ctu-aic/questions_ujc_cas_cs huggingface dataset:
Téma: Parataxe
Klíčové slovo: nebo
Dotaz: Ráda bych s vámi poradila ohledně poměru ve větě, kterou jsem našla v učebnici Český jazyk 8 od Frause. Věta zní takto: "Dave měl na sobě jenom tričko a šortky, a tak uhnul z cesty a vyšplhal tři nebo čtyři metry vzhůru ke skalnímu převisu." Zajímá mě poměr mezi slovy "tři nebo čtyři". Příručka této učebnice tvrdí, že se jedná o poměr slučovací. Zásady psaní čárky a poměrů jsou mi jasné. Nechápu však, proč by v tomto případě mělo jít o poměr slučovací. Poměr vylučovací je mezi větami, jejichž obsahy se navzájem vylučují. Mezi větnými členy pak platí stejné pravidlo, je to tak? Dave přeci vyšplhal buď 3, nebo 4 metry, takže se to vzájemně vylučuje. Proč se tedy nejedná o poměr vylučovací?
Odpověď: Ve Slovníku spisovného jazyka českého se o spojce "nebo" dočteme toto: "(ve větách netázacích) spojuje věty nebo větné členy, z nichž jen jeden platí, jejichž významy se navzájem (v různé míře) vylučují; někdy je vylučovací poměr oslaben na pouhou eventuálnost, popř. má význam prostě slučovací". Vidíme tedy, že spojka "nebo" má škálu významů, jejíž relativně pevné body lze seřadit takto: platí jen jeden člen > eventuálnost > prosté slučování (např. ve větě "Děti nebo vojsko platí polovic"). Jak to tak bývá, mezi jednotlivými případy (oněmi pevnými body) nejsou jasné hranice. Ve vašem případě ("tři nebo čtyři metry") jde však vcelku jasně o význam eventuálnosti ("vyšplhal tři, eventuálně čtyři metry") – tedy o případ, kdy je vylučovací poměr oslaben na pouhou eventuálnost. Sice tedy nejde o typický slučovací poměr, ale je dost dobře možné, že klíč k učebnici takto daný poměr označil, jelikož nejde ani o "neoslabený vylučovací poměr". Hodně záleží na školské terminologii a praxi, kterou však Ústav pro jazyk český jakožto nedidaktické pracoviště nezná.
Téma: Dohromady, nebo zvlášť?
Klíčové slovo: za mnou
Varianty: přede mnou; předemnou
Dotaz: Píše se "za mnou" (stojí za mnou) zvlášť, nebo dohromady?
Odpověď: Nejde o spřežku, ale samostatnou předložku "za" a tvar zájmena "já". Spojení "za mnou" tedy píšeme jen zvlášť.
Téma: Dohromady, nebo zvlášť?
Klíčové slovo: přede mnou
Varianty: přede mnou; předemnou
Dotaz: Píše se "přede mnou" (např. ve větě Stojí ve frontě přede mnou) zvlášť, nebo dohromady?
Odpověď: Nejde o spřežku, ale samostatnou vokalizovanou předložku přede a tvar zájmena já – "přede mnou" tedy píšeme jen zvlášť.
Téma: Nejedná se o shodu přísudku s podmětem
Klíčové slovo: honorifikační plurál
Dotaz: Chtěla bych se ujistit, jak je to s psaním koncovek při onikání osobě ženského pohlaví – používá se -y, nebo -i? Je například správně věta "Mamička spadli v síni a už nevstali"? Nebo by mělo být "spadly a nevstaly"?
Odpověď: V případě věty "Mamička spadli v síni a už nevstali" se nejedná o onikání, ale o tzv. honorifikační plurál, který se objevuje (resp. spíše objevoval) v určitých moravských nářečích. V Českém jazykovém atlase, který mapuje česká nářečí, se o tomto jevu píše jako o porušení shody. Na základě analogie s příkladem "chasa měli starost", který ČJA uvádí, doporučujeme měkké i: "Mamička spadli v síni a už nevstali."
Téma: Vokalizace předložky
Klíčové slovo: k, ke
Varianty: k; ke
Dotaz: Je správně k tvým, nebo ke tvým?
Odpověď: Smyslem tzv. vokalizace předložek (k > ke) je usnadnění výslovnosti. Ve chvíli, kdy by stykem (neslabičné) předložky s následujícím slovem vznikla obtížně vyslovitelná souhlásková skupina, předložka se přidáním samohlásky "e" tzv. vokalizuje. Pro tuto vokalizaci platí jen málo bezvýjimečných pravidel (např. začíná-li následující slovo na stejnou souhlásku, která tvoří předložku, vokalizuje se: není *k kolu, ale jedině ke kolu), existují tu jen tendence, protože různí uživatelé češtiny vnímají různé souhláskové skupiny jako různě obtížně vyslovitelné. To je i případ spojení "k/e tvým". V daném případě je tedy možné předložku jak vokalizovat – ke tvým, tak i ponechat nevokalizovanou – k tvým.
Téma: Dohromady, zvlášť, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: elektropříprava
Varianty: elektropříprava; elektro příprava
Dotaz: Píše se elektro příprava jako dvě slova, nebo se to píše dohromady elektropříprava?
Odpověď: Doporučujeme psát dohromady: elektropříprava. Komponent elektro- funguje jako první část mnohých složených slov, např. elektroměr, elektroopravna, elektroprodejna, elektroléčba, elektrochirurgie.
Téma: Dohromady, zvlášť, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: kryptokomunita
Varianty: kryptokomunita; krypto-komunita; krypto komunita
Dotaz: Nemůžeme se dohodnout, jak se píše kryptokomunita, jestli je to zvlášť, nebo dohromady.
Odpověď: Slovníky výraz kryptokomunita sice nezachycují, ale komponent krypto-/krypt- (s významem skrytost, tajnost, skrytý, tajný) funguje jako první část mnohých složených slov. Analogicky k výrazům jako kryptogenetický, kryptopedologie, kryptosystém, kryptovulkanismus apod. doporučujeme psát dohromady i podstatné jméno kryptokomunita.
Téma: Dohromady, nebo zvlášť?
Klíčové slovo: na rovinu
Varianty: na rovinu; narovinu
Dotaz: Nacházím na internetu protichůdné informace, proto si potřebuju ověřit, jak psát "na rovinu" ve větě: Říct něco na rovinu. Je to příslovečná spřežka?
Odpověď: Příručky (IJP, PČP, SSČ, SSJČ) výraz jako spřežku neuvádějí, měli bychom tedy psát jedině zvlášť: Říct něco na rovinu. Přestože se s psaním dohromady v některých textech setkáváme, doklady z ČNK potvrzují, že stále výrazně převažuje psaní zvlášť.
Téma: Dohromady, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: sociálněvědní
Varianty: sociálněvědní; sociálně-vědní; sociálně vědní
Dotaz: Potřebuji ověřit, zda se přídavné jméno sociálněvědní píše dohromady. Nacházím i zápisy se spojovníkem, dokonce i zvlášť.
Odpověď: Složená přídavná jména s první složkou zakončenou na -sko, -cko, -ně nebo -ově píšeme buď se spojovníkem, nebo dohromady. Psaní zvlášť se u složených přídavných jmen neužívá, přestože v praxi se s ním stále můžeme setkat. Pokud je základem přídavného jména podřadné spojení, v němž jedna složka rozvíjí druhou – v tomto případě jde o sociální vědy –, píšeme adjektivum dohromady: sociálněvědní. Zápis se spojovníkem (sociálně-vědní) by naznačoval jiný význam. Jednalo by se o souřadné spojení, jehož složky by byly na stejné úrovni (mohly by být spojeny spojkou a: sociální a vědní). Tato možnost se nám zdá málo pravděpodobná.
Téma: Y = vlastní jméno – rodiny, manželé, bratři, sestry atp.: příjmení adjektivní (Veselý)
Klíčové slovo: Spurných, Spurná
Varianty: Spurných; Spurná
Dotaz: Jaké je společné jméno rodiny utvořené od příjmení Spurný?
Odpověď: Společné jméno rodiny utvořené od příjmení Spurný má dvě možné podoby – rodina Spurná a rodina Spurných.
Téma: Vhodnost/správnost slova
Klíčové slovo: doteď, do teď
Varianty: dosud; doteď; do teď
Dotaz: Skoro vůbec není slyšet slovo dosud, jen jeho náhrada doteď (příp. do teď). Je to tak správně?
Odpověď: Spojení do teď, respektive doteď, je už léta synonymní s výrazem dosud. Občas se stává, že nějaký výraz se rozšíří na úkor jiného. Ale to není v jazyce nic neobvyklého. K vyšší míře užívání tohoto spojení mohlo, zvláště u mladší generace, vést i to, že je významově průhlednější než etymologicky zastřené dosud.
Téma: Slovesa: časování
Klíčové slovo: moci
Varianty: mohu; můžu; můžou; mohou
Dotaz: Zajímalo by mě, zda se ještě používá (infinit. moci) - v 1.os. jedn. čísla sloveso mohu. Všude (v mediích....) slyšíme (já) můžu. Přiznám se, že mi to trošku "leze" hůř do ucha.
Odpověď: Čeština se mění. Je to pro každý přirozený jazyk naprosto běžné. Např. až do r. 1957 byly kodifikovány jen tvary peku, pekou. Dnes by většina uživatelů češtiny tyto tvary hodnotila určitě jako silně zastaralé. Ke změnám došlo i při časování slovesa moci. Od r. 1993 lze zvolit v 1. osobě jak tvar mohu, tak můžu, ve 3. osobě mohou, můžou. Mezi tvary mohu, mohou a můžu, můžou jsou stylistické rozdíly. Tvary mohu, mohou jsou hodnoceny jako spisovné, a to stylově neutrální, které lze užít v kterémkoli projevu, který je veden ve spisovné češtině. Tvary můžu, můžou se označují jako hovorové. Jsou také spisovné, ale měly by se užívat především v méně formálních projevech, v médiích např. v diskusních pořadech, v reportážích.
Téma: Osobní jména: mužský rod
Klíčové slovo: Maria, Battista
Varianty: Mariovi; Battistovi
Dotaz: Ráda bych se zeptala na skloňování celého jména Giovanni Maria Filippi  a Giovanni Battista Alliprandi. Setkala jsem se bohužel se spoustou různých možností. Myslím, že si dokážu poradit s první a třetí částí jména, ale potíž mi dělá zejména část druhá. Za sebe bych skloňovala ve třetím pádě Giovannimu Mariovi Filippimu, Giovannimu Battistovi Alliprandimu. Nedokážu najít žádnou příručku, která by mi pomohla rozhodnout se správně.
Odpověď: Jména Maria a Battista se skloňují podle vzoru "předseda", a proto jsou opravdu namístě tvary 3. pádu, které uvádíte: Giovannimu Mariovi Filippimu, Giovannimu Battistovi Alliprandimu. Podrobné poučení o skloňování osobních mužských jmen můžete nalézt v Internetové jazykové příručce (https://prirucka.ujc.cas.cz/). Tam je i např. heslo Maria (https://prirucka.ujc.cas.cz/?slovo=Maria).
Téma: Osobní jména: mužský rod
Klíčové slovo: Uly
Dotaz: Když se v prvním pádě někdo jmenuje Uly (zkratka Ulrych, německé jméno) podle jakého vzoru se skloňuje a jaké má být v prvním pádě i/y ?
Odpověď: Osobní mužská jména zakončená ve výslovnosti i v písmu na -i/-y se skloňují tzv. zájmenným způsobem: Ulyho, Ulymu, o Ulym, s Ulym atd.
Co se týče psaní -y nebo -i, záleží na původním jazyce, jak vypadá domácká podoba jména v němčině.
Téma: Střední rod
Klíčové slovo: ramínko
Varianty: ramínkách; ramíncích
Dotaz: Narazil jsem na nejasnost u použití 6. p. u množného čísla slova ramínko (šatní doplněk). Mé šaty visí na ramíncích vs. Mé šaty visí na ramínkách. Mohl bych vás požádat o pomoc, co je správně? Tuším, že první verze, ale neumím si ji obhájit. Vzor "město/města" jako to ramínko/ta ramínka jaksi nefunguje.
Odpověď: V 6. p. mn. č. je spisovný tvar ramínkách. Máte pravdu, že tento tvar neodpovídá vzoru "město", jména středního rodu zakončená na -ko, -go, -ho, -cho totiž nemají v lokálu pravidelnou koncovku -ech, nýbrž -ách, která u některých slov variuje s -ích. Podobné případy můžete vyhledávat též v Internetové jazykové příručce, např. heslo ramínko, i s prokliky do výkladové části zde: https://prirucka.ujc.cas.cz/?slovo=ram%C3%ADnko.
Téma: Zeměpisná jména: mužský rod
Klíčové slovo: Svatý Kryštof a Nevis
Dotaz: Jak je to se skloňováním ostrovního státu Svatý Kryštof a Nevis?
Odpověď: Obě části názvu doporučujeme skloňovat podle mužského neživotného vzoru "hrad", viz Internetová jazyková příručka: https://prirucka.ujc.cas.cz/?slovo=Nevis.
Téma: Zeměpisná jména: pomnožná
Klíčové slovo: Alandy
Dotaz: Jakého rodu je zeměpisné jméno Alandy?
Odpověď: Stejně jako v případě Falkland (viz odpověď 8213) i u názvu Alandy gramatický rod kolísá, a proto považujeme za přijatelnou obourodost: mužský rod neživotný i ženský rod.
Téma: Dohromady, zvlášť, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: mimoevropský
Varianty: mimoevropský; mimo evropský
Dotaz: Píšeme v textu evropské a mimoevropské organizace. Píše se výraz mimoevropský jako jedno, nebo dvě slova?
Odpověď: Slovo mimoevropský píšeme dohromady. Jde o složený výraz s první částí mimo-, obdobně např. mimosoudní, mimoúrovňový.
Téma: Dohromady, zvlášť, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: superrychlý
Varianty: superrychlý; super rychlý
Dotaz: Jak správně psát "super rychlý"? Mělo by to být s pomlčkou, dohromady, nebo zvlášť? Jak k tomu přistupovat?
Odpověď: Doporučujeme psát superrychlý, takto slovo uvádí např. IJP. Komponent super- často tvoří první část složených výrazů, obvykle přídavných jmen, proto píšeme dohromady: superrychlý, obdobně např. supersilný, superlehký. Zápis dohromady výrazně převažuje i v dokladech z ČNK.
Téma: Dohromady, zvlášť, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: cyklovýlet
Varianty: cyklovýlet; cyklo výlet
Dotaz: Potřebujeme napsat, že klienti byli na cyklovýletu. Píše se to dohromady, nebo zvlášť?
Odpověď: Komponent cyklo- funguje jako první část mnohých složených slov, např. cyklocentrum, cyklokros, cykloopravna. Dohromady proto píšeme i slovo cyklovýlet.
Téma: Dohromady, nebo zvlášť?
Klíčové slovo: na místě
Varianty: na místě; namístě
Dotaz: Přišla rána a řidička byla na místě mrtvá. Má ve větě být namístě, nebo na místě?
Odpověď: V uvedené větě nejde o spřežku namístě s významem 'vhodné, náležité, v pořádku', ale o předložku na a podstatné jméno místo. Píšeme proto zvlášť: řidička byla na místě mrtvá.
Téma: Zeměpisná jména: pomnožná
Klíčové slovo: Falklandy
Dotaz: Jakého rodu je jméno Falklandy?
Odpověď: Příručky uvádějí, že jsou Falklandy rodu mužského, nicméně v úzu často pomnožná zeměpisná jména cizího původu inklinují k ženskému rodu, což se potvrzuje i v tomto případě. Připustili bychom tedy obourodost.
Téma: Slovesa: zvratnost
Klíčové slovo: zkusit si
Varianty: zkus jsi; zkus si
Dotaz: Chtěla bych se zeptat, zda se píše: "Zkus si některá zapamatovat" (sobě), nebo "Zkus jsi některá zapamatovat" (ty jsi zkus)
Odpověď: Východiskem je výraz "zkusit si", píšeme tedy: Zkus si některá zapamatovat.
Téma: Mužský rod životný
Klíčové slovo: strážce, poradce, správce
Dotaz: Přestože jsem na Vašich webových stránkách nalezl požadovanou informaci (https://prirucka.ujc.cas.cz/?slovo=str%C3%A1%C5%BEce), obracím se na Vás s prosbou o potvrzení správnosti, že slovo strážce, obdobně pak i poradce, správce atd. je rodu mužského životného. Dle vyučujícího pedagoga mého syna je slovo strážce rodu mužského, ale neživotného.
Odpověď: Potvrzujeme, že slova strážce a poradce jsou rodu mužského životného. Viz Internetová jazyková příručka, příslušná hesla (https://prirucka.ujc.cas.cz/?slovo=str%C3%A1%C5%BEce; https://prirucka.ujc.cas.cz/?slovo=poradce) a rovněž odkazy do výkladových slovníků SSČ a SSJČ.
Mužské podstatné jméno správce může být podle kontextu jak životné (osoba), tak neživotné (počítačový program) – viz https://prirucka.ujc.cas.cz/?slovo=spr%C3%A1vce).
Téma: Psaní c/k
Klíčové slovo: pocovidový
Varianty: pocovidový; pokovidový
Dotaz: Autor textu použil označení pocovidová doba. Nemělo by se to spíše psát s k – pokovidová doba?
Odpověď: Protože se onemocnění covid (covid-19) píše s "c" (podoba kovid se v textech na internetu objevuje výjimečně), doporučujeme zachovat "c" i v odvozeném přídavném jménu pocovidový.
Téma: S, nebo z?
Klíčové slovo: konsenzus
Varianty: konsenzus; konsensus
Dotaz: Jak se správně píše slovo konsenzus? Je i podoba konsensus v pořádku?
Odpověď: Pravopis slova konsenzus odpovídá jeho spisovné výslovnosti = po předponě latinského původu kon‑ následuje -s-, následuje -z-. Varianta konsenzus je tedy stylově neutrální. Zápis konsensus není vysloveně chybný, ale většina uživatelů ho bude vnímat jako zastaralý.
Téma: S, nebo z?
Klíčové slovo: komunismus
Varianty: komunismus; komunizmus
Dotaz: Dohadujeme se, zda se správně píše komunismus, nebo komunizmus. Když někdo píše komunizmus, je to chyba?
Odpověď: Zápis komunizmus není chybný. Podle platných PČP je možné psát komunismus i komunizmus, podoby však nejsou stylově rovnocenné. Ve slovech s příponou vyslovovanou [-izmus] se v souladu s tzv. Dodatkem k PČP považují za základní podoby se -s-, stylově neutrální je tedy zápis komunismus. Podobu se zakončením -ismus proto volí většina uživatelů.
Téma: S, nebo z?
Klíčové slovo: metabolismus
Varianty: metabolismus; metabolizmus
Dotaz: Máme na tabulce označení klinika endokrinologie a metabolizmu. Zajímá mě, jestli je tam z, nebo s. Je zápis se -z- chybný?
Odpověď: Zápis metabolizmus chybný není. Teoreticky je možné psát metabolismus i metabolizmus, podoby však nejsou rovnocenné. Ve slovech s příponou vyslovovanou [-izmus] se v souladu s tzv. Dodatkem k PČP považují za základní podoby se -s-, stylově neutrální je tedy zápis metabolismus.
Téma: Vokalizace předložky
Klíčové slovo: v, ve
Varianty: v; ve
Dotaz: Je správně v které, nebo ve které?
Odpověď: Smyslem tzv. vokalizace předložek (v > ve) je usnadnění výslovnosti. Ve chvíli, kdy by stykem (neslabičné) předložky s následujícím slovem vznikla obtížně vyslovitelná souhlásková skupina, předložka se přidáním samohlásky "e" tzv. vokalizuje. Pro tuto vokalizaci platí jen málo bezvýjimečných pravidel (např. začíná-li následující slovo na stejnou souhlásku, která tvoří předložku, vokalizuje se: není *v váze, ale jedině ve váze), existují tu jen tendence, protože různí uživatelé češtiny vnímají různé souhláskové skupiny jako různě obtížně vyslovitelné. To je i případ spojení "v/e které". V daném případě je tedy možné předložku jak vokalizovat – ve které, tak i ponechat nevokalizovanou – v které.
Téma: Y = obecné jméno – jiné (nepředvídatelné) příklady
Klíčové slovo: počasový
Varianty: počasový
Dotaz: Jak vytvořit přídavné jméno od slova počasí? Je v pořádku podoba počasový?
Odpověď: Podoba počasový je vytvořena v souladu se slovotvornými zásadami češtiny. Je doložena v českých výkladových slovnících (PSJČ, SSJČ), které ji ovšem označují za řídkou (a uvádějí jen doklady s F. X. Šaldy – je tedy otázka, zda se dříve toto slovo, byť třeba řídce, ale všeobecně, používalo, nebo zda jde jen o součát Šaldova idiolektu). V současnosti je výskyt podoby počasový spíš nečetný, databáze ČNK syn v8 uvádí jen 8 jejích výskytů. Považujete-li však danou podobu za potřebnou (a argument, že přídavnému jménu povětrnostní odvozenému od slova povětrnost s významem 'počasí' přisuzují lidé nesprávný, resp. nežádoucí, užší význam 'týkající se větru', je v tomto směru přesvědčivý), není nutné se jejímu použití vyhýbat.
Téma: Slovní hříčka
Klíčové slovo: bidlo, bydlo
Varianty: bidla; bydla
Dotaz: Prosím o názor, jaké i/y napsat ve větě, pokud se to vůbec napsat dá. Jedná se o větu, kterou nejspíš znáte: "Na zahradě stálo bidlo. Na bidle si vrabec postavil své bydlo. Zafoukal vítr a obě b_dla spadla."
Odpověď: Vaše pochybnost  je oprávněná. Jde o starou slovní hříčku. Větu můžeme vyslovit, protože na rozdíl od našich předků ve výslovnosti i a y nerozlišujeme, ale pravopisně ji obvyklým způsobem (tj. napsáním jednoho písmena) řešit nelze. Jedná se o dvě různé lexikální jednotky se zcela odlišným významem, které nelze shrnout pod jeden pojem. Žádné z i/y nemá přednost. Nelze doporučit ani zápis s lomítkem: obě bidla/bydla spadla nebo obě bi/ydla spadla. Řešením je zápis spadlo bydlo i bidlo, který však slovní hříčku ruší.
Téma: Y = obecné jméno – přechylování: časté konkrétní případy/typy, pracovní pozice/funkce
Klíčové slovo: lesnice
Dotaz: Jak označit ženu vykonávající práci lesníka? Jaká je přechýlená podoba slova lesník?
Odpověď: Jako přechýlenou podobu slova lesník bychom doporučovali podobu lesnice. Tato podoba je systémově nejsilnější, existuje k ní řada analogických dvojic (tajemník > tajemnice, důstojník > důstojnice, úředník > úřednice aj.). Existence slova lesnice s významem 'hudební nástroj' tomu není na překážku – obdobná víceznačnost je v jazyce, a to přímo i v obdobných případech přechylování, poměrně běžná, srov. např. generálka 'žena v hodnosti generála' vs. generálka 'generální zkouška' či 'oprava'. Na překážku tomu nejsou ani neanalogické dvojice typu právník > právnička – jazyk se prostě nechová zcela přímočaře a pravidelně.
Téma: Krátce, nebo dlouze?
Klíčové slovo: designér
Varianty: designér; designer
Dotaz: Můžeme psát slovo designer krátce i dlouze (designér)?
Odpověď: Přejaté slovo designér píšeme v českém textu v souladu s jazykovými příručkami jen dlouze: designér (obdobně jako třeba výrazy konstruktér, režisér, premiér, trenér, masér, instalatér, hoteliér apod.).
Téma: Y = vlastní jméno – tvoření přídavných jmen od jmen zeměpisných (Brandýs > brandýský, Aš > ašský aj.): jména domácí, jednoslovná
Klíčové slovo: kníničští
Varianty: kníničtí; kníničští
Dotaz: Je správně kníničtí občané, nebo kníničští občané?
Odpověď: Přídavné jméno utvořené od zeměpisného jména Kníničky (brněnská městská část) má v 1. p. j. č. správnou podobu kníničský, v 1. p. mn. č. tedy bude mít správnou podobu kníničští.
Téma: Původ frazému
Klíčové slovo: horko těžko
Dotaz: Zjistili jsme, že slovní obrat "horko těžko" se používá v Česku i na Slovensku. Nevíte, zda ho čeština přejala ze slovenštiny, nebo to bylo naopak? Ještě doplním, že nám obrat ve slovenštině nedává moc smysl, když tam "horko" znamená 'hořce'.
Odpověď: Spojení "horko těžko" přejala čeština ze slovenského "horko-ťažko" (viz článek A. Jedličky nazvaný Zbrojovka horko těžko vyhrála, který vyšel v časopisu Naše řeč v roce 1972). V obou jazycích nese toto spojení význam 's vypětím sil, s vynaložením velké námahy, s velkým úsilím, navzdory velkým překážkám, ztěžka, namáhavě'. Slovenský výraz "horko" má podle Slovníku súčasného slovenského jazyka více významů, v uvedeném spojení se uplatňuje třetí z nich: 1. 's chutí pelyňku, blínu', 2. 's duševní bolestí, trpce, žalostně', 3. 's velkou námahou, ve velké míře'.
Téma: Y = vlastní jméno – tvoření přídavných jmen od jmen zeměpisných (Brandýs > brandýský, Aš > ašský aj.): jména domácí, víceslovná
Klíčové slovo: černoloucký
Dotaz: Jakou podobu by mělo mít přídavné jméno utvořené od jména Černá louka (výstaviště v Ostravě)?
Odpověď: Přídavné jméno utvořené od jména Černá louka by mělo mít (podle slovotvorných zásad češtiny) podobu černoloucký (přídavné jméno utvořené od jména obce Louka má podobu loucký). Dané přídavné jméno lze tedy vytvořit, uvedená podoba černoloucký je náležitá, užívá se ovšem – pokud vůbec – jen velmi zřídka: databáze ČNK syn v8 neobsahuje její jediný výskyt. Její užití nelze vyloučit, ale vhodnější je se mu – je-li to v daném případě možné – spíš vyhnout.
Téma: Číslovka základní
Klíčové slovo: devět set
Dotaz: Slyšel jsem z úst ministryně zajímavý tvar číslovky "jsme na devětseti případech", slyšel jsem podobné patvary i od pana premiéra. Správně je snad "devíti stech, pěti stech, dvou tisících atp.", ne? Nebo je ten první výraz jako hovorový povolen ve spisovné češtině?
Odpověď: Náležitý tvar je devíti stech, pěti stech, dvou tisících. U složitějších číslovkových výrazů je možné skloňovat jen jméno počítaného předmětu a část číslovkového výrazu (obvykle řád desítek a jednotek) ponechat nesklonný. V Internetové jazykové příručce uvádíme jako příklad: "Výraz před 365 lety můžeme také přečíst před tři sta šedesáti pěti (pětašedesáti) lety a obdobně bez 1 847 Kč –⁠ bez tisíc osm set čtyřiceti sedmi (sedmačtyřiceti) korun; o 1 358 423 dokladech –⁠ o milion tři sta padesát osm tisíc čtyři sta dvaceti třech (třiadvaceti) dokladech." (viz https://prirucka.ujc.cas.cz/?ref=785&id=791).
Téma: Y = vlastní jméno – rodiny, manželé, bratři, sestry atp.: příjmení substantivní (Novák)
Varianty: Rytinovci; Rytinovi
Dotaz: Jaké je společné jméno rodiny utvořené od příjmení Rytina? Může mít i podobu Rytinovci, nebo jen Rytinovi?
Odpověď: Společné jméno rodiny utvořené od příjmení Rytina má (v 1. p.) správnou podobu Rytinovi. Podoba Rytinovci je ve spisovném jazyce nesprávná, nejspíš utvořená podle vzoru slovenštiny, kde se společná jména rodin tvoří takto zakončením -ovci.
Téma: I, nebo y?
Klíčové slovo: apatyka
Varianty: apatyka; apatika
Dotaz: Autorka používá v textu knihy slovo apatyka, které někdy píše s -i-: apatika. Děj se odehrává v Barceloně, je tím míněna prodejna bylinek, čajů, vonných mýdel apod. Našla jsem ve slovnících jen podobu apatyka, ale potřebuji mít jistotu, jak slovo psát.
Odpověď: Náležitá podoba výrazu, jímž se nespisovně označuje lékárna, je v češtině apatyka. Tuto podobu zachycují výkladové slovníky češtiny – NASCS, SSČ, SSJČ i PSJČ. Podoba apatika ve slovnících doložena není, některé slovníky uvádějí variantní podoby apatéka, popř. hapatyka. Základ výrazu je v latině (apothéca) a řečtině (apothékē).
Téma: Slovní druh
Klíčové slovo: sorry jako
Dotaz: Procvičovala jsem se synem slovní druhy a on se mě zeptal, jaké slovní druhy jsou ve slovním spojení "sorry jako".  Internetové vyhledávače nám odpověď nenabídly. Slovo "jako" v tomto případě tipuju na částici, ale jistá si nejsem.
Odpověď: Oba členy bychom určili jako částici (buď každý zvlášť, nebo rovnou celé citátové spojení). V úvahu by přicházelo i chápat sorry jako citoslovce analogicky k pardon, které slovníky hodnotí právě jako citoslovce: https://prirucka.ujc.cas.cz/?id=pardon (pod tabulkou jsou odkazy do slovníků). Toto pojetí však pokulhává, protože výrok sorry jako vlastně nemá charakter omluvný, spíše by se to mělo chápat jako celek s významem nějakého ohrazení. I proto se kloníme k částici.