ctu-aic/questions_ujc_cas_cs huggingface dataset:
Téma: Tvar přídavného jména v přívlastku shodném v postpozici
Klíčové slovo: založené; přívlastek
Dotaz: Nevím si rady, jaký tvar přídavného jména zvolit ve spojení "práva a povinnosti založená/založené smlouvou".
Odpověď: Přívlastek shodný v uvedeném spojení stojí až za řídícími jmény, a jestliže se vztahuje k oběma těmto jménům, musí se také s oběma shodovat. Protože součástí řídícího několikanásobného větného členu není jméno rodu mužského životného a jeho složkami jsou jméno rodu středního ("práva") a jméno rodu ženského ("povinnosti"), je namístě užít tvar "založené". Je též možné, že by se přívlastek v tomto spojení vztahoval pouze k "povinnostem", ale i v takovém případě by náležitý tvar byl "založené". Nelze tedy připustit, aby se zde přídavné jméno shodovalo pouze s rodem středním ("založená"). Jedině tehdy, pokud by přívlastek v takovémto spojení předcházel oběma řídícím jménům, bylo by možné řídit shodu bližším jménem ("práva"), a tedy uplatnit tvar rodu středního, např. "založená práva a povinnosti".
Téma: Slovotvorná předpona
Klíčové slovo: předmět, předpona, přednáška, převýšení
Dotaz: Ve škole jsme narazili na úkol vybrat ze slov předmět, předpona, přednáška a převýšení takové, které neobsahuje předponu. Je ale mezi uvedenými výrazy nějaké slovo bez předpony?
Odpověď: Každé ze slov předmět, předpona, přednáška a převýšení obsahuje předponu. Ve slově předmět je předpona před- (srov. pod-mět, prů-mět), kořen -mět- souvisí se slovesem metat 'házet'. Ve slově předpona je kořen před- (srov. pří-pon-a, pře-pon-a), kořen -pon- souvisí se slovesem pnout (-pínat), přípona je dosl. 'něco připnutého'. Ve slově přednáška je přípona před- (srov. do-náš-k-a, vy-náš-k-a), kořen -náš- souvisí se slovesem nést – jde o kalk z německého der Vortrag, které je z vor-, dosl. před, a tragen, dosl. nést. Ve slově převýšení je předpona pře- (srov. na-výš-en-í, po-výš-en-í), kořen -výš- souvisí se slovem výška. Daná školní úloha je tak sestavena špatně, nemá správné řešení.
Téma: Dohromady, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: sociálněpatologický; sociálně patologický
Varianty: sociálněpatologický; sociálně patologický; sociálně-patologický
Dotaz: Řešíme, zda psát sociálně patologické jevy zvlášť, se spojovníkem (sociálně-patologické), nebo dohromady (sociálněpatologické). Zjistili jsme od odborníků, že se to týká sociální patologie, že jde o patologické jevy, které se objevují v sociální oblasti.
Odpověď: V praxi je zápis dvou samostatných slov (sociálně patologický) doložen v řadě textů, podle dokladů v ČNK je dokonce nejfrekventovanější. Zápis zvlášť odpovídá pojetí, kdy slovní spojení chápeme jako volné spojení příslovce (sociálně) a přídavného jména (patologický). Takovéto pojetí je ustáleno např. ve slovních spojeních jako průmyslově vyspělý, časově ohraničený. Ve spojení s příslovcem sociálně je obvyklé psát zvlášť např. výrazy sociálně přizpůsobivý, sociálně znevýhodněný, sociálně slabý, sociálně prospěšný.

Jak jste sama potvrdila, zmiňované jevy se týkají sociální patologie. Sociologický slovník definuje sociální patologii jako "souhrnné označení pro nezdravé, abnormální a obecně nežádoucí společenské jevy, tzn. společensky nebezpečné, negativně sankcionované formy deviantního chování, které není v souladu
s morálními, sociálními či právními normami společnosti." 
Jestliže odvozujeme složené přídavné jméno s první složkou zakončenou na -ně (nebo -sko, -cko, -ově) od ustáleného slovního spojení, které má strukturu podřadného spojení (v tomto případě je podstatné jméno patologie rozvíjeno přídavným jménem sociální), pak by se složené přídavné jméno mělo v souladu s platnými jazykovými doporučeními psát dohromady jako jedno slovo: sociálněpatologický. Obdobně jako např. trestní právo – trestněprávní, zahraniční politika – zahraničněpolitický apod. 

