cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Barokno slikarstvo u Holandiji
U protestantskom dijelu Nizozemske kršćanske su teme u slikarstvu često interpretirane u ovozemaljskom okruženju. Tako je Rembrandt, najveći genije nizozemske umjetnosti, u velikom broju svojih slika i grafika, zasnovanih na ekstremnim kontrastima svjetla i tame, pozornost posmatrača usmjerio na samu bit djela i na taj način preko ljudskog pronašao pristup božanskom. Rembrandt je na svom početku rada stvarao pod uticajem Caravaggia, a njegove najranije slike su bile malih dimenzija, jako osvjetljene i duboko realistične, te mnoge od njih, kao Tobija i Ana sa jaretom, obrađuju starozavjetne teme. Kroz sliku „Osljepljivanje Samsona“, na kojoj kroz prodor blještave svjetlosti u mračnom šatoru Stari zavjet prikazuje kao svijet istočnjačkog privlačnog sjaja i žestine, Rembrandt je razvio stil visokog baroka. Oko 1640. godine izrađuje svoj čuveni grupni portret poznat kao „Noćna straža“, u kojem u težnji da izbjegne mehanički pravilnu sliku, je virtuozno ostvario barokni pokret i osvjetljenje. Rembrandtov stav se duboko promijenio nakon 1650. godine, a njegov stil od tada izbjegava retoriku visokog baroka i zamjenjuje je lirskom istančanošću i slikarskom širinom. Tu novu dubinu osjećaja pokazuje i slika „Jakov blagosilja Josifove sinove“. U poznim godinama života Rembrandt usvaja na ličan i poseban način kompozicije i slikarske ideje sjevernjačke renesanse, a pod tim uticajem nastaje i slika „Poljak na konju“. Tokom šezdesetih godina 17. stoljeća umjetnik je izradio i nekoliko svojih autoportreta koji odražavaju svaki stepen njegovog unutarnjeg razvoja. U 17. stoljeću tehnike duboreza i bakroreza služile su uglavnom za reprodukovanje drugih dijela. Stvaraoci grafičari tog vremena, uključujući i Rembrandta, najviše su koristili rad sa kiselinom kombinovan sa suhom iglom.
Većina kupaca umjetničkih djela u Nizozemskoj je više preferirala teme koje nisu izlazile iz njihovog svakodnevnog života, kao što su pejzaži, vidici sa arhitekturom, mrtva priroda i prizori svakodnevnog života. Nizozemsko slikarstvo je bilo glavni izvor i po obimnosti i po raznolikosti tema u okviru žanr-grupe. Neka od najznačajnijih djela žanr-grupe su Tvrđava na rijeci Jana van Goyena, Jevrejsko groblje Jacoba van Ruisdaela, te slika Crkva St. Cunera u Rheneu Pietera Saenredam. Velika grupa slika nazvanih žanr- scenama koja obuhvata sve od buke u krčmama do prefinjenih domaćih enterijera je isto toliko raznolika kao i grupa pejzaža i mrtve prirode, a najznačajnija djela koja pripadaju ovoj grupi su Nikoljsko veče slikara Jana Steena i Pismo Jana Vermeera.
Donja Rijeka (Gornja Rijeka)
Donja Rijeka je naseljeno mjesto u sastavu općine Gornja Rijeka, Koprivničko-križevačka županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Križevci.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Donja Rijeka je imala 218 stanovnika.
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Donja Rijeka je imalo 281 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Trpčane
Trpčane su naseljeno mjesto u sastavu općine Ilirska Bistrica, regija Primorsko-notranjska, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu stare općine Ilirska Bistrica.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Trpčane su imale 140 stanovnika.
Sovinjak
Sovinjak (ital. Sovignacco) je naseljeno mjesto u sastavu grada Buzeta, Istarska županija, Republika Hrvatska.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Buzet. Na popisu 2021. godine povećano za naselja Sirotići i Sovinjsko Polje koja su ukinuta.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Sovinjak je imao 27 stanovnika.
Napomena: ''U 1857., 1869., 1921. i 1931. sadrži podatke za naselje Sirotići, kao i dio podataka u 1880. i 1890., a u 1921. i 1931. sadrži podatke za naselja Pračana i Sovinjsko Polje te dio podataka za naselje Sovinjska Brda. Od 1857. do 1880. dio podataka je sadržan u naselju Sovinjsko Polje. Na popisu 2021. povećano za naselja Sirotići i Sovinjsko Polje koja su ukinuta.''
Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Sovinjak je imalo 34 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:
Wilhelm Sasnal
Wilhelm Tomasz Sasnal (fonetski: Vilhelm Tomaš Sasnal; Tarnów, 29. decembar 1972.) poljski je slikar, fotograf, dizajner plakata, ilustrator i filmaš. Danas se smatra jednim od najistaknutijih i međunarodno uspješnih poljskih savremenih umjetnika.
Godine 1999. diplomirao je na slikarskom fakultetu na Akademiji likovnih umjetnosti u Krakovu. Zatim je kratko radio za reklamne kompanije u Krakovu dok je, istovremeno slikao, pisao grafičke romane (njegovi stripovi su redovno objavljivani u poljskim časopisima), bavio se fotografijom i filmom.
Umjetnička aktivnost
Od 1996. do 2001. suosnivač je grupe Lijepo. Članovi su slikali svoje suvremeno, često banalno okruženje, koristeći pojednostavljenu estetiku koja se suprotstavljala stilu koji su cijenili njihovi instruktori. Sasnalova slika je glas generacije sedamdesetih, koja je odrasla u periodu transformacije političkog sustava. Aktivan je na društvenoj sceni, kritizira manifestacije masovne kulture pomoću pastiša njenih načina prikazivanja. Jedan od glavnih motiva njegovog rada je svakodnevni život, međusobno prožimanje privatne i javne sfere. Takođe stvara portrete i pejzaže (Mościce I i II, 2005, Kraków-Warszawa, 2006), koje karakterizira nastojanje da se sintezom, skraćenicom i apstrakcijom oblika predstavi suština. Često se poziva na historijske ličnosti i događaje (Wyszyński, 2005).
Važan izvor inspiracije i motiv Sasnalu je muzika – umjetnik stvara kratke filmove inspirisane pjesmama svojih omiljenih punk bendova, naslikao je plakat za 11. Uskršnji Festival Ludviga van Beethovena (2007.), prikazuje pojedinačne instrumente na platnima („Perkusja 1” – Bubnjevi 1, 2005.), opremu za sviranje („Hiena”, 2008), obrade postojećih albuma („Def Jam”, 2006) i scene s koncerata. Oduševljen je i stripom: 2001. objavio je knjigu Svakodnevni život u Poljskoj od 1999. do 2001 („Życie codzienne w Polsce w latach 1999–2001”), u kojoj je prikazao prizore iz života svog najbližeg okruženja, ilustrirao je tjednik Presjek („Przekrój”) i stvorio crno-bijele slike koje prikazuju pozadinu umjetnosti Spigelmanovog poznatog stripa Maus. 4. jula 2007. njegov je mural obogatio Umjetnički zid u Ružičnjaku u Muzeju varšavskog ustanka.
