u Kronos, domovinu neprijateljskih Klingona.
Alastor Moody
Alastor "Divljooki" Moddy je fiktivni lik iz serije romana J. K. Rowling. On je bivši auror koji radi za Red feniksa.
Zvjezdane staze: U tami
Radnja
Admiral Alexander Marcus vraća Kirka i Spocka kao zapovjednike "Enterprise-a" s naredbom da ubiju Harrisona upotrebom novog stelt torpeda velikog dometa. Glavni inženjer Montgomery Scott protivi se upotrebi neprovjerenih torpeda na brodu bez poznavanja njihovih specifikacija; kad ga sve nadglasali, on podnosi ostavku. Kirk je postavio Pavela Čekova da zamijeni Scottyja. Na putu do Kronosa, gubi mogućnosti prizemljenja  Enterprise-a. Kirk vodi tim zajedno sa Spockom i Uhurom do planete, gdje ih dočekaju u zasjedi klingonske patrole. Harrison se pojavljuje i ubija Klingone. Harrison se predaje kada sazna tačan broj torpeda na brodu "Enterprise".
Doktor Leonard McCoy i Marcusova kćerka, dr. Carol Marcus, aktiviraju torpedo na Harrisonov nagovor otkrivajući da torpeda sadrže krionski smrznute ljude. Harrison je odveden na na brod  Enterprise, gdje otkriva svoj pravi identitet kao Khan Noonien Singh, kao generacija genetički proizvedenih nadljudi koje je Admiral Marcus probudio iz vjekovnog sna i prisilio ih da razviju napredno oružje. Khan otkriva da je Marcus sabotirao pogon  Enterprise-a, s namjerom da Klingonci unište brod nakon što zapucaju na Kronos, što je izazvalo rat s Klingonskim carstvom. Khan također daje Kirku set koordinata, koje Kirk prosljeđuje Scottu da istraži. Scott otkriva da koordinate vode do prikrivenog objekta Zvjezdane flote. Enterprise  presreće mnogo veći ratni brod Zvjezdane flote, USS Vengeance, kojim zapovijeda admiral Marcus. Marcus zahtijeva da Kirk isporuči Khana, ali Enterprise bježi na Zemlju kako bi ga razotkrio. Nakon što "Vengeance" onesposobljava "Enterprise" blizu Mjeseca, Carol otkriva svoje prisustvo na "Enterprise-u" kako bi zaustavila napad. Marcus na silu prevozi Carol do  Vengeance-a  prije nego što naredi uništavanje  Enterprise-a . Vengeance gubi snagu nakon što ga je sabotirao Scott, koji se infiltrirao u brod. Pošto su transporteri onesposobljeni, Kirk i Khan, s obzirom na potonje znanje o dizajnu ratnog broda, izvode svemirsko ronjenje sve do Vengeance-a. U međuvremenu, Spock kontaktira svog budućeg sebe na New Vulcan-u, koji mu govori o svom vlastitom susretu s Khanom i upozorava da mu se ne može vjerovati. Nakon borbe na putu do mosta, Khan savlada Kirka, Scotta i Carol, ubija Marcusa i preuzima kontrolu nad Vengeance-om.
Laporje (Velike Lašče)
Laporje su naseljeno mjesto u sastavu općine Velike Lašče, regija Srednja Slovenija, Slovenija.
Zvjezdane staze: U tami
Radnja
Khan zahtijeva da Spock vrati svoju smrznutu posadu u zamjenu za oficire "Enterprise-a". Spock pristaje, ali on i McCoy tajno uklanjaju Khanovu smrznutu posadu s torpeda. Kada Khan počne pucati na  Enterprise , Spock aktivira bojeve glave oštećujući brod. S oba zvjezdana broda uhvaćena u gravitaciji Zemlje, oni strmoglavo padaju prema površini. Kirk ulazi u radioaktivnu reaktorsku komoru Enterprise-a radi preusmjeravanja glavnog pogonskog reaktora, žrtvujući se da spasi brod. Khan ruši Veangence u centar San Francisca u pokušaju da uništi sjedište Zvjezdane flote, dok McCoy otkriva da Khanova krv ima regenerativna svojstva koja mogu spasiti Kirka. Spock progoni Khana kroz grad i njih dvoje se obračunavaju prsa u prsa. Uhura se spušta i omamljuje Khana. Spock se priprema ubiti Khana, ali Uhura ga zaustavlja, objašnjavajući da im je jedina šansa spasiti Kirka. Khanova krv oživljava Kirka, a Khan je zatvoren u njegovu kriogenu kapsulu i pohranjen je kod svojih sunarodnika. Godinu dana kasnije, Kirk govori na ceremoniji ponovnog posvećenja Enterprise-a. Posada Enterprise-a kreće u petogodišnju istraživačku misiju.
Laporje (Velike Lašče)
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu grada Ljubljane, odn. stare općine Vič–Rudnik.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Laporje su imale 40 stanovnika.
Alastor Moody
Iskusni auror koji je izgubio oko, nogu i dio nosa u borbi protiv mračnih sila, oprezan je - može se reći i paranoičan - i odbija piti i jesti bilo šta što nije sam pripremio. Nazivan je "Divljooki" zbog mogućnosti da vidi kroz zidove i vrata, te iza glave pomoću magičnog oka.
U filmovima ga tumači Brendan Gleeson.
U 4. knjizi Moody je dobio mjesto učitelja Obrane od mračnih sila u Hogwartsu. No prije početka školske godine u jednu škrinju zatvorio ga je smrtonoša Barty Crouch ml. koji je koristio Višesokovni napitak da se pretvori u njega. Moddyjeva navika da uvijek nosi piće sa sobom omogućila je Crouchu da pije napitak bez sumnje.
Na zadnjem zadatku Tromagijskog turnira Crouch pokušava ubiti Harryja, no zaustavljaju ga Albus Dumbledore, Minerva McGonagall i Severus Snape. Crouch nije uzeo satnu dozu napitka i otkrio pravi identitet, a pod uticajem Veritaseruma, priznao je sve.
U filmu Moodyev nos je čitav, a u knjizi mu je vrh otkinuo Evan Rosier. U filmu Rosiera krivi za gubitak nosa.
Laporje
Slovenija:
Ljusići (Konjic)
Ljusići su naselje u općini Konjic, Bosna i Hercegovina.