cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Facioskapulohumerusna mišićna distrofija
Dijagnoza, liječenje, epidemiologija i prognoza
Znakovi, simptomi, porodična anamneza i dijagnostički testovi mogu ukazivati na FSHD; genetičko testiranje pruža konačnu dijagnozu. Nijedna intervencija nije se pokazala efikasnom za usporavanje napredovanja slabosti. Skrining omogućava rano otkrivanje i intervenciju za različite komplikacije bolesti. Simptomi se mogu riješiti fizioterapijom, učvršćivanjem i rekonstruktivnom hirurgijom, kao što je hirurška fiksacija lopatica na grudni koš. FSHD pogađa do 1/8.33, stavljajući ga u tri najčešće mišićne distrofije sa miotonusnom i Duchenneovom mišićnom distrofijom. Prognoza je varijabilna. Mnogi nisu značajno ograničeni u dnevnim aktivnostima, dok su invalidska kolica ili skuter potrebni u 20% slučajeva. Općenito ne utiče na očekivani životni vijek, osim u rijetkim slučajevima respiratorne insuficijencije.
Upravljanje
Nijedna intervencija nije dokazala da značajno usporava napredovanje slabosti ili poboljšava snagu.
Genetika
Genetika FSHD-a je složena, sa genom DUX4 kao fokusnom tačkom. Normalno, DUX4 se eksprimira tokom embriogeneze i kasnije ekspresija biva potisnuta u svim tkivima osim sjemenika. Kod FSHD-a dolazi do neuspjeha represije "DUX4" i kontinuirane proizvodnje DUX4 proteina, koji je toksičan za mišiće. Mehanizam neuspješne represije DUX4 je hipometilacija DUX4 i njegove okolne DNK na vrhu hromosoma 4 (4q35), omogućavajući transkripciju od DUX4 u iRNK. Nekoliko mutacija može rezultirati bolešću, nakon čega je FSHD potklasifikovan u FSHD tip 1 (FSHD1) i FSHD tip 2 (FSHD2). Bolest može rezultirati samo kada je mutacija prisutna u kombinaciji sa odabrane, najčešće pronađene varijacije 4q35, zvane haplotipski polimorfizmi. Postoji najmanje 17 4q35 haplotipskih polimorfizama, grubo podijeljenih u grupe 4qA i 4qB. Polimorfizam haplotipa 4qA, koji se često naziva 4qA alel, neophodan je za bolest, jer sadrži poliadenilacijsku sekvencu koja omogućava DUX4 iRNK da se odupre degradaciji dovoljno dugo da bude prevedeno.
Sekvence DUX4 i D4Z4 ponavljanja
Naziv "D4Z4" izveden je iz zastarjelog sistema nomenklature koji se koristi za segmente DNK nepoznatog značaja tokom Projekta ljudsog genoma: D za DNK, 4 za hromosom 4, Z označava da je sekvenca koja se ponavlja, a 4 je serijski broj dodijeljen na osnovu redoslijeda podnošenja. Svsko ponavljanje D4Z4 dugo jr 3,3 kilobazna para (kb)i mjesto je epigenetičke regulacije, sa i heterohromatinskim i euhromatinskim strukturama. U FSHD, izgubljene heterochromatinske strukture postaju euhromatin.
Subtelomerni region hromosoma 10q sadrži tandemsku strukturu ponavljanja koja je veoma homologna (99% identična) sa 4q35, koji sadrže ponavljanja poput "D4Z4" sa regijama koje kodiraju proteine identičnim "DUX4" (D10Z10 ponavljanja i "DUX4L10"). Budući da 10q obično nema sekvencu poliadenilacije, obično nije uključen u bolest. Međutim, hromosomska preuređivanja mogu se dogoditi između sekvenci ponavljanja 4q i 10q, a uključivanje u bolest je moguće ako se 4q D4Z4 ponavljanje i signal poliadenilacije prenesu na 10q,  ili kada je uzrok rearanžman.
DUX4 gen sastoji se od tri egzona. Egzoni 1 i 2 su u svakom ponavljanju. Egzon 3 je u pLAM regionu telomernog do posljednjeg delimičnog ponavljanja. Višestruki RNK transkripti proizvedeni su iz niza ponavljanja D4Z4, i smisleni i antisensni. Neki transkripti mogu biti degradirani u područjima, kako bi se proizvele male RNK. Neki transkripti koji potiču od centromerne sekvence ponavljanja D4Z4 na nedeletiranom elementu (NDE), koji se naziva transkript regulatornog elementa D4Z4 ( DBE-T), mogao bi imati ulogu u derepresiji "DUX4"-a. Jedan od predloženih mehanizama je da DBE-T dovodi do regrutacije proteina trithorasne grupe Ash1L, povećanja H3K36me2-metilacije i konačno derepresije 4q35 gena.
Historija
Prvi opis osobe sa FSHD u medicinskoj literaturi pojavljuje se u obdukcijskom izvještaju Jeana Cruveilhiera u 1852. U 1868. Duchenne je objavio svoj temeljni rad o Duchenneovoj mišićnoj distrofiji, a kao dio njegove diferencijalne dijagnoze bio je opis FSHD. Prvo 1874., zatim sa češće citiranom publikacijom 1884., a opet sa slikama 1885., francuski liječnici Louis Landouzy i Joseph Dejerine objavili su detalje o bolesti, prepoznajući je kao poseban klinički entitet, pa se stoga FSHD ponekad naziva Landouzy Dejerine bolest. U svom radu iz 1886., Landouzy i Dejerine skrenuli su pažnju na porodičnu prirodu poremećaja i spomenuli da su četiri generacije pogođene u rodoslovu koji su istraživali. Formalna definicija kliničkih karakteristika FSHD nije se dogodila sve do 1952., kada je proučavana velika porodica sa FSHD u Utah. Otprilike 1980. godine, sve veći interes za FSHD doveo je do povećanog razumijevanja velike varijabilnosti bolesti i sve većeg razumijevanja genetičkih i patofizioloških složenosti. Do kasnih 1990-ih, istraživanja su konačno počela otkrivaju da su regije hromosoma 4 povezane sa FSHD.
Od objavljivanja teorije objedinjavanja 2010. godine, istraživači su nastavili usavršavati svoje razumijevanje DUX4. Uz sve veće povjerenje u ovaj rad, 2014. predložili prvi konsenzusni pogled na patofiziologiju bolesti i potencijalne pristupe terapijskoj intervenciji na osnovu tog modela.
Alternativni i historijski nazivi za FSHD uključuju sljedeće:
Morfologija (biologija)
thumb|Morfologijqa [[mužjaka Caprella mutica]]
Arheološki lokalitet Krivoglavci
Arheološko nalazište Krivoglavci (Vogošća) slučajno otkriveno je 2006. godine prilikom privatnih građevinskih radova. Tom prilikom pronađen je jedan od najreprezentativnijih natpisa iz rimskog perioda na području BiH, kao i ostatci rimske gradjevinske djelatnosti.
Morfologija (biologija)
Morfologija (stgrč. μορφή - morfé = oblik + λόγος - lógos = riječ, nauka, znanje) je biološka nauka o oblicima i strukturama organizama i njihovi osobenih strukturnih obilježja.
