ctu-aic/questions_ujc_cas_cs huggingface dataset:
Téma: Osobní jména: mužský rod
Klíčové slovo: Štěpán Koukal
Varianty: Štěpánovi; Štěpánu
Dotaz: Mám ve 3. p. jména Štěpán Koukal použít tvar Štěpánovi Koukalovi, nebo Štěpánu Koukalovi?
Odpověď: Doporučujeme použít druhou možnost: Štěpánu Koukalovi. Tvar Štěpánovi je z gramatického hlediska rovněž v pořádku, ale ze stylistického hlediska je  vhodnější, aby nebyly bezprostředně za sebou dva tvary zakončené koncovkou -ovi. Proto se v případech, u nichž je to možné, doporučuje volit při kombinaci rodného jména a příjmení u rodného jména kratší tvar: Štěpánu.
Téma: Osobní jména: mužský rod
Klíčové slovo: Holec
Varianty: Holec; Holče; Holci
Dotaz: Jak mám oslovit pána se jménem Holec? Je chyba, pokud ho oslovím pane Holec?
Odpověď: Tvar 5. p. jména Holec je pane Holče, případně pane Holci. Oba tvary jsou v pořádku. Oslovení pane Holec není spisovné a může být v komunikaci vnímáno jako nezdvořilé, zvlášť pokud se jedná o formální komunikaci např. v e-mailu nebo v dopise.
Téma: Píše se v daném spojení čárka?
Klíčové slovo: a
Dotaz: Píše se čárka před spojkou "a" ve větě "Stovky jich nalezly smrt(,) a na to by se nemělo zapomenout"?
Odpověď: Hlavní věty spojené souřadně v poměru slučovacím čárkou neoddělujeme, jsou-li spojeny souřadicími spojkami (viz "konkrétní případ"). Pouze pokud jsou spojeny beze spojek, oddělují se čárkou.
Téma: Píše se dané spojení s čárkou?
Klíčové slovo: podmět; přísudek
Dotaz: Měla bych napsat čárku ve větě "Když bílá(,) není bílá"?
Odpověď: Podmětová a přísudková část jsou do věty včleněny těsně, čárkou se neoddělují.
Téma: Kde je možné získat/najít příručku daného typu?
Klíčové slovo: jazyková příručka
Dotaz: Je na internetu dostupný nějaký etymologický slovník?
Odpověď: Co je nám známo, nikoli. Český etymologický slovník (2012, rozšířené vydání 2015) Jiřího Rejzka vyšel pouze v knižní podobě.
Téma: Transkripce cizího jména do češtiny
Klíčové slovo: Vinnycka oblast
Dotaz: Jak se do češtiny přepisuje oblast na Ukrajině nazvaná Вінницька область?
Odpověď: Podle transkripčních tabulek akademických Pravidel českého pravopisu by náležitý přepis do češtiny měl být Vinnycka oblast. Daný název bývá v praxi počešťován, tj. Vinnycká oblast (viz např. heslo Ukrajina v publikaci V. Liščáka Státy a území světa); vyskytují se však i podoby typu Vinnická oblast na základě ruštiny. Doporučujeme proto tuto problematiku konzultovat primárně s odborníky na ukrajinštinu.
Téma: Bibliografické údaje o příručkách
Klíčové slovo: neologismus
Dotaz: Kdo je autorem slovníku Čeština 2.0?
Odpověď: Projekt Čeština 2.0 založil Martin Kavka, do samotného slovníku, respektive databáze neologismů však může přispět kdokoli. Výběr ze zveřejněných slov, který sestavili Martin Kavka a Michal Škrabal, vyšel v roce 2018 pod názvem Hacknutá čeština.
Téma: Bibliografické údaje o příručkách
Klíčové slovo: neologismus
Dotaz: Jak se jmenuje slovník nových slov, který má svůj vlastní pořad?
Odpověď: Máte patrně na mysli slovník Čeština 2.0, zveřejňovaný na adrese cestina20.cz, který má svůj pořad (nazvaný Hacknutá čeština) na internetové Televizi Seznam.
Téma: Slovní hříčka
Klíčové slovo: vír, výr
Varianty: víry; výry
Dotaz: Lámeme si hlavu nad jednou větou: U jezu jsem viděl, jak nad vírem proletěl výr. Oba v_ry jsem vyfotil. Je jedno z i/y silnější? Má přednost?
Odpověď: Žádné i/y v tomto případě nemá přednost. Takováto slova totiž napsat nelze. Jde o starou slovní hříčku založenou na tom, že větu můžeme vyslovit, protože ve výslovnosti i a y v současné češtině nerozlišujeme, ale pravopisně ji obvyklým způsobem (tj. napsáním jednoho písmena) řešit nelze. Jsou v ní užity tzv. homofony – dvě různá slova se stejnou výslovností, ale se zcela odlišným významem a rozdílným pravopisem, která nelze shrnout pod jeden pojem. Nedoporučuje se ani zápis s lomítkem: oba víry/výry nebo oba ví/ýry. Řešením je jiná formulace, např. zachytil jsem na fotografii vír i výra; zachytil jsem obě entity; oba se mi podařilo zachytit na fotografii apod., tím se však ruší slovní hříčka.
Stručné vysvětlení a další dvě podobné hříčky najdete v IJP v kapitole Vyjmenovaná slova (bod 5 – Jazykové hříčky: bidlo a bydlo, vír a výr).
Téma: Dotazy z literárněvědné oblasti
Klíčové slovo: verš
Dotaz: Pokud zadání školní úlohy zní: podtrhněte verš, máme také podtrhnout čárku na konci řádku, nebo ne?
Odpověď: Řešení této otázky nespadá do kompetencí jazykové poradny, neboť se týká jednak literární teorie, jednak didaktiky literatury. Verš je obvykle definován jako "celistvá rytmická a významová jednotka básnického textu, oddělená od ostatních jednotek přesnými hranicemi" (viz např. heslo na Wikipedii), osobně bychom do této jednotky zahrnuli i užitou interpunkci (která se v poezii vždy nemusí řídit doporučením v Pravidlech českého pravopisu). Jak však již bylo uvedeno, daný problém nespadá do oblasti jazykovědy, proto jej doporučujeme konzultovat s didaktiky.
Téma: Časté konkrétní případy/typy – dějové vs. účelové tvoření (rozjasňující vs. rozjasňovací, kropící vs. kropicí)
Klíčové slovo: pečující
Varianty: pečující; pečujicí
Dotaz: Je správně pečující složka kosmetiky (s dlouhým -í- po -j-), nebo pečujicí složka kosmetiky (s krátkým -i- po -j-)?
Odpověď: Přídavné jméno pečující je nutně dějové, správně se proto píše s dlouhým -í- po -j-. Jeho účelový protějšek by měl podobu pečovací (nikoliv *pečujicí s krátkým -i- po -j-). Rozdíl mezi dějovými a účelovými přídavnými jmény se délkou -i-/-í- projevuje jen u sloves 4. třídy typu prosit. Sloveso pečovat do této třídy nepatří, daný rozdíl se proto u něj projevuje jinak: neexistuje dvojice pečující vs. *pečujicí, ale jedině dvojice pečující vs. pečovací. Správně je tedy pečující složka kosmetiky (s dlouhým -í- po -j-).
Téma: Y = obecné jméno – jiné (nepředvídatelné) příklady
Klíčové slovo: malgašští
Varianty: malgaští; malgašští
Dotaz: Jak se správně vytvoří přídavné jméno v 1. p. mn. č. r. m. živ. od obyvatelského jména Malgaš (obyvatel Madagaskaru)? Píše se správně malgaští s jedním -š-, nebo malgašští se dvěma -šš-?
Odpověď: Přídavné jméno utvořené od obyvatelského jména Malgaš má v 1. p. j. č. r. m. (živ. i neživ.) podobu malgašský. V 1. p. mn. č. r. m. živ. má pak toto přídavné jméno podobu se dvěma -šš-: malgašští. První -š-, které je už v malgašský, zůstane a -s-, které po něm následuje, se změní v -š-, srov. např. Lotyš > lotyšský > lotyšští. Správně je tedy jedině malgašští.
