ctu-aic/questions_ujc_cas_cs huggingface dataset:
Téma: Slovesa: časování
Klíčové slovo: vidět; slyšet
Varianty: budu slyšet; uslyším; budu vidět; uvidím
Dotaz: Prosím o upřesnění, jaká je správná podoba sloves vidět a slyšet v budoucím čase. Konkrétně vedeme spor o uvidím/uslyším vs. budu vidět/budu slyšet, a to ve smyslu, že já vidím/slyším, nikoliv jsem viděn/slyšen.
Odpověď: Alternativní tvar budoucího času budu vidět uvádí pouze Slovník spisovné češtiny (Slovník spisovného jazyka českého naopak uvádí pouze podobu uvidím). Tvar budu vidět však není ve slovníku nijak komentován. Je sice utvořen slovotvorně správně (od nedokonavého slovesa), avšak možnosti užití tohoto složeného tvaru jsou omezené. Lze jej v podstatě užívat pouze ve významu smyslového počitku, tedy schopnosti vidět (analogicky u slovesa slyšet).  I zde je však pouze komplementárním tvarem k tvaru uvidím. Mohu říci "po operaci očí budu opět vidět" i "po operaci očí opět uvidím". Ale nemohu říci "kamarádku budeme vidět za týden", avšak "kamarádku uvidíme za týden" ano. Zde už nejde o pouhou "schopnost vidět", význam slovesa vidět se tedy v tomto případě rozšiřuje od pouhého smyslového vjemu (vidět – budu vidět) na setkání (vidět – uvidím). Obdobně lze uvažovat i v případě slovesa slyšet, přestože ve slovnících alternativní podobu budu slyšet ani nenajdeme.
Téma: Dohromady, nebo zvlášť?
Klíčové slovo: z boku
Varianty: z boku; zboku
Dotaz: Jak se správně píše "zaútočil z boku"? Je možné to psát dohromady i zvlášť, stejně jako třeba zpočátku / z počátku?
Odpověď: Přestože v uživatelské praxi se občas s psaním dohromady setkáváme, jazykové příručky spřežku zboku nezachycují. V souladu s nimi proto píšeme jen zvlášť: z boku (zaútočil z boku). Podle ČNK zápis zvlášť výrazně převažuje (zhruba 9 500 : 500).
Téma: Slovesa: časování
Klíčové slovo: vědět
Varianty: ví; vědí
Dotaz: Uvádím ve své práci u slovesa vědět vždy ve 3.os. mn. č. tvar vědí, např. zaměstnanci vědí...  Vedoucí práce mi doporučila opravit veškeré tyto výskyty na tvar ví, který mně osobně však více pasuje ke 3.os. j. č. Můžete mi prosím poradit, co je správně, příp. mi potvrdit, že se tvar "vědí" více hodí pro akademickou práci?
Odpověď: Ve 3. osobě mn. č. slovesa vědět je spisovný  pouze tvar vědí (https://prirucka.ujc.cas.cz/?slovo=v%C4%9Bd%C4%9Bt). Vaše vedoucí zřejmě měla na mysli skutečnost, že slovesa vzoru "sázet" (což není případ slovesa vědět) mají od r. 1993 ve 3. os. mn. č. kodifikované dva tvary: sázejí i sází (více viz v naší Internetové jazykové příručce: https://prirucka.ujc.cas.cz/?slovo=s%C3%A1zet#bref2). Sloveso vědět má ve 3. os. mn. č. kodifikovaný jen tvar (oni) vědí.
Téma: Nejasný rod, kolísání rodu
Klíčové slovo: koala
Varianty: ta koala; ten koala
Dotaz: Ráda bych se zeptala na rod podstatného jména koala. Mate mě, že ve dvou zdrojích jsou uváděny rozdílné informace. V Internetové jazykové příručce je u slova koala uveden mužský životný rod a poznámka o tom, že ženský rod není považován za chybný. Ve Slovníku spisovného jazyka českého je naopak u slova koala uveden ženský rod. 

Jakého rodu tedy slovo je? A jak je to prosím s jeho používáním? Pokud nejsou tvary ženského rodu chybné, mohu říci, že je koala ženského rodu? Nebo je pouze rodu mužského a tvary ženského rodu jsou tolerovány?
Odpověď: Určení gramatického rodu podstatného jména koala je velice zajímavý oříšek; jde o dosti ojedinělý případ. Ve všech relevantních zdrojích (Příruční slovník jazyka českého, Slovník spisovné češtiny pro školu a veřejnost, Akademický slovník cizích slov, Pravidla českého pravopisu) je skutečně uváděn pouze mužský rod, což vychází z oficiálního zoologického názvosloví (koala medvídkovitý). V běžném, neodborném úzu se však naopak ustálil ženský rod. To bylo zřejmě způsobeno jednak neznalostí odborného úzu (přece jen jde o exotické zvíře), jednak tím, že slova zakončená na -a obecně tíhnou ke vzoru "žena" (vzor "žena" je mnohem progresivnější než "předseda"). Zajímavé je, že Slovník spisovného jazyka českého z nějakého důvodu jako jediný uvádí pouze ženský rod, možná právě pod vlivem úzu. Dle aktuální kodifikace je tedy náležité volit mužský rod, a to zejména v odborných textech. Poznámka v Internetové jazykové příručce se vztahuje na běžné, neodborné texty (či promluvy); v těch, jak se domníváme, není vzhledem k zaužívanosti na závadu užít ženský rod (tím se pochopitelně nevylučuje možnost užít kodifikovaný rod mužský ).
Téma: Číslo
Klíčové slovo: mlází
Dotaz: Slovo mlází je jednotné, množné, nebo pomnožné?
Odpověď: Mlází se řadí mezi tzv. kolektiva neboli hromadná podstatná jména (podobně jako listí, křoví, stromoví aj.), což je podskupina singularií tantum, čili podstatných jmen, která se typicky užívají pouze v tvarech jednotného čísla. Na rozdíl od pomnožných podstatných jmen ( pluralií tantum) singularia tantum české označení nemají.
Téma: Dohromady, zvlášť, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: světlostálý
Varianty: světlostálý; světlo stálý
Dotaz: Mám problém se slovem světlostálé (barvy). Píše se dohromady, nebo zvlášť?
Odpověď: Píšeme dohromady: světlostálé barvy. Komponent světlo- tvoří první část složených slov (srov.: světlovlasý, světlomilný).
Téma: Dohromady, nebo zvlášť?
Klíčové slovo: odteď; od teď
Varianty: odteď; od teď
Dotaz: Může se psát odteď dohromady i od teď zvlášť? Pokud ano, co je základní?
Odpověď: V souladu s IJP je možné užít obojí způsob zápisu: odteď i od teď. Příslovce doteď psané dohromady zachycuje už SSJČ. Doklady z ČNK ukazují, že v praxi převažuje zápis dohromady (odteď).
Téma: Dohromady, nebo zvlášť?
Klíčové slovo: doteď; do teď
Varianty: doteď; do teď
Dotaz: Dá se psát doteď dohromady i do teď zvlášť? Pokud ano, co je základní?
Odpověď: Je možné užít obojí způsob zápisu: doteď i do teď. Obě podoby uvádí např. IJP. Příslovce doteď psané dohromady zachycuje už SSJČ. Doklady z ČNK ukazují, že v praxi převažuje zápis dohromady.
Téma: Výslovnost konkrétního slova (hláskového spojení, spojení slov atp.)
Klíčové slovo: modus operandi
Varianty: [modus operandý]; [modus operandy]
Dotaz: Jak se má v češtině správně vyslovit spojení modus operandi?
Odpověď: Vzhledem k tomu, že jde o spojení pocházející z latiny, je jeho náležitá výslovnost [modus operandý] (podobně jako např. modus vivendi, jehož zvukovou podobu [modus vivendý] explicitně uvádějí i běžné kodifikační příručky). V úzu se objevuje více různých variant, časté je i u profesionálních mluvčích koncové krácení [operandy], protože znalost latiny není příliš rozšířená a z grafiky délka samohlásky nevyplývá. Posluchačům obeznámeným s latinskou výslovností může tato varianta vadit (zejména u tzv. citátových výrazů, u nichž zachovávání původních délek doporučují i dosavadní výslovnostní příručky). Na druhou stranu však existují uživatelé jazyka, kteří naopak důsledné dodržování původní samohláskové kvantity vnímají jako nápadný příznak vyššího stylu atp.
Téma: Původní příslovce
Klíčové slovo: shůry; předpona z; předpona s
Odpověď: Toto slovo je náležité psát se s- na začátku: shůry, podobně jako spřežky shora a seshora.
Téma: Předložka pojící se se jménem v 2. pádu
Klíčové slovo: předložka s; předložka z
Varianty: z; s
Dotaz: Jakou předložku zvolit ve spojení "s/z generace na generaci"?
Odpověď: S druhým pádem se pojí standardně a bezpříznakově předložka z(e). Správně je tedy "z generace na generaci".
Téma: Slovesa a slova od nich odvozená: více možných nabídnutých významů
Klíčové slovo: zesynchronizovat; sesynchronizovat; předpona s; předpona z
Varianty: zesynchronizovat; sesynchronizovat
Odpověď: U přejatých sloves zakončených na ‑ovat je podoba s předponou z‑ vždy správná. U některých z nich lze zvolit i předponu s‑, což je také tento případ. Správně je tedy jak zesynchronizovat, tak sesynchronizovat, v úzu se obě podoby vyskytují podobně často.
Téma: Původ slova
Klíčové slovo: příčestí
Dotaz: Jaký je původ slova příčestí?
Odpověď: Slovo příčestí bylo přejato v době národního obrození. Původ má v ruském pričastije, které je částečným kalkem z latinského participium, utvořeného od participare s významem 'mít účast'.
Téma: Původ slova
Klíčové slovo: příslovce
Dotaz: Jaký je původ slova příslovce?
Odpověď: Slovo příslovce vytvořil V. J. Rosa, jedná se o kalk z latinského adverbium, jež se skládá z předpony ad- s významem 'k, při' a odvozeniny od slova verbum 'sloveso'. Adverbium je tedy 'to, co patří ke slovesu'.
Téma: Původ slova
Klíčové slovo: kibic
Dotaz: Jaký je původ slova kibic? A odkdy se používá?
Odpověď: Kibic je 'člověk, který přihlíží a radí při hře v karty'. Slovo má původ v německém slově Kiebitz téhož významu, které však původně neslo význam 'čejka'. Ke změně významu došlo pravděpodobně na základě argotické metafory – v němčině je totiž čejka pojmenována podle varovného křiku.
Téma: Původ slova
Klíčové slovo: švajneraj
Dotaz: Jaký je původ slova švajneraj?
Odpověď: Slovo švajneraj, užívané ve významu 'nepořádek' či 'nestoudné jednání', má původ v německém Schweinerei téhož významu.
Téma: Původ slova
Klíčové slovo: šlendrián
Dotaz: Jaký je původ slova šlendrián?
Odpověď: Slovem šlendrián se označuje 'nepořádek' nebo 'nepořádný, nedbalý člověk'. Původ má asi ve studentském slangu. Pochází z německého výrazu Schlendrian, který je odvozen od schlendern, tedy 'lajdat, courat, loudat se', latinizující příponou -ian(us).
Téma: Původ slova
Klíčové slovo: maglajz
Dotaz: Jaký je původ slova maglajz?
Odpověď: Český etymologický slovník dává původ slova maglajz, znamenajícího 'zmatek, míchanice', do souvislosti s bosenským městem Maglaj, kde se při obsazování Bosny rakouským vojskem v roce 1878 odehrály krvavé boje.
Téma: Původ slova
Klíčové slovo: trumbera
Dotaz: Jaký je původ slova trumbera?
Odpověď: Podle Českého etymologického slovníku vzniklo slovo trumbera, kterým se označuje 'hlupák, moula', přetvořením slova trouba s významem 'hlupák', které pochází ze staršího troup s významem 'hlupák, špalek'.
Téma: Různé
Klíčové slovo: soudruh; soudružka
Dotaz: Proč se dříve místo slov pan a paní používala slova soudruh a soudružka? To asi nebylo správně, že?
Odpověď: V tomto případě nelze mluvit o správnosti. Používání výrazů soudruh, soudružka bylo záležitostí dobové společenské konvence, podle Slovníku spisovné češtiny bylo v letech 1948–1989 užívání těchto výrazů ve služebním styku dokonce nařízeno: soudruh učitel; soudruhu řediteli. Podle komunistické ideologie měla uvedená slova lépe reflektovat vztahy mezi členy rovnostářské společnosti než výrazy pan a paní.
Téma: Původ slova
Klíčové slovo: hele
Dotaz: Jaký je původ slova hele?
Odpověď: Český etymologický slovník dává původ výrazu hele(ď) do souvislosti se slovesem hledět, respektive s tvarem rozkazovacího způsobu hleď. Podoba slova byla zřejmě ovlivněna citoslovečnými útvary jako haló, hola, hara.
Téma: Výslovnost konkrétního slova (hláskového spojení, spojení slov atp.)
Klíčové slovo: Ali Baba
Dotaz: Jak se v češtině správně vyslovuje jméno Ali Baba?
Odpověď: Toto literární jméno pochází z arabštiny a jak jeho grafická, tak zvuková podoba není v češtině nijak kodifikována a podle našich zjištění kolísá (např. Ali Baba, Alibaba, Alí Baba, Alíbaba). Daná variabilita nezpůsobuje pravděpodobně žádné komunikační potíže a mnozí pisatelé/posluchači si ji ani neuvědomují, doporučujeme být proto tolerantní. V případě čtení literárního textu je pak vhodné respektovat zvolenou grafickou podobu, tj. např. Alí Baba [alí baba] a 40 loupežníků versus Alibaba [alibaba] a 40 loupežníků.
Téma: Výslovnost konkrétního slova (hláskového spojení, spojení slov atp.)
Klíčové slovo: Aladin
Varianty: [aladyn]; [aladýn]; [alaďin]
Dotaz: Jak se v češtině správně vyslovuje jméno Aladin?
Odpověď: Toto jméno pochází z arabštiny. Obecně platí, že kombinace písmen -di- se čte jako [ďi] pouze ve slovech domácího původu, v (neslovanských) přejatých výrazech pak jako [dy]. Jméno Aladin by se proto mělo vyslovovat jako [aladyn], což doporučuje např. příručka Základy české ortoepie (s. 22). Blíže původní arabské výslovnosti by pak byla ještě podoba [aladýn]. Existují však výjimky, kdy se přejímka natolik vžila, že došlo k jejímu dalšímu počeštění tak, že je výslovnost s grafikou zcela v souladu. Jak dokládají nahrávky z mediálních archivů, běžní i profesionální mluvčí vyslovují v češtině jméno pohádkové postavy Aladin převážně jako [alaďin]. Tuto formu lze považovat za plně vžitou a není důvod ji odmítat. Varianty bližší výchozí podobě mohou používat pravděpodobně ti mluvčí, kteří si aktivně uvědomují cizí původ jména atp. (např. v písni Modrá zem můžeme slyšet [aladyn] z úst zpěváka Petra Rezka).
Trochu jiná situace je v případě názvu numerického modelu ALADIN, u nějž se i mezi meteorology vyskytují zvukové varianty [aladyn] a [alaďin]. Toto kolísání nezpůsobuje pravděpodobně žádné komunikační potíže a mnozí posluchači si jej ani neuvědomují, doporučujeme být proto tolerantní.
Téma: Kde je možné získat/najít příručku daného typu?
Klíčové slovo: jazyková příručka
Dotaz: Kde najdu Internetovou jazykovou příručku?
Odpověď: Do Internetové jazykové příručky můžete přistupovat buď přes stránky Ústavu pro jazyk český (na adrese: http://ujc.avcr.cz/miranda2/m2/elektronicke-slovniky-a-zdroje/internetova-jazykova-prirucka.html), nebo přímo (na adrese: http://prirucka.ujc.cas.cz/).
Téma: Existuje příručka daného typu?
Klíčové slovo: jazyková příručka
Dotaz: Je někde dostupný výčet sloves, u nichž se ve 3. osobě množného čísla připouští vedle koncovky -ejí i koncovka -í (např. sázejí i sází)?
Odpověď: Pokud je nám známo, kompletní výčet sloves vzoru "sázet", která mají v souladu s PČP 1993 ve 3. os. mn. č. vedle původního tvaru sázejí i nově kodifikovaný tvar sází, nikde uveden není. Jednotlivá slovesa však můžete vyhledávat ve slovníkové části Internetové jazykové příručky.
Téma: Ediční zásady
Klíčové slovo: chyba
Dotaz: Existuje nějaká statistika, kolik chyb se v knihách (vzhledem k počtu stran) toleruje?
Odpověď: Bohužel, o podobné statistice nám není nic známo. Pravděpodobně půjde o interní zásady konkrétních vydavatelství, doporučujeme vám obrátit se s dotazem přímo na některé z nich.
Téma: Stížnost na špatnou úroveň češtiny v médiích
Klíčové slovo: médium
Dotaz: Snad by měly být nějaké předpisy pro používání jazyka. Redaktoři novin se špatně vyjadřují.
Odpověď: Česká republika nemá jazykový zákon, proto se pracovníci médií nemusejí řídit žádnými právními předpisy. Proti prohřeškům vůči jazykovým pravidlům nelze dělat nic jiného než se snažit působit ve prospěch projevu kultivovaného. Ústav pro jazyk český tak činí formou doporučení, ať už v podobě popularizačních textů, či vystoupení v médiích, prostřednictvím přednášek pro veřejnost, v neposlední řadě vydáváním jazykových příruček.
Téma: Stížnost na anglicismy v češtině
Klíčové slovo: anglicismus
Dotaz: Proč se v Česku používá tolik anglických výrazů, kterým my starší věkem nerozumíme?
Odpověď: Přejímání výrazů z cizích jazyků (nejen z angličtiny) je běžnou součástí jazykového vývoje. Při jejich začleňování do jazykového systému záleží na mnoha okolnostech, např. zda je pro tentýž význam k dispozici i český ekvivalent (přejímání je totiž často motivováno chybějícím výrazem v češtině).  Pokud jsou přejaté výrazy užívány ve vhodném kontextu a přiměřené komunikační situaci a pokud jsou ústrojně začleněny do jazykového systému češtiny, nelze proti nim v běžných komunikačních situacích nic namítat.
Téma: Poslání Ústavu pro jazyk český
Dotaz: Pokud nehlídáte čistotu jazyka, co v Ústavu pro jazyk český zkoumáte?
Odpověď: Předmětem hlavní činnosti ÚJČ je především vědecký výzkum českého jazyka v jeho podobách spisovných i nespisovných, psaných i mluvených, a to v pohledu synchronním i diachronním, a rovněž výzkum postavení češtiny v kontextu dalších jazyků. Vědecká činnost je soustředěna jednak do ústavních úkolů jednotlivých oddělení, jednak do grantových projektů.
Téma: Poslání Ústavu pro jazyk český
Klíčové slovo: purismus
Dotaz: Ústav pro jazyk český by měl hledět na čistotu jazyka.
Odpověď: Účelem Ústavu pro jazyk český je uskutečňovat vědecký výzkum v oblasti českého jazyka a jazykového vzdělávání, přispívat k využití výsledků výzkumu a zajišťovat infrastrukturu výzkumu včetně specializované výuky jazyků. ÚJČ proto rovněž vyvíjí aktivity k podpoře kultivovaného projevu, a to formou doporučení – ať už v podobě popularizačních textů, či vystoupení v médiích, prostřednictvím přednášek pro veřejnost, v neposlední řadě vydáváním jazykových příruček. Dozor nad "čistotou jazyka" však předmětem činnosti ÚJČ není.
Téma: Pravomoci Ústavu pro jazyk český
Klíčové slovo: reklama
Dotaz: Jste schopni zařídit, aby v televizní reklamě nebyly užívány tvary s kolama a datama?
Odpověď: Jak píše M. Pravdová ve studii k reklamnímu diskurzu (Naše řeč, 2002), užívání nespisovných výrazů je v reklamě běžné a slouží k vytvoření neformálního, důvěrného a osobního vztahu s adresátem reklamy. Napodobováním způsobu mluvy příjemců je simulována spontánnost, přirozenost a familiárnost. Ústav pro jazyk český nemá žádnou pravomoc užívání korektních tvarů (s koly a s daty) nařídit.
Téma: Výslovnost konkrétního slova (hláskového spojení, spojení slov atp.)
Klíčové slovo: Deissnerův
Varianty: [dajsnerúf]; [dejsnerúf]
Dotaz: Jak se správně v češtině vyslovuje přívlastek Deissnerův ve jméně ryby rájovec (rájovčík) Deissnerův?