Arheološki lokalitet Krivoglavci
Arheološki nalazi
Nakon otkrića ploče, obavljeni su zaštitni radovi pod vodstvom  Envera Imamovića, Snježane Vasilj i Salmedina Mesihovića. Pronađeni kameni blokovi ukazuju na postojanje impozantne rimske građevine, najvjerovatnije mauzoleja ili rimske rustikalne vile. Uz veliki broj drugih vrijednih arheoloških artefakata, smatra se da se radi o značajnom otkriću. Pronađeno je mnogo crijepa, zatim dosta fragmenata keramike, tragovi sistema za zagrijavanje prostorija i bronzano stopalo nekog kipa na kojem se vidi rimska obuća. Također je pronađeno dosta ljudskih i životinjskih kostiju, čije porijeklo nije utvrđeno. Starost lokaliteta procjenjuje se na drugo ili treće stoljeće naše ere, što znači da objekat u Krivoglavcima vremenski korespondira s periodom koji u Rimskom carstvu počinje s vladavinom careva Trajana i Hadrijana, preko dinastije Severa do cara Dioklecijana.
Morfologija (biologija)
Ovo uključuje sve aspekte vanjskog izgleda (oblik, struktura, boja, veličina I druga svojstva), odnosno vanjsku morfologiju (ili eidonomiju), kao i oblik i strukturu unutrašnjih dijelova kao što su kosti i organi, odnosno unutrašnju morfologiju (ili anatomiju). Tu se razilazi sa fiziologijom, koja se prvenstveno bavi funkcijama orgsnizama i njihovih struktura. Morfologija je grana nsuka o životu, koja se bavi proučavanjem ukupne strukture organizama ili taksona i njihovih sastavnih dijelova, odnosno taksonomskih kategorija.
Arheološki lokalitet Krivoglavci
Arheološki nalazi
Pronađeni tragovi paljevine upućuje na to da je objekt nasilno uništen.
Morfologija (biologija)
Morfologija i klasifikacija
Većina taksona morfološki se razlikuju od drugih. Tipski, usko srodni taksoni se razlikuju mnogo manje od onih u daljem srodstvu, ali postoje izuzeci od ovog. Kriptične vrste su one koja izgledaju vrlo slično, ili su možda naizgled čak i identične, ali su reprodukcijski izolirane. Nasuprot tome, ponekad nevezani taksoni steknu sličan izgled kao rezultat konvergentne evolucije ili čak mimikrije. Osim toga, mogu postojati morfološke razlika unutar jedne vrste, kao što je insekt Apoica flavissima, gdje su radnici znatno manji od kraljice. Dodatni problem u oslanjanju na morfološke podatke je da je ono što se može morfološki ispoljiti kao dvije različita vrste, može u stvari, prema analizi DNK, biti biti dokazano kao jedna vrsta. Značaj ovih razlika može ispitati pomoću alometrijskog inženjerstva u kojem se jedna ili obje vrste manipuliraju sa fenokopijama druge vrste.
Arheološki lokalitet Krivoglavci
Arheološki nalazi
Rekonstruirana i spojena ploča Publia Elija Victorina smještena je danas u stalnoj postavci Muzeja Sarajeva. Kamene konstrukcije su konzervirane na licu mjesta,
Morfologija (biologija)
3D ćelijska morfologija i klasifikacija
Izum i razvoj mikroskopije omogućavaju posmatranje 3-D ćelijske morfologije i sa visokim prostornim i vremenskim rezolucijama. Dinamski procesi ovr ćelijske morfologije koja je pod kontrolom složenog sistema imaju važnu ulogu u poznavanju raznovrsnih važnih bioloških procesa, kao što su imunski i invazijski odgovori.
Arheološki lokalitet Krivoglavci
Natpisna ploča
Prijedlog rekonstrukcije i prijevoda teksta natpisa iz Krivoglavaca:
''1. . Aelio vict)ORINO DEC(urioni) M(unicipi) AQ(ensis)FILIO INFELICISSI(mo). ...qui vixit ann)OS X M(ens)ES II DIES XIIII ETVL(piae)GALLI(a)E. uxori in)COMPARABILI P(ublius) AEL(ius) VICTORINVS. municipi A)Q(uensis) III(I) VIR Q(uin)Q(ennalis)(a)ED(ilis) VIV(u)S FECIT''
Obzirom na blizinu nalazišta ovog natpisa mjestu Ilidža, u rimsko doba poznatog po imenu R(es) P(ublica) AQ(uae) S..., ovim nalazom, a s nazivom M(unicipium) A(quae), saznaje se da se radi o rimskoj koloniji Aquae S (Ilidža). Time je utvrđeno da je kolonija još u II stoljeću imala status municipija, a nakon toga najprije postala kolonija i za Dioklecijana postala Res publica.
Na natpisu se sigurno može prepoznati više osoba sa elijevskim i ulpijevskim gentilnim imenom i niz političkih i upravnih institucija municipalne jedinice Aquae S... Analizom natpisa za sada je ustanovljeno da se na njemu spominju tri imena. Prvo ime je Publie Elie Victorin, koji je u trenutku uklesavanja natpisa bio jedan od trojice ili četverice osoba (tresvir ili kvatuorvir) izabranih na izvršnu funkciju sa petogodišnjim mandatom. Sebi za života, svom sinu Viktorinu Aeliusu i supruzi Ulpiji Galiji sagradio je mauzolej.
Spominju se i dvije titule, decurion (vijećnik u upravi) i quinquennales (lokalni cenzor zadužen za javni moral i funkcioniranje lokalnog sistema uprave). Ovo je prvi slučaj da su na području rimske Aquae S..., pronađeni natpisi na kojima se spominju ove titule.
Krunisanje
mini|250px|desno|[[Napoleon Bonaparte, nakon što je preuzeo krunu od pape i okrunio se, kruniše svoju suprugu, Jozefinu de Beauharnais, za francusku caricu]] Krunidba je ceremonija koja označava predaju vladarskih ovlasti stavljanjem krune na glavu monarha. Monarh koji prođe ceremoniju krunidbe je okrunjen ili krunisan. Osim samog čina postavljanja krune na glavu monarha, krunidbena ceremonija kršćanskih monarha često uključuje pomazanje svetim uljem. Monarhu se tokom ceremonije predaje i ostatak regalije, npr. globus cruciger i žezlo. Svi ti predmeti su od velike historijske i religijske važnosti.
Krunidba i vladarsko pravo
Krunidba obično nije potrebna da bi osoba koja je zakonski naslijedila tron vladala ili bila smatrana zakonskim monarhom. Mnogi monarsi ili nisu vladali dovoljno dugo da organizuju krunidbenu ceremoniju, ili im krunidba nije bila omogućena (npr. za vrijeme okupacije zemlje). Naprimjer, Edvard V Engleski je vladao samo dva mjeseca i nije stigao biti krunisan, ali je nesumnjivo bio monarh. Međutim, nakon Ausgleicha, odnosno uspostavljanja dualne monarhije između Austrije i Mađarske, austrijski car je morao biti okrunjen za mađarskog kralja da bi mogao preuzeti vlast nad Mađarskom.
