ctu-aic/questions_ujc_cas_cs huggingface dataset:
Téma: Jiné (nepředvídatelné) konkrétní případy (typ letecký vs. letový, létající vs. letový atp.)
Klíčové slovo: ostřelovač, odstřelovač
Varianty: ostřelovač; odstřelovač
Dotaz: Je správně ostřelovač, nebo odstřelovač?
Odpověď: Správné jsou oba výrazy. Liší se však svým významem: ostřelovač je 'ten, kdo ostřeluje, střílí z dálky, ostřeluje palbou (střelba není mířena na konkrétní cíl, ale může ho zasáhnout, může trvat dlouho)', zatímco odstřelovač je 'střelec (z pušky) určený k odstřelování významných nepřátelských cílů (míří na konkrétní cíl a snaží se ho trefit jednou dobře mířenou ranou)'.
Téma: Kořen
Klíčové slovo: příbor
Dotaz: Co je kořenem slova příbor?
Odpověď: Kořenem slova příbor je -bor-. Slovo je přejímka z ruského pribór, které pochází z pribráť s významem 'poklidit, uklidit'. Jakkoliv jde o přejímku z ruštiny, souvislost se slovesem brát a jeho kořenem -br- je zřejmá. -Bor- je tu variantou kořene -br-, který je ve slovese brát (další varianty jsou např. -běr- (výběr), -bír- (vybírat), -ber- (vyber)), s odpovídajícím významem.
Téma: Kořen
Klíčové slovo: výborný
Dotaz: Jaký je kořen slova výborný a jaký je význam tohoto kořene?
Odpověď: Kořenem slova výborný je -bor-. Slovo pochází ze staročeského slova výbor s významem 'vybrání, vyvolení', jde tedy o jednu z variant kořene -br-, které je např. ve slovese brát (další možné varianty jsou např. -běr- (výběr), -bír- (vybírat), -ber- (vyber)), s odpovídajícím významem.
Téma: Slovotvorná předpona
Klíčové slovo: výtečný
Dotaz: Jak vysvětlit dětem ve 3. třídě, že ve slově výtečný je předpona vý-?
Odpověď: Vysvětlit dětem ve 3. třídě, že/proč je ve slově výtečný předpona vý-, je v zásadě nemožné, jelikož zdůvodnění je historické a je k němu třeba mít znalosti vývoje češtiny, které nelze v žádném případě předpokládat u dětí na 1. stupni ZŠ. Jedinou možnou pomůckou (když neexistuje přídavné jméno tečný) je snad existence přídavného jména netečný, možná též všetečný (kořen -teč- souvisí se slovy vytknout, týkat se) – tedy jde-li ve slově výtečný vyměnit vý- za ne- (a naopak), musí být vý- předpona. Spíš je ale třeba počítat s tím, že si to děti musí zapamatovat (příp. je s touto otázkou – zatím – vůbec nekonfrontovat.)
Téma: Jiné (nepředvídatelné) konkrétní případy (typ letecký vs. letový, létající vs. letový atp.)
Klíčové slovo: sezení, sedění
Varianty: sezení; sedění
Dotaz: Je správně sezení, nebo sedění?
Odpověď: Slovesné podstatné jméno utvořené od slovesa sedět má i podle kodifikace dvě správné podoby – sezení a sedění. V databázi ČNK syn v8 velmi výrazně převažuje podoba sezení, a to až do té míry (52 762 výskytů : 444 výskytům), že je namístě pochybovat o uzuálnosti a noremnosti podoby sedění. Je dost dobře možné, že řadu uživatelů češtiny by podoba sedění mohla překvapovat, zarážet či rušit – jakkoliv je třeba k ní být tolerantní, jednoznačně jistější je volba a užití podoby sezení.
Téma: Jiné (nepředvídatelné) konkrétní případy (typ letecký vs. letový, létající vs. letový atp.)
Klíčové slovo: snědený, snězený
Varianty: snědený; snězený
Dotaz: Je správně snězený, nebo snědený?
Odpověď: Daný typ přídavného jména se tvoří od tvaru příčestí trpného. Jelikož výkladové slovníky a příručky uvádějí jako tvar příčestí trpného od slovesa sníst podobu sněden, je podle kodifikace správný pouze tvar snědený. (Nekodifikovaný tvar snězený se však v databázi ČNK syn v8 nevyskytuje nijak zřídka, má tu 280 výskytů (oproti 2117 výskytům tvaru snězený); z toho lze usuzovat, že je uzuální, a dost možná i noremní – mnoho uživatelů češtiny by nijak nezarazil, nevyrušil. Jakkoli tvar snězený nelze přímo doporučit – jistě existuje mnoho uživatelů češtiny, které by zarazil a rušil, mj. i proto, že se naučili a zapamatovali si, že je podle kodifikace nesprávný –, je na místě k jeho užití v textech/projevech být tolerantní, striktně ho nezamítat.)
Téma: Matematické znaky
Klíčové slovo: rovná se; rovnítko
Dotaz: Píší se mezery okolo rovnítka ve spojení 1 Kč = 1 bod?
Odpověď: Pokud jsou matematické znaky součásti rovnice, oddělují se vždy z obou stran mezerou. Výše uvedený zápis: 1 Kč = 1 bod je tedy náležitý.
Téma: Y = obecné jméno – přechylování: časté konkrétní případy/typy, pracovní pozice/funkce
Klíčové slovo: soudkynin
Dotaz: Jakou podobu má individuálně přivlastňovací přídavné jméno utvořené od slova soudkyně (a obecně od jiných jmen na -(k)yně)?
Odpověď: Individuálně přivlastňovací přídavné jméno utvořené od slova soudkyně má správnou podobu soudkynin, obecně pak platí, že jména zakončená na -(k)yně mají podoby individuálně přivlastňovacích přídavných jmen zakončené na -(k)ynin. (Tvoření individuálně přivlastňovacích přídavných jmen od přechýlených podob ovšem není příliš obvyklé, většinou se volí opis.)
Téma: Jiné (nepředvídatelné) konkrétní případy (typ letecký vs. letový, létající vs. letový atp.)
Klíčové slovo: vůdcovský
Dotaz: Je správně vůdčí, nebo vůdcovské schopnosti? Lze použít i vůdčí schopnosti?
Odpověď: Přídavné jméno vůdčí znamená (podle českých výkladových slovníků) 'jsoucí v čele, vedoucí', přídavné jméno vůdcovský pak 'vůdci náležející, pro vůdce charakteristický, vůdce se týkající'. Jelikož v případě schopností nejde o 'schopnosti jsoucí v čele', ale o 'schopnosti náležející vůdci', je namístě v daném spojení použít jedině přídavné jméno vůdcovský – vůdcovské schopnosti.
Téma: Časté konkrétní případy/typy – dějové vs. účelové tvoření (rozjasňující vs. rozjasňovací, kropící vs. kropicí)
Klíčové slovo: tišící, tišicí
Varianty: tišící; tišicí
Dotaz: Je správně tišící léky, nebo tišicí léky?
Odpověď: Volba mezi přídavnými jmény tišící a tišicí ve spojení s léky patří mezi případy, kdy je velmi nesnadné rozhodnout, zda je namístě dějové pojetí – tišící (= utišující) léky, tj. léky, které (jakmile je pozřeme) zrovna tiší (bolest), nebo pojetí účelové – tišicí (utišovací) léky, tj. léky, které slouží, jsou určeny k tišení (bolesti). O těchto případech se v IJP uvádí, že daná činnost "se může odehrát v kterémkoli okamžiku, jde tedy o nekonkrétní, obecnou časovou platnost. Proto v těchto případech dáváme přednost pojetí účelovému. [...]. Ani dějové pojetí zde však nelze pokládat za jednoznačně chybné." Jelikož obecné doporučení je na straně účelového pojetí (viz výše v IJP), zatímco úzus je (podle databáze ČNK SYN v8) jednoznačně na straně pojetí dějového, je možné použít obě přídavná jména – tj. jak tišící léky, tak tišicí léky. Důležité je postupovat jednotně.
Téma: Jiné (nepředvídatelné) konkrétní případy (typ letecký vs. letový, létající vs. letový atp.)
Klíčové slovo: protiepidemický, protiepidemiologický
Varianty: protiepidemiologický; protiepidemický
Dotaz: Jaký rozdíl je mezi spojeními protiepidemiologická opatření a protiepidemická opatření? Co je správně?
Odpověď: Motivující přídavné jméno epidemiologický znamená 'týkající se epidemiologie', přídavné jméno protiepidemiologický by tedy znamenalo cosi jako 'týkající se něčeho, co je proti epidemiologii', což se evidentně nechce vyjádřit, nebo je to dokonce nesmyslné. Chceme-li vyjádřit význam 'týkající se toho, co je proti epidemii', je jedinou správnou možností přídavné jméno protiepidemický, které je utvořeno od přídavného jména epidemický s významem 'týkající se epidemie'. Správně je tedy jedině protiepidemická opatření.
Téma: Y = vlastní jméno – tvoření přídavných jmen od jmen zeměpisných (Brandýs > brandýský, Aš > ašský aj.): jména cizí, jednoslovná
Klíčové slovo: romagnský
Varianty: romagnolský
Dotaz: Jakou podobu má v češtině přídavné jméno utvořené od zeměpisného jména Emilia Romagna? Může to být podle italštiny romagnolský?
Odpověď: Při tvoření přídavných jmen z víceslabičných jmen zeměpisných zakončených na -a se (stejně jako u domácích jmen) koncová samohláska -a při odvozování odsouvá. Správná podoba (na základě tohoto pravidla, v úzu se dané přídavné jméno až na výjimky nevyskytuje: databáze ČNK syn v8 obsahuje jediný relevantní výskyt) by tedy měla být romagnský, ve výslovnosti [romaňský]. Pro naznačení náležité výslovnosti lze použít i podobu romaňský (gn = [ň]) (která se vyskytuje v řídce doloženém názvu psího plemene romaňský (častěji italský) vodní pes). (Podobu romagnolský, příp. romaňolský, která vychází z italštiny, nezle doporučit, neboť neodpovídá českým zásadám pro tvoření přídavných jmen od jmen zeměpisných.)
Téma: Y = vlastní jméno – tvoření přídavných jmen přivlastňovacích: individuálně přivlastňovací přídavná jména, ze jmen mužských
Klíčové slovo: Gorbačovova
Varianty: Gorbačova; Gorbačovova
Dotaz: Je správně bez Gorbačova dopisu, nebo bez Gorbačovova dopisu (od příjmení Gorbačov)?
Odpověď: Individuálně přivlastňovací přídavné jméno utvořené od příjmení Gorbačov má (v 1. p. j. č. r. m.) správnou podobu Gorbačovův. Ve 2. p. j. č. r. m. neživ. bude mít tedy správnou podobu Gorbačovova – bez Gorbačovova dopisu.
Téma: Y = vlastní jméno – tvoření přídavných jmen od jmen zeměpisných (Brandýs > brandýský, Aš > ašský aj.): jména domácí, víceslovná
Klíčové slovo: královéhradecký
Dotaz: Je správně královéhradecká, nebo královehradecká, např. láska?
Odpověď: Přídavné jméno utvořené od zeměpisného jména Hradec Králové má správnou podobu královéhradecký (s dlouhým "é").
Téma: Y = vlastní jméno – tvoření obyvatelských jmen: příponou -an
Klíčové slovo: Olomoučané
Varianty: Olomoučáci; Olomoučané
Dotaz: Je správně Olomoučáci, nebo Olomoučané?
Odpověď: Spisovná podoba obyvatelského jména utvořená od zeměpisného jména Olomouc je Olomoučan, v 1. p. mn. č. tedy Olomoučané. (Podoba Olomoučáci není nesprávná, ale nespisovná, tj. nehodí se do textů/projevů, kde se očekává užití spisovné češtiny, resp. jen spisovných jazykových prostředků, jinde, např. v soukromé komunikaci, je však zcela v pořádku.)
Téma: Vokalizace předložky
Klíčové slovo: v, ve
Varianty: v; ve
Dotaz: Je správně v SP Diamo, nebo ve SP Diamo?
Odpověď: Vokalizace předložky (v > ve) ve spojení v/e SP Diamo záleží na způsobu čtení zkratky SP (= stání podnik). Budeme-li ji číst jako [es pé], předložka zůstane nevokalizovaná, čtení *[ve es pé] je vyloučené, neboť zde objektivně nevznikne obtížně vyslovitelná hlásková skupina, tj. za takovou ji nebude považovat drtivá většina uživatelů češtiny. Budeme-li číst zkratku jako [státňím podňiku], přicházejí v úvahu obě možnosti – jak v SP Diamo (= [fstátňím podňiku]), tak ve SP Diamo (= [vestátňím podňiku]), neboť zde část uživatelů češtiny bude vnímat souhláskovou skupinu [fst-átňím...] jako obtížně vyslovitelnou, a budou tak předložku vokalizovat, zatímco část uživatelů češtiny nikoliv, a nechají tedy předložku nevokalizovanou.
Téma: Časté konkrétní případy/typy – dějové vs. účelové tvoření (rozjasňující vs. rozjasňovací, kropící vs. kropicí)
Klíčové slovo: řídící, řídicí
Varianty: řídící; řídicí
Dotaz: Dají se slova řídící a řídicí použít jako synonyma? Co obě slova znamenají?
Odpověď: Slova řídící a řídicí nejsou synonyma. Jejich významy se liší. Přídavné jméno řídící je tzv. dějové, má význam 'který právě řídí', zatímco přídavné jméno řídicí je tzv. účelové, znamená 'určený k řízení'. Jakkoliv je lze použít se stejným podstatným jménem, dané spojení bude pokaždé znamenat něco jiného.
Téma: Možnosti vyznačování v textu
Klíčové slovo: velká písmena; uvozovky
Dotaz: Koriguji text, ve kterém je toto spojení: v aktivitě "Zastavený obraz". Zdá se mi, že užití velkého písmene a současné vložení do uvozovek je nadbytečné.
Odpověď: V česky psaných textech se pomocí velkých počátečních písmen nezvýrazňuje. Spojení "zastavený obraz" nemá povahu vlastního jména, doporučovali bychom jej proto psát s počátečním malým písmenem. V souvislém textu jej lze zvýraznit pomocí uvozovek či odlišným řezem písma (např. kurzivou).
Téma: Bibliografický údaj
Klíčové slovo: citace
Dotaz: Musí být bibliografický záznam vždy ukončen tečkou? V publikaci, kterou koriguji, mají bibliografické záznamy zvláštní grafickou úpravu, kdy stojí jednotlivé údaje na samostatných řádcích. Váhám, zda i v tomto případě celý záznam tečkou ukončit, nebo ne.
Odpověď: Česká státní norma věnující se bibliografickým citacím doporučuje jednotlivé záznamy tečkou ukončit, toto doporučení rovněž odpovídá praxi (výjimkou jsou záznamy, které končí uvedením webové adresy). Nicméně při této specifické úpravě bibliografického záznamu bychom byli benevolentní a připustili i řešení bez tečky.
Téma: Vokalizace předložky
Klíčové slovo: s, se
Varianty: s; se
Dotaz: Je správně spolu se vkusným doplňkem, nebo spolu s vkusným doplňkem?
Odpověď: Předložka se vokalizuje (tj. s > se) tehdy, pokud by spojením předložky a následujícího slova vznikla tzv. obtížně vyslovitelná hlásková skupina – účelem vokalizace je tedy usnadnit výslovnost. Jelikož to, co je obtížně vyslovitelná skupina, vnímají uživatelé češtiny nestejně, neexistují tu (až na výjimky) jasná pravidla, ale jen tendence. V daném případě bez vokalizace předložky nevzniká jednoznačně obtížně vyslovitelná skupina, takže vokalizace není nutná, je však možná – správně je tedy jak spolu s vkusným doplňkem, tak spolu se vkusným doplňkem.
Téma: Případy (ne)užití genderové korektnosti
Klíčové slovo: technička
Varianty: technik; technička
Dotaz: Mělo by se pro ženu zastávající funkci technika používat slovo technik, nebo technička?
Odpověď: Vykonává-li funkci technika žena, je zcela běžné a žádoucí odkazovat k ní přechýleným podstatným jménem technička.
Téma: Y = vlastní jméno – přechylování: příjmení, příjmení z jazyka s vlastními přechylovacími prostředky
Klíčové slovo: Solnykova, Solnykovová
Dotaz: Jak se v češtině přechýlí ukrajinské ženské příjmení Solnykova (když už je v ukrajinštině přechýleno)?
Odpověď: Slovanská příjmení zakončená na -ov (a také -ev, -in), která jsou původem přídavná jména přivlastňovací, tvoří ve výchozím jazyce vlastní ženské podoby, tj. Solnykov – Solnykova. V českých textech (včetně zápisů do matriky) tato jména buď přechylujeme pomocí přípony -ová, tedy Solnykov – Solnykovová, nebo v nich lze použít původní podoby přechýlené ve výchozím jazyce, tj. Solnykov – Solnykova. (Při skloňování těchto ženských příjmení ovšem vycházíme z podob přechýlených podle české mluvnice: 2. p. Solnykovové, 3. p. Solnykovové atd.)
Téma: Užívání hypokoristika/přezdívky
Klíčové slovo: Jeri, Jerinek
Varianty: Jeri; Jery; Jerinek; Jerynek
Dotaz: Jaké i/y by se mělo psát v domáckých podobách rodných jmen Jeri a Jerinek (od Jeroným)?
Odpověď: Domácké podoby jmen se uplatňují téměř výhradně v soukromých, důvěrných projevech, a to především v mluvené podobě. V písmu se objevují jen v omezené míře – v soukromé komunikaci, v neformálních textech či v beletrii, kde signalizují vztahy mezi jednotlivými postavami. Při řešení jejich pravopisných podob lze vycházet ze způsobu tvoření nebo z hláskové stavby tvaru jména a dojít tak k různým podobám. Vlivem analogie s typy, které mají "i" ve zdrobňující příponě (Stázička/Stázinka – Stázi, Tomík/Tomíček – Tomi), obvykle píšeme měkké "i" u všech takto zakončených domáckých podob: Luki, Viki, Šári, Věri, a tedy i Jerinek – Jeri. Zápis Jery pak může vycházet z módní analogie s anglickými jmény zakončenými na "y", případně jej lze zdůvodnit tím, že "r" je tvrdé souhláskové písmeno.
Téma: Nemateriálový, nepraktický dotaz
Klíčové slovo: spolupřemýšlení
Varianty: spolupřemýšlení
Dotaz: Jak popsat z hlediska jazykovědy slovo spolupřemýšlení? Je to kompozitum? Jak by se dalo klasifikovat? Je neobvyklé?
Odpověď: Slovo spolupřemýšlení je ústrojně vytvořené kompozitum, složené z částí spolu- ve významu 'společně' a -přemýšlení. Jeho význam je zřejmý ('společné přemýšlení'), užívá se však velmi zřídka (databáze ČNK syn v8 obsahuje jeho jediný výskyt).
Téma: Y = vlastní jméno – rodiny, manželé, bratři, sestry atp.: příjmení adjektivní (Veselý)
Klíčové slovo: Limberských, Limberští
Varianty: Limberští; Limberských
Dotaz: Jakou podobu má společné jméno rodiny utvořené od příjmení Limberský – Limberští, nebo Limberských?
Odpověď: Společné jméno rodiny utvořené od příjmení Limberský má dvě správné podoby – Limberští a Limberských.
Téma: Vokalizace předložky
Klíčové slovo: z, ze
Varianty: z; ze
Dotaz: Je správně ze strany? Má se předložka vokalizovat?
Odpověď: V daném případě vznikne kvůli styku předložky a následujícího podstatného jména objektivně (všemi uživateli češtiny tak (nevědomě) vnímaná) obtížně vyslovitelná hlásková skupina, předložka se musí vokalizovat. Správně je tedy jedině ze strany.
Téma: Dohromady, zvlášť, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: vysokorychlostní
Varianty: vysokorychlostní; vysoko-rychlostní
Dotaz: Píšeme slova jako třeba vysokorychlostní dohromady, nebo se spojovníkem?
Odpověď: Náležitý zápis je dohromady: vysokorychlostní. Komponenty typu vysoko-, ultra-, anti- píšeme dohromady s příslušným slovem, např. vysokozdvižný, vysokofrekvenční, vysokotlaký.
Téma: Y = vlastní jméno – rodiny, manželé, bratři, sestry atp.: příjmení substantivní (Novák)
Klíčové slovo: na bratry Jiráskovy
Varianty: na bratry Jirásky; na bratry Jiráskovy
Dotaz: Je správně vzpomínka na bratry Jiráskovy, nebo Jirásky (vyjdeme-li z příjmení Jirásko)?
Odpověď: Společná podoba jména bratrů odvozená od příjmení Jirásko je bratři Jiráskovi, ve 4. pádě tedy bude správná podoba vzpomínka na bratry Jiráskovy.
Téma: Dohromady, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: konečněprvkový
Varianty: konečněprvkový; konečně-prvkový
Dotaz: Máme text, v němž se pojednává o metodě konečných prvků. V textu je užito spojení konečně-prvková analýza, je takový zápis v pořádku?
Odpověď: Spojovník se při psaní složených přídavných jmen s první složkou zakončenou na -sko, -cko, -ně nebo -ově užívá tehdy, pokud jde o souřadné spojení, jehož složky jsou na stejné úrovni a mohly by být spojeny spojkou a (konečná a prvková analýza). Jestliže říkáte, že jde o metodu konečných prvků, pak jde o podřadné spojení (přídavného a podstatného jména), v němž jedna složka rozvíjí druhou, Taková přídavná jména píšeme dohromady. Doporučujeme proto psát konečněprvková analýza.
Téma: Y = vlastní jméno – rodiny, manželé, bratři, sestry atp.: příjmení substantivní (Novák)
Klíčové slovo: na bratry Jiráskovy
Varianty: na bratry Jirásky; na bratry Jiráskovy
Dotaz: Je správně vzpomínka na bratry Jiráskovy, nebo vzpomínka na bratry Jirásky?
Odpověď: Společná podoba jména bratrů odvozená od příjmení Jirásek je bratři Jiráskovi, ve 4. pádě tedy bude správná podoba vzpomínka na bratry Jiráskovy.
Téma: Y = vlastní jméno – rodiny, manželé, bratři, sestry atp.: příjmení adjektivní (Veselý)
Klíčové slovo: Lošonských, Lošonská, Lošonští
Varianty: Lošonských; Lošonská; Lošonští
Dotaz: Je správně rodina Lošonských, nebo Lošonská? A bez slova rodina je správně Lošonských, nebo Lošonští?
Odpověď: Společné jméno rodiny utvořené od příjmení Lošonský má následující možné podoby: rodina Lošonských a rodina Lošonská (za použití opěrného podstatného jména rodina) nebo Lošonských a Lošonští (bez použití opěrného podstatného jména rodina).
Téma: Y = vlastní jméno – rodiny, manželé, bratři, sestry atp.: příjmení substantivní (Novák)
Klíčové slovo: s Kleinovými, s Kleiny
Varianty: s Kleiny; s Kleinovými
Dotaz: Je správně s bratry Kleiny, nebo s bratry Kleinovými? Je správně s Janem a Petrem Kleinem, s Janem a Petrem Kleiny, nebo s Janem a Petrem Kleinovými?
Odpověď: Společné jméno bratrů (resp. Jana a Petra) utvořené od příjmení Klein má ve spisovném jazyce dvě správné podoby bratři (resp. Jan a Petr) Kleinovi a bratři (resp. Jan a Petr) Kleinové. V 7. p. jsou tedy ve spisovném jazyce správné tyto dvě podoby: s bratry (resp. s Janem a Petrem) Kleinovými a s bratry (resp. s Janem a Petrem) Kleiny. Podoba s Janem a Petrem Kleinem přichází v úvahu také, a to i ve spisovném jazyce – hrozí u ní jen nebezpečí, byť nevelké, že by mohla být interpretována ve významu s nějakým Janem (jehož příjmení neznáme, a je jiné než Klein) a s Petrem Kleinem (jehož příjmení známe a zní Klein).
Téma: Y = obecné jméno – jiné (nepředvídatelné) příklady
Klíčové slovo: nerovníkový
Varianty: nerovníkový
Dotaz: Je možné od slova rovníkový vytvořit přídavné jméno nerovníkový (ve hře Scrabble)?
Odpověď: Od slova rovníkový lze samozřejmě čistě formálně, mechanicky, prostým přidáním předpony ne- vytvořit přídavné jméno nerovníkový. Takové slovo je vlastně vytvořeno v souladu se slovotvornými zásadami češtiny, snad by mohlo mít i zřejmý význam a být potenciálně použitelné (lze si např. představit spojení jako rovníkové, tak nerovníkové africké státy atp.). Zásadní potíž je ovšem v tom, že se slovo nerovníkový vůbec nepoužívá – v databázi ČNK syn v8 není jediný jeho výskyt a totéž platí i o internetu (internetový vyhledávač Google). Jde tedy evidentně o ad hoc, jednorázově vytvořené slovo, jehož účelem není užití v jazykové komunikaci, ale zisk bodů ve hře Scrabble. Zda uvedené stačí na to, aby bylo skutečně uznáno, je třeba posoudit na základě (domluvených či stanovených) pravidel hry.
Téma: Y = vlastní jméno – rodiny, manželé, bratři, sestry atp.: příjmení substantivní (Novák)
Klíčové slovo: Laštovičkova, Laštovičkových
Varianty: Laštovičkova; Laštovičkových
Dotaz: Je správně rodina Laštovičkova, nebo rodina Laštovičkových?
Odpověď: Společná podoba jména rodiny utvořená od příjmení Laštovička je buď rodina Laštovičkova, nebo rodina Laštovičkových. Obě tyto podoby jsou rovnocenné.
Téma: Časté konkrétní případy/typy – dějové vs. účelové tvoření (rozjasňující vs. rozjasňovací, kropící vs. kropicí)
Klíčové slovo: vyživující, vyživovací, výživný, výživový
Varianty: vyživující; vyživovací; výživný; výživový
Dotaz: Je správně vyživující, nebo vyživovací, nebo výživné, nebo výživové tonikum?
Odpověď: Přídavné jméno vyživující je tzv. dějové, znamená 'který (právě) vyživuje', přídavné jméno vyživovací je tzv. účelové a znamená 'vztahující se k vyživování, výživě', příp. 'určený k vyživování, výživě', přídavné jméno výživný znamená 'obsahující, poskytující hodnotnou výživu' a přídavné jméno výživový má význam 'vztahující se k výživě'. Z uvedených významů lze vidět, že s podstatným jménem tonikum je lze použít v zásadě všechna. Jelikož významové rozdíly mezi nimi jsou malé, všechna jsou si samozřejmě významově dost blízko, neboť se všechna vztahují k výživě, vyživování, je třeba pečlivě zvážit, co chceme daným spojením vyjádřit. Přídavné jméno vyživující akcentuje proces vyživování. Důsledně vzato by se mělo použít jen ve spojeních typu tonikum (právě) vyživující pleť (nikoliv vyživující tonikum naneste...). Přídavné jméno vyživovací akcentuje účel tonika – že je určeno k vyživování. Přídavné jméno výživný akcentuje, že tonikum poskytne pokožce hodnotnou výživu. Přídavné jméno výživový vyjadřuje prostý, obecný vztah k výživě, vyživování, hodilo by se tedy nejspíš tam, kde není třeba nebo není žádoucí vyjadřovat výše popsané akcenty.
Téma: Y = vlastní jméno – tvoření přídavných jmen od jmen zeměpisných (Brandýs > brandýský, Aš > ašský aj.): jména cizí, jednoslovná
Klíčové slovo: southforkský, southforský
Varianty: southforkský; southforský
Dotaz: Jakou podobu má přídavné jméno utvořené od zeměpisného jména Southfork (město na Long Islandu)? Je to southforkský, nebo southforský?
Odpověď: Rozhodnout o tom, zda je vhodnější varianta southforkský, nebo southforský, je v zásadě nemožné. V úzu se daná přídavná jména ani přídavná jména utvořená od analogických či blízce podobných zeměpisných jmen buď nevyskytují vůbec, nebo se zcela zanedbatelnou frekvencí, kodifikace žádné doporučení neobsahuje a nelze se spolehlivě opřít ani o žádné analogie (srov. už jen Cork > corkský, ale New York – newyorský). Naštěstí jde o případ, kdy lze bezpečně předpokládat, že žádné z daných přídavných jmen nebude uživatele češtiny zarážet či rušit o nic víc než to druhé. Užít lze proto jak přídavné jméno southforkský, tak southforský. Důležité je postupovat jednotně.
Téma: Vokalizace předložky
Klíčové slovo: k, ke
Varianty: k; ke
Dotaz: Je správně vzledem k zvýšené dynamice, nebo vzhledem ke zvýšené dynamice?
Odpověď: V daném případě lze použít jak vokalizovanou, tak nevokalizovanou podobu předložky – správně je tedy jak vzhledem k zvýšené dynamice, tak vzhledem ke zvýšené dynamice. Ne/vokalizace předložek se řídí tím, zda kvůli styku předložky s následujícím slovem, vznikne, nebo nevznikne obtížně vyslovitelná hlásková skupina, což je věc do značné míry subjektivní, jednotliví uživatelé vnímají obtížnou vyslovitelnost různých skupin různě – existují tu většinou jen tendence, nikoliv pravidla. V daném případě je vokalizace předložky možná, nikoliv však nutná.