ctu-aic/questions_ujc_cas_cs huggingface dataset:
Téma: Dohromady, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: raně novověký; raněnovověký
Varianty: raněnovověký; raně novověký
Dotaz: Máme v textu raný novověk a od toho tvoříme spojení raněnovověké myšlení. Píše se to dohromady, nebo jsou to dvě slova?
Odpověď: V tomto případě je to poněkud složitější. Základní pravidlo o psaní složených přídavných jmen říká, že pokud je základem složeného přídavného jména s první složkou zakončenou na -sko, -cko, -ně nebo -ově podřadné spojení, v němž jedna složka rozvíjí druhou – v tomto případě je to raný novověk –, píšeme adjektivum dohromady: raněnovověký. U některých složených přídavných jmen se však vedle toho respektuje tradiční, vžitý způsob psaní. Proto je možné chápat tento termín i jako slovní spojení příslovce a přídavného jména a psát slova zvlášť: raně novověký, analogicky podle raně gotický, pozdně barokní, vrcholně renesanční. Je tedy možné užít jak zápis raně novověké myšlení, tak raněnovověké myšlení. Pochopitelně je vhodné v rámci textu dodržovat jednotnou podobu. Příklady z ČNK dokládají jednoznačnou převahu psaní výrazů tohoto typu zvlášť.
Téma: Historické (říše, království, knížectví)
Klíčové slovo: V/východofranská říše
Dotaz: Napsal jsem Východofranská říše. Je to správně?
Odpověď: Podle PČP u tohoto typu pojmenování lze zvolit jak velké, tak malé písmeno. Podoba Východofranská říše je tedy v souladu s platnou kodifikací.
Téma: Psaní jen s malým písmenem
Klíčové slovo: česká kotlina
Dotaz: Jaké písmeno se píše u přídavného jména český ve spojení česká kotlina?
Odpověď: Uvedené spojení není zeměpisný název, ale geologický. Geologické názvy se podle PČP píšou s malým písmenem. Náležitá je proto podoba česká kotlina.
Téma: Valence podstatných jmen vzniklých ze sloves
Klíčové slovo: účast v čem
Dotaz: Nemůžeme se s kolegy dohodnout, jestli je správně věta "Rádi bychom vás proto vyzvali k účasti v soutěži Živnostník roku, největším podnikatelském klání u nás". Část kolegů si myslí, že poslední část by měla mít podobu "největšímu podnikatelskému klání". Jak to je správně?
Odpověď: Přístavková část ("největší podnikatelské klání") by měla být stejně jako vazba "v soutěži" v 6. pádě, jelikož se vztahuje k výrazu "účast": "Účast v soutěži" = "účast v největším podnikatelském klání". Správná je tedy první z uvedených variant.
Téma: Valence podstatných jmen – bezpředložková spojení
Klíčové slovo: prostředek k
Varianty: prostředkem k; prostředkem na; prostředkem
Dotaz: Prosím o radu, která vazba je podle vás nejvhodnější: "Epidemie byly v historii účinným prostředkem k odstranění ekonomických nerovností ve společnosti" / "Epidemie byly v historii účinným prostředkem na odstranění ekonomických nerovností ve společnosti" / "Epidemie byly v historii účinným prostředkem odstranění ekonomických nerovností ve společnosti".
Odpověď: Slovník spisovného jazyka českého uvádí pouze vazbu "prostředek k". Slovník slovesných, substantivních a adjektivních vazeb a spojení uvádí předložky "k", "na" a "proti". Předložka "na" se podle dat Českého národního korpusu užívá ve spojení se jménem "prostředek" hojně, avšak slovo "prostředek" zde vystupuje hlavně ve významu "přípravek" ("prostředek na hubení hmyzu") a "peníze" ("prostředky na kulturu"). Ve vašem případě bychom doporučovali užít předložku "k".
Téma: Názvy ostrovů, pohoří, hor, moří, řek, nížin
Klíčové slovo: jezero Most
Varianty: Jezero Most; jezero Most
Dotaz: Chceme pojmenovat vodní plochu, a to jezero Most. bude se slovo jezero psát s velkým, nebo malým písmenem?
Odpověď: Náležitá podoba je jezero Most. Výrazy označující druh vodstva, tj. řeka, moře, rybník, jezero atp., se píšou s malým písmenem bez ohleu na to, na kterém místě stojí: rybník Svět, Rožmberský rybník.
Téma: Jména organizací
Klíčové slovo: P/plovárna
Dotaz: V Občanské plovárně provádíme různé akce, mj. trhy. Můžeme ve spojení trhy na p/plovárně napsat u slova plovárna velké písmeno?
Odpověď: Pokud je  zřejmé, že jde o zkrácený název oficiálního názvu Občanská plovárna, je velké písmeno možné, ale možný je i zápis s malým písmenem.
Téma: Organizace pro výrobu, služby a sport – ostatní
Klíčové slovo: Občanská plovárna
Dotaz: Chci se ujistit, že se ve spojení Občanská plovárna u slova plovárna píše malé písmeno.
Odpověď: Ano. Ve víceslovných názvech se u dalších slov píše velké písmeno jen tehdy, pokud jsou to vlastní jména. Výraz plovárna je obecné podstatné jméno, a proto je náležitá podoba Občanská plovárna.
Téma: Dohromady, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: řeckokatolický
Varianty: řeckokatolický; řecko-katolický
Dotaz: Mám v textu rozdílně psaná spojení řecko-katolická matrika a řeckokatolická farnost. Je to nějak ustálené? Jak poznám, kdy se to píše s pomlčkou a kdy dohromady?
Odpověď: Některá složená přídavná jména s první složkou zakončenou na -sko, -cko, -ně nebo -ově je teoreticky možné zapsat dvěma způsoby – buď se spojovníkem (nikoli pomlčkou), nebo dohromady. Způsobem zápisu pak rozlišujeme různé významy. 
V tomto případě však dvojí možnost neplatí. Přídavné jméno řeckokatolický píšeme vždy dohromady, protože má význam 'týkající se katolíků východního (původně řeckého) obřadu'. Stejně píšeme i slovo římskokatolický (katolíci římského obřadu). Zápis se spojovníkem řecko-katolický by vyjadřoval, že jde o dvě složky: řeckou a katolickou. Takový význam však slovo nemá.
Téma: Divize, odbory, oddělení, výbory, komise...
Klíčové slovo: valné hromady
Dotaz: Jaké písmeno se píše u slova valný ve spojení valné hromady?
Odpověď: Užití množného čísla signalizuje, že nejde o vlastní jméno, a proto je třeba psát malé písmeno, tedy stejně, jako píšeme např. oblastní inspektoráty, psychiatrické kliniky.
Téma: Noviny, časopisy
Klíčové slovo: Novinky.cz
Dotaz: Jaké písmeno mám napsat u slova novinky ve větě "Informace jsme zveřejnili na serveru Novinky.cz"?
Odpověď: Uvedený název považujeme v daném kontextu za vlastní jméno, které pojmenovává název internetového díla, a proto doporučujeme psát velké písmeno.
Téma: Y = vlastní jméno – tvoření přídavných jmen přivlastňovacích: individuálně přivlastňovací přídavná jména, ze jmen mužských
Klíčové slovo: Descartův, Descartesův
Varianty: Descartův; Descartesův
Dotaz: Je správně Descartův výrok, nebo Descartesův výrok?
Odpověď: Individuálně přivlastňovací přídavné jméno utvořené od příjmení Descartes může mít obě podoby – správně je tedy jak Descartův, tak Descartesův. (Podle dokladů z databáze ČNK syn v8 je častější podoba Descartův – 1. p. j. č. m. r. Descartesův tu má 25 výskytů, zatímco tentýž tvar podoby Descartův výskytů 65.)
Téma: Jiné (nepředvídatelné) konkrétní případy (typ letecký vs. letový, létající vs. letový atp.)
Klíčové slovo: uletěvší
Varianty: uletěvší; uletivší
Dotaz: Je správně uletěvší, nebo uletivší? Jak se taková jména tvoří (a lze je najít v Internetové jazykové příručce, resp. v jakém zdroji by se dala najít)?
Odpověď: Správně je uletěvší. Jde o tzv. zpřídavnělý přechodník minulý, který se tvoří z minulého kmene (v tomto případě) slovesa uletět – máme tedy ulet-ě-l > ulet-ě-vši > ulet-ě-vší. Zpřídavnělé přechodníky minulé se tvoří zcela pravidelně od mužských tvarů (j. č.) přechodníku minulého, a to tak, že se k němu přidá zakončení -ší. (Kvůli tomuto pravidelnému tvoření se zpřídavnělé přechodníky minulé v příručkách slovníkového typu, včetně Internetové jazykové příručky, neuvádějí; pomocí IJP, kde najdete v jednotlivých slovesných heslech mužský tvar (j. č.) přechodníku minulého, je však můžete velmi snadno popsaným způsobem tvořit.)
Téma: Časté konkrétní případy/typy – dějové vs. účelové tvoření (rozjasňující vs. rozjasňovací, kropící vs. kropicí)
Klíčové slovo: kotvicí
Varianty: kotvicí; kotvící
Dotaz: Je správně kotvicí technika, nebo kotvící technika?
Odpověď: Jelikož jde o význam 'zajišťovací, upevňovací (technika)', jedná se ve spojení s podstatným jménem technika o přídavné jméno účelové – správně je tedy kotvicí technika (s krátkým "i").
Téma: Užívání hypokoristika/přezdívky
Klíčové slovo: Timi, Timy
Varianty: Timi; Timy
Dotaz: Píše se zkrácená podoba mužského jména Timothy jako Timi, nebo Timy?
Odpověď: Domácké podoby jmen se uplatňují téměř výhradně v soukromých, důvěrných projevech, a to především v mluvené podobě. V písmu se objevují jen v omezené míře – v soukromé komunikaci, v neformálních textech či v beletrii, kde signalizují vztahy mezi jednotlivými postavami. Při řešení jejich pravopisných podob lze vycházet ze způsobu tvoření nebo z hláskové stavby tvaru jména a dojít tak k různým podobám. Vlivem analogie s typy, které mají "i" ve zdrobňující příponě (Stázička/Stázinka – Stázi, Tomík/Tomíček – Tomi), obvykle píšeme měkké "i" u všech takto zakončených domáckých podob: Luki, Viki, Šári, Věri, a tedy i Timi. Zápis Timy lze pak zdůvodnit tím, že jde o módní analogii s anglickými jmény zakončenými na "y", že existují varianty typu Timmy, případně že se na konci jména Timothy píše "y" (a jde tedy o zkráceninu).
Téma: Dohromady, zvlášť, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: artdirektorka; art direktorka
Varianty: artdirektorka; art direktorka; art-direktorka
Dotaz: Jak se píše v českém textu slovo artdirektorka? Zajímá nás, zda se to píše dohromady, nebo zvlášť a jestli je tam c, nebo k.
Odpověď: Slovníky přímo tento výraz nezachycují. Podstatné jméno direktorka píšeme s "k". Psaní se spojovníkem vhodné není, takováto slova se obvykle píšou buď dohromady (komponent art- tvoří první část složeného výrazu, obdobně jako třeba komponent bio-, eko-), nebo zvlášť (slovo art je v pozici přídavného jména). Analogicky podle výrazů jako artprotis / art protis; artrock / artrock, které uvádí ASSČ, je možné psát artdirektorka i art direktorka. Doklady z ČNK ukazují, že v praxi se v podstatě rovnou měrou užívá jak podoba dohromady (artdirektorka), tak zvlášť (art direktorka).
Téma: Dohromady, zvlášť, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: ex libris; exlibris
Varianty: ex libris; exlibris
Dotaz: Často používáme termín ex libris. Zajímá mě, jestli je nějaký významový rozdíl mezi zápisem ex libris a exlibris.
Odpověď: V souladu s NASCS, SSČ a SSJČ je možné psát jak exlibris, tak ex libris. Varianty jsou hodnoceny jako rovnocenné, žádný významový rozdíl nemají. Podle ČNK v českých textech převažuje psaní zvlášť.
Téma: Dohromady, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: sportovně-turistický
Varianty: sportovně-turistický; sportovněturistický
Dotaz: Nemůžeme se rozhodnout, zda spojení sportovně-turistický kurz psát se spojovníkem, nebo ne. Myslíme si, že by mohlo jít o souřadné spojení sport a turistika (na kurzu budou probíhat různé sportovní činnosti a budou se pořádat i výlety), ale váháme, zda turistika vlastně není druh sportu.
Odpověď: Máte pravdu, že při psaní složených přídavných jmen s první složkou zakončenou na -sko, -cko, -ně nebo -ově vycházíme z věcné znalosti. Přestože ČNK dokládá výskyt slovního spojení sportovní turistika, které by teoreticky mohlo být základem složeného přídavného jména sportovněturistický, na základě vašeho popisu náplně kurzu doporučujeme považovat za východisko souřadné spojení dvou složek (sportovní a turistický kurz) a psát složené adjektivum se spojovníkem: sportovně-turistický kurz.
Téma: Dohromady, zvlášť, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: blendedlearningový
Varianty: blendedlearningový; blended learningový; blended-learningový
Dotaz: Jestliže píšeme blended learning jako dvě slova, jak máme napsat blended learningový kurz? Také jako dvě slova? Vídám to se spojovníkem: blended-learningový.
Odpověď: Slovníky bohužel nezachycují ani blended learning, ani přídavné jméno blendedlearningový. V ČNK je výskyt adjektiva zcela minimální. Máte pravdu, že doklady z internetu ukazují značnou frekvenci zápisu se spojovníkem blended-learningový, relativně častý je i zápis blended learningový. Z hlediska slovotvorby však doporučujeme psát přídavné jméno dohromady: blendedlearningový (obdobně např. art deco – artdecový, hnědé uhlí – hnědouhelný, Kutná Hora – kutnohorský). Pro psaní se spojovníkem není žádné opodstatnění z několika důvodů: (1) spojovník se nepíše ani u podstatného jména blended learning, z něhož je přídavné jméno odvozeno, není důvod, aby se "najednou" objevil; (2) i kdyby se základní výraz psal se spojovníkem, adjektivum by se psalo dohromady, srov. ping-pong – pingpongový.
Téma: Dohromady, zvlášť, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: blended learning
Varianty: blended learning; blended-learning; blended – learning
Dotaz: Jak se píše kurz formou blended learning? Je tam pomlčka, nebo není?
Odpověď: Slovníky výraz bohužel nezachycují, doklady z ČNK a internetu ukazují, že obvyklé je psát dvě samostatná slova: blended learning.
Téma: Y = vlastní jméno – tvoření přídavných jmen přivlastňovacích: individuálně přivlastňovací přídavná jména, ze jmen mužských
Klíčové slovo: Cervantesův
Varianty: Cervantův; Cervantesův
Dotaz: Je správně Cervantův román, nebo Cervantesův román?
Odpověď: Individuálně přivastňovací přídavné jméno od jména Cervantes má správnou podobu Cervantesův – správně je tedy jedině Cervantesův román.
Téma: Y = vlastní jméno – tvoření přídavných jmen od jmen zeměpisných (Brandýs > brandýský, Aš > ašský aj.): jména domácí, jednoslovná
Klíčové slovo: zahájský
Varianty: zahajský; zahájský
Dotaz: Jakou podobu má přídavné jméno utvořené od zeměpisného jména Zahájí (obec v okrese České Budějovice)?
Odpověď: Přídavné jméno utvořené od zeměpisného jména Zahájí má správnou podobu zahájský.
Téma: Dohromady, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: malinovocitronový
Varianty: malinovocitronový; malino-citronový; malinovo citronový
Dotaz: Jak se píše malinovocitronové řezy? Jsou to dvě slova, nebo se to píše se spojovníkem? Pokud by se to psalo jako jedno slovo, tak to vypadá děsivě.