Na formalni sloj Sasnalovog slikarstva utjecali su pravci poput fotorealizma, pop arta, apstrakcije, minimalizma, slikanja gestama, nadrealizma i kubizma. Osim slikanja, stvara filmove kamerom od 8mm: muzičke spotove, simulacije nesreća i požara, Konkordov posljednji let ili scene iz uličnog života (Pariz ili Brazil). Rezidencija u Činati zakladi u Marfi (SAD) 2005. godine rezultirala je proizvodnjom filmova, uključujući i film o avionskom groblju.
Sarađuje s Zakladom galerije Foksal u Varšavi, Galerijom Raster, Političkom kritikom i antirasističkim udruženjem Nikad više. Učestvovao je na mnogim samostalnim i kolektivnim izložbama, njegovi radovi se nalaze u zbirkama Centra za savremenu umjetnost Dvorac Ujazdowski, galerije Saatchi, Tate Modern u Londonu, Pompidou centra u Pariz, Muzeja moderne umjetnosti u New Yorku, Guggenheim muzeja i Kunsthausa u Zürichi.
Godine 2008, "Smoking Girls" Wilhelma Sasnala prodate su na aukciji za 465.000 dolara u aukcijskoj kući Philips de Pury u Londonu.
Priznanja
1999. Sasnal je dobio nagradu Grand Prix na Bijenalu slikarstva u Bielskoj Jesenju, a 2003. nagradu Pegasus. Godine 2006. zauzeo je prvo mjesto na listi 100 umjetnika u usponu koju je sastavio časopis Flash Art posvećen savremenoj umjetnosti. Dobitnik je i Bijenala nagrade Vincent van Gogh za savremenu umjetnost u Evropi 2006. godine. Godine 2014. odlikovan je Viteškim krstom Reda Polonia Restituta kao priznanje za izuzetna postignuća na području umjetnosti.
Pešter
mini|desno Pešter ili Pešterska visoravan kraška je visoravan koja se prostire u jugozapadnoj Srbiji, na području općina Sjenica i Tutin. Nalazi se jugoistočno od grada Sjenice, a sjeverozapadno od Tutina, na nadmorskoj visini od 964 do 1.569 m. Uglavnom je naseljavaju Bošnjaci i Srbi
Etimologija
Riječ pešter slavenskog je porijekla. Njome se označava mjesto gdje postoje pećine (peštere). Moguće je da je Pešter ime dobila i po ilirskim riječima špeš-ter, što znači "pretežno mračno" ili "tmurno".
Relevatni historijski podaci i arkeološki nalazi svjedoče da je dolina rijeke Raška, od drevnih vremena bila naseljena od Ilira, čak s velikom gustoćom više nego u ostalim područjima i više nego što se mislilo do kasno. Ovo, pored ostalog svjedoče i mnogi toponimi sačuvani do današnjih dana, koji svjedoče o ilirskoj prošlosti. Imena kao Ras, Arsa (Raška, Ibar, (alb. Ibër) (Pešter, Biševo, Vapa (naselje Rijeka, jezero) Lim, jesu albanskog porijekla Ibar (bijel), Ras (kamen pločica) Peshter peshë - terësi, Vapa (umorina), Lim (lumi-rijeka)
Arheološka istraživanja koja su izvršna u Pešteru pokazuju da ova visoravan u cjelosti bila naseljena od neolita, zapravo na početku epohe bronze. O ovome svjedoče mnoge mogile, koje su raspostranjene na cjelom području i u narod poznate su kao latinska i grčka groblja, što indirekto pokazuje da u kasnijem   historijskom period, na ovom području kretali su se makar i u prolazu i narodi i karavani trgovaca i razni misionari. Samo u jednom odredjenom prostoru u Pešteru, zapravo na Koštanskom polju, registrovana su 13 nekropolja, sa zidinama i dva naselja. Prema mišljenju dr. Sredojevića, Pešterski prostor okolna područja, uopće bila su naseljena od starih stanovnika plemena Iliro-dardanskih. Na ovim krajevima došli su autoriati, koji su vršili pritisak nad dardancima, tjerajući ih da se iseljavaju na dolini rijeke Raška.
Geografija i klima
Pešter od Sjeničkog polja dijeli planina Giljeva, od rožajske i ostatka tutinske općine Đerekarski homar i Hum, a od novopazarske općine planina Ninaja. Preko crnogorske granice prostiru se Korita i Bihor.
Historija
U prahistorijsko doba, Pešter je bila gusto naseljena Dardancima, autohtonim stanovništvom čije je glavno zanimanje bilo stočarstvo. O prisustvu Dardanaca svjedoče brojne humke pronađene na više lokaliteta. Od 2. vijeka pojavljuju se Rimljani, posebno legionari. U Boroštici je pronađena rimska stela iz 3. vijeka, dok brdo Trojan kod Karajukića Bunara prema legendi nosi ime po caru Trajanu, koji je tu imao svoje dvore i odakle je pošao u pohod na Dakiju.
Slaveni su najvjerovatnije rano naselili Pešter. Ne zna se šta se dogodilo sa autohtonim stanovnicima, Ilirima i Dardancima.
Tokom srednjeg vijeka Pešter je ulazila u sastav srpske države. Nakon Kosovske bitke bila je dio oblasti Brankovića. U osmanlijske ruke pada 1455, ulazeći u sastav krajišta Isa-bega Ishakovića. Prvi muslimani spominju se u 16. vijeku, mada su većinu stanovništva činili pravoslavni stočari koji su se bavili hajdučijom. Tokom osmanlijskog perioda, Pešter je čas bila dio Skadarskog, a čas Bosanskog pašaluka.
Veliki bečki rat od 1683. do 1699. imao je teške posljedice za Novopazarski sandžak. Uz pomoć ustanika iz Starog Vlaha, Austrijanci i Mađari protjerali su Osmanlije duboko na jug, a stradali su gradovi Novi Pazar, Prijepolje i Bijelo Polje. Muslimansko stanovništvo povuklo se ka jugu, a pravoslavno ka sjeveru, preko Save. Tokom seobe Srba, iselilo se oko 5.000 Srba novopazarskog kraja. Pešterski Srbi iselili su se 1689.
Krajem 17. i početkom 18. vijeka gospodari Pešteri bili su pećki Mahmudbegovići, koji su oblast dobili zbog ratnih zasluga. Nastojali su, kao i osmanlijska vlast, što prije naseliti pustu Pešter. Vlasti su 1689. pokušale nagovoriti iseljene Srbe da se vrate, obećavajući oslobođenje od poreza. I pored toga, rijetko koja srpska porodica se vratila.
