ctu-aic/questions_ujc_cas_cs huggingface dataset:
Téma: Abeceda, hlásky a písmena
Klíčové slovo: ch
Dotaz: Je v češtině "ch" jedna hláska, která se zapisuje dvěma písmeny?
Odpověď: V češtině je zcela určitě "ch" jedna hláska (v nezjednodušené fonetické transkripci se proto nezapisuje jako [ch], ale v souladu s mezinárodní fonetickou abecedou jako [x]). V české psací soustavě se "ch" označuje za tzv. digraf, který někdy bývá považován za jedno písmeno. Lze však také (z jiného úhlu pohledu) jistě říci, že daná hláska je zapisována dvěma písmeny, tj. c + h. Podrobnější vysvětlení naleznete např. v Novém encyklopedickém slovníku češtiny, který je dostupný i on-line.
Téma: Hláskování konkrétního slova, počet hlásek ve slově
Klíčové slovo: opěvovaný
Dotaz: Z jakých hlásek se skládá slovo opěvovaný?
Odpověď: Slovo opěvovaný se vyslovuje jako [opjevovaný]. Písmeno "ě" zde označuje dvě hlásky, a to [j] a [e].
Téma: Obecná lingvistická terminologie
Klíčové slovo: hláska; písmeno
Dotaz: Co je to hláska a co písmeno? Jaký je mezi nimi rozdíl?
Odpověď: Zjednodušeně řečeno lze říci, že hláska je nejmenší jednotka mluvené řeči, zatímco písmeno je základní grafický znak hláskového písma, tj. v psaném textu lze hlásku zachytit písmenem. Nejen v češtině ale není mezi nimi vždy přímočarý vztah. Jedno písmeno může označovat více hlásek nebo je jedna hláska zapisována více než jedním písmenem. Podrobnější informace naleznete např. v Internetové jazykové příručce nebo v Novém encyklopedickém slovníku češtiny, které jsou dostupné i on-line.
Téma: Y = vlastní jméno – tvoření obyvatelských jmen: příponou -an
Klíčové slovo: Postoloprťan, Postoloprtští
Varianty: Postoloprťan; Postoloprtští
Dotaz: Jakou podobu má obyvatelské jméno utvořené od zeměpisného jména Postoloprty (město v okrese Louny)?
Odpověď: Podle slovotvorných zásad češtiny by obyvatelské jméno utvořené od zeměpisného jména Postoloprty mělo mít podobu Postoloprťan, jakkoliv je však tato podoba slovotvorně náležitá, reálně se neužívá – v databázi ČNK syn v8 nemá jediný výskyt, je tedy neuzuální a její užití by mohlo čtenáře/posluchače překvapovat, zarážet či rušit. Doporučujeme proto použít buď opis – obyvatel/é Postoloprt, nebo (v mn. č.) podobu Postoloprtští.
Téma: Výslovnost konkrétního slova (hláskového spojení, spojení slov atp.)
Klíčové slovo: Cloé
Dotaz: Jak se má v češtině správně vyslovovat portugalské ženské jméno Cloé?
Odpověď: Výslovnost tohoto jména není v žádných příručkách uvedena, je tedy nutné vycházet ze zvukové podoby v jazyce původu, která se adaptuje do češtiny. Doporučujeme tedy jméno Cloé vyslovit jako [kloe] (kombinace cl se v portugalštině čte jako [kl], čárka nad koncovým písmenem zde na rozdíl od češtiny neoznačuje délku samohlásky).
Téma: Přívlastek neshodný jednoduchý
Klíčové slovo: přívlastek neshodný
Dotaz: Prosím o pomoc při určování přívlastku. Je "v ložnici" ve spojení "do zásuvky v ložnici" přívlastek neshodný?
Odpověď: Ve spojení "do zásuvky v ložnici" je výraz "v ložnici" opravdu přívlastek neshodný (změní-li se tvar řídícího podstatného jména "zásuvka", zůstane přívlastek "v ložnici" stále ve stejném, neshodném tvaru, srov. "se zásuvkou v ložnici", "k zásuvkám v ložnici" atd.).
Téma: Přívlastek shodný jednoduchý
Klíčové slovo: přívlastek shodný
Dotaz: Prosím o pomoc při určování přívlastku. Je "Frantovi" ve spojení "Frantovi bratři" přívlastek neshodný?
Odpověď: Ve spojení "Frantovi bratři" je slovo "Frantovi" shodný přívlastek (shoduje se v rodě, čísle a pádě s řídícím podstatným jménem "bratři"; změní-li se jeho tvar, změní se i tvar individuálně přivlastňovacího přídavného jména "Frantovi", srov. "bez Frantových bratrů", "s Frantovými bratry" atd.).
Téma: Dohromady, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: dopravně-technický
Varianty: dopravně-technický; dopravnětechnický; dopravně technický
Dotaz: Název mé funkce je dopravně technický náměstek. Byl jsem upozorněn, že by tam spíše měla být pomlčka. Váhám, jak je to správně. Starám se jak o dopravu, tak o techniku.
Odpověď: Psaní obdobných výrazů zvlášť, s nímž se někdy setkáváme, neodpovídá současným zásadám pro psaní složených přídavných jmen, proto psaní dopravně technický náměstek nedoporučujeme. Píšeme je buď dohromady, nebo se spojovníkem (pomlčka se v zápisu neužívá; mnozí uživatelé tak nesprávně nazývají spojovník). Při psaní složených přídavných jmen s první složkou zakončenou na -sko, -cko, -ně nebo -ově vycházíme z věcné znalosti. Pro pisatele, který se neorientuje v příslušném oboru, je však často nesnadné zjistit, k čemu se výraz vztahuje. Některá přídavná jména je totiž teoreticky možné zapsat dvěma způsoby, psaním či nepsaním spojovníku pak rozlišujeme různé významy. 
Jestliže se staráte jak o dopravu, tak o techniku, pak jde o dvě složky na stejné úrovni (mohly by být spojeny spojkou a: dopravní a technický). Ve složeném přídavném jménu používáme pro oddělení obou složek spojovník: dopravně-technický (náměstek).

V jiných případech by teoreticky bylo možné uvažovat o psaní dohromady: dopravnětechnický. Východiskem by v tom případě bylo podřadné spojení, v němž jedna složka rozvíjí druhou, a to slovní spojení dopravní technika.
Téma: Y = vlastní jméno – tvoření obyvatelských jmen: příponou -an
Klíčové slovo: obyvatel/é Blatné, Blatenští
Varianty: Blateňan; obyvatel Blatné; Blateňák
Dotaz: Jakou podobu má obyvatelské jméno utvořené od zeměpisného jména Blatná (město v jižních Čechách v okrese Strakonice)? Je to Blateňan, Blateňák, nebo je třeba volit opis obyvatel Blatné?
Odpověď: V souladu se slovotvornými zásadami češtiny by obyvatelské jméno utvořené od zeměpisného jména Blatná mělo mít podobu Blateňan. Jakkoliv je tato podoba utvořená správně, nepoužívá se – v databázi ČNK syn v8 se nenachází jediný její výskyt. V jednotném čísle je proto nutné volit opis – obyvatel Blatné, v množném čísle lze kromě opisu obyvatelé Blatné použít i podobu Blatenští. (Podoba Blateňák je utvořena náležitě, ale není spisovná, nehodí se tedy do textů, které mají být psány spisovným jazykem.)
Téma: Konkurence předložek v a na
Klíčové slovo: na bazéně
Varianty: v bazéně; na bazéně
Dotaz: S redaktorkou se nemůžeme shodnout, zda je přípustná vazba "být na bazéně", konkrétně v kontextu vyjádřeném větami "Dva gangsteři se spolu baví na/v bazéně. Jeden leží na lehátku, druhý stojí kousek od něj." Redaktorka je proti předložce "na" a říká, že jde o ostravský regionalismus ovlivněný polštinou. Můj argument je ten, že "být na bazéně" znamená být v zařízení, jehož součástí je kromě bazénu k plavání např. také vířivka, sauna, posilovna, šatny a restaurace apod. Spojení "být na bazéně" tedy podle mě neznamená totéž co "být v bazéně", podobně bychom řekli třeba "být na plovárně". Můžete nás prosím rozsoudit?
Odpověď: Předložka "na" se poslední dobou výrazně prosazuje na úkor předložky "v" (resp. "do"). Většinou její užití vnímáme jako stylově nižší, protože zde obvykle chybí významová motivace (např. neutrální "v prodejně" vs. nově "na prodejně" – tato spojení se významově neliší). V některých případech však má užití předložky "na" opodstatnění, protože poněkud rozšiřuje význam. To se týká i vašeho případu, spojení "na bazéně" odkazuje k celému areálu, zatímco "v bazéně" pouze k samotné nádrži s vodou. Znovu však zdůrazňujeme, že spojení s předložkou "na" může být přijímáno různě (což ostatně ostatně potvrzuje váš spor). Mnozí mluvčí ho považují za stylově nižší. Pokud potřebujete dosáhnout významového odlišení, a není vhodné použít stylově neutrální předložku "v", můžete zvážit též jiné prostředky, např. "Dva gangsteři se spolu baví u bazénu. Jeden leží na lehátku, druhý stojí kousek od něj."
Téma: Dohromady, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: pracovnělékařský
Varianty: pracovnělékařský; pracovně-lékařský; pracovně lékařský
Dotaz: Jak se píše spojení pracovnělékařské služby? Dohromady, se spojovníkem nebo zvlášť? Každý na to má jiný názor.
Odpověď: Složená přídavná jména se podle platných zásad nemají psát jako dvě samostatná slova. Při psaní složených přídavných jmen s první složkou zakončenou na -sko, -cko, -ně nebo -ově vycházíme z věcné znalosti. Zápis se spojovníkem se užívá tehdy, jestliže jsou složky přídavného jména v souřadném vztahu – pracovně-lékařský znamená pracovní a lékařský. V případě, který řešíte, však přídavné jméno neznamená pracovní a lékařský, ale odkazuje ke slovnímu spojení pracovní lékařství (to souvisí s označením pracovní lékař). Takováto podřadná spojení jsou východiskem pro složené přídavné jméno zapisované dohromady. Náležitá podoba je tedy pracovnělékařské služby.
Téma: Y = vlastní jméno – tvoření přídavných jmen od jmen zeměpisných (Brandýs > brandýský, Aš > ašský aj.): jména cizí, jednoslovná
Klíčové slovo: waldsassenský, valdsaský
Varianty: waldsassenský; waldsasský
Dotaz: Jakou podobu má přídavné jméno utvořené od zeměpisného jména Waldsassen (město v Bavorsku u hranic s Českem nedaleko Chebu)?
Odpověď: Přídavné jméno utvořené od zeměpisného jména Waldsassen má správnou podobu waldsassenský. Pokud bychom uvažovali o podobě valdsaský, bylo by nutno ji psát, jak je uvedeno výše, s jednoduchým "v" a jedním "s", neboť by šlo o podobu utvořenou od českého názvu tohoto města – Valdsasy. Jelikož je však exonymum Valdsasy zastaralé, neužívané (v databázi ČNK syn v8 jsou pouhé 3 jeho výskyty), a i obyvatelům českého příhraničí ve své většině neznámé, doporučujeme místo něj užívat podobu waldsassenský, utvořenou od původní německé podoby jména Waldsassen.
Téma: Dohromady, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: realitněporadenský
Varianty: realitněporadenský; realitně-poradenský
Dotaz: Jsme společnost, která se zabývá poradenstvím v oblasti realit. Občas používáme jednoslovný výraz realitněporadenská společnost. Postupuji správně, když to píšu dohromady, protože nejde o souřadné spojení, ale o realitní poradenství? Vídám to i psané se spojovníkem.
Odpověď: Ano, postupujete správně. Složená přídavná jména s první složkou zakončenou na -sko, -cko, -ně nebo -ově píšeme buď se spojovníkem, nebo dohromady. 
Jestliže vycházíme ze slovního spojení realitní poradenství, pak jde o podřadné spojení a odvozené složené přídavné jméno píšeme dohromady realitněporadenská (společnost). Při užívání tohoto výrazu je však třeba mít na paměti, že není zcela běžný (např. ČNK nezaznamenává žádný doklad užití) a že nemusí být pro všechny uživatele jazyka srozumitelný. Je tedy dobré zvážit, zda v určitém kontextu volit slovo realitněporadenský, či víceslovné vyjádření realitní poradenství / poradenství v oblasti realit.
Téma: Dohromady, nebo zvlášť?
Klíčové slovo: do kdy; dokdy
Varianty: dokdy; do kdy
Dotaz: Píše se dohromady dokdy, nebo zvlášť do kdy? Dokdy mám předložit žádost, nebo do kdy mám předložit žádost?
Odpověď: Je možné užít obojí způsob zápisu: dokdy mám předložit žádost i do kdy mám předložit žádost. Zájmenné příslovce dokdy psané dohromady zachycuje jak SSČ, tak už i SSJČ, obě podoby uvádí IJP. Doklady z ČNK ukazují, že v praxi se uplatňují obě možnosti, převažuje zápis dohromady.
Téma: Slabikování konkrétního slova, počet slabik ve slově
Klíčové slovo: ani
Dotaz: Kolikaslabičné je slovo ani?
Odpověď: Slovo ani vyslovujeme v češtině jako [aňi], obsahuje tedy 2 samohlásky, a je proto 2slabičné. Slabikujeme ho [a-ňi]. Upozorňujeme, že dělení slov na slabiky, což je záležitost mluvené řeči, nemusí vždy odpovídat tomu, jak dělíme daný výraz v písmu, když se ocitne na konci řádku.
Téma: Slabikování konkrétního slova, počet slabik ve slově
Klíčové slovo: Juliána
Dotaz: Kolikaslabičné je jméno Juliána?
Odpověď: Ženské rodné jméno Juliána vyslovujeme v češtině jako [júlijána] (nebo [julijána]), obsahuje tedy 4 samohlásky, a je proto 4slabičné. Slabikujeme ho [jú-li-já-na]. Upozorňujeme, že dělení slov na slabiky, což je záležitost mluvené řeči, nemusí vždy odpovídat tomu, jak dělíme daný výraz v písmu, když se ocitne na konci řádku.
Téma: Výslovnost konkrétního slova (hláskového spojení, spojení slov atp.)
Klíčové slovo: Turów
Dotaz: Jak se má v češtině správně vyslovovat polský název Turów (zejména v nepřímých pádech)?
Odpověď: Náležitá výslovnost jména Turów je v češtině [turuf], neboť písmeno ó neoznačuje v polštině dlouhé [ó], ale krátké [u]. V nepřímých pádech je však namístě vyslovit např. tvar Turówa jako [turova] (i v polštině se zde mění u-ová samohláska na o-ovou samohlásku). Další možností je pak vyslovit již v 1. pádě [turof], skloňování je pak zcela pravidelné jako u českých jmen typu Turnov. Není totiž neobvyklé, že cizí zeměpisné názvy se různou měrou počešťují (vznikají tzv. exonyma), srov. např. polské město Krakov, u nějž se plně vžila výslovnost [krakof] i jí odpovídající grafická podoba, ačkoli originální název zní Kraków [krakuf].
Téma: Pravopisná úprava výčtu
Klíčové slovo: výčet; dvojtečka; pravopis
Dotaz: Jak vypadá pravopisná úprava výčtů (interpunkce, psaní malých/velkých písmen na začátku bodu)? Má na psaní velkého písmene vliv, jestli je výčet uvozen dvojtečkou, nebo ne?
Odpověď: Obvykle je výčet uvozen dvojtečkou, pak rozlišujeme, zda jsou jednotlivé body výčtu větného, či nevětného charakteru. Pokud mají body výčtu nevětný charakter, měly by začínat malým písmenem a být ukončeny čárkou, popř. středníkem, poslední položka se ukončuje tečkou. U položek nevětného charakteru, které jsou dostatečně graficky odlišeny, je přípustné též řešení bez interpunkce. Pokud mají body výčtu větný charakter, začínají velkým písmenem a jsou ukončeny tečkou. Dvojtečku za uvozovací větou nepíšeme, pokud výčet chápeme jako plynulou součást věty a jednotlivé položky výčtu začínají na nových řádcích. Pak je obvyklé psát za jednotlivými body výčtu čárky a ukončit výčet tečkou.
Téma: Zkratky iniciálové
Klíčové slovo: DVB-T2
Varianty: dva; dvě
Dotaz: Jak se má v češtině správně číst zkratka DVB-T2? Je na konci dva, nebo dvě?
Odpověď: Podle našeho názoru je zde obojí možné, číslu 2 odpovídají v češtině tvary dva i dvě. Pokud za tímto číslem následuje počítaný předmět, musí se s ní shodovat (např. dva psi, dvě kočky, dvě kuřata, nikoli *dvě psi, *dva kočky, *dva kuřata). V tomto případě však žádný předmět nenásleduje, proto lze vyslovit [dé vé bé té dva] i [dé vé bé té dvje]. Podobně kolísá tvar čísla 2 např. v matematických úlohách (jedna plus dvě/dva jsou tři) nebo v jiných zkratkách (např. ČT2 [čé té dva] i [čé té dvje]). Na okraj doplňme, že např. v dopravních hlášeních se doporučuje volit spíše tvar dva, protože při špatných akustických podmínkách je slovo [dvje] snadno zaměnitelné s číslem [pjet].
Téma: Hláskování konkrétního slova, počet hlásek ve slově
Klíčové slovo: Ostravě
Dotaz: Kolik hlásek má tvar slova "Ostravě"? Domnívám se, že je to osm hlásek, protože písmeno "ě" zde zastupuje hlásky dvě. Paní učitelka ale tvrdí, že to tak není a že v učebnici je jiné řešení.
Odpověď: Máte pravdu, tvar Ostravě se vyslovuje jako [ostravje], obsahuje tedy osm hlásek. Počet písmen a počet hlásek si v češtině totiž ne vždy odpovídají. Při počítání hlásek je vždy nutné vycházet z výslovnosti, nikoli z grafické podoby daného slova. Pokud učebnice opravdu říká něco jiného, pak obsahuje bohužel chybu, učitel by ji ale rozhodně neměl přebírat.
Téma: Dohromady, nebo zvlášť?
Klíčové slovo: po česku
Varianty: po česku; počesku
Dotaz: Můžeme napsat počesku jako jedno slovo, nebo to jsou dvě slova?
Odpověď: Náležitý zápis je zvlášť: po česku. V ustrnulých spojeních tohoto typu píšeme předložku po zvlášť a zeměpisná jména v nich užitá píšeme s malým počátečním písmenem: zmizet po anglicku, vepřové po německu, nákyp po francouzsku; zvlášť píšeme i spojení s obecným jménem, např. kapr po mlynářsku, pstruh po námořnicku. Dohromady i zvlášť lze psát ustálená spojení jako poslepu i po slepu, postaru i po staru, podomácku i po domácku.
Téma: Výslovnost konkrétního slova (hláskového spojení, spojení slov atp.)
Klíčové slovo: Preston
Varianty: [prestna]; [prestona]
Dotaz: Jak se má správně v češtině vyslovit např. druhý pád od anglického příjmení typu Preston? Má to být [prestna], nebo [prestona]?
Odpověď: V tomto případě záleží na tom, jak se do češtiny dané příjmení výslovnostně adaptovalo. Pokud se v 1. pádě vyslovuje [prestn], pak by měl být analogicky 2. pád [prestna]. U anglických jmen zakončených na -on je však také poměrně běžná adaptace podle grafiky, tj. [preston], 2. pád [prestona]. Kolísání je u příjmení tohoto typu běžné (a to i ve jméně patřící stejné osobě), avšak zejména v médiích doporučujeme zvolit si jednu z možností a tu (např. v průběhu jednoho pořadu, kde se o dotyčném mluví) dodržovat.
Téma: Jiné (nepředvídatelné) konkrétní případy (typ letecký vs. letový, létající vs. letový atp.)
Klíčové slovo: nepřekvapivě
Dotaz: Je slovo nepřekvapivě správné?
Odpověď: Slovo nepřekvapivě je vytvořeno plně v souladu se slovotvornými zásadami češtiny, podle databáze ČNK syn v8 se používá dosti běžně, v databázi najdeme jeho 933 výskytů. Je správné, není důvod se mu vyhýbat.
Téma: Vokalizace předložky
Klíčové slovo: s, se
Varianty: s; se
Dotaz: Je správně s kterým, nebo se kterým?
Odpověď: Smyslem tzv. vokalizace předložek (s > se) je usnadnění výslovnosti. Ve chvíli, kdy by stykem (neslabičné) předložky s následujícím slovem vznikla obtížně vyslovitelná souhlásková skupina, předložka se přidáním samohlásky "e" tzv. vokalizuje. Pro tuto vokalizaci platí jen málo bezvýjimečných pravidel (např. začíná-li následující slovo na stejnou souhlásku, která tvoří předložku, vokalizuje se: není *s sestrou, ale jedině se sestrou), existují tu jen tendence, protože různí uživatelé češtiny vnímají různé souhláskové skupiny jako různě obtížně vyslovitelné. To je i případ spojení "s/e kterým". V daném případě je tedy možné předložku jak vokalizovat – se kterým, tak i ponechat nevokalizovanou – s kterým.
Téma: Jsou slova X a Y příbuzná?
Klíčové slovo: chodit a obchod
Dotaz: Jsou slova obchod a chodit příbuzná?
Odpověď: Ano, slova obchod a chodit jsou příbuzná, v obou najdeme kořen -chod- (s významem 'pohybovat se chůzí').
Téma: Kořen
Klíčové slovo: prala
Dotaz: Co je kořenem ve slově prala?
Odpověď: Kořenem slova prala je pr-.
Téma: Výslovnost konkrétního slova (hláskového spojení, spojení slov atp.)
Klíčové slovo: Mallorca
Varianty: [maljorka]; [malorka]; [majorka]
Dotaz: Které výslovnosti názvu ostrova Mallorca máme v češtině dát v televizi přednost?
Odpověď: Název Mallorca pochází ze španělštiny, kde se kombinace písmen "ll" vyslovuje jako [ʎ]. Znak [ʎ] ve fonetickém přepisu označuje hlásku, která se v češtině neodborně může nazvat měkké l, přesněji jde o palatální laterální aproximantu. Ve spisovné češtině se však na rozdíl od jiných jazyků nevyskytuje. Podle pravidel vycházíme sice ve spisovné výslovnosti u cizích slov z jejich zvukové podoby v jazyce původu, ale cizí hlásky nahrazujeme jejich nejbližšími českými protějšky. V tomto případě však není snadné nejpodobnější českou hlásku určit. Výslovnostní kodifikace připouští výhradně kombinaci [lj], Mallorca by se tedy měla vyslovit jako [maljorka]. Jak se však upozorňuje v časopise Naše řeč již v roce 1979, v češtině je také obvyklé nahrazovat španělské [ʎ] českým [l] (platí zde tedy pravidlo, že jedna hláska se nahradí opět jednou hláskou, nikoli dvěma, navíc i ve spisovném jazyce často hraje při adaptaci přejímek značnou roli grafika). Slovník spisovné češtiny u hesla Mallorca kodifikuje jak podobu [maljorka], tak i variantu [malorka], která je dokonce uvedena na prvním místě. Třetí možností, kterou zde máme, je výslovnost [majorka]; ani tuto variantu nelze označit za chybnou (jak bylo zmíněno, španělské [ʎ] je palatální laterální aproximanta, české [j] je rovněž palatální aproximanta, pouze není laterální čili boková, avšak artikulačně jde o velmi blízké hlásky). Zběžný průzkum aktuálního českého úzu naznačuje, že u tohoto názvu převažuje výslovnost [malorka]. Ať již zvolíte kteroukoli z možností, doporučujeme zejména jednotlivé výslovnostní podoby nestřídat, aby nebyl případný všímavý posluchač zmaten.
Téma: Konkurence předložkového a nepředložkového spojení
Klíčové slovo: zhubnout (o)
Varianty: zhubnout o X kilogramů; zhubnout X kilogramů
Dotaz: Zdá se mi, že se stále častěji objevuje výraz "zhubnout X kilogramů". Je to přípustná varianta, takto bez předložky? Jsem zvyklý na vazbu "zhubnout o X kilogramů", připadá mi přirozenější a též ji vidím v online příručce v ukázkách.
Odpověď: Slovník spisovné češtiny pro školu a veřejnost uvádí v hesle zhubnout příklad "zhubl (se) o 10 kg", novější valenční slovník Vallex uvádí mj. příklady "zhubla tři kila" a "zhubnout o tři kila". Data z Českého národního korpusu mluví ve prospěch bezpředložkové vazby – ta je doložena 4145 výskyty, kdežto vazba s předložkou "o" má 2317 výskytů. S ohledem na tyto zdroje hodnotíme bezpředložkovou vazbu jako přijatelnou.
Téma: Přivlastňování podmětu
Klíčové slovo: můj versus svůj
Dotaz: Má být v níže uvedené větě zájmeno "můj", nebo "svůj"? "Já miluji můj čistý domov", nebo "Já miluji svůj čistý domov"?
Odpověď: Pokud je předmět, k němuž se váže dané zájmeno, přivlastňován podmětu nebo původci děje, užívá se zájmeno zvratné. Pokud ne, užívá se zájmeno osobní. Ve vašem případě je podmětem věty zájmeno "já" a předmět "domov" přivlastňujeme rovněž podmětu. Namístě je proto zvratné zájmeno: "Já miluji svůj čistý domov."
Téma: Shoda dvou jmen – ostatní
Klíčové slovo: ono
Dotaz: Chtěla bych se zeptat, jestli je v této větě správně použito zájmeno "ono": "Když pustíte dítěti Želvy Ninja a ono vám řekne: 'Maminko, tyhlety dobrodružně romantický seriály já prostě miluju!'"
Odpověď: V uvedené větě je osobní zájmeno "ono" namístě, protože odkazuje na podstatné jméno středního rodu "dítě". Pokud bychom "dítě" nahradili slovem "syn", užili bychom zájmeno "on", pokud bychom ho nahradili slovem "dcera", užili bychom zájmeno "ona".
Téma: Y = vlastní jméno – přechylování: příjmení, podstatné jméno zakončené ve výslovnosti na souhlásku: příjmení, které má před koncovou souhláskou pohybné -e-, -o- nebo -a-
Klíčové slovo: Adameková, Adamková
Varianty: Adameková; Adamková
Dotaz: Jakou podobu má přechýlené ženské příjmení utvořené od příjmení slovanského původu Adamek, jehož nositelkou však není česká státní příslušnice?
Odpověď: Přechýlená podoba příjmení Adamek, jehož nositelkou není česká státní příslušnice, může být jak Adameková, tak Adamková. Tzv. pohybné ‑e‑ lze ponechat u jmen, jejichž nositel je cizinec, i když původ jména může být český, resp. slovanský.
Téma: Shoda ve větách s přístavkem (přístavek netvoří osoba)
Klíčové slovo: shoda ve větách s přístavkem – obojí možnost
Dotaz: Jaké i/y se píše ve větě "Ryby, zejména sledi, byly/i jeho pochoutkou"? Čím se to řídí?
Odpověď: Jestliže má přístavek podobu výčtu (tzn. je  uvozen výrazy jako, například, hlavně, zejména, především atd.) a přísudek následuje po podmětu, lze připustit dvě řešení shody. Ve větě "Ryby, zejména sledi, byly/i jeho pochoutkou" je tedy možná jak shoda podle podmětu ("ryby"), tak podle přístavku ("sledi"), a tudíž je možné napsat jak "byly", tak "byli".
Téma: Součástí několikanásobného podmětu není jméno r. muž. živ. (slovosled podmět – přísudek)
Klíčové slovo: shoda s několikanásobným podmětem
Dotaz: Chci se zeptat, jestli je správně věta "Kongres a jeho živé vysílání plné zajímavých přednášek proběhl". Nemá být v přísudku "proběhly"?
Odpověď: Ano, ve větě je několikanásobný podmět, jehož složkami je jméno mužského neživotného rodu a jméno rodu středního. Náležitá podoba přísudku je tedy "proběhly".
Téma: Jiné (nepředvídatelné) konkrétní případy (typ letecký vs. letový, létající vs. letový atp.)
Klíčové slovo: půldruhametrový
Dotaz: Je správně půldruhametrový? Je možné tento tvar použít v překladové knize?
Odpověď: Tvar půldruhametrový je utvořen v souladu se slovotvornými zásadami češtiny, v podobě komponentu půldruha- (ovšem jen s příklady půldruhaletý, půldruharoční, půldruhastaletý) ho uvádějí i výkladové slovníky češtiny (PSJČ, SSJČ). Vyskytuje se poměrně nezřídka i v úzu – databáze ČNK syn v8 obsahuje jeho 83 výskytů. I přes všechny tyto uvedené informace je však třeba upozornit na to, že jde o výraz spíš exkluzivní, u nějž lze těžko počítat s jeho všeobecnou znalostí. Před jeho užitím, např. v beletristické překladové knize, je třeba zvážit, zda by příjemce daného textu či sdělení nezarážel, nepřekvapoval, nerušil, nebo pro ně byl dokonce nesrozumitelný.