ctu-aic/questions_ujc_cas_cs huggingface dataset:
Téma: Oslovování
Dotaz: V návaznosti na společnou schůzku posílám e-mail řediteli a vedoucím technických úseků, mezi které se řadím i já. Jaké mám zvolit oslovení? Napadlo mě napsat "Vážený pane řediteli a pánové" nebo "Vážený pane řediteli a zúčastnění", ale ani jedna varianta se mi nelíbí.
Odpověď: Doporučujeme vám dotyčné oslovit "Vážený pane řediteli, vážení kolegové".
Téma: Oslovování
Klíčové slovo: kopie; v kopii
Dotaz: Posílám e-mail řediteli a do kopie dávám ještě další adresáty. Jaké mám zvolit oslovení?
Odpověď: Obvykle se oslovují pouze přímí adresáti e-mailu, nikoliv ti, kdo jsou uvedeni v kopii (těm je e-mail zaslán jen pro informaci, neočekává se od nich reakce). Ve vašem případě bychom tedy doporučili oslovit pouze ředitele – "Vážený pane řediteli".
Téma: Případy (ne)užití genderové korektnosti
Klíčové slovo: primátor; primátorka
Varianty: ... pod záštitou Magistrátu města Brna v zastoupení prvním náměstkem primátora Mgr. Petrem Hladíkem.; ... pod záštitou Magistrátu města Brna v zastoupení prvním náměstkem primátorky Mgr. Petrem Hladíkem.
Dotaz: V pozvánce na festival jsem napsala, že se akce koná "pod záštitou Magistrátu města Brna v zastoupení prvním náměstkem primátora Mgr. Petrem Hladíkem". Až po odeslání pozvánek jsem byla upozorněna, že Brno nemá primátora, nýbrž primátorku. Je to chyba?
Odpověď: V uvedené formulaci není odkazováno obecně na funkci primátora, hovoří se o konkrétní osobě – ženě, která danou funkci vykonává, a proto nelze užít generické maskulinum. Je třeba zvolit přechýlenou podobu primátorka (pod záštitou Magistrátu města Brna v zastoupení prvním náměstkem primátorky Mgr. Petrem Hladíkem).
Téma: Oslovování
Klíčové slovo: arciopat
Dotaz: Jak mám v dopise nebo e-mailu oslovit arciopata?
Odpověď: V církevním prostředí se užívá oslovení "Vaše Milosti", jako laické oslovení lze použít "Vážený pane arciopate".
Téma: Kompletní rozbor slova X
Klíčové slovo: lavička
Dotaz: Jak morfematicky rozebrat slovo lavička?
Odpověď: Z hlediska vývoje češtiny je kořenem slova lavička jen lav- (v církevní slovanštině existovalo a v českých nářečích existuje slovo lava, od nějž je slovo lavička formálně zdrobnělinou). Z tohoto pohledu vývoje jazyka je pak slovo lavice dále tvořeno příponami -ic-, -k- a pádovou koncovkou -a. Z hlediska současné spisovné češtiny je však kvůli zániku církevněslovanské podoby lava, resp. neexistenci podoby lava ve spisovném jazyce nutno považovat za kořen celé lavič-, jelikož neexistuje komponent lav-, který by u sebe neměl zároveň -ic/-ič. Z pohledu současné spisovné češtiny je pak tedy slovo lavička kromě kořene lavič- tvořeno zdrobňující příponou -k- (srov. lavice vs. lavička) a pádovou koncovkou -a.
Téma: Jiné (nepředvídatelné) konkrétní případy (typ letecký vs. letový, létající vs. letový atp.)
Klíčové slovo: komunikační, komunikativní
Varianty: komunikační; komunikativní
Dotaz: Jaké přídavné jméno je správné užít ve spojení s podstatným jménem dovednosti – je lepší komunikační dovednosti, nebo komunikativní dovednosti?
Odpověď: Přídavné jméno komunikační má podle výkladových slovníků obecný význam 'týkající se, související s komunikací'. Přídavné jméno komunikativní má pak podle výkladových slovníků význam 'sdělovací, sdělný, dorozumívací, prostředkovací'. (Ve spojení s podstatným jménem člověk ve významu 'osoba, s níž se dobře jedná' je podle Nového akademického slovníku cizích slov přídavné jméno komunikativní hovorové.) Podle slovníkových definic je tedy možné s podstatným jménem dovednosti spojit jak přídavné jméno komunikační (jde o dovednosti související s komunikací), tak přídavné jméno komunikativní (jde o sdělovací, dorozumívací dovednosti). Podle databáze Českého národního korpusu syn v8 převládá ve spojení se slovem dovednosti jednoznačně (v poměru 1381 : 170) přídavné jméno komunikační nad přídavným jménem komunikativní. Doporučovali bychom proto použít spojení komunikační dovednosti. (Tím spíš, že uvedená definice přídavného jména komunikativní se již nezdá odpovídat jeho současnému významu; podaný význam je dnes nejspíš už jen odborný, mimo odborný jazyk přídavné jméno komunikativní nejspíš znamená zhruba 'dobře a/nebo rád komunikující', je-li tomu tak, bylo by se slovem dovednosti nespojitelné).
Téma: Y = vlastní jméno – tvoření obyvatelských jmen: příponou -an
Klíčové slovo: Corčan, Corští
Varianty: Corkčan; Corkan; Corčan
Dotaz: Jakou podobu má obyvatelské jméno utvořené od názvu (irského) města Cork? Je to Corkčan, Corkan, nebo Corčan?
Odpověď: Obyvatelské jméno utvořené od názvu (irského) města Cork má ve spisovné češtině (v souladu s jejími slovotvornými zásadami) správnou podobu Corčan – tvoří se příponou -an, před níž se -k- mění v -č- (srov. New York – Newyorčan).
Téma: Y = vlastní jméno – přechylování: příjmení, příjmení z jazyka s vlastními přechylovacími prostředky
Klíčové slovo: Zimova
Dotaz: Může se žena jmenovat Zimova (tak jako se některé ženy jmenují např. Janů)?
Odpověď: Ano, může, ale šlo by o cizí, slovanské příjmení, resp. o jméno vytvořené podle zásad a pravidel jiného jazyka (šlo by zde o přechýlení mužského příjmení Zimov) a do českého prostředí přenesené. Tato jména buď přechylujeme pomocí přípony ‑ová (Zimov –⁠ Zimovová), nebo v nich lze použít původní podoby přechýlené ve výchozím jazyce: Zimov –⁠ Zimovová i Zimova. Při skloňování těchto ženských příjmení ovšem vycházíme z podob přechýlených podle české mluvnice: 2. p. Zimovové. Podoba *Zimová (od Zimov) je tedy utvořena nenáležitě, odpovídala by mužskému příjmení Zim.
Téma: Stupňování adjektiv
Klíčové slovo: zlejší, horší
Dotaz: Jaký je druhý stupeň od přídavného jména zlý? Proč není zlejší? A proč je u slova zlý druhý stupeň horší, když horší je druhý stupeň (též) od slova špatný?
Odpověď: 2. stupeň přídavného jména zlý má dvě možné podoby – horší a zlejší. Podobu zlejší je však podle výkladových slovníků možné používat jen ve významu 'který (úmyslně) ubližuje, škodí (× dobrý, hodný)'. V ostatních významech přídavného jména zlý (tedy: 1. 'svědčící o takovém jednání, mravně nevyhovující, špatný'; 2. 'nevyhovující kvalitou, nevhodný pro daný účel, špatný'; 3. 'oznamující něco nedobrého, nepříjemného, špatný'; 4. 'nepříjemně postihující, hrozný') je podle výkladových slovníků třeba používat podobu horší. V případě slova špatný má 2. stupeň také dvě podoby – horší a špatnější: Podobu špatnější však výkladové slovníky označují za řidší. Vztah dobrý – horší (kdy druhý stupeň není tvořen od kořene/kmene stupně prvního) se označuje jako supletivismus, vztahy zlý – horší vs. špatný – horší (resp. horší – špatný/zlý) jsou pak případem polysémie/víceznačnosti.
Téma: Y = vlastní jméno – tvoření přídavných jmen přivlastňovacích: individuálně přivlastňovací přídavná jména, ze jmen ženských
Klíčové slovo: Heidin
Varianty: Heidin; Heidiin
Dotaz: Jakou podobu má přivlastňovací přídavné jméno od jména Heidi? Je správně Heidin, nebo Heidiin?
Odpověď: Individuálně přivlastňovací přídavné jméno od rodného jména Heidi má ve spisovné češtině správnou podobu Heidin. Při tvoření přídavných jmen od jmen zakončených v písmu na ‑i se koncová samohláska odsouvá: Noemi –⁠ Noemin, Mimi –⁠ Mimin, Pipi –⁠ Pipin, a tedy i Heidi – Heidin. (Podoba Heidin převládá v poměru 35 : 1 i v databázi syn v8 Českého národního korpusu.)
Téma: Přivlastňování jinému větnému členu než podmětu
Klíčové slovo: její
Dotaz: Domnívám se, že v následující větě je chybně užito zvratné přivlastňovací zájmeno. "Českou republiku si pro svou výbornou geografickou polohu vybrala společnost [název společnosti]..." Mám pravdu, když si myslím, že místo "svou" by pisatel měl užít zájmeno "její"?
Odpověď: Ano. Zvratné zájmeno užíváme tehdy, když přivlastňujeme podmětu. V uvedené větě je podmětem "společnost", nikoli "Česká republika". A protože "výbornou geografickou polohu" přivlastňujeme "České republice", která není podmětem, je namístě užít zájmeno "její".
Téma: Píše se v daném spojení čárka?
Klíčové slovo: přívlastek volný
Dotaz: Narazil jsem na větu: "Českou republiku si pro její výbornou geografickou polohu vybrala společnost [název společnosti], zabývající se výrobou léků, jako své centrum." Přemýšlím, jestli musí být nutně čárka za slovem "léků". Můžete mi prosím poradit?
Odpověď: Volný přívlastek je potřeba oddělit čárkami z obou stran (viz "konkrétní případ").
Téma: Píše se dané spojení s čárkou?
Klíčové slovo: než
Odpověď: Před spojkami "než" a "nežli" píšeme čárku pouze v případě, že uvozují větu, nikoli jen větný člen.
Téma: Jednoduchý podmět – mn. č. r. muž. neživ.
Klíčové slovo: modely
Dotaz: Chtěl bych se zeptat, jaké i/y napsat v přísudku v následující větě: "Oslovil_ tě ty modely hodinek?" Hraje při rozhodování mezi tvrdým y a měkkým i nějakou roli fakt, že danou otázku pokládá muž muži?
Odpověď: Na pohlaví tazatele nezáleží. Tvar přísudku řídíme vždy podmětem dané věty, tím je zde jméno rodu mužského neživotného v množném čísle (modely), proto je třeba napsat v přísudku tvrdé y: oslovily.
Téma: Součástí několikanásobného podmětu není jméno r. muž. živ. (slovosled podmět – přísudek)
Klíčové slovo: orgán a subjekt
Dotaz: Potřebovala bych prosím poradit, jaké i/y mám napsat v přísudku následující věty: "Nadřízený orgán a subjekt by se dopustili/dopustily..."
Odpověď: Součástí několikanásobného podmětu uvedené věty není jméno rodu mužského životného, obě složky tohoto podmětu ("orgán" i "subjekt") jsou rodu mužského neživotného. Proto v příčestí napíšeme tvrdé y: dopustily.
Téma: Přivlastňování jinému větnému členu než podmětu
Klíčové slovo: její
Dotaz: Narazila jsem na větu: "Představte si, že by příjem organizace náhle vzrostl, dramaticky by vzrostl její vliv na své město". Myslím si, že místo zájmena "své" by mělo být užito "její". Můžete mi to prosím potvrdit?
Odpověď: Základní pravidlo nám říká, že přivlastňujeme-li podmětu, je namístě užít zvratné přivlastňovací zájmeno, a přivlastňujeme-li jinému větnému členu než podmětu, zvratné zájmeno neužíváme. Z tohoto pravidla existují výjimky, například pokud se ve větě vyskytne tzv. zanořená (skrytá) predikace – je otázkou, zda právě toto nevedlo pisatele k užití zvratného zájmena v dané větě (tj. mohli bychom napsat "vzrostlo to, že organizace ovlivnila své město"). Je však nutno poznamenat, že zvratné zájmeno v uvedeném souvětí vytváří jistou významovou nejednoznačnost, protože podmětem dané vedlejší věty je "vliv", nikoli "organizace", a na mnohé čtenáře může působit rušivě. Proto doporučujeme v souladu se základním pravidlem užít zájmeno "její", tedy: "její vliv na její město". Pokud by například z kontextu bylo zřejmé, o které město se jedná, ze stylistických důvodů bychom doporučovali druhé přivlastňovací zájmeno úplně vynechat.
Téma: Krátce, nebo dlouze?
Klíčové slovo: belvedér; belveder
Varianty: belvedér; belveder
Dotaz: Ve slovníku jsem našel jen podobu belvedér, není možné psát i krátce belveder?
Odpověď: Je možné užít jak podobu belvedér, tak belveder. Ačkoliv některé slovníky (NASCS, SSČ, SSJČ) uvádějí pouze podobu belvedér, v úzu je frekventovanější zápis belveder. IJP a nový ASSČ proto hodnotí obě možnosti (belvedér i belveder) jako rovnocenné.
Téma: Krátce, nebo dlouze?
Klíčové slovo: panoramatický
Varianty: panoramatický; panorámatický
Dotaz: Když napíšu panoráma, mám psát slovo panoramatický s krátkým a?
Odpověď: Přídavné jméno panoramatický píšeme v souladu se slovníky s krátkým a. Při odvozování dochází v tomto případě ke krácení samohlásky (obdobně např. schéma – schematický).
Téma: Krátce, nebo dlouze?
Klíčové slovo: panoráma; panorama
Varianty: panoráma; panorama
Dotaz: Píše se panorama, nebo panoráma? Nebo je možné obojí?
Odpověď: Přestože NASCS, PČP, SSČ i SSJČ uvádějí v prvním pádě jedině podobu panoráma, je zápis panorama (s krátkým a) v praxi natolik frekventovaný, že IJP připouští podobu panorama jako rovnocennou. 
Doplňujeme, že ve středním rodě je možné i u pravopisné podoby panoráma ve 2. 3. 6. a 7. pádě jednotného čísla a v čísle množném (tedy tvarech s kmenotvornou příponu ‑at) vedle dlouhého á použít rovněž krátké a (panorámatu i panoramatu apod.).
Téma: Zápis přejatého slova
Klíčové slovo: team leader
Varianty: team leader; teamleader; team-leader; týmlídr; tým lídr
Dotaz: Jak se správně píše [týmlídr]? Snažila jsem se slovo najít v IJP, ale marně. Není tam ani foneticky týmlídr nebo tým lídr, ani teamleader, ani team-leader, ani team leader.
Odpověď: IJP obsahuje asi 102 000 hesel, najdete v ní tedy jen část užívané slovní zásoby. Vámi hledaný výraz (zatím) není uveden. Výraz není doložen ani ve výkladových slovnících. Zaznamenané doklady užití ukazují, že jeho pravopisná podoba není ustálená. Přestože slova tým a lídr (stojící samostatně) užíváme v počeštěné podobě a jsou takto zachycena v IJP a slovnících, označení profese se podle dokladů z ČNK a internetu obvykle zapisuje v původní anglické podobě team leader (v českém prostředí však s malými počátečními písmeny). Další varianty, které jste uvedla (team-leader, teamleader, tým lídr, týmlídr) jsou v praxi doloženy rovněž, ale objevují se jen ojediněle. 
Pokud z nějakého důvodu není užit český ekvivalent "vedoucí týmu" (popř. vedoucí provozu/směny/oddělení, mistr), pak lze doporučit zápis team leader. Varianty pojmenování jsou čerpány ze stránek Národní soustavy povolání (https://nsp.cz/jednotka-prace/vedouci-tymu).
Téma: Oslovování
Klíčové slovo: plukovník; lékař; doktor
Dotaz: Jak mám oslovit muže, který je plukovníkem a zároveň lékařem?
Odpověď: Můžete si vybrat mezi variantami "pane plukovníku" a "pane doktore". Záleží především na tom, v jaké situaci dotyčného oslovujete. Pacienti zvolí pravděpodobně oslovení "pane doktore", v komunikaci mezi vojáky se objeví spíše oslovení "pane plukovníku".
Téma: Oslovování
Klíčové slovo: profesor
Dotaz: Píšu dopis a nejsem si jistá formou oslovení. Kombinuje se titul s příjmením, např. "Vážený pane profesore Nováku"?
Odpověď: Ne, běžně oslovujeme samotným titulem, tedy "Vážený pane profesore".
Téma: Oslovování
Klíčové slovo: profesor; docent; děkan; vedoucí katedry
Dotaz: Posílám dopis profesorovi, který je zároveň děkanem, a docentovi, který je zároveň vedoucím katedry. Mohu dotyčné oslovit "Vážený pane profesore, vážený pane docente"?
Odpověď: Pokud se na dotyčné obracíte v pracovní záležitosti, nabízí se užít v oslovení funkce dotyčných – "Vážený pane děkane, vážený pane vedoucí". Ovšem ani navrhované oslovení vědecko-pedagogickými tituly nepovažujeme za nevhodné.
Téma: Užívání titulů, hodností, funkcí a jejich konkurence
Klíčové slovo: akad. soch.; ak. soch.
Dotaz: Je pravda, že pokud má někdo titul, který se dnes už neužívá, např. akademický sochař (akad. soch.), nesmí ho u svého jména uvádět?
Odpověď: Žádné takové nařízení neexistuje, naopak se běžně tituly, které se sice dnes již neudělují, ale které dotyční v minulosti právoplatně získali, u jmen jejich nositelů uvádějí.
Téma: Užívání titulů, hodností, funkcí a jejich konkurence
Klíčové slovo: Bc.; Mgr.; PhDr.; DiS.
Dotaz: Jsem diplomovaný specialista (DiS.) v oboru zdravotnictví. Na jedné univerzitě jsem vystudoval bakaláře (Bc.) v jiném oboru, na další univerzitě jsem vystudoval magistra (Mgr.), opět ve zdravotnictví. Tam jsem složil také rigorózní zkoušku a získal titul PhDr. Nyní můj zaměstnavatel uvádí u mého jména tituly PhDr., Bc. a DiS. Je to tak správně?
Odpověď: Uvádění titulů není stanoveno zákonem, a proto s nimi můžete zacházet dle svého uvážení. Na druhou stranu se běžně a obvykle uvádějí pouze nejvyšší tituly. Proto bychom Vám doporučili používat před jménem pouze titul PhDr., který je nadřazen titulům Bc. a Mgr. Dále bychom Vám doporučili za jménem neuvádět titul DiS., neboť jakožto titul vyššího odborného studia má mnohem nižší váhu než vysokoškolský titul PhDr.
Téma: Užívání titulů, hodností, funkcí a jejich konkurence
Klíčové slovo: velvyslankyně
Dotaz: Chceme poslat pozvánku na koncert jedné velvyslankyni. Máme u jejího jména uvést titul JUDr.?
Odpověď: Toto není čistě jazyková otázka, patří spíše do oblasti etikety. Domníváme se, že místo akademického titulu by bylo vhodnější užít spojení "Vaše Excelence" nebo "Její Excelence" (v závislosti na tom, jak přesně formulujete pozvánku), které se používá při kontaktu s velvyslankyní v diplomatickém styku.
Téma: Zápis přejatého slova
Klíčové slovo: celulóza
Varianty: celulóza; celulosa
Dotaz: Potřebuju ověřit, jak psát celulóza, přesněji lignocelulóza. Napsala bych celulóza, ale zákazník trvá na podobě celulosa, protože ji prý našel na Eurolexu.
Odpověď: Doporučujeme psát celulóza, lignocelulóza. Slovo patří k zdomácnělým výrazům, v nichž se původní s vždy v češtině vyslovuje jako [z], zápis celulóza se dnes považuje za základní, tedy stylově neutrální. Lze ho užít ve všech typech textů. Podoba celulosa není chybná, ale její užití se omezuje na úzce odborné prostředí, v textech určených širší veřejnosti je vnímána jako zastaralá.
Pravopisnou podobu celulóza je možné ověřit v IJP, NASCS, PČP i v ASSČ (https://slovnikcestiny.cz/heslo/celul%C3%B3za/0/10154).
Téma: Oslovování
Dotaz: Přemýšlím, jak oslovit v obchodní korespondenci paní, která má nepřechýlené příjmení. Jelikož nevím, jak se s takovým příjmením zachází, napadlo mě využít křestní jméno a oslovit dotyčnou "Vážená paní Jano". Co si o tom myslíte?
Odpověď: Oslovení typu "paní Jano" je poměrně neformální, a proto bychom jeho užití v obchodní korespondenci nedoporučovali. V oficiální, formální komunikaci běžně oslovujeme adresáta příjmením, doporučujeme tedy oslovit dotyčnou buď nepřechýlenou podobou příjmení (např. vážená paní Novák), nebo podobou přechýlenou (např. vážená paní Nováková).
Téma: Barvy
Klíčové slovo: okrovo-černý
Varianty: okrovo-černý; okrovočerný
Dotaz: Píšeme okrovočerný pásek dohromady?
Odpověď: Záleží na tom, jak pásek skutečně vypadá. Lze však předpokládat, že nejde o odstín, který bychom popsali jako okrovou barvu s nádechem do černa, ale spíše o dvě oddělené barvy (pruhy, puntíky, kostky, kytičky, vzory apod.), proto doporučujeme psát okrovo-černý pásek. 

Podle současného doporučení píšeme mezi částmi složeného přídavného jména označujícího barvy spojovník (čili divis), jestliže označujeme dvě samostatné (tedy oddělené) barvy, např. žluto-zelené pruhované tričko, červeno-modro-bílá vlajka. Výjimkou je tradiční psaní slova černobílý. Popisujeme-li barevný odstín, píšeme složky dohromady, bez spojovníku (např. žlutozelený, tj. žlutý odstín zelené barvy).

Toto doporučení je od roku 2019 uvedeno na stránkách IJP. Ke zjednodušení došlo proto, že podle původního pravidla (uvedeného v PČP) bylo třeba rozlišovat, zda může určitá kombinace barev tvořit barevný odstín, či ne. Pokud odstín nebylo možné vytvořit, psalo se celé přídavné jméno dohromady bez spojovníku (např. černobílý, červenomodrobílý). Pokud bylo možné barevný odstín vytvořit (např. žlutozelený, zelenomodrý), pak se v případě dvou samostatných barev psalo slovo se spojovníkem (žluto-zelený, zeleno-modrý). Aplikaci tohoto pravidla však znesnadňovala nejistota, které barvy spolu mohou tvořit barevný odstín, a které ne.
Téma: Barvy
Klíčové slovo: oranžovohnědý; oranžovo-hnědý
Varianty: oranžovohnědý; oranžovo hnědý; oranžovo-hnědý
Dotaz: Potřebuji napsat oranžovo hnědě kostkovaná lícní strana. Píše se to dohromady, zvlášť, nebo se spojovníkem?
Odpověď: Zvlášť se píše volné spojení příslovce a přídavného jména, pak by ovšem mělo podobu oranžově hnědý.
U spojení s první částí zakončenou na -o postupujeme jinak. Příslovce posuzujeme stejně jako přídavné jméno. Záleží na tom, zda jde o barevný odstín, nebo o dvě samostatné barvy. 
Pokud jde o barevný odstín (tedy oranžovou barvu s nádechem do hněda / hnědou barvu s nádechem do oranžova), pak píšeme složené přídavné jméno oranžovohnědý dohromady. Nevíme, jak předmět vypadá, ale tato možnost se zdá být méně pravděpodobná.
Spojovník píšeme mezi částmi složeného přídavného jména označujícího barvy v případě, že označujeme dvě samostatné (tedy oddělené) barvy. Jestliže je vzor tvořen oranžovými a hnědými kostkami, pak píšeme oranžovo-hnědá lícní strana).

Toto doporučení je od roku 2019 uvedeno na stránkách IJP. Ke zjednodušení došlo proto, že podle původního pravidla (uvedeného v PČP) bylo třeba rozlišovat, zda může určitá kombinace barev tvořit barevný odstín, či ne. Pokud odstín nebylo možné vytvořit, psalo se celé přídavné jméno dohromady bez spojovníku (např. černobílý, červenomodrobílý). Pokud bylo možné barevný odstín vytvořit (např. žlutozelený, zelenomodrý), pak se v případě dvou samostatných barev psalo slovo se spojovníkem (žluto-zelený, zeleno-modrý). Aplikaci tohoto pravidla však znesnadňovala nejistota, které barvy spolu mohou tvořit barevný odstín, a které ne.
Téma: Dohromady, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: pšeničnožitný
Varianty: pšeničnožitný; pšenično žitný; pšenično-žitný
Dotaz: Na základě informací v IJP bych psala pšeničnožitný chléb dohromady, ale ve vyhlášce je uvedeno psaní zvlášť: pšenično žitný. Vídám také psaní pšenično-žitný. Jak je to správně?
Odpověď: Složená přídavná jména nepíšeme podle platných doporučení zvlášť. Zápis dvou samostatných slov – byť ve vyhlášce – není správný. 
Přestože je psaní se spojovníkem (pšenično-žitný) v obdobných typech pojmenování potravinářských výrobků poměrně časté, ani to neodpovídá jazykovému pravidlu. Spojovník používáme pro oddělení obou souřadných složek tehdy, je-li první část složeného přídavného jména zakončena na -sko, -cko, -ně nebo -ově. Pokud je zakončení první části -o (popř. -ovo), pak bychom měli psát složené přídavné jméno dohromady – pšeničnožitný chléb –, přestože jde rovněž o souřadné spojení dvou slov (pšeničný a žitný). Složená adjektiva typu "sladkokyselý" "hluchoněmý" píšeme dohromady (žitnopšeničný, špaldo(vo)žitný; malino(vo)vanilkový, čokoládo(vo)banánový apod.).
Téma: Podmětem je zájmeno kdo
Klíčové slovo: nikdo
Dotaz: Je správně věta "Nikdo nejsme spokojení se současnou situací"?
Odpověď: Zájmeno "nikdo" jako takové má pouze tvary jednotného čísla a obvykle mu odpovídá gramatická shoda podle mužského životného rodu v jednotném čísle ("Nikdo není spokojený se současnou situací"). Připouští se však i mluvnická shoda s množným číslem, a to v případech, kdy zájmeno zahrnuje více osob: akademická Mluvnice češtiny uvádí příklady "Kdo to udělal" i "Nikdo jsme o to nestáli". Tvar slovesa v množném čísle ("jsme") vyjadřuje, že mluvčí do skupiny jedinců zahrnuje i sám sebe. V závislosti na tom, co chce autor věty přesně vyjádřit, lze tedy užít tyto kombinace: "Nikdo není spokojený se současnou situací" (obecné konstatování), "Nikdo nejsme spokojený se současnou situací" (mluvčí do skupiny zahrnuje i sám sebe; shoda přísudkového jména se řídí podle zájmena "nikdo", jemuž obvykle odpovídá shoda v jednotném čísle), "Nikdo nejsme spokojení se současnou situací" (i zde mluvčí do skupiny zahrnuje sám sebe; tvar přísudkového jména se přizpůsobuje sponovému slovesu "jsme" v množném čísle). Vaše věta je tedy po jazykové stránce v pořádku.
Téma: Vedlejší věta příslovečná - dvojí řešení
Klíčové slovo: vedlejší věta příslovečná vs. předmětná
Dotaz: Nevíme si rady s určením druhu vedlejší věty v souvětí "Vedoucí by měl úkoly zadávat včas, aby se lidé nenervovali, že to nestihnou". Jde nám o tu větu "že to nestihnou". Lze kromě příčinné věty uvažovat i o vedlejší větě předmětné? Ještě doplním, že se jedná o úkol pro 9. třídu.
Odpověď: Hranice mezi předmětem a příslovečným určením – resp. mezi vedlejší větou předmětnou a příslovečnou – nemusí být vždy ostrá. V tomto případě lze skutečně uvažovat o obou pojetích. Vedlejší věta odpovídá na otázku "proč, z jakého důvodu by se lidé nervovali?", a lze ji tudíž bez potíží určit jako větu příslovečnou příčinnou. Příruční mluvnice češtiny uvádí v příslušné kapitole např. větu "Byla zoufalá z toho, že ten jazyk neumí". Na druhou stranu Vladimír Šmilauer v Novočeské skladbě v kapitole o předmětných vedlejších větách vypisuje typy sloves, s nimiž se pojí předmětné věty, a mezi jinými zde uvádí i slovesa s významem "bát se", např. "Mám obavu, že tomu nebudete věřit". Ve vašem případě se teoreticky můžeme zeptat "proč, z jakého důvodu by se lidé nervovali?", ale také "kým, čím by se lidé nervovali?". Jinými slovy se domníváme, že obě pojetí lze podepřít pádnými argumenty. Upozorňujeme však, že nejsme didaktické pracoviště, a proto nevíme, jak k tomuto problému přistupuje současná školská praxe.