147 porodica Klimenti sa 1.362 člana vratilo se 1707. u Albaniju, i pored brojnih osmanlijskih zasjeda. Smatrajući da su za povratak krivi katolički sveštenici, Osmanlije su 1708. porušile katoličku crkvu na Pešteri koja se nalazila najvjerovatnije u Kamešnici ili Uglu. Još 50 porodica Klimenti vratilo se 1711. u Albaniju. 10 godina kasnije, Pešter je pripojena Bosanskom pašaluku.
Klimente dugo vremena nisu prihvatile islam i nastavile su se boriti protiv Osmanlija. 1737. zauzele su Novi Pazar i u njemu razvile ruske zastave. Iste godine 500 Klimenti i 300 Srba povuklo se preko Save. Dio Klimenti se vratio, a oni koji su ostali u srijemskim selima danas se izjašnjavaju Hrvatima.
Veliki broj Pešteraca pridružio se pokretima protiv reformi, bošnjačkom Husein-kapetana Gradaščevića i albanskom Mustafa-paše Bušatlije. Tokom 1830-ih oko Pešteri su se sukobljavale pećke i prizrenske paše. Oblast je 1832. podijeljena na dva dijela, od kojih je jedan pripao rožajskoj, a drugi novopazarskoj kazi. Od tada se kao begovi javljaju bihorski Hajdarpašići i Ćorovići.
Na Pešter se 1878. naselio veliki broj muhadžira iz Bosne i Hercegovine i Crne Gore.
Tokom Drugog svjetskog rata, njemačka vojska i lokalne muslimanske formacije spalile su Buđevo. U periodu socijalističke Jugoslavije, veliki broj Pešteraca iselio se u gradove. Bošnjaci, uglavnom Škrijelji i manjim dijelom Klimente, su se od 1950. do 1970. iseljavali u Tursku, u gradove Istanbul, Izmir, Bursa i Adapazar. Srpsko stanovništvo iseljavalo se ka razvijenijim regionima Srbije, uglavnom u okolinu Kragujevca i Kraljeva.
Stanovništvo
Početkom 18. vijeka na Pešter je prisilno naseljeno katoličko pleme Klimenti, ali i Hoti, Šalje, Škrijelji i Kuči od kojih je dio bio muslimanske i pravoslavne vjere. Klimente iz bratstva Voklje naseljeni su u Uglu, Tuzinju i Rasnu, iz bratstva Nikči u Doliću i Krnjoj Jeli, iz Murića u Braćaku, a iz Martinovića u Jerebicama. Klimente se poslije 1700. nisu više doseljavale na Pešter, dok su Škrijelji dolazili i u 19. vijeku iz Rugove, a Hoti iz kolašinskog kraja i poslije 1878. Hoti su naselili Crniš, Paljevo i Kovače, a Šalje Žirče, Smoliću i Koniče. Stara prezimena sačuvali su Škrijelji, Hoti i dio Klimenti (prezimena Klimenta i Murić), dok su se ona kod Šalji potpuno izgubila. Većina Malisora vremenom je islamizirana, a mali broj porodica prihvatio je pravoslavlje.
Pored Klimenti najbrojniji su Škrijelji, koji potiču iz susjedstva Klimenti i Kastrata. Na Donju Pešter naselili su se direktno iz Malesije, a na Gornju iz Rugove te su zadržali stara prezimena.
Kuči koji žive na Pešteri islam su primili prije Klimenti. U tradiciji se kaže da su porijeklom iz Crne Gore te da nikad nisu govorili albanski, iako im je nošnja bila albanska. Nastojali su da se ne miješaju sa drugim plemenima. Dio Kuča albaniziran je na Pešteri. Neki su do danas zadržali staro prezime.
U vrijeme seoba muhadžira 1878. veliki broj naselio se na Pešteri, posebno u Suvom Dolu, Naboju, Boljarama, Boroštici, Biocu i Ramoševu.
Na Pešteri su živjeli i Vasojevići, Piperi i Bjelopavlići, čiji su potomci na Pešteri danas islamizirani. Pripadnici ovih plemena uglavnom su se iselili u Šumadiju, posebno poslije 1809. Sela Buđevo i Suvi Do naselili su srpski doseljenici iz Crne Gore i Brda.
Proces islamizacije, dolazak muhadžira 1878. i događaji poslije 1912. uticali su na to da je većina Malisora izgubila svoja etnička obilježja. Albanski jezik očuvao se u svega par sela. Većina se danas izjašnjava Bošnjacima.
Logje
mini|280px|Logje, rimokatolička crkva "Sv. Primož i Felicijan" Logje su naseljeno mjesto u sastavu općine Kobarid, regija Goriška, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu stare općine Tolmin.
Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Logje su imale 59 stanovnika.
Ferguson (Missouri)
Historija
Ferguson je osnovan 1855. kada je William B. Ferguson darovao 4 hektara zemlje željezničkoj kompaniji North Missouri u zamjenu za novo skladište i pravo da dadne ime naselju. Oko skladišta razvilo se naselje nazvano Ferguson Station. On je bio i prva željeznička stanica izvan granica grada Saint Louis koja je spojena s gradom. Prva škola u Fergusonu izgrađena je 1878. Status grada dobio je 1894. godine.
Tokom 20. vijeka, multinacionalna kompanija Emerson Electric premjestila je svoje sjedište u Ferguson.
Nemiri 2014.
9. augusta 2014. policajac Darren Wilson iz policijske stanice Fergusona ubio je 18-godišnjeg Michaela Browna. Incident je izazvao proteste i veliki talas vandalizma i nasilja u Fergusonu kao i glasne pozive javnosti za istragu tog incidenta. 10. augusta 2014. dan nakon ubistva, građani su izašli na ulice vandalizirajući vozila, pljačkajući radnje, a demostranti su se žestoko sukobili i sa policijom. Dana 18. augusta, jedinice Nacionalne garde su stigle u Ferguson na zahtjev guvernerke Missourija Jay Nixon, a istovremeno je proglašen kraj policijskog sata koji je uveden u vremenu od ponoći do 5 sati ujutro. Velika porota je 24. novembra odlučila da neće podići optužnicu protiv policajca Wilson zbog ubistva Browna. Nakon objave presude velike porote, desili su se mirni protesti, a ponovno su zabilježeni i nasilni incidenti.
Kasidoli (Pale, RS)
Kasidoli su naseljeno mjesto u općini Pale, Bosna i Hercegovina.
Žibrše
Žibrše su naseljeno mjesto u sastavu općine Logatec, regija Srednja Slovenija, Slovenija.
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu stare općine Logatec.
IC 3702
IC 3702 (također poznat kao PGC 42810) je prečkasta spiralna galaksija koja je udaljena oko 397 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Djevica. Najveći prečnik je 0,30 (35 hiljada sg) a najmanji 0,2 uglovnih minuta (23 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio Royal Harwood Frost 10. maja 1904. godine.
Najbliži NGC/IC objekti
Sljedeći spisak sadrži deset najbližih NGC/IC objekata.
