ctu-aic/questions_ujc_cas_cs huggingface dataset:
Téma: Jiné (nepředvídatelné) konkrétní případy (typ letecký vs. letový, létající vs. letový atp.)
Klíčové slovo: krátkovlákný, krátkovlákenný, dlouhovlákný, dlouhovlákenný
Varianty: krátkovlákný; krátkovlákenný; dlouhovlákný; dlouhovlákenný
Dotaz: Je správně krátko-, dlouhovlákný, nebo krátko-, dlouhovlákenný?
Odpověď: Jelikož existuje pouze přídavné jméno vlákenný, nikoliv vlákný, pravidelnému způsobu tvoření slov v češtině by odpovídaly jen podoby krátko- a dlouhovlákenný. V databázi ČNK syn v8 jsou však – v rozporu s tím – doloženy pouze podoby zakončené na -vlákný: krátkovlákný zde má 2 výskyty, dlouhovlákný 32 výskytů (zatímco podoby krátko- a dlouhovlákenný se zde nevyskytují ani jednou). Ani podoby zakončené na -vlákný však nelze považovat za slovotvorně nenáležité, neboť ve slovotvorných výkladech v mluvnicích se uvádí, že pokud existuje zadní člen těchto složenin jako samostatné slovo, nemusí se s ním druhá část nově vzniklé složeniny nutně shodovat (obdobně též nízkotlaký: -tlaký neexistuje; krátkodobý, -dobý neexistuje). V pořádku jsou tedy jak přídavná jména zakončená na -vlákenný, tak na -vlákný. Vzhledem k tomu, že v úzu se (lze-li bezpečně soudit na základě uvedených dokladů z ČNK syn v8) vyskytují častěji podoby zakončené na -vlákný, doporučovali bychom k užití spíše ty.
Téma: Y = vlastní jméno – tvoření přídavných jmen přivlastňovacích: druhově přivlastňovací přídavná jména
Klíčové slovo: duší
Varianty: duší; dušský
Dotaz: Lze od slova duch vytvořit druhově přivlastňovací přídavné jméno duší, např. duší houkání?
Odpověď: Výkladové slovníky druhově přivlastňovací přídavné jméno duší neuvádějí a není doloženo ani v úzu. Vytvořit ho lze na základě analogie s jinými druhově přivlastňovacími přídavnými jmény (duší = vlastní duchům jako jelení = vlastní jelenům atp.), bude však působit velmi nezvykle, a tedy rušivě, a zřejmě ani nebude (i kvůli homonymii s tvarem 7. p. j. č. slova duše) bez problémů srozumitelné. Lze ho snad chápat jako ozvláštňující prvek, nejspíš s příznakem jazykové komiky; k běžnému, jaksi vážnému užití ho však nelze doporučit. Na místě je třeba volit jiné prostředky – např. individuálně přivlastňovací přídavné jméno duchův (duchovo houkání), příp. tvar. 2. p. ducha/duchů (houkání ducha/duchů).
Téma: Jiné (nepředvídatelné) konkrétní případy (typ letecký vs. letový, létající vs. letový atp.)
Klíčové slovo: protrávit
Dotaz: Používá se, objevuje se, je správně utvořené atp. slovo protrávit (ve významu 'strávit volný čas')?
Odpověď: Sloveso protrávit je utvořeno v souladu se slovotvornými pravidly češtiny, jeho slovotvorný význam je pochopitelný, ale nepoužívá se – jde zřejmě o okazionalismus, náležitě vytvořený a potenciálně uplatnitelný, ale neuplatňovaný.
Téma: Význam morfému
Klíčové slovo: televize
Dotaz: Jaký význam má segment tele- ve slově televize?
Odpověď: Segment tele- ve slově televize (a jiných složeninách, srov. např. teleskop, telefon) pochází z řeckého tē̃le 'daleko', jež souvisí s řeckým télos 'konec, cíl, účel'. Dnes bychom jeho význam popsali nejspíš jako 'dálkový' nebo 'dálno-'.
Téma: Nemateriálový, nepraktický dotaz
Klíčové slovo: televize
Dotaz: Je televize slovo složené?
Odpověď: Ano, slovo televize je slovo složené, a to ze segmentů tele- (s významem 'dálkový') a -vize (s významem 'vidění').
Téma: Časté konkrétní případy/typy – přídavná jména typu puškinský vs. puškinovský
Klíčové slovo: kounický, kounicovský
Varianty: kounický; kounicovský
Dotaz: Měl by se dům, který patřil rodu Kouniců, označit jako kounický, nebo kounicovský, nebo lze obojí?
Odpověď: Dům, který patřil rodu Kouniců, lze označit jak přídavným jménem kounický, tak přídavným jménem kounicovský. Obě tato přídavná jména jsou utvořena náležitě a obě se v tomto významu běžně používají.
Téma: Y = vlastní jméno – tvoření přídavných jmen od jmen zeměpisných (Brandýs > brandýský, Aš > ašský aj.): jména domácí, víceslovná
Klíčové slovo: jablonský
Varianty: jablonský; jablonnský
Dotaz: Jakou podobu má přídavné jméno utvořené od zeměpisného jména Jablonné v Podještědí? Píše se ve slově jablonský jedno "n", nebo dvě "nn"?
Odpověď: Přídavné jméno utvořené od zeměpisného jména Jablonné v Podještědí má správnou podobu jablonský, tj. pouze s jedním "n" – při skloňování se obě "nn"  zachovávají (do Jablonného v Podještědí), při odvozování se daná skupina zjednodušuje, v přídavném jméně je jen jedno "n" (jablonský).
Téma: Y = obecné jméno – přechylování: časté konkrétní případy/typy, pracovní pozice/funkce
Klíčové slovo: radová
Varianty: radová
Dotaz: Jaká je přechýlená podoba podstatného jména rada? Může to být radová, není to spíš manželka pana rady?
Odpověď: Je pravda, že dříve podoba radová znamenala opravdu 'manželku rady'. Protože ale přibývá žen, které tuto funkci (v různých oblastech) vykonávají, podoba radová ve významu 'žena v této funkci' se vžívá (např. policejní radová, zdravotní radová, obchodní radová) lze slovo radová v tomto významu bez obtíží používat.
Téma: Jiné (nepředvídatelné) konkrétní případy (typ letecký vs. letový, létající vs. letový atp.)
Klíčové slovo: přepouštění
Varianty: přepouštení; přepouštění
Dotaz: Je správně přepouštení (másla), nebo přepouštění (másla)?
Odpověď: Správná je pouze podoba přepouštěné (máslo). V případě podoby přepouštené (máslo) s "e", nikoliv s "ě" jde nejspíš o překlep (v databázi ČNK syn v8 nemá přídavné jméno přepouštený ani přepuštený jediný výskyt; totéž platí o vyhledávkách provedených na internetu pomocí vyhledávače Google).
Téma: Y = vlastní jméno – tvoření přídavných jmen přivlastňovacích: individuálně přivlastňovací přídavná jména, ze jmen mužských
Klíčové slovo: Lubacův
Varianty: De Lubacův; Delubacův
Dotaz: Jakou podobu má individuálně přivlastňovací přídavné jméno utvořené od příjmení de Lubac? Je správná podoba De Lubacův (s velkým písmenem "D")?
Odpověď: Individuálně přivlastňovací přídavné jméno utvořené od příjmení de Lubac má správnou podobu Lubacův (např. Lubacova kniha), příp. lze přivlastnění vyjádřit konstrukcí s 2. p. – de Lubaca (kniha de Lubaca). (Podoby De Lubacův, ale i de Lubacův či Delubacův jsou nesprávné.)
Téma: Jiné (nepředvídatelné) konkrétní případy (typ letecký vs. letový, létající vs. letový atp.)
Klíčové slovo: bezdýmný, bezdýmý
Varianty: bezdýmný; bezdýmý
Dotaz: Je správně bezdýmný střelný prach, nebo bezdýmý střelný prach, nebo obojí?
Odpověď: Správná je jak podoba bezdýmný, tak bezdýmý. Ve spojení se slovem střelný prach však doporučujeme použít přídavné jméno bezdýmný, uvádí ho Slovník spisovného jazyka českého a je výrazně frekventovanější než podoba bezdýmý (v databázi ČNK syn v8 je 234 výskytů podoby bezdýmný, zatímco jen 21 výskytů podoby bezdýmý).
Téma: Y = vlastní jméno – tvoření obyvatelských jmen: příponou -an
Klíčové slovo: Doubičané
Varianty: Doubičáci
Dotaz: Jak se označuje obyvatel Doubice? Je správná podoba Doubičáci?