Jako nejméně pravděpodobná se jeví možnost, která je v praxi doložena rovněž, a to psát složené přídavné jméno se spojovníkem (sociálně-patologický). Takový zápis totiž znamená, že přídavné jméno tvoří dvě rovnocenné souřadně spojené složky – sociální a patologický. 

Pravopisná podoba zápisu vychází z věcné znalosti (kterou má autor textu) a měla by čtenáři signalizovat východisko, z něhož je určité pojmenování odvozeno. Psaní dvou samostatných slov (sociálně patologické jevy) nelze vyloučit, avšak jestliže jde o jev z oblasti sociální patologie, pak by měl zápis být sociálněpatologické jevy.
Téma: Časté konkrétní případy/typy – dějové vs. účelové tvoření (rozjasňující vs. rozjasňovací, kropící vs. kropicí)
Klíčové slovo: budicí
Varianty: budicí; budící
Dotaz: Je správně budicí, nebo budící systém?
Odpověď: Jelikož jde o systém určený k buzení, je namístě užití tzv. účelového přídavného jména budicí, správně je tedy budicí systém (s krátkým -i- po -d-).
Téma: Odděluje se dané spojení čárkou?
Klíčové slovo: předmět
Dotaz: Nevím si rady, zda by měla být čárka za výrazem "plány" v následující větě. "Vaše jistota, že jednání, schůzky s přáteli, zábavu a jiné plány(,) nebudete muset rušit."
Odpověď: Konstrukce s platností předmětu je do větné struktury začleněna těsně. Proto ji čárkou neoddělujeme (viz "konkrétní případ").
Téma: Píše se dané spojení s čárkou?
Klíčové slovo: v případě
Dotaz: Píše se čárka v následující větě?  "V případě nutnosti prokázat se certifikátem(,) předložte tento doklad."
Odpověď: Příslovečné určení podmínky uvozené výrazem "v případě", ev. "při" a umístěné na začátku větného celku neoddělujeme od zbytku větného celku čárkou. Nadbytečné oddělování takovýchto konstrukcí je jednou z častých chyb v psaném projevu.
Téma: Píše se v daném spojení čárka?
Klíčové slovo: tedy
Dotaz: Je třeba napsat čárky v následující větě? "Kuchyň vám dodáme kompletní(,) tedy včetně spotřebičů(,) a rádi vám poradíme s výběrem."
Odpověď: Vysvětlující přístavek uvozený výrazy "tj.", "totiž", "tedy" apod. oddělujeme čárkami z obou stran.
Téma: Píše se v daném spojení čárka?
Klíčové slovo: či
Dotaz: Píše se čárka v následujícím spojení? "Zavřené(,) či otevřené?"
Odpověď: Složky několikanásobných větných členů spojené souřadně v poměru vylučovacím oddělujeme čárkou (viz "konkrétní případ").
Téma: Píše se v daném spojení čárka?
Klíčové slovo: nejen – ale zejména
Dotaz: Jak mám prosím vyřešit interpunkci v následující větě? "Nejen kombinace dvou materiálů(,) ale zejména řešení skříní a přímé napojení kuchyně na obývací část(,) činí z této studie naprosto originální atyp."
Odpověď: Jsou-li složky několikanásobného větného členu spojeny dvojitými spojovacími výrazy, píše se před spojovacím výrazem u druhé složky čárka (viz "konkrétní případ"). Čárka se ale píše jen mezi jednotlivými složkami, za druhou (resp. poslední) složkou několikanásobného členu se čárka nepíše.
Téma: Píše se dané spojení s čárkou?
Klíčové slovo: a
Dotaz: Píše se čárka před spojkou "a" v následujícím souvětí? "Studie se zabývají výskytem nemoci, a to podle toho, jaká populace je nemocí ohrožena, kdy se nemoc vyskytuje(,) a proč se vyskytuje."
Odpověď: Vedlejší věty souřadně spojené v poměru slučovacím čárkou neoddělujeme, jsou-li spojeny souřadicími spojkami (viz "konkrétní případ"). Pouze pokud jsou spojeny beze spojek, píšeme mezi nimi čárku.
Téma: Píše se dané spojení s čárkou?
Klíčové slovo: a to
Dotaz: Píše se čárka před výrazem "a" ve větě "Studie se zabývají výskytem nemoci(,) a to podle toho..."?
Odpověď: Zpřesňující a vysvětlující konstrukce uvozené výrazy "a to" se oddělují z obou stran čárkami.
