ctu-aic/questions_ujc_cas_cs huggingface dataset:
Téma: Vokalizace předložky
Klíčové slovo: v, ve
Varianty: v; ve
Dotaz: Kdy se za předložku v (ve spojení se státy světa) přidává e (v > ve), a kdy nikoliv? Jsou pro to nějaká jasná pravidla, která by bylo možné říct cizincům, kteří se učí česky?
Odpověď: Smyslem tzv. vokalizace předložek (v > ve) je usnadnění výslovnosti. Ve chvíli, kdy by stykem (neslabičné) předložky s následujícím slovem vznikla obtížně vyslovitelná souhlásková skupina, předložka se přidáním samohlásky "e" tzv. vokalizuje. Pro tuto vokalizaci platí jen málo bezvýjimečných pravidel (např. začíná-li následující slovo na stejnou souhlásku, která tvoří předložku, vokalizuje se: není v Vlámsku, ale jedině ve Vlámsku), existují tu jen tendence, protože různí uživatelé češtiny vnímají různé souhláskové skupiny jako různě obtížně vyslovitelné.
Téma: Y = obecné jméno – přechylování: časté konkrétní případy/typy, pracovní pozice/funkce
Klíčové slovo: prodejkyně
Varianty: prodejkyně
Dotaz: Jak přechýlit slovo prodejce? Je možné užívat podobu prodejkyně?
Odpověď: Přechýlená podoba slova prodejce je prodejkyně. Tištěné výkladové slovníky sice slovo prodejkyně neuvádějí, nicméně běžně se používá (databáze ČNK syn v8 obsahuje 1131 výskytů) a je vytvořeno v souladu se slovotvornými zásadami češtiny (srov. např. soudce > soudkyně, důchodce > důchodkyně aj.), není tedy žádný důvod se mu vyhýbat – podoba prodejkyně je bezpochyby správná.
Téma: Y = obecné jméno – jiné (nepředvídatelné) příklady
Klíčové slovo: zřídlař
Varianty: zřídlař
Dotaz: Jak označit člověka, který je majitelem několika zřídel (termálních pramenů)? Může to být zřídlař?
Odpověď: Slovo zřídlař je utvořeno v souladu se slovotvornými zásadmi češtiny – příponou -ař/0 lze od základových slov tvořit názvy majitelů a/nebo profesí (srov. sadař, chatař). Potíž s ním je jednak v tom, že podoba zřídlař nedokonale rozlišuje mezi majitelem a vykonavatelem profese (srov sadař jako pracovník v sadu vs. jeho majitel), jednak v tom, že dané slovo se neužívá – databáze ČNK syn v8 neobsahuje jediný jeho výskyt. Slovo zřídlař tedy lze použít, slovotvorně i významově je náležité – je však třeba počítat s výše uvedenou potenciální významovou nejasností (tady může pomoci kontext) a také s tím, že jako nepoužívaný výraz může slovo zřídlař při prvním čtení/zaslechnutí uživatele češtiny zarazit, překvapit.
Téma: Y = vlastní jméno – rodiny, manželé, bratři, sestry atp.: příjmení substantivní (Novák)
Klíčové slovo: Šárova
Varianty: Šárova; Šárová
Dotaz: Je správně rodina Šárova, nebo rodina Šárová?
Odpověď: Správně je rodina Šárova (s krátkým "a" na konci). Od substantivního příjmení se pro společné jméno rodiny tvoří příslušný tvar individuálně přivlastňovacího přídavného jména, které má v daném případě právě tuto podobu – Šárova. (Kromě toho je možné použít též podobu rodina Šárových.)
Téma: Shoda v nominativu jmenovacím
Klíčové slovo: SK
Dotaz: Nevím, jak mám pracovat s názvy sportovních klubů typu "SK Pardubice" nebo "SK Plzeň" při shodě. Mám shodu řídit podle zkratky "SK" (sportovní klub), a psát "SK Pardubice vyhrál", "SK Plzeň vyhrál", nebo je vhodnější shodu řídit podle druhé části názvu, tedy "SK Pardubice vyhrály", resp. "SK Plzeň vyhrála"?