Terminator (1984)
Terminator je naučnofantastični, akcioni film u režiji Jamesa Camerona snimljen 1984. godine. U njemu Arnold Schwarzenegger glumi Terminatora, kiborga atentatora poslatog u prošlost iz 2029. u 1984. godinu da ubije Sarah Connor (Linda Hamilton), čiji će nerođeni sin jednog dana spasiti čovječanstvo od izumiranja zbog neprijateljske umjetne inteligencije u postapokaliptičnoj budućnosti. Michael Biehn glumi Kylea Reesea, vojnika poslanog u prošlost da zaštiti Saru. Za Scenarij je zaslužan James Cameron i producentica Gale Anne Hurd, dok je ko-scenarist William Wisher Jr. zaslužan za dodatne dijaloge.
Cameron je premisu filma osmislio nakon sna u groznici koju je doživio tokom snimanja svog prvog filma, Pirana 2: Mrijest (1982), u Rimu, i razvio je koncept u saradnji s Wisherom. Prodao je prava na projekat New World Pictures svojoj bivšoj studentici Hurd, pod uslovom da će ona producirati film samo ako bi on bio režiser; Hurd je na kraju osigurala ugovor o distribuciji sa Orion Pictures, dok su izvršni producenti John Daly i Derek Gibson iz Hemdale Film Corporation bili ključni za finansiranje i produkciju filma. Orion mu se prvobitno obratio za ulogu Reesea, Schwarzenegger je pristao igrati glavnu ulogu nakon što se sprijateljio s Cameronom. Snimanje filma, koje se odvijalo uglavnom noću na lokaciji u Los Angelesu, odgođeno je zbog Schwarzeneggerove obaveze na filmu Conan razarač (1984), tokom koje je Cameron pronašao vremena za rad na scenarijima za filmove Rambo 2 (1985) i Vanzemaljci (1986). Specijalne efekte filma, koji su uključivali minijature i stop-motion animaciju, uradio je tim umjetnika predvođenih Stanom Winstonom i Genom Warrenom Jr.
Uprkos skromnim očekivanjima tokom prikazivanja, Terminator je za dvije sedmice dostigao na vrh američkih kino-blagajni, na kraju zaradivši 78,3 miliona dolara u odnosu na skromnih 6,4 miliona dolara budžeta. Film je zaslužan za pokretanje Cameronove filmske karijere i učvršćivanje Schwarzeneggerovog statusa kao vodećeg glumca. Uspjeh filma postao je franšiza koja se kasnije sastojala od nekoliko nastavaka, televizijske serije, stripova, romana i video igara. Godine 2008. Kongresna biblioteka izabrala je Terminatora na čuvanje u Nacionalnom filmskom registru kao "kulturno, historijski ili estetski važan".
Radnja
1984. godine u Los Angelesu, kiborg-atentator poznat kao Terminator stiže iz 2029. godine. U isto vrijeme Kyle Reese, ljudski vojnik poslat je iz iste godine i stiže nedugo nakon Terminatora. Terminator započinje sistematsko ubijanje žena po imenu Sarah Connor, čije adrese pronalazi u telefonskom imeniku. On prati posljednju Saru Connor do noćnog kluba, ali Kyle je spašava. Kyle i Sarah kradu automobil i bježe od Terminatora koji ih progoni u policijskom automobilu. Dok se skrivaju na parkiralištu, Kyle objašnjava Sari da će mreža odbrane od umjetne inteligencije, poznata kao Skynet i koju je stvorio Cyberdyne Systems, postati samosvjesna u bliskoj budućnosti i pokrenuti nuklearni holokaust. Sarin budući sin John okupit će preživjele i voditi pokret otpora protiv Skyneta i njegove vojske mašina. S Otporom na ivici pobjede, Skynet je poslao Terminatora nazad u prošlost da ubije Saru prije nego što se John rodi, kako bi spriječio stvaranje Otpora. Terminator, Cyberdyne Systems Model 101, efikasna je mašina za ubijanje s moćnim metalom endoskeletom i vanjskim slojem živog tkiva koji ga maskira kao čovjeka.
Kyle i Sarah bivaju privedeni od strane policije nakon još jednog susreta s Terminatorom. Terminator napada policijsku stanicu ubijajući policajce u pokušaju da pronađe Saru. Kyle i Sarah bježe, kradu još jedan automobil i sklanjaju se u motel, gdje sastavljaju bombu i planiraju sljedeći potez. Kyle priznaje da je zaljubljen u Saru otkako mu je John dao njenu fotografiju i da je putovao kroz vrijeme da je spasi; uzvraćajući mu na njevoge osjećaje, Sarah poljubi Kylea i oni vode ljubav. Terminator ubija Sarinu majku i predstavlja se kao Sarah; ona je nesvjesna Terminatorove sposobnosti oponašanja glasova, dok on pokušava komunicirati s njom putem telefona. Kad shvate da ih je Terminator razotkrio, oni bježe kamionetom dok ih on juri na motociklu. U potjeri koja slijedi, Kyle je ranjen iz vatrenog oružja dok baca cijevne bombe na Terminatora. Bijesna, Sarah ruši Terminatora s motocikla, ali gubi kontrolu nad kamionetom koji se prevrće. Terminator, koji je sada okrvavljen i teško oštećen, otima kamion-cisternu i pokušava pregaziti Saru, ali Kyle gurne cijevnu bombu u cijev crijeva cisterne, što uzrokuje eksploziju koja izgara meso endoskeleta Terminatora. On ih progoni do tvornice, gdje Kyle aktivira mašine da zbuni Terminatora. On zabija svoju posljednju cjevastu bombu u trbuh Terminatora, raznosi ga u dijelove, ranjava Saru i žrtvujući se ubija sebe. Torzo Terminatora ponovo se aktivira i zgrabi Saru. Ona se oslobađa i namamljuje ga do hidraulične prese, drobeći ga do kraja.
Mjesecima kasnije, trudna Sarah putuje Meksikom snimajući audio kasete kako bi ih proslijedila svom nerođenom sinu Johnu. Na benzinskoj pumpi dječak je na trenutak fotografira i ona je kupuje - istu onu fotografiju koju će John jednog dana dati Kyleu.
Uloge
Dodatni glumci su bili Shawn Schepps kao Nancy, Sarina saradnica u bistrou; Dick Miller kao prodavač oružja; profesionalni bilder Franco Columbu kao Terminator u budućnosti; Bill Paxton i Brian Thompson kao propalice s kojima se Terminator suočava i ubija ih; Marianne Muellerleile kao jedna od ostalih žena s imenom "Sarah Connor" na koje puca Terminator; i Bill Wisher kao policajac koji prijavljuje teško izvršeno krivično djelo protiv Reesa da bi ga Terminator ubrzo ubio.