Religiozni karakter krunidbe
mini|200px|lijevo|Krunidba [[Luj VIII Francuski|Luja VIII i njegove supruge, Blanke Kastiljske, za kralja i kraljicu Francuske]]
Krunidba je uvijek religioznog karaktera jer se vjerovalo da su monarsi izabrani da vladaju od strane samoga Boga. U skladu sa ideologijom Božanskog prava kraljeva smatralo se da je krunu monarhu podario sam Bog. Mnogi suvereni i danas vladaju "Milošću Božijom" (latinski: Dei gratia).
Referendum o hrvatskoj samostalnosti
mini|Plakat referenduma o hrvatskoj samostalnosti Referendum o hrvatskoj samostalnosti održan je 19. maja 1991. godine. Na tom su referendumu građani Republike Hrvatske odlučivali o budućnosti Hrvatske odgovarajući na dva ponuđena pitanja. Predsjednik Republike Hrvatske Franjo Tuđman donio je 25. aprila 1991. godine ''Odluku o raspisu referenduma u Republici Hrvatskoj za dan 19. maja 1991. godine'', a u vezi s pregovorima o razrješenju državne krize u SFRJ.
Krunisanje
Religiozni karakter krunidbe
Uz cara ili kralja obično je okrunjena i njegova supruga, iako suprug carice ili kraljice nije krunisan osim ako i sam nije proglašen monarhom. Krunisane glave tradicionalno ne prisustvuju krunisanju druge osobe. To je zato što krunidbena ceremonija uključuje iskazivanje poslušnosti novokrunisanom monarhu, a monarsi ne iskazuju poslušnost drugim monarsima koji se smatraju njima jednakima. Sa druge strane, papa je iznad kralja, te stoga kraljevi i kraljice mogu prisustvovati krunidbi pape. Iz istog razloga carevi i kraljevi ne prisustvuju krunidbi svojih supruga, jer su oni kao monarsi viši od njih i ne mogu im iskazivati poslušnost. mini|desno|200px|[[Papa Leo II kruniše Karla Velikog]] Krunisanje careva Svetog Rimskog Carstva i njihovih supruga vršile su pape, koje su birali carevi, sve dok Borba za investituru nije okončala ovu tradicionalnu vezu cara i pape. Krunisanje ostalih katoličkih monarha vrši najviši vjerski autoritet u državi, dok krunisanje protestantskih monarha koji su najčešće sami najviši vjerski autoritet u državi vrši određeni nadbiskup (npr. nadbiskup od Canterburya kruniše britanske monarhe). Neki su monarsi krunisali sami sebe - to je bio običaj kod bizantijskih i ruskih careva, te samoproglašenih monarha poput francuskih careva iz dinastije Bonaparte.
Referendum o hrvatskoj samostalnosti
Referendumska pitanja
Na referendumu su građani odgovarali na sljedeća pitanja:
Na oba pitanja građani su odgovarali zaokruživanjem "ZA" ili "PROTIV".
Krunisanje
Krunidba danas
U kršćanskim kraljevstvima i carstvima krunidba je nekada bila važna ceremonija koja je značila priznavanje i prihvatanje osobe za zakonitog monarha. Krunidba kao takva je opstala još samo u Ujedinjenom Kraljevstvu, gdje je monarh još uvijek formalno okrunjen. Monarsi ostalih zemalja odrekli su se te ceremonije i svoj dolazak na tron obilježavaju još jedino mnogo jednostavnijom ceremonijom ustoličenja.
Referendum o hrvatskoj samostalnosti
Rezultati
Na referendum je izašlo 83,56% birača. Njih 94,17% izjasnilo potvrdno na prvo pitanje. Za ostanak Republike Hrvatske u Jugoslaviji kao jedinstvenoj saveznoj državi, što je bila druga ponuđena opcija, glasalo je 1,2% birača.
Krunisanje
Krunidba danas
Krunidba je u Norveškoj odbačena 1908. godine i norveški monarh otada samo polaže zakletvu. Međutim, po svom dolasku na tron 1958. godine kralj Olaf V je želio primiti blagoslov Norveške Crkve za svoju vladavinu, pa je uvedena benedikcija. Ta ceremonija je mnogo jednostavnija, ali uključuje blagoslov Crkve i kruna je istaknuta na oltaru. Kralj Harald V i kraljica Sonja su primili benedikciju 1991. godine. Iako nije obavezna, vjeruje sa da će i naredni norveški monarsi prihvatati učešće u ovoj ceremoniji.
Referendum o hrvatskoj samostalnosti
Rezultati
Predsjednik Republike objavio je 23. maja 1991, na temelju izvješća Republičke komisije za provedbu referenduma od 22. maja 1991, da su na referendumu građani Republike Hrvatske donijeli Odluku: "1. Republika Hrvatska, kao suverena i samostalna država, koja jamči kulturnu autonomiju i sva građanska prava Srbima i pripadnicima drugih nacionalnosti u Hrvatskoj, može stupiti u savez suverenih država s drugim republikama. 2. Republika Hrvatska ne ostaje u Jugoslaviji kao jedinstvenoj saveznoj državi.".
Sukladno tome, Sabor Republike Hrvatske donio je 25. juna 1991. Ustavnu odluku o suverenosti i samostalnosti Republike Hrvatske, u kojoj se utvrđuje da "ovim činom Republika Hrvatska pokreće postupak razdruživanja od drugih republika i SFRJ. Republika Hrvatska pokreće postupak za međunarodno priznavanje". Na istoj je sjednici sva tri vijeća, Sabor donio i Deklaraciju o proglašenju suverene i samostalne Republike Hrvatske. Ishod referenduma bio je polazište donošenja i Odluke o raskidu državno-pravne sveze sa ostalim republikama i pokrajinama SFRJ koju je Hrvatski sabor usvojio 8. oktobra iste godine, čime je Republika Hrvatska i formalno-pravno postala samostalna i suverena država.
Krunisanje
Krunidba danas
Od 1305. do 1963. pape su bile krunisane papinskom tijarom, poznatom i kao "triregnum", u bazilici Sv. Petra u Rimu. Posljednji krunisani papa bio je papa Pavao VI. Sljedeća trojica papa - Ivan Pavao I, Ivan Pavao II i Benedikt XVI - odbili su krunisanje i zamijenili ga ustoličenjem. Budući papa bi, međutim, mogao ponovo organizovati tradicionalnu krunidbu.
Prva snimljena krunidba bila je krunidba ruskog cara Nikolaja II i njegove supruge Aleksandre, održana 26. maja 1896. godine. Prva krunidba koja se mogla uživo gledati preko televizije bila je krunidba britanske kraljice Elizabete II. Njena krunidba je održana 2. juna 1953. godine i prenosila ju je British Broadcasting Corporation. Smatra se da je kraljičinu krunidbu pratilo 20 miliona gledalaca, neprevaziđeni broj u historiji televizije.