Odpověď: Kdyby byla zkratka SK rozepsána jako "sportovní klub", řídila by se shoda podle jména "klub", např. "Sportovní klub Pardubice vyhrál", obdobně jako je tomu třeba ve větách typu "Firma Taufer získala...". V případě, že roli opěrného podstatného jména zastává zkratka, je však obvyklé řídit shodu podle vlastního jména: "SK Pardubice vyhrály", "SK Plzeň vyhrála". Pro toto řešení svědčí i sportovní úzus a skutečnost, že zkratka SK (FC, HC, AC) se běžně vypouští ("Pardubice vyhrály", "Plzeň vyhrála").
Téma: Nominativ jmenovací
Klíčové slovo: SK
Dotaz: Rediguji sportovní text, v němž je řeč o různých sportovních oddílech. Autor textu s jejich názvy, které většinou tvoří zkratka SK a zeměpisný název, zachází různě, někdy zeměpisné názvy ohýbá, jindy je nechává v nominativu jmenovacím. Uvedu příklad: "Župa ztratila SK Břežánky, SK Čechii Lovosice, SK Hornická Hrdlovka a SK Polonii Karviná." Je to takto v pořádku?
Odpověď: Možné jsou oba způsoby. Buď budete jméno za zkratkou skloňovat ("župa ztratila SK Čechii Lovosice"), nebo ho necháte v nominativu jmenovacím ("župa ztratila SK Čechie Lovosice"). Nedoporučujeme však v rámci jednoho textu oba způsoby kombinovat, bylo by to neústrojné a pro čtenáře nepřehledné.
Téma: Dohromady, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: národněfilologický
Varianty: národně filologický; národně-filologický; národněfilologický
Dotaz: Máme v textu výraz národně filologický přístup (v kontextu ... je naštěstí už překonaný). Píše se dohromady, nebo se spojovníkem, nebo úplně odděleně?
Odpověď: Při psaní složených přídavných jmen s první složkou zakončenou na -sko, -cko, -ně nebo -ově se zápis zvlášť podle platných doporučení až na drobné výjimky neužívá, píšeme je buď se spojovníkem, nebo dohromady. Zápis národně filologický proto nedoporučujeme. Podstatná je věcná znalost – pokud nevíme, k čemu přídavné jméno odkazuje, bývá složité rozhodnout o jeho pravopisné podobě. Je značně pravděpodobné, že východiskem je ustálené slovní spojení národní filologie. Není sice výrazně frekventované, ale pracuje se s ním běžně v materiálech vysokých škol zaměřených na slavistická (východoevropská, jihoslovanská) studia. Vycházíme-li v podřadného slovního spojení, v němž jedna složka rozvíjí druhou (národní filologie), píšeme složené přídavné jméno dohromady: národněfilologický přístup.
Téma: Tvar přídavného jména v přívlastku shodném v postpozici
Klíčové slovo: vytvářející
Dotaz: Nejsem si jistý tvarem přídavného jména "vytvářející" ve spojení "základním dokumentem vytvářejícím právní rámec". Je správně "vytvářejícím", nebo "vytvářející"?
Odpověď: Větněčlensky se jedná o přívlastek shodný, závislý na jméně "dokument". Proto se musí s řídícím podstatným jménem shodovat v pádě, rodě i čísle. "Dokument" je jméno rodu mužského, zde je užito v jednotném čísle a v 7. pádě. Náležitý tvar přídavného jména je tedy "vytvářejícím". Pokud v takových případech váháte, obvykle pomůže, když si přídavné jméno dosadíte do pozice před řídícím jménem, která je pro shodný přívlastek příznačnější: "základním vytvářejícím dokumentem". V tomto pořadí většinou volba správného tvaru potíže nepůsobí.
Téma: Y = vlastní jméno – tvoření přídavných jmen od jmen zeměpisných (Brandýs > brandýský, Aš > ašský aj.): jména domácí, jednoslovná
Klíčové slovo: huštěnovický
Varianty: huštěnovický; huštěnovský
Dotaz: Jakou podobu má přídavné jméno utvořené od zeměpisného jména Huštěnovice (obec v okrese Uherské Hradiště)? Je to huštěnovický, nebo huštěnovský?
Odpověď: Přídavné jméno utvořené od zeměpisného jména Huštěnovice by mělo mít ve spisovném jazyce podobu huštěnovický. (Podoba huštěnovský je regionální, není nesprávná, ale nehodí se do oficiálních textů určených i čtenářům mimo obec či blízký region.)
Téma: Dohromady, nebo zvlášť?
Klíčové slovo: má se za to
Varianty: za to; zato
Dotaz: Píšeme ve větě "Má se za to, že..." zato dohromady, nebo zvlášť?
Odpověď: V uvedené větě jde o předložku a ukazovací zájmeno, píšeme proto zvlášť: Má se za to, že... Příslovce zato psané dohromady užíváme ve významu 'náhradou za něco, místo něčeho', místo zato bychom mohli užít i spojku ale, např. Je hezká, zato nepořádná. Jí málo, zato často.
Téma: Jiné (nepředvídatelné) konkrétní případy (typ letecký vs. letový, létající vs. letový atp.)
Klíčové slovo: trávový, travní
Varianty: trávový; travní
Dotaz: Je správně trávový papír, nebo travní papír (jako označení pro papír, který je vyráběn s příměsí luční trávy)?
Odpověď: Slova travní (trávní) a trávový jsou podle výkladových slovníků synonyma, obě mají význam 'týkající se trávy, vztahující se k trávě'. Liší se ovšem v tom, že s některým slovy se pojí spíš jedno, s některými spíš druhé přídavné jméno (srov. např. travní semeno vs. trávová barva). Pro spojení se slovem papír bohužel ani 2,5miliardová databáze ČNK syn v8 neuvádí dostatek dokladů – dosud tedy k naznačenému ustálení nedošlo, a za vhodné je tak možné/nutné považovat obě podoby: jak travní prapír, tak trávový papír.
Téma: Y = vlastní jméno – tvoření přídavných jmen od jmen zeměpisných (Brandýs > brandýský, Aš > ašský aj.): jména domácí, víceslovná
Klíčové slovo: hlubokomašůvecký
Varianty: hlubokomašůvecký; hlubokomašůvský
Dotaz: Jakou podobu má přídavné jméno utvořené od zeměpisného jména Hluboké Mašůvky (obec v okrese Znojmo)? Je správně hlubokomašůvecká, nebo hlubokomašůvská venuše?
Odpověď: Přídavné jméno utvořené od zeměpisného jména Hluboké Mašůvky má ve spisovném jazyce správnou podobu hlubokomašůvecký – správně je tedy hlubokomašůvecká venuše.
Téma: Dohromady, zvlášť, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: open space; openspace
Varianty: open space; openspace; open-space
Dotaz: Potřebuji ověřit, jak máme psát slovo open space (zvlášť, se spojovníkem, dohromady?) a jak ho skloňovat.
Odpověď: Přestože jde již řadu let o poměrně frekventovaný výraz, zatím ho bohužel žádný slovník neuvádí. NASCS zachycuje pouze samotné slovo open. Doklady z ČNK ukazují, že se v českých textech objevují s rozdílnou četností všechny tři zmíněné možnosti zápisu. Za základní považujeme zápis zvlášť: open space. Ten odpovídá angličtině a je i v našich textech nejfrekventovanější. Další možností je psát celé označení dohromady: openspace (četnost užití této podoby je výrazně nižší). Za nevhodné považujeme psaní se spojovníkem: open-space, protože nerespektuje ani angličtinu (na rozdíl od výrazu open-air, jehož zápis je neustálený), ani česká doporučení pro psaní spojovníku). 
Protože open space znamená otevřený prostor, není vhodné toto slovní spojení doplňovat slovy prostor, kancelář (open space prostor, open space kancelář), což se v některých textech objevuje. Výraz je nejčastěji nesklonný, popř. se vzhledem k zakončení skloňuje podle vzoru "hrad": pracuje v open space / v openspace / v open spacu / v openspacu.
Téma: Podmětem je výraz označující počet (typu pět lidí, šest procent, deset zajíců)
Klíčové slovo: 75 procent
Dotaz: Nejsem si jistá tvarem přísudku ve větě "75 % absolventů bylo úspěšných". Nebo snad "75 % absolventů byli úspěšní"?