Odpověď: Vzhledem k tomu, že jde o vzácný druh ryby, která není běžně známa, není divu, že tuto informaci v žádných jazykových příručkách nenalezneme. Nepodařilo se nám dohledat ani žádný doklad reálné české výslovnosti tohoto jména. Nalezli jsme pouze informaci, že by název měl souviset s příjmením vojenského zdravotníka, který exempláře dané ryby zaslal z Indonésie nizozemskému ichtyologovi, který ji pak mohl prvně popsat. O původu tohoto vojáka však netušíme nic, z hlediska určení náležité výslovnosti je to ovšem jedna z nezbytně nutných znalostí. Můžeme se tak pouze domnívat, že jde pravděpodobně o příjmení německého původu (na základě toho, že se v dnešní době vyskytuje u německých nositelů), takže by se přívlastek Deissnerův četl nejspíše jako [dajsnerúf]. Na druhou stranu zde však může hrát roli, že Indonésie byla nizozemskou kolonií; na základě nizozemštiny by pak připadala v úvahu spíše výslovnost [dejsnerúf]. Zvuková podoba cizích příjmení však nemusí vždy odpovídat běžným fonetickým pravidlům výchozího jazyka, proto jsou všechny tyto informace pouze na úrovni spekulací. Doporučujeme ještě v této věci kontaktovat např. odborníky na akvaristiku či ichtyologii, jimž může být vžitý výslovnostní úzus znám.
Téma: Výslovnost konkrétního slova (hláskového spojení, spojení slov atp.)
Klíčové slovo: Empusa; Empúsa
Varianty: [empúza]
Dotaz: Jak se správně v češtině vyslovuje jméno příšery z řecké mytologie Empusa (psáno též Empúsa)?
Odpověď: Dané jméno doporučujeme vyslovovat [empúza], a to v souladu s příručkou J. Hůrkové Antická jména: jak je číst a skloňovat.
Téma: I, nebo y?
Klíčové slovo: pozývat
Varianty: pozývat; pozívat
Dotaz: V textu lidové písně je slovo, s jehož zápisem si nevím rady. Text zní: ...poz_vat budem´ dále... Máme psát pozívat, nebo pozývat?
Odpověď: V daném kontextu sloveso poz_vat s největší pravděpodobností souvisí se slovesem pozvat. Zatímco ve spisovném jazyce máme vidovou dvojici pozvat – zvát, v některých nářečích (a ve slovenštině) se užívá dvojice pozvat – pozývat (pozvať, pozývať). Sloveso pozývat píšeme s ý, souvisí s vyjmenovaným slovem nazývat.
Téma: Původ slova
Klíčové slovo: meššúrs
Dotaz: Karel May často používá ve svých románech při oslovování slovo mešůrs. Přiznám se, že již od dětských let byl pro mě význam, resp. původ tohoto slova záhadou. Můžete mi poradit?
Odpověď: Jazykové příručky bohužel výraz mešůrs nezachycují, ale v německé verzi Wikipedie, která obsahuje slovník Karla Maye, se nám podařilo zjistit, že jde o překlad záměrné zkomoleniny  francouzského messieurs (= pánové), která má v němčině podobu Mesch'schurs. V českém překladu se pak toto slovo zapisuje jako meššúrs. Překladatel tedy nejspíš chtěl českému čtenáři co nejvíce přiblížit zvukovou podobu tohoto oslovení.
Téma: Osobní jména: víceslovná
Klíčové slovo: Michel de la Barre
Varianty: Michela de la Barra; Michela de la Barreho; Michela de la Barre
Dotaz: Při psaní práce jsem narazil na problém, na jehož řešení se nedokážeme shodnout. Jedná se o skloňování jména Michel de la Barre. Potřeboval bych napsat větu týkající se jeho dopisu. Byla by správná možnost "v dopise Michela de la Barra"? Nebo se skloňuje jen křestní jméno, případně příjmení jiným způsobem (de la Barreho)?
Odpověď: Protože jméno Barre má na konci nevyslovované -e a při zařazení ke skloňovacímu typu se ve většině případů vychází z vyslovované podoby, náležité skloňování je Michela de la Barra, Michelu de la Barrovi atd. Vzhledem k tomu, že toto osobní jméno obsahuje předložkové spojení, bylo by rovněž možné skloňovat pouze rodné jméno, tedy Michela de la Barre, Michelu de la Barre atd. To se obvykle dělá u šlechtických  přídomků.  Toto jméno se v českých textech vyskytuje zřídka, a tak nelze určit, který ze způsobů skloňování je v českém prostředí běžnější.
Téma: Mužský rod neživotný: psaní i-y
Klíčové slovo: kotel
Varianty: kotli; kotly
Dotaz: Dobrý den, prosím , můžete mi poradit? S kotli, nebo kotly? Kotel bych skloňovala podle vzoru "stroj", je možné, aby se v množném čísle skloňovalo podle vzoru "hrad"?
Odpověď: V 7. p. mn. č. lze užít podobu s kotli i s kotly, v úzu převažuje tvrdé skloňování. Podstatné jméno kotel patří k těm jménům rodu mužského neživotného zakončeným na -el, u kterých se kromě pravidelného skloňování podle měkkého vzoru "stroj" objevuje zároveň i skloňování podle tvrdého vzoru "hrad". Paradigma těchto jmen má dva samostatné tvarové soubory skloňování tvrdého i měkkého. Patří sem dále např. i jména chmel, kužel, plevel, tmel, zádrhel, uhel a další.
Téma: Stylizace formulace
Varianty: Prosíme, mějte před vstupem do domu obličejovou ústenku, a pokud je to možné, použijte dezinfekční a jiné ochranné prostředky.; Prosíme, před vstupem do domu si nasaďte obličejovou ústenku, a pokud je to možné, použijte dezinfekční a jiné ochranné prostředky.
Dotaz: Je následující formulace v pořádku? "Prosíme, mějte před vstupem do domu obličejovou ústenku, a pokud je to možné, použijte dezinfekční a jiné ochranné prostředky."
Odpověď: Vhodnější by možná byla formulace "před vstupem do domu si nasaďte obličejovou ústenku". Nepředpokládám, že by chtěl někdo v krizové situaci dělat problémy, ale současná stylizace by mohla svádět k výkladu, že ústenku je nutno mít nasazenou pouze v prostoru před vstupem do domu.
Téma: Slovesné tvary
Klíčové slovo: složený slovesný tvar
Dotaz: Mám dotaz na učivo 4. třídy ZŠ. V učebnici z nakl. Nová škola Brno je uvedeno na str. 98, že "všechny tvary sloves v čase minulém považujeme za složené. Tedy i tvary 3. os. č. j., např. šel, nesl."
Je to pravda? Prosím o uvedení na správnou míru, případně o definici jednoduchých a složených slovesných tvarů.
Odpověď: Podle Základní mluvnice českého jazyka (s. 114) jsou složené slovesné tvary "vyjádřeny více slovy – jsou složeny z neurčitých tvarů slovesa plnovýznamového a z tvarů pomocného slovesa být (budu volat, volal jsem, je volán, bude volán, volal bych, byl by volán, byl bych volal, byl bych býval volal, buď volán, být volán apod.)". V poznámkách mluvnice dále dodává: (1) tvary 3. osoby minulého času jako volal, volali užité ve větách jsou od původu součásti tvarů složených (původně volal jest, volali jsou) a mají význam tvarů určitých (dochovali se např. v některých koledách [zelená se louka, na té louce chvojka, pásli jsou tam pastuškové, jedli kaši z hrnka]). (2) Řidčeji bývá též pomocné sloveso vynecháno ve spojení se zájmenem já nebo my (Já to věděl. My to nevěděli). (3) Jednoduchý tvar zvratného slovesa za složený tvar nepokládáme (ptal se, myslí si).
Z toho tedy vyplývá, že od původu jsou 3. osoby minulého času tvary složené, Základní mluvnice však nedodává, jak s těmito tvary naložit ve škole v současnosti. Dr. Jiří Kostečka ve webové poradně Asociace češtinářů doporučuje určovat ve školách tyto tvary jako jednoduché. Současně dodává, že by se úkol na tento jev neměl objevovat v testech z důvodu nejednotného přístupu jazykových autorit (celý výklad zde: https://www.ascestinaru.cz/poradna-asc-ke-slozenym-tvarum-slovesnym/).