Produkcija
left|thumb|upright|Gale Anne Hurd otkupila je prava za Terminatora od Jamesa Camerona za jedan dolar. U Rimu u Italiji, tokom premijere filma Piranha 2: Mrijest (1982), režiser Cameron se razbolio i sanjao je san o metalnom trupu koji drži kuhinjske noževe i koji se izvlači i bježi od eksplozije. Inspiriran režiserom Johnom Carpenterom, koji je snimio horor film Noć vještica (1978) s malim budžetom, Cameron je san iskoristio kao "lansirnu rampu" za pisanje filma u horor stilu. Cameronov agent nije volio rani koncept horor filma i zatražio je da radi na nečem drugom. Nakon toga, Cameron je otpustio svog agenta. Cameron se vratio u Pomonu Kalifornija i ostao u kući pisca naučne fantastike Randalla Frakesa, gdje je napisao nacrt za Terminatora. Filmovi koji su utjecali na Camerona uključivali su naučno-fantastične filmove iz 1950-ih, fantastičnu televizijsku seriju iz 1960-ih Na granici mogućeg  i moderni filmovi poput Vozača (1978) i Ludog Maxa 2 (1981). Da bi nacrt pretočio u scenarij, Cameron je angažirao svog prijatelja Billa Wishera, koji je imao sličan pristup u kreiranju priča. Cameron je Wisheru dao da napiše scenu koja uključuje Sarah Connor i policijsku upravu. Kako je Wisher živio daleko od Camerona, njih dvojica su komunicirali ideje snimajući kasete onoga što su napisali putem telefona. Frakes i Wisher kasnije će napisati novelizaciju filma objavljenu u SAD-u.
Početni izgled scenarija uključivao je dva Terminatora koja su poslana u prošlost. Prvi je bio sličan Terminatoru u filmu, dok je drugi bio napravljen od tečnog metala i nije se mogao uništiti uobičajenim oružjem. Cameron je smatrao da tadašnja tehnologija nije bila u stanju stvoriti tečni Terminatora, i vratio se ideji sa likom T-1000 u nastavku Terminator 2: Sudnji dan (1991). Gale Anne Hurd, koja je radila za New World Pictures kao asistent Rogera Cormana, pokazala je interes za projekat. Cameron je prodala prava za  Terminatora  Hurdovoj za jedan dolar uz obećanje da će ga producirati samo ako će ga Cameron režirati. Hurd je predložila uređivanje scenarija i u filmu zaslužila scenaristički doprinos, iako je Cameron izjavio da "stvarno uopće nije ništa napisala". Cameron i Hurd imali su prijatelje koji su ranije radili s Cormanom i koji su radili u Orion Picturesu (sada dio MGM-a). Orion se složio s distribucijom filma ako Cameron može dobiti finansijsku pomoć negdje drugdje. Scenarij je preuzeo John Daly, predsjednik Hemdale Film Corporationa. Daly i njegov izvršni potpredsjednik i šef produkcije Derek Gibson postali su izvršni producenti projekta.
Cameron je želio da njegov angažman za Daly-a finalizira tako što će se njegov prijatelj Lance Henriksen pojaviti ranije na sastanku odjeven i ponašajući se kao Terminator. Henriksen je u kožnoj jakni, sa lažnim posjekotinama na licu i zlatnom folijom na zubima otvorio vrata ureda i sjeo na stolicu. Cameron je ubrzo stigao i potom objasnio osoblju Henriksenov čin i namjeru. Daly je bio impresioniran scenarijem i Cameronovim skicama i strašću za film. Krajem 1982. godine, Daly je pristao podržati film uz pomoć HBO-a i Oriona. Za Terminatora je prvobitno predviđeno 4 miliona dolara, a kasnije budžet je povećan na 6,5 miliona dolara. Osim Hemdalea, Pacific Western Productions, Euro Film Funding i Cinema '84 priznati su kao produkcijske kuće nakon objavljivanja filma.
Odabir glumaca
Za ulogu Kylea Reesea, Orion je želio zvijezdu čija popularnost raste u Sjedinjenim Državama, ali koja bi također privukla svjetsku pažnju. Saosnivač Oriona Mike Medavoy upoznao je Arnolda Schwarzeneggera i poslao je njegovom agentu scenarij za Terminatora. Cameron nije bio siguran da će Schwarzenegger glumiti Reesea jer je smatrao da će mu trebati neki još poznatiji glumac koji bi glumio Terminatora. Sylvester Stallone i Mel Gibson obojica su odbili ulogu Terminatora. Studio je predložio O. J. Simpsona, ali Cameron nije osjećao da bi Simpson u to vrijeme bio vjerodostojan kao ubica. Cameron se složio da se sastane sa Schwarzeneggerom i smislio je plan kako ga izbjeći; on bi se potukao s njim i vratio se u Hemdale i našao ga neprikladnim za ulogu. Međutim, Camerona je zabavljao Schwarzenegger, koji je pričao o tome kako treba igrati negativca. Cameron je počeo crtati njegovo lice na bloku i zamolio Schwarzeneggera da prestane razgovarati i da ostane miran.Nakon sastanka, Cameron se vratio Dalyju rekavši da Schwarzenegger neće glumiti Reesea, ali da će "od njega napraviti vražjeg Terminatora".
Schwarzenegger nije bio toliko uzbuđen zbog filma; tokom intervjua na snimanju filma Konan Razarač, novinar ga je pitao za par cipela koje je imao, a koje su pripadale garderobi za "Terminatora". Schwarzenegger je odgovorio, "Oh, neki nebitni film koji radim, trebaće nekoliko sedmica." U svojim memoarima, Totalni opoziv, ispričao je da je u početku oklijevao, ali smatrao je da bi igranje robota u savremenom filmu bila izazovna promjena ritma u odnosu na Conana Barbarina i da je film bio dovoljno nižerangiran da bi mogao oštetiti njegovu karijeru u slučaju neuspjeha. U kasnijem intervjuu za GQ Magazine, priznao je da su on i studio to smatrali samo još jednim B akcionim filmom, budući da je "godinu dana ranije bio prikazivan Exterminator, sada je to trebao biti Terminator i šta će još biti sljedeće, slična stvar". Tek kad je vidio 20 minuta prve montaže, shvatio je da je "ovo zaista intenzivno, ovo je divlje, mislim da nikada nisam vidio nešto slično" i shvatio je da "ovo može biti veće nego što i zamišljamo". Kako bi se pripremio za ulogu, Schwarzenegger je proveo tri mjeseca trenirajući s oružjem kako bi ga mogao koristiti i osjećati se naviknut na njih.Schwarzenegger u filmu izgovara samo 17 rečenica i manje od 100 riječi. Cameron je rekao da "nekako je čak i njegov naglasak doprinio efektu; ... Imao je neobičan sintetizirani kvalitet, kao da nimo baš uspjeli postići kvalitet glasa."