Téma: Píše se dané spojení s čárkou?
Klíčové slovo: nebo
Dotaz: Píše se čárka před spojkou "nebo" v následující větě? "Naopak za nevýhodu lze považovat to, že sledují pouze jednu nemoc(,) nebo že neumožní měření incidence."
Odpověď: Pokud spojka "nebo" souřadně spojuje vedlejší věty v poměru slučovacím, nepíšeme před ní čárku (viz "konkrétní případ").
Téma: Jak se řeší interpunkce při různovětém postavení spojek?
Klíčové slovo: a pokud
Dotaz: Píše se čárka před spojkou "a" ve větě "Rychlost reguluje pouze hlasem(,) a pokud neposlechne..."?
Odpověď: Vedlejší větu je potřeba oddělit od řídící věty čárkou. Jestliže se vedle sebe setkají dva spojovací výrazy, z nichž každý náleží jiné větě, píšeme čárku (pouze) před prvním z nich. Mezi oběma spojovacími výrazy se čárka píše pouze v případě, že pisatel příslušnou vedlejší větu chápe jako vsuvku (viz "konkrétní případ").
Téma: Odděluje se dané spojení čárkou?
Klíčové slovo: předmět
Dotaz: Píše se čárka ve spojení "Hezkou budku v krajině každé ptačí rodině"?
Odpověď: Výraz v platnosti předmětu je do větné struktury začleněn těsně. Proto jej čárkou neoddělujeme (viz "konkrétní případ").
Téma: Mají slova X a Y stejný kořen?
Klíčové slovo: úvod, závod, návod
Dotaz: Připravujeme klíč k učebnici pro třetí třídu ZŠ a máme otázku: Jsou slova úvod, závod a návod příbuzná?
Odpověď: Ano, slova úvod, závod a návod jsou příbuzná, mají stejný kořen -vod-, který je ve slovese vodit. Jde o variantu kořene -vés- ze slovesa vést (vedu, vedeš atp.), který je z původního praslovanského *ved-ti – -dt- se tu změnilo v -st-. Jako školní úloha je tato otázka ovšem velmi nevhodná. Kořen -vod- je sice ve všech třech slovech dobře patrný, každá z předpon ho však významově modifikuje do té míry, že je (zejména pro děti, navíc na prvním stupni ZŠ) obtížné identifikovat u něj v daných slovech stejný, invariantní význam.
Téma: Y = vlastní jméno – rodiny, manželé, bratři, sestry atp.: příjmení substantivní (Novák)
Klíčové slovo: Ondráčkova, Ondráčkových, Ondráčkovi
Varianty: Ondráčkova; Ondráčkových; Ondráčkovi
Dotaz: Je správně rodina Ondráčkova, rodina Ondráčkových, nebo jen Ondráčkovi?
Odpověď: Společné jméno rodiny utvořené od příjmení Ondráček má ve spisovné češtině dvě správné, rovnocenné podoby – rodina Ondráčkova a rodina Ondráčkových. Kromě toho lze samozřejmě použít i 1. p. mn. č. r. m. živ. přivlastňovacího přídavného jména – tedy (ti) Ondráčkovi.
Téma: Změna délky (kořenové) samohlásky při odvozování (vyjímat > výjimka)
Klíčové slovo: nepopiratelný, nepopíratelný
Varianty: nepopiratelný; nepopíratelný
Dotaz: Je správně nepopiratelný, nebo nepopíratelný?
Odpověď: Podle slovníků jsou správné obě varianty. Odvozování příponou -teln/ý někdy doprovází krácení kmenové samohlásky základu (jako odraz staršího vývojového stadia češtiny; kromě nepopírat > nepopiratelný srov. např. nedosáhnout > nedosažitelný, nesnést > nesnesitelný), tento stav však bývá u některých (skupin) přídavných jmen narušován tendencí zachovávat neměnný základ u původního slovesa i u přídavného jména od něj odvozeného (tedy nepopírat > nepopíratelný). Výsledkem působení těchto dvou faktorů může být, jako v případě dvojice nepopiratelný a nepopíratelný, kolísání, resp. existence dvou správných variant. (Podle databáze Českého národního korpusu je však výrazně častější podoba nepopiratelný – databáze obsahuje 4294 tvarů přídavného jména nepopiratelný, zatímco jen 453 tvarů přídavného jména nepopíratelný.)
