ctu-aic/questions_ujc_cas_cs huggingface dataset:
Téma: Skupina samohláska-souhláska-souhláska-samohláska
Klíčové slovo: ochranné
Varianty: ochran-né
Dotaz: Jak se na konci řádku správně dělí slovo ochranné? Je správné dělit: ochran-né?
Odpověď: Slovo ochranné se na konci řádku správně dělí takto: ochran-né. Je-li ve skupině samohláska + souhláska + souhláska + samohláska přítomen morfematický šev (předponový nebo mezi dvěma složkami složeniny), dělíme na švu, odtud tedy dělení ochran-né (-chran- je kořen, -n/é je přípona).
Téma: Tvar zájmena ve vztažné větě
Klíčové slovo: jejíž
Dotaz: Je správný tvar vztažného zájmena v následující větě? "Jako předloha je zvolena obrázková knížka, jejímž odborným garantem je..."
Odpověď: Vedlejší věta je uvozena přivlastňovacím vztažným zájmenem "jejíž", které odkazuje k podstatnému jménu "knížka" (tedy ke jménu rodu ženského) a je zde v 7. pádě, protože je závislé na tvaru podstatného jména "garant" (zde 7. p. – garantem). Náležitý tvar zájmena je tedy skutečně "jejímž".
Téma: Vhodnost/správnost slova
Klíčové slovo: subjekt
Varianty: subjekt; objekt
Dotaz: Je ve spojení vět "Fotíte rádi? Pak je váš pes ideálním subjektem" slovo "subjekt" užito dobře?
Odpověď: Z citovaného úseku je zřejmé, že onen pes má být ten, kdo je fotografován, nikoliv kdo fotografuje. To znamená, že není 'nositel činnosti' (což je část výkladu významu slova "subjekt" v Novém akademickém slovníku cizích slov), nýbrž 'předmět činnosti, zájmu' (což je část výkladu významu slova "objekt" tamtéž). Zřejmému komunikačnímu záměru by tedy odpovídal "objekt", ne užitý "subjekt".
Je možné, že formulace je ovlivněna angličtinou, v níž je význam podstatného jména "subject" bohatší. Do češtiny se překládá mimo jiné jako téma, námět, předmět nebo jako motiv fotografie (i zmiňovaný Nový akademický slovník cizích slov uvádí pro "subjekt" jako hudební termín význam 'hlavní téma v polyfonní skladbě').
Téma: Původ slova
Klíčové slovo: spravedlnost
Dotaz: Jaká je geneze slova "spravedlnost"?
Odpověď: "Spravedlnost" je podle etymologických slovníků zjednodušeně řečeno něco, co je "s pravdou" – z tohoto slovního spojení vzniklo ve staré češtině přídavné jméno "spravedlný" (původně "spravedný") a od něj je pak příponově odvozeno podstatné jméno "spravedlnost".
Téma: Zdvojené souhlásky
Klíčové slovo: Buddhova
Varianty: Budd-ha; Bu-ddha; Bud-dha
Dotaz: Jak se správně na konci řádku dělí slovo Buddhova? Musí dvě -dd- zůstat pohromadě, a pokud ano, pak mají stát na konci řádku, nebo na začátku řádku následujícího? Nebo se musí od sebe oddělit?
Odpověď: Slovo Buddhova se na konci řádku správně dělí takto: Budd-ho-va. Pokud po zdvojených souhláskách následuje další souhláska (zde -dd- + -h-), dělíme až po zdvojené souhlásce – odtud tedy dělení Budd-ho-va.
Téma: Konkrétum vs. abstraktum
Klíčové slovo: vláda
Dotaz: Je slovo vláda ve frázi "za vlády Lucemburků" abstraktum? Mně přijde, že když jsou tam přímo zmíněni Lucemburkové, tak je to konkrétní.
Odpověď: Slovo vláda má podle Slovníku spisovné češtiny několik významů, ale pro tuto otázku jsou podstatné první dva: 1. 'nejvyšší výkonný orgán státní moci, sbor ministrů s předsedou' (s příklady jako "předseda vlády"; "sestavit, jmenovat vládu"; "jednalo se o tom ve vládě") a 2. 'řízení státu, země, moc' ("vzít vládu do svých rukou"; "za vlády Karla IV.").
V prvním významu lze vládu chápat jako konkrétum, protože obvykle označuje skupinu reálně existujících osob. To však není případ formulace "za vlády Lucemburků". Tu bychom mohli parafrázovat jako "v období, kdy byli u moci Lucemburkové" – jde tu tedy o druhý uvedený význam. V něm slovo vláda neoznačuje skupinu osob, je zřetelně abstraktum.
Téma: Skupina samohláska-souhláska-souhláska-samohláska
Klíčové slovo: rozteklo
Varianty: roztek-lo; rozte-klo
Dotaz: Jak se správně na konci řádku dělí slovo rozteklo? Dělí se správně roztek-lo, nebo rozte-klo?
Odpověď: Slovo rozteklo se na konci řádku správně dělí takto: roz-tek-lo. Je-li ve skupině samohláska + souhláska + souhláska + samohláska přítomen morfematický šev (předponový nebo mezi dvěma složkami složeniny), dělíme na švu. Jelikož -tek- je kořen a -l- přípona příčestí činného, dělíme správně roztek-lo.
Téma: Značky jednotek
Klíčové slovo: měrné jednotky; cm, m
Varianty: cm; cm.; m; m.
Dotaz: Píše se tečka za značkami měrných jednotek? Budeme např. za jednotkami cm, m psát tečku?
Odpověď: Za značkami, které označují matematické, fyzikální, astronomické a další jednotky, se tečka nepíše, náležité je tedy psaní cm pro centimetr a m pro metr.
Téma: Skupina samohláska-souhláska-souhláska-samohláska
Klíčové slovo: setkání
Varianty: se-tkání; set-kání
Dotaz: Jak se na konci řádku správně dělí slovo setkání? Dělili jsme se-tkání, ale klient požaduje opravu na set-kání. Co je správně?
Odpověď: Slovo setkání se na konci řádku dělí správně takto: se-tká-ní. Je-li ve skupině samohláska + souhláska + souhláska + samohláska přítomen morfematický šev (předponový nebo mezi dvěma složkami složeniny), dělíme na švu. Ve slově setkání je předpona se- a kořen -tk-, odtud tedy uvedené dělení se-tkání.
Téma: Skupiny tří souhlásek v blízkosti přípony nebo předpony
Klíčové slovo: církví
Varianty: cír-kví; círk-ví
Dotaz: Jak se na konci řádku správně dělí slovo církví? Dělí se správně cír-kví, nebo círk-ví?
Odpověď: Slovo církví se na konci řádku správně dělí takto: cír-kví i círk-ví. V případě skupiny tří souhlásek (zde -rkv-) v blízkosti přípony nebo předpony respektujeme morfematický šev (a to i příponový). Pokud ovšem morfematický šev není zřetelný, tak jako v tomto případě, je možné dělit více způsoby, odtud tedy uvedené dělení cír-kví i círk-ví.
Téma: Skupina samohláska-souhláska-souhláska-samohláska
Klíčové slovo: bouchne
Dotaz: Jak se na konci řádku správně dělí slovo bouchne?
Odpověď: Slovo bouchne se na konci řádku správně dělí takto: bouch-ne. Je-li ve skupině samohláska + souhláska + souhláska + samohláska přítomen morfematický šev (předponový nebo mezi dvěma složkami složeniny), dělíme na švu. Ve tvaru bouchne je bouch- kořen a -ne- kmenotvorná přípona, odtud tedy uvedené dělení bouch-ne.
Téma: Skupina samohláska-souhláska-souhláska-samohláska
Klíčové slovo: vždycky
Dotaz: Jak se správně na konci řádku dělí slovo vždycky?
Odpověď: Slovo vždycky se na konci řádku správně dělí takto: vždyc-ky. Není‑li ve skupině samohláska + souhláska + souhláska + samohláska přítomen morfematický šev (předponový nebo šev mezi dvěma složkami složeniny), pak dělíme pouze mezi dvěma souhláskami. Odtud tedy uvedené dělení: vždyc-ky.
Téma: Dělení podle slabik ve výslovnosti
Klíčové slovo: bouchat
Varianty: bou-chat; bouch-at
Dotaz: Jak se správně na konci řádku dělí slovo bouchat? Dělí se správně bou-chat, nebo bouch-at?
Odpověď: Slovo bouchat se na konci řádku správně dělí takto: bou-chat. Uplatní se zde dělení podle evidentní a jednoznačné slabičné hranice: bou-chat.
Téma: Skupina samohláska-souhláska-souhláska-samohláska
Klíčové slovo: nejnavštěvovanější
Varianty: nejnav-štěvovanější; nejna-vštěvovanější
Dotaz: Jak se na konci řádku správně dělí slovo nejnavštěvovanější? Dělí se správně nejnav-štěvovanější, nebo nejna-vštěvovanější?
Odpověď: Slovo nejnavštěvovanější se na konci řádku správně dělí takto: nej-na-vště-vo-va-něj-ší. Na prvním řádku tedy bude nejna- a na druhém -vštěvovanější. Je‑li přítomen morfematický šev (předponový nebo mezi dvěma složkami složeniny), dělíme na švu: -na- je předpona, -vštěv- kořen.
Téma: Skupina samohláska-souhláska-souhláska-samohláska
Klíčové slovo: otevřenou
Varianty: ote-vřenou; otev-řenou
Dotaz: Jak se správně na konci řádku dělí slovo otevřenou? Dělí se správně ote-vřenou, nebo otev-řenou?
Odpověď: Slovo otevřenou se na konci řádku správně dělí takto: ote-vře-nou. Na prvním řádku tedy bude ote- a na druhém -vřenou. Je‑li přítomen morfematický šev (předponový nebo mezi dvěma složkami složeniny), dělíme na švu: ote- je předpona (vokalizovaná podoba předpony ot-, která je, historicky motivovanou, variantou předpony od-) a -vř- je kořen.
Téma: Stížnost na anglicismy v češtině
Dotaz: V současnosti se velká písmena dávají podle angličtiny i tam, kdy je čeština nemá. Je to pro mě jako rána mezi oči.
Odpověď: Je pravda, že vliv angličtiny se promítá i do oblasti psaní velkých písmen, kdy někteří uživatelé přejímají cizí výrazy i se způsobem zápisu, jenž nemusí být v souladu s českými pravidly. Jelikož se pravidla angličtiny a češtiny v tomto směru liší, je třeba se v českých textech řídit pravidly českými.
Téma: Stížnost týkající se výuky češtiny
Dotaz: Doufám, že se nedožiju toho, že se zruší měkké i a ypsilon. Studentům to dělá čím dál větší potíže.
Odpověď: Rozlišování i/y je tradiční součástí českého jazyka a k jeho zrušení v dohledné době určitě nedojde. V každém jazyce existují pravidla, která se děti musejí naučit.
Téma: Stížnost na určité jazykové pravidlo
Klíčové slovo: přechylování cizích ženských příjmení
Dotaz: Nelíbí se mi doplňování zakončení -ová k ukrajinským jménům zakončeným na -ov.
Odpověď: Ženská příjmení se v češtině přechylují. V běžné komunikaci není přechylování příjmení povinné v tom smyslu, že by bylo nařízeno zákonem, vyhláškou či předpisem. Pro jazykový systém češtiny jako flektivního jazyka je však zcela přirozené, vychází z jeho strukturních vlastností – z toho, že různé gramatické významy slov vyjadřujeme pomocí koncovek. U jmen zakončených na -ov se přechylovací přípona -ov/á připojuje za plnou podobu příjmení, čímž vznikne podoba zakončená na -ovová.
Téma: Stížnost na určité jazykové pravidlo
Klíčové slovo: přechylování cizích ženských příjmení
Dotaz: Proč se cizí jména przní přechylováním? Je na to nějaký zákon?
Odpověď: Ženská příjmení se v češtině přechylují. V běžné komunikaci není přechylování příjmení povinné v tom smyslu, že by bylo nařízeno zákonem, vyhláškou či předpisem. Pro jazykový systém češtiny jako flektivního jazyka je však zcela přirozené, vychází z jeho strukturních vlastností – z toho, že různé gramatické významy slov vyjadřujeme pomocí koncovek.
Téma: Stížnost na určité jazykové pravidlo
Klíčové slovo: přechylování ženských příjmení
Dotaz: Nelíbí se mi, že se nepřechýlená příjmení typu Jana Novák nemají skloňovat.
Odpověď: Pokud si Češka zvolí příjmení v nepřechýlené podobě, které je zároveň zakončeno na souhlásku, např. Jana Novák, její příjmení by skutečně nemělo být skloňováno, tj. Šel jsem tam s Janou Novák. Je však nutno doplnit, že tato podoba není dosud ustálená, noremní a že na mnoho uživatelů češtiny působí rušivě.
Téma: Dotazy zaměřené na věcné znalosti
Klíčové slovo: webová adresa
Dotaz: Když v textu uvádím webovou adresu, mám ji uvést s protokolem https na začátku, nebo je třeba začít s www?
Odpověď: Tato otázka není jazyková, nespadá tedy do problematiky, kterou jazyková poradna běžně řeší. Obecně lze říci, že v úzu psaní webových adres kolísá a na jejich počátku se objevuje jak http, tak https nebo www, běžně se však adresy zapisují i bez těchto znaků, např. prirucka.ujc.cas.cz.
Téma: Najdu v dané příručce určitou informaci?
Klíčové slovo: vazebnost
Dotaz: Kde v Internetové jazykové příručce najdu výklad ke slovu průvodce?
Odpověď: Přes Internetovou jazykovou příručku lze vstupovat do výkladových slovníků, jako jsou Slovník spisovné češtiny a Slovník spisovného jazyka českého, ty obsahují výklad významu daného slova i související doklady.
Téma: Kde je možné získat/najít příručku daného typu?
Klíčové slovo: vazebnost
Dotaz: Je slovník vazeb dostupný online?
Odpověď: Slovník slovesných, substantivních a adjektivních vazeb a spojení existuje pouze v tištěné podobě. On-line lze slovesné vazby vyhledávat ve Valenčním slovníku českých sloves (též VALLEX 3.0) na adrese https://ufal.mff.cuni.cz/vallex/3.0/, popřípadě lze přes Internetovou jazykovou příručku vstupovat do výkladových slovníků, jako jsou Slovník spisovné češtiny a Slovník spisovného jazyka českého.
Téma: Jakou doporučujete příručku pro danou problematiku?
Klíčové slovo: vazebnost
Dotaz: Kde najdu, s jakou předložkou se pojí slovo průvodce?
Odpověď: Z tištěných publikací vám dále můžeme doporučit Slovník slovesných, substantivních a adjektivních vazeb a spojení. Doklady k užití slova průvodce (i patřičné vazby) uvádějí i výkladové slovníky, konkrétně Slovník spisovného jazyka českého a Slovník spisovné češtiny.
Téma: Stížnost na kvalitu mluveného projevu
Klíčové slovo: čeština
Dotaz: Myslím si, že dříve si lidé češtiny více vážili, v současnosti její úroveň upadá.
Odpověď: Proti prohřeškům vůči kultuře jazyka nelze dělat nic jiného než se snažit působit ve prospěch kultivovaného projevu. Ústav pro jazyk český tak činí formou doporučení, ať už v podobě popularizačních textů, či vystoupení v médiích, prostřednictvím přednášek pro veřejnost, v neposlední řadě vydáváním jazykových příruček.
Téma: Stížnost na určitý jazykový prostředek
Klíčové slovo: razítko
Dotaz: Hrozně mi vadí slovo datumovka.
Odpověď: Výraz datumovka uvádí např. Nový akademický slovník cizích slov (NASCS) a označuje je příznakem hovorovosti. Nejde tedy o slovo neutrální, někteří uživatelé je mohou chápat jako stylově nižší, jako chybné bychom je však nehodnotili. Můžeme ještě doplnit, že NASCS uvádí jako častější také (rovněž hovorovou) variantu datumka.
Téma: Stížnost na určitý jazykový prostředek
Klíčové slovo: Česko
Dotaz: Nelíbí se mi výraz Česko, nezahrnuje Moravu a Slezsko.
Odpověď: K výrazu Česko, který se již v průběhu 19. století užíval jako název pro celé české země (tedy pro Čechy, Moravu a českou část historického Slezska), se vyjadřujeme na stránkách Internetové jazykové příručky ve stejnojmenném oddíle Česko: https://prirucka.ujc.cas.cz/?slovo=%C4%8Desko#bref1. Pojmenování naší vlasti je rovněž věnována publikace Jak se jmenuje naše vlast, jejíž autorkou je Libuše Čižmárová. Kniha vyšla v edici Věda kolem nás a její PDF je přístupné on-line na stránkách knihkupectví Academia.
Téma: Školní výuka
Klíčové slovo: školní úloha
Dotaz: V zadání přijímacího testu na střední školy byla úloha, zda je slovo dokonce příslovečná spřežka. Jaké je správné řešení?
Odpověď: U daného výrazu záleží na slovnědruhovém pojetí. Ještě Slovník spisovného jazyka českého hodnotí dokonce jako příslovce. Novější Slovník spisovné češtiny výraz označuje jako částici. Nehodnotili bychom tedy výraz dokonce jako příslovečnou spřežku. Jakým způsobem chápou slovnědruhově výraz dokonce školní učebnice, nemůžeme říci, protože nejsme didaktické pracoviště, ale současné slovníky ho hodnotí jako částici.  Můžete se ještě s dotazem obrátit na Asociaci češtinářů (https://www.ascestinaru.cz, zde je dostupná též sekce častých dotazů).
Téma: Existuje příručka daného typu?
Klíčové slovo: angličtina
Dotaz: Existuje česko-anglický frekvenční slovník?
Odpověď: Jazyková poradna se zaměřuje na češtinu, proto nemá k dispozici komplexní přehled současných překladových slovníků. Je pravda, že jedním z aspektů při jejich tvorbě je i frekvence jednotlivých slov, nelze však tvrdit (pokud nejde o frekvenční překladový slovník), že lexikon o rozsahu 5000 slov obsahuje 5000 nejužívanějších výrazů, neboť hledisek při sestavování slovníkového hesláře je mnohem více.
Téma: Existuje příručka daného typu?
Klíčové slovo: frekvence
Dotaz: Existuje slovník pro cizince obsahující 5000 nejpoužívanějších slov?
Odpověď: Slova, která se v úzu vyskytují nejčastěji, obsahují frekvenční slovníky. Nejnovější je Frekvenční slovník češtiny od Nakladatelství Lidové noviny z roku 2004.
Téma: Statistiky
Klíčové slovo: počet slov
Dotaz: Slyšel jsem, že čeština má 250 tisíc slov a z toho 5 až 10 tisíc se používá v konverzaci. Je to pravda?
Odpověď: Slovní zásoba českého jazyka obsahuje minimálně 250 tisíc slov. Alespoň tolik slov je zaneseno v Příručním slovníku jazyka českého, největším českém výkladovém slovníku. Čeština je však živý jazyk, který prochází neustálým vývojem. Proto je tento odhad pouze přibližný. Podle Nového encyklopedického slovníku češtiny aktivní slovní zásoba jedince zahrnuje 5 000 až 10 000 slov (v závislosti na věku, mentálních schopnostech, vzdělání, sociálním zařazení apod.).
Téma: Školní výuka
Klíčové slovo: školní úloha
Dotaz: Je určování kořene ve slově prozpěvovat přiměřeným zadáním pro 4. třídu ZŠ?
Odpověď: Jazyková poradna ÚJČ není didaktické pracoviště, proto vám na tuto otázku, bohužel, nedokážeme odpovědět.
Téma: Obecná lingvistická terminologie
Klíčové slovo: nominativ jmenovací
Dotaz: Co je to nominativ jmenovací?
Odpověď: Nominativ jmenovací je druh neshodného přívlastku (příkladem může být "Mělník" ve spojení "ve městě Mělník"), který se klade za tzv. opěrné jméno ("město"). Více se dočtete v Internetové jazykové příručce, v kapitole Spojení typu "ve městě Olomouc".
Téma: Telefonické jazykové poradenství
Klíčové slovo: telefon
Dotaz: Funguje telefonická jazyková poradna každý den?
Odpověď: Telefonická linka jazykové poradny je vám k dispozici každý všední den od 10 do 12 hodin. V době letních prázdnin bývá její činnost omezena na tři dny v týdnu (úterý–čtvrtek).
Téma: Korektury textu
Klíčové slovo: korektura textu
Dotaz: Mohu zažádat o korekturu soutěžního textu?
Odpověď: Ne, jazyková poradna tuto službu neposkytuje. Doporučujeme obrátit se na jazykové korektory.
Téma: Zkratky grafické
Klíčové slovo: ekvivalent
Varianty: ekv.; ekviv.
Dotaz: Ve své závěrečné práci potřebuji zkrátit slovo ekvivalent a s vedoucím se nemůžeme dohodnout na podobě zkratky. Měla by se užívat zkratka ekv., jak navrhuji já, nebo ekviv., jak navrhuje můj vedoucí?
Odpověď: Slovník zkratek ani malý rejstřík zkratek ve Slovníku spisovné češtiny zkratku pro slovo ekvivalent sice neuvádějí, platí však, že tzv. grafické zkratky, jimiž jsou právě i uvedené příklady, lze utvořit od většiny slov. Takové zkratky se tvoří vypsáním prvního písmene či charakteristické počáteční skupiny písmen daného slova a jsou vždy zakončené tečkou. Obě uvedené varianty zkratky slova ekvivalent jsou tedy utvořeny náležitě. Při užívání grafických zkratek je však důležité, aby zkratka byla pro čtenáře v daném kontextu srozumitelná. Proto doporučujeme v nedostatečných či problematických kontextech použít spíše delší variantu ekviv., naopak tam, kde bude čtenářům zřejmé, že se jedná o zkratku slova ekvivalent, lze napsat i ekv., tedy kratší variantu. V rámci závěrečné práce je zároveň vhodné postupovat jednotně a zvolit si jednu z variant, která bude současně uvedena a vysvětlena v seznamu zkratek.
Téma: Matematické znaky
Klíčové slovo: plus
Dotaz: Jak je to se psaním znaménka (+) a mezer? Vím, že pokud je toto znaménko součástí matematické rovnice, je z obou stran odděleno mezerou. Psaly by se ale mezery i ve spojeních jako "meruňka + banán", "vitamin C + zinek", "+20 % zdarma" apod.?
Odpověď: Máte pravdu, pokud jsou matematické znaky součástí rovnice, jsou vždy z obou stran odděleny mezerou. Vzhledem k tomu, že první dva uvedené příklady (meruňka + banán, vitamin C + zinek) naznačují sčítání, můžeme je považovat v podstatě za rovnici, proto je náležitý zápis s mezerami, tedy "meruňka + banán", "vitamin C + zinek". Mezera se naopak nepíše po znacích plus/minus, vyjadřují-li kladnou či zápornou hodnotu čísla. U třetího příkladu bychom se přikláněli k chápání znaménka plus právě jako vyjádření kladné hodnoty čísla, a proto bychom doporučovali uvedené spojení psát bez mezery, tj. "+20 % zdarma".
Téma: Zkratky grafické
Klíčové slovo: apod., aj.
Varianty: apod.; a pod.; aj.; a j.
Dotaz: Jak se správně píší zkratky slovních spojení "a podobně" a "a jiné"? Mají se psát dohromady, tedy "apod.", "aj.", nebo odděleně ve formě "a pod.", "a j."?
Odpověď: Slovní spojení "a podobně" i "a jiné" můžeme zapsat pomocí tzv. sloučených zkratek, které se píší dohromady a za nimiž se uvádí tečka. Běžný je tedy zápis ve formě "apod.", "aj."
Téma: S, nebo z?
Klíčové slovo: charisma
Varianty: charisma; charizma
Dotaz: Máme psát v článku charisma, nebo charizma?
Odpověď: Podle tzv. Dodatku v Pravidlům českého pravopisu se ve slovech s příponou vyslovovanou [‑izmus] a ve slovech ve výslovnosti zakončených na [‑zmus], [‑zma] za základní považují podoby se s. Stylově neutrální podoba je tedy charisma, proto ji IJP uvádí jako základní. Podoba charizma není chybná, ale je stylově příznaková.
Téma: Zápis přejatého slova
Klíčové slovo: exspirace; expirace
Varianty: exspirace; expirace
Dotaz: V IJP je u slova exspirace uvedena i varianta expirace. Ve škole jsem se kdysi učil, že zápis bez -s- je špatně. Když je správná podoba inspirace (nikoli inpirace), proč je tolerovaná varianta bez s u slova ex(s)pirace?
Odpověď: Máte pravdu, že starší slovníky zachycují výraz pouze v podobě exspirace. Slovo je tvořeno latinskou předponou ex- a slovesem spīrō. Původní význam je 'vydechování, výdech, vyčpění', nověji se používá především na farmaceutických přípravcích ve významu 'doba účinnosti'. Důvodem zjednodušení zápisu je nejpravděpodobněji obtížnější výslovnost skupiny -xsp-. V publikaci Na co se nás často ptáte (z roku 2002) se píše: "...kam se podělo to -s-? Ono je vlastně obsaženo v písmenu x, proto už v antické době se vedle přísně etymologického psaní exspecto, exsul objevovaly i zjednodušené podoby expecto, exul. Volba není věcí správnosti, ale spíš vhodnosti a zvyku: smiřme se s tím, že zkratka se píše zpravidla bez s, v plné podobě má přednost podoba exspirace." 
Podle databáze ČNK syn v9 je v současnosti (v roce 2022) zápis expirace dokonce převažující.
Téma: Zápis domácího slova
Klíčové slovo: snědení
Varianty: snědení; snězení
Dotaz: Je správně snědení, nebo snězení?
Odpověď: V souladu s jazykovými příručkami je pouze podoba snědení. Podstatné jméno slovesné se tvoří od příčestí trpného, které má v případě slovesa sníst v jednotném čísle rodu mužského tvar sněden (nikoli snězen). V praxi se však s nesprávnou podobou snězení setkáváme relativně často. Může jít o vliv rozkazovacího způsobu sněz, popř. mohou být uživatelé ovlivněni výrazy, u nichž existují obě možnosti, např. sedění i sezení (výrazně frekventovanější varianta je sezení).
Téma: Dohromady, nebo zvlášť?
Klíčové slovo: cestováníchtivý
Varianty: cestováníchtivý; cestování chtivý
Dotaz: Použil jsem v textu slovo cestováníchtivý občan a korektor ve Windows mě opravil, že to nemá být dohromady. Jak slovo psát?
Odpověď: Automatický korektor slovo označil, protože ho nezná (ale zná samostatná slova cestování a chtivý). Slovo cestováníchtivý žádný slovník nezachycuje. Doporučujeme psát dohromady cestováníchtivý, analogicky ke slovům jako bojechtivý, koupěchtivý, vdavekchtivý, senzacechtivý. Výraz patří mezi tzv. spřažená přídavná jména, která píšeme v obráceném slovosledu dohromady: cestováníchtivý – chtivý cestování, sluncechtivý – chtivý slunce, bojechtivý – chtivý boje, práceschopný – schopný práce apod. Doklady užití (i když jen poměrně řídké) najdeme v ČNK.
Téma: Dohromady, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: nízkopotenciální
Varianty: nízkopotenciální; nízko potenciální; nízko-potenciální
Dotaz: V literatuře nacházím tři způsoby psaní stejného výrazu – nízko potenciální, nízkopotenciální i nízko-potenciální teplo. Který mám užívat?
Odpověď: Doporučujeme psát dohromady nízkopotenciální. Jedná se o tzv. podřadné složené přídavné jméno přívlastkového typu (nízká potence – nízkopotenciální, srov. vysokoškolský od vysoká škola). Komponent nízko- v podstatě funguje i jako první část složených slov, což dokládají termíny jako nízkofrekvenční, nízkonapěťový, nízkoteplotní, nízkopodlažní, nízkotlaký.
Téma: Zápis domácího slova
Klíčové slovo: potažmo
Varianty: potažmo; po tažmo
Dotaz: Píše se potažmo dohromady, nebo zvlášť (po tažmo)?
Odpověď: Příslovce potažmo se píše dohromady; psaní zvlášť neuvádí žádná jazyková příručka, doložen je pouze starší zápis potahmo (rovněž dohromady).
Téma: Dělení podle slabik ve výslovnosti
Klíčové slovo: areálu
Dotaz: Jak se na konci řádku správně dělí slovo areálu?
Odpověď: Slovo areálu se na konci řádku správně dělí takto: areá-lu. Slabiky, které jsou v písmu tvořeny jediným samohláskovým písmenem, neoddělujeme. Odtud tedy dělení areá-lu.
Téma: Předpony
Klíčové slovo: počtu
Dotaz: Jak se správně na konci řádku dělí slovo počtu?
Odpověď: Slovo počtu se na konci řádku správně dělí takto: po-čtu. Slova se primárně dělí podle slabičných hranic. U řady slov však nejsme schopni slabičnou hranici s jistotou identifikovat, což je i případ tvaru počtu. V takovém případě dáváme přednost dělení na morfematickém švu. Odtud tedy dělení po-čtu (po- je předpona, -čt- je kořen).