Onil
Sieglu XIII
Xaime I asigna'l fortín de Onil ("castrum de Unili"), en 1265, a unu de los sos fíos, Pere Ferrandis d'Híxar. Espón, indireutamente, esa posesión (que toma los años entendíos ente 1265 y 1268) una providencia real, expedida por Xaime I en Zaragoza a 22 de mayu de 1269, onde se reconoz una delda con Pere Ferrandis. L'editor de la documentación real, Robert I. Burns, resume asina l'asuntu: "The king acknowledges a debt to his illegitimate son Pere Ferran(dis) d'Híxar [Pedro Fernández de Híjar] [...]: 'that We owe you with Our charter 20,000 Valencian sous, which We promised to give you […].' The king also reminds Pere Ferrandis 'that you must make a reckoning with Us' for all the revenues of Onil castle, 'which you received from the fourteenth kalends of March of the year 1264 [18 February (1264) 1265] up to the day on which you handed over the said castle for Us to Our judge Albert [Alberto] de Lavània, namely on the kalends of the recently past month of November [1 November 1268].' Pere Ferrandis must deduct from his 20,000 sous debt all the revenues he gained during those three or more years, having previously deducted 'the expenses of administration of the said castle, namely 600 sous each year'" (Robert I. Burns, S.J., Diplomatarium of the Crusader Kingdom of Valencia: The Registered Charters of Its Conqueror Jaume I, 1257-1276, vol. III: Transition in Crusader Valencia: Years of Triumph, Years of War, 1264-1270, Princeton-Oxford, Princeton University Press, 2001, p. 499). Nel testu llatín lléese lo siguiente: "Recognoscimus et confitemur vobis, dilecto filio nostro Petro Ferrandi, quod debemus vobis cum carta nostra viginti milia solidorum regalium Valencie, quos vobis dare promisimus [...]. / Est tamen sciendum quod vos debetis computara nobiscum de reditibus, exitibus, ac iuribus nostris omnibus castri de Unili, quos vos recepistis a XIIII kalendis Marcii anni domini MCCLX quarti usque ad diem quo dictum castrum tradidistis pro nobis Alberto de Lavania iudici nostro (videlicet kalendis mensis Novembris proxime preteriti). / Et id quod inde percepistis per tempus predictum debet deduci de predictis XX milibus solidorum, deductis inde primitus expensis curie dicti castri –videlicet pro unoquoque anno sexcentis solidis regalium / Datum Cesarauguste, XI kalendas Iunii anno [domini] MCCLX nonu" (Diplomatarium of the Crusader Kingdom of Valencia, vol. III, p. 500, doc. 928; ACA, Reg. 16, fol. 166 vv.). De siguío, en 1268, el rei dona'l mentáu puestu fortificáu y el pobláu de Onil ("castrum et villa de Unili") a Albert de Lavània. A fines del XIII, cuntar ente los feudos del almirante Roger de Llúria. Sicasí, ente los años finales del XIII y la primer metá del sieglu XIV, Onil y la alquería de Favanella son oxetu d'un entrevesgáu vaivén de donaciones Nel casu de Favanella, los asientos 1060 y 1230, recoyíos por Jesús Ernesto Martínez Ferrando nel so Catálogu de la documentación relativa al antiguu Reinu de Valencia contenida nos rexistros de la Cancillería Real, I: Xaime I, el Conquistador (Madrid, Imprenta Góngora [Cuerpu Facultativu d'Archiveros, Bibliotecarios y Arqueólogos], 1934, páxs. 234 y 270), atestigüen la siguiente donación efeutuada pol rei Xaime I en Biar el 1 de marzu de 1270 a favor del xurista –d'orixe italianu– Jacobo de les Lleis (onde 'de les Lleis' ye'l nomatu hispánicu de Giacomo Giunta, o de Giunti, mentáu en tola gama d'opciones del nome: lat. Jacobus de Legibus, Jaime, Jaume, Jácome): "Donación a Jaime de Lleis, de la alquería de Favanella, sita nel términu de Castalla, coles sos cases, tierres y heredaes, con obligación de qu'unu de los sos fíos, si yá tien diez años, more personalmente. Biar Kalendas marzu MCCLXX. Reg. 16, fol. 233" (p. 234; el testu citáu ye obviamente traducción del llatín). Al comentar Josep Torró dicha providencia real, espón lo siguiente: "Polo xeneral, un enduriment de condicions per a la possessió d'heretats de renda s'adverteix sovint durant aquests anys. Quan, en 1271 [en cierto, en febreru de 1271 confírmase la donación realizada