Marija Bugarska
Marija Bugarska (bug. Мария Българска) bila je bugarsko-grčka plemkinja i protovestiaria. Nije poznato kada je rođena, a umrla je nakon 1081. Njeni roditelji su bili bugarski plemić Trajan (sin cara Bugara Ivana Vladislava) i njegova supruga, grčka plemkinja nepoznatog imena. Marija je bila nazvana po očevoj majci, carici Mariji.
Marijin muž, za kojeg se udala prije 1066, bio je protovestiarios Andronik Duka (bratić Mihaela VII). On je iskoristio Marijino bogatstvo kako bi živio vrlo luksuzno. Andronik i Marija imali su dvojicu sinova i tri kćeri. Njihovi sinovi su bili Ivan i Mihael, a kćeri Irena (bizantijska carica), Ana i Teodora, koja je bila redovnica. Careva kći Ana Komnena, Marijina unuka, opisala je Mariju kao lijepu i mudru ženu.
Grb Eritreje
mini|desno|Grb Eritreje Grb Eritreje je usvojen 24. maja 1993., datum deklaracije nezavisnosti Eritreje. Prikazuje jednogrbu kamilu okruženu maslinovom grančicom. Ispod grba je naziv države ispisan na zvaničnim jezicima Eritreje: tigrinskom, engleskom i arapskom.
Cameron Mitchell
Cameron Mitchell je izmišljeni lik iz naučno fantastične televizijske serije Stargate SG-1. Rođen je 1970 godine. U seriji Stargate SG-1 glumi ga Ben Browder. Pojavljuje se u devetoj sezoni kada preuzima ulogu vođe SG-1 ima nakon što Jack O'Neill napusti SGC. Po dolasku SGC saznaje da se SG-1 tim, zbog kog se i prijavio za to mjesto, raspao i da su članovi raspodjeljeni na druge zadatke. Stoga on sebi daje zadatak da pnovo okupi SG-1 pod svaku cijenu. Mitchellov otac bio je vojno lice, probni pilot u američkoj vojsci dok nije izgubio obje noge. U jednoj od epizoda Mitchell priznaje da ga je prestravilo kada je oca vidio prvi put takvoga. MItchell je predvodio diviziju F-302 u bici protiv Anubisa u sedmoj sezoni.
Razvoj svjetskog rekorda na 3000 m s preprekama
mini|Bivša vlasnica rekorda, [[Gulnara Samitova-Galkina, popravljala je svjetski rekord 3 puta.]] Službene svjetske rekorde na 3000 m s preprekama drže Saif Saaeed Shaheen iz Katara (7:53.63), odnosno Ruth Jebet iz Bahreina, porijeklom iz Kenije (8:52.78).
3000 m s preprekama za žene mnogo je kasnije priznata kao službena disciplina u kojoj se može postaviti svjetski rekord. Na svjetskim prvenstvima održava se tek od 2005, a na Olimpijskim igrama od 2008. Nakon priznavanja ove discipline, vrijeme Poljakinje Justyne Bąk, 9:25.31, ratificirano je kao prvi službeni svjetski rekord za žene. Raniji rekordi postoje i u ženskoj konkurenciji; godine 1998. Rumunka Daniela Petrescu prva se spustila ispod 10 minuta istrčavši vrijeme 9:55.28. Bivša svjetska rekorderka, Gulnara Galkina-Samitova, dugo je bila jedina koja se spustila ispod 9 minuta. Pridružila joj se samo još Ruth Jebet, Kenijka sa bahreinskim državljanstvom, prvo na mitingu u Eugeneu 2016, a zatim i na Olimpijskim igrama iste godine. Samo desetak dana nakon olimpijske utrke, na mitingu u Parizu, Jebet je konačno srušila Ruskinjin rekord, i to za čak 6 sekundi i 4 stotinke.
16. augusta 2002. Brahim Boulami iz Maroka istrčao je vrijeme 7:53.17, ali ga IAAF nije ratificirao s obzirom na to da je Boulami 2003. dobio dvogodišnju zabranu takmičenja nakon što je na doping-testu bio pozitivan na EPO.
IAAF je dosad ratificirao 32 muška i 7 ženskih svjetskih rekorda u ovoj disciplini.
Ručno mjerenje vremena
mini|[[Belgijanac Gaston Roelants srušio je svjetski rekord godinu prije i godinu poslije svoje pobjede na OI 1964.]]
Žene
mini|Rumunka [[Cristina Casandra istrčala je više najboljih svjetskih vremena prije nego što je ova disciplina službeno priznata.]]
Grb Etiopije
mini|desno|200px|Grb Etiopije Grb Etiopije je u upotrebi od 1996. Sastoji se od zlatnog pentagrama na plavoj pozadini. Pentagram potiče sa grba kralja Solomona čiji potomci su preci etiopske kraljevske porodice. Pentagram predstavlja jedinstvo ljudi i nacija Etiopije.
Laranjeiras (Rio de Janeiro)
mini|300p|Laranjeiras 1821. Laranjeiras je, uglavnom, rezidencijalna četvrt u južnoj zoni Rio de Janeira. Budući da je osnovan još u 17. vijeku, ovo je jedna od najstarijih četvrti u gradu. Četvrt se nalazi u dolini rijeke Carioca, pa je imala ime dolina Carioce.
Geografija
Laranžerajs ima direktnu vezu sa četvrti Cosme Velho.
Glavne ulice u četvrti su:
Znamenitosti
Od značajnijih objekata u Laranjeiras se nalaze Palasio Guanabara - sjedište vlade, Palasio Laranjeiras, sjedište nogometnog kluba Fluminense i njegov stadion Laranjeiras, kao i park Guinle.
Lamborghini
thumb|400x300px|Automobili Lamborghini Wortmarke 250p|mini|desno|Legendarni Countach Lamborghini (puno ime Automobili-Lamborghini S.p.A.) je italijanska firma, koja se bavi proizvodnjom sportskih automobila u sastavu Volkswagen grupacije. Firmu je osnovao 1963. godine Ferruccio Lamborghini koji je posjedovao fabriku traktora Lamborghini Trattori S.p.A.. Centrala firme se nalazi u Italiji u blizini Bolonje. 250px|mini|desno||2002 Lamborghini Murciélago Roadster
Historija
Početkom 1960-ih Ferruccio Lamborghini je posjedovao brojne modele sportskih automobila, ali nikad nije bio potpuno zadovoljan njihovim kvalitetom. Postoje brojne verzije zašto je počeo izrađivati automobile, ali sve uključuju sukob između Enza Ferrarija (osnivača firme Ferrari) i Ferruccia.
Troloci
Troloci su imaginarna stvorenja iz svijeta epske fantastike Točak vremena. Troloci su stvorenja koja je načinio Mračni, otac sveg zla za vrijeme velikog rata Svijetla i Sijenke u Dobu legendi. Troloci su odvratna mješavina ljudi i životinja. Mogu imati kopita, papke kljunove, gubice. Njihovi zapovjednici su Midraali, zli demoni. Većina Troloka je pobijena nakon zatvaranja rupe u zatvoru Mračnog. Međutim, Troloci su se vratili za vrijeme Troločkih ratova. Tri stotine godina su Troloci pustošili svijetom. Potpuno su uništili neke nacije, kao Manetern. Na kraju su pobijeni i otjerani u Pustoš, zle oblasti na sjeveru svijeta. Troloci su podjeljeni u družine nalik na bande kao Da'vol, Ko'ban i drugi. Troloci imaju odličan njuh i vid. Osnovna jedinica Troloka je Pesnica, koja broji oko dvije stotine Troloka.
Lamborghini
Historija
Jedna od verzija je da se Ferruccio žalio Enzu na kvalitet kvačila na Ferrariju 250 GT (koji je Ferruccio posjedovao). Enzo ga je otjerao govoreći mu da ide voziti traktore jer je nesposoban za auta. Ferruccio se vratio kući, rastavio kvačilo na autu i shvatio da je kvačilo istog proizvođača kao i kod njegovih traktora. U skladištu je pronašao odgovarajuće dijelove i zamijenio, nakon čega je njegov automobil ispravno funkcionisao. 250px|mini|desno|Lamborghini Diablo Roadster Ubrzo je, uz pomoć talentovanog inžinjera Giotta Bizzarrinia, počeo sa konstruisanjem automobila sa V12 motorom i 350 konjskih snaga. Šasiju je dizajnirao Franco Scaglione, a prototip, iz 1963. godine, je nazvan Lamborghini 350GTV. Naredne godine sa modelom 350GT izlaze na tržište i postižu značajan uspjeh prodavši 130 komada. Zaštitni znak kompanije je postao bik.
Elementary (softverski projekt)
elementary je besplatan (slobodan) softverski projekt koji se sadrži od Linux distribucije, interfejsa radne površine, PIM (organizator podataka), te nekoliko drugih aplikacija i tema. Njihovo programiranje je uglavnom urađeno u Vala programskom jeziku i koristi GTK+ set alata, iako su većina aplikacija prvobitno napisanih u GTK+ 2 sada prevode u GTK+ 3. Sa izuzetkom od Midori i Postler programa, sav kod elementary projekta (uključujući skripte za sastavljanje operativnog sistema) je pružen na Canonical Ltd.|Canonical]]-ovom Launchpad.net servisu.
Lamborghini
Historija
Sa modelima 400GT i Miura ostvaren je također veliki uspjeh, i Lamborghini je postala značajna firma u proizvodnji super sportskih automobila.
Elementary (softverski projekt)
Utjecaj na Open Source zajednicu
elementary je prvo bio projekt od samo jedne GTK+ teme i skupa ikona za Ubuntu, ali sada ima veliki utjecaj na Open Source zajednicu, pogotovo za GNOME korisnike. Druga je najpopularija (najviše puta skidana/preuzimana) tema ikona na GNOME-Look web strani koja je web strana sa najvećim brojem skladišta tema za GNOME.
Lamborghini
Historija
1972. godine otkazana je značajna narudžba traktora za Južnu Ameriku, što je dovelo do teške situacije u Lamborghiniju i Ferruccio je bio prinuđen prodati svoj udio u fabrici traktora. Ipak finansijski uspjeh, odjel za proizvodnju automobila, ostvario je sa senzacionalnim modelom Countach, koji je sljedećih godina održavao kompaniju uspješnom.
Elementary (softverski projekt)
Utjecaj na Open Source zajednicu
Uobičajena tema na Ubuntuu od verzije 9.10 tj. Humanity je derivativ elementary seta ikona. Derivati elementary ikona su također korišteni u Xubuntuu, Linux Mint-u i nekoliko drugih distribucija. Nekoliko je predloženih ikona namjenjeno u LibreOffice-u koji su inspirisani elementary projektom. Mnogi drugi korisnički interfejsi za aplikacije- odnosno teme i ikone su inspirisane od elementary projekta.
Dizajn programa Docky, dok aplikacije za Linux (i pre-instalirane u elementary OS) je predvođen od strane osnivača elementary-ja Daniela Foré-a. Također utječe na dizajn programa Plank (baze na kome se razvijaju svi dok programi), koji je još jedan proizvod Docky tima. Član upravnog vijeća elementary projekta Christian Dywan predvodi razvijanje Midori web pretraživača.
Lamborghini
Historija
Naftna kriza i kašnjenje isporuke Cauntacha odvela je kompaniju u bankrot 1978. godine Nakon čega su usljedile česte promjene vlasnika, da bi na kraju kompanija završila u vlasništvu Audija, odnosno Volkswagen grupacije.
Elementary (softverski projekt)
Utjecaj na Open Source zajednicu
Još nekoliko projekata je dobilo snažan utjeaj od strane elementary projekta kao što su:
Lamborghini
Historija
U međuvremenu kompanija se vratila na staze stare slave sa brojnim novim modelima, od kojih je prvi bio nasljednik Cauntacha Diablo.
Vlasništvo
Kompanija Lamborghini je imala brojne vlasnike:
Elementary (softverski projekt)
elementary OS
elementary OS je Linux distribucija bazirana na operativnom sistemu Ubuntu, koja ima namjeru da bude "ljepša, sa boljim preinstaliranim aplikacijama i time bi korisnik trebao manje koristiti terminal". Prva stabilna verzija, kodnog imena "Jupiter" je objavljena 31. marta 2011. Sadrži samo četiri elementary aplikacije koje su bile dovoljno stabline za objavljivanje u to vrijeme: Postler, Dexter, Nautilus-elementary, Lingo. Također sadrži dvije aplikacije napravljene uz utjecaj na elementary project: Midori web pretraživač i Docky.
Lagoa (Rio de Janeiro)
mini|Lagoa Lagoa (na portugalskom znači laguna) je četvrt u južnoj zoni Rio de Janeira, koja praktično predstavlja područje oko lagune Rodrigo de Freitas. Carioce (stanovnici Rio de Janeira) u kolokvijalnom govoru pod lagunom podrazumijevaju i lagunu i četvrt. Lagoa se nalazi između četvrti Ipanema, Leblon, Copacabana, Gavea i Jardim Botânico.
Ovo je kvart gdje živi gornja-srednja i i gornja društvena klasa. Također je poznato po tome, što je to jedno od nekoliko mjesta u Rio de Janeiro, bez favela. Ima oko 18,200 stanovnika. Okolo   Rodrigo de Freitas lagune je sagrađena biciklistička staza dužine 7,5 Km, i mnogi parkovi.
Jardim Botânico (Rio de Janeiro)
Jardim Botânico (na portugalskom znači: Botanički vrt) je četvrt u južnoj zoni Rio de Janeira. Istočno od ove četvrti se nalazi laguna Rodrigo de Freitas, južno Leblon, jugozapadno Gávea i sjeveroistočno Humaitá. Na zapadnoj strani četvrti se nalaze brda, a među njima i Corcovado.
Četvrt naseljava uglavnom srednja i visoka srednja klasa stanovništva Rija, prilično je udaljen od svih favela u Riju, pa je zbog toga na cijeni. Glavna ulica u četvrti je ulica Jardim Botânico.