Téma: Y = obecné jméno – jiné (nepředvídatelné) příklady
Klíčové slovo: ustajovatel, ustájovatel, ustajitel, ustájitel
Varianty: ustajovatel; ustájovatel; ustájitel
Dotaz: Jak se správně označí osoba, která poskytuje koni pobyt ve stáji? Je správná podoba ustajovatel, ustájovatel, nebo ustájitel?
Odpověď: U podstatných jmen, která jsou odvozena od sloves příponou -tel, dochází často ke krácení kořenové samohlásky. V minulosti bylo toto krácení pravidelné a u starých odvozenin je pevné, např. hlásat – hlasatel, tázat – tazatel, dobývat – dobyvatel, pořádat – pořadatel, páchat – pachatel. Postupně se však začala prosazovat tendence, aby odvozená slova měla kořenovou samohlásku stejnou jako základové slovo. Protože však jde pouze o tendenci, nikoli o pravidlo, můžeme se u novějších odvozenin setkat buď se zachovanou délkou samohlásky, např. dohlížet – dohlížitel, léčit – léčitel, vábit – vábitel, nebo s kolísáním: odesílat – odesílatel i odesilatel, vymáhat – vymáhatel i vymahatel. Všechny uvedené příkladové výrazy lze nalézt ve slovnících, odvozené podstatné jméno od slovesa ustájit ani ustájovat bohužel ne. Nepomohl nám ani Český národní korpus; v něm se též tyto výrazy nevyskytují. Pár dokladů jsme nalezli ve vyhledávači Google. Pokud jde o dvojici ustájitel – ustajitel, poměr je vyrovnaný, u dvojice ustajovatel – ustájovatel přesvědčivě vítězí podoba ustajovatel. Protože jde, zdá se, o novou odvozeninu, je v tuto chvíli nutné přijmout všechny podoby: ustajovatel, ustájovatel, které více signalizují pravidelnou, opakovanou činnost, i ustajitel, ustájitel, jež naznačují spíš činnost jednorázovou.
Téma: Výslovnost konkrétního slova (hláskového spojení, spojení slov atp.)
Klíčové slovo: Thajsko
Varianty: [tchajsko]; [tajsko]; [tʰajsko]
Dotaz: Je problém, když byl v rozhlasovém pořadu vysloven název státu Thajsko jako [tajsko]? (Nešlo o vysílání zaměřené na danou zemi, pouze se tam pojmenování Thajsko náhodně vyskytlo.)
Odpověď: Za základní variantu lze považovat (zjevně i nejčastější) výslovnost [tchajsko]. V českém úzu se však vyskytuje jak tato podoba, tak i [tajsko] či [tʰajsko]. Tyto drobné fonetické rozdíly evidentně nezpůsobují komplikace v porozumění a mnozí posluchači je pravděpodobně ani nevnímají, respektive nedokážou odlišit. Domníváme se, že zejména ojedinělý výskyt zjednodušené varianty [tajsko] není problematický a neměl by být přehnaně kritizován. Na okraj dodejme, že existují jazyky, do nichž byl tento název adaptován, aniž by byla tzv. aspirace (přídech) v jazyce původu respektována (srov. např. polsky Tajlandia).
Téma: Výslovnost konkrétního slova (hláskového spojení, spojení slov atp.)
Klíčové slovo: Thajsko
Varianty: [tchajsko]; [tajsko]; [tʰajsko]
Dotaz: Má se správně v češtině vyslovit název státu Thajsko jako [tʰajsko], nebo je možná i podoba [tajsko]?
Odpověď: U českého názvu tohoto státu uvádějí jazykové i zeměpisné příručky shodně pouze podobu Thajsko bez konkrétního výslovnostního doporučení. Pokud jsou správná naše zjištění (která by bylo možné ověřit u orientalistů), v originální výslovnosti se vyskytuje tzv. aspirovaná souhláska [tʰ], která se v češtině v tomto případě náležitě transformuje do zvukově nejpodobnější souhláskové skupiny [tch].
V českém úzu se vyskytuje jak podoba [tchajsko], tak i [tajsko] či [tʰajsko]. Tyto drobné fonetické rozdíly evidentně nezpůsobují komplikace v porozumění a mnozí posluchači je pravděpodobně ani nevnímají, respektive nedokážou odlišit. Za základní variantu lze považovat (zjevně i nejčastější) výslovnost [tchajsko].
Téma: Výslovnost konkrétního slova (hláskového spojení, spojení slov atp.)
Klíčové slovo: vidimace
Varianty: [vidymace]; [viďimace]
Dotaz: Potřebuji si ověřit, že termín vidimace se vyslovuje jako [vidymace], a nikoli jako [viďimace].
Odpověď: Ano, v souladu se všemi slovníky doporučujeme u tohoto výrazu pocházejícího z latiny výslovnost [vidymace]. Zaznamenali jsme, že v úzu se občas vyskytne i varianta [viďimace], avšak vzhledem k tomu, že jde o slovo cizího původu, a navíc o značně specializovaný termín, u něhož není tato z etymologického hlediska vyloženě nesprávná podoba nijak pevně vžitá a v populaci rozšířená, měli bychom se jí vyhnout.
Téma: Píše se v daném spojení čárka?
Klíčové slovo: nebo
Dotaz: Píše se čárka před spojkou "nebo" ve větě "Pokud navštívíte Vy nebo dítě lékaře..."?
Odpověď: Pokud spojka "nebo" souřadně spojuje složky několikanásobného větného členu v poměru slučovacím, nepíšeme před ní čárku (viz "konkrétní případ").
Téma: Píše se dané spojení s čárkou?
Klíčové slovo: jak
Dotaz: Píše se před výrazem "jak" v následující větě čárka? "Exotické plodiny Vietnamu(,) jak je známe i neznáme."
Odpověď: Vedlejší větu, uvozenou podřadicí spojkou nebo podřadicím spojovacím výrazem, je potřeba oddělit od řídící věty (popř. řídícího výrazu) čárkou (viz "konkrétní případ").
Téma: Výslovnost konkrétního slova (hláskového spojení, spojení slov atp.)
Klíčové slovo: fotovoltaika
Varianty: [fotovoltajika]; [fotovoltajka]
Dotaz: Jak se má v češtině vyslovovat výraz fotovoltaika?
Odpověď: V souladu s Internetovou jazykovou příručkou i současným územ, který jsme prověřili, doporučujeme výslovnost [fotovoltajika].
Téma: Tvar přídavného jména v přívlastku shodném v postpozici
Klíčové slovo: související
Dotaz: Potřebovala bych prosím poradit, jaký je správný tvar přídavného jména ve větě "Svaz zpracovává stanoviska k různým návrhům související/souvisejícím s předpisy".
Odpověď: Postponovaný přívlastek (tedy takový, který stojí až za řídícím jménem) v dané větě má povahu přívlastku shodného. Proto se musí shodovat v pádě, čísle a rodě s řídícím jménem. V uvedeném případě máte dvě možnosti, záleží na tom, které podstatné jméno je přívlastkem rozvito. Pokud přívlastek rozvíjí "stanoviska", náležitý tvar je "související". Jestliže se ale toto přídavné jméno vztahuje k výrazu "návrhům", je namístě napsat "souvisejícím". Praktickou pomůckou pro kontrolu správného tvaru bývá dosazení přídavného jména do pozice před řídícím jménem, tj. "související stanoviska" či "k souvisejícím návrhům".
Téma: Tvar přídavného jména v přívlastku shodném v postpozici
Klíčové slovo: zabývající se
Dotaz: Objevila jsem větu "Soutěž je určena podnikatelům zabývajících se prodejem masa". Podle mého názoru by správný tvar přídavného jména měl být "zabývajícím". Je to tak?
Odpověď: Máte pravdu. Dané přídavné jméno zde plní funkci přívlastku shodného, proto se musí shodovat v pádě, čísle a rodě s řídícím jménem, v tomto případě se slovem "podnikatelům". Protože je řídící jméno ve 3. pádě, náležitý tvar přívlastku je "zabývajícím (se)". Praktickou pomůckou pro kontrolu správného tvaru bývá dosazení přídavného jména do pozice před řídícím jménem: "zabývajícím se podnikatelům".
Téma: Valence sloves – bezpředložková spojení
Klíčové slovo: plýtvat
Varianty: plýtvat potravinami; plýtvat s potravinami
Dotaz: Je správně spojení "plýtvat potravinami", nebo "plýtvat s potravinami"?
Odpověď: Slovník slovesných, substantivních a adjektivních vazeb a spojení uvádí u slovesa "plýtvat" pouze vazbu bezpředložkového 7. pádu: "plýtvat něčím". V současném úzu pozorujeme u vazeb se 7. pádem tendenci užívat předložku "s", a to i ve spojeních, kde je náležitá pouze vazba bezpředložková ("kochat se s něčím, zametat s koštětem" apod.).
Téma: Přivlastňování podmětu
Klíčové slovo: svůj
Dotaz: Nevím si rady s volbou přivlastňovacího zájmena ve větě "Je vysoká pravděpodobnost, že tento zámeček, venkovské sídlo svého/jejího otce, Sisi navštívila". Můžete mi poradit?
Odpověď: Ve vedlejší větě je podmětem jméno "Sisi" a tomuto podmětu je v přístavkové konstrukci přivlastňováno. Jestliže přivlastňujeme podmětu (resp. činiteli děje), je namístě užít zvratné zájmeno. Pokud bychom v daném případě užili zájmeno "její" ("jejího otce"), mohlo by to znamenat, že mluvíme o otci ještě nějaké jiné ženské osoby, než je "Sisi". Náležité znění věty je tedy "Je vysoká pravděpodobnost, že tento zámeček, venkovské sídlo svého otce, Sisi navštívila".
Téma: Věta bezpodmětná
Klíčové slovo: jednočlenná věta
Dotaz: V učebnici češtiny jsou věty typu "Je mu nevolno" považovány za věty jednočlenné. Bylo by přesto chybou, kdyby žáci určili např. "nevolno" jako podmět?
Odpověď: Upozorňujeme, že nejsme didaktické pracoviště, proto nemůžeme s určitostí říci, jak k tomuto problému přistupuje současná školská praxe. V mluvnicích jsou ale věty tohoto typu hodnoceny jako věty jednočlenné (některé mluvnice preferují označení "věta bezpodmětná"). Výraz "nevolno" v uvedené větě je totiž tzv. predikativum (stavové příslovce) a je součástí přísudku jmenného se sponou.
Téma: Výslovnost konkrétního slova (hláskového spojení, spojení slov atp.)
Klíčové slovo: Štefánik
Varianty: [šťefáňik]; [štefáňik]; [štefányk]
Dotaz: Kterou z možných výslovnostních podob u příjmení Štefánik byste doporučili pro užití v rozhlase?
Odpověď: V tomto případě přicházejí v úvahu tři varianty: [šťefáňik] (spisovná podoba ve slovenštině, avšak i zde výslovnost značně kolísá; v českém prostředí jsme ji s výjimkou slovensky hovořících mluvčích v rámci provedeného výzkumu nezachytili), [štefáňik] a [štefányk] (ta v češtině, a to i u profesionálních mluvčích v médiích včetně rozhlasu naprosto převládá). Lze konstatovat, že případná určitá nejednotnost v celém rozhlasovém vysílání (nikoli však bezdůvodné střídání např. v rámci jednoho pořadu) zde posluchačům pravděpodobně příliš vadit nebude a srozumitelnost nijak neohrozí. Pokud by se chtěli rozhlasoví mluvčí sjednotit, je třeba vycházet ze zavedených interních postupů v daném médiu, tj. zda se obecně dává přednost těm variantám, které jsou v češtině frekventovanější, nebo se (i navzdory současnému úzu) preferují podoby vycházející z kodifikované výslovnosti v jazyce původu.
Téma: Valence podstatných jmen – předložková spojení
Klíčové slovo: závislost
Varianty: závislost od teploty; závislost na teplotě
Dotaz: Je prosím možné v odborném kontextu (konkrétně jde o fyziku) použít vazbu "závislost od" (například "závislost od teploty"), nebo je jediným správným řešením vazba "závislost na"?
Odpověď: Vazba "záviset od" (potažmo "závislý od / závislost od") vznikla patrně zkřížením vazeb "záviset na" a "odviset od". Slovník spisovného jazyka českého hodnotí vazbu s předložkou "od" jako zastaralou a nevhodnou, proto ji pro běžný text nedoporučujeme. Avšak data Českého národního korpusu ukazují, že v některých odborných oblastech, jako je například ekonomie či právě fyzika, není vazba "záviset od" nikterak neobvyklá. Proto je možné ji v takových textech tolerovat, ačkoli je třeba počítat s tím, že na některé čtenáře může působit rušivě.
Téma: Píše se v daném spojení čárka?
Klíčové slovo: ať – či
Dotaz: Píše se čárka před spojkou "či" ve spojení "ať už jde o kulturu, sportovní klání(,) či společenské večery"?
Odpověď: Jsou-li složky několikanásobného větného členu spojeny dvojitými spojovacími výrazy, píše se před druhou složkou dvojitého spojovacího výrazu čárka (viz "konkrétní případ").
Téma: Význam morfému
Klíčové slovo: pravnuk
Varianty: pravnuk
Dotaz: Když se mému vnukovi narodil syn, začali nám gratulovat k narození pravnuka, což mě zarazilo, protože předpona pra- se přece používá k označení něčeho nebo někoho starého (pravěk, pračlověk, prales atp.), ale můj vnuk je malé dítě. Je tedy označení pravnuk vzhledem k těmto okolnostem v pořádku?
Odpověď: Ano, označovat vnukova syna slovem pravnuk je zcela v pořádku. Předpona pra- totiž (mj.) označuje nejen osoby o generaci starší než základové slovo (prarodič, pradědeček, prababička), ale i osoby o generaci mladší než základové slovo (pravnuk, pravnučka, pravnouče, praneteř, prasynovec).
Téma: Jaká je koncepce dané příručky?
Klíčové slovo: jazyková příručka
Dotaz: Aktualizujete průběžně i slovníky, do nichž lze nahlížet prostřednictvím Internetové jazykové příručky?
Odpověď: Slovník spisovného jazyka českého, Slovník spisovné češtiny a Nový akademický slovník cizích slov jsou uzavřená díla, která existují primárně v tištěné podobě, až druhotně byl jejich obsah digitalizován a lze ho prohlížet v rámci jednotlivých hesel Internetové jazykové příručky. Tyto slovníky aktualizovat nelze. Průběžně vzniká Akademický slovník současné češtiny, který má elektronickou podobu a údaje v něm obsažené může autorský tým upravovat i rozšiřovat.
Téma: Doporučujete užívání dané příručky?
Klíčové slovo: kodifikace
Dotaz: Jsou informace ve Slovníku spisovného jazyka českého platné a v nich uváděné varianty slovesných vazeb kodifikované?
Odpověď: Slovník spisovného jazyka českého vycházel v letech 1960–71. Nelze tedy tvrdit, že všechny v něm uváděné informace odpovídají současné normě. Zároveň se daná příručka od současné kodifikace odchyluje z hlediska pravopisného – aktuálně platná Pravidla českého pravopisu vyšla v roce 1993. Doporučujeme vám proto souběžně nahlížet i do Slovníku spisovné češtiny, který byl vydán v roce 1994, popřípadě do Akademického slovníku současné češtiny, který je postupně zveřejňován od roku 2017.
Téma: Y = vlastní jméno – tvoření obyvatelských jmen: příponou -an
Klíčové slovo: obyvatel Frenštátu pod Radhoštěm
Varianty: Frenštáčan; Frenštátčan
Dotaz: Jak se správně vytvoří název pro obyvatele Frenštátu pod Radhoštěm? Je to Frenštáčan nebo Frenštátčan?
Odpověď: Správná, systémová a spisovná podoba obyvatelského jména od zeměpisného jména Frenštát (pod Radhoštěm) je Frenštáťan (srov. např. Lanžhot > Lanžhoťan, Lhota > Lhoťan). Podle dokladů v databázi Českého národního korpusu se však obyvatelské jméno od města Frenštátu pod Radhoštěm příliš nepoužívá. V korpusu syn v9 je k nalezení pouhý 1 výskyt správné podoby Frenštáťan (a k tomu 2 výskyty nesprávné podoby *Frenštáčan, a překvapivě i 55 výskytů nesprávné podoby *Frenštátčan). Z toho lze soudit, že přinejmenším v celonárodním úzu není užívání daného obyvatelského jména vžité. Z toho důvodu bychom doporučovali používat opis – v množném čísle lze užívat podoby Frenštátští, v jednotném čísle je nutno uchýlit se k podobám typu obyvatel/ka Frenštátu (pod Radhoštěm).
Téma: Vzdělávací a popularizační aktivity ÚJČ
Klíčové slovo: jazykový koutek
Dotaz: Píší pracovníci Ústavu pro jazyk český jazykové koutky pro tisk? Vím jen o textech v Týdeníku Rozhlas.
Odpověď: Pracovníci Ústavu pro jazyk český publikují popularizační texty ještě například v příloze Orientace Lidových novin a v časopise Vesmír. Na vyžádání také poskytují různá vyjádření a rozhovory pro mnoho dalších tištěných i online periodik. Kromě popularizačních výstupů v televizním vysílání jsou pracovníci ÚJČ pravidelnými hosty Českého rozhlasu (pořad Káva o čtvrté).
Téma: Krátce, nebo dlouze?
Klíčové slovo: periferie; periférie
Varianty: periferie; periférie
Dotaz: Máme psát periferie, nebo periférie?
Odpověď: V souladu s IJP a dalšími jazykovými příručkami je možné psát periferie i periférie. Podoba periferie je v praxi výrazně frekventovanější.
Téma: Dohromady, zvlášť, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: vícedimenzionalita
Varianty: vícedimenzionalita; více-dimenzionalita; více–dimenzionalita
Dotaz: Zajímá mě, zda se bude slovo psát se spojovníkem, nebo s pomlčkou. Máme psát více-dimenzionalita, nebo více–dimenzionalita?
Odpověď: Ve slově nebude ani spojovník, ani pomlčka. Takový zápis nemá jazykové opodstatnění. Píšeme dohromady jako jedno slovo: vícedimenzionalita. Komponent více- tvoří první složku mnoha složených slov, převážně přídavných jmen, např. víceletý, vícečlenný, víceslovný, víceúčelový. Užívá se však také u podstatných jmen, např. víceboj, vícehlas, vícepráce, víceúčelovost. Také podstatné jméno vícedimenzionalita píšeme dohromady.
Téma: Dohromady, nebo zvlášť?
Klíčové slovo: přitom; při tom
Varianty: přitom; při tom
Dotaz: Chtěla bych se Vás zeptat na správné psaní slova při tom/ přitom v následující větě: Jejich mozek spouští pořád dokola stresovou reakci. Mozková aktivita přitom zůstává pořád na vrcholu.
Odpověď: U dvojice "při tom" a "přitom" není vymezení rozdílu jednoznačné, proto tak často při jejich zápisu váháme. Chápání tohoto výrazu jako spojení předložky a ukazovacího zájmena se oslabuje a ve většině textů lze volbu odůvodnit jak významem 'zároveň' (spřežka přitom), tak vztáhnutím na děj předchozí věty, ke kterému zájmeno odkazuje (při tom). Lze říci, že v mnohých případech závisí volba podoby na preferenci pisatele. To platí i pro uvedenou větu – můžeme ji vyložit způsobem: mozková aktivita stále/zároveň zůstává na vrcholu i mozková aktivita při tom (spouštění stresové reakce) zůstává na vrcholu.
Téma: Krátce, nebo dlouze?
Klíčové slovo: vahou; váhou
Varianty: váhou; vahou
Dotaz: Jde mi o tvary slova váha. Jsou tvary  sedmého pádu vahou a váhou opravdu rovnocenné? Pokud řeknu třeba "předmět s vahou 5 kilogramů", tak se mi to moc nezdá.  Nebo je tam nějaký významový rozdíl? V jiných případech mi zkrácený tvar nevadí.
Odpověď: V současné češtině je běžnější, že je délka samohlásky při skloňování zachována. Proto formulace "s váhou 5 kg, mám problém se svou váhou" jednoznačně převažují, obdobně např. vážit na váhách, pracuje s digitálními váhami apod. Tvar vahou je v 7. pádě jednotného čísla rovněž náležitý, ale užívá se spíše v ustálených spojeních, např. přesvědčil jsem je vahou svých slov, být na vahách.