ctu-aic/questions_ujc_cas_cs huggingface dataset:
Téma: Jiné (nepředvídatelné) konkrétní případy (typ letecký vs. letový, létající vs. letový atp.)
Klíčové slovo: předzemřelý
Varianty: předzemřelý
Dotaz: Setkal jsem se se slovem předzemřelá, je správně utvořeno, co znamená a užívá se?
Odpověď: Slovo předzemřelý neuvádí žádné výkladové slovníky ani slovníky právní terminologie. Jakkoliv není utvořeno v rozporu se slovotvornými zásadami češtiny, v databázi ČNK syn v8 není jeho jediný doklad (a totéž platí i o vyhledávači Google) a jeho význam je nejasný. Pokud bylo toto slovo kdysi užito v notářském zápisu, jde buď o terminologický archaismus či historismus nebo o ad hoc, jedinkrát uměle vytvořený výraz.
Téma: Jiné (nepředvídatelné) konkrétní případy (typ letecký vs. letový, létající vs. letový atp.)
Klíčové slovo: znaménko, znamínko
Varianty: znaménko; znamínko
Dotaz: Je správně mateřské znaménko, nebo mateřské znamínko?
Odpověď: Podle výkladových slovníků češtiny je podoba znaménko knižní a odbornou variantou slova znamínko. Vzhledem k typu textu lze tedy použít obě varianty – jak mateřské znaménko, tak mateřské znamínko. V databázi ČNK syn v8 převažuje ve spojení s přídavným jménem mateřské podoba znaménko nad podobou znamínko (v poměru 877 : 114 výskytům).
Téma: Y = vlastní jméno – přechylování: příjmení, dotaz na nutnost přechýlit ženské příjmení
Klíčové slovo: přechylování ženských příjmení
Dotaz: Jak je to v češtině s přechylováním? Je pravda, že bychom v češtině měli ženská příjmení přechylovat?
Odpověď: Ženská příjmení se v češtině přechylují. V běžné komunikaci není přechylování příjmení povinné v tom smyslu, že by bylo nařízeno zákonem, vyhláškou či předpisem. Pro jazykový systém češtiny jako flektivního jazyka je však zcela přirozené, vychází z jeho strukturních vlastností – z toho, že různé gramatické významy slov vyjadřujeme pomocí koncovek.
Téma: Y = obecné jméno – jiné (nepředvídatelné) příklady
Klíčové slovo: aspirativní
Varianty: aspirativní; aspirační
Dotaz: Jakou podobu má přídavné jméno vytvořené od slova aspirace? Lze použít aspirativní?
Odpověď: Výkladové slovníky žádné přídavné jméno utvořené od slova aspirace ve významu 'snaha význačně se uplatnit, něčeho dosáhnout; nárok, tužba, snaha, úsilí' neuvádějí (podoba aspirační uvedená v SSJČ se váže jen na význam 'přídech provázející souhlásky aspirované'). V databázi ČNK syn v8 se však zvažovaná podoba aspirativní, užitá ve významu 'mající aspirace', objevuje, i když spíš velmi zřídka (v databázi lze nalézt 25 dokladů). Slovu aspirativní tedy není nutné se vyhýbat, je utvořeno náležitě, jeho význam je zřejmý, je však třeba pamatovat na to, že jde o výraz řídký, exkluzivní, který by kvůli tomu mohl řadu uživatelů češtiny zarážet či rušit.
Téma: Stupňování adjektiv
Klíčové slovo: nejdřívější
Varianty: nejdřívější
Dotaz: Je správná podoba nejdřívější?
Odpověď: Ano, tvar nejdřívější je náležitě utvořený 3. stupeň od přídavného jména brzký. Lze ho bez potíží vytvořit a používat.
Téma: Stupňování adjektiv
Klíčové slovo: nejkradenější
Dotaz: Lze stupňovat přídavné jméno kradený (když nevyjadřuje kvalitu)? Dává smysl vytvořit 3. stupeň nejkradenější, např. auta?
Odpověď: Ano, přídavné jméno kradený lze stupňovat – jeho 3. stupeň, nejkradenější, je zcela smysluplný, lze ho bez obtíží vytvořit a používat. Jakmile přídavné jméno určuje kvalitu, může toho být více, či méně, může to být ve větší, či v nižší míře, zakládá to důvod, aby se přídavné jméno stupňovalo.
Téma: Jiné (nepředvídatelné) konkrétní případy (typ letecký vs. letový, létající vs. letový atp.)
Klíčové slovo: vikingský, vikinský
Varianty: vikingský; vikinský
Dotaz: Je správně vikingský, nebo vikinský?
Odpověď: Správné jsou obě podoby – jak vikinský, tak vikingský. Novější výkladové slovníky (SSJČ a NASCS) uvádějí sice jen podobu vikinský (na rozdíl od staršího PSJČ z let 1935–1957, který má naopak jen podobu vikingský), nicméně podoba vikingský je v úzu natolik častá (databáze ČNK syn v8 uvádí v zásadě vyrovnaný poměr 1439 : 1657 výskytům ve prospěch podoby vikinský), že ji lze bezpečně považovat za noremní a doporučit k užití jako rovnocennou variantu ke kodifikované podobě vikinský.
Téma: Y = vlastní jméno – rodiny, manželé, bratři, sestry atp.: příjmení substantivní (Novák)
Varianty: Walderode
Dotaz: Je správně potomci rodu Walderode, nebo potomci rodu Walderod(e)ů?
Odpověď: Lze použít buď podobu rod Walderod(e)ů (šlo by o 2. p. od podoby podstatného jména Walderod(e)ové), nebo podobu rod Walderod(e)ových (šlo by o 2. p. od individuálně přivlastňovacího přídavného jména Walderod(e)ovi).
Téma: Jiné (nepředvídatelné) konkrétní případy (typ letecký vs. letový, létající vs. letový atp.)
Klíčové slovo: vodní, vodný
Varianty: vodní; vodný
Dotaz: Je správně vodní systém, nebo vodný systém? Je správně vodní směs, nebo vodná směs?
Odpověď: Starší výkladové slovníky považují slovo vodný za zastaralé či odborné (PSJČ) nebo jen za zastaralé (SSJČ) přídavné jméno utvořené od slova voda (SSJČ u něj též uvádí – podle něj – nezastaralý, ale řidší význam 'vodnatý'). Novější slovník (SSČ) považuje přídavné jméno vodný jen za odborný výraz s významem 'u kterého je rozpouštědlem voda' a uvádí u něj příklad vodný roztok. V souvislosti s podstatným jménem systém bychom se tak doporučovali držet obecného pravidla, že přípona -n/ý má hodnotící význam (zábavný pořad), zatímco přípona -n/í význam prostého vztahu/souvislost (zábavní pořad), a použít přídavné jméno vodní – vodní systém. V případě podstatného jména směs je možné uvažovat i o užití přídavného jména vodný, máme-li na mysli směs, 'u které je rozpouštědlem voda'. Pokud bychom tu měli na mysli méně specifický, obecný význam, je na místě použít přídavné jméno vodní.
Téma: Y = vlastní jméno – přechylování: příjmení, přídavné jméno: příjmení s formou přídavného jména tvrdého (vzor "mladý")
Dotaz: Jak ve větě skloňovat bulharské ženské jméno Jordanka Konstantinova Spasova?
Odpověď: Při skloňování slovanských ženských příjmení utvořených od mužských jmen zakončených na -ov (a -ev a -in), která jsou původem přídavná jména přivlastňovací, vycházíme z podob přechýlených podle české mluvnice, tj. v případě příjmení Konstantinova a Spasova z podob Konstantinovová a Spasovová. (Ve 2. pádě tedy bude mít dané jméno podobu bez Jordanky Konstantinovové Spasovové, ve 3. pádě k Jordance Konstantinovové Spasovové atd.)
Téma: Kořen
Klíčové slovo: zavšivit
Dotaz: Jaký je kořen slova zavšivit?
Odpověď: Kořenem slova zavšivit je -vš-.
Téma: Od jakého slova je utvořeno slovo X?
Klíčové slovo: tvaroh
Dotaz: Je slovo tvaroh odvozeno od slova tvar, resp. od čeho je odvozeno slovo tvaroh?
Odpověď: Podle Českého etymologického slovníku je praslovanské slovo tvarogъ (= tvaroh) asi (!) utvořeno od praslovanského slova tvoriti (= tvořit). Pochyby ovšem vzbuzuje neobvyklá přípona -ogъ (= -oh), takže se slovo tvaroh někdy vykládá i jako přejímka z turkotatarštiny.
Téma: Od jakého slova je utvořeno slovo X?