Odpověď: Zápis se spojovníkem ani zápis dvěma oddělenými slovy v pořádku není. Složená přídavná jména nepíšeme zvlášť. Spojovník používáme pro oddělení obou souřadných složek tehdy, je-li první část složeného přídavného jména zakončena na -sko, -cko, -ně nebo -ově. Pokud je zakončení první části -(ov)o, pak bychom měli psát složené přídavné jméno dohromady – malinovocitronové řezy. První část složeného výrazu může být někdy tvořena jak zkráceným, tak celým kmenem přídavného jména. Vedle zápisu malinovocitronový je možné užít i podobu malinocitronový (obdobně např. ořechovotvarohový i ořechotvarohový; čokoládovanilkový i čokoládovovanilkový). To, že se slovo může zdát vzhledem k délce "děsivé", není důvodem pro to, aby se pravopisná doporučení nerespektovala. Je však pravda, že v praxi se u obdobných názvů (obvykle pekařských výrobků či nejrůznějších příchutí zmrzlin a jogurtů) setkáváme se spojovníkem poměrně často. Domníváme se, že pisatelé chtějí spojovníkem naznačit, že jde o souřadné spojení dvou složek (malinovocitronový = malinový a citronový; žitnopšeničný = žitný a pšeničný apod.). Spojovník se však píše u složených přídavných jmen, jejichž první část končí na  -sko, -cko, -ně nebo -ově; složená adjektiva typu "sladkokyselý" píšeme dohromady.
Téma: Příslovečné určení
Klíčové slovo: infinitiv jako příslovečné určení
Dotaz: Probíráme nyní s dětmi slovesné tvary jednoduché a slovesné tvary složené a také slovesné způsoby. Dávali jsme si příklady sloves způsobu rozkazovacího, abychom si potvrdili, že slovesa v rozkazovacím způsobu jsou tvary jednoduché. Jeden žák řekl: "Běž nakoupit." Chci se tedy zeptat, co je za větný člen to slovo "nakoupit"? Napadá mě jedině předmět.
Odpověď: Ve spojení "Běž nakoupit" je slovo "nakoupit" příslovečným určením účelu.
Téma: Původní příslovce
Klíčové slovo: shora; předpona z; předpona s
Odpověď: Toto slovo je náležité psát se s- na začátku: shora. Kromě toho je možná ještě varianta seshora.
Téma: Původní příslovce
Klíčové slovo: zespodu; předpona z; předpona s
Odpověď: Toto slovo je náležité psát se z- na začátku a se -s- před hláskou -p-: zespoda. Správná je i podoba zespod.
Téma: Jiné, ustálené případy psaní sloves a slov od nich odvozených
Klíčové slovo: zhlédnout; předpona z; předpona s
Varianty: zhlédnout; shlédnout
Dotaz: Je ve spojení "vylezl jsem na žebřík a s/zhlédnul jsem film" náležité psát sloveso s předponou s-, nebo z-?
Odpověď: V uvedeném případě je náležitá předpona z- (zhlédnout). Není podstatné, odkud se člověk dívá, uplatňuje se zde totiž vždy význam 'prohlížet si, dívat se'.
Téma: Vedlejší věta podmětná
Klíčové slovo: vedlejší věta podmětná i předmětná
Dotaz: Prosím vás, v souvětí "Je slyšet, jak skřípají brzdy" je vedlejší věta podmětná, nebo předmětná?
Odpověď: Jedná se o přechodový jev, větu lze vnímat jako podmětnou i jako předmětnou. Možná je tedy jak substituce "Je slyšet (kdo, co) skřípění" i "Je slyšet (koho, co) skřípění". Upozorňujeme však, že nejsme didaktické pracoviště, takže nevíme, jak se k věci staví současná školská praxe.
Téma: Slovesa a slova od nich odvozená: směřování dohromady, zmenšení objemu, až zániku
Klíčové slovo: skousat; skousávat; předpona s; předpona z
Varianty: skousávány; zkousávány
Dotaz: Jaká předpona (s-, nebo z-) se píše ve spojení "sazenice jsou skousávány z větví"?
Odpověď: V tomto případě, kdy sloveso nese význam 'okousat', je náležité psát s-. Varianta se z- nese význam 'rozkousat' či 'silně pokousat'.
Téma: Předložka pojící se se jménem v 2. pádu
Klíčové slovo: předložka s; předložka z
Varianty: ze šňůry; se šňůry
Dotaz: Jaká předložka se píše ve spojení sundat prádlo se/ze šňůry?
Odpověď: S druhým pádem se pojí standardně a bezpříznakově předložka z(e). Jen v případech, kdy pisatel cítí potřebu zdůraznit význam 'z povrchu pryč' nebo 'po povrchu dolů', lze užít také předložku s(e), která je však vnímána jako zastaralá.