Za ulogu Reesea predloženi su razni drugi glumci, uključujući i rock muzičara Stinga. Cameron je izabrao Michaela Biehna. Biehn, koji se nedavno pojavio u filmu Taksist i imao je težnje da glumi zajedno s glumcima kao što su Al Pacino, Robert De Niro i Robert Redford, prvobitno je bio sumnjičav, osjećajući kako je film glup. Nakon sastanka s Cameronom, Biehn se predomislio. Hurd je izjavio da su "gotovo svi ostali koji su došli na audiciju bili toliko čvrsti da jednostavno nikada niste vjerovali da će postojati ta ljudska veza između Sare Connor i Kylea Reesea. Oni imaju vrlo malo vremena da se zaljube. Mnogo ljudi ušlo i jednostavno nije moglo izvesti uloge." Da bi ušao u Reeseov lik, Biehn je proučavao poljski pokret otpora u Drugom svjetskom ratu. Na prvim stranicama scenarija, Sarah Connor opisana je kao "19-godišnjakinja, omalena rastom i nježnih karakteristika. Lijepa na prilično manjkav, pristupačan način. Ona ne zaustavlja feštu kad uđe, ali voljeli biste upoznati njen ranjivi kvalitet koji prikriva snagu za koju ni ona ne zna da postoji." Lisa Langlois je dobila ponudu za ulogu, ali je odbila zbog svog angažmana na filmu Slugger's Wife. Cameron je dodijelio ulogu Lindi Hamilton, koja je upravo završila snimanje filma Djeca kukuruza. Rosanna Arquette i Lea Thompson također su bile na audiciji za tu ulogu. Cameron je dodijelio ulogu Lanceu Henriksenu kao Vukovicha, jer je Henriksen bio presudan za pronalaženje finansija za film.Za snimke specijalnih efekata, Cameron je želio Dicka Smitha, koji je radio na filmovima Kum i Taksist. Smith nije prihvatio Cameronovu ponudu i predložio je svog prijatelja Stana Winstona.
Snimanje
Snimanje filma Terminator trebalo je započeti početkom 1983. godine u Torontu, ali je zaustavljeno kada je producent Dino De Laurentiis u Schwarzeneggerovom ugovoru primijenio opciju koja bi ga učinila nedostupnim devet mjeseci dok je bio na snimanju filma Conan razarač. Tokom perioda čekanja, Cameron je dobio ugovor za pisanje scenarija za Rambo 2, 'doradivši scenarij' za Terminatora i sastao se s producentima Davidom Gilerom i Walterom Hillom kako bi razgovarali o nastavku filma Alien, koji je postao Aliens (1986), snimljenog 1986. godine. Postojalo je izvjesno ometanje od strane kompanije Orion Pictures ali je bilo ograničeno. Dva prijedloga koje je Orion iznio uključuju dodavanje psećeg androida za Reesea, što je Cameron odbio, te jačanje ljubavnog interesa između Sare i Reesea, što je Cameron prihvatio. Da bi stvorili izgled Terminatora, Winston i Cameron prosljeđivali su razne skice, na kraju odlučujući se za dizajn skoro identičan Cameronovom originalnom crtežu iz Rima. Winston je imao tim od sedam umjetnika koji su šest mjeseci radili na stvaranju lutke Terminatora; prvo je oblikovana u glini, a zatim od gipsa ojačana čeličnim rebrastim pločicama. Ovi dijelovi su zatim izbrušeni, obojeni, a zatim kromirani. Winston je izvajao reprodukciju Schwarzeneggerovog lica u nekoliko poza od silikona, gline i gipsa. Sekvence postavljene u 2029. godinu i stop-motion scene razvila je Fantasy II, kompanija za specijalne efekte na čijem je čelu bio Gene Warren Jr. Stop-motion model koristio se u nekoliko scena u filmu koji uključuje skeletni okvir Terminatora. Cameron je želio uvjeriti publiku da je model skeleta sposoban učiniti ono što radi i Schwarzenegger. Da bi se to omogućilo, snimljena je scena Schwarzeneggera ranjenog i koji šepa što je olakšalo modelu oponašanje Schwarzeneggera. Jedno od pištolja viđen u filmu i na posteru filma bio je pištolj AMT Longslide koji je Ed Reynolds od SureFire svjetla izmijenio tako da uključuje laserski nišan. Stvorene su i nefunkcionalne i funkcionalne verzije rekvizita. U vrijeme snimanja filma diodni laseri nisu bili dostupni; zbog velike potrebe za električnom energijom, helijum-neonski laser u nišanu koristio je vanjsko napajanje koje je Schwarzenegger morao ručno aktivirati. Reynolds navodi da mu je jedina naknada za projekat bio promotivni materijal za film.
U martu 1984. godine film je počeo sa snimanjem u Los Angelesu. Cameron je osjetio da se sa Schwarzeneggerom na setu stil filma promijenio, objasnivši da je "film poprimio sjaj veći od života. Našao sam se na setu kako radim stvari za koje nisam mislio da ću ih raditi - scene koje su bile stravične, ali jednostavno nisu ni trebale biti, jer sada izgledaju previše raskošne." Većina akcijskih scena filma Terminator snimane su noću, što je dovelo do tijesnog rasporeda snimanja prije izlaska sunca. Sedmicu dana prije početka snimanja, Linda Hamilton je uganula zglob, što je dovelo do promjene rasporeda snimanja u kojem su se scene u kojima je Hamilton trebala trčati dogodile čim je raspored snimanja to omogućavao. Njen zglob je svaki dan bio pod oblogama i većinu filmske produkcije provela je u bolovima. Schwarzenegger je pokušao promijeniti čuveni dijalog "Vratit ću se" (I'll be back) jer je imao poteškoća s izgovaranjem riječi "Ja ću" (I'll). Također je smatrao da njegov robotski lik ne bi trebao govoriti u kontrakcijama i da bi Terminator tako bio deklarativniji. Cameron je odbio promijeniti redak u "Vratit ću se" (I will be back), pa je Schwarzenegger vježao kako bi izgovorio napisani redak najbolje što je mogao. Kasnije će izgovarati taj isti dijalog u brojnim filmovima tokom svoje karijere. Nakon završetka produkcije na Terminatoru, bilo je potrebno nekoliko postprodukcijskih snimaka. To su bile scene na kojima se vidi Terminator ispred stana Sare Connor, Reesea u vreći za tijelo, a glava Terminatora je zgnječena na presi. Posljednja scena u kojoj Sarah vozi autoputem snimljena je bez dozvole. Cameron i Hurd uvjerili su policajca koji je bio u patroli i suočio se s njima da snimaju studentski film za univerzitet UCLA.
Muzika
Muziku za film Terminator komponirao je i izveo na sintisajzeru Brad Fiedel. Fiedel je radio za agenciju Gorfaine / Schwartz, gdje je nova agentica, Beth Donahue, otkrila da Cameron radi na Terminatoru i poslala mu kasetu s Fiedelovom muzikom. Fiedel je pozvan na projekciju filma s Cameronom i Hurdom. Hurd nije bila sigurna da je Fiedel komponirao muziku, jer je radio samo na televiziji, a ne na kino-filmovima. Fiedel ih je uvjerio pokazavši im eksperimentalni komad na kojem je radio, misleći da: "Znate, odsvirat ću mu ovo jer je stvarno mračno i mislim da će mu biti zanimljivo." Pjesma je uvjerila Hurd i Camerona da ga angažiraju. Fiedel je rekao da njegova muzika odražava "mehaničkog čovjeka i otkucaje srca". Gotovo sva muzika je izvedena uživo. Tema Terminatora koristi se u uvodnim tekstovima i pojavljuje se u raznim tačkama, poput usporene verzije kada Reese umire i klavirske verzije tokom ljubavne scene. Opisana je kao "muzika proganjanja", s "varljivo jednostavnom" melodijom. Nalazi se u promjeni taktova 13/16, što je nastalo kada je Fiedel eksperimentirao sa ritam snimkom na svom Prophet-10 sintisajzeru; u početku je to sve bilo slučajno, ali Fiedel je otkrio da mu se na kraju svidio zvuk. Fiedel je uradio muziku za vrijeme kada Reese i Connor bježe iz policijske stanice, što bi bilo primjereno "herojskom trenutku". Cameron je odbio ovu temu, jer je vjerovao da će se tako izgubiti uzbuđenje publike.
Kritike
thumb|upright=0.8|Schwarzenegger s predsjednikom [[Ronald Reagan|Ronaldom Reaganom dva mjeseca prije premijere filma "Terminator" 1984. godine]] Orion Pictures nije imao pouzdanja u Terminatora da će se dobro pokazati na blagajnama i bojao se negativnog prijema kod kritičara. Na ranoj projekciji filma, agenti glumaca tražili su od producenata da film treba prikazati za kritičare. Orion je održao samo jednu projekciju za film. Film je premijerno prikazan 26. oktobra 1984. U svojoj prvoj sedmici, prikazivao se u 1.005 bioskopa i zaradio 4 miliona dolara, što ga učinilo prvim na blagajnama. Film je ostao na prvom mjestu tokom i druge sedmice. Izgubio je prvo mjesto u trećoj sedmici od filma O, Bože! Ti vraže. Cameronn je primijetio da je Terminator postao hit "u odnosu na njegovo tržište, u rangu između ljetnih i božićnih uspješnica. Ali bolje je biti velika riba u malom ribnjaku nego obrnuto." Terminator je u Sjedinjenim Državama i Kanadi zaradio 38,3 miliona dolara, a na ostalim teritorijama 40 miliona dolara, što je ukupno 78,3 miliona dolara širom svijeta.
Savremeni kritički odgovori na Terminatora bili su različiti. Variety je pohvalio film, nazvavši ga "blistavim, kinematografskim stripom, prepunim virtuoznih filmskih produkcija, sjajnog zamaha, solidnih performansi i uvjerljive priče; ... Schwarzenegger je savršeno uklopljen u mašinski lik koji zahtijeva samo nekoliko redaka dijaloga." Richard Corliss iz magazina  Time  rekao je da film posjeduje "obilje tehnološke pameti kako bi skeptici i ljubitelji akcije bili zadovoljni." Time je stavio Terminatora na listu "10 najboljih" za 1984. godinu. Los Angeles Times nazvao je film "pucketavim trilerom punim svih vrsta krvavih poslastica; ... prepunim dinamičnim scenama potjere, pametnih specijalnih efekata i lukavog humora." Milwaukee Journal dao je filmu tri zvjezdice, nazvavši ga "najhladnijim naučno-fantastičnim trilerom još od Aliena". U kritici u magazinu Orange Coast navedeno je da je "prepoznatljiva vrlina Terminatora njegova neumoljiva napetost. Od samog početka sve je to akcija i nasilje bez imalo vremena koje je potrebno za odvijanje priče; ... To je poput pojednostavljenog filma Prljavi Harry; - uopće nema nepotrebnih scena; samo puške, puške i još više pušaka." U izdanju magazina Cinefantastique iz maja 1985. godine nazvan je filmom koji "istovremeno uspijeva biti i oponašatelj i originalan ... još od filma Pobješnjeli Max 2: Cestovni ratnik nije u žanru bilo toliko snažnog krvoprolića što predstavlja primjer naučne fantastike/horora u najboljem svjetlu; ... Cameronov nimalo besmislen pristup učinit će ga traženom robom". U Ujedinjenom Kraljevstvu, Mjesečni filmski bilten pohvalio je scenarij filma, specijalne efekte, dizajn i Schwarzeneggerove izvedbe. Druge kritike kritizirale su nasilje filma i kvalitet pripovijedanja priče. The New York Times smatrao je da je film "B-film sa ukusom. Većina toga ...; posjeduje neizvjesnost i individualizam, a samo obavezni haos postaje dosadan. Film obiluje s previše dosadnih motiva, u vidu automobilskih jurnjava, rušilačkih pucnjava i slično. Schwarzeneggera koji brutalno uništava sve što mu se nađe na putu." Pittsburgh Press napisao je negativnu kritiku, nazvavši film "samo još jednim od filmova natopljenih umjetničkom ružnoćom poput filmova Vatrene ulice i Istrebljivač". Chicago Tribune dao je filmu dvije zvijezde, dodajući da "ponekad je zastrašujuće nasilan i nekima je uzbudljiv, ustvari se kikoće samom sebi. Ovaj šizoidni stil zapravo pomaže, pružajući malo humora baš kad radnja naučne fantastike postaje previše spora ili je dijalog previše neprirodan." Newhouse News Service nazvao je film "zastrašujućim, nasilnim, pretencioznim komadom apsurda". Britanski pisac Gilbert Adair nazvao je film "odbojnim do posljednjeg stepena", optužujući ga za "podmuklu nacifikaciju" i tvrdeći da ima "privlačnost ukorijenjenu u mračnom spoju fašizma, mode i fascinacije".
Colin Greenland za časopis Imagine je ocijenio Terminatora kao "zapanjujući sf horor film, a Linda Hamilton je vrijedna divljenja kao žena u opasnosti koja otkriva vlastite snage za preživljavanje, a Arnold Schwarzenegger je jezivo divan kao nezaustavljivi kiborg." Godine 1991. Richard Schickel iz magazina Entertainment Weekly dao je filmu ocjenu "A", napisavši da "ono što se u početku činilo pomalo napuhanim, ali velikodušnim i energičnim, velikim filmom, sada se čini prilično dobrim malim filmom "i nazvao ga je" jednim od najoriginalnijih filmova 1980-ih i čini se da će vjerovatno ostati jedan od najboljih naučnofantastičnih filmova ikada snimljenih." Film4 je filmu dodijelio pet zvjezdica, nazvavši ga "naučnofantastičnim akcijskim trilerom koji je lansirao karijeru Jamesa Camerona i Arnolda Schwarzeneggera u stratosferu. Još uvijek je beskrajno zabavan." TV Guide dao je filmu četiri zvjezdice nazivajući ga "nevjerovatno efektnim filmom koji postaje dvostruko impresivan kada se uzme u obzir njegov mali budžet; ... Što se tiče novca, ovaj film je daleko superiorniji od svog mega-profitnog i megabudžetnog nastavka." Empire je filmu dodijelio pet zvjezdica nazivajući ga "podjednako zastrašujuće efikasnim u izazivanju uzbuđenja kod publike, kao što je i njegov naslovni lik u izvršavanju svojih ciljeva." Baza podataka o filmovima Allmovie dao je filmu pet zvjezdica, rekavši da je "ustoličio Jamesa Camerona kao majstora akcije, specijalnh efekata i kvazi-mitske narativne intrige, dok je Arnolda Schwarzeneggera pretvorio u zvijezdu snagatora 1980-ih ."
Odabrana kritika
Filmska kritika američkog scenariste i filmskog kritičara Paula Attanasia objavljena 24. oktobra 1984. godine u Washington Postu.
"Terminator" dovodi filmsko nasilje u područje nadrealnog. Uglađeno napravljena, razarajuća naučnofantastična fantazija, zalaže se za tvrdnju da, unutar najobičnijeg lokalnog kina, postoji želja da se postane slobodan. Negdje u budućnosti, kompjuter Strategic Air Command odlučuje potpuno ukloniti ljudski život (što im sigurno olakšava posao); ali preživjeli holokausta koji je uslijedio, predvođeni misterioznim Johnom Connorom, udružuju se protiv mašina. Tako lukavi kompjuter vremenski prebacuje Terminatora (Arnold Schwarzenegger) u savremeni Los Angeles da ubije Connorovu majku Sarah (Linda Hamilton), prije nego što ga ona zatrudni. Njena jedina nada leži u Kyle Reese-u (privlačno ozbiljan Michael Biehn), jednom od Connorovih odabranih ljudi koji se vraća u prošlost kako bi je zaštitio. Terminator (ukoliko niste znali) je mašina za ubijanje napravljena od TV kamera, mikroprocesora i neuništivog metala, na koju je živo ljudsko tkivo nakalemljeno kako bi dalo ljudski izgled - to je neka vrsta tamne strane filma "Čovjek od šest miliona dolara." Režiser i scenarist James Cameron daje nam fascinantne poglede Terminatora iz oka-televizijskog ekrana u infracrvenoj boji, s gomilama besmislenih podataka kompjuterski ispisanih duž ivice ekrana. Šminker nagrađen Emmyjem Alan Winston ("Autobiografija gospođice Jane Pittman") postiže neke zapanjujuće groteskne efekte, posebno kada Terminator, zaustavivši se kako bi popravio štetu nastalu usljed nekoliko pucnjeva iz sačmarice, isječe svoje meso oštricom noža Exacto.
Dropkovec
Dropkovec je naseljeno mjesto u sastavu općine Gornja Rijeka, Koprivničko-križevačka županija, Republika Hrvatska.
Terminator (1984)
Odabrana kritika
Kao robot, Arnold Schwarzenegger je konačno pronašao ulogu primjerenu njegovom talentu. Schwarzenegger nikada nije pronašao pravi stil za film "Conan" - bio je previše zauzet nastojanjem da postigne glumačke efekte i tako nas zabavio. Ali ovdje, snimljen pod niskim uglovima kako bi se učinio još većim, gledajući njegove uvećane čeljusti, lica zapečaćenog u trajnu grimasu, svako pojavljivanje Schwarzeneggera je urlik. Kako ga je Cameron i ko-autorica Gale Anne Hurd duhovito stvorila, on nije samo bespoštedni ubica - on je stvar koja neće nestati. Nikada nije objašnjeno zašto bi iko izmislio robota s naglaskom debelim poput torte od Schwarzwalda, ali to je upravo vrsta šašave neskladnosti kojoj se radujete u filmovima poput "Terminatora". A film dobija veliku kilometražu iz ljubavi prema oružju - ovo neće imati udjela u onome što Mickey Spillane naziva "sissy .38". Umjesto toga, on luta "Gradom anđela" s devet milimetarskim Uzijem u jednoj ruci i 12-milimetarskim automatskim pištoljem u drugoj, dodajući pri tome .45 pištolj s laserskim nišanom kako bi pružio izvjesnu notu delikatnosti. Cameron je započeo svoju karijeru kao stručnjak za specijalne efekte sa burno eksploatirajućim New World Pictures-om; Hurd je započela s Rogerom Cormanom. Ova pozadina objašnjava visoki smećarski stil "Terminatora", način na koji veselo pljačka sve od "Forbinovog projekta" do "Bijega s planete majmuna", od Johna Carpentera do Luisa Bunuela. Cameron ubacuje svaki efekt u režiserski priručnik, a film je bučan sa automobilskim potjerama, razbijanjem stakla, pucnjevima sačmarica i eksplozijama, sve snimljeno u sjajnom, nišanski osvijetljenom bluzu. Put pretjerivanja možda ne vodi u palatu mudrosti, ali je svakako zabavan. Kao poručnik Traxler, policajac koji istražuje sve ove egzekucije, Paul Winfield ("Sounder") daje sjajnu kameo pojavu. Žvačući žvakaće gume i pušeći u isto vrijeme, mlitavo se krećući kroz hodnike policijske stanice sa svojim velikim, njišućim trbuhom, Winfield uzima ustajalu šoljicu kafe i, znajući da je neko u nju ispustio cigaretu, otpije gutljaj bez preskakanja - on je pravi-pravcati nesputani birokrata. I on se također zabavlja.
Dropkovec
Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Križevci.
Terminator (1984)
Plagijarizam
Pisac Harlan Ellison izjavio je da je "volio film, samo ga je šokirao", ali je vjerovao da je scenarij zasnovan na kratkoj priči i epizodi TV-serije Na granici mogućeg koju je napisao, pod naslovom Vojnik, i prijetio je tužbom zbog kršenja autorskih prava. Orion je postigao nagodbu 1986. godine i dao Ellisonu određenu svotu novca i priznanje u kasnijim izdanjima filma. Neki dijelovi nagodbe navode da je Demon sa staklenom rukom, još jedna epizoda Na granici mogućeg koju je napisao Ellison, također je tvrdio da ju je film iskoristio, ali Ellison je izričito rekao da je Terminator više "kopija" Vojnika nego Demona sa staklenom rukom. Cameron se protivio Orionovoj odluci i rečeno mu je da će, ako se ne složi s nagodbom, morati platiti odštetu ako Orion izgubi protiv Ellisonove tužbe. Cameron je odgovorio da "nije imao drugog izbora nego da se složi s nagodbom. Naravno da je postojao i nalog za ćutanjem, pa nisam mogao ispričati ovu priču, ali sada me iskreno nije briga. To je istina."