Klíčové slovo: prostřední
Dotaz: Jaké je základové slovo ke slovu prostřední?
Odpověď: Základové slovo ke slovu prostřední je střední (slovo prostřední je od něj odvozeno předponou pro-).
Téma: Zlomek
Klíčové slovo: zlomek
Dotaz: Jak se číslicemi a značkami zapíše "dvacet litrů na hektar"?
Odpověď: "Dvacet litrů na hektar" lze zapsat jako "20 l/ha". Jak "l", tak  a "ha" jsou značky, a to jednoslovné, protože neobsahují mezeru. Z toho vyplývá, že se lomítko píše natěsno, bez mezer.
Téma: Y = vlastní jméno – rodiny, manželé, bratři, sestry atp.: příjmení substantivní (Novák)
Klíčové slovo: Kozánkova, Kozánkových
Varianty: Kozánkova; Kozánkových; Kozánků
Dotaz: Je správně rodina Kozánků, nebo rodina Kozánkových?
Odpověď: Společné jméno rodiny utvořené od příjmení Kozánek má dvě možné podoby – rodina Kozánkova, nebo rodina Kozánkových.
Téma: Vztah "a, až, od ... do, versus" mezi jednoslovnými výrazy
Klíčové slovo: pomlčka
Dotaz: Vím, že když se pomlčkou vyjadřuje vztah "X až Y" a spojují se výrazy jednoslovné, píše se pomlčka natěsno. Ale platí to i v případě, kdy se takto spojují dvě čísla a první z nich je záporné, tj. má před sebou znaménko mínus?
Odpověď: Takový rozsah od záporného do kladného čísla by sice šlo zapsat v souladu s pravidlem o psaní pomlčky mezi jednoslovnými výrazy, ale česká technická norma ČSN 01 6910 Úprava dokumentů zpracovaných textovými procesory v takových případech radí pomlčku vůbec nepoužívat, a to kvůli riziku záměny se znaménkem mínus. Doporučujeme tedy raději zápis v podobě "−X až Y".
Téma: Zlomek
Klíčové slovo: zlomek
Dotaz: Jak se číslicemi a značkami zapíše "pět set korun na/za metr"?
Odpověď: "Pět set korun na/za metr" lze zapsat jako "500 Kč/m". "Kč" a "m" jsou značky, a to ve své podstatě jednoslovné, protože ve svém zápisu neobsahují mezeru. Z toho vyplývá, že se lomítko píše natěsno, bez mezer.
Téma: Vztah "a, až, od ... do, versus" mezi jednoslovnými výrazy
Klíčové slovo: pomlčka
Varianty: SZ–JV; SZ-JV; SZ – JV; SZ - JV
Dotaz: Když chci zapsat směr od severozápadu k jihovýchodu / na jihovýchod úsporně, použiju zkratky, ale co má být mezi nimi? Pomlčka, nebo spojovník? A s mezerami, nebo bez nich?
Odpověď: Uvedený vztah doporučujeme ztotožnit se vztahem "X až Y" nebo "od X do Y", který se zapisuje pomlčkou. Spojovník se do tohoto spojení žádnou svou funkcí nehodí. Rozhodnutí o mezerách závisí na jednoslovnosti či víceslovnosti spojovaných výrazů. Severozápad zapisovaný zkratkou SZ i jihovýchod zapisovaný zkratkou JV jsou v podstatě jednoslovné výrazy (tj. neobsahují mezeru), proto doporučujeme psát pomlčku natěsno, bez mezer.
Téma: Spojka -li
Klíčové slovo: -li
Dotaz: Když píšu výrazy, které mají na konci "li" ve významu 'jestliže, když', má se tam psát spojovník, nebo pomlčka? A s mezerami, nebo bez nich?
Odpověď: Spojka "-li" se píše se spojovníkem a natěsno, bez mezer.
Téma: Jiné (nepředvídatelné) konkrétní případy (typ letecký vs. letový, létající vs. letový atp.)
Klíčové slovo: vytyčit, vytýčit
Varianty: vytyčit; vytýčit
Dotaz: Je správně vytýčit, nebo vytyčit?
Odpověď: Některé starší výkladové slovníky (SSJČ) uvádějí podoby vytyčit i vytýčit, novější slovníky (SSČ) už uvádějí jen podobu vytyčit. Podoba vytyčit jednoznačně (v poměru 15 685 : 1818) převažuje i v databázi ČNK syn v8. Navíc je v souladu s obecnou (a výhodnou) tendencí, aby se odvozeniny co nejvíce podobaly slovům, z nichž byly odvozeny (u vytyčit nedochází k dloužení kořenného "y"). Doporučujeme tedy použít podobu vytyčit (i když podoba vytýčit by nebyla nesprávná).
Téma: Změna délky (kořenové) samohlásky při odvozování (vyjímat > výjimka)
Klíčové slovo: sjednávač
Varianty: sjednavač; sjednávač
Dotaz: Je správně sjednavač, nebo sjednávač?
Odpověď: Ani podoba sjednavač, ani podoba sjednávač není zachycena v žádném výkladovém slovníku a ani jedna z nich není zachycena v databázi ČNK syn v8. Vzhledem k obecné tendenci, aby se odvozeniny – pokud možno – co nejvíce podobaly slovům, z nichž byly odvozeny, doporučujeme k užití podobu sjednávač, kde nedochází ke krácení "a".
Téma: Změna délky (kořenové) samohlásky při odvozování (vyjímat > výjimka)
Klíčové slovo: srovnávač
Varianty: srovnavač; srovnávač
Dotaz: Je správně srovnavač, nebo srovnávač?
Odpověď: Výkladové slovníky češtiny (SSJČ a PSJČ) uvádí jen podobu srovnávač. V databázi ČNK syn v8 jednoznačně (v poměru 2 689 : 3) převažuje podoba srovnávač, která je i v souladu s tendencí, aby se odvozeniny – pokud možno – co nejvíce podobaly slovům, z nichž jsou odvozeny (tj. aby v tomto případě nedocházelo ke krácení). Doporučujeme tedy k užití tuto podobu – srovnávač.
Téma: Y = obecné jméno – jiné (nepředvídatelné) příklady
Klíčové slovo: ztrátce
Varianty: ztrátce
Dotaz: Jaký je jednoslovný opak slova nálezce? Může to být ztrátce?
Odpověď: Příruční slovník jazyka českého uvádí podstatné jméno ztrátce a označuje ho za řídké. To potvrzuje i databáze ČNK syn v8, kde toto slovo nemá jediný výskyt. Jako řešení úkolu "najděte jednoslovný opak slova nálezce" je dané slovo náležité, jeho "objevením" je úkol splněn. K běžnému užití však lze slovo doporučit jen s varováním – jelikož se nepoužívá, bude na uživatele češtiny působit nezvykle, strhávat na sebe pozornost nebo je rušit.
Téma: Píše se dané spojení s čárkou?
Klíčové slovo: místo a datum
Odpověď: Pokud se v korespondenci nebo v jiných typech textů uvádí místo a datum odeslání dopisu nebo místo a čas, kde se odehrály nějaké události apod., tyto údaje se čárkou neoddělují, např. Praha "20. 2. 2022". Skladebně má spojení místa a data povahu specifického přívlastkového spojení.
Téma: Píše se dané spojení s čárkou?
Klíčové slovo: doplněk
Odpověď: Podle významu dané věty, popř. podle širšího kontextu, může být doplněk do věty vložen těsně a v tom případě se neodděluje čárkou. Jestliže s významem věty naopak souvisí jen volněji, čárkou se odděluje.
Téma: Píše se dané spojení s čárkou?
Klíčové slovo: takže
Odpověď: Interpunkční řešení u částic závisí na mnoha faktorech – na tom, o jakou částici jde, do jakého větného kontextu vstupuje, odráží-li postoj tazatele ke sdělované skutečnosti apod.
Téma: Píše se dané spojení s čárkou?
Klíčové slovo: jak; proč
Odpověď: Výrazy, které jsou svým původem elipsy (výpustky), se obvykle čárkou neoddělují, chápeme je spíše jako holý větný člen, např. "Řekni mi proč." Míra "pozbývání větné platnosti" se však liší případ od případu a rovněž míra ustálenosti je často pociťována subjektivně, proto psaní či nepsaní čárky nemůže být formulováno jako striktní pravidlo. Pokud pisatel ještě pociťuje větnou platnost vedlejší věty s výpustkou slovesa, čárku je možno napsat.
Téma: Píše se dané spojení s čárkou?
Klíčové slovo: jak
Odpověď: Jestliže z kontextově vázaného vypuštění vedlejší věty zůstane jeden výraz či konstrukce bez slovesa v určitém tvaru sestávající z několika výrazů, obvykle se takto vzniklé konstrukce považují za větný člen a čárkou se neoddělují. Toto pravidlo však není striktní. Míra pociťování větného charakteru konstrukce může být různá, a proto lze připustit i psaní s čárkou.
Téma: Y = obecné jméno – přechylování: časté konkrétní případy/typy, pracovní pozice/funkce
Klíčové slovo: opatrovankyně
Varianty: opatrovankyně
Dotaz: Jak se přechýlí podstatné jméno opatrovanec? Je správná podoba opatrovankyně?
Odpověď: Podle výkladových slovníků češtiny je přechýlenou podobou ke slovu opatrovanec podstatné jméno opatrovanka. Tato podoba je podle databáze ČNK syn v8 (kde má 6 výskytů) doložena i v úzu. Doporučujeme ji tedy (na rozdíl od podoby *opatrovankyně) k užití.
Téma: Y = obecné jméno – přechylování: časté konkrétní případy/typy, pracovní pozice/funkce
Klíčové slovo: opatrovnice
Varianty: opatrovnice
Dotaz: Lze použít přechýlenou podobu opatrovnice (od opatrovník), resp. veřejná opatrovnice?
Odpověď: Přechýlená podoba slova opatrovník je opatrovnice. Tato podoba je zcela v pořádku, vykonává-li danou práci / zastává-li danou pozici žena, je užití přechýlené podoby opatrovnice zcela na místě, nebo je dokonce žádoucí.
Téma: Y = obecné jméno – jiné (nepředvídatelné) příklady
Klíčové slovo: letěný
Varianty: letěný
Dotaz: Lze použít přídavné jméno letěný, a to pro raketu a ve významu 'která už letěla, která letí znovu, opakovaně'?
Odpověď: Slovo letěný není vytvořeno v souladu se slovotvornými zásadami češtiny, a to proto, že trpné příčestí letěn od slovesa letět se v češtině netvoří – nemělo by se tedy od něj vytvořit ani přídavné jméno letěný. Slovo letěný k užití jednoznačně nedoporučujeme.
Téma: Píše se dané spojení s čárkou?
Klíčové slovo: přívlastek; č. p.
Odpověď: Jestliže lze u přívlastků připustit dvojí chápání a považovat je za volné i těsné, lze je oddělit čárkami, nebo ponechat bez čárek.
Téma: Y = vlastní jméno – přechylování: příjmení, podstatné jméno zakončené ve výslovnosti na souhlásku: prostý případ
Varianty: Švec
Dotaz: Když se paní jmenuje Ševcová, jak se bude jmenovat její manžel? Je mužská podoba příjmení vždycky Švec, ať už je přechýlená podoba Švecová, nebo Ševcová?
Odpověď: Příjmení Švec má dvě možné přechýlené podoby – (paní) Ševcová i (paní) Švecová, takže jak podobě Ševcová, tak Švecová odpovídá stejná podoba mužského příjmení – (pan) Švec. (Není ovšem vyloučeno, že podobě Ševcová odpovídá i mužská podoba příjmení Ševc.)
Téma: Y = vlastní jméno – rodiny, manželé, bratři, sestry atp.: příjmení substantivní (Novák)
Klíčové slovo: Kuřovi, Kuřetovi
Dotaz: Jaká je společná podoba jména manželů utvořená od příjmení Kuře?
Odpověď: Společná podoba jména manželů utvořená od příjmení Kuře může mít dvě správné podoby – manželé Kuřovi a manželé Kuřetovi. Volba jedné, nebo druhé podoby je dána rodinnou tradicí, a nelze ji tedy předem odhadnout.
Téma: Y = vlastní jméno – přechylování: příjmení, podstatné jméno zakončené ve výslovnosti na samohlásku: příjmení zakončené ve výslovnosti na [e], [é]
Klíčové slovo: Kuřová, Kuřetová
Dotaz: Jaká je přechýlená podoba příjmení Kuře?
Odpověď: Existují dva možné způsoby, jak přechýlit příjmení Kuře – manželka pana Kuřete může být buď paní Kuřová, nebo paní Kuřetová. Volba jedné, nebo druhé podoby je dána rodinnou tradicí, a případ od případu se tedy liší.
Téma: Píše se dané spojení s čárkou?
Klíčové slovo: Vážená paní Nováková
Odpověď: Za oslovením typu "vážená paní Nováková" nebo "vážený pane Nováku" píšeme čárku, uvnitř oslovení se žádná čárka nepíše. Toto oslovení se zpravidla používá v oficiálních dopisech a e-mailech, kde stojí na samostatném řádku.
Téma: Píše se v daném spojení čárka?
Klíčové slovo: a ne
Odpověď: Složky několikanásobného větného členu spojené souřadně v odporovacím poměru oddělujeme čárkou. Za poslední složkou se čárka nepíše.
Téma: Píše se dané spojení s čárkou?
Klíčové slovo: aniž
Dotaz: Píší se čárky ve větě "A pak(,) aniž bych vůbec věděl proč(,) jsem mu všechno začal vyprávět"?
Odpověď: Vedlejší větu, která je uvozena podřadicí spojkou nebo podřadicím spojovacím výrazem, je potřeba oddělit od řídící věty (popř. řídícího výrazu) čárkou (viz "konkrétní případ").
Téma: Píše se dané spojení s čárkou?
Klíčové slovo: aby
Odpověď: Vedlejší větu uvozenou podřadicí spojkou nebo podřadicím spojovacím výrazem je potřeba oddělit od řídící věty čárkou.
Téma: Píše se dané spojení s čárkou?
Klíčové slovo: vždy když
Dotaz: Píše se čárka před "když" v následující větě? "V tomto směru sklízí vítězství, a to vždy(,) když se mu podaří..."
Odpověď: Vedlejší větu, která je uvozena podřadicí spojkou, je třeba od věty hlavní (řídící) oddělit čárkou. Jestliže spojovacímu výrazu u vedlejší věty předchází příslovečný výraz s časovým významem ("pokaždé když", "teď když" apod.), čárka mezi nimi není nutná, a to zejména stojí-li toto spojení na samém začátku větného celku. Jestliže však spojení časového příslovečného výrazu a spojovacího výrazu stojí uvnitř složitějšího větného či souvětného celku, může být interpunkční řešení různé (viz "konkrétní případ").
Téma: Píše se dané spojení s čárkou?
Klíčové slovo: jistěže
Odpověď: Interpunkční řešení u částic závisí na mnoha faktorech – na tom, o jakou částici jde, do jakého větného kontextu vstupuje, odráží-li postoj tazatele ke sdělované skutečnosti apod.
Téma: Píše se před druhou složkou dvojitého spojovacího výrazu čárka?
Klíčové slovo: ať – nebo
Odpověď: Ve spojení pomocí dvojitého spojovacího výrazu "ať – nebo" vždy píšeme čárku před složkou (větným celkem) uvozenou (uvozeným) spojkou "nebo". Jinak řečeno: před druhou složkou dvojitého spojovacího výrazu bude v takovém spojení vždy čárka.
Téma: Píše se dané spojení s čárkou?
Klíčové slovo: a především
Dotaz: Píše se čárka před "a" v následující větě? "Postupujme trpělivě, ale s vytrvalostí(,) a především neztrácejme odvahu."
Odpověď: Obsahový poměr mezi hlavními větami je možno vnímat různě, na základě toho lze volit různá interpunkční řešení (viz "konkrétní případ").
Téma: Píše se dané spojení s čárkou?
Klíčové slovo: nebo když
Odpověď: Vedlejší věty spojené souřadně v poměru slučovacím neoddělujeme čárkou, jsou-li spojeny souřadicími spojovacími výrazy. Jestliže jsou spojeny beze spojky, oddělujeme je čárkou.
Téma: Píše se v daném spojení čárka?
Klíčové slovo: a zvláště
Odpověď: Složky několikanásobného větného členu spojené souřadicí spojkou v poměru slučovacím neoddělujeme čárkou. Oddělíme je pouze v případě, že jsou spojeny beze spojky.
Téma: Píše se v daném spojení čárka?
Klíčové slovo: a teprve
Odpověď: Hlavní věty spojené souřadně v poměru slučovacím čárkou neoddělujeme, jsou-li spojeny souřadicími spojkami. Jestliže jsou spojeny beze spojek, oddělují se čárkou.
Téma: Píše se v daném spojení čárka?
Klíčové slovo: a také
Odpověď: Složky několikanásobného větného členu spojené souřadicí spojkou v poměru slučovacím neoddělujeme čárkou. Oddělíme je pouze v případě, že jsou spojeny beze spojky.
Téma: Píše se před tímto spojovacím výrazem čárka?
Klíčové slovo: a potom
Odpověď: Spojení s "a potom" bývá často mylně pokládáno za spojení v důsledkovém nebo šířeji řečeno jiném než slučovacím poměru. Ve skutečnosti přitom jde o prosté slučování, proto před "a potom" čárku nepíšeme.
Téma: Jak se řeší interpunkce při různovětém postavení spojek?
Klíčové slovo: který když
Odpověď: Čárka se obvykle píše jen před prvním spojovacím výrazem. Mezi oběma spojovacími výrazy se čárka píše pouze v případě, že pisatel příslušnou vedlejší větu chápe jako vsuvku.
Téma: Píše se dané spojení s čárkou?
Odpověď: Pisatelé mají někdy tendenci klást čárku za poslední složku několikanásobného větného členu. Výčet těchto složek často mylně považují za vsuvku nebo jinou volně vloženou konstrukci. V souřadných spojeních složek několikanásobných větných členů je však náležité oddělovat pouze jednotlivé složky mezi sebou, nejsou-li spojeny souřadicími spojkami v poměru slučovacím. Za poslední složkou už se čárka nepíše.
Téma: Píše se dané spojení s čárkou?
Klíčové slovo: proč
Odpověď: Jestliže z kontextově vázaného vypuštění vedlejší věty zůstane jeden výraz či konstrukce bez slovesa v určitém tvaru sestávající z několika výrazů, obvykle se takto vzniklé konstrukce považují za větný člen a čárkou se neoddělují. Toto pravidlo však není striktní. Míra pociťování větného charakteru konstrukce může být různá, a proto lze připustit i psaní s čárkou.
Téma: Píše se dané spojení s čárkou?
Odpověď: Příslovečné určení patří mezi rozvíjející větné členy, které lze do věty včlenit jako její významově těsnou nebo volnou součást. Podle toho lze volit psaní bez čárky i s čárkou. Volba interpunkčního řešení závisí na kontextu a také na volbě pisatele.
Téma: Nedokončení výpovědi
Klíčové slovo: trojtečka
Dotaz: Když mám na konci věty nedokončení signalizované třemi tečkami a po nich následuje otazník nebo vykřičník, musím ty tečky opravdu napsat všechny tři, nebo stačí jen dvě a jako třetí se může počítat ta, co je součástí otazníku/vykřičníku?
Odpověď: Tři tečky, výpustka nebo trojtečka jsou výrazy označující jeden znak, nikoli tři samostatné tečky. Už z toho plyne, že by před otazníkem nebo vykřičníkem neměly být jen dvě tečky, nýbrž jedno interpunkční znaménko, tj. plná trojtečka. Řešení, které popisujete, by bylo sice originální, ale bez opory v českých pravopisných zvyklostech.
Téma: Změna délky (kořenové) samohlásky při odvozování (vyjímat > výjimka)
Klíčové slovo: hrůbkový
Varianty: hrůbkový; hrubkový
Dotaz: Je správně hrůbková, nebo hrubková matečnice (způsob pěstění rostlin)?
Odpověď: Slovník spisovného jazyka českého uvádí v hesle hrobek též variantu hrůbek (vlastně 'malý hrob') s významem 'hlína navršená v pruhu nad řádkem okopaniny (pro lepší vývin hlíz); kopeček země pro výsev n. sadbu' (zde tedy evidentně v metaforickém přenesení významu). Je-li výchozí podobou slovo hrůbek s dlouhým "ů", mělo by být toto dlouhé "ů" zachováno i v odvozeném přídavném jméně. Doporučujeme tedy podobu hrůbkový – hrůbková matečnice, hrůbkový výsev, záhon.
Téma: Y = vlastní jméno – rodiny, manželé, bratři, sestry atp.: příjmení substantivní (Novák)
Klíčové slovo: Jauceových
Varianty: Jaucových; Jauceových; Jauce
Dotaz: Je správně svatba Filipa a Grace Jauceových, nebo svatba Filipa a Grace Jauce?
Odpověď: Ve spojení svatba Filipa a Grace Jauceových by mělo být společné jméno novomanželů ve tvaru vyžadovaném kontextem, tj. Jauceových. Vzhledem k neobvyklosti tohoto příjmení doporučujeme v daném tvaru ponechat i koncové "e" (aby byla jednoznačně rekonstruovatelná podoba příjmení v 1. pádě) – správně je tedy svatba Filipa a Grace Jauceových.