Geografija
Najuočljiviji u ovoj četvrti su park Lage i botanički vrt, koji daju pečat zelenila u čitavoj četvrti. Četvrt je dobila ime po botaničkm vrtu Rio de Janeira, koji je nasto 1808. godine, kao i većina drugih objekata, kada se plemstvo, zajedno sa kraljem Joãom VI. od Portugala, preselilo iz Portugala u Brazil. U produžetku botaničkog vrta, nalazi se park Lage na površini od 52 hektara, u kojem se nalazi stara rezidencija obitelji Lage. Osim zelenila ove dvije velike površine, okolna brda pružaju dodatno zelenilo. Zajedno sa vegetacijom, blizina lagune Rodrigo de Freitas čini da temperatura u ovoj četvrti je dosta ugodnija od ostatka grada.
Društvo i sport
U ovoj četvrti se nalaze mnoga društva i klubovi:
Privreda
U ovoj četvrti, tačnije u glavnoj ulici Jardim Botânico, se nalazi i sjedište najveće brazilske TV kuće Rede Globo de Televisão.
IC 123
IC 123 (također poznat kao MCG 0-4-161 i PGC 5524) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 422 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Kit. Najveći prečnik je 0,40 (49 hiljada sg) a najmanji 0,3 uglovnih minuta (37 hiljada sg). Prvo otkriće je napravio Stephane Javelle 6. januara 1894. godine.
Grb Gambije
mini|desno|Grb Gambije Grb Gambije je u upotrebi od 18. novembra 1964. Predstavlja dva lava sa sjekirom i krampom koji pridržavaju štit na kojem se također nalaze sjekira i krampa. Iznad štita se nalazi šljem i drvo uljane palme. Ispod štita je traka na nacionalnim motom Gambije "Progress, Peace, Prosperity" (Napredak, Mir, Prosperitet).
Zapadna Bjelorusija
Zapadna Bjelorusija je naziv koji se odnosi na područje sadašnje Bjelorusije koje je pripadalo Drugoj Poljskoj Republici na osnovu ugovora iz Rige koji je održan u vremenu između poljsko-sovjetskog rata i Drugog svjetskog rata.
Istočna Bjelorusija je bila sovjetska republika - dio SSSR-a.
Stanovništvo zapadne Bjelorusije činili su: Bjelorusi, Poljaci, Litvanci, Jevreji i Rusi. Bjelorusi su bili suočeni sa polonizacijom.
NGC 217
NGC 217 (također poznat kao IRAS 00390-1017, MCG -2-2-85 i PGC 2482) je spiralna galaksija koja je udaljena oko 183 miliona sg od Zemlje i nalazi se u sazviježđu Kit. Najveći prečnik je 2,70 (144 hiljade sg) a najmanji 0,6 uglovnih minuta (32 hiljade sg). Prvo otkriće je napravio John Frederick William Herschel 28. novembra 1785. godine.
Moldavija
Moldavija, zvanično Republika Moldavija, jest kontinentalna država u jugoistočnoj Evropi. Graniči s Rumunijom na zapadu. Na sjeveru, istoku i jugu je okružena Ukrajinom. Iako nema pristup moru, do obale Crnog mora dijele je nepunih 2 km ukrajinske teritorije. Glavni grad je Kišinjev.
Tokom historije vlast na ovoj teritoriji imali su mnogi narodi, da bi sredinom 14. vijeka nastala kneževina Moldavija koja je 1812. potpala pod vlast ruskog cara Aleksandra I. Kao nezavisna država, Republika Moldavija postoji od 1991. godine kada se Moldavska sovjetska republika odvojila tokom raspada Sovjetskog saveza i proglasila nezavisnost. Međutim, politički razvoj zemlje od tada do danas je uveliko otežan zbog postojećeg konflikta sa samoproglašenom Pridnjestrovskom Republikom.
Historija
Područje današnje Moldavije u vrijeme antike naseljavali su razni narodi. U 2. vijeku na ovaj prostor došli su rimski naseljenici sa zapada, sa područja rimske Dakije, te se ovdje razvila dačansko-rimska, a kasnije i rumunska kultura. Nakon Rimljana, područje Moldavije bilo je pod vlašću ugarske krune, sve dok 1349. knez Bogdan nije osnovao, relativno nezavisnu, kneževinu Moldaviju. Najvažniji vladar u 15. vijeku bio je Ștefan cel Mare, koji je vodio brojne bitke protiv invazije Osmanlija, Poljaka i Tatara. Međutim, 1512. Moldavija je potpala pod vlast Osmanlija, te naredna tri vijeka ostala kao njihov vazalni posjed.
Nakon rusko-osmanlijskog rata 1787–1792, Osmanlijsko carstvo moralo je prepustiti Rusiji sve svoje posjede zapadno od rijeke Dnjestar. Nedugo poslije, nakon novog rata od 1806. do 1812. Rusko carstvo je pod svoju vlast pridobilo Besarabiju. Područje Moldavije u sastavu Ruskog carstva bilo je organizirano kao guvernat Besarabija. Nakon ruskog poraza u Krimskom ratu od 1853. do 1856. pariskim sporazumom područje Moldavije i kneževine Vlaške, uz kolektivnu garanciju sedam zemalja potpisnica, podijeljeno je između Osmanlijskog carstva, Francuske, Velike Britanije, kraljevine Sardinije i Rusije. Sjedinjavanjem dunavskih kneževina Moldavije i Vlaške 1859. ovo područje potpalo je pod jaki utjecaj Rumunije. Nakon Bečkog kongresa 1878. rumunska vlada morala je predali Rusiji južnu Besarabiju.
thumb|180px|lijevo|Historijske faze podjele teritorije Moldavije Nakon Oktobarske revolucije 1917. u Rusiji, 21. novembra iste godine osnovano je moldavsko-besarabijsko pokrajinsko vijeće, Sfatul Țării. Ono je 2. decembra 1917. proglasilo Moldavsku demokratsku republiku, kao dijelom nove federalno organizirane Rusije. U januaru 1918. rumunske vojne jedinice zauzele su područje zapadno od Dnjestra. Otpor Rumčeroda protiv okupacije je brzo ugušen, a pod pritiskom okupatora Parlament je proglasio nezavisnost od Rusije, odnosno Ukrajine. Dana 27. marta 1918. većina zastupnika u Parlamentu izglasala je ujedinjenje sa Rumunijom i time ozakonila već faktičko pripajanje Besarabije u sastav rumunske države. Za razliku od država članica Društva naroda, boljševička vlast nije prihvatila ovo glasanje i pripajanje. Također, niti Sovjetski savez, osnovan 1922, nije priznao odvajanje Besarabije. Na području Ukrajinske socijalističke sovjetske republike istočno od Dnjestra, gdje je živjela većina rumunskog stanovništva, osnovana je 1924. Moldavska autonomna oblast, koja je sedam mjeseci kasnije postala Moldavska autonomna socijalistička sovjetska republika (MASSR). Zvanični glavni grad bio je Chișinău, a zbog "rumunske okupacije" sjedište vlade nalazilo se u Balti (danas Ukrajina), a nakon 1929. premješteno je u Tiraspol.
Uz njemačku saglasnost kao posljedicu tajnih protokola između Hitlera i Staljina, Crvena armija je zauzela područje Besarabije u junu 1940. koje je pripadalo Rumuniji kao i sjevernu Bukovinu, te anketirala ih u sastav Sovjetskog saveza. Dana 2. augusta 1940. osnovana je Moldavska socijalistička sovjetska republika (MSSR) sa Chișinăuom (rus. Кишинёв, Kišinjev) kao glavnim gradom, čime je Besarabija ujedinjena sa zapadnim dijelom MASSR. Njemačka manjina u Besarabiji, čije pretke je ruski car Aleksandar I 1813. pozvao u zemlju kao koloniste, iseljena je iz Moldavije u sklopu Hitlerove kampanje povratka Nijemaca (Volksdeutschen) u granice Trećeg Rajha. Dana 22. juna 1941. njemačka i rumunska vojska započela je napad na Moldavsku SSR u sklopu operacije "Barbarossa". Već u ljeto 1941. Rumunija je anketirala Besarabiju i sjevernu Bukovinu. Teritoriju između rijeka Dnjestar i Južni Bug, sjeverno od Bara u Ukrajini, Rumunija je preimenovala u Transnistria. Nakon Drugog svjetskog rata prema odredbama Pariske mirovne konferencije 1946. Besarabija, područje Herca i sjeverna Bukovina vraćene su pod kontrolu Rusije, gdje je ona vratila predratnu administrativnu organizaciju i ponovno su uvedena ruska imena gradova.
Od sredine 1980tih počeo se javljati nacionalni pokret Rumuna u Moldavskoj SSR. On je u političkom smislu postajao sve veći teret, a čak i prije raspada SSSR preuzeo je vlast nad MSSR te kasnije igrao vrlo značajnu ulogu pri proglašenju nezavisnosti zemlje. Tako je 1989. ruski prestao biti drugi zvanični jezik, a uveden je rumunski jezik pisan latinicom. Zbog toga je došlo do snažnog protesta ukrajinske, ruske i gagauske manjine. Također javila se težnja Moldavaca za ujedinjenje zemlje sa Rumunijom. Čak i danas pokret za moldavijsko-rumunsko ujedinjenje igra primjetnu ulogu u tamošnjoj politici, mada uz mnogo manji politički pritisak.
Konačno 1991. Moldavija je proglašena nezavisnom državom, a rumunski jezik kao zvanični (iako je u periodu od 1994. do 2013. bio nazvan moldavski). Već od 1989. došlo je do konflikta između centralne vlade u Chișinău i područja sa etničkim manjinama, naročito Pridnjestrovlja i Gagauzije, zbog nove, kako su je mnoge nacionalne grupe smatrale, nacionalističko obojene politike vlade. Ove dvije regije su 1990. jednostrano proglasile nezavisnost od Moldavije, a i u drugim dijelovima države došlo je do masovnih protesta. Situacija u Pridnjestrovlju se 1992. pogoršala i eskalirala, a izbio je i građanski rat, pri čemu je poginulo preko 1.000 osoba. Rat je završen de facto proglašenjem nezavisnosti ovog dijela države. Borbe su okončane tek nakon napada ruske 14. armije pod vodstvom generala Aleksandra Ivanoviča Lebeda, koja je bila stacionirana na teritoriji Pridnjestrovlja. Od tada ono je na moldavijskoj teritoriji istočno od Dnjestra osnovalo vlastitu državu, a na njihovoj teritoriji stacionirana je i jedna operativna grupa ruske armije. Konflikt u Pridnjestrovlju je od tada značajno političko pitanje u Moldaviji, iako je i danas na snazi primirje između zaraćenih strana. Pregovori ni danas se nisu pomakli s mrtve tačke, tako da su obje strane u konfliktu postavljene sa statusom quo.
Politika
thumb|180px|lijevo|Protesti pristalica Kršćansko-demokratske narodne stranke (PPCD) u Chișinău u januaru 2002, pod sloganom „Rumunski narod – Rumunski jezik“ Na izborima održanim 2001. Komunistička partija Republike Moldavije (PCRM, Partidul Comuniștilor din Republica Moldova), čiji vođa je Vladimir Voronin, osvojila je 50,1% glasova, ali zbog visokog "izbornog praga" (6%) u odnosu na male stranke, dobila je 71 od 101 mandata u skupštini. Na taj način ponovno je došla na vlast, a Voronina je Parlament Moldavije izabrao za predsjednika. Za ovakav uspjeh komunista na izborima, najzaslužnija je podrška najsiromašnijih slojeva stanovništva.
Na parlamentarnim izborima u Moldaviji održanim 6. marta 2005. PCRM je donekle izgubila na broju glasova, ali je sa 46,1% glasova i 56 mandata u skupštini i dalje ostala većina u parlamentu. Druga najjača stranka bila je novoosnovani Glasački blok demokratske Moldavije pod vodstvom gradonačelnika Chișinăua Serafima Urecheanua, koji je osvojio 28,4% glasova odnosno 34 skupštinska mandata. Druga opoziciona stranka, Kršćansko-demokratska narodna partija (Partidul Popular Creștin Democrat) pod vodstvom Iurie Roșca dobila je 9,1% glasova i 11 mandata.
Predsjednika države bira Parlament, a za izbor je potrebna skupštinska većina od 61 glasa. Na predsjedničkim izborima održanim 4. aprila 2005. tadašnji predsjednik Vladimir Voronin sa 75 dobijenih glasova u skupštini dobio je i drugi mandat. Iako je isprva kršćansko-demokratska opoziciona stranka PPCD najavila da neće podržati Voronina za drugi predsjednički mandat, ipak mu se priklonila nakon niz komplikovanih političkih poteza, čime je postignuta potrebna većina.
Konflikt u Pridnjestrovlju
Najznačajnija tema unutrašnje politike u Moldaviji jeste politički sukob sa regijama Pridnjestrovlja i Gagauzije koje teže odvajanju i samostalnosti. Dok je Gagauzija prihvatila status autonomnog područja koji joj je ponudila moldavska vlada, tok pregovora sa Pridnjestrovljem je znatno teži. Nakon oružanih sukoba 1992. u Tiraspolu je formiran de facto režim sa Igorom Smirnovim kao vođom, koji kontrolira područje s druge (istočne) strane rijeke Dnjestar, gdje je organirane vlastite administrativne strukture i organi vlasti. Proces pregovora između vlade u Chișinău i režima u Tiraspolu odvija se tako sporo da međunarodni posmatrači navode kako se u Moldaviji radi o svojevrsnom "zamrznutom konfliktu".
Sukob u Pridnjestrovlju nije samo sukob između vlada u Chișinău i Tiraspolu ili između različitih dijelova stanovništva koji govore različite jezike. Ovaj sukob ima određene geostrateške dimenzije oko utjecaja velikih sila, SAD i Rusije u jugoistočnoj Evropi. Kroz ovu međunarodnu dimenziju, rješenje sukoba postaje još i teže. Nastojanja međunarodnih sila, Rusije, Ukrajine, SAD, Evropske unije ili OSCE-a, da se pregovori okončaju u posljednjih 20 godina su stalno prekidana ili su se ispostavila kao bezuspješna, prvenstveno iz razloga što se svaka od sukobljenih strana trudila da ne popušta svoja stajališta, te je stoga uz pomoć svojih "saveznika" uvijek blokirala pregovore. Tako naprimjer pregovori o takozvanom Kozačkom planu, kao inicijativi Ruske federacije, kojom se predviđalo formiranje nekog oblika savezne države na teritoriji Republike Moldavije, prekinuti su u novembru 2003. i proglašeni neuspješnim. Krugovi bliski moldavijskoj vladi u ovom prijedlogu su vidjeli prevelike ustupke za drugu stranu. Mnogi posmatrači vjeruju da su elite s obje strane slabo zainteresirane za rješenje problema, već teže održavanju statusa quo, koji objema stranama u određenoj mjeri ide u korist.
U augustu 2008. ovaj konflikt je opet došao u fokus interesovanja, kada je režim u Pridnjestrovlju 12. augusta prekinuo sve kontakte sa vladom u Chișinău, jer je "izostao jasan i snažan odgovor i osuda države prema agresiji Gruzije na Južnu Osetiju i Abhaziju". Dana 26. augusta tadašnji ruski predsjednik Dmitrij Medvedev‎ upozorio je moldavijskog predsjednika Voronina o vojnom rješenju konflikta po uzoru na Gruziju. Prema njegovim riječima, "rat u Južnoj Osetiji treba biti upozorenje za sve".
Odnos sa EU
Godine 1998. na snagu je stupio sporazum o stabilnosti i pridruživanju Moldavije s Evropskom unijom. EU podržava izgradnju tržišne privrede u Moldaviji kao i funkcionirajuće demokratije. Od 30. novembra 2005. postoji EUBAM za Moldaviju i Ukrajinu, misija Evropske unije za pograničnu pomoć na ukrajinsko-moldavijskoj granici za kontrolu prekograničnog krijumčarenja (naročito oružja, ljudi i droga) iz i u Pridnjestrovlje. Dana 7. maja 2009. Moldavija zajedno sa još pet država ZND pristupila je Istočnom partnerstvu sa EU. U januaru 2010. u Chișinău u okvirima politike EU sa susjedima započeli su pregovori za pridruživanje Moldavije. Iako je dugoročni cilj države punopravno članstvo u Uniji, prema riječima ministra vanjskih poslova Iuria Leancăa, ipak prvi cilj bi trebao biti formiranje zone slobodne trgovine, zajedničko rješavanje ekonomskih problema i prije svega ukidanje viza moldavskim građanima za ulazak na teritoriju EU.
Dana 5. decembra 2011. Evropska komisija je najavila sklapanje sveobuhvatnog sporazuma o slobodnoj trgovini sa Moldavijom. Konkretni razgovori i pregovori bili bi dio planiranog sporazuma o pridruživanju ove zemlje. Prema mišljenjima u EU, zone slobodne trgovine bi trebale služiti dugoročnoj političkoj stabilizaciji države. Trenutno je između EU i Moldavije na snazi povlašteni pristup evropskom tržištu, a EU je glavni trgovački partner zemlje. Dana 27. juna 2014. u Bruxellesu je sklopljen Sporazum o privrednom i političkom pridruživanju Moldavije sa EU. Taj sporazum je potvrđen i ratificiran moldavskom parlamentu 2. jula iste godine. Prema izvještaju ruske novinske agencije RIA Novosti: "Pristalice evropskih integracija su proslavile ovaj događaj ispred parlamenta, dok su protivnici približavanju EU uhapšeni i kažnjeni".
Odnos sa NATO
Godine 1992, Moldavija se pridružila Vijeću euroatlantskog partnerstva,.Moldavija se pridružila Partnerstvu za mir 16.marta 1994. Partnerstvo za mir je potpisao Mircea Snegur i Manfred Wörner. Vladimir Voronjin posjetio sjedište NATO-a u Bruxellesu 23. juna 2003. godine, 7. juna 2005, 22. juna 2006. godine, 18. juna 2007. godine i 5. decembra 2007. Na summitu u Istanbulu 2004. godine, NATO je prihvatio rusku vojnu prisutnost u Moldaviji i Gruziji. Američki ministar obrane Donald Rumsfeld zaustavio se, na putu za Istanbul, u Moldaviju, gdje je pozvao na povlačenje ruskih snaga iz zemlje.Dana 23. septembra 2004. godine, glavni tajnik NATO-a Jaap de Hoop Scheffer, otputovao u Kišinjev gdje se susreo s predsjednikom Moldavije Vladimirom Voroninom, s ministrom vanjskih poslova Moldavije Andrei Stratanom i ministrom obrane Victorom Gaiciucom. Individualni partnerski plan NATO-a i Moldavije 19. maja 2006. godine uz potporu Odjela za diplomaciju NATO-a. Dana 3. aprila 2008 na samitu u Bukureštu, NATO je najavio svoju podršku teritorijalnom integritetu, nezavisnosti i suverenosti Moldavije.Voronjin je sudjelovao na radnom ručku šefova država i vlada zemalja euroatlantskog partnerstva u Bukureštu. Dana 18. novembra 2008. godine, Parlamentarna skupština NATO-a usvojila je Rezoluciju 371 o budućnosti odnosa NATO-a i Rusije, između ostalog, „poziva Vladu i Parlament Rusije da poštuje svoje obveze koje su preuzete na sastanku u Istanbulu OESS-u 1999 i da povuče svoju ilegalnu vojnu prisutnost na području Moldavije u bliskoj budućnosti. Bivša komunistička vlast, koja je izgubio većinu u parlamentu na izborima 2009. godine, želia je vidjeti Moldaviju u savezu sa Rusijom U aprilu 2009. Moldavija je objavila da neće sudjelovati u vojnim vježbama NATO-a.
Anketa je u junu 2018. godine otkrila da će 22% Moldavaca glasati za ulazak u NATO, a 43% se protivi
Zastava
Zastava Moldavije je trobojka, sa tri vertikalna polja (od jarbola) plave (azure), žute (or) i crvene (gulos) boje. Na sredini žutog polja nalazi se moldavski grb. Razmjera je 1:2. U ovom obliku je službeno usvojena 27. aprila, 1990. Naličje zastave je istih boja samo što ne sadrži grb.
Grb
Grb Moldavije sastoji se od orla koji drži krst u kljunu, a skiptar i grančicu u kandžama. Orao na grudima nosi štit sa divljim bikom, tradicionalnim simbolom Moldavije. Također se pojavljuje na središtu moldavske zastave.
Grb je veoma sličan rumunskom, što se može objasniti velikom povezanošću ove dvije zemlje.
Himna
Limba Noastră je od 1994. godine nacionalna himna Republike Moldavije.Stihove je napisao Alexei Mateevici (1888-1917), a glazbu je skladao Alexandru Cristea (1890-1942). Originalna poema sadrži 12 kitica, od kojih je 5 iskorišteno za himnu. Ovih 5 kitica je podebljano
Administrativna podjela
thumb|180px|Administrativna podjela Moldavije Područje države je podijeljeno u pet municipija (Municipalități; jednina: Municipiu) i 32 distrikta (Raioane; jed. Raion). Osim toga postoji jedna autonomna i jedna "otcijepljena" oblast: