ctu-aic/questions_ujc_cas_cs huggingface dataset:
Téma: Stížnost na určitý jazykový prostředek
Klíčové slovo: prostě
Dotaz: Velice podrobně jsem prostudoval Váš názor na letitou a opakovaně diskutovanou problematiku zneužívání příslovce prostě tam, kde to s prostotou, jednoduchostí, jedinečností apod. nemá nic společného. Do jisté (poměrně značné) míry s Vámi souhlasím, nicméně mi zbývají minimálně dva body (z toho druhý značně polemický), kdy mohu souhlasit jen do té míry, pokud vezmeme v úvahu jen jednu "podskupinu" "infikovaných" spoluobčanů... 
1) Souhlasím s Vámi v tom, že nějaká cílená "osvětová kampaň shora" (do čehož zahrnuji mimo jiné i Vás, ale i serióznější tisk, naukové relace rádia i TV apod.) by asi nebyla příliš efektivní a že nějaká rozsáhlejší náprava by měla začít tak nějak "zdola". Ovšem nedovedu si dost dobře představit, odkud by ona iniciativa měla začít působit. Přesto byste Vy, výše jmenovaní, neměli "odhazovat flintu do žita", tak jako to nečiní např. lékaři při jiných epidemiích! A tento rozbujelý nešvar nedovedu jinak pojmenovat!
2) Nesouhlasím, že zneužívání tohoto příslovce je zaviněno převážně z důvodu, kdy mluvčí myslí pomaleji, než mluví... Toto prvoplánové vysvětlení má např. paralelu u našich "týnejdžrů", vycpávajících svou "rychlopalbu" termínem "vole", či "vole-vole"...Ne však o mnoho více!
Pokud sledujete v TV zejména diskusní pořady (na př. pana Moravce v neděli apod.), pak zjišťujeme dvě skutečnosti: Moderátoři, hlasatelé a další "profíci" jsou, až na úplné výjimky, proti "prostotě" imunní. Když se však podíváme na jejich "protějšky", zhusta význačné politiky, pak je hrůza, kolik z nich "prosťačí" až "se lesy zelenají"... Domnívám se, že tato "epidemie" má něco úzce obdobného s "hnutím" naší mladé a střední generace, kdy náš jazyk – i tam, kde je jinak plnohodnotný (na rozdíl např. od počítačové terminologie) – se musí, jako důkaz "světovosti", nahrazovat angličtinou, ve spellingu i neanglických zkratek apod.
Odpověď: Jazykovědci bohužel nedisponují podobnými typy prostředků, jaké užívají lékaři při epidemiích – a jazyk se v podobném smyslu ani léčit nedá. Můžeme s nadsázkou říci, že v oblasti jazyka je velmi důležitá prevence – tedy výuka češtiny na školách. Jestliže se žáci ve škole dozví, že používání výplňkových slov je nešvar, a budou poučeni, jak se ho vyvarovat, pravděpodobně se to později na jejich vyjadřování odrazí. Naše jazyková poradna má však jiné poslání, než je přímý boj proti vycpávkovým slovům.

Užívání vycpávkových slov nebývá přímo úměrné stupni dosaženého vzdělání ani rychlosti mluvy. Souvisí spíše s kompetencí mluvčího – proto se může zdát, že moderátoři, hlasatelé apod., tedy osoby, které prošly v tomto směru určitým "výcvikem" a mívají svůj projev zpravidla připravený, jsou vůči vycpávkovým slovům imunní. Domníváme se, že v projevech našich politiků apod. slovo prostě opravdu nemá žádnou funkci – a taková zbytečná opakovaná slova označujeme termínem výplňková/vycpávková slova, jak jsem popsala ve svém předchozím e-mailu. S pronikáním anglicismů do češtiny nemá nadužívání slova prostě nic společného.
Téma: Náležitá/oficiální podoba jména
Klíčové slovo: Cibulka
Varianty: Cibulka; Cibulky
Dotaz: Je možné říkat a psát název pražské čtvrti Cibulka v Košířích také jako Cibulky? Jedná se o pomnožný tvar, v tom místní nechybují, nicméně často, či dokonce většinově říkají Cibulky. Na druhou stranu místní "tahá za uši," když někdo odjinud říká "jedu na Cibulku" místo na Cibulky nebo na Cibulka. Jedná se o dlouhodobý problém některých pražských čtvrtí, resp. místních názvů. Problém nastal už brzo po založení Prahy jako velkoměsta, viz článek v časopise Naše řeč: http://nase-rec.ujc.cas.cz/archiv.php?art=1479.
Odpověď: Jak vyplývá z Vašeho dotazu i z článku v Naší řeči, existuje zde nesoulad mezi místním územ a územ "cizinců", což se u zeměpisných jmen děje velmi často. Pomnožný tvar Cibulka (podle vzoru luka) je dnes velmi neprůhledný; když "člověk odjinud" např. uvidí na mapě název čtvrti Cibulka, nepochybně ho bude primárně považovat za jméno v jednotném čísle, k čemuž jistě velmi svádí i existence běžného obecného jména "cibulka". Pro neznalé může být navíc matoucí i jeden z názvů tamních ulic, a to U Cibulky (na rozdíl od jmen Před Cibulkami či V Cibulkách v něm nejde o lokalizaci vzhledem ke čtvrti Cibulka, ale o blízkost k usedlosti Cibulka, jejíž jméno je na rozdíl od názvu čtvrti, jemuž dalo vzniknout, v čísle jednotném).
Celkově však v úzu v souladu s místní tradicí převládají u názvu čtvrti Cibulka plurálové tvary. Tvar Cibulky jakožto standardizované zeměpisné jméno se nám nikde dohledat nepodařilo, a pro oficiální komunikaci bychom ho tudíž spíše nedoporučili. Pro účely každodenní komunikace naopak může jít o šikovný prostředek, jak dnes naznačit i "přespolním", že se jedná o plurál.
Téma: Píše se v daném spojení čárka?
Klíčové slovo: nebo
Dotaz: Ráda bych se s Vámi poradila ohledně poměru ve větě, kterou jsem našla v učebnici Český jazyk 8 od Frause. Věta: "Dave měl na sobě jenom tričko a šortky, a tak uhnul z cesty a vyšplhal tři nebo čtyři metry vzhůru ke skalnímu převisu." Zajímá mě poměr mezi slovy "tři nebo čtyři". Příručka této učebnice tvrdí, že se jedná o poměr slučovací. Zásady psaní čárky a poměrů jsou mi jasné. Nechápu však, proč by v tomto případě mělo jít o poměr slučovací. Poměr vylučovací je mezi větami, jejichž obsahy se navzájem vylučují. Mezi větnými členy pak platí stejné pravidlo, je to tak? Dave přeci vyšplhal buď 3, nebo 4 metry, takže se to vzájemně vylučuje, pokud by vyšplhal pouze metry 3. Proč se tedy nejedná o poměr vylučovací?
Odpověď: Vzhledem k Vaší otázce je instruktivní definice jednoho z významů (totiž toho, o který tu jde) spojky "nebo" ve Slovníku spisovného jazyka českého: "(ve větách netázacích) spojuje [spojka nebo] věty nebo větné členy, z nichž jen jeden platí, jejichž významy se navzájem (v různé míře) vylučují; někdy je vylučovací poměr oslaben na pouhou eventuálnost, popř. má význam prostě slučovací" (zvýraznění je moje). Z toho je dobře vidět, že spojka nebo má škálu významů, jejíž relativně pevné body lze seřadit takto: platí jen jeden člen > eventuálnost > prosté slučování (např. ve větě "Děti nebo vojsko platí polovic"). Jak to tak bývá, mezi jednotlivými případy (oněmi pevnými body) nejsou jasné hranice. Ve vašem případě (tři nebo čtyři metry) jde však podle našeho názoru vcelku jasně o význam eventuálnosti (vyšplhal tři, eventuálně čtyři metry) – o případ, kdy je vylučovací poměr oslaben na pouhou eventuálnost. Jakkoliv tedy nejde přímo o slučovací poměr, je dost dobře možné, že klíč k učebnici takto daný poměr označil, jelikož nejde o "neoslabený vylučovací poměr". Záleží hodně na školské terminologii a praxi. Jak jsem se pokusil naznačit, s realitou významů a vztahů vyjádřitelných spojkou "nebo" je to ve skutečnosti složitější.
Téma: Jak se správně píší čárky u přístavků či u konkrétního typu přístavku?
Klíčové slovo: přístavek
Odpověď: Interpunkční řešení záleží na stavbě a povaze konkrétního typu přístavku.
Téma: Píše se dané spojení s čárkou?
Klíčové slovo: přístavek
Odpověď: Tento typ přístavku nemá pevná interpunkční pravidla, některé případy píšeme s čárkou, jiné nikoli.
Téma: Y = vlastní jméno – tvoření přídavných jmen od jmen zeměpisných (Brandýs > brandýský, Aš > ašský aj.): jména domácí, víceslovná
Klíčové slovo: starohobezský
Varianty: starohobezský; starohobezký
Dotaz: Jakou podobu má přídavné jméno utvořené od zeměpisného jména Staré Hobzí (obec v okrese Jindřichův Hradec)? Jakou podobu zvolit pro název ulice ve Slavonicích?
Odpověď: Přídavné jméno utvořené od zeměpisného jména Staré Hobzí má správnou podobu starohobezský. V názvu ulice je třeba použít jedině tuto podobu.
Téma: Y = obecné jméno – přechylování: časté konkrétní případy/typy, pracovní pozice/funkce
Klíčové slovo: stevardka
Varianty: stevardka; letuška
Dotaz: Jaký je ženský protějšek slova stevard – stevardka, nebo letuška? Co by se mělo uvádět ve služebních pasech (diplomatické služby ministerstva zahraničí)?
Odpověď: V daném případě nejde až tak o záležitost prostě slovotvornou. Slovo stevard lze samozřejmě neproblematicky přechýlit a vytvořit od něj slovo stevardka. Toto slovo je uvedeno ve výkladových slovnících a znamená podle nich 'ženu, která obsluhuje cestující na lodi, v letadle'. Slovníky však zároveň uvádějí, že pro 'ženu obsluhující v letadle' existuje synonymum letuška, které je v češtině v tomto významu (dosud) mnohem obvyklejší. Zda tedy v kontextu vnitřního předpisu konzulárního odboru ministerstva zahraniční (ve služebních pasech) uvádět stevardka, nebo letuška, závisí na mnoha, často mimojazykových skutečnostech. Z jazykového hlediska tu jde zejm. o to, jestli má slovo stevardka označovat jen 'ženu obsluhující v letadle', nebo i jinde (na lodi, ve vlaku, v autobuse aj.). Pokud jen v letadle, je možné zvolit obě podoby, stevardka i letuška, i když vhodnější je možná dát přednost (pro tento význam) tradiční, zaužívané podobě letuška. Pokud by mělo označovat i 'ženu obsluhující též jinde – na lodi, v autobuse aj.', bylo by nutné zvolit podobu s obecnějším významem – stevardka.
Téma: Jiné (nepředvídatelné) konkrétní případy (typ letecký vs. letový, létající vs. letový atp.)
Klíčové slovo: benefitní, benefitový
Varianty: benefitní; benefitový
Dotaz: Je správně benefitní, nebo benefitový portál a systém?
Odpověď: Výkladové slovníky neuvádějí (překvapivě) ani podobu benefitní, ani podobu benefitový. Oba výrazy jsou však utvořeny v souladu se slovotvornými zásadami češtiny a mají snadno identifikovatelný význam 'týkající se benefitu/benefitů' (jsou tedy synonyma). Podle databáze ČNK syn v8 se přídavné jméno benefitní užívá zhruba 3krát častěji než přídavné jméno benefitový. Pro spojení benefitní/benefitový portál nejsou doklady v korpusu syn v8 průkazné (najdeme tu 5 výskytů spojení benefitní portál, 0 výskytů spojení benefitový portál), v případě spojení benefitní/benefitový systém však doklady v korpusu syn v8 svědčí o tom, že obě podoby se používají víceméně stejně často (najdeme zde 47krát spojení benefitní systém a 49krát spojení benefitový systém). Obecně lze tedy používat obě přídavná jména. Ve spojení s podstatnými jmény portál a systém lze doporučit spíš užití přídavného jména benefitní – benefitní portál, benefitní systém –, ovšem s tím, že nesprávná či vyloučená není, zejm. v případě podstatného jména systém, ani podoba benefitový – benefitový systém.
Téma: Od jakého slova je utvořeno slovo X?
Klíčové slovo: včelín
Dotaz: Proč se ve slově včelín píše měkké "í". Jak je toto slovo utvořeno?
Odpověď: Slovo včelín vzniklo přidáním přípony -ín/0 k základu včel- (ze slova včela; obdobně je též kráva > kravín). Psaní měkkého "í" ve slově včelín je tedy záležitostí lexikálního pravopisu: identita (způsob zápisu) přípony -ín/0 zůstává zachována i po připojení k základu včel- a vytvoření slova včelín.
Téma: Statistiky
Dotaz: Můžete mi prosím sdělit, kolik přibližně slov má český jazyk?
Odpověď: Slovní zásoba českého jazyka obsahuje minimálně 250 tisíc slov. Alespoň tolik slov je zaneseno v Příručním slovníku jazyka českého, největším českém výkladovém slovníku. Čeština je však živý jazyk, který prochází neustálým vývojem. Proto je tento odhad pouze přibližný.
Téma: Doporučujete užívání dané příručky?
Klíčové slovo: důvěryhodnost jazykového zdroje
Dotaz: Jsou platná Školní pravidla českého pravopisu do každé aktovky od nakladatelství Lingea (2009)?
Odpověď: Tato pravidla, která uvádíte, nejsou kodifikační a závazná pro jazykovou výuku ve školách. Doporučujeme pouze Pravidla českého pravopisu z nakladatelství Fortuna.
Téma: Dotazy z literárněvědné oblasti
Dotaz: Vedu spor ohledně používání slov antiutopie a dystopie. Podle mého soudu je dystopie antonymem utopie. Zatímco antituopie může zahrnovat jak dystopie, tedy představu nejméně ideální společnosti, tak i obecně díla, která jsou proti (anti) utopiím, protože jsou třeba nereálné, škodlivé etc. A to navzdory tomu, že oba pojmy jsou používány synonymně. Předpony dys- a anti- nelze považovat za synonyma. Můžete mi prosím Vás mou úvahu potvrdit či vyvrátit?
Odpověď: Bohužel, na vaši otázku nedokážeme odpovědět, protože přesahuje naše možnosti. Slovo antiutopie je vysvětleno v Paverově a Všetičkově Lexikonu literárních pojmů (Olomouc, 2002) a ve Slovníku literární teorie (Československý spisovatel 1977). Výraz dystopie v nich uveden není. Slovo zaznamenává Nový akademický slovník cizích slov (Academia 2008), ovšem jako medicínský termín s významem nesprávné uložení, chybná poloha orgánu; poloha zubů mimo zubní oblouk v atypickém místě. První část složených slov anti- má podle NASCS význam proti (antitoxin, antifašista); dys- vyjadřuje význam zeslabený, vadný, porušený (dysfunkce).

Doporučujeme, abyste se obrátil na pracovníky Ústavu pro českou literaturu, kteří s největší pravděpodobností s uvedenými termíny pracují.
Téma: Jakou doporučujete příručku pro danou problematiku?
Klíčové slovo: jazyková příručka
Dotaz: Mohli byste mi doporučit nějakou publikaci zabývající se českými zdrobnělinami přídavných jmen? V různých mluvnicích je k tomuto tématu pouze pár řádků, ale já bych potřeboval nějaké podrobnější poučení.
Odpověď: Pokud je nám známo, žádná samostatná publikace se zdrobnělým adjektivům nevěnuje. Doporučujeme vám výklad v Mluvnici češtiny I, s. 381, a heslo Adjektivum deadjektivní v Novém encyklopedickém slovníku češtiny.
Téma: Stížnost na špatnou úroveň češtiny v médiích
Dotaz: Mluví-li někteří lidé veřejně v rozhlasu, televizi nebo píšou do tisku úřední sdělení, začnou nadměrně používat slovesná podstatná jména; doma ani se sousedy nebo spolupracovníky by tak nemluvili. Uvedu několik příkladů: odsouvání praktického provedení, opatření hovoří o umožnění, zranění bez ohrožení života, hráči jsou na hraně možnosti sehrání utkání. Také se slovesy zacházíme někdy podivně: nastane ustávání srážek, utrpěl zástavu oběhu atp.

Tragikomické mi připadá spojení podstatného jména slovesného se zvratným zájmenem se: dnešní den bude ve znamení lehkého se dotýkání, odmítnutí vymezení se, neléčení se vysokého krevního tlaku, zvětšení se břicha aj. Tohle nejsou jenom střepy naší české vezdejší mluvy, ale podle mého názoru jeden z projevů krize medií a ústupu vzdělanější části národa z některých pozic. Jak z toho ven? Jistě nikoli "učením se", ale správným užíváním češtiny na všech stupních škol a četbou dobré literatury. A v médiích a v projevech ústavních činitelů docenit jazykovou redakci! Řekněte, prosím, k uvedeným příkladům něco z lingvistického hlediska.

Na závěr několik úsměvných citátů: policie hledá muže, který ze dne na den zmizel bez svých věcí, další úmrtí zemřelého, muž je v péči specialistů s vážným poraněním hlavy.
Odpověď: Někteří mluvčí pociťují rozdíl mezi každodenním dorozumíváním a veřejným vyjadřováním jako propastný. V hovorovém jazyce nám nevadí, když některý výraz opíšeme delší větou nebo se např. vyjádříme zkratkovitě, nepřesně apod. Vyjadřujeme-li se naopak na veřejnosti, dáváme si na jazyk pozor a často volíme konstrukce, které bychom běžně nepoužili, protože
nám připadají správnější či přesnější. Mluvčí, jejichž výroky citujete, by je zpětně velmi pravděpodobně raději formulovali jinak. Týká se to zejména užívání podstatných jmen slovesných, která jsou prostředkem intelektualizace jazyka, a právě proto jsou někdy nadužívána.

O problému užívání zvratného se/si u podstatných jmen slovesných si můžete přečíst v naší Internetové jazykové příručce na adrese: http://prirucka.ujc.cas.cz/?id=580.

A k závěrečným citátům: za úsměvnost většiny z nich může tzv. neprojektivní slovosled. Jsou to případy, kdy se k sobě dostanou nesouvisející úseky výpovědi. Takové konstrukce jsou poměrně časté. Dočíst se o nich můžete např. v hesle projektivnost v Novém encyklopedickém slovníku češtiny, kde také naleznete odkazy na další články zabývající se danou problematikou.
Téma: Y = vlastní jméno – tvoření přídavných jmen od jmen zeměpisných (Brandýs > brandýský, Aš > ašský aj.): jména cizí, jednoslovná
Klíčové slovo: burundský
Dotaz: Je správně "státní příslušnost/občanství burundské", nebo "státní příslušnost/občanství Burundi"? Jakou podobu má přídavné jméno utvořené od názvu státu Burundi?
Odpověď: V kombinaci se spojením státní příslušnost/občanství je vhodnější uvést přídavné jméno utvořené od názvu státu Burundi (jakkoliv podoba státní příslušnost/občanství České republiky není vyloučená, obvyklejší je používat spojení státní příslušnost/občaství české). Přídavné jméno utvořené od názvu státu Burundi je (podle SSJČ) burundský. Doporučujeme tedy použít (viz výše uvedenou analogii s Českou republikou) spojení "státní příslušnost/občanství burundské".
Téma: Jiné (nepředvídatelné) konkrétní případy (typ letecký vs. letový, létající vs. letový atp.)
Klíčové slovo: vytipovat
Varianty: vytipovat; vytypovat
Dotaz: Je správně vytipovat, nebo vytypovat? Existují-li obě slovesa, jaký je mezi nimi (významový) rozdíl?
Odpověď: Sloveso vytipovat je zcela náležité a znamená 'odhadem vybrat z více možností; doporučit; navrhnout'. Pravidla českého pravopisu a výkladové slovníky češtiny sice zaznamenávají též sloveso vytypovat, které má podle slovníků význam 'vybrat/stanovit jako (vhodný) typ', ale ani přes zachycení v příručkách bychom sloveso vytypovat k užívání nedoporučovali. Lze totiž pochybovat o tom, zda se zmíněný význam v současných českých textech vůbec uplatňuje. Je pravděpodobné, že se sloveso vytypovat (a také *typni si, kdo vyhraje apod.) často objevuje mylně místo náležitého vytipovat, tipnout si.
Téma: Dohromady, zvlášť, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: promo balení
Varianty: promo balení; promobalení; promo-balení
Dotaz: Slovo promobalení je někdy psáno dohromady, někdy zvlášť. Klient trvá na podobě promo. Jak je to správně?
Odpověď: Promo je zkrácenina nesklonného výrazu promotion [promoušn] s významem 'propagace, reklama'. Zkrácený výraz promo není ve slovnících zachycen, jeho užití není ustálené – v praxi kolísá mezi platností přídavného jména (natočit promo CD, promo turné, promo nabídka) a mezi funkcí první části složených slov (promoturné, promonabídka. Proto je možné volit jak psaní zvlášť, tak i dohromady. V tomto případě se nám zdá být vhodnější psaní zvlášť: promo balení.
Téma: Y = obecné jméno – jiné (nepředvídatelné) příklady
Klíčové slovo: daňčí, dančí
Varianty: dančí; daňčí
Dotaz: Je správně dančí hřbet na smetaně, nebo daňčí hřbet na smetaně?
Odpověď: Tzv. druhově přivlastňovací přídavné jméno od podstatného jména daněk má správnou podobu daňčí – kvůli pravopisným konvencím češtiny píšeme sice daněk (s "n"), ale vyslovujeme samozřejmě [daňek] (s "ň"), a toto vyslovované [ň] by mělo být zachováno i v odvozenině daňčí, kde se ovšem – kvůli pravopisným konvencím češtiny – objeví v podobě písmene "ň". (Databáze ČNK syn v8 však obsahuje poměrně hojně i podobu dančí, poměr výskytů daňčí vs. dančí je tu jen zhruba 1,8 : 1. Za těchto okolností se nabízí otázka, zda uzuální, nebo dokonce noremní není i podoba dančí, doporučovali bychom k ní být velmi tolerantní, nicméně bychom trvali na tom, že upřednostnit je stále jednoznačně třeba kodifikovanou a frekventovanější podobu daňčí.)
Téma: Y = vlastní jméno – tvoření přídavných jmen od jmen zeměpisných (Brandýs > brandýský, Aš > ašský aj.): jména cizí, jednoslovná
Klíčové slovo: cambridgeský
Varianty: cambridgeský; cambridgský
Dotaz: Jakou podobu má přídavné jméno utvořené od zeměpisného jména Cambridge? Dochází v něm k vypouštění koncového "e", nebo nikoliv?
Odpověď: Přídavné jméno utvořené od zeměpisného jména Cambridge by mělo mít – v nepočeštěné podobě – správnou podobu cambridgeský, k vypouštění koncového "e" by tu tedy nemělo docházet. V databázi ČNK syn v8 se sice vyskytují i podoby cambridgský s vypuštěným "e", ale kromě toho, že nejsou kodifikované, se tu vyskytují asi 11krát méně často – používat je tedy nedoporučujeme. Kromě toho slovníky uvádějí i počeštěnou podobu cambridžský, která je však podle databáze ČNK syn v8 zhruba 14krát méně častá než podoba cambridgeský, tj. ještě méně frekventovaná než podoba cambridgský s vypuštěným "e". Z uvedeného plyne, že jednoznačně nejvhodnější je užít podobu cambridgeský (a podobám cambridgský i cambridžský, jakkoliv je druhá z nich kodifikována, je lepší se vyhnout).
Téma: Dohromady, zvlášť, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: ultraúčinnost
Varianty: ultraúčinnost; ultra účinnost; ultra-účinnost
Dotaz: Potřebuji zapsat tři slova, v nichž se opakuje slovo ultra. Nevím, jestli je psát dohromady, zvlášť, nebo se spojovníkem. U slov ultratolerance, ultrajemnost mi psaní dohromady nevadí, ale nelíbí se mi slovo ultraúčinnost, kvůli a/ú vedle sebe. Jak to má být?
Odpověď: Náležitý zápis uvedených slov je dohromady: ultratolerance, ultrajemnost i ultraúčinnost. Komponent ultra- (s významem nad, přes, více, nad běžnou míru) píšeme dohromady s příslušným slovem (srov. ultralehký, ultratenký, ultrakrátký). Skutečnost, že se vedle sebe na morfematickém švu ocitnou dvě samohlásky (ulraúsporný, ultraagresivní, ultraabsorpční), popř. opakující se slabiky (např. ultraradikální) není nikterak na překážku. Slovotvorně je výraz ultraúčinnost v pořádku.
Téma: Dohromady, zvlášť, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: reindexace
Varianty: reindexace; re indexace; re-indexace
Dotaz: Jak máme psát slovo reindexace? Dohromady, nebo zvlášť?
Odpověď: Předpona re- (s významem zpět, vzad, opět, znovu, opakovaně) se píše dohromady s příslušným výrazem. Podobně jako např. slova reaktivace, redistribuce, reformace píšeme i výraz reindexace.
Téma: Dohromady, zvlášť, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: e-mail
Varianty: e-mail; email
Dotaz: Jak se píše správně e-mail? Je to dohromady email, nebo to musí být s pomlčkou?
Odpověď: Upřesňujeme, že v zápisu slova e-mail nejde o pomlčku, ale o spojovník, tedy kratší vodorovné znaménko bez mezer. Elektronickou poštu e-mail píšeme v souladu s příručkami jen se spojovníkem; email je krycí nátěrová hmota. Vedle zápisu e-mail je podle NASCS možné užít i méně formální podobu mail.
Téma: Dohromady, zvlášť, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: nanooptika
Varianty: nanooptika; nano-optika
Dotaz: Autor píše slovo nano-optika se spojovníkem, ale psala bych to dohromady. Jak je to správně?
Odpověď: Souhlasíme. Zápis se spojovníkem nepovažujeme za vhodný. Prefixoid nano- tvoří první část řady složených slov; analogicky podle výrazů jako nanočástice, nanosekunda, nanotechnologie, nanometeorit, nanoplankton apod. píšeme jako jedno slovo i podstatné jméno nanooptika.
Téma: Dohromady, zvlášť, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: extra těsný
Varianty: extra těsný; extratěsný
Dotaz: Máme větu, ve které je uvedeno extra těsný kruh členů Kongresu. Psal bych to dohromady (extratěsný), stejně jako slovo utrakompaktní. Je to tak?
Odpověď: Není. Na rozdíl od slov s prefixoidem ultra- (ultralehký, ultrakompaktní) výraz extra netvoří první část složených slov. Podle slovníků stojí samostatně, a to buď jako příslovce s významem 'odděleně, zvlášť' (platit každý extra) nebo 'obzvlášť, mimořádně' (nijak extra mě to nemrzí), nebo jako přídavné jméno 'zvláštní' (musí mít něco extra). Doporučujeme tedy psát extra těsný kruh členů.
Téma: Dohromady, zvlášť, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: ultrakompaktní
Varianty: ultrakompaktní; ultra-kompaktní
Dotaz: V textu je psáno ultra-kompaktní taser. Musí to být se spojovníkem? Psal bych to dohromady.
Odpověď: Máte pravdu. Náležitý zápis je dohromady: ultrakompaktní. Komponenty typu ultra- píšeme dohromady s příslušným slovem, např. utrafialový, ultralehký, ultratenký.
Téma: Zápis přejatého slova
Klíčové slovo: espreso; espresso
Varianty: espreso; espresso
Dotaz: V příručkách je espreso uváděné s jedním s, ale všude se přece píše se dvěma ss. Nám na kurzu baristů zdůrazňovali, že se má psát espresso. Jak to je?
Odpověď: Máte pravdu, že zápis espresso je v českých kavárnách běžný, protože původní italské označení je caffè espresso. V češtině je slovo natolik zdomácnělé, že se jeho pravopisná podoba zjednodušila. Už i SSJČ (z let 1960–1971) uvádí jen zápis espreso, stejnou pravopisnou podobu najdeme i v SSČ a PČP. NASCS má vedle podoby espreso i zkrácené označení preso. Protože se však v posledních letech v praxi poměrně silně prosazuje i volba originální pravopisné podoby, připouští IJP obě možnosti zápisu: espreso i espresso.