ctu-aic/questions_ujc_cas_cs huggingface dataset:
Téma: Jiná jména (všechny 3 stupně)
Klíčové slovo: listinně; dvě n
Varianty: listinně; listině
Dotaz: V jistém zákoně jsem se setkal se spojením "elektronicky nebo listinně". Je slovo "listinně", které zde má mít význam 'v listinné podobě', utvořené náležitě? A mělo by se psát s jedním -n-, nebo se dvěma -nn-?
Odpověď: Příslovce listinně je utvořeno od přídavného jména listinný, které se píše s dvěma -n-. Ta v souladu s obecným pravidlem zůstávají i v příslovci, náležitý je tedy zápis listinně se dvěma -nn-. Samotné slovo listinně uvádí Slovník spisovného jazyka českého jako možnou podobu příslovce odvozeného od přídavného jména listinný. Příslovce listinně se v praxi užívá výrazně méně častěji než varianty slovních spojení s adjektivem listinný, jak ukazují data z Českého národního korpusu, konkrétně z kor­pusu sou­časné psané češ­tiny SYN, verze 10. Ten zaznamenává pouze 24 výskytů příslovce listinně, adjektivum listinný v něm však má přes 8000 výskytů a např. spojení "v listinné podobě" téměř 1100 výskytů. Protože se ale jedná o náležitě utvořené slovo, nemělo by být užití příslovce listinně problematické.
Téma: Výslovnost konkrétního slova (hláskového spojení, spojení slov atp.)
Klíčové slovo: Luther
Dotaz: Ve vysílání České televize o reformátorovi Martinu Lutherovi se objevila výslovnost typu [lutra], [lutrovi]. Domnívám se, že správně je pouze [lutera], [luterovi]. Schvalujete takovou praxi?
Odpověď: Skloňování i výslovnost příjmení německého původu zakončených na -er v češtině v řadě případů kolísá (srov. výklad v Internetové jazykové příručce). Pokud jde přímo o jméno Martin Luther, na základě současného úzu jednoznačně upřednostňujeme užívání podob typu Luthera [lutera], Lutherovi [luterovi] atp. Varianty s vypuštěným -e- pokládáme za značně příznakové a archaické (např. v 19. století však byly časté). Pokud je v určitých typech textů (pořadů) relevantní důvod pro jejich uplatnění, např. kvůli evokaci historické atmosféry, nelze je ani dnes označit z jazykového hlediska za nesprávné. Je tedy vždy na posouzení a zodpovědnosti autorů textu/pořadu, kterou z variant zvolí; ÚJČ nemůže jazykové projevy v ČT předem ovlivnit. Obě dvě možnosti výslovnosti jsou pak uvedeny např. v příručce Čteme je správně? (2004).
Téma: Náležitá/oficiální podoba jména
Klíčové slovo: Mendel
Varianty: Gregor Johann Mendel; Johann Gregor Mendel
Dotaz: Jaké je správné pořadí jmen přírodovědce Mendla: Gregor Johann Mendel, nebo obráceně Johann Gregor Mendel? Setkávám se s oběma variantami.
Odpověď: Souhlasíme s vámi, že se často vyskytují obě možnosti. Mendel byl pokřtěn jako Johann a jméno Gregor přijal až později v klášteře, jde tedy o řeholní, nikoli křestní jméno. Můžeme se setkat i s tím, že je uvedeno pouze jedno z nich (případně se mohou vyskytovat jejich české ekvivalenty, tj. Řehoř a Jan). Stanovení "správného" pořadí jednotlivých jmen však nespadá do kompetence jazykovědců. Podle dat z Českého národního korpusu začala cca po roce 2000 stoupat frekvence posloupnosti: řádové jméno, křestní jméno, příjmení, která se předtím takřka neobjevovala (tuto variantu, tj. Gregor Johann Mendel, zvolili např. i autoři Biografického slovníku z Historického ústavu AV ČR); v současnosti zřejmě dokonce mírně převažuje. Je však nutno dodat, že existují i opačné případy, kdy se pevně vžilo pořadí křestní jméno, řádové jméno, příjmení (srov. např. Jan Anastáz Opasek, vlastním jménem Jan Opasek), a že u řady jiných řeholníků se křestní jméno, respektive příjmení často vůbec neuvádí.
Téma: Výslovnost konkrétního slova (hláskového spojení, spojení slov atp.)
Klíčové slovo: Mendel
Varianty: [mendl]; [mendel]
Dotaz: Jak se má v češtině vyslovovat příjmení Mendel, patřící známému přírodovědci: [mendl], nebo [mendel]?
Odpověď: U vlastních jmen je třeba počítat s vyšší mírou kolísání a častějším výskytem dublet než u jmen obecných. Příjmení německého původu zakončená na ‑er nebo ‑el (Richter, Schlegel či právě Mendel) se ve výslovnosti objevují buď bez samohlásky [e], nebo s ní ([richtr] a [richter], [šlégl] a [šlégel], [mendl] a [mendel]). V těchto případech nelze stanovit jednoznačné doporučení, z hlediska výslovnostních pravidel je obojí podoba možná, lze vycházet z rodinné tradice a přání nositele, pokud je známo. Konkrétně u příjmení přírodovědce Mendela uvádí příručka Čteme je správně? obě možnosti, přičemž jsme ověřili, že v současnosti si podoby [mendl] a [mendel] konkurují pravděpodobně výrazněji, než tomu bylo v minulosti, kdy převládala první z nich (ta ovšem převažuje i nyní).
Téma: Zápis přejatého slova
Klíčové slovo: toustovač
Varianty: toustovač; toastovač
Dotaz: Víme, že podle IJP se píše jen toustovač, ale že se může psát toust i toast. Jak je to s variantou toastovač? Můžeme ji užívat?
Odpověď: Pojmenování přístroje není přejímka z angličtiny, ale bylo odvozeno příponou z počeštěné varianty toust (srov. dávkovač, odpuzovač, topinkovač, osvěžovač, rozprašovač). To, že pravopisná podoba toastovač není v IJP uvedena, neznamená, že je slovo utvořeno nesprávně a že byste ho neměli užívat. IJP uvádí stejnou pravopisnou podobu jako NASCS, tato podoba vychází z uživatelské praxe. Doklady užití ukazují, že zatímco podstatné jméno toust/toast se stále užívá v obou variantách (podle syn v 9 je původní podoba toast dokonce frekventovanější), u toustovače/toastovače je situace jiná – počeštěná varianta toustovač je 3x frekventovanější než toastovač (1212 : 418). Pokud nechcete v textu volit podoby toust a toustovač, ale toast a toastovač, je to v pořádku.
Téma: I/y rozlišuje význam slova či předpony
Klíčové slovo: vymítat; vymýtit
Varianty: vymítat; vymýtit; vymítit; vymýtat
Dotaz: Mám dotaz ohledně falešné vidové dvojice vymýtit, vymítat. Obě slovesa se objevují v textu o odstranění násilí ve dvou po sobě následujících větách. Myslím, že nepůsobí dobře, když se těsně u sebe objevují slova vymýtit násilí a vymítání strachu. Vím, že každé z nich má jiný základ, proto se píšou s rozdílným í/ý, ale nelíbí se mi ta rozdílnost. Nejde to nějak vyřešit? Může se třeba sjednotit psaní í/ý?
Odpověď: Přestože jsou si obě slova určitým způsobem blízká, jde o dvě rozdílná slovesa. Liší se jak pravopisem, tak významem. 
Vymýtit znamená 'vykácet, vysekat', např. vymýtit porost mezi pražci. V přeneseném významu vyjadřuje význam 'odstranit, vyhubit, vyhladit něco nežádoucího': vymýtit korupci, vymýtit zlo, násilí.
Vymítat je varianta slovesa vymetat. Užívá se v přeneseném významu 'vyhánět; dělat pořádek v nějakém prostředí'. Uplatňuje se často ve spojeních vymítat ďábla, zlé duchy, démony, čerty, zlo, strach. 
To, že se v textu objevují obě slovesa a že se každé z nich píše s jiným í/ý, nepředstavuje žádný čtenářský problém. Jestliže máte pocit, že jejich blízkost nepůsobí dobře, můžete jedno z nich nahradit vhodným synonymem, popř. sdělení úplně přeformulovat.
Téma: Zápis přejatého slova
Klíčové slovo: kabriolet
Varianty: kabriolet; gabriolet
Dotaz: Mám před sebou text z období 1. republiky, ve kterém je psáno gabriolet. Myslím si, že jde o neznalost, že se tak slovo nikdy nepsalo. Poradíte?
Odpověď: Souhlasíme, nejpravděpodobněji jde o omyl pisatele, popř. o vliv nesprávné výslovnosti (obdobně jako se občas můžeme setkat s výslovností [balgón]). Žádný z výkladových slovníků češtiny podobu gabriolet nezachycuje. Náležitá podoba je kabriolet, v Příručním slovníku jazyka českého je zaznamenán i původní zápis cabriolet, který se zpočátku užíval i v češtině. Slovo je přejato z francouzského výrazu cabriolet. Pro psaní g není žádný jazykový důvod, náležitá výslovnost je s počátečním k.
Téma: Zápis přejatého slova
Klíčové slovo: ikonotéka
Varianty: ikonotéka; ikonothéka; ikonotheka
Dotaz: Potřebujeme napsat název projektu, jde o soubor určitých obrazů, ikon. Máme psát ikonotheka, ikonothéka, nebo nějak jinak?
Odpověď: Skupina th v přejatých slovech latinského původu se v češtině zjednodušila, pokud byste použili název ikonothéka/ikonotheka, působil by zastarale, stejně jako třeba zápis these, pathologie, esthetika. Doporučujeme zápis ikonotéka, obdobně jako píšeme slova vinotéka, bibliotéka, pivotéka.
Téma: Píše se dané spojení s čárkou?
Klíčové slovo: uvedený
Dotaz: Odděluje se čárkou přívlastková konstrukce ve větě "Příjemce dodá informaci na formuláři(,) uvedeném v příloze"?
Odpověď: Těsný přívlastek se čárkou (čárkami) neodděluje (viz "konkrétní případ").
Téma: Psaní c/k
Klíčové slovo: rektum non perfektum; rectum non perfectum
Dotaz: Připravujeme pořad o různých zdravotních problémech, jeden z dílů tohoto pořadu se týká rekta. Všechny názvy se rýmují, proto bychom chtěli tento díl nazvat "rectum non perfectum". Je možné takto název užít a máme psát slova s "k" (rektum, perfektum), nebo s "c" (rectum, perfectum)?
Odpověď: V uměleckých textech je možné psát slova úzce odborná počeštěně, popř. naopak volit u výrazů počeštěných původní pravopisnou podobu. Pravopisnou podobu rektum (konečník) zachycuje vedle NASCS a IJP už i SSJČ, najdeme ji rovněž ve Velkém lékařském slovníku. Původní latinská podoba je rectum. Obě možnosti platí i pro výraz perfektum – v latině perfectum. Záleží tedy na vašem rozhodnutí, které z možností dáte přednost.
Téma: Příslovečné určení
Klíčové slovo: příslovečné určení způsobu
Dotaz: Mám větu "aniž bych bezmyšlenkovitě jako ovce přejímal cizí názory". Kterými větnými členy jsou výrazy "bezmyšlenkovitě" a "jako ovce"?
Odpověď: Výraz "bezmyšlenkovitě" v uvedené větě je příslovečným určením vlastního způsobu (jakým způsobem bych přejímal názory?), případně jej lze hodnotit jako příslovečné určení průvodních okolností (za jakých okolností bych přejímal názory?). Spojení "jako ovce" je pak příslovečným určením způsobu srovnáním (pomocí spojky "jako") – toto spojení lze vnímat buď jako rozvíjející větný člen závislý na přísudku (jak bych přejímal názory? – jako ovce), nebo na prvním příslovečném určení (jak bezmyšlenkovitě? – jako ovce). Upozorňujeme však, že nejsme didaktické pracoviště, proto nevíme, jak k tomuto problému přistupuje současná školská praxe.
Téma: Píše se v daném spojení čárka?
Klíčové slovo: a
Dotaz: Píše se čárka před spojkou "a" v následujícím souvětí? "Najednou mu vytrhnu mapu, na níž mi ukazuje, kde všude byl, z ruky(,) a odhodím ji."
Odpověď: Hlavní věty spojené souřadně v poměru slučovacím neoddělujeme čárkou, jsou-li spojeny souřadicími spojkami (viz "konkrétní případ"). Pouze pokud jsou spojeny beze spojek, píšeme mezi nimi čárku.
Téma: Zápis přejatého slova
Klíčové slovo: snajpr; snajper
Varianty: snajpr; sniper; snajper
Dotaz: Je možné v českém textu místo původní podoby sniper užít přepis snajpr?
Odpověď: V českých textech jsou podle ČNK doloženy tři možnosti zápisu – původní anglická podoba sniper i počeštěný zápis snajpr a snajper. Volba varianty bývá ovlivněna typem textu, v němž je výraz užit. Počeštěné podoby snajpr a snajper doporučuje NASCS a IJP. Doklady z ČNK ukazují, že varianta snajper se objevuje velmi málo, původní podoba sniper je výrazně frekventovanější. Jednoznačnou převahu má však počeštěný přepis snajpr. Jeho užití v českém textu je tedy naprosto v pořádku.
Téma: Píše se v daném spojení čárka?
Klíčové slovo: ani tak – jako
Dotaz: Píše se čárka před výrazem "jako" v následující větě? "Nebylo by to ani tak odvážné(,) jako spíš neuvážené."
Odpověď: Jsou-li složky několikanásobného větného členu spojeny dvojitými spojovacími výrazy, píše se před spojovacím výrazem u druhé složky čárka (viz "konkrétní případ").
Téma: Dohromady, zvlášť, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: top 10
Varianty: top 10; top-10; top10
Dotaz: Jak zapsat v českém textu anglicismus top 10 (s číslicí)? Píše se s mezerou, s pomlčkou, nebo dohromady?
Odpověď: Zápis takovýchto výrazů poměrně často kolísá i v angličtině. ČNK potvrzuje, že v českých textech se objevují všechny uvedené možnosti zápisu: zvlášť, se spojovníkem (nejde o pomlčku) i dohromady. Psaní zvlášť jednoznačně převažuje, a to jak u zápisu s číslicí, tak u slovního vyjádření. Doklady ukazují i rozkolísanost v užití velkých písmen (top, Top, TOP). Pro český text považujeme za nejvhodnější zápis zvlášť a s malým písmenem: top 10, popř. top ten (např. mezi top 10 provozovatelů patří...; třikrát se umístili v top ten).
Téma: Věta bezpodmětná
Klíčové slovo: věta bezpodmětná
Dotaz: Objevila jsem větu "Všechna skladiště bylo zapotřebí vyklidit". Není náhodou správný tvar "byla", tedy "Všechna skladiště byla zapotřebí vyklidit"?
Odpověď: Uvedená věta je tzv. bezpodmětnou větnou strukturou, to znamená, že neobsahuje podmět. Výraz "skladiště" není podmětem, nýbrž předmětem, který závisí na infinitivu "vyklidit". Přísudkem je zde pak celé spojení "bylo zapotřebí vyklidit" (sponové sloveso + modální predikativum + infinitiv). Přísudek bezpodmětných větných struktur má tzv. impersonální (neosobní) formu, která zpravidla odpovídá tvaru 3. os. j. č. rodu středního (Prší. Je chladno.). Proto je věta "Všechna skladiště bylo zapotřebí vyklidit" v pořádku. Podle staršího pojetí (V. Šmilauer, 1966) by bylo možno větu klasifikovat jako větu dvojčlennou s inifinitivním podmětem "vyklidit" a přísudkem "bylo zapotřebí", avšak i v takovém případě bychom vyhodnotili výraz "skladiště" jako předmět. Proto je znění věty "Všechna skladiště bylo zapotřebí vyklidit" v pořádku.
Téma: Píše se dané spojení s čárkou?
Klíčové slovo: ani
Dotaz: Píše se čárka před spojkou "ani" v následující větě? "V této knize se nedozvíte, jaké hodnoty si zvolit(,) ani kým být."
Odpověď: Vedlejší věty souřadně spojené v poměru slučovacím čárkou neoddělujeme, jsou-li spojeny souřadicími spojkami (viz "konkrétní případ"). Pouze pokud jsou spojeny beze spojek, píšeme mezi nimi čárku.
Téma: Píše se dané spojení s čárkou?
Klíčové slovo: teprve když
Dotaz: Jak se správně píší čárky v následující větě? "Skutečnou vůli většinou bohužel nacházíme(,) teprve(,) když cítíme velkou bolest."
Odpověď: Jestliže spojovacímu výrazu u vedlejší věty předchází vytýkací, zdůrazňovací nebo jiným způsobem významově modifikující výraz, píše se čárka už před tímto modifikujícím výrazem, nikoli mezi oběma výrazy (viz "konkrétní případ").
Téma: Píše se dané spojení s čárkou?
Klíčové slovo: nebo
Dotaz: Píše se čárka před spojkou "nebo" v následující větě? "Ztotožnění, jichž se chcete zbavit(,) nebo je naopak přijmout."
Odpověď: Vedlejší věty spojené souřadně spojkou "nebo" v poměru vylučovacím oddělujeme čárkou (viz "konkrétní případ").
Téma: Píše se dané spojení s čárkou?
Klíčové slovo: jak
Dotaz: Píše se v následující větě čárka? "Jak s těmito informacemi naložíte(,) je zcela jiná žáležitost."
Odpověď: Vedlejší větu, uvozenou podřadicí spojkou nebo podřadicím spojovacím výrazem, je potřeba oddělit od řídící věty (popř. řídícího výrazu) čárkou (viz "konkrétní případ").
Téma: Valence podstatných jmen – bezpředložková spojení
Klíčové slovo: porozumění
Dotaz: Je správně "porozumění něčemu", nebo "porozumění něčeho"?
Odpověď: Slovesné podstatné jméno "porozumění" se pojí se 3. pádem, stejně jako sloveso, od kterého bylo utvořeno, tedy "porozumět něčemu" – "porozumění něčemu" (porozumění textu, porozumění stanovisku apod.). Vedle toho se také může pojit s předložkovým 4. pádem: "porozumění pro něco" (porozumění pro děti, porozumění pro jejich zájmy apod.). Vazba "porozumění něčeho" tedy není náležitá.
Téma: Dohromady, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: sladce pikantní
Varianty: sladce pikantní; sladce-pikantní
Dotaz: Píše se sladce pikantní hořčice s mezerou, nebo se spojovníkem?
Odpověď: V tomto případě doporučujeme psát dvě samostatná slova: sladce pikantní hořčice. Nejde o složené přídavné jméno typu sladkokyselý (to se píše dohromady, nikoli se spojovníkem), ale o volné spojení příslovce (sladce) a přídavného jména (pikantní).
Téma: Dohromady, nebo zvlášť?
Klíčové slovo: nevím co
Varianty: nevím co
Dotaz: Vě větě "Dal bych nevímco za to, aby...", bych psal nevímco dohromady. Je to možné?
Odpověď: Slovníky ani Pravidla českého pravopisu spřežku nevímco nezachycují. V SSJČ je u slovesa vědět uveden příklad: já bych jim nedal vědět za nevím co. SSČ žádný příklad užití neuvádí. Doklady z ČNK (syn v 8) ukazují, že se psaní dohromady sice v některých neformálních textech či beletrii objevuje (jako signalizace mluvenosti), ale psaní zvlášť (nevím co) zatím jednoznačně převažuje (5 000 : 237). Doporučujeme proto raději volit psaní zvlášť: Dal bych nevím co za to, aby...
Téma: Píše se dané spojení s čárkou?
Klíčové slovo: a díky tomu
Dotaz: Píše se čárka před spojkou "a" ve větě "Pračka má novou funkci(,) a díky tomu se prádlo vypere za kratší dobu"?
Odpověď: Významový poměr mezi danými větami je možno chápat různě a v závislosti na chápání významového poměru pak lze volit různá interpunkční řešení (viz "konkrétní případ").
Téma: Píše se dané spojení s čárkou?
Klíčové slovo: buď – nebo
Dotaz: Píše se čárka před výrazem "nebo" v následující větě? "Zemětřesení, která člověk buď vůbec nepocítí, nebo která nanejvýš rozklepou skleničky, jsou častá."
Odpověď: Jsou-li věty souřadně spojeny dvojitými spojovacími výrazy, píše se před spojovacím výrazem u druhé věty čárka (viz "konkrétní případ").
Téma: Píše se v daném spojení čárka?
Klíčové slovo: M.A.
Dotaz: Píše se ve větě čárka za titulem "M.A." (který je uveden za jménem), jestliže za touto zkratkou věta pokračuje?
Odpověď: Zkratky akademicko‑vědeckých titulů, které jsou uváděny za jménem, mají ve větě funkci přístavku, proto je oddělujeme z obou stran čárkami.
Téma: Píše se dané spojení s čárkou?
Klíčové slovo: jak
Dotaz: Píše se čárka před výrazem "jak" ve spojení "Malé triky, jak jíst víc zeleniny"?
Odpověď: Infinitivní konstrukce, které jsou uvozeny podřadicími spojovacími výrazy a zastupují vedlejší větu, se oddělují čárkami (viz "konkrétní případ").
Téma: Dvě samohlásky vedle sebe
Klíčové slovo: autorem
Varianty: auto-rem
Dotaz: Jak se správně na konci řádku dělí slovo autorem? Je správné dělení auto-rem?
Odpověď: Slovo autorem se správně dělí takto: au-to-rem. Nacházejí‑li se vedle sebe v písmu dvě samohlásky a stojí‑li na začátku slova (nebo části složeniny nebo po předponě), dělíme po těchto dvou samohláskách, odtud tedy možnost dělit au-torem. Dělení auto-rem je pak důsledkem zřetelné slabičné hranice mezi -to- a -rem-.
Téma: Píše se v daném spojení čárka?
Klíčové slovo: a
Dotaz: Mám napsat čárky před spojkou "a" v následující větě? "Přijďte si odpočinout v hravém prostředí expozic(,) a vychutnat si cappuccino nebo latté(,) a završit to pořádným zákuskem se šlehačkou."
Odpověď: Složky několikanásobného větného členu spojené spojkou "a" v poměru slučovacím neoddělujeme čárkou (viz "konkrétní případ"). Oddělíme je pouze v případě, že jsou spojeny beze spojky.
Téma: Skupina souhláska + l v jiné než slabikotvorné pozici
Klíčové slovo: divadlo
Varianty: divad-lo; diva-dlo
Dotaz: Jak se na konci řádku správně dělí slovo divadlo?
Odpověď: Slovo divadlo se na konci řádku správně dělí takto: di-va-d-lo. Pokud předchází písmenu -l- v neslabikotvorné pozici písmeno -d- a před -d- není morfematický šev (předponový nebo mezi dvěma složkami složeniny), můžeme dělit jak před -l-, tak před -d-. Odtud tedy jak dělení divad-lo, tak i diva-dlo (před -d- tu sice je morfematický šev, nikoliv však předponový ani mezi dvěma složkami složeniny). V praxi však doporučujeme spíše dělit před -l-: tj. divad-lo.
Téma: Součástí několikanásobného podmětu není jméno r. muž. živ. (slovosled přísudek – podmět)
Klíčové slovo: shoda s několikanásobným podmětem
Dotaz: Je správně věta "Jak je získáván glykogen a tuk", nebo "Jak jsou získávány glykogen a tuk"?
Odpověď: Pokud přísudek předchází podmětu, máme zpravidla dvě možnosti. Buď můžeme shodu řídit všemi složkami několikanásobného podmětu, a tedy v tomto případě uplatnit pravidlo o nepřítomnosti jména rodu mužského životného: "Jak jsou získávány glykogen a tuk". Druhou možností ale je shodovat přísudek pouze s nejbližší složkou několikanásobného podmětu: "Jak je získáván glykogen a tuk". Obě řešení jsou tedy v pořádku.
Téma: Podoba titulu
Klíčové slovo: docent
Varianty: doc.; Doc.
Dotaz: Jak psát zkratku titulu docent, pokud je uvedena v certifikátu či diplomu? Bude se psát s velkým, nebo malým počátečním písmenem?
Odpověď: Vědecko-pedagogický titul docent se zapisuje zkratkou doc., psanou s malým počátečním písmenem a ukončenou tečkou. S malým počátečním písmenem tak budeme tuto zkratku psát, i pokud je uvedena v certifikátu či diplomu v rámci určení, komu je dané ocenění věnováno. Velké počáteční písmeno bychom volili jen v případě, že by zkratka stála na začátku věty.
Téma: Podoba titulu
Klíčové slovo: profesor
Varianty: prof.; Prof.
Dotaz: Jak psát zkratku titulu profesor, pokud je uvedena v certifikátu či diplomu? Bude se psát s velkým, nebo malým počátečním písmenem?
Odpověď: Vědecko-pedagogický titul profesor se zapisuje zkratkou prof., psanou s malým počátečním písmenem a ukončenou tečkou. S malým počátečním písmenem tak budeme tuto zkratku psát, i pokud je uvedena v certifikátu či diplomu v rámci určení, komu je dané ocenění věnováno. Velké počáteční písmeno bychom volili jen v případě, že by zkratka stála na začátku věty.
Téma: Tvar přivlastňovacího přídavného jména v přívlastku shodném v antepozici (Novákovi kolegové)
Klíčové slovo: žadatelovy
Dotaz: Je správně tvrdé y ve tvaru přídavného jména ve spojení "žadatelovy žádosti"? Jde o 1. pád množného čísla.
Odpověď: Přivlastňovací přídavné jméno "žadatelův" skloňujeme podle vzoru "otcův", respektive vypomáháme si vzorem "matčin". Ve slově "žadatelovy" tedy v tomto spojení napíšeme tvrdé y, stejně jako bychom napsali "matčiny žádosti".
Téma: Neustálená podoba, přejímky
Klíčové slovo: postskriptum
Varianty: PS.; P.S.; P. S.; PS
Dotaz: Je možné zapsat zkratku postskriptum ve formě PS.?
Odpověď: Postskriptum můžeme zkrátit třemi různými způsoby, a to pomocí zkratky P. S. s tečkami a mezerami, dále zkratky P.S. s tečkami a bez mezer, ale je možné užít i iniciálovou zkratku PS. Hybridní zápis zkratky v podobě PS.  pouze s jednou tečkou a bez mezer však náležitý není.
Téma: Přívlastek shodný jednoduchý
Klíčové slovo: přívlastek; předmět; elipsa
Dotaz: Mám následující dvě věty. "Šel si koupit nový svetr. Vybral si modrý a zelený." Budou mít ve druhé větě výrazy "modrý" a "zelený" funkci předmětu, jestliže je řídící výraz "svetr" vypuštěn?
Odpověď: Výrazy "modrý" a "zelený" ve druhé větě mají stále funkci shodných přívlastků. Rozvíjejí předmět, který je vypuštěn (elidován): "Šel si koupit nový svetr. Vybral si modrý [svetr] a zelený [svetr]."
Téma: Přivlastňování jinému větnému členu než podmětu
Klíčové slovo: svůj; její
Dotaz: Můžete mi prosím poradit s volbou zájmena v následující větě? "Uslyšíte ženu hovořit o svém/jejím manželovi."
Odpověď: Formální pravidlo pro užití zvratného či nezvratného přivlastňovacího zájmena říká, že přivlastňuje-li se podmětu, je namístě zvolit zvratné zájmeno. Je zřejmé, že "manžel" v této větě je přivlastňován "ženě", tedy předmětu, nikoli nevyjádřenému podmětu "vy". Podle uvedeného pravidla by tedy bylo namístě volit nezvratné zájmeno: "Uslyšíte ženu hovořit jejím manželovi." Ze základního pravidla však existuje řada výjimek – problematické je, pokud se ve větě vyskytne tzv. zanořená (skrytá) predikace. Jelikož je uvedená věta zhuštěna pomocí infinitivní konstrukce (hovořit o svém/jejím manželovi), obsahuje tuto zanořenou predikaci, neboť ji můžeme rozvést formou vedlejší věty: "Uslyšíte ženu, jak hovoří o svém manželovi". Ve vedlejší větě pak jednoznačně volíme zájmeno "svůj", protože v ní je nevyjádřeným podmětem "žena". Zvratné zájmeno je tudíž možno ve větě ponechat i po převedení do infinitivní konstrukce. V uvedené větě se tedy můžeme přiklonit k jednomu či druhému pojetí a volit buď variantu se zvratným, nebo s nezvratným zájmenem. Protože však jde o problematický případ, je třeba mít na paměti, že jedno nebo druhé řešení může na část čtenářů působit rušivě.
Téma: Uvnitř slova
Klíčové slovo: vzepětí; psaní ě
Varianty: vzepětí; vzepjetí
Dotaz: Jak by se mělo psát slovo "vzepětí" ve spojení "vzepětí národa"? Domnívám se, že správná je pouze podoba "vzepětí", setkala jsem se ale i s variantou "vzepjetí". Jak to tedy má být?
Odpověď: Po písmenech p a f se v českých obecných jménech píše vždy pouze ě, nikdy je. Správný je tedy pouze zápis "vzepětí".