l'añu anterior], el rei dóna a Jaume de Lleis l'alqueria de Favanella (terme de Castalla) amb les terres 'que llauraven i tenien els sarraïns d'aquesta alqueria nel temps en què Castalla yera dels sarraïns', li exigeix qu'un dels seus fills, major de deu anys, hi faça residència personal" (Torró, El naixement d'una colònia, cit., p. 116). Robert I. Burns (Jaume I i els valencians del segle XIII, ed. Joan F. Mira, trad. Enric Casassas, pról. Joan Fuster, Valencia Tres i Quatre, 1981, páxs. 60-61) traza una semblanza de Jacobo de les Lleis: "Un dels juristes més remarcables del segle fou l'italià Giàcomo (o Iàcopo) de' Giunti, conegut popularment amb el nom de Jacobo de les Lleis, responsable en gran part de la formació xurídica del jove Alfons el Savi de Castella, i guia espiritual i col·laborador d'aquest rei na producció de les famoses Siete partíes. Aquest Jacobo va adquirir extenses propietats amb la conquesta, d'Alfons, de la Múrcia islàmica, fronterera amb el sud de València. Almenys des del 1266, quan el rei Jaume reconquerí la rebel Múrcia per a Castella, en Jacobo va morar en aquesta regió veïna, i s'hi mantingué actiu en els seus afers fins que morrí, el 1294. Sembla doncs que les Siete partíes foren compostes, del tot o en gran part, en aquesta frontera murciana. [...] Ara sabem [...] que també va sirvir al rei Jaume. [...] la relació amb el xurista havia durat molt de temps, i [...] Jacobo ja li devia haver prestat serveis valuosos. [...] Jaume ratifica 'una carta de donació segellada amb butlla de plom' i que ja duia 'el gran segell de cera' que donava al Magistro Jacobo de Legibus el poble 'anomenat Favanella, situat al terme de Castalla, amb totes cáseslos, terres i propietats que els sarraïns d'aquest poble hi treballaren i hi tingueren nel temps en què els sarraïns posseïen Castalla'. En Jacobo havia d'instal·llar-hi 'un dels vostres fills', tal como volien les lleis de residència. Nun ye tracta pas del poble murcià de Favanella o Abanilla, prop de la frontera valenciana, sinó de la Favanella qu'encara existeix al terme d'Onil, al nord de Castalla i al nord-oest de Xixona. I el mateix Onil, trés anys abans, havia estat donat a una col lega legista, Albert de Lavània. Així doncs, una figura gegantina del renaixement de la jurisprudència ocupa un lloc tant a la història llegal catalano-aragonesa com al relat de la reconquesta o repoblement valencià"; y en nota (p. 61, n. 5) amiesta Burns: "La donació a Jacobo [...] ye troba en [l'Arxiu de la Corona d'Aragó (ACA),] Jaume I, Reg. Canc. 16, fol. 233 (1 de març, 1271 [i non 1270]): 'alqueriam quandam vocatam Favanellam sitam in termino Castallie, cum domibus et terris et hereditatibus omnibus'; i al Reg. Canc. 18, fol. 93 (4 de febrer, 1272) [ACA]: 'bullata cum bulla plumbea' i 'sigillata cum sigillo cereo maiori'". El testu llatín íntegru de la donación de 1271 a Jacobo de les Lleis foi editáu y comentáu por Robert I. Burns nel so Diplomatarium of the Crusader Kingdom of Valencia: The Registered Charters of Its Conqueror Jaume I, 1257-1276, vol. IV: The Central Years of Jaume the Conqueror, 1270-1273, Princeton-Oxford, Princeton University Press, 2007, páxs. 142-143. El testu llatín reza asina: "Per nos et nostros damus et concedimus vobis Iacobo de Legibus et vestris in perpetuum per hereditatem propriam, francham, et liberam alqueriam quondam vocatam Favanellam, sitam in termino Castallie, cum dominibus et terris ac hereditatibus omnibus quas (tempore quo Sarraceni Castalliam tenebant), Sarraceni ipsius alquerie laborabant et tenebant ibidem; et cum introitibus, exitibus, et aliis omnibus quas et que nos ibi percipimus, et habere et percipere debemus, qualibet racione. / Ita videlicet quod vos et vestri, unus videlicet de filiis vestris unus post alium successive, habeatis dictam alqueriam cum omnibus predictis (et que in dicta alqueria habemus) in perpetuum ad vestras omnimodas voluntates, exceptis militibus et sanctis et locis religiosis. Et ita eciam quod in vita vestra unus de filiis vestris, cum fuerit etatis X annorum, faciat ibidem llocu vestri residenciam. / Post obitum vero vestri, unus de filiis vestris seu proxenie teneatur similiter facere ibi residenciam, unus scilicet per alium, qui predictam alqueriam habuerint successive. / Datum in Biar, kalendas Marcii, anno quo supra [anno domini] MCC septuagesimo]" (Diplomatarium, cit., vol. IV, p. 142-1433; Reg. 16, fol. 233). Reproduzse de siguío la paráfrasis n'inglés de Burns: "'By Us and Ours We grant and concede to you Jacobo de les Lleis and to yours in perpetuity as a personal, exempt, and free property a certain village called Favanella located in the district of Castalla, with all the buildings and lands and properties which (at the time when the Saracens held Castalla) the Saracens of that village worked and owned there, and with the revenue, income, and all else that We receive there and have and collect for any reason.' (The beneficiary was the noted Italian lawyer and llegal counsellor both to Alfonsu X el Sabiu of Castile and Jaume the Conqueror of Aragon-Catalonia, namely Giacomo or Jacobo de' Giunti or de les Lleis.) Jacobo's heirs are to succeed successively in ownership, and he must place 'one of your children during your lifetime, when he shall be ten years old' in personal residence; 'but after your death one of your children or offspring is bound similarly to make residence there,' one after another. Jacobo can alienate the property but not to knights or religious places or persons. This is not the Favanella or Abanilla of Murcia near the Valencian border, but the Favanella still in the Onil district north of Castalla and northwest of Xixona" (Diplomatarium, cit., vol. IV, p. 142, doc. 1114). Confírmase la donación por aciu una cédula expedida presumiblemente en Lleida a 4 de febreru de 1272 (Diplomatarium, cit., vol. IV, p. 346, doc. 1296; ACA, Reg. 18, fol. 93). He equí'l testu llatín: "II nones Februarii, anno domini MCCLXX primu, fuit bullata cum bulla plumbea quedam carta donacionis, quam dominus rex fecerat magistro Iacobo de Legibus de alcaria vocata Favanella in termino Caçtaylle; que eciam erat prius sigillata cum sigillo cereo maiori, et fuit prius bullata de mandatu domini regis ut dictum est" (Diplomatarium, cit., vol. IV, p. 346, doc. 1296; ACA, Reg. 18, fol. 93). Parafrasia'l testu Burns nos siguientes términos: "'On 4 February (1271) 1272 a charter of grant was sealed with a lead seal, which the lord king had made for Master Jacobo de les Lleis, about the village called Favanella in the district of Castalla. This was also previously sealed with the major wax seal, and war previously sealed at the order of the lord king as was said.' This note refers to the full charter given above, to the celebrated Italian jurist of that name (also Jacobo de' Giunti)" (Diplomatarium, cit., vol. IV, p. 346). ¶ Sigue a ello, pocos años dempués, la carta puebla sobre Favanella dada en Valencia a 14 de setiembre de 1279 (en tiempos del rei Pedru III) a favor de Simó de Montbrú (Ramón Sempere Quilis, Onil. Notes históriques II, vol. 2, Petrer, Gráfiques Arenal, 1997, páxs. 154-156; embrívese en delantre como ONH II, siguíu del númberu de volume). Ver tamién Josep Torró, "El problema del hábitat fortificáu nel sur del Reinu de Valencia...", cit., p. 61, onde se recuerda esti casu específicu: "la concesión de cartes puebles p'asentamientos de tipu 'abiertu', asitiaos en alquerías presistentes: Favanella (1279), que terminó despoblándose antes del sieglu XVI". Sobre "Simó de Montbrú, ciutadà de València", recuerda Josep Torró cómo "havia falsificat grollerament una carta na qual s'atribuïa la donació real de la meitat de les alqueries d'Olocaiba i Pedreguer; malgrat la gravetat del crim, Jaume I el va absoldre, a precs d'amics seus, pel maig de 1271" (Torró, El naixement d'una colònia, cit., p. 113). y cesiones temporales, permutes, ventes, o tán suxetos a refechos pleitos hereditarios, con repitíes reversiones fugaces a la corona. Solo tres una llarga serie de transaiciones nes que pasa d'unes manes a otres, Onil vuelve a titularidá real nel intre del sieglu XIV.