Odpověď: Shodu ve větě "75 % absolventů bylo úspěšných" řídíme číselným výrazem "75", nikoli slovem "absolventi", a proto v přísudku píšeme koncovku -o.
Téma: Jednoduchý podmět – mn. č. r. ž.
Klíčové slovo: osoby, osobnosti
Dotaz: Znejistěla jsem, jaké i/y napsat v přísudku ve větě "Veřejně činné osoby psaly knihy o svém životě". Musí zde být skutečně pouze tvrdé y, nebo by teoreticky přicházelo v úvahu i měkké i – například pokud by z kontextu bylo jasné, že jde o muže?
Odpověď: V těchto případech se vždy řídíme formálním rodem jména. "Osoba" je rodu ženského, a proto je třeba v přísudku napsat tvrdé y, a to bez ohledu na skutečné pohlaví zmiňovaných osob.
Téma: Překlad
Klíčové slovo: ruština
Dotaz: Když překládám z ruštiny do češtiny, jak mám překládat ukrajinská jména?
Odpověď: Bohužel, jazyková poradna se otázkami překladu nezabývá. Doporučujeme vám obrátit se na překladatele z těchto jazyků.
Téma: Stížnost na určitý jazykový prostředek
Klíčové slovo: navyšovat
Dotaz: Nelíbí se mi užívání výrazu navyšovat namísto zvyšovat.
Odpověď: Sloveso navyšovat je uvedeno již v Příručním slovníku jazyka českého, který vycházel v letech 1935–1957. Je však pravda, že tento výraz má v dnešní češtině charakter tzv. módního slova a je nadužíván, vyskytuje se i tam, kde by bylo vhodnější užít sloveso zvyšovat.
Téma: Jak probíhají změny jazykových pravidel?
Klíčové slovo: jazykové pravidlo
Dotaz: Zajímalo by mě, zda dojde ke sjednocení i – y.
Odpověď: Pravopis je do jisté míry záležitostí konvence, bylo by pochopitelně možné danou konvenci změnit. Avšak je zcela zřejmé, že pro naprostou většinu uživatelů jazyka je takováto radikální reforma naprosto nepřijatelná. Příkladem mohou být dílčí úpravy v psaní přejatých slov a velkých písmen, které přinesla Pravidla českého pravopisu v roce 1993. Tyto úpravy vyvolaly tak negativní reakce, že rok nato byl vypracován Dodatek k Pravidlům, jenž psaní přejatých slov revidoval. Další překážkou je, že zrušením y (nebo i) by okamžitě vyvolalo nutnost měnit úřední dokumenty, vydat znova veškerou literaturu, včetně učebnic atd., což by nesmírně zatížilo státní pokladnu. Pro radikální pravopisné úpravy jsou vždy zapotřebí vhodné společensko-ekonomické podmínky, ty však zatím nenastaly.
Téma: Časté konkrétní případy/typy – dějové vs. účelové tvoření (rozjasňující vs. rozjasňovací, kropící vs. kropicí)
Klíčové slovo: kreslicí
Varianty: kreslicí; kreslící
Dotaz: Je správně kreslicí, nebo kreslící karton či papír?
Odpověď: Správně je kreslicí karton či papír (s krátkým "i"). Jde o karton či papír určený ke kreslení (tj. k tomu, aby se na něj kreslilo), namístě je tedy užití tzv. účelového přídavného jména kreslicí (s krátkým "i"). (Při užití tzv. dějového přídavného jména kreslící (s dlouhým "í") by dané spojení označovalo karton či papír, který právě kreslí, což je nesmysl – kartonem ani papírem se nekreslí.)
Téma: Shoda jen s jednou částí několikanásobného podmětu
Klíčové slovo: shoda s několikanásobným podmětem
Dotaz: Tvoříme text a stále narážíme na problém, jak řešit shodu s několikanásobným podmětem. Nevíme, jestli máme shodu řídit podle prvního, nebo naopak posledního členu, nebo podle všech členů najednou.
Odpověď: Záleží na pořadí podmětu a přísudku. Co se týče vět se slovosledem podmět–přísudek, musí tvar přísudku zohlednit všechny složky několikanásobného podmětu: bude tedy v množném čísle a koncovka se bude řídit pravidlem o přednosti rodů. Pokud je ve větě opačný slovosled (přísudek–podmět), můžete buď opět zohlednit všechny členy několikanásobného podmětu jako v předchozím případě, nebo shodu řídit pouze podle nejbližšího členu.
Téma: Výslovnost konkrétního slova (hláskového spojení, spojení slov atp.)
Klíčové slovo: Schnirch
Dotaz: Jak se správně v češtině vyslovuje příjmení Schnirch?
Odpověď: Výslovnost příjmení Schnirch by podle obecných pravidel adaptace německých jmen do češtiny měla být [šnyrch]. Jak jsme si ověřili, tato podoba je např. profesionálními mluvčími v médiích dodržována.
Téma: Dohromady, nebo zvlášť?
Klíčové slovo: na tuty; natuty
Varianty: na tuty; natuty
Dotaz: Řeším spřežky. Např. být namol je dohromady. Psal bych dohromady i je to natuty. Nebo se to má psát zvlášť: být na tuty?
Odpověď: Výkladové slovníky češtiny toto expresivní spojení neuvádějí, ve Slovníku nespisovné češtiny je uvedeno psaní zvlášť: na tuty = jistě, určitě, spolehlivě, na sto procent. V praxi je podle dokladů v ČNK doložen obojí způsob zápisu poměrně vyrovnaně, mírně převažuje psaní zvlášť. Protože jde o expresivní výraz, není jeho pravopisná podoba v jazykových příručkách dána jednoznačně. V souladu se SNČ lze doporučit spíše zápis zvlášť (je to na tuty), ale je třeba být tolerantní i k psaní dohromady (je to natuty).
Téma: Náležitá/oficiální podoba jména
Klíčové slovo: Moritz Gröbe
Dotaz: Je možné užít rodné jméno Mořic místo Moritz (v případě podnikatele Gröbeho)?
Odpověď: V případě rodného jména této osobnosti se lze setkat i s různými dalšími variantami, např. Mauritz, Mauricius nebo Mauritius a také počeštěným Mořic. V 19. století bylo takovéto nakládání se jmény zcela běžné. K variabilitě jistě zásadně přispěl fakt, že dotyčný byl sice německého původu, avšak působil v Čechách. Za základní zde považujeme podobu Moritz (vytesanou např. na jeho náhrobku), avšak ani v současnosti není samozřejmě vyloučeno užívat počeštěnou formu Mořic, pokud je k tomu důvod a je možnost kolísání blíže okomentovat. Doporučujeme však v rámci jednoho textu jednotlivé podoby bezdůvodně nestřídat.
Téma: Dohromady, nebo zvlášť?
Klíčové slovo: na šrot
Varianty: na šrot; našrot
Dotaz: Řeším spřežky. Být namol je jasně dohromady. Psal bych dohromady i být našrot. Nebo se to má psát zvlášť: být na šrot? Dal bych přednost psaní dohromady.
Odpověď: Výkladové slovníky češtiny obrat nezachycují, ale Slovník nespisovné češtiny uvádí psaní zvlášť: na šrot (silně opilý). U spřežek nelze vždy spoléhat na analogii: být namol píšeme sice v souladu s SSJČ dohromady, ale např. synonymické být na hadry, být na káry je obvyklé psát zvlášť. Doklady z ČNK ukazují, že psaní dohromady (být) našrot je relativně časté (111 dokladů v syn v8), psaní zvlášť však stále v praxi jednoznačně převažuje. Protože nejde o spisovný výraz, není jeho podoba v příručkách kodifikována. Psaní dohromady (být našrot) nelze považovat za vysloveně chybné, ale doporučujeme upřednostnit běžnější psaní zvlášť: být na šrot.
Téma: Dohromady, nebo zvlášť?
Klíčové slovo: na šrot
Varianty: na šrot; našrot
Dotaz: Píše se "být našrot" dohromady, analogicky k být namol, nebo se to má psát zvlášť: být na šrot?
Odpověď: Výkladové slovníky češtiny obrat nezachycují, ale ve Slovníku nespisovné češtiny je uvedeno psaní zvlášť: na šrot (silně opilý). U spřežek bývá analogie bohužel nespolehlivá: být namol píšeme v souladu s SSJČ dohromady, ale např. synonymické být na hadry, být na káry se píše zvlášť. Doklady z ČNK ukazují, že psaní zvlášť v praxi jednoznačně převažuje, ale i psaní našrot je relativně časté (111 dokladů v syn v8). Není vyloučené, že pisatele může ovlivňovat i název rockové skupiny Našrot. Psaní dohromady nelze označit za vysloveně chybné, ale doporučujeme upřednostnit psaní zvlášť: být na šrot.
Téma: Výslovnost konkrétního slova (hláskového spojení, spojení slov atp.)
Klíčové slovo: Moritz Gröbe
Dotaz: Jak se správně v češtině vyslovuje jméno Moritz Gröbe?
Odpověď: Podle obecných pravidel adaptace německých jmen do češtiny by výslovnost rodného jména měla být [móric] a příjmení [grébe]. V případě rodného jména se lze setkat i s různými dalšími variantami, např. Mauritz, Mauricius nebo Mauritius a také počeštěným Mořic. V příjmení se pak vyskytuje grafém "ö" označující samohlásku [øː], která v českém vokalickém systému běžně neexistuje. Někteří mluvčí zde proto mohou preferovat tzv. citátovou výslovnost a snažit se např. o podobu [grøːbe], která je bližší výchozí německé formě. Nejde však o častý jev, na některé jiné uživatele jazyka navíc může takováto citátová výslovnost působit, nepřirozeně, nepatřičně či afektovaně. Na závěr ještě dodejme, že s daným příjmením se nejčastěji setkáme v souvislosti s pražskými Havlíčkovými sady neboli Gröbovkou (psáno též počeštěně právě na základě výslovnosti jako Grébovka).
Téma: Y = vlastní jméno – rodiny, manželé, bratři, sestry atp.: příjmení adjektivní (Veselý)
Klíčové slovo: Inochovských, Inochovská
Varianty: Inochovských; Inochovská
Dotaz: Jakou podobu by mělo mít společné jméno rodiny utvořené od příjmení Inochovský? Je to rodina Inochovských, nebo rodina Inochovská?
Odpověď: Společné jméno rodiny utvořené od příjmení Inochovský má dvě správné podoby – rodina Inochovských a rodina Inochovská.
Téma: Dohromady, nebo zvlášť?
Klíčové slovo: natošup; na to šup
Dotaz: Psala bych natošup dohromady (udělal to natošup, vrátí se natošup), ale nikde jsem tento obrat nenašla.
Odpověď: V SSJČ jsou u hesla šup (šup IV) uvedena spojení na šup (též našup) a na to šup (s příkladem na to šup byl pryč). Slovník české frazeologie a idiomatiky obrat zachycuje dvěma způsoby. Ve 2. díle u hesla šup je uvedeno psaní zvlášť (na to šup), ve 3. u klíčového slova švec (udělat něco, než bys řekl švec) je jako synonymum uvedeno mj. natošup. Slovník nespisovné češtiny uvádí psaní zvlášť (To je na to šup, když to čekáš nejmíň). V ČNK je nejfrekventovanější psaní dohromady natošup (syn v8 má 93 dokladů), 34x je doloženo psaní zvlášť na to šup, 22x pisatelé použili zápis nato šup.
Vzhledem k neustálenosti i tomu, že jde o expresivní obrat, lze připustit jak psaní zvlášť (na to šup), tak dohromady (natošup). Protože příslovce nato má význam poté, potom, psaní nato šup ze sémantických důvodů nedoporučujeme.
Téma: Mají slova X a Y stejný kořen?
Klíčové slovo: obchod, chodit
Dotaz: Jsou slova obchod a chodit příbuzná? Mají stejný kořen?
Odpověď: Ano, slova obchod a chodit jsou opravdu příbuzná. V obou se nachází kořen -chod-. Slovo obchod je utvořeno od slovesa obcházet, tj. obcházet se zbožím různá místa a nabízet ho tam k prodeji.
Téma: Vokalizace předložky
Klíčové slovo: v, ve
Varianty: v; ve
Dotaz: Je správně v městě, nebo ve městě?
Odpověď: Smyslem tzv. vokalizace předložek (v > ve) je usnadnění výslovnosti. Ve chvíli, kdy by stykem (neslabičné) předložky s následujícím slovem vznikla obtížně vyslovitelná souhlásková skupina, předložka se přidáním samohlásky "e" tzv. vokalizuje. Pro tuto vokalizaci platí jen málo bezvýjimečných pravidel (např. začíná-li následující slovo na stejnou souhlásku, která tvoří předložku, vokalizuje se: není v vodě, ale jedině ve vodě), existují tu jen tendence, protože různí uživatelé češtiny vnímají různé souhláskové skupiny jako různě obtížně vyslovitelné. To je i případ spojení "v/e městě". V daném případě je tedy možné předložku jak vokalizovat – ve městě, tak i ponechat nevokalizovanou – v městě. Obě podoby jsou v zásadě stejně časté.
Téma: Jednoduchý podmět – mn. č. r. muž. kolísající v životnosti
Klíčové slovo: robot
Dotaz: Nejsem si jistá shodou přísudku s podmětem ve větě "Roboti zpracovali tisíce žádostí". Má být v přísudku měkké i, nebo tvrdé y?
Odpověď: Slovo "robot" může být jak životné, tak neživotné, záleží na konkrétním použití (pokud se stroj podobá člověku, má životné tvary, pokud nikoli, může mít tvary neživotné i životné). Tvar "roboti", který jste užila, však zakončením na -i přímo signalizuje životnost, takže v přísudku je také nutné napsat měkké i. Ve vašem případě by však byla v pořádku i neživotná varianta "Roboty zpracovaly tisíce žádostí".
Téma: Jiné (nepředvídatelné) konkrétní případy (typ letecký vs. letový, létající vs. letový atp.)
Klíčové slovo: automobilistický, automobilový
Varianty: automobilistický; automobilový
Dotaz: Je správně automobilová móda, nebo automobilistická móda?
Odpověď: Přídavné jméno automobilový je utvořeno od slova automobil, zatímco přídavné jméno automobilistický je utvořeno přímo od slova automobilista. Má-li jít tedy o módu (přilbu, rukavice, úbor atp.), nebudou se do ní oblékat auta, ale automobilisté, z toho důvodu by bylo přesnější použít přídavné jméno automobilistický. Zcela běžně se však ve spojení s módou (resp. konkrétními oděvními produkty a doplňky) používá i přídavné jméno automobilový, to je sice významově méně přesné, nikoliv však vyloučené, stále jde o módu, která nějak souvisí s automobily. Preferovali bychom tedy spojení automobilistická móda, spojení automobilová móda však rozhodně nelze označit za nesprávné.
Téma: Přivlastňování podmětu
Klíčové slovo: svůj
Varianty: své sny; jejich sny
Dotaz: Zarazilo mě znění jedné reklamy, nedokážu rozhodnout, zda je v něm chyba, nebo ne. Text zní takto: "Pomáháme dětem plnit si své sny." Je zde zájmeno "své" použito správně? Nemělo by tu spíš být "jejich"?
Odpověď: Věta není šťastně formulovaná, pro lepší porozumění by bylo ideální větu rozvít vedlejší větou: "Pomáháme dětem, aby si plnily (své) sny." Tak by se tvůrci dokonce obešli zcela bez zájmena. Říkáte však, že jde o text reklamní, což je žánr, v němž je tendence ke zhušťování velmi silná. Právě zhuštěním však často vznikají věty, které mohou být nepřehledné, nejednoznačné. Konkrétně ve vašem případě si konkuruje podmět věty ("my") a předmět ("děti"). Formální pravidlo pro užití zvratného či nezvratného přivlastňovacího zájmena říká, že přivlastňuje-li se podmětu (původci děje), je namístě zvolit zvratné zájmeno. Je zřejmé, že "sny" v této větě patří "dětem", nikoli "nám". Podle uvedeného pravidla by tedy bylo namístě nezvratné přivlastňovací zájmeno "jejich". Jiné pojetí však pracuje s tzv. zanořenou (skrytou) predikací, která se projeví, když větu rozložíme: "Pomáháme dětem, aby si plnily (své) sny." Vyjdeme-li z tohoto pojetí, je přijatelné i užití zvratného zájmena "své". V obou případech je však možné – a vy sama jste toho důkazem –, že čtenáře to či ono zájmeno zarazí.