ctu-aic/questions_ujc_cas_cs huggingface dataset:
Téma: Součástí několikanásobného podmětu není jméno r. muž. živ. (slovosled přísudek – podmět)
Klíčové slovo: shoda s několikanásobným podmětem
Dotaz: Na pozvánce máme informaci: "Akci organizačně podpořili: spolek X a obec Y". Je správné ve slově "podpořili" napsat měkké i?
Odpověď: Ne, není. Shodu je třeba řídit podmětem. Několikanásobný podmět této věty představují jména rodu mužského neživotného (spolek) a ženského (obec). Proto je namístě napsat tvrdé y, tedy "podpořily". Ve větách, kde přísudek předchází podmětu, máme též možnost řídit shodu pouze jedním členem několikanásobného podmětu, a to tím, který je přísudku blíže. Tato možnost ale v uvedeném případě odpadá, protože užitá dvojtečka explicitně signalizuje, že následuje více složek, tudíž je vhodné ponechat tvar přísudku v množném čísle.
Téma: Y = vlastní jméno – rodiny, manželé, bratři, sestry atp.: příjmení adjektivní (Veselý)
Klíčové slovo: Holých, Holá
Varianty: Holých; Holá
Dotaz: Je správně rodina Holých, nebo rodina Holá?
Odpověď: Společné jméno rodiny vytvořené od příjmení Holý má (ve spisovném jazyce) dvě správné podoby – rodina Holých a rodina Holá.
Téma: Součástí několikanásobného podmětu není jméno r. muž. živ. (slovosled podmět – přísudek)
Klíčové slovo: shoda s několikanásobným podmětem
Dotaz: Nejsem si jistý, zda je v přísudku následující věty náležitý tvar jednotného, nebo množného čísla: "Plánování trasy či ověření stavu dopravy by mělo/měly patřit k rituálům řidiče".
Odpověď: Jsou-li složkami několikanásobného podmětu abstraktní jména rodu středního v č. j., připouští se v přísudku kromě pravidelné podoby množného čísla i shoda v čísle jednotném. Obě Vámi uvedené varianty jsou tedy v souladu s příručkami.
Téma: S, nebo z?
Klíčové slovo: gymnázium
Varianty: gymnázium; gymnasium
Dotaz: Platí stále to, co jsem naučený, že můžu psát buď gymnasium, nebo gymnázium? Osobně preferuji zápis gymnasium a je mi líto, že tyto podoby z textů mizí.
Odpověď: Obě podoby (tedy gymnázium a gymnasium) sice lze užít, ale v běžných textech doporučujeme psát raději gymnázium. Ve slovech zdomácnělých, kde se původní s vždy v češtině vyslovuje jako [z], se podoby se z považují za základní, tedy stylově neutrální. Lze je užít ve všech typech textů. Podoby se s jsou stylově příznakové, knižní, mnozí uživatelé jazyka je budou vnímat jako zastaralé.
Téma: Součástí několikanásobného podmětu není jméno r. muž. živ. (slovosled podmět – přísudek)
Klíčové slovo: shoda s několikanásobným podmětem
Dotaz: Potřebovala bych poradit, jaké i/y napsat v přísudku ve větě "Ústav X a firma Y zahájili/y výzkumný projekt".
Odpověď: V uvedené větě se vyskytuje několikanásobný podmět, který je tvořen jmény rodu mužského neživotného (ústav) a ženského (firma). Protože součástí tohoto podmětu není jméno rodu mužského životného, náležitá podoba přísudku je s tvrdým y, tedy: "ústav a firma zahájily".
Téma: Dohromady, zvlášť, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: nejenže
Varianty: nejenže; nejen že; nejen, že
Dotaz: Má být výraz "nejen že" zvlášť, nebo zvlášť a s čárkou (nejen, že), nebo dohromady (nejenže)? Při korekturách se setkávám s tím, že to každý autor píše jinak, a rád bych to sjednotil správně. Jde o užití ve větách typu: Aplikace nejenže sleduje, analyzuje a predikuje...
Odpověď: Podle IJP a v souladu s PČP a SSJČ je možné psát jak nejenže, tak i nejen že; varianty jsou rovnocenné, významový rozdíl příručky neuvádějí. Tyto podoby zápisu doporučujeme preferovat
Podle dokladů z ČNK je zřejmé, že v praxi je výrazně nejfrekventovanější spřežka nejenže (70 000 dokladů) – nepochybně i proto, že u ní nemusíme řešit problém s interpunkcí.
Přestože jazykové zdroje uvádějí jako variantu zápis bez čárky "nejen že" (tato možnost je v ČNK doložena 18 000 záznamy), je i psaní s čárkou "nejen, že" v praxi dosti hojné (9 900 dokladů) a ze syntaktického hlediska není ani to vyloučené.
Téma: Y = vlastní jméno – přechylování: příjmení, podstatné jméno zakončené ve výslovnosti na samohlásku: příjmení zakončené ve výslovnosti na [i], [í]
Klíčové slovo: Kočí, Kočová
Varianty: Kočová
Dotaz: Je možné příjmení Kočí přechýlit jako Kočová?
Odpověď: Ano, ženské příjmení Kočí lze použít jak v nepřechýlené podobě – paní Kočí –, tak i v podobě přechýlené – paní Kočová. Záleží na rodinné tradici.
Téma: Nevyjádřený podmět – podmět z předchozího větného kontextu
Klíčové slovo: nevyjádřený podmět
Dotaz: Jaká i/y napíšu v přísudcích v následujícím souvětí? "Ukázali (pozn. zástupci – z předchozí věty) výrobcům možnosti, jakými cestami se dát, aby přežili v době neočekávaných změn."
Odpověď: V obou větách je nevyjádřený podmět, který známe z předchozího větného kontextu, rodu mužského životného. Podmět věty hlavní ("zástupci") známe z předchozí věty či souvětí, nevyjádřeným podmětem druhé věty vedlejší je podstatné jméno "výrobci", které ve větě hlavní stojí ve funkci předmětu. Proto v obou přísudcích napíšeme měkké i.
Téma: Užívání hypokoristika/přezdívky
Klíčové slovo: Šári, Šáry, Sylvi
Varianty: Šári; Šáry; Sylvi; Sylvy
Dotaz: Píše se správně Šári, nebo Šáry (po tvrdé souhlásce) a Sylvi, nebo Sylvy (po obojetné souhlásce), když je jen Zdeni?
Odpověď: Domácké podoby jmen se uplatňují téměř výhradně v soukromých, důvěrných projevech, a to především v mluvené podobě. V písmu se objevují jen v omezené míře – v soukromé komunikaci, v neformálních textech či v beletrii, kde signalizují vztahy mezi jednotlivými postavami. Při řešení jejich pravopisných podob lze vycházet ze způsobu tvoření nebo z hláskové stavby tvaru jména a dojít tak k různým podobám. Vlivem analogie s typy, které mají "i" ve zdrobňující příponě (Stázička/Stázinka – Stázi, Tomík/Tomíček – Tomi, Zdenička – Zdeni), obvykle píšeme měkké "i" u všech takto zakončených domáckých podob, tj. i Šári a Sylvi. Psaní s "i" považujeme za základní, a to bez ohledu na způsob tvoření. Podoby s "y" se vyskytují zejména ve jménech, u nichž předchází koncové samohlásce tvrdé souhláskové písmeno, nemůžeme tedy označit za chybnou ani podobu Šáry, avšak v případě pojmenování Sylvi, kde je obojetné samohláskové písmeno, preferujeme zápis s "i".
Téma: Y = vlastní jméno – tvoření obyvatelských jmen: příponou -an
Klíčové slovo: Hradišťanka
Dotaz: Jakou podobu má ženské obyvatelské jméno utvořené od zeměpisného jména (Malé) Hradisko (obec v okrese Prostějov)?
Odpověď: Názvy obyvatel se netvoří od všech zeměpisných jmen, omezeno je zejména právě tvoření od jmen měst a obcí. To je i případ obce (Malé) Hradisko. Pokud bychom měli obyvatelské jméno vytvořit, bylo by nutno postupovat na základě slovotvorných analogií – v příručkách ani v úzu takové jméno doloženo není. Uvažovat bychom museli nejspíš o analogii se slovy nebešťan, pozemšťan, která se opírají o adjektiva nebeský, pozemský. Analogicky bychom pak uvažovali o opoře v přídavném jménu hradiský a podobě Hradišťanka (s analogickou alternací sk > šť). Zřejmou nevýhodou podoby Hradišťanka (< Hradisko) je ovšem homonymie s podobou Hradišťanka (< Hradiště). Je-li to jen trochu možné, doporučujeme proto použít opis – obyvatelka Hradiska, není-li to možné, je třeba počítat s tím, že uživatelé jazyka si budou se vší pravděpodobností za podobou Hradišťanka představovat zeměpisné jméno Hradiště, nikoliv Hradisko (pomoci tu však může kontext).
Téma: Dohromady, nebo zvlášť?
Klíčové slovo: nato
Varianty: nato; na to
Dotaz: Nejsme si jisti, zda psát nato, nebo na to ve větě: Nato / na to byl bez přerušení jednání vyhlášen rozsudek.
Odpověď: Ve větě je užito příslovce nato s významem 'potom, poté'. Píšeme proto: Nato byl bez přerušení jednání vyhlášen rozsudek. Obdobně např. Hned nato začala předstírat, že se nic neděje. 
Psaní předložky a zájmena zvlášť (na to) má jiný význam, odkazuje na entitu, která byla zmíněna předtím, např. Jdeme na to. Hlavně, abych na to nezapomněl. Na to obvinění nereagovala. 
Doklady z ČNK ukazují, že mnozí pisatelé významový rozdíl zápisu nato a na to nerespektují, psaní zvlášť užívají i pro vyjádření významu 'potom'. To však není v souladu s jazykovými příručkami.
Téma: Hodnocení formulace
Dotaz: Je následující věta v pořádku? "Nejvíce mě baví forma dokumentu, to znamená nezasahovat příliš do děje, ale být tichým pozorovatelem okamžiků a ty moci zachytit."
Odpověď: Na uvedeném souvětí neshledáváme nic závadného.
Téma: Stylizace formulace
Varianty: Je vzrušující a zároveň zodpovědné mít jako jediná možnost svatbu zachytit.; Je vzrušující a zároveň zodpovědné, že mohu jako jediná svatbu zachytit.; Je vzrušující, že mám jako jediná možnost svatbu zachytit. Zároveň to vyžaduje velkou zodpovědnost.
Dotaz: Nelíbí se mi věta: "Je vzrušující a zároveň zodpovědné mít jako jediná možnost svatbu zachytit." Upravila bych ji: "Je vzrušující a zároveň zodpovědné, že mohu jako jediná svatbu zachytit."
Odpověď: Obě uvedené varianty považujeme za problematické, v daném kontextu není vhodně užito přídavné jméno zodpovědné. Doporučujeme formulaci upravit jiným způsobem, např.: "Je vzrušující, že mám jako jediná možnost svatbu zachytit. Zároveň to vyžaduje velkou zodpovědnost."
Téma: Stylizace formulace
Varianty: Cílem fondu je dosahovat stabilního zhodnocení, které odpovídá jednotlivým třídám investičních akcí.; Cílem fondu je dosahovat stabilního zhodnocení, odpovídajícího jednotlivým třídám investičních akcí.
Dotaz: Můžete mi poradit, jak upravit následující větu, aby byla přehlednější a srozumitelnější? "Cílem fondu je dosahovat stabilního zhodnocení, odpovídajícího jednotlivým třídám investičních akcí."
Odpověď: Navrhujeme přeformulovat část "odpovídajícího jednotlivým třídám investičních akcí" do vedlejší věty: "Cílem fondu je dosahovat stabilního zhodnocení, které odpovídá jednotlivým třídám investičních akcí."
Téma: Stylizace formulace
Varianty: Využijte padesát dnů bezúročné období; Využijte padesát dnů bezúročného období; Využijte padesátidenní bezúročné období
Dotaz: Mám nadpis článku z oblasti bankovnictví: "Využijte padesát dnů bezúročné období." Navrhuji ho přeformulovat: "Využijte padesát dnů bezúročného období." Co si o tom myslíte?
Odpověď: Původní varianta nadpisu je problematická z hlediska interpretace, souhlasíme tedy s navrhovanou změnou: "Využijte padesát dnů bezúročného období." Nadpis lze přeformulovat i jinak, např. "Využijte padesátidenní bezúročné období."
Téma: Konkrétní zásady pro stylizaci textu
Dotaz: Mohou věty začínat spojkami, např. "a aby" nebo "a protože"?
Odpověď: Žádné pravidlo, které by užití spojek na začátku věty zakazovalo, nám není známo. Doklady z Českého národního korpusu navíc potvrzují, že umístění spojek na začátku vět není nijak nezvyklé.
Téma: Hodnocení formulace
Varianty: je mu třicet osm let; má třicet osm let
Dotaz: Při komunikaci s kolegy jsem řekl "má třicet osm let". Je to v pořádku, nebo bych měl vždy používat formulaci "je mu třicet osm let"?
Odpověď: Spojení typu "je mu třicet osm let" hodnotíme jako neutrální. Ovšem v běžné, přátelské komunikaci s kolegy jistě není prohřeškem užít formulaci "má třicet osm let". Je třeba dodat, že tato formulace se užívá především na Moravě, a proto může na mluvčí z Čech působit příznakově.
Téma: Y = vlastní jméno – rodiny, manželé, bratři, sestry atp.: příjmení adjektivní (Veselý)
Klíčové slovo: Žitných, Žitná
Varianty: Žitných; Žitná
Dotaz: Je správně rodina Žitných, nebo rodina Žitná?
Odpověď: Společné jméno rodiny utvořené od příjmení Žitný má (ve spisovném jazyce) dvě správné podoby – rodina Žitných a rodina Žitná.
Téma: Zápis přejatého slova
Klíčové slovo: suplementum; supplementum
Varianty: suplementum; supplementum
Dotaz: Celá léta používáme ve slově supplementum dvě p. Nyní máme požadavek od jedné fakulty, aby byla použita podoba suplementum. Která z podob je správná?
Odpověď: Význam 'doplněk, přídavek, dodatek (např. ediční řady)' je podle NASCS a IJP možno vyjádřit slovy suplement nebo suplementum, v obou případech slovník uvádí jedno p. Stejnou podobu má heslo suplement zachycené v SSJČ (z 60. let) i v PSJČ (ten vycházel už v 30. až 50. letech minulého století). Zjednodušený zápis s jedním p je ve slovnících doložen také u odvozených výrazů suplementární, suplementace (viz Velký lékařský slovník). Podoba supplementum odpovídá latině, z níž se slovo dostalo do češtiny. Doklady z praxe (v ČNK syn v8 a na internetu) ukazují, že zápis s jedním p je frekventovanější, ale i podoby supplement/supplementum jsou poměrně rozšířené. S výjimkou příkladů s doslovnou citací však nelze posoudit, zda jde o respektování původní latinské podoby, či o případný vliv angličtiny, v níž má slovo podobu supplement.  
V souladu se slovníky považujeme za základní podobu suplementum, ani zápis supplementum však nelze považovat za chybný.
Téma: Y = vlastní jméno – tvoření přídavných jmen přivlastňovacích: individuálně přivlastňovací přídavná jména, ze jmen ženských
Klíčové slovo: čalouničina
Varianty: čalouničina; čalounicina
Dotaz: Je správně čalouničina práce, nebo čalounicina práce?
Odpověď: Podle mluvnic češtiny se individuálně přivlastňovací přídavná jména od ženských jmen zakončených na -ic/e "obvykle" (PMČ) či "zpravidla" (MČ1) netvoří. V této informaci je nejspíš příčina Vašeho váhání a dotazu. Není sice jasné, zda tím mluvnice mají na mysli to, že se příslušné podoby reálně v úzu nevyskytují (přinejmenším v případě slova čalouničina (práce) je to pravda: databáze ČNK syn v8 neobsahuje jediný jeho výskyt), nebo že se nemají používat. Ať tak, či onak, v obou případech bychom se použití této podoby raději vyhnuli. Pokud by přesto bylo třeba individuálně přivlastňovací přídavné jméno od slova čalounice vytvořit, doporučovali bychom spíš podobu čalouničin, protože -č- je před adjektivní přivlastňovací příponou -in- mnohem častější – podle korpusu syn v8 (dotazy [(lemma=".*čin")&(tag=".*AU.*")] a [(lemma=".*cin")&(tag=".*AU.*")]) zhruba 150x. Jakkoliv tedy podoba čalouničin nemusí být systémová, lze se snad plauzibilně domnívat, že (v případě, kdy pro tvoření neexistuje silná opora v podobě jasného, všeobecně sdíleného pravidla) bude pro uživatele méně rušivá, nápadná atp. právě podoba s -č-.
Téma: Y = vlastní jméno – rodiny, manželé, bratři, sestry atp.: příjmení adjektivní (Veselý)
Klíčové slovo: Topolských, Topolská
Varianty: Topolských; Topolská
Dotaz: Je správně rodina Topolských, nebo rodina Topolská?
Odpověď: Společné jméno rodiny vytvořené od příjmení Topolský má (ve spisovném jazyce) dvě správné podoby – rodina Topolských a rodina Topolská.
Téma: Y = vlastní jméno – rodiny, manželé, bratři, sestry atp.: příjmení adjektivní (Veselý)
Klíčové slovo: Bořecká, Bořeckých
Varianty: Bořeckých; Bořecká
Dotaz: Je správně rodina Bořeckých, nebo rodina Bořecká?
Odpověď: Společné jméno rodiny vytvořené od příjmení Bořecký má (ve spisovném jazyce) dvě správné podoby – rodina Bořeckých a rodina Bořecká.
Téma: Dohromady, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: skupinovědynamický
Varianty: skupinovědynamický; skupinově-dynamický; skupinově dynamický
Dotaz: Váhám, zda psát skupinovědynamický dohromady (protože se slovo odvozuje od pevného spojení skupinová dynamika), se spojovníkem (skupinově-dynamický), nebo úplně zvlášť (skupinově dynamický). Vyhledávky v ČNK mně jasnou odpověď neposkytly. Psaní velmi variuje a nechci udělat chybu.
Odpověď: Složená přídavná jména s první složkou zakončenou na -sko, -cko, -ně nebo -ově bychom měli psát buď se spojovníkem, nebo dohromady. Přestože doporučení platí už od roku 1993, v praxi se někdy i dnes setkáváme s psaním zvlášť, ačkoli to platí jen pro některá tradiční slovní spojení. 
Vyjdeme-li z označení skupinová dynamika (tento termín s významem 'soubor procesů probíhajících ve společenských skupinách v průběhu jejich vzniku a trvání' vysvětluje např. Sociologická encyklopedie), pak je základem přídavného jména podřadné spojení, v němž jedna složka (skupinová) rozvíjí druhou (dynamika), proto píšeme adjektivum dohromady: skupinovědynamický.

Zápis se spojovníkem (skupinově-dynamický) by naznačoval jiný význam. Jednalo by se o souřadné spojení, jehož složky by byly na stejné úrovni (mohly by být spojeny spojkou a: skupinový a dynamický). Sama však potvrzujete, že tento předpoklad správný není.

V ČNK i na internetu najdeme jen velice málo dokladů (a to navíc nikoli na náležitý zápis dohromady, ale na psaní se spojovníkem či zvlášť). Nabízí se otázka, zda je složené přídavné jméno v daném kontextu opravdu potřebné.
Téma: Dohromady, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: provozně-technický; provoznětechnický
Varianty: provozně-technický; provoznětechnický; provozně technický
Dotaz: Ve smlouvě máme uvedeno: úsek provozně technických činností. Kolegyně to napsala jako dvě slova, ale já bych preferovala psaní se spojovníkem. A ještě mě zajímá, zda je možné prohodit pořadí a psát technicko-provozní.
Odpověď: Podmínkou správného zápisu složených přídavných jmen s první složkou zakončenou na -sko, -cko, -ně nebo -ově jsou věcné znalosti. V souladu s platnými pravidly bychom je měli psát buď se spojovníkem, nebo dohromady. Zápis zvlášť (provozně technický) v pořádku není, přesto je podle dokladů z ČNK a internetu stále poměrně často užívaný.  
Jestliže má úsek na starosti provozní a technické záležitosti/činnosti, pak užijeme zápis se spojovníkem (provozně-technické činnosti). Spojovník užíváme u těch přídavných jmen, jejichž složky jsou souřadné (nahrazuje vlastně spojku a). Pořadí složek, které jsou na stejné úrovni, může být i obrácené – doklady z praxe svědčí o tom, že zápis technicko-provozní se užívá běžně. 
Nelze vyloučit ani možnost, že by se přídavné jméno mohlo vztahovat ke slovnímu spojení provozní technika (viz nástavbový obor provozní technika). Pak by se jednalo o podřadné spojení, v němž jedna složka rozvíjí druhou. Taková slova píšeme dohromady – provoznětechnický. (V praxi je doloženo i označení technickoprovozní, u něhož lze předpokládat vztah k oboru označovanému slovním spojením technický provoz.)

Doklady z ČNK (syn v8) a internetu ukazují, že se v praxi užívají oba způsoby zápisu, a to i ve spojení se stejnými výrazy (náměstek, ředitel, manažer; oddělení, útvar, úsek, odbor). Zápis se spojovníkem (provozně-technický) je frekventovanější. Rozhodnutí, která z možností zápisu odpovídá označované skutečnosti, musí učinit ten, kdo ví, jaká je činnost takto pojmenovaného úseku.
Téma: Podmětem je výraz označující počet (typu pět lidí, šest procent, deset zajíců)
Klíčové slovo: 33 procent
Dotaz: Je správná shoda "33 procent respondentů zařazuje", nebo "33 procent respondentů zařazují"?
Odpověď: Přísudkovou shodu řídí číslovka "33" ve funkci podmětu. Proto v přísudku volíme tvar "zařazuje".
Téma: Podmětem je výraz označující počet (typu pět lidí, šest procent, deset zajíců)
Klíčové slovo: 3 procenta
Dotaz: Je správné napsat "tři procenta pedagogů využívá služeb", nebo "tři procenta pedagogů využívají služeb"?
Odpověď: Podmětem věty je podstatné jméno "procenta", podle něj řídíme shodu. Proto je správně varianta "tři procenta pedagogů využívají služeb".
Téma: Valence sloves – předložková spojení
Klíčové slovo: pečovat
Varianty: pečovat o koho/co; pečovat o koho/čeho
Dotaz: Pojí se sloveso "pečovat" s 2., nebo 4. pádem po předložce "o"?
Odpověď: Sloveso "pečovat" se zcela jednoznačně pojí s předložkovou vazbou ve 4. pádě, správně je tedy "pečovat o koho/co".
Téma: Valence podstatných jmen – konkurence předložkového a bezpředložkového spojení
Klíčové slovo: kontext
Varianty: v kontextu něčeho; v kontextu s něčím
Dotaz: Je správná vazba "v kontextu něčeho", nebo "v kontextu s něčím"?
Odpověď: Podle Slovníku slovesných, substantivních a adjektivních vazeb a spojení je vhodné užívat vazbu "v kontextu něčeho". Vazbu "v kontextu s něčím" slovníky neuvádí.
Téma: Dohromady, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: hudebně-dramatický; hudebnědramatický
Varianty: hudebně-dramatický; hudebnědramatický
Dotaz: V rámci předmětu hudební výchova máme hudebně dramatické projevy. Bude se to psát zvlášť, nebo se spojovníkem?
Odpověď: Složená přídavná jména nepíšeme jako dvě samostatná slova, ale buď se spojovníkem, nebo dohromady. Při psaní složených přídavných jmen s první složkou zakončenou na -sko, -cko, -ně nebo -ově vycházíme z věcné znalosti. 
Pokud jsou obě složky na stejné úrovni a mohly by být spojeny spojkou a (hudební a dramatické), pak jde o souřadné spojení. Pro zápis takového složeného přídavného jména používáme spojovník: hudebně-dramatické projevy. V tomto případě však lze uvažovat i o tom, že východiskem je ustálené slovní spojení hudební drama. V tom případě by se jednalo o podřadné spojení a náležitý zápis by byl dohromady: hudebnědramatické projevy. Pravopisné řešení proto musíte posoudit sami podle toho, co složeným přídavným jménem označujete.
Téma: Dohromady, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: hudebně-pohybový
Varianty: hudebně-pohybový; hudebně pohybový; hudebněpohybový
Dotaz: V rámci předmětu hudební výchova mám hudebně pohybové činnosti. Bude se to psát zvlášť, nebo se spojovníkem?
Odpověď: Složená přídavná jména nepíšeme jako dvě samostatná slova, ale buď se spojovníkem, nebo dohromady. Při psaní složených přídavných jmen s první složkou zakončenou na -sko, -cko, -ně nebo -ově vycházíme z věcné znalosti. V tomto případě jde nepochybně o souřadné spojení, jehož složky jsou na stejné úrovni a mohly by být spojeny spojkou a (hudební a pohybové). Pro oddělení obou složek takového složeného přídavného jména používáme spojovník: hudebně-pohybové činnosti.
Téma: Dohromady, zvlášť, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: termo-
Dotaz: Píše se výraz termo dohromady s příslušným výrazem (např. termosouprava, termoprádlo), nebo to má být zvlášť (termo souprava, termo prádlo)?
Odpověď: Komponent termo- (s významem teplo, teplý, tepelný, teplota) tvoří první část složených výrazů, a to jak podstatných, tak přídavných jmen. Mnohé z nich zachycuje např. NASCS (termobaterie, termočlánek, termobeton, termoreceptor, termojaderný...), dohromady píšeme i další výrazy, které ve slovníku zachyceny nejsou, např. termosouprava, termoprádlo.
Téma: Dohromady, nebo zvlášť?
Klíčové slovo: zaplaťpánbůh; zaplať pánbůh
Varianty: zaplaťpánbůh; zaplať pánbůh; zaplať pán bůh
Dotaz: Nevím si rady, zda můžu psát dohromady zaplaťpánbůh, nebo zvlášť zaplať pánbůh. Našla jsem i možnost zaplať pán bůh. Jde o užití ve větě: V hovězím mase se zaplaťpánbůh ta salmonela neobjevila.
Odpověď: Pokud vyjadřujeme význam 'bohudík, naštěstí', je podle IJP možné volit jak psaní dohromady (zaplaťpánbůh), tak zvlášť (zaplať pánbůh): V mase se zaplaťpánbůh salmonela neobjevila i V mase se zaplať pánbůh salmonela neobjevila. Použití tří samostatných slov zaplať pán/Pán bůh/Bůh v tomto významu vhodné není, je určeno spíše do textů s náboženskou tematikou. Podle ČNK je spřežka zaplaťpánbůh v textech frekventovanější (zaplať pánbůh – 4500x, zaplaťpánbůh – 7000x).
Téma: Dohromady, zvlášť, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: protiskluzový
Dotaz: Předpokládám, že slovo protiskluzová (úprava) se píše dohromady. Je to tak?
Odpověď: Ano, přídavné jméno protiskluzový je v pořádku, píšeme ho dohromady. Komponent proti- tvoří první část běžně užívaných přídavných i podstatných jmen (např. protiatomový, protichůdný, protiletecký, protiústavní, protihráč, protislužba, protiútok).
Téma: Dohromady, nebo zvlášť?
Klíčové slovo: voděodolný; vodě odolný
Varianty: voděodolný; vodě odolný; vodoodolný
Dotaz: Píše se voděodolný dohromady, nebo se píše zvlášť vodě odolný?
Odpověď: Obě možnosti jsou v pořádku. Výraz patří mezi tzv. spřažená přídavná jména, tedy slova, která obvykle můžeme psát jak dohromady, tak zvlášť. IJP uvádí u tohoto výrazu tři užívané varianty zápisu: dohromady voděodolný (tato možnost je podle dokladů v ČNK výrazně nejfrekventovanější), zvlášť: vodě odolný (popř. v obráceném pořadí odolný vodě) a vodoodolný – tato slovotvorně náležitá varianta (srov. vodotěsný) se v českých textech objevuje spíše ojediněle.