Téma: Předložka pojící se se jménem v 2. pádu
Klíčové slovo: předložka s; předložka z
Varianty: z kříže; s kříže
Dotaz: Jaká předložka se píše ve spojení snětí z/s kříže?
Odpověď: S druhým pádem se pojí standardně a bezpříznakově předložka z(e). Jen v případech, kdy pisatel cítí potřebu zdůraznit význam 'z povrchu pryč' nebo 'po povrchu dolů', lze užít také předložku s(e), která je však vnímána jako zastaralá.
Téma: Předložka pojící se se jménem v 2. pádu
Klíčové slovo: předložka s; předložka z
Varianty: z; s
Dotaz: Jakou předložku bych měla zvolit ve spojeních typu s/z kopce, se/ze stolu, se/ze schodů?
Odpověď: S druhým pádem se pojí standardně a bezpříznakově předložka z(e). Jen v případech, kdy pisatel cítí potřebu zdůraznit význam 'z povrchu pryč' nebo 'po povrchu dolů', lze užít také předložku s(e), která je však vnímána jako zastaralá.
Téma: Vokalizace předložky
Klíčové slovo: v, ve
Varianty: v; ve
Dotaz: Je správně v zúžení, nebo ve zúžení?
Odpověď: Smyslem tzv. vokalizace předložek (v > ve) je usnadnění výslovnosti. Ve chvíli, kdy by stykem (neslabičné) předložky s následujícím slovem vznikla obtížně vyslovitelná souhlásková skupina, předložka se přidáním samohlásky "e" tzv. vokalizuje. Pro tuto vokalizaci platí jen málo bezvýjimečných pravidel (např. začíná-li následující slovo na stejnou souhlásku, která tvoří předložku, vokalizuje se: není *v vinohradě, ale jedině ve vinohradě), existují tu jen tendence, protože různí uživatelé češtiny vnímají různé souhláskové skupiny jako různě obtížně vyslovitelné. To je i případ spojení "v/e zúžení". V daném případě je tedy možné předložku jak vokalizovat – ve zúžení, tak i ponechat nevokalizovanou – v zúžení.
Téma: Y = obecné jméno – jiné (nepředvídatelné) příklady
Klíčové slovo: decenální
Varianty: decenální; decennální; deceniální
Dotaz: Jakou podobu má přídavné jméno utvořené od slova decennium ('desetiletí')?
Odpověď: Podle Příručního slovníku jazyka českého (PSJČ) má přídavné jméno utvořené od slova decennium ('desetiletí') podobu decenální. Už PSJČ, který začal vycházet ve 30. letech 20. století, ovšem uvádí, že jde o slovo zastaralé. Doklady z databáze ČNK syn v8 kromě toho svědčí o tom, že jde o slovo řídké – najdeme tu jen 6 jeho výskytů. Jde tedy o slovo exkluzivní, je-li ho však třeba použít, nelze proti tomu nic namítat.
Téma: Přísudek slovesný s modálním slovesem
Klíčové slovo: modální sloveso + infinitiv
Dotaz: Ráda bych se zeptala na rozdíl mezi předmětem vyjádřeným infinitivem a přísudkem. Jak poznám, kdy se jedná o předmět a kdy o jiný větný člen? Jak je to například u vět "Nemohli jsme se dočkat prázdnin" nebo "Nedovedli si vysvětlit příčiny jejího vzniku"?
Odpověď: Spojení "nemohli jsme se dočkat" i "nedovedli si vysvětlit" bychom určili jako složené přísudky. Sloveso "(ne)dovést" sice v tradičních seznamech modálních sloves nenajdete, ale sémanticky odpovídá modálnímu slovesu "neumět". Některé zdroje ho mezi modální slovesa přímo řadí. Při rozlišování, zda je infinitiv součástí přísudku, nebo jde o jiný větný člen, zjednodušeně řečeno platí: Pokud infinitiv následuje po modálním či fázovém slovesu a tvoří s ním významový celek, je obvykle chápán jako součást složeného přísudku. Jiný případ nastane, vztahuje-li se infinitiv k plnovýznamovému slovesu, např. ve větě "Zakázali mu mluvit". V těchto případech můžeme nahradit infinitiv slovesným substantivem: "Zakázali mu (koho, co) mluvení". To u vašich vět udělat nemůžeme. Upozorňujeme však, že pojetí určování větných členů se může v jednotlivých mluvnicích různit, a vzhledem k tomu, že nejsme didaktické pracoviště, ani nevíme, jak se k problému staví současná školská praxe. I proto takováto témata doporučujeme primárně konzultovat přímo s vyučujícím.
Téma: Výslovnost konkrétního slova (hláskového spojení, spojení slov atp.)
Klíčové slovo: Blücher
Varianty: [blícher]; [blicher]; [blichr]; [blychr]
Dotaz: Jak se má správně vyslovovat německé příjmení Blücher? V jedné encyklopedii se píše, že by to mělo být [blícher].
Odpověď: Výslovnost cizích příjmení v češtině by měla vycházet ze zvukové podoby v jazyce původu. Doporučujeme tedy výslovnost [blichr] (v souladu s příručkou Jak správně vyslovovat cizí jména osobní), případně [blicher] (druhá varianta v současnosti v médiích převládá). Podoba [blícher] uzuální pravděpodobně není, navíc dlouhé [í] neodpovídá původní německé samohlásce ü [y] (výslovnostní údaje v encyklopediích bohužel podle našich zkušeností nebývají vždy zcela přesné). Někteří mluvčí mohou také preferovat v případě dané samohlásky tzv. citátovou výslovnost, variantu [blychr] jsme však v úzu zaznamenali pouze ojediněle. O výslovnostní adaptaci tohoto jména se lze dočíst v článku O fonologických cizostech v češtině od B. Trnky ve Slově a slovesnosti již z roku 1942 (http://sas.ujc.cas.cz/archiv.php?art=427).
Téma: Obecné principy hláskování
Klíčové slovo: y
Dotaz: Kolik hlásek zastupuje písmeno y?
Odpověď: Písmeno y označuje v češtině stejnou i-ovou samohlásku jako písmeno i, zastupuje tedy pouze jednu hlásku. Podrobnější informace o písmenu y naleznete např. v Internetové jazykové příručce nebo v Novém encyklopedickém slovníku češtiny, které jsou dostupné i on-line.
Téma: Obecné principy hláskování
Klíčové slovo: x
Dotaz: Kolik hlásek zastupuje písmeno x?
Odpověď: Písmeno x označuje v češtině obvykle souhláskovou skupinu [ks] nebo [gz], zastupuje tedy dvě hlásky (srov. např. slova maximum [maksimum], exit [egzit]).
Téma: Hláskování konkrétního slova, počet hlásek ve slově
Klíčové slovo: směnárna
Dotaz: Má slovo směnárna stejný počet hlásek jako písmen?
Odpověď: Nikoliv. Slovo směnárna se vyslovuje jako [smňenárna], má tedy 9 hlásek, ale pouze 8 písmen. Skupina dvou písmen "mě" zde totiž označuje spojení tří hlásek, a to [mňe].
Téma: Hláskování konkrétního slova, počet hlásek ve slově
Klíčové slovo: přesměrovat
Dotaz: Má slovo přesměrovat stejný počet hlásek jako písmen?
Odpověď: Nikoliv. Slovo přesměrovat se vyslovuje jako [přesmňerovat], má tedy 12 hlásek, ale pouze 11 písmen. Skupina dvou písmen "mě" zde totiž označuje spojení tří hlásek, a to [mňe].
Téma: Hláskování konkrétního slova, počet hlásek ve slově
Klíčové slovo: opěvovaný
Dotaz: Má slovo opěvovaný stejný počet hlásek jako písmen?
Odpověď: Nikoliv. Slovo opěvovaný se vyslovuje jako [opjevovaný], má tedy 10 hlásek, ale pouze 9 písmen. Písmeno "ě" zde totiž označuje dvě hlásky, a to [j] a [e].
Téma: Hláskování konkrétního slova, počet hlásek ve slově
Klíčové slovo: Večerníček
Dotaz: Má slovo Večerníček stejný počet hlásek jako písmen?
Odpověď: Slovo Večerníček se vyslovuje jako [večerňíček]. Počet hlásek i písmen je tedy stejný, tj. 10. Rozdíl mezi psanou a vyslovovanou formou je zde pouze v tom, že v češtině se sekvence hlásek [ňí] označuje písmeny "ní", nikoli "ňí".