Téma: Změna (kořenové) souhlásky při odvozování
Klíčové slovo: rozmrazen, rozmražen
Varianty: rozmrazen; rozmražen
Dotaz: Je správně rozmrazen, nebo rozmražen?
Odpověď: Za správné, noremní se v současné době považují obě podoby – jak rozmrazen, tak rozmražen. Tištěné příručky a slovníky sice stále zachycují jen podoby se -z- (rozmrazen), podoby se -ž- (rozmražen) jsou však dnes natolik běžné, že lze s jistotou za správné, noremní považovat i je. (V databázi Českého národního korpusu syn v9 sice tvary tvořené od základu rozmraz- stále převládají, databáze však obsahuje i významný počet výskytů tvořených od základu rozmraž – poměr výskytů tu je 1866 : 838 (dotaz [(word="rozmraz.*|rozmraž.*")], pak ručně spočítáno podle frekvenčního seznamu slovních tvarů).) Z toho důvodu byly zařazeny i do Internetové jazykové příručky (heslo rozmrazit). Správné, noremní je tedy jak rozmrazen, tak rozmražen.
Téma: Valence podstatných jmen – konkurence předložkového a bezpředložkového spojení
Klíčové slovo: osvědčení
Dotaz: Je správně vazba "osvědčení odborné způsobilosti", nebo "osvědčení o odborné způsobilosti"?
Odpověď: Slovník slovesných, substantivních a adjektivních vazeb a spojení uvádí u hesla "osvědčení" tři možné vazby: osvědčení o něčem (osvědčení o státním občanství), osvědčení k něčemu (osvědčení k distribuci léčiv) a osvědčení něčeho (mj. i osvědčení způsobilosti). Obě vazby, na které se ptáte, jsou tudíž přijatelné.
Téma: V první větě souvětí je podmětem věty výraz označující počet
Klíčové slovo: procent
Dotaz: Poradíte mi prosím, podle čeho řídit tvar přísudku v následujícím souvětí? "Dvacet devět procent Evropanů se domnívá, že se bude/budou muset přestěhovat."
Odpověď: Pokud je v první větě souvětí výraz označující počet (zde "dvacet devět procent"), je možné shodu v dalších větách souvětí (ať už hlavních, či vedlejších) řídit buď podle formy, tedy podle daného číselného výrazu ("Dvacet devět procent Evropanů se domnívá, že se bude muset přestěhovat"), nebo uplatnit shodu podle smyslu ("Dvacet devět procent Evropanů se domnívá, že se budou muset přestěhovat"). Obě řešení jsou tedy v pořádku. V rámci jednoho textu je dobré zachovat jednotnost a používat jen jednu z uvedených možností.
Téma: Časté konkrétní případy/typy – dějové vs. účelové tvoření (rozjasňující vs. rozjasňovací, kropící vs. kropicí)
Klíčové slovo: křticí
Varianty: křticí; křtící
Dotaz: Je správně křticí plena? Liší se i v tomto spojení přídavná jména křticí s krátkým -i- a křtící s dlouhým -i- (po -t-)?
Odpověď: Ano, ve spojení křticí plena je skutečně správné použít přídavné jméno křticí s krátkým -i- (po -t-). Výkladové slovníky (SSJČ, PSJČ) obsahují přídavné jméno křticí s významem 'týkající se křtu' a uvádějí příklady křticí voda, soupravička, dukáty (darované ke křtu) (SSJČ). Analogicky je proto namístě užít přídavné jméno křticí i ve spojení křticí plena (srov. zejm. křticí soupravička).
Téma: Píše se v daném spojení čárka?
Klíčové slovo: nebo
Dotaz: Píše se čárka před spojkou "nebo" ve větě "Při zvýšení(,) nebo snížení přínosu se údaj aktualizuje"?
Odpověď: Pokud spojka "nebo" souřadně spojuje složky několikanásobného větného členu v poměru slučovacím, nepíšeme před ní čárku (viz "konkrétní případ").
Téma: Píše se dané spojení s čárkou?
Klíčové slovo: jak
Dotaz: Píše se před výrazem "jak" v následující větě čárka? "Je zodpovězena základní výzkumná otázka(,) jak učitelé ZŠ reflektují vlastní proces adaptace."
Odpověď: Vedlejší větu, uvozenou podřadicí spojkou nebo podřadicím spojovacím výrazem, je potřeba oddělit od řídící věty (popř. řídícího výrazu) čárkou (viz "konkrétní případ").
Téma: Píše se v daném spojení čárