ctu-aic/questions_ujc_cas_cs huggingface dataset:
Téma: Y = obecné jméno – jiné (nepředvídatelné) příklady
Klíčové slovo: krůtě
Varianty: krůtě
Dotaz: Existuje v češtině jednoslovné označení pro mládě krůty, nebo je nutno použít opis? Je správný tvar krůťata?
Odpověď: Jednoslovné označení pro mládě krůty by podle dnešních slovotvorných zásad češtiny mělo mít podobu krůťě. Tuto podobu skutečně zachycují i výkladové slovníky češtiny (SSJČ, PSJČ) a je hojně doložena i v úzu – v databázi ČNK syn v8 najdeme jejích 374 výskytů. Tvar krůťata je tedy správný, slovo krůtě lze zcela bez problémů používat. (SSJČ kromě toho uvádí i podobu krůtče, kterou označuje za řídkou. Tomu odpovídají i doklady v úzu – databáze ČNK syn v8 neobsahuje jediný výskyt této podoby. Navzdory tomu, že ji uvádí slovník, se podobě krůtče doporučujeme spíš vyhnout, není součástí normy, uživatelé češtiny ji nepoužívají, neznají, a pokud by jí vůbec rozuměli, stejně by je jistě s velkou pravděpodobností zarážela, překvapovala, rušila.)
Téma: Konkurence předložek v a na
Klíčové slovo: na území
Varianty: na území; v území
Dotaz: V úředních dokumentech se občas setkávám se spojením  "v území", tak by mě zajímalo, zda je tato předložková vazba správná? Např. "situace obyvatel v území", "úprava vztahů v území" apod. Existují nějaká pravidla, podle kterých se pisatel může rozhodnout, zda napsat "na území", nebo "v území"?
Odpověď: Bohužel, jednoduché a jednoznačné pravidlo, kdy užít předložku "v/ve" (popř. "do") a kdy předložku "na", dát nelze. Se slovem "území" je možné pojit předložku "na" i "v", podle příkladů v Českém národním korpusu se s výrazem "území" v praxi výrazně častěji pojí předložka "na" ("na území města", "na území státu"), předložka "v" je však zastoupena rovněž ("snížení dopravní zátěže ve sledovaném území", "chceme mít kontrolu nad tím, co se v území děje"). Podrobné vysvětlení této problematiky a řadu příkladů najdete v Internetové jazykové příručce v kapitole Konkurence předložek v(e) – na, do – na.
Téma: Dohromady, zvlášť, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: set-top box; set top box; set-top-box
Varianty: set top box; set-top box; set-top-box
Dotaz: Zajímá mě pravopis slova set top box. Objevuje se zapsané i se spojovníkem, a to set-top box nebo set-top-box. Kterou z podob máme zvolit?
Odpověď: Pravopisná podoba pojmenování zařízení sloužícího k převodu digitálního televizního signálu na signál analogový není ustálená. Výraz nezachycuje žádný ze slovníků, doklady z ČNK a internetu ukazují, že se užívají všechny tři uvedené podoby: set-top box, set top box i set-top-box; rozdíly ve frekvenci jsou relativně malé. Vzhledem k neprůhlednosti pojmenování a neustálenosti zápisu nelze vyloučit ani jednu z uvedených možností. Lze tedy připustit jak zápis set-top box, tak set top box i set-top-box.
Téma: Původ slova
Klíčové slovo: pikola
Dotaz: Jaký je původ slova pikola, proč se v něm píše i? Copak není příbuzné s vyjmenovaným slovem pykat?
Odpověď: Slova pikola a pykat nejsou příbuzná. Pykat znamená 'nést trest za něco, trpět': děti nesmějí pykat za naše provinění. Původ slova je ve staročeském pykati s významem 'želet, litovat, mrzet se'. Naproti tomu sloveso pikat, často užívané s předponou za‑ (zapikat), znamená v dětských hrách 'zaříkávat se určitou formulí (piky piky na hlavu), odpočítávat na určeném místě'. Ve hře na pikanou je takovýmto místem pikola. Původ slovesa pikat není zcela jasný, některé slovníky ho považují za převzaté z němčiny, jiné uvádějí spojitost s výrazem pikle (kout pikle) a spiknout se; vyloučen není ani zvukomalebný původ slova –⁠ základem může být citoslovce pik znamenající 'ťuk, pích' apod.
Téma: Dohromady, nebo zvlášť?
Klíčové slovo: usnášeníschopný
Varianty: usnášeníschopný; usnášení schopný
Dotaz: Můžeme psát slovo usnášeníschopný dohromady, nebo zvlášť?
Odpověď: Slovo usnášeníschopný píšeme dohromady. Výraz patří mezi tzv. spřažená přídavná jména, která píšeme v obráceném slovosledu dohromady: schopný usnášení – usnášeníschopný; podobně např. práceschopný – schopný práce, konkurenceschopný – schopný konkurence, pravděpodobný – podobný pravdě, politováníhodný – hodný politování apod. Slovníky výraz nezachycují, ověření je možné v IJP.
Téma: Původ slova
Klíčové slovo: smrtnost
Dotaz: Jaký je původ slova smrtnost, které se začalo poslední dobou používat?
Odpověď: Pojem smrtnost se častěji objevuje v poslední době, a to v souvislosti s koronavirem. Nejde ale o žádný novotvar, podstatné jméno smrtnost najdeme jak v Novém akademickém slovníku cizích slov (z roku 2005), tak už i ve Slovníku spisovného jazyka českého z let 1960–1971. Smrtnost neboli letalita je medicínský a statistický pojem udávající počet osob zemřelých na určitou nemoc z 1000 osob onemocnělých touto nemocí, popř. jinak řečeno poměr počtu zemřelých na dané onemocnění k celkovému počtu pacientů s danou chorobou. Smrtnost je tedy (nepřekvapivě) odvozena od slova smrt.
Téma: Barvy
Klíčové slovo: modro-zelená
Varianty: modro-zelená; modrozelená
Dotaz: Jak se píše modro-zelená infrastruktura? Označují se tak vodní prvky a zároveň zeleň v urbanistice, proto modrá a zelená barva. Je to se spojovníkem, nebo dohromady?.
Odpověď: Termín modro-zelená infrastruktura píšeme se spojovníkem (přestože v materiálech některých zastupitelských úřadů a institucí je uváděn zápis modrozelená infrastruktura). Podle současného doporučení uvedeného na stránkách IJP píšeme mezi částmi složeného přídavného jména označujícího barvy spojovník, jestliže označujeme dvě samostatné (tedy oddělené) barvy, např. žluto-zelené pruhované tričko, červeno-modro-bílá vlajka. Výjimkou je tradiční psaní slova černobílý. V tomto případě jde o modrou a zelenou infrastrukturu v městském prostředí, tedy modro-zelenou infrastrukturu. Zápis modrozelený bychom užili, pokud bychom popisovali barevný odstín (tj. modrý odstín zelené barvy nebo zelený odstín modré barvy). Jde-li o odstín, pak píšeme složky dohromady, bez spojovníku.

Toto doporučení je od roku 2019 uvedeno na stránkách IJP. Ke zjednodušení došlo proto, že podle původního pravidla (uvedeného v PČP) bylo třeba rozlišovat, zda může určitá kombinace barev tvořit barevný odstín, či ne. Pokud odstín nebylo možné vytvořit, psalo se celé přídavné jméno dohromady bez spojovníku (např. černobílý, červenomodrobílý). Pokud bylo možné barevný odstín vytvořit (např. žlutozelený, zelenomodrý), pak se v případě dvou samostatných barev psalo slovo se spojovníkem (žluto-zelený, zeleno-modrý). Aplikaci tohoto pravidla však znesnadňovala nejistota, které barvy spolu mohou tvořit barevný odstín, a které ne.
Téma: Y = vlastní jméno – tvoření přídavných jmen přivlastňovacích: individuálně přivlastňovací přídavná jména, ze jmen ženských
Klíčové slovo: Harpeřiny
Dotaz: Jakou podobu má (v 1. p. mn. č. ž. r. – ve spojení se slovem myšlenky) individuálně přivlastňovací přídavné jméno utvořené od ženského rodného jména Harper?
Odpověď: Individuálně přivlastňovací přídavné jméno utvořené od ženského rodného jména Harper má (v 1. p. mn. č. ž. r.) správnou podobu Harpeřiny – Harpeřiny myšlenky.
Téma: Y = vlastní jméno – tvoření přídavných jmen od jmen zeměpisných (Brandýs > brandýský, Aš > ašský aj.): jména cizí, jednoslovná
Klíčové slovo: bronxský
Varianty: bronxský; bronxký
Dotaz: Jakou podobu má přídavné jméno utvořené od zeměpisného jména Bronx (čtvrť New Yorku)?
Odpověď: Přídavné jméno utvořené od zeměpisného jména Bronx má v češtině správnou podobu bronxský.
Téma: Y = obecné jméno – přechylování: jiné konkrétní případy/typy
Varianty: koalice
Dotaz: Existuje v češtině jednoslovné pojmenování pro samici koaly, nebo je nutné použít opis "samice koaly"?
Odpověď: Podle slovotvorných zásad češtiny by přechýlená podoba slova koala měla být koalice. Slovníky však takovou podobu neuvádějí, její zřejmá nevýhoda spočívá v její homonymii se slovem koalice s významem 'seskupení, sdružení, spolčení, spojenectví'. (To je mimochodem i důvod, proč je obtížné ověřit výskyty slova koalice s významem 'samice koaly' v databázi ČNK syn v8.) Ne od všech názvů zvířat se v češtině tvoří přechýlené podoby, jakkoliv je podoba koalice ve významu 'samice koaly' představitelná a v jistých kontextech by byla srozumitelná, doporučujeme raději použít opis – samice koaly.
Téma: Nejedná se o shodu přísudku s podmětem
Klíčové slovo: onikání
Dotaz: Chtěl bych se zeptat, jaké i/y se píše v příčestí při onikání, když se jedná o osobu ženského pohlaví.
Odpověď: Rod podstatného jména není rozhodující – při onikání se užívá jen rodu mužského životného, i když se jedná o ženu. Příčestí má tedy mužskou životnou koncovku -i.
Téma: Konkurence předložek do a na
Klíčové slovo: na Slovensko
Dotaz: S rodinou se přeme, proč se říká na Slovensko, ale do Slovinska. Podle čeho se volba předložky řídí?
Odpověď: Volba předložky je v těchto případech dána tradicí a ustáleností užívání, nedá se na ni uplatnit žádné konkrétní pravidlo. Zatímco u většiny států se vžilo spojení s předložkou v a do, u jiných se ustálila předložka na – např. pobyt na Slovensku, na Ukrajině. V češtině je rozpor i v případě částí republiky: Morava se pojí s předložkou na (na Moravě, na Moravu), Čechy a Slezsko s předložkou v a do (v Čechách, ve Slezsku, do Čech, do Slezska).
Téma: Dohromady, nebo zvlášť?
Klíčové slovo: na viděnou
Varianty: na viděnou; naviděnou
Dotaz: Jak se píše na viděnou? Slýchám různé názory, je možné psát zvlášť i dohromady?
Odpověď: Přestože se můžeme setkat relativně často i s psaním dohromady (naviděnou), správné je jen psaní zvlášť: na viděnou. Zpodstatnělá přídavná jména, která se užívají pouze či převážně s předložkou na a pojí se se 4. pádem, píšeme zvlášť. Vedle nejfrekventovanějších pozdravů na shledanou a na viděnou k nim patří např. pozdrav na slyšenou a spojení na pováženou, na srozuměnou, (jako) na zavolanou.
Téma: Dohromady, nebo zvlášť?
Klíčové slovo: na shledanou
Varianty: na shledanou; nashledanou
Dotaz: Jak se píše na shledanou, na viděnou? Slýchám různé názory, je možné psát zvlášť i dohromady?
Odpověď: Přestože se setkáváme relativně často i s psaním dohromady (nashledanou), správně je jen psaní zvlášť: na shledanou. Zpodstatnělá přídavná jména, která se užívají pouze či převážně s předložkou na a pojí se se 4. pádem, píšeme zvlášť. Vedle na shledanou k nim patří např. spojení na viděnou, na slyšenou, na pováženou, na srozuměnou, (jako) na zavolanou.
Téma: Dohromady, zvlášť, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: ode mne
Varianty: ode mne; odemne
Dotaz: Pro jistotu si ověřuji, že ode mne se píše jako dvě slova, není to dohromady?
Odpověď: Ano, předložku a zájmeno píšeme jedině zvlášť: ode mne.
Téma: Zápis přejatého slova
Klíčové slovo: scenárista
Varianty: scenárista; scénárista
Dotaz: Může se psát jen scenárista, nebo se může užívat i zápis scénárista?
Odpověď: Podle slovníků i PČP je náležitá podoba pouze scenárista. Dlouhé é je ve slově scénář.
Téma: Dohromady, zvlášť, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: znovuotevírání
Varianty: znovuotevírání; znovu otevírání
Dotaz: Ve spojení "znovuotevírání zastupitelských úřadů" bych psala znovuotevírání dohromady, ale nejsem si jistá.
Odpověď: Ano výraz znovuotevírání sice slovníky neuvádějí, ale píšeme ho dohromady, stejně jako např. slova znovunavázání, znovurozený. Komponent znovu tvoří první část složených slov.
Téma: Y = obecné jméno – přechylování: jiné konkrétní případy/typy
Klíčové slovo: syslice
Dotaz: Jak se v češtině správně označí samice sysla?
Odpověď: Přechýlená podoba slova sysel by podle slovotvorných zásad češtiny měla být syslice. Tuto podobu skutečně uvádí i výkladové slovníky češtiny (PSJČ, SSJČ) a je doložena i v úzu (databáze ČNK syn v8 obsahuje 10 výskytů). Lze ji tedy zcela bez problémů používat.
Téma: Krátce, nebo dlouze?
Klíčové slovo: stadium
Dotaz: Zajímá mě, zda se ve slově stadium píše krátké a, nebo dlouhé á.
Odpověď: Podle platné kodifikace a v souladu s PČP, SSČ i NASCS bychom slovo měli psát jen krátce: stadium. V plně spisovných textech proto doporučujeme tuto podobu. V praxi se velmi často objevuje i dosud nekodifikovaná pravopisná podoba stádium, která odpovídá převažující výslovnosti tohoto slova.
Téma: Shoda se zkratkou
Klíčové slovo: SS
Dotaz: Můžete mi prosím poradit, jaký gramatický rod má zkratka "SS"? Překládám z němčiny dokument o koncentračním táboře v Dachau a na několika místech mám věty typu "Jen solidarita kolektivu nám dávala sílu, jak se ubránit systému nivelace hladem a strachem, jenž nastolila/o/y SS". Nebo je v českém jazyce vhodnější doplnit před zkratku podstatné jméno, např. "příslušníci SS" nebo "jednotky SS"?
Odpověď: Při zacházení s iniciálovými zkratkami máme značnou volnost. Pokud je zkratka průhledná (zejména česká), řídíme se většinou klíčovým slovem, které je v ní obsaženo, případně zakončením. Jindy se zase řídíme původním rodem nebo rodem přeloženého ekvivalentu. U neprůhledných zkratek bývá běžné, že se přirozeně kloní ke střednímu rodu. Další možností je řídit shodu podle opěrného podstatného jména, např. právě těmi "jednotkami" nebo "příslušníky". Nelze tedy vyloučit ani jedno navrhované řešení: "SS nastolila" (ve smyslu "policie, stráž"), "SS nastolilo" (univerzální příklon ke střednímu rodu), "SS nastolily" (ve smyslu "jednotky"), případně i "SS nastolil" (rozumějme "oddíl"). V úzu však převažuje ženský rod, doporučujeme tedy ten. Předsadit takzvané opěrné substantivum ("příslušnící" nebo "jednotky") je samozřejmě varianta nejméně problémová, nicméně v některých typech textů není po stylistické stránce zrovna nejelegantnější. Shoda by se pak pochopitelně řídila podle opěrného jména: "příslušníci SS nastolili", "jednotky SS nastolily". Nad rámec dotazu upozorňujeme, že zájmeno "jenž" je ve větě užito ve 4. pádu, a proto musí mít podobu "jejž".
Téma: Stížnost na špatnou úroveň češtiny v médiích
Dotaz: V poslední době se v médiích často objevuje tvar "oni to ví". Používají ho i profesionální spíkři v různých televizích. Proč se v médiích čeština tak komolí? Nebylo by dobré, kdyby moderátoři prošli nějakou výukou spisovné češtiny, alespoň na úrovni gymnázií?
Odpověď: Pokud je nám známo, pracovníci v médiích, alespoň v těch veřejnoprávních, mají jazykovou průpravu. Odklon od kodifikace (zde konkrétně užití tvaru oni ví ve 3. osobě mn. č. namísto spisovného oni vědí) bývá běžnější především v nepřipravených projevech, např. v rozhovorech, v diskusních pořadech, reportážích. Odchylky od normy, pokud nejsou časté, jsou u tohoto typu pořadů tolerovatelné.
Téma: Dohromady, zvlášť, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: proklientský
Varianty: proklientský; pro klientský
Dotaz: Máme psát proklientský přístup (tedy dohromady), nebo zvlášť pro klientský přístup?
Odpověď: Slovníky toto přídavné jméno nezachycují, ale doklady z ČNK a internetu ukazují, že v praxi se užívá relativně hojně. Slovo proklienstský píšeme dohromady, obdobně jako např. výrazy proaktivní, proatlantický, proevropský. Psaní zvlášť přichází v úvahu ve spojení s podstatným jménem, např. služby/servis pro klienty.
Téma: Krátce, nebo dlouze?
Klíčové slovo: říkanka
Varianty: říkanka; říkánka
Dotaz: Je možné psát říkánka, nebo píšeme jen říkanka?
Odpověď: Doporučujeme užívat podobu říkanka, kterou jako jedinou vhodnou zachycují slovníky i Pravidla českého pravopisu. Zápis s dlouhým á (říkánka) je v ČNK doložen jen ojediněle. Není však vyloučené, že v minulosti se užíval běžněji, protože SSJČ z let 1960–1971 u hesla říkanka poznamenává "dříve často říkánka". Užití podoby říkánka v literatuře (Branald, Šalda, Čapek, Rais, Herben) je doloženo na excerpčních lístcích v lexikálním archivu ÚJČ. Avšak i v PSJČ je uvedena jako heslo jen říkanka (říkačka, říkadlo), varianta říkánka se objevuje v pouze v příkladech.
Téma: Desetinné číslo
Klíčové slovo: desetinné číslo
Dotaz: Chtěla bych se zeptat, jaký je správný tvar výrazu po číslovkách a zda je někde i více možností. Je například správně věta "Narozené dítě měřilo 52,5 centimetru", nebo "Narozené dítě měřilo 52,5 centimetrů"?
Odpověď: Shoda počítaného předmětu po desetinných číslech se řídí podle desetin, setin atd., tvar počítaného předmětu je proto ve 2. p. j. č. Náležitá podoba je tedy "Narozené dítě měřilo 52,5 centimetru". V méně oficiálních textech se počítaný předmět často objevuje ve tvaru 2. p. mn. č., případně se shoda řídí číslovkou umístěnou za desetinnou čárkou, tedy "Narozené dítě měřilo 52,5 centimetrů". Pro kultivovaný text je však vhodný pouze první uvedený způsob.
Téma: Desetinné číslo
Klíčové slovo: desetinné číslo
Varianty: 3,78 kilogramu; 3,78 kilogramů
Dotaz: Chtěla bych se zeptat, jaký je správný tvar výrazu po číslovkách a zda je někde i více možností. Je například správně věta "Narozené dítě vážilo 3,78 kilogramu", nebo "Narozené dítě vážilo 3,78 kilogramů"?
Odpověď: Shoda počítaného předmětu po desetinných číslech se řídí podle desetin, setin atd., tvar počítaného předmětu je proto ve 2. p. j. č. Náležitá podoba je tedy "Narozené dítě vážilo 3,78 kilogramu". V méně oficiálních textech se počítaný předmět často objevuje ve tvaru 2. p. mn. č., případně se shoda řídí číslovkou umístěnou za desetinnou čárkou, tedy "Narozené dítě vážilo 3,78 kilogramů". Pro kultivovaný text je však vhodný pouze první uvedený způsob.
Téma: Dohromady, zvlášť, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: poinventurní
Varianty: poinventurní; po inventurní
Dotaz: Máme vyjádření "poinventurní akční plán". Můžeme psát slovo poinventurní dohromady, nebo musí být zvlášť?
Odpověď: Přídavné jméno poinventurní (s významem probíhající po inventuře) píšeme dohromady. Analogickými příklady jsou slova jako pobělohorský, poobědový, povánoční, poprázdninový.
Téma: Jiné (nepředvídatelné) konkrétní případy (typ letecký vs. letový, létající vs. letový atp.)
Klíčové slovo: statutář
Varianty: statutár; statutář
Dotaz: Je správně statutár, nebo statutář (ve významu 'statutární zástupce')?
Odpověď: Výkladové slovníky češtiny neuvádějí ani podobu statutár, ani podobu statutář. V souladu se slovotvornými zásadami češtiny je podoba statutář, tvořená příponou -ář. Tato podoba je i častější: v databázi ČNK syn v8 najdeme 159 výskytů podoby statutář, ale jen 78 výskytů podoby statutár. Je-li už nutné jeden z těchto výrazů použít, doporučovali bychom z těchto důvodů spíš podobu statutář (ovšem s tím, že je namístě být tolerantní i k již použité podobě statutár). Je však sporné, zda jde o výrazy neutrální, neproblematicky vhodné do spisovných projevů – doporučovali bychom se jim tu spíš vyhnout.
Téma: Vokalizace předložky
Klíčové slovo: z, ze
Varianty: z; ze
Dotaz: Je správně z Želešic, nebo ze Želešic? Je správně z Vracova a z Řícmanic?
Odpověď: Smyslem tzv. vokalizace předložek (z > ze) je usnadnění výslovnosti. Ve chvíli, kdy by stykem (neslabičné) předložky s následujícím slovem vznikla obtížně vyslovitelná souhlásková skupina, předložka se přidáním samohlásky "e" tzv. vokalizuje. Pro tuto vokalizaci platí jen málo bezvýjimečných pravidel (např. začíná-li následující slovo na stejnou souhlásku, která tvoří předložku, vokalizuje se: není z Zlína, ale jedině ze Zlína), existují tu jen tendence, protože různí uživatelé češtiny vnímají různé souhláskové skupiny jako různě obtížně vyslovitelné. To je případ spojení "z/e Želešic". V daném případě je možné předložku jak vokalizovat – ze Želešic, tak i ponechat nevokalizovanou – z Želešic. V případě spojení z Vracova a z Řícmanic obtížně vyslovitelná hlásková skupina nevzniká, doporučujeme tedy předložku nevokalizovat – z Vracova, z Řícmanic.
Téma: Původ slova
Klíčové slovo: rouška
Dotaz: Jaký je původ slova rouška? Souvisí se slovem roucho (podobně ve slovenštině)?
Odpověď: Slovo rouška je skutečně stejně jako ve slovenštině odvozeno od podstatného jména roucho. Významově je však rouška posunutá, protože roucho znamená v současné češtině 'slavnostní nebo obřadní oděv'. Zastarale je též synonymní se slovy rouška a šátek (v tomto významu se už v českých textech neužívá). V jazyce se komunikační potřeba odlišení obou významů projevila tak, že rouška je už užívána pouze ve významu látky k zahalení hlavy, respektive obličeje, nikoli celého těla, viz Slovník spisovné češtiny, podle něj je rouška 'sterilní tkanina k ochraně před infekcí, radioaktivním prachem' nebo 'jemný závoj (k zahalení hlavy)' .
Téma: Stylizace formulace
Varianty: Diplomová práce studenta na téma Budování lidských obydlí je po dlouhé době tématem…; Studentova diplomová práce Budování lidských obydlí, která se zabývá tématem...
Dotaz: Jak mohu upravit následující větu, aby bylo zřetelné, jaký je název diplomové práce? "Diplomová práce studenta na téma Budování lidských obydlí je po dlouhé době tématem…"
Odpověď: Uvedená věta je formulována neobratně, můžete ji upravit např. tímto způsobem: "Studentova diplomová práce Budování lidských obydlí, která se zabývá tématem..." Název práce lze také odlišit od zbylého textu graficky – např. pomocí kurzívy.
Téma: Stylizace formulace
Varianty: Naším hlavním komunikačním prostředkem mezi rodiči, studenty a učiteli jsou Bakaláři. Víme, že občas stagnují a zlobí, ale to hlavně proto, že v Bakalářích se nyní intenzivně pracuje na aktualizacích, aby se co nejvíce přizpůsobili dané situaci.; Naším hlavním komunikačním prostředkem mezi rodiči, studenty a učiteli je aplikace Bakaláři. Víme, že občas stagnuje a zlobí, ale to hlavně proto, že se v ní nyní intenzivně pracuje na aktualizacích, aby se co nejvíce přizpůsobila dané situaci.
Dotaz: Mám text, který hovoří o způsobu komunikace mezi rodiči, studenty a učiteli prostřednictvím aplikace Bakaláři: "Naším hlavním komunikačním prostředkem mezi rodiči, studenty a učiteli jsou Bakaláři. Víme, že občas stagnují a zlobí, ale to hlavně proto, že v Bakalářích se nyní intenzivně pracuje na aktualizacích, aby se co nejvíce přizpůsobili dané situaci." Zdá se mi problematické užití výrazu Bakaláři. Jak mohu text upravit?
Odpověď: Aby byl text srozumitelnější, doporučujeme vám ho přeformulovat např. takto: "Naším hlavním komunikačním prostředkem mezi rodiči, studenty a učiteli je aplikace Bakaláři. Víme, že občas stagnuje a zlobí, ale to hlavně proto, že se v ní nyní intenzivně pracuje na aktualizacích, aby se co nejvíce přizpůsobila dané situaci."
Téma: Jiné
Klíčové slovo: Šikmá plocha
Dotaz: Oficiální název školní akce je Na šikmé ploše. Pokud namísto něj použiji pouze spojení šikmá plocha, mohu psát ve slově šikmý velké písmeno?
Odpověď: Ano. Pokud je v předchozím textu uveden plný, oficiální název, lze i u zkráceného názvu psát velké písmeno. Není vyloučeno ani malé písmeno, ale kvůli jednoznačnosti bychom upřednostnili písmeno velké, tedy zápis Šikmá plocha.
Téma: Původ slova
Klíčové slovo: časovat
Dotaz: Jaký je původ slova časovat?
Odpověď: Sloveso časovat souvisí zřejmě s gramatickou kategorií času, kterou tvary sloves vyjadřují. Kategorie času se neprojevuje jen v příponách/koncovkách, ale i v kmeni slovesa: pracova-l jsem × pracuj-i.  Z historického hlediska je totiž základem u některých tvarů sloves kmen minulý (příp. infinitivní), u jiných přítomný.
Téma: Původ slova
Klíčové slovo: sloveso
Dotaz: Jaký je původ slova sloveso?
Odpověď: V Českém etymologickém slovníku Jiřího Rejzka se dočtete: "Utvořeno Jungmannem k rozlišení lat. verbum 'slovo' i 'sloveso' na základě starého s-kmenového skloňování (*slovo, gen. *slovese)."
Téma: Dohromady, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: nábožensko-filozofický
Varianty: nábožensko-filozofický; nábožensko filozofický; náboženskofilozofický
Dotaz: Jak máme psát nábožensko-filozofický směr? Dohromady, zvlášť, nebo se spojovníkem?
Odpověď: Při psaní složených přídavných jmen s první složkou zakončenou na -sko, -cko, -ně nebo -ově vycházíme z věcné znalosti. V tomto případě jde s největší pravděpodobností o souřadné spojení, jehož složky jsou na stejné úrovni a mohly by být spojeny spojkou a (náboženský a filozofický). Pro oddělení obou složek takového složeného přídavného jména používáme spojovník: nábožensko-filozofický směr.