ctu-aic/questions_ujc_cas_cs huggingface dataset:
Téma: Původ slova
Klíčové slovo: hezký
Dotaz: Z jakého jazyka pochází adjektivum hezký?
Odpověď: Český etymologický slovník uvádí, že slovo hezký se vyskytuje pouze v češtině. Vykládá se z praslovanského gъd-jь-kъ(jь), což je oslabená varianta kořene god- (např. ve slově hodit se), nicméně struktura slova je neobvyklá a praslovanské stáří pochybné. Nejstarší doloženou podobou je hejský – je proto možné uvažovat o souvislosti se slovy hejsek či hesovati, hejsovati ('hýřit, počínat si světácky').
Téma: Původ slova
Klíčové slovo: náboženství
Dotaz: Jaký je původ slova náboženství? Souvisí nějak se slovy nebe a žena?
Odpověď: Spojitost se slovy nebe a žena je mylná, jedná se o tzv. lidovou etymologii. Staročeský slovník definuje náboženství jako 'nábožnost, zbožnost, vroucí vztah věřícího k bohu'; 'náboženství, náboženskou víru, vyznání, konfesi'; 'nábožnou, posvátnou úctu k někomu' či 'akt, jímž se posiluje a projevuje zbožnost'. Machkův Etymologický slovník jazyka českého sice slovo náboženství nezachycuje, ale uvádí přídavné jméno nábožný, které asi vzešlo ze spojení na bozě, po bozě. To významově odpovídá dnešnímu 'od boha, k bohu'.
Téma: Původ slova
Klíčové slovo: just
Dotaz: Jaký je původ výrazu na just ve významu 'naschvál'? Má nějakou souvislost s justicí?
Odpověď: Podle Rejzkova Českého etymologického slovníku se výraz just ve významu 'schválně, zrovna, právě' do češtiny dostal z německého slova just téhož významu. To bylo přejato z francouzského juste ('správný, spravedlivý'), které pochází z latinského iūstus téhož významu. Toto přídavné jméno bylo odvozeno od slova iūs ('právo'). Souvislost s justicí zde tedy opravdu je, z historického hlediska se jedná o příbuzné slovo.
Téma: Původ slova
Klíčové slovo: keř; zákeřný
Dotaz: Vzniklo dříve slovo keř, nebo slovo zákeřný?
Odpověď: Český etymologický slovník uvádí, že slovo keř pochází z praslovanského kъrь, jehož původní význam byl asi 'odnož, postranní výhonek' (a které  souvisí se slovem kořen). Slovo zákeřný je pak jednou z odvozenin slova keř, dříve tedy vzniklo slovo keř.
Téma: Pozdravy
Dotaz: Mohu použít místo oslovení pozdrav "dobrý den", když píšu méně oficiální e-mail?
Odpověď: Z článku H. Mžourkové a K. Dvořákové "Většina z nás používá prosté Dobrý den", jenž vyšel v roce 2023 v časopisu Slovo a slovesnost, vyplývá, že samotný pozdrav se užívá jednak při komunikaci s neznámým adresátem, jednak v situacích charakterizovaných nižší mírou oficiálnosti a formálnosti (např. při každodenní komunikaci s kolegy). Vaše řešení je tedy zcela v pořádku.
Téma: Pozdravy
Klíčové slovo: dobrý den
Dotaz: Když píšu e-maily, začínám je oslovením (Vážený pane Nováku; Vážený pane inženýre). Většina e-mailů, co dostávám, však začíná pozdravem "Dobrý den". Tak teď nevím – nedělám to špatně?
Odpověď: Oslovení adresáta e-mailu je naprosto v pořádku, nedopouštíte se žádného prohřešku. V oficiální e-mailové komunikaci se však vedle tradiční formy oslovení (např. Vážený pane Nováku) užívá i spojení pozdravu a oslovení (Dobrý den, pane Nováku), které je v současnosti většinově vnímáno taktéž jako zdvořilé. Samotný pozdrav pak nachází uplatnění zejména při komunikaci s neznámým adresátem či v situacích charakterizovaných nižší mírou oficiálnosti a formálnosti (např. při každodenní komunikaci s kolegy).
Téma: Pozdravy
Klíčové slovo: dobrý den
Dotaz: Je chyba začínat e-mailovou korespondenci spojením pozdravu a jména, např. "Dobrý den, Aleno"?
Odpověď: V tomto případě je namístě mluvit spíše o (ne)vhodnosti užití než o chybě. Ačkoliv se můžeme s kombinací pozdravu a rodného jména v e-mailech setkat stále častěji (pravděpodobně vlivem angličtiny), tato kontaktová formule může působit na některé adresáty nezdvořile. V oficiální, formální komunikaci proto považujeme za vhodnější použít kombinaci pozdravu s oslovením ve formě příjmení (Dobrý den, paní Nováková) či samotné oslovení (Vážená paní Nováková).
Téma: Pozdravy
Klíčové slovo: dobrý den
Dotaz: V dopisech se setkávám s pozdravem "Dobrý den", ale v šedesátých letech jsme se učili, že se dopis začíná oslovením, např. "Vážený pane". Je dnes pozdrav na začátku dopisu normální?
Odpověď: I když se lze setkat s pozdravem na začátku dopisu stále častěji (patrně vlivem e-mailové komunikace), hodnotíme takové užití jako méně formální. V oficiální komunikaci je nadále vhodné použít oslovení, např. "Vážený pane Nováku".
Téma: Pozdravy
Klíčové slovo: dobrý den
Dotaz: Lze v dopise nebo v e-mailu používat pozdrav, nebo je vhodnější adresáta či adresáty oslovit?
Odpověď: Pro oficiální dopisovou korespondenci se nadále doporučuje užívat tradiční oslovení obsahující přívlastek "vážený": "Vážený pane Nováku", "Vážený pane předsedo", "Vážený pane magistře" apod. Tato forma oslovení se užívá taktéž v e-mailové komunikaci, ovšem jak vyplývá z nedávno proběhlého výzkumu z oblasti současné korespondence (viz Mžourková–Dvořáková: "Většina z nás používá prosté Dobrý den", Slovo a slovesnost, 2023), v praxi se běžně objevuje i kombinace pozdravu  s oslovením, např. "Dobrý den, pane Nováku". Zmíněné šetření ukázalo, že je uvedený začátek korespondence, podobně jako formulace typu "Vážený pane Nováku", v současnosti většinově vnímán jako zdvořilý a vhodný pro oficiální e-mailovou korespondenci. Výzkum však také zachytil jisté preference ve volbě počáteční formulace. Jako nejdůležitější faktor při jejím výběru se projevila míra oficiálnosti – čím oficiálnější (a v souladu s tím i formálnější) komunikace je, tím spíše pisatelé upřednostní variantu "Vážený pane Nováku" před spojením "Dobrý den, pane Nováku" (např. v kontaktu s úředníky či osobami zastávajícími vysoké funkce). Objevuje se i samotný pozdrav bez oslovení, zejména při komunikaci s neznámým adresátem či v situacích charakterizovaných nižší mírou oficiálnosti a formálnosti (např. při každodenní komunikaci s kolegy).  Při rozhodování, kterou počáteční formulaci užijeme, je tedy třeba rozlišovat mezi dopisovou a e-mailovou komunikací a vzít v úvahu též náš vztah k adresátovi.
Téma: Pozdravy
Klíčové slovo: dobrý den
Dotaz: Mohu e-mail začít pozdravem a oslovením, např. "Dobrý den, pane Nováku"?
Odpověď: V současné e-mailové komunikaci se vedle tradičního oslovení (Vážený pane Nováku) běžně užívá i kombinace pozdravu a oslovení (Dobrý den, pane Nováku). Obě tyto kontaktové formule jsou většinově vnímány jako zdvořilé a vhodné pro oficiální komunikaci. Zároveň však platí, že čím oficiálnější (a v souladu s tím i formálnější) komunikace je, tím spíše pisatelé upřednostní variantu "Vážený pane Nováku" před spojením "Dobrý den, pane Nováku".
Téma: Pozdravy
Klíčové slovo: dobrý den
Dotaz: Když posílám pracovní e-mail, začínám ho zdvořilým oslovením, např. "Vážený pane řediteli". Někdy si ale s dotyčným pošleme několik e-mailů během krátké chvíle, a tak se mi zdá zbytečné pořád toto oslovení opakovat. V dalších e-mailech tedy místo něj píšu pozdrav "dobrý den". Co si o tomto řešení myslíte?
Odpověď: Charakter e-mailové komunikace se může někdy přiblížit komunikaci chatové – typicky když si pisatelé e-mailů vymění několik zpráv během krátké doby. Výzkum H. Mžourkové a K. Dvořákové zaměřený na kontaktové formule v e-mailech (viz https://asjournals.lib.cas.cz/slovoaslovesnost/article/uuid:4ce72c32-448d-4470-abe3-dfb337f1473c) ukázal, že v takových případech se oslovení nebo pozdrav běžně vypouští. Nehodnotili bychom tedy jako nezdvořilé, pokud byste oslovení či pozdrav v bezprostředně navazujících zprávách zcela vynechala. Náhrada pozdravu za oslovení se zdá s ohledem na výsledky zmíněného výzkumu zbytečná. Vhodnost vynechání kontaktové formule je však třeba vždy posoudit s ohledem na komunikační situaci.
Téma: Pozdravy
Klíčové slovo: dobrý den
Dotaz: Mohu pracovní e-mail nebo dopis začít pozdravem a oslovením, např. "Dobrý den, paní Nováková"?
Odpověď: Při výběru kontaktové formule je třeba rozlišovat mezi dopisy a e-maily. V dopisech se doporučuje užívat tradiční oslovení typu "Vážená paní Nováková". V e-mailové komunikaci se však vedle této formulace běžně užívá i kombinace pozdravu a oslovení (Dobrý den, paní Nováková), která je v současnosti taktéž většinově vnímána jako vhodná a zdvořilá. V běžné každodenní komunikaci mezi kolegy se pak setkáváme i se samotným pozdravem (Dobrý den).
Téma: Pozdravy
Klíčové slovo: dobrý den
Dotaz: Stačí začít e-mail pozdravem "Dobrý den", nebo mám použít i oslovení, např. "Dobrý den, pane Nováku"?
Odpověď: V současné e-mailové komunikaci se užívá jak pozdrav (Dobrý den), tak kombinace pozdravu s oslovením (Dobrý den, pane Nováku). Samotný pozdrav nachází své uplatnění především při komunikaci s neznámým adresátem, případně též v situacích charakterizovaných nižší mírou oficiálnosti a formálnosti (např. při každodenní komunikaci s kolegy). Naproti tomu spojení pozdravu a oslovení je v současnosti většinově hodnoceno jako zdvořilé i v oficiální komunikaci, podobně jako tradiční způsob oslovení "Vážený pane Nováku". Obecně však platí, že čím je komunikace oficiálnější, tím spíše pisatel upřednostní variantu s přívlastkem "vážený".
Téma: Pozdravy
Klíčové slovo: dobrý den
Dotaz: Zajímal by mě váš názor na pozdrav v korespondenci. Když odpovídám na úřední dopis nebo někomu posílám e-mail (například panu Novákovi), mohu je začít slovy "Dobrý den, pane Nováku", nebo musím použít oslovení "Vážený pane Nováku"?
Odpověď: Pro oficiální dopisovou korespondenci se nadále doporučuje užívat tradiční oslovení obsahující přívlastek "vážený": "Vážený pane Nováku", "Vážený pane předsedo", "Vážený pane magistře" apod. Tato forma oslovení se užívá taktéž v e-mailové komunikaci, ovšem jak vyplývá z nedávno proběhlého výzkumu z oblasti současné korespondence (viz Mžourková–Dvořáková: "Většina z nás používá prosté Dobrý den", Slovo a slovesnost, 2023), v praxi se běžně objevuje i kombinace pozdravu "dobrý den" s oslovením. Zmíněné šetření ukázalo, že je uvedený začátek korespondence, podobně jako formulace typu "Vážený pane Nováku", v současnosti většinově vnímán jako zdvořilý a vhodný pro oficiální e-mailovou korespondenci. Výzkum však také zachytil jisté preference ve volbě počáteční formulace. Jako nejdůležitější faktor při jejím výběru se projevila míra oficiálnosti – čím oficiálnější (a v souladu s tím i formálnější) komunikace je, tím spíše pisatelé upřednostní variantu "Vážený pane Nováku" před spojením "Dobrý den, pane Nováku". Proto se např. v běžné pracovní komunikaci mezi kolegy setkáme často s pozdravem, kdežto v kontaktu s úředníky či osobami zastávajícími vysoké funkce pravděpodobně bude častěji volena tradiční forma oslovení. Při rozhodování, kterou počáteční formulaci užijeme, je tedy třeba rozlišovat mezi dopisovou a e-mailovou komunikací a vzít v úvahu též náš vztah k adresátovi.
