ctu-aic/questions_ujc_cas_cs huggingface dataset:
Téma: Výslovnost konkrétního slova (hláskového spojení, spojení slov atp.)
Klíčové slovo: Zarathustra
Varianty: [zaratustra]; [zaratuštra]
Dotaz: Jaká je v češtině správná výslovnost jména Zarathustra v názvu díla F.  Nietzscheho Tak pravil Zarathustra?
Odpověď: Samotné jméno staroperského náboženského reformátora, zakladatel zoroastrismu, se do češtiny převádí jako Zarathuštra (případně Zoroastra, viz heslo zoroastrizmus v Novém akademickém slovníku cizích slov), čemuž by měla odpovídat i výslovnost, tj. [zaratuštra]. Vzhledem k tomu, že se zde však jedná o název filosofického díla, v němž je jméno obsaženo, není situace tak jednoznačná, protože německý originál Also sprach Zarathustra se obvykle překládá jako Tak pravil Zarathustra, a vyslovuje se tedy [zaratustra], jak jsme ověřili např. i v archivu nahrávek Českého rozhlasu. Záleží tedy především na kontextu, v němž se dané jméno vyskytne, respektive na jeho konkrétní grafické podobě, z níž je pak výslovnost odvoditelná.
Téma: Výslovnost konkrétního slova (hláskového spojení, spojení slov atp.)
Klíčové slovo: Braill(e)ovo
Varianty: [brajlovo]; [brajovo]
Dotaz: Jaká je v češtině správná výslovnost přídavného jména Brailleovo (psáno též Braillovo), např. ve spojení Brailleovo písmo?
Odpověď: Příjmení Louise Braillea (francouzského vynálezce systému psaní pro nevidomé) by se podle pravidel spisovné výslovnosti mělo v češtině vyslovovat jako [braj], v úzu se však často vyskytuje podoba [brajl]. Ačkoli preferujeme kodifikovanou variantu, ke vžité výslovnosti [brajlovo písmo] doporučujeme být tolerantní. Nezpůsobuje totiž pravděpodobně žádné komunikační problémy a při adaptaci cizích slov do češtiny se ne vždy respektuje přesná původní výslovnost (srov. např. výslovnost [legerova] místo [ležerova] v případě Legerovy ulice). V úzu jsme  také zaznamenali podobu [brejlovo], což nás vede k úvaze, že jsou v tomto případě mluvčí ovlivněni (kromě neznalosti francouzské podoby jména a neobvyklosti kombinace písmen ll) i zvukovou podobností slova brejle, které mají s nevidomými rovněž spojené, případně domnělým anglickým původem jména. Výslovnost [brejlovo] však užívat nedoporučujeme.
Téma: Jméno ve funkci předmětu
Klíčové slovo: dělat
Dotaz: Mám tady větu "Dělal spoustu chyb". Jak v ní určím větné členy?
Odpověď: Výraz dělal je ve větě jednoduchý slovesný přísudek, "spoustu" je předmět, který tento přísudek řídí. Výraz "chyb" je pak přívlastek neshodný.
Téma: Výslovnost konkrétního slova (hláskového spojení, spojení slov atp.)
Klíčové slovo: paella
Varianty: [paelja]; [paela]; [paeja]
Dotaz: Jak se správně v češtině vyslovuje slovo paella?
Odpověď: Tato zdánlivě jednoduchá otázka si zaslouží podrobnější výklad. Slovo paella pochází ze španělštiny, kde se vyslovuje jako [paeʎa] (v transkripci nezohledňujeme přízvuk). Znak [ʎ] ve fonetickém přepisu označuje hlásku, která se v češtině neodborně může nazvat měkké l, přesněji jde o palatální laterální aproximantu. Ve spisovné češtině se však na rozdíl od jiných jazyků nevyskytuje. Podle pravidel vycházíme sice ve spisovné výslovnosti u cizích slov z jejich zvukové podoby v jazyce původu, ale cizí hlásky nahrazujeme jejich nejbližšími českými protějšky. V tomto případě však není snadné nejpodobnější českou hlásku určit. Výslovnostní kodifikace připouští výhradně kombinaci [lj], paella by se tedy měla vyslovit jako [paelja], podobně jako Nový akademický slovník cizích slov uvádí u hesla tortilla pouze výslovnost [tortylja]. Jak se však upozorňuje v časopise Naše řeč již v roce 1979, v češtině je také obvyklé nahrazovat španělské [ʎ] českým [l] (platí zde tedy pravidlo, že jedna hláska se nahradí opět jednou hláskou, nikoli dvěma). Protože při adaptaci výslovnosti cizích slov někdy hraje i ve spisovném jazyce značnou roli grafika, není podle našeho názoru namístě zcela běžnou výslovnost [paela] odmítat. Slovník spisovné češtiny navíc u hesla Mallorca, kde nastává obdobný výslovnostní problém, kodifikuje jak podobu [maljorka], tak i variantu [malorka], která je dokonce uvedena na prvním místě. Třetí možností, kterou u slova paella máme, je výslovnost [paeja]; ani tuto možnost nelze označit za chybnou (jak bylo zmíněno, španělské [ʎ] je palatální laterální aproximanta, české [j] je rovněž palatální aproximanta, pouze není laterální čili boková, avšak artikulačně jde o velmi blízké hlásky). Až vývoj jazyka ukáže, která nebo které ze zvukových podob se v češtině u tohoto poměrně nově přejatého slova ustálí a převáží.
Téma: Dohromady, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: socialistickorealistický
Varianty: socialistickorealistický; socialisticko-realistický; socialisticko realistický
Dotaz: Máme větu "Objevují se socialistickorealistické filmy". Píše se přídavné jméno se spojovníkem, dohromady, nebo zvlášť?
Odpověď: Při psaní složených přídavných jmen s první složkou zakončenou na -sko, -cko, -ně nebo -ově se neobejdeme bez věcné znalosti. Některá přídavná jména je teoreticky možné zapsat dvěma způsoby, psaní či nepsaní spojovníku rozlišuje různé významy. 
V uvedené větě jde nepochybně o filmy s tematikou směru označovaného jako socialistický realismus. Východiskem je podřadné spojení, v němž jedna složka rozvíjí druhou. Taková složená přídavná jména píšeme dohromady: socialistickorealistické filmy.
Téma: Přívlastek shodný jednoduchý
Klíčové slovo: přívlastek shodný
Dotaz: Jaký větný člen je výraz obchodních ve větě "Při splnění obchodních podmínek se k nám můžete přidat"?
Odpověď: Jedná se o přívlastek shodný vážící se k přívlastku neshodnému "podmínek", který je závislý na příslovečném určení podmínky "při splnění".
Téma: Píše se dané spojení s čárkou?
Klíčové slovo: tak jak(o)
Dotaz: Kde se píše čárka ve větě "Potřebuje tvoji pozornost(,) tak(,) jako ty žádáš tu moji"?
Odpověď: Vedlejší větu, která je uvozena podřadicí spojkou nebo podřadicím spojovacím výrazem, je potřeba oddělit od řídící věty čárkou (viz "konkrétní případ").
Téma: Píše se dané spojení s čárkou?
Klíčové slovo: vždy když
Dotaz: Píše se čárka ve větě "Vždy když to říkala, připadala si hloupě"?
Odpověď: Vedlejší větu, která je uvozena podřadicí spojkou, je třeba od věty hlavní (řídící) oddělit čárkou. Jestliže spojovacímu výrazu u vedlejší věty předchází příslovečný výraz s časovým významem ("pokaždé když", "teď když" apod.), čárka mezi nimi není nutná, a to zejména stojí-li toto spojení na samém začátku větného celku (viz "konkrétní případ"). Jestliže však spojení časového příslovečného výrazu a spojovacího výrazu stojí uvnitř složitějšího větného či souvětného celku, může být interpunkční řešení různé.
Téma: Dohromady, nebo zvlášť?
Klíčové slovo: už už; užuž
Varianty: už už; užuž
Dotaz: Je ve větě "Aby se už už vyšlo" už už zvlášť, nebo dohromady užuž?
Odpověď: V souladu s PČP můžeme psát oběma způsoby, jak zvlášť už už, tak dohromady užuž. Běžnější je psaní zvlášť – ČNK zachycuje si 1 500 dokladů psaní dohromady a přes 5 000 dokladů psaní zvlášť.
Téma: Vlastní jména ostatní: střední rod
Klíčové slovo: Grandium
Varianty: Grandia
Dotaz: Máme hotel, který se jmenuje Grandium. Jaký je správný tvar 2. pádu?
Odpověď: Jméno Grandium má před zakončením -um samohlásku, proto jej skloňujeme v j. č. a v 1., 4. a 5. p. mn. č. podle vzoru "město", ostatní pády mn. č. jsou podle vzoru "moře". S výjimkou 1., 4. a 5. p. j. č. se koncové -um při skloňování odsouvá. Ve 2. pádě je tedy tvar Grandia. Pokud se chcete skloňování vyhnout, lze užívat celé spojení hotel Grandium, v němž dojde ke skloňování obecného jména hotel a vlastní název zůstane v 1. pádě (nominativ jmenovací).
Téma: Píše se dané spojení s čárkou?
Dotaz: S každým krokem se obraz pohybující se v zrcadle vyjevoval zřetelněji.
Odpověď: Těsný přívlastek se čárkou (čárkami) neodděluje.
Téma: Vlastní jména ostatní: ženský rod
Klíčové slovo: Vánoce
Dotaz: Jak se skloňuje slovo Vánoce? Viděl jsem teď nadpis v novinách: před Vánoci.
Odpověď: Slovo Vánoce je podstatné jméno pomnožné ženského rodu a má tvary Vánoc, Vánocům, Vánoce, Vánoce, Vánocích, Vánoci a Vánocemi. V 7. pádě si tedy můžete vybrat ze dvou tvarů, oba jsou v pořádku.
Téma: Píše se dané spojení s čárkou?
Klíčové slovo: vždy když
Dotaz: Píše se čárka před "když" v následující větě? "Vždy(,) když si to uvědomí, těžko dýchá..."
Odpověď: Vedlejší větu, která je uvozena podřadicí spojkou, je třeba od věty hlavní (řídící) oddělit čárkou. Jestliže spojovacímu výrazu u vedlejší věty předchází příslovečný výraz s časovým významem ("pokaždé když", "teď když" apod.), čárka mezi nimi není nutná, a to zejména stojí-li toto spojení na samém začátku větného celku (viz "konkrétní případ"). Jestliže však spojení časového příslovečného výrazu a spojovacího výrazu stojí uvnitř složitějšího větného či souvětného celku, může být interpunkční řešení různé.
Téma: Osobní jména: mužský rod
Klíčové slovo: Karel Svoboda
Varianty: Karlu Svobodovi; Karlovi Svobodovi
Dotaz: Má být ve 3. pádě Karlu Svobodovi, nebo Karlovi Svobodovi?
Odpověď: Doporučujeme volit ve spojení křestního jména a příjmení nejprve kratší koncovku -u a poté koncovku -ovi, aby se koncovka -ovi neopakovala dvakrát za sebou.
Téma: Výslovnost konkrétního slova (hláskového spojení, spojení slov atp.)
Klíčové slovo: stalking
Varianty: [stolkink]; [stókink]
Dotaz: Jak se má v češtině správně vyslovovat slovo stalking?
Odpověď: Výraz označující dlouhodobé obtěžování či sledování je v češtině poměrně nový, a proto není dosud ve slovnících zachycen. Jde o slovo anglického původu. Podle pravidel spisovné výslovnosti cizích slov se nejčastěji vychází z výslovnosti daného výrazu v jazyce původu, která se však adaptuje do češtiny (cizí hlásky se nahradí domácími atp.), svou roli však může hrát i grafika. V češtině tedy přicházejí v úvahu podoby [stolkink] či [stókink]. Podle našeho zjištění je např. ve vysílání Českého rozhlasu frekventovanější první z nich.
Téma: Mužský rod životný
Klíčové slovo: Laszló
Dotaz: Jak se skloňuje mužské příjmení Laszló?
Odpověď: Příjmení Laszló se skloňuje podle vzoru "pán" a kvůli výslovnosti [ó] na konci se pádové koncovky připojují až za celé jméno: Laszlóa, Laszlóovi atd.
Téma: I, nebo y?
Klíčové slovo: vytipovat
Varianty: vytipovat; vytypovat
Dotaz: Máme ve větě "Vytipovat vhodný objekt pro vložení letáku na místo k tomu určené" psát vytipovat, nebo vytypovat?
Odpověď: Doporučujeme psát -i-: Vytipovat vhodný objekt pro vložení letáku. Sloveso vytipovat má význam odpovídající smyslu uvedené věty: odhadem vybrat z více možností; doporučit; navrhnout. 
Některé příručky (PČP, NASCS a SSČ) zaznamenávají i sloveso vytypovat a uvádějí u něho význam 'vybrat/stanovit jako (vhodný) typ'. I přes zachycení ve zmíněných příručkách bychom sloveso vytypovat k užívání nedoporučovali. Lze totiž pochybovat o tom, zda se zmíněný význam v současných českých textech vůbec uplatňuje. Je pravděpodobné, že se sloveso vytypovat (a také *typni si, kdo vyhraje apod.) často objevuje mylně místo náležitého vytipovat, tipnout si. Stejné doporučení najdete i na stránkách IJP u hesla vytipovat, kde jsou pro ilustraci uvedeny i příklady: vytipovat priority; zdroje rizik byly vytipovány na základě analýzy; na funkci vytipovali dva kandidáty.
Téma: Osobní jména: mužský rod
Klíčové slovo: Brabec
Varianty: Brabec; Brabče; Brabci
Dotaz: Jaký je 5. pád jména Brabec? Můžu oslovit pane Brabec, nebo pane Brabče?
Odpověď: Příjmení Brabec má kvůli svému zakončení -ec dva korektní tvary 5. pádu: Brabče a Brabci. Oslovení 1. pádem pane Brabec je v oficiální komunikaci považováno za nezdvořilé.
Téma: Osobní jména: mužský rod
Klíčové slovo: Mánes
Varianty: Mánesa; Mánese
Dotaz: Jak se skloňuje jméno Mánes? Má být bez Mánesa, nebo Mánese?
Odpověď: Příjmení Mánes se na základě zakončení -es v současnosti přiklání ke skloňování podle vzoru "muž", ovšem historicky patřilo ke vzoru "pán". Za spisovné jsou tedy považovány oba tvary, může být Mánesa i Mánese.
Téma: Výslovnost konkrétního slova (hláskového spojení, spojení slov atp.)
Klíčové slovo: Nina
Varianty: [ňina]; [nyna]
Dotaz: Jak se má v češtině správně vyslovovat ženské rodné jméno Nina?
Odpověď: U jména Nina uvádí Slovník spisovné češtiny pouze výslovnost [ňina], avšak Pravidla českého pravopisu dubletu [ňina] i [nyna]. V úzu převažuje pravděpodobně výslovnost [ňina], jak jsme ověřili např. v archivu nahrávek Českého rozhlasu. V oblasti vlastních jmen však platí, že výslovnost jména určuje především sám jeho nositel.
Téma: Ženský rod
Klíčové slovo: studna
Dotaz: Jak se skloňuje slovo studna? Mám tady větu: kvalita vody v komerčních studnách, nebo studních?
Odpověď: Existují dvě různá paradigmata a záleží na vás, které z nich si zvolíte. Jednak je to studna, která se skloňuje podle vzoru "žena", jednak studně, která se skloňuje podle vzoru "růže". Pokud si tedy zvolíte v 1. pádu studna, bude v 6. pádě tvar studnách.
Téma: Dohromady, nebo zvlášť?
Klíčové slovo: potom
Varianty: potom; po tom
Dotaz: Bude ve větě "Dlouho potom se burácení neslo štolami dolů" potom dohromady, nebo po tom zvlášť?
Odpověď: Ve větě jde o význam 'pak, poté', píšeme proto "potom" dohromady: "Dlouho potom se burácení neslo štolami dolů".
Zvlášť píšeme "po tom" tehdy, jde-li o předložku a ukazovací zájmeno, např. Po tom chlapci s červenou čepicí budeš na řadě ty.
Téma: Zájmeno vztažné
Klíčové slovo: jejichž
Varianty: jejich; jejichž
Dotaz: Mám tady větu: Komerční studny slouží k podnikatelské činnosti, pro jejichž výkon musí být používána výhradně pitná voda. Je správně ten tvar jejichž? Nemá být spíš jejich?
Odpověď: V této větě je použito zájmeno přivlastňovací vztažné v adekvátním tvaru jejichž.
Téma: Výslovnost konkrétního slova (hláskového spojení, spojení slov atp.)
Klíčové slovo: Nikola
Varianty: [ňikola]; [nykola]
Dotaz: Jak se má v češtině správně vyslovovat ženské rodné jméno Nikola?
Odpověď: Jméno Nikola se vyslovuje v češtině [nykola]. Jde o jméno cizího původu, proto se zde kombinace písmen "ni" nevyslovuje jako [ňi], jak tomu je ve slovech domácích.
Téma: Přívlastek shodný jednoduchý
Klíčové slovo: přídavné jméno jako součást přísudku jmenného se sponou
Dotaz: Dcera dostala za úkol určit přísudek v této větě: Praha je hlavní město České republiky. Bude přísudkem celé "je hlavní město", nebo bude přísudkem pouze "je město"?
Odpověď: Školská praxe se v tomhle liší, existují dvě možnosti. Někteří vyučující určují jmennou část přísudku jako celek (zde by tedy celý přísudek jmenný se sponou byl "je hlavní město"), jiní zase přívlastky shodné od této části oddělují (přísudek by tedy byl pouze "je město", "hlavní" by byl přívlastek shodný navázaný na jmennou část přísudku). Výraz "republiky" je přívlastek neshodný, na nějž je navázán přívlastek shodný "České".
Téma: Výslovnost konkrétního slova (hláskového spojení, spojení slov atp.)
Klíčové slovo: Stradivari
Varianty: [straďivári]; [stradyvári]
Dotaz: Jak se v češtině správně vyslovuje příjmení italského houslaře Stradivariho?
Odpověď: Italské příjmení Stradivari se v češtině vyslovuje [stradyvári].
Téma: Zájmeno osobní
Klíčové slovo: ona
Dotaz: V domácím úkolu se měly doplnit správné tvary zájmene ona a v následující větě jsme to vyplnili takto: Tomáš na ni dlouho čekal a nedočkal se jí. Paní učitelka ten první tvar škrtla a tvrdí, že tam má být ji. Je to tak?
Odpověď: Nikoli, po předložce se vždy používají podoby s n-. Jedinou správnou variantou je tedy na ni.
Téma: Zájmeno osobní
Klíčové slovo: ona
Varianty: ni; ji
Dotaz: Paní učitelka synovi opravila ve větě "Tomáš na ni dlouho čekal, ale nedočkal se jí" tvar "ni" na tvar "ji". Je to v pořádku? Nezdá se mi to.
Odpověď: Paní učitelka se mýlí. Po předložce se v osobních zájmenech mění počáteční j- na n-. Správně tedy má být pouze "Tomáš na ni dlouho čekal".
Téma: Přívlastek shodný jednoduchý
Klíčové slovo: přídavné jméno jako součást přísudku jmenného se sponou
Dotaz: Je přídavné jméno daňový ve větě "Jeho strýc je daňový poradce" součástí přísudku jmenného se sponou, nebo se jedná o přívlastek shodný?
Odpověď: Školská praxe se v tomhle liší, existují dvě možnosti. Někteří vyučující určují jmennou část přísudku jako celek (zde by tedy celý přísudek jmenný se sponou byl "je daňový poradce"), jiní zase přívlastky shodné od této části oddělují (přísudek by tedy byl pouze "je poradce", "daňový" by byl přívlastek shodný navázaný na jmennou část přísudku).
Téma: Dohromady, nebo zvlášť?
Klíčové slovo: o překot
Varianty: o překot; opřekot
Dotaz: Píše se "o překot" zvlášť, nebo dohromady "opřekot"?
Odpověď: Příručky tento výraz jako spřežku neuvádějí, předložku a podstatné jméno proto píšeme zvlášť: o překot.
Téma: Přídavné jméno přivlastňovací
Klíčové slovo: Rufusův
Varianty: Rufusův; Rufův
Dotaz: Přivlastňovací přídavné jméno od mužského jména Rufus je Rufusův, nebo Rufův?
Odpověď: Jméno Rufus není řeckého původu, k vypuštění zakončení -us tedy nedochází. Korektní tvar přivlastňovacího přídavného jména pro mužský rod v 1. p. j. č.  je tedy Rufusův.
Téma: Osobní jména: ženský rod
Klíčové slovo: Marija
Varianty: Marijou; Marijí; Marií
Dotaz: Jak bychom měli skloňovat ženské jméno Marija? Má být s Marijí, nebo s Marijou, nebo s Marií?
Odpověď: Ženská osobní jména zakončená na -ja by se měla skloňovat primárně podle vzoru "žena", pouze s tím rozdílem, že po -j- bude vždy koncovka -i (například bez Mariji) Podobně jako Darja, Mája, Zoja atd. V 7. p. j. č. tedy doporučujeme použít tvar (s) Marijou. Rozhodně bychom nedoporučovali jméno používat bez -j- a skloňovat jako Marie.
Téma: Dohromady, nebo zvlášť?
Klíčové slovo: jako by
Varianty: jako by; jakoby
Dotaz: Mám ve větě "Bylo to, jako by něco odsálo část jeho životní síly" psát dohromady jakoby, nebo zvlášť jako by?
Odpověď: V uvedené větě jde o součást tvaru podmiňovacího způsobu, jako by proto píšeme odděleně: ".. jako by něco odsálo část jeho životní síly.
Odděleně psané jako by se užívá ve větách s vyjádřením porovnání s hypotetickým dějem vyjádřeným slovesnými tvary podmiňovacího způsobu. Pomůckou může být náhrada slovy jako kdyby: "... jako kdyby něco odsálo část jeho životní síly".
Téma: Osobní jména: mužský rod
Klíčové slovo: Milne
Varianty: Milneho; Milna
Dotaz: Jak se skloňuje příjmení Milne? Má být Milneho, nebo Milna?
Odpověď: Skloňování mužského příjmení Milne se odvíjí od jeho výslovnosti. Jestliže se vyslovuje [milne], pak jsou obě nabízené možnosti správné, můžete si tedy zvolit podoby Milneho i Milna. Pokud se jméno vyslovuje [miln], připojují se k němu koncovky vzoru "pán".
Téma: Slabikování konkrétního slova, počet slabik ve slově
Klíčové slovo: se
Dotaz: Kolikaslabičná je předložka "se"? Je také neslabičná jako předložky "s", "z", "v", "k"?
Odpověď: Neslabičná mohou být pouze ta slova, která neobsahují tzv. slabičné jádro, tj. nejčastěji samohlásku, případně slabikotvornou souhlásku. Předložka "se" obsahuje právě jednu samohlásku ("e"), je tudíž jednoslabičná.
Téma: Mužský rod neživotný
Klíčové slovo: lumen
Varianty: lumina; lumeny
Dotaz: Koriguju lékařský text, kde se vyskytuje slovo lumen (dutá část orgánu), a nejsem si jistá, jak by se měl skloňovat, především v množném čísle. Setkala jsem se s podobou lumeny (zdroje ÚJČ), ale i lumina (Velký lékařský slovník).
Odpověď: Neživotné mužské podstatné jméno lumen uvádějí obecné jazykové slovníky (bez ohledu na význam) ve 2. p. j. č. ve tvaru lumenu. Z toho vyplývá, že tento termín by se měl skloňovat v celém paradigmatu pravidelně podle vzoru "hrad" a v 1. p. mn. č. měl mít tvar lumeny. Je možné, že se v lékařských textech vyskytuje i v tvaru mn. č. vycházejícím z latiny, ale tvar 1. p. mn. č. lumeny je z hlediska současné kodifikace zcela v pořádku
Téma: Číslovka základní
Klíčové slovo: čtyři sta
Varianty: čtyřech stech; čtyř stech
Dotaz: Je správně na čtyřech stech místech, nebo na čtyř stech místech?
Odpověď: Doporučujeme skloňovat obě části číslovky a tvar číslovky čtyři by měl být s koncovkou -ech (vzor podstatného jména "kost"): na čtyřech stech.
Téma: Slovní druh
Klíčové slovo: jak
Dotaz: V olympiádě z českého jazyka je úkol určit slovní druh výrazu jak ve větě "přiběhl k nám jak srnka". V řešení je uvedeno, že je to spojka. Je to opravdu tak?
Odpověď: Výraz jak je v tomto kontextu spojka srovnávací a je synonymní se spojkou jako ("přiběhl k nám jako srnka").
Téma: Píše se v daném spojení čárka?
Dotaz: Píše se čárka ve větě "Petr se cítil všelijak(,) jen ne dobře"?
Odpověď: Složky několikanásobného větného členu spojené souřadně v odporovacím poměru oddělujeme čárkou (viz "konkrétní případ"). Za poslední složkou se čárka nepíše.
Téma: Píše se v daném spojení čárka?
Klíčové slovo: a
Dotaz: Píše se čárka ve větě "Jedl by sladkosti(,) a nic jiného"?
Odpověď: Složky několikanásobného větného členu spojené souřadicí spojkou v poměru slučovacím neoddělujeme čárkou (viz "konkrétní případ"). Oddělíme je pouze v případě, že jsou spojeny beze spojky.
Téma: Píše se dané spojení s čárkou?
Odpověď: Příslovečné určení patří mezi rozvíjející větné členy, které lze do věty včlenit jako její významově těsnou nebo volnou součást. Podle toho lze volit psaní bez čárky i s čárkou. Volba interpunkčního řešení závisí na kontextu a také na preferenci pisatele.
Téma: Pronikání cizích slov
Klíčové slovo: anglicismus
Dotaz: Ráda bych se zeptala, jak vnímáte pronikání angličtiny do češtiny, mám na mysli zejména oblast lexika. V poslední době se velmi často v e-mailech, sms, ale také v běžné mluvě (nutno podotknout, že převážně mladých lidí) setkávám s anglickými slovíčky, se spojením českého a anglického slova apod. Pro příklad uvádím: já to paynu (já to zaplatím), crossnem to tady (přejdeme tady), potřebuješ talk? (potřebuješ si promluvit?) a řada dalších. Je zajímavé tento vývoj a nahrazování českých slov anglickými sledovat, zároveň si ale pokládám otázku, zda je to tak správné. Máme na našem knižním trhu nějakou publikaci, která se tímto zabývá?
Odpověď: Pronikání přejatých výrazů (nejen) z angličtiny obecně neodsuzujeme, spíše posuzujeme vhodnost každé jednotlivé přejímky podle okolností. Některé přejímky jsou přijímány jako náležité a funkční, např. ty, které pojmenovávají skutečnosti, pro něž nemáme adekvátní české pojmenování, nebo ty, které jsou vynuceny specifiky komunikačního prostředí, např. ve vědecké komunikaci s vysokou potřebou šíření znalostí mezinárodně srozumitelným kódem. S rozpaky naopak bývají hodnoceny přejímky módní a sloužící stylizaci, např. "paynem to kartou" místo "zaplatíme to kartou" (v běžné neformální komunikaci) nebo "máme na to přidělený badžet" místo "máme na to přidělený rozpočet" (v obchodní nebo výrobní komunikaci). Tento typ přejímek ale zpravidla nepřekračuje sféru neformální komunikace v rámci dané komunikační oblasti. Z knižních publikací doporučujeme k dané problematice např. Aspekty hodnocení cizojazyčných přejímek: mezi módností a standardem od D. Svobodové z roku 2009, Český jazyk na přelomu tisíciletí (Daneš a kol., 1997) či Čeština, jak ji znáte i neznáte (Čmejrková a kol., 1996).
Téma: Výslovnost konkrétního slova (hláskového spojení, spojení slov atp.)
Klíčové slovo: bizarní
Varianty: [bizardňí]; [bizarňí]
Dotaz: Jak se v češtině vyslovuje správně slovo bizarní? Domnívám se, že se užívá jedině podoba [bizardňí].
Odpověď: Veškeré příručky uvádějí jako spisovnou výhradně výslovnost [bizarňí]. Ke vkládání hlásky [d] sice v úzu dochází poměrně často, není však pravda, že by zejména ve spisovných projevech naprosto převažovala. K tomuto jevu dochází zejména z neznalosti náležité podoby cizího slova (jak výslovnostní, tak grafické – setkáváme se i s psaním *bizardní), případně z přílišné a nepoučené snahy o pečlivost (srov. např. také výslovnost slova samozřejmě jako *[samozdřejmňe]). Výskyt nenáležitého [d] bývá některými uživateli jazyka hodnocen velice negativně jako projev nevzdělanosti atp. Z pohledu artikulačního jde o rozšíření souhláskové skupiny, tedy o zcela zbytečné ztížení výslovnosti.