Odpověď: Od zeměpisného jména Doubice lze vytvořit jednak obyvatelské jméno Doubičan, Doubičané, příp. lze obyvatele Doubice označit přídavným jménem Doubičtí. Podoba Doubičák, Doubičáci, kterou lze obyvatele Doubice označit také, je nespisovná – nehodí se tedy do komunikačních situací / textů, kde je namístě používat čistě spisovnou varietu češtiny.
Téma: Y = obecné jméno – jiné (nepředvídatelné) příklady
Klíčové slovo: přišedší
Varianty: příšivší; přišedší
Dotaz: Existuje slovo příšivší (s významem 'příchozí; ten, který přišel'), utvořené od slovesa přijít? Je správně vytvořeno a používá se?
Odpověď: Přídavné jméno s významem 'ten, který přišel', vytvořené od slovesa přijít, se tvoří od tvaru přechodníku minulého, který má v tomto případě podobu přišed, přišedši, přišedše, má tedy správnou podobu přišedší. Tvar *příšivší je utvořen nesprávně a nepoužívá se.
Téma: Vztah "a, až, od ... do, versus"
Klíčové slovo: mezera
Dotaz: Jak správně zapsat pomocí číslic a pomlčky "dva tisíce dvě stě až tři tisíce dvě stě korun českých"?
Odpověď: V takovém případě jsou dvě základní možnosti – buď budou obě částky spojeny pomlčkou natěsno, bez mezer, nebo bude kolem pomlčky z každé strany mezera. První řešení je namístě v případě, že bude částka psána bez oddělení trojic řádů mezerou, tj. "2200–3200 Kč". Pokud však bude poslední trojčíslí odděleno mezerou, stane se z takové částky formálně víceslovný výraz (obsahující mezeru), a pro ně při zápisu vztahu a, až, od … do, versus doporučujeme psát kolem pomlčky mezery, tj. "2 200 – 3 200 Kč".
Téma: Spojení místních jmen nebo názvů správních oblastí
Klíčové slovo: spojovník
Varianty: Praha 5-Radotín; Praha 5 – Radotín
Dotaz: Jak se píše spojení "Praha 5 Radotín"? Má tam být spojovník, nebo pomlčka?
Odpověď: Obecně řečeno se takováto spojení píšou se spojovníkem, a to natěsno, bez mezer ("Praha 5-Radotín"). Jelikož je však jedna ze složek tohoto spojení víceslovná, lze z důvodu přehlednosti nahradit spojovník pomlčkou oddělenou mezerami ("Praha 5 – Radotín").
Téma: Signalizace alternativ
Klíčové slovo: lomítko
Dotaz: Píšou se kolem lomítka mezery?
Odpověď: Psaní mezer kolem lomítka záleží na tom, jaké výrazy jsou jím odděleny. V případě signalizace alternativnosti, záměnnosti jednoslovných výrazů se píše lomítko z obou stran natěsno, bez mezer. Pokud je však alespoň jeden z výrazů víceslovný (tj. obsahuje mezeru), doporučujeme pro přehlednost oddělit lomítko z obou stran mezerami.
Téma: Užití otazníku
Klíčové slovo: otazník
Dotaz: Má být na konci titulku článku "Kam vyrazit v zimě" otazník?
Odpověď: Interpunkční řešení závisí na tom, jestli titulek chápete jako větu oznamovací, nebo tázací. Otázka se signalizuje právě otazníkem. Tatáž věta však stejně dobře může mít i funkci konstatování. Pak by ji bylo možné chápat jako eliptickou, tzn. že by to byla jakási zhuštěná verze hypotetické plné věty ve znění např. "Nabízíme vám tipy na to, kam je možné/dobré vyrazit v zimě.". Taková věta by měla být uzavřena tečkou. Pakliže však plní funkci titulku, tečka se za ní nepíše.
Téma: Signalizace alternativ
Klíčové slovo: genderová neutrálnost; rodové varianty; splitting
Dotaz: Píšeme dopis určený mnoha adresátům, mužům i ženám, a chceme ho formulovat univerzálně. Jak nejlépe bychom měli úsporně vyjádřit rodové varianty, aby byl zahrnut např. tazatel i tazatelka? Pomocí lomítka, pomlčky, nebo závorek?
Odpověď: V některých případech lze užít zkrácené vyjádření pomocí lomítka, případně závorek. To je však možné pouze v případech, kdy má tvar mužského rodu nulovou koncovku. V ostatních případech, kdy nelze zakončení ženského rodu neproblematicky připojit k tvaru mužského rodu, je třeba vypsat obě varianty plně. Ty pak mohou být odděleny lomítkem.
Tak např. může být tazatel/ka, méně obvykle i tazatel(ka), ale specialista/specialistka.
Téma: Signalizace alternativ
Klíčové slovo: genderová neutrálnost; rodové varianty; splitting
Varianty: specialist(k)a; specialista/ka
Dotaz: V pracovním inzerátu hledáme někoho na pozici specialista – když ho chceme formulovat genderově neutrálně a signalizovat zároveň i ženskou variantu, jak bychom to měli udělat?
Odpověď: V tomto případě nelze využít zkrácený zápis pomocí lomítka nebo závorek, tj. nelze uvést slovo mužského rodu a k tomu pouze připojit zakončení ženského rodu, protože už tvar specialista obsahuje pádovou koncovku -a, která v přechýleném podstatném jménu před příponou -k- není. Je tedy třeba napsat obě celá slova, tj. specialista/specialistka. Zkrácený zápis lze užít jen v případech jako např. kuchař/ka.
Téma: Signalizace víceslovných alternativ
Klíčové slovo: lomítko
Dotaz: Pokud chci pomocí lomítek oddělit tři výrazy, z nichž dva jsou jednoslovné a jeden víceslovný, píše se lomítko s mezerami jen tam, kde je ten víceslovný výraz, a mezi těmi jednoslovnými bez mezery?
Odpověď: V případě signalizace alternativnosti, záměnnosti výrazů, z nichž je alespoň jeden víceslovný (tj. obsahuje mezeru), se odděluje lomítko z obou stran mezerami. V popsaném případě tedy budou mezery kolem obou lomítek, protože ona skupina výrazů jako celek obsahuje i víceslovný výraz.
Téma: Spojení místních jmen nebo názvů správních oblastí
Klíčové slovo: spojovník
Varianty: Ostrava-Poruba; Ostrava - Poruba; Ostrava–Poruba; Ostrava – Poruba
Dotaz: Jak se píše "Ostrava Poruba"? Má tam být spojovník, nebo pomlčka? A jak je to s mezerami?
Odpověď: Pokud jsou obě složky jednoslovné, píšou se těsná spojení místních jmen se spojovníkem bez mezer, tedy "Ostrava-Poruba".
Téma: Spojení místních jmen nebo názvů správních oblastí
Klíčové slovo: spojovník
Varianty: Ostrava-město; Ostrava - město; Ostrava–město; Ostrava – město
Dotaz: Jak se píše "Ostrava město"? Má tam být spojovník, nebo pomlčka? A jak je to s mezerami?
Odpověď: Pokud jsou obě složky jednoslovné, píšou se těsná spojení místních jmen se spojovníkem bez mezer, tedy "Ostrava-město".
Téma: Náležitá/oficiální podoba jména
Klíčové slovo: Frýdek-Místek
Varianty: Frýdek-Místek; Frýdek - Místek; Frýdek–Místek; Frýdek – Místek
Dotaz: Jak se píše město "Frýdek-Místek"? Má tam být spojovník, nebo pomlčka? A jak je to s mezerami?
Odpověď: Pokud jsou obě složky jednoslovné, píšou se těsná spojení místních jmen se spojovníkem bez mezer, tedy "Frýdek-Místek". V této podobě je daný zeměpisný název rovněž standardizován (viz aplikaci Geoportál ČÚZK).
Téma: Signalizace jednoslovných alternativ
Klíčové slovo: lomítko
Dotaz: Je povinné psát lomítko oddělující jednoslovné alternativy natěsno, bez mezer i v případě, že těch alternativ je velké množství? Nebo je přípustné vyhnout se jednomu velmi dlouhému grafickému celku tím, že budou kolem lomítek mezery?
Odpověď: Je pravda, že v případě signalizace alternativnosti, záměnnosti jednoslovných výrazů doporučujeme psát lomítko z obou stran natěsno, bez mezer. Mezery v případě víceslovných výrazů jsou motivovány přehledností. A právě přehlednost může být tím faktorem, který lze upřednostnit před oním základním doporučením pro jednoslovné výrazy. Pokud by tedy měla vzniknout řada výrazů např. o délce jednoho či více řádků, je patrně rozumnější psát kolem lomítek mezery.