Téma: Krátce, nebo dlouze?
Klíčové slovo: napáječ
Varianty: napáječ; napaječ
Dotaz: Vím, že se může psát rozváděč i rozvaděč, ale dohadujeme se, zda to platí i pro slovo napáječ. Psala bych jen dlouze, ale kolega prosazuje podobu napaječ.
Odpověď: IJP, PČP a SSJČ uvádějí pouze variantu napáječ. Podoba napaječ se v praxi sice objevuje, ale zatím se neprosadila. Doklady z korpusu SYN v12 ukazují jednoznačnou převahu doporučované podoby napáječ (poměr je 2 435 : 300).
Téma: S, nebo z?
Klíčové slovo: divizní
Varianty: divizní; divisní
Dotaz: V textu z historie užíváme označení divi_ní generál. Máme psát divisní, nebo divizní?
Odpověď: Přestože se nepochybně v době, o níž píšete, psalo divisní generál, doporučujeme v současném textu volit dnes užívanou podobu divizní. Slova divizní, divize patří k zdomácnělým výrazům, v nichž se původní s vždy v češtině vyslovuje jako [z], zápis divizní je základní, stylově neutrální, je ho možno použít ve všech spisovných textech. Podoba divisní je vnímána jako příznaková, zastaralá.
Téma: Zápis přejatého slova
Klíčové slovo: encefalitida
Varianty: encefalitida; encephalitida
Dotaz: Píše se encefalitida, nebo encephalitida?
Odpověď: V češtině užíváme podobu encefalitida (popř. encefalitis), zachycují ji nejenom nejnovější zdroje, jako je např. ASSČ a IJP, ale je uvedena už i v NASCS, SSČ a SSJČ.
Téma: Případy (ne)užití genderové korektnosti
Klíčové slovo: genderová neutrálnost; genderově neutrální vyjadřování
Dotaz: Pro potřeby naší firmy vytváříme slovník genderově neutrálních pojmenování osob. Například slovo pracovník nahrazujeme slovem pracující, u některých pojmenování však nevíme, jak genderově neutrální podobu utvořit. Jak bychom měli nazývat třeba zaměstnance?
Odpověď: Pro některá pojmenování osob lze použít zpodstatnělá přídavná jména jako pracující či vedoucí. Nutno ovšem dodat, že jako tzv. genderově neutrální mohou fungovat jen v některých tvarech (srov. 1. p., č. j., r. muž. i žen.: vedoucí, ale 2. p., č. j., r. muž.: vedoucího vs. 2. p., č. j., r. žen.: vedoucí). V případě slova zaměstnanec přichází v úvahu opis, např. zaměstnaná osoba.
Téma: Zápis přejatého slova
Klíčové slovo: borrelióza; borelióza
Varianty: borrelióza; borelióza
Dotaz: Jsou ve slově borrelióza dvě r?
Odpověď: Pojmenování infekčního onemocnění se může podle IJP, NASCS a ASSČ psát jak se dvěma rr: borrelióza, tak s jedním r: borelióza. V obou případech s dlouhým ó a z. Doklady z ČNK ukazují, že v publicistických textech je výrazně četnější podoba borelióza.
Téma: Užívání titulů, hodností, funkcí a jejich konkurence
Klíčové slovo: Bc.; Ing.
Dotaz: Před lety jsem získal inženýrský titul a nedávno jsem získal bakalářský titul. V jakém pořadí mám tyto tituly uvádět – Ing. Bc. Jan Novák, nebo Bc. Ing. Jan Novák?
Odpověď: Obvykle píšeme vyšší titul před nižším, ve vašem případě bychom tedy zvolili variantu Ing. Bc. Jan Novák. V úvahu přichází též uvádění pouze inženýrského titulu, neboť v praxi se nižší tituly mnohdy neuvádějí.
Téma: Zápis přejatého slova
Klíčové slovo: lymská, lymeská
Varianty: lymská; lymeská
Dotaz: Máme psát lymská, nebo lymeská borelióza?
Odpověď: Podoba není úplně ustálená, je možné psát jak lymská, tak lymeská bor(r)elióza. V IJP je u tohoto hesla uvedena poznámka, že v odborných textech se dává přednost podobě lymeská borrelióza.
Téma: Oslovování
Dotaz: Píšu dopis a nejsem si jistá, zda mám nejprve oslovit ženu (Evo a Adame), nebo muže (Adame a Evo). Můžete mi poradit?
Odpověď: Z jazykového hlediska jsou obě varianty přijatelné, nicméně při oslovování bývají tradičně na prvním místě uváděny ženy (Vážené paní, vážení pánové; Vážené dámy, vážení pánové apod.), a proto bychom se přiklonili k variantě "Evo a Adame".
Téma: Zápis přejatého slova
Klíčové slovo: Provence
Varianty: Provence; Provance
Dotaz: Do letáku potřebujeme napsat "Ve stylu francouzské [prováns]". Píše se Provance, nebo Provence?
Odpověď: Přestože vyslovujeme [prováns], náležitý zápis pojmenování části jihovýchodní Francie je Provence.
Téma: Oslovování
Klíčové slovo: madam; madame
Dotaz: Často používám oslovení "madam", ale některým ženám se nelíbí. Jaký na to máte názor?
Odpověď: Oslovení výrazem "madam" není v češtině nijak rozšířené, a proto nebude pravděpodobně všeobecně považováno za neutrální a přijatelné. Jeho hodnocení může být subjektivní, někdo jej může považovat např. za uctivé, někdo jiný třeba za ironické. V češtině se běžně užívá oslovení "paní", případně "mladá paní" (nutno však dodat, že i forma s přívlastkem může být – podobně jako oslovení "slečno" – vnímána negativně).
Téma: Užívání titulů, hodností, funkcí a jejich konkurence
Klíčové slovo: Mgr.
Dotaz: Firma, která pro nás připravuje cedulky na dveře, navrhla následující zápis jména a vysokoškolského titulu: "Jana Nováková, Mgr." Já jsem ale zvyklá, že se píše buď "Mgr. Jana Nováková" nebo "Nováková Jana, Mgr." Co je správně?
Odpověď: Na různých vizitkách, cedulkách apod. se akademické tituly běžně uvádějí před rodným jménem a příjmením, doporučujeme proto zvolit variantu "Mgr. Jana Nováková". Jiná řešení sice nelze považovat za nesprávná, ale jsou značně neobvyklá. S magisterským titulem umístěným až za rodným jménem a příjmením a po čárce se můžeme setkat např. v různých seznamech.
Téma: Zeměpisná jména: pomnožná
Klíčové slovo: Louky
Varianty: Louk; Luk
Dotaz: Jak zní 2. pád zeměpisného jména Louky, které nesou místní části obcí Karviná a Zlín? Jsou přípustné tvary Louk i Luk, nebo pouze některý z nich?
Odpověď: Zeměpisné jméno Louky nesou nejen zmíněné místní části, ale jde rovněž o název zaniklé obce Louky nad Olší a přírodní rezervace Louky pod Kumstátem. Zatímco obecné jméno louka má ve 2. pádě dubletu, tzn. že jsou přípustné tvary louk i luk, v případě pomnožného zeměpisného jména Louky doporučujeme pouze tvar Louk. Jednak tento tvar v místním úzu zmíněných lokalit převažuje, jednak by konkurenční tvar Luk mohl být mylně chápán jako 2. pád pomnožného zeměpisného jména Luka.
Téma: Zápis přejatého slova
Klíčové slovo: graffiti
Varianty: graffiti; graffity
Dotaz: Dívala jsem se do IJP, takže nejspíš odpověď znám, ale chci se ujistit, zda není možné psát graffity (s -y).
Odpověď: Doporučujeme ponechat původní podobu graffiti, kterou zachycuje jak IJP, tak nový elektronický ASSČ. Pokud by se v souladu s výslovností slovo psalo s -y, pak by se pravděpodobně také zjednodušilo psaní ff na f; podoba grafity by však pro mnohé uživatele byla neprůhledná, protože odpovídá množnému číslu slova grafit. Z těchto důvodů se u tohoto výrazu zachovává původní přejatá podoba.
Téma: Zápis přejatého slova
Klíčové slovo: grandslam
Varianty: grandslam; Grand Slam
Dotaz: Znejistěla jsem, jestli se [grentslem] v českém textu píše stejně jako v angličtině Grand Slam, nebo zda je to nějak počeštěné. A váhám, jak je to s velkými písmeny a se skloňováním.
Odpověď: V češtině se už řadu let běžně užívá podoba grandslam – psáno dohromady, s malým počátečním písmenem. Slovo se podle zakončení skloňuje podle vzoru "hrad": 2. p. grandslamu. Pravopisnou podobu je možné ověřit např. v IJP nebo v ASSČ.
Téma: I, nebo y?
Klíčové slovo: sirob
Varianty: syrob; sirob
Dotaz: Vím, že se píše sirup s i, ale jak je to se slovem s_rob? Na šťávách vídám psáno syrob, nemaji to špatně?
Odpověď: V obou slovech bychom měli v souladu se současnou kodifikací psát -i-: sirup, sirob. Ve starších zdrojích (PSJČ a rovněž v SSJČ) najdeme podobu syrob a syrup. Ale už v SSJČ je vedle této pravopisné podoby uvedena i varianta sirob, sirup (s poznámkou: dříve psáno sy-). Změnu přinesla PČP z roku 1957. Novější slovníky a IJP zachycují už pouze podoby s i: sirob, sirup. Vysvětlení je možné najít v IJP v kapitole Vyjmenovaná slova, bod 4.8.
Máte pravdu, že s pravopisnou podobou syrob se dnes setkáváme na některých výrobcích. Je sice v rozporu se současnou kodifikací, ale žádným zákonem není dáno, že je výrobce povinen náležitou podobu užívat. Volbou dřívější (dnes nedoporučované) podoby chce pravděpodobně posílit dojem, že jde o tradiční recepturu.
Téma: Význam frazému
Klíčové slovo: uherský
Dotaz: Jaký je význam frazému jednou za uherský rok? Je to 'nikdy', nebo 'skoro nikdy'?
Odpověď: Výkladové slovníky češtiny (konkrétně Slovník spisovného jazyka českého, Slovník spisovné češtiny) vykládají tento frazém jako 'velmi zřídka'.
Téma: Synonymie
Klíčové slovo: zpovykaný
Dotaz: Jsou výrazy rozmazlený a zhýčkaný synonymní se slovem zpovykaný?
Odpověď: Slovník spisovného jazyka českého u slova zpovykaný uvádí, že je plně synonymní se slovem zhýčkaný. Jako částečné synonymum pro výraz zpovykaný zmiňuje i slovo rozmazlený, s omezením na první ze dvou popisovaných významů slova, tj. 'pokažený mazlením, zvláště při výchově'.
Téma: Významový rozdíl mezi slovy
Klíčové slovo: determinant, determinanta
Dotaz: Jaký je významový rozdíl mezi slovy determinant a determinanta?
Odpověď: Podle budovaného Akademického slovníku současné češtiny (ASSČ) sdílejí výrazy determinant a determinanta společný význam 'determinující, určující, rozhodující složka, činitel, faktor'. Slovo determinant má v ASSČ ještě druhý význam, užívaný v matematice, konkrétně v lineární algebře, který označuje 'číslo nebo funkci přiřazenou prvkům čtvercové matice'. Vydáním starší Akademický slovník cizích slov ještě u hesla determinant uvádí význam z oblasti psychologie: 'souhrn činitelů určujících a spoluvytvářejících psychický vývoj jedince v době jeho dospívání'; u hesla determinanta týž slovník zmiňuje další význam, a to z oblasti ekologie: 'organismus, který svým působením výrazně ovlivňuje okolní prostředí'.
Téma: Původ slova
Klíčové slovo: varhany
Dotaz: Jaký je původ slova varhany?
Odpověď: Podle Rejzkova Českého etymologického slovníku pochází slovo varhany ze středolatinského organa. Jedná se o tvar množného čísla slova organum, které nese význam '(hudební) nástroj, ústrojí' a má spojitost s řeckým výrazem órganon ('nástroj, dílo'). Ve staré češtině se pak používaly též varianty orhany či vorhany.
Téma: Desetinné číslo
Klíčové slovo: desetinné číslo; počítaný předmět
Varianty: 8,5 milionů; 8,5 milionu
Dotaz: Je správně tvar "8,5 milionů", nebo "8,5 milionu"?
Odpověď: Shoda počítaného předmětu po desetinných číslech se řídí podle desetin, setin atd., tvar počítaného předmětu je proto ve 2. p. j. č. Náležitá podoba je tedy "8,5 milionu". V méně oficiálních textech se počítaný předmět často objevuje právě ve tvaru 2. p. mn. č., případně se shoda řídí číslovkou umístěnou za desetinnou čárkou ("8,5 milionů"). Pro kultivovaný text však doporučujeme pouze první uvedený způsob.
Téma: Význam slova
Klíčové slovo: vposledku
Dotaz: Znamená slovo vposledku (psáno též jako dvě slova "v posledku") 'nakonec' nebo 'v poslední době'?
Odpověď: Spojení podstatného jména posledek a předložky v uvádí v rámci heslového odstavce (posledek) Slovník spisovného jazyka českého. Vykládá je pomocí výrazů 'ke konci, na konec'. Tři záznamy pro spřežku vposledku pak zachycuje ještě Novočeský lexikální archiv (jde o výskyty z novin a díla V. Havla z let 1967, 1969 a 1989).

Výskyty v korpusu KonText (řada syn, verze12) pak dokládají, že v současnosti se spřežka a dané slovní spojení užívají jak ve významu časovém, tj. stejně jako příslovce nakonec vyjadřuje výraz vposledku význam 'v závěrečné fázi' (např. připravit národ na zřejmě dlouhou a nákladnou operaci, která nemá jen vojensky svrhnout Saddáma, ale vposledku zrekonstruovat Irák jako stát i politický národ), tak ve funkci modální částice s významem 'konečně, celkem' (např. Veškerá askeze je vposledku láska k sobě).
Téma: Význam slova
Klíčové slovo: anglicismus
Dotaz: Jaký je význam slova viabilita? Je to 'schopnost přežít' jako v angličtině?
Odpověď: Současné výkladové slovníky heslo viabilita neobsahují. Patrně proto, že jde o úzce odborný výraz, který se užívá zejména v medicínských oborech, konkrétně v prenatální medicíně (častými spojeními jsou pak např. viabilita plodu nebo viabilita těhotenství), popřípadě v biologii (viabilita viru). V kontextech, které nalezneme v korpusu KonText (řada syn, verze12), se někdy uvádí jako význam slova 'životaschopnost'. Vhodnost takového českého ekvivalentu pro zmiňovaný původem cizí odborný termín potvrzuje Velký lékařský slovník online, který sice nezachycuje slovo viabilita, ale u přídavného jména viabilní uvádí výklad 'životný, schopný života'.
Téma: Synonymie
Klíčové slovo: synonymie
Dotaz: Lze v češtině užívat namísto slova vitalita výraz viabilita?
Odpověď: Abychom na vaši otázku mohli odpovědět, je třeba zjistit, zda jde v případě slov viabilita a vitalita o synonyma. Současné výkladové slovníky heslo viabilita neobsahují. Patrně proto, že jde o úzce odborný výraz, který se užívá zejména v medicínských oborech, konkrétně v prenatální medicíně (častými spojeními jsou pak např. viabilita plodu nebo viabilita těhotenství), popřípadě v biologii (viabilita viru). V kontextech, které nalezneme v korpusu KonText (řada syn, verze12), se někdy uvádí jako význam slova 'životaschopnost'. Připojování výkladu významu tak svědčí o tom, že i v odborném prostředí bude slovo pravděpodobně hodnoceno jako méně známý výraz. 

Význam slova vitalita české výkladové slovníky vykládají jako 'životní síla, životní schopnost, životaschopnost, životnost'. Přestože by se tak mohlo zdát, že jsou slova viabilita a vitalita synonymní, není tomu tak. Vzhledem k tomu, že je výraz viabilita užíván v úzce odborných kontextech a má charakter termínu, jeho nahrazování slovem vitalita nelze doporučit.