Téma: Jiné (nepředvídatelné) konkrétní případy (typ letecký vs. letový, létající vs. letový atp.)
Varianty: samotřetí; samatřetí
Dotaz: Je správně samotřetí, nebo samatřetí (sv. Anna)?
Odpověď: Výkladové slovníky češtiny uvádějí jen podobu samotřetí. Tuto informaci z kodifikace potvrzuje i databáze ČNK syn v8, kde podoba samotřetí jednoznačně převažuje nad podobou samatřetí (v poměru 217 : 19). Publikace Jak zacházet s náboženskými výrazy zachycuje sice i podobu samatřetí, vzhledem k výše uvedeným informacím však doporučujeme použít podobu samotřetí.
Téma: Y = vlastní jméno – rodiny, manželé, bratři, sestry atp.: příjmení adjektivní (Veselý)
Klíčové slovo: Čierní, Čierných
Dotaz: Jakou podobu má společné jméno manželů odvozené od příjmení Čierny?
Odpověď: Společné jméno manželů odvozené od příjmení Čierny má v češtině dvě správné podoby – manželé Čierní a manželé Čierných.
Téma: Časté konkrétní případy/typy – dějové vs. účelové tvoření (rozjasňující vs. rozjasňovací, kropící vs. kropicí)
Klíčové slovo: hodnoticí, hodnotící
Varianty: hodnoticí; hodnotící
Dotaz: Je správně hodnotící rozhovor, nebo hodnoticí rozhovor?
Odpověď: V souvislosti se slovem rozhovor lze použít obě přídavná jména – jak hodnoticí, tak hodnotící. Tzv. účelové přídavné jméno hodnoticí má význam 'určený k hodnocení'; při náhradě částečným synonymem by tak šlo o zhodnocovací rozhovor, tj. rozhovor určený ke z/hodnocení. Tzv. dějové přídavné jméno hodnotící má význam 'který právě hodnotí'; při náhradě částečným synonymem by tak šlo o zhodnocující rozhovor, tj. rozhovor, v němž právě dochází ke z/hodnocení. Volit jedno, nebo druhé přídavné jméno je nutné podle toho, co se chce sdělit. Pravděpodobnější je první možnost, druhá však vůbec není vyloučena. V nejasných případech (nedokážeme-li ani jako autoři rozhodnout, o který význam jde) se dává přednost účelovému pojetí.
Téma: Y = vlastní jméno – tvoření přídavných jmen od jmen zeměpisných (Brandýs > brandýský, Aš > ašský aj.): jména cizí, jednoslovná
Klíčové slovo: auschwitzský
Varianty: auschwitzký; auschwitzský
Dotaz: Jak vypadá přídavné jméno utvořené od zeměpisného jména (resp. koncentračního tábora) Auschwitz? Mělo by mít podobu auschwitzký (bez "s"), nebo auschwitzský (s "s")?
Odpověď: Přídavné jméno utvořené od zeměpisného jména (resp. koncentračního tábora) Auschwitz má správnou podobu auschwitzský. Přímo toto přídavné jméno není nikde v kodifikaci zachyceno, protože k dispozici máme české exonymum Osvětim a přídavné jméno se tvoří od něj. Na základě analogie se jmény typu Marktredwitz, kde ke zjednodušování skupiny z + s/ký nedochází, však – je-li už nutno použít přídavné jméno utvořené od podoby Auschwitz, a nikoliv Osvětim – jednoznačně doporučujeme podobu auschwitzský.
Téma: Časté konkrétní případy/typy – přídavná jména zakončená na -ní/-ný
Klíčové slovo: jazykovědný, jazykovědní
Varianty: jazykovědný; jazykovědní
Dotaz: Je správně jazykovědné vzdělávání, nebo jazykovědní vzdělávání?
Odpověď: Přídavné jméno jazykovědní výkladové slovníky češtiny nezachycují a nevyskytuje se ani jednou v databázi ČNK syn v8. To, že došlo k jeho vytvoření, je zřejmě jednorázovější záležitost, způsobená možná kontaminací s přídavným jménem vědní 'týkající se vědy'.
Téma: Y = obecné jméno – jiné (nepředvídatelné) příklady
Klíčové slovo: hostovský
Dotaz: Lze utvořit přídavné jméno od slova host? Jakou má podobu?
Odpověď: Přídavné jméno od slova host je hostovský.
Téma: Y = obecné jméno – jiné (nepředvídatelné) příklady
Klíčové slovo: hostitelský
Varianty: hostící; hostitelský
Dotaz: Jaké je přídavné jméno od slova hostitel? Je vedle spojení hostitelská škola možné použít i spojení hostící škola?
Odpověď: Přídavné jméno od slova hostitel je hostitelský. V kontextu, kde chceme označit, že škola funguje jako hostitel, doporučujeme jednoznačně použít přídavné jméno hostitelský – hostitelská škola. Přídavné jméno hostící je přídavné jméno dějové, které lze samozřejmě utvořit, hodí se však jen do kontextů typu škola hostící exkurzi, tj. pro význam 'která právě hostí'.
Téma: Y = vlastní jméno – rodiny, manželé, bratři, sestry atp.: příjmení substantivní (Novák)
Klíčové slovo: Körmendyova
Dotaz: Jaká je společná podoba jména rodiny utvořená od příjmení Körmendy?
Odpověď: Společná podoba jména rodiny utvořená od příjmení Körmendy je rodina Körmendyova.
Téma: Y = vlastní jméno – přechylování: příjmení, podstatné jméno zakončené ve výslovnosti na samohlásku: příjmení zakončené ve výslovnosti na [i], [í]
Klíčové slovo: Körmendyová
Varianty: Körmendy; Körmendyová
Dotaz: Jak se bude jmenovat žena, která si vezme muže s příjmením Körmendy?
Odpověď: Přechýlená podoba příjmení Körmendy je (paní) Körmendyová. Při splnění příslušných zákonných požadavků by si manželka pana Körmendyho mohla ponechat příjmení i nepřechýlené, pak by mělo podobu (paní) Körmendy.
Téma: Časté konkrétní případy/typy – přídavná jména zakončená na -ní/-ný
Klíčové slovo: nástražný, nástražní
Varianty: nástražní; nástražný
Dotaz: Je správně nástražné rybky, nebo nástražní rybky?
Odpověď: Jak přídavné jméno nástražný, tak nástražní znamená (podle SSJČ) 'sloužící za nástrahu'. Ve spojení s podstatným jménem rybka však slovník (SSJČ) explicitně uvádí jen přídavné jméno nástražní. Tuto skutečnost potvrzují i výskyty v databázi ČNK syn v8. Jednoznačně tedy doporučujeme použít spojení nástražní rybka.
Téma: Jiné (nepředvídatelné) konkrétní případy (typ letecký vs. letový, létající vs. letový atp.)
Klíčové slovo: výukový, vyučovací
Varianty: výukový; vyučovací
Dotaz: Je správně výukové metody, nebo vyučovací metody – a výukový proces, nebo vyučovací proces?
Odpověď: Přídavná jména výukový a vyučovací jsou synonyma. První z nich je utvořeno od podstatného jména výuka, druhé z nich od podstatného jména vyučování nebo od slovesa vyučovat. Ve spojení s podstatnými jmény metoda a proces lze tedy ve stejném významu použít obě dvě tato přídavná jména. V odborné literatuře se ve spojení s podstatnými jmény metoda a proces vyskytují běžně obě tato přídavná jména, terminologie tedy i v odborných zdrojích kolísá. I v rámci termínu lze tedy použít obě sledovaná přídavná jména. Výběr jednoho, nebo druhého z nich je vhodné – je-li na to prostor – komentovat.
Téma: Y = vlastní jméno – přechylování: příjmení, podstatné jméno zakončené ve výslovnosti na souhlásku: příjmení, které má před koncovou souhláskou pohybné -e-, -o- nebo -a-
Klíčové slovo: Tomková, Tomeková
Varianty: Tomková; Tomeková
Dotaz: Lze příjmení Tomek přechýlit jako Tomeková? Lze tuto podobu zapsat do matriky (když má nevěsta slovenskou státní příslušnost a vdává se v České republice za českého státního příslušníka)?
Odpověď: Pro vypouštění či nevypouštění tzv. pohybného "e", které se nachází mj. i v příjmení Tom-e-k, při přechylování příjmení platí stejné zásady jako při jejich skloňování. Skloňujeme-li tedy Tomek, bez Tomka atd. s vypouštěním tzv. pohybného "e", měli bychom ho vypustit i při přechylování – správná podoba ženského příjmení by tedy měla být Tomková. Tento závěr je však čistě jazykový, zda je možné zapsat do matričních dokladů příjmení i v podobě Tomeková, může s definitivní platností říct pouze matrika.
Téma: Y = obecné jméno – zdrobňování
Klíčové slovo: videjko
Dotaz: Jakou podobu má zdrobnělina od slova video?
Odpověď: Zdrobnělinu od slova video lze utvořit, nepůjde ovšem o součást spisovné slovní zásoby, což znamená, že způsob jejího tvoření a zápisu nepodléhá žádným (kodifikačním) doporučením, uživatelé češtiny nesdílí znalost o normě jejího tvoření a zápisu a v úzu se mohou objevovat nejrůznější podoby (ve více variantách zápisu). Kdybychom měli jednu z nich doporučit, šlo by nejspíš o podobu videjko.
Téma: Jiné (nepředvídatelné) konkrétní případy (typ letecký vs. letový, létající vs. letový atp.)
Klíčové slovo: islámský, islamistický
Varianty: islámský; islamistický
Dotaz: Je správně islámský, nebo islamistický terorismus?
Odpověď: Přídavné jméno islámský znamená 'týkající se islámu', přídavné jméno islamistický znamená 'týkající se islamismu'. Ve spojení se slovem terorismus je významově přesnější přídavné jméno islamistický, neboť tento terorismus nesouvisí obecně s islámem jako takovým, ale až s islamismem, tj. s politicky orientovaným radikálním islámským hnutím. Doporučujeme tedy použít spojení islamistický terorismus.
Téma: Y = vlastní jméno – tvoření přídavných jmen přivlastňovacích: individuálně přivlastňovací přídavná jména, ze jmen mužských
Varianty: trpět Duchenneovou svalovou dystrofií; trpět Duchenneovo svalovou dystrofií; trpět Duchennovou svalovou dystrofií; trpět Duchennovo svalovou dystrofií
Dotaz: Jakou správnou podobu má individuálně přivlastňovací přídavné jméno utvořené od příjmení Duchenne? Jakou podobu by mělo mít v 7. p. j. č. a ve spojení se spojením svalová dystrofie? Je správně "trpí Duchenn(e)ovo svalovou dystrofií", nebo "trpí Duchenn(e)ovou svalovou dystrofií"? A má se ponechávat koncové "e"? Je správně "Duchennovou", nebo "Duchenneovou"?
Odpověď: Co se vynechávání koncového "e" týče, doporučujeme se řídit Velkým lékařským slovníkem, který v termínu označujícím tuto nemoc toto "e" ponechává. (Jakkoli je otázka vypouštění koncového "e" složitější; jde zejména o to, má-li toto "e" nějaký vliv na výslovnost předcházející souhlásky, kořenové samohlásky atp.; pokud ano, je nutné ho ponechat, pokud ne, je možné ho vypustit. Platí-li poslední možnost, vypouští se toto "e" spíš u všeobecně známých příjmení, jejichž podobu 1. pádu dobře známe, u méně známých či neznámých příjmení existuje silnější a silná tendence toto "e" nevypouštět.) Individuálně přivlastňovací přídavné jméno Duchenneův se skloňuje podle vzoru "otcův"; v 7. p. j . č. ž. r. tedy bude mít správnou podobu Duchenneovou (jako otcovou (ženou)). (Podoba Duchenneovo (otcovo (žena)) by byla nářeční.) Celé spojení by tedy mělo správně mít podobu trpí Duchenneovou svalovou dystrofií.
Téma: Vokalizace předložky
Klíčové slovo: z, ze
Varianty: z; ze
Dotaz: Je správně z čtyřiceti dvou, nebo ze čtyřiceti dvou?
Odpověď: Pro tzv. vokalizaci předložek neplatí striktní pravidla, existují jen tendence – čím spíš by při styku předložky s následujícím slovem vznikla obtížně vyslovitelná souhlásková skupina, tím spíš se předložka vokalizuje; přitom platí, že obtížnost vyslovitelnosti je subjektivní, individuální. V daném případě jsou v pořádku obě podoby: jak nevokalizovaná (z čtyřiceti dvou), tak vokalizovaná (ze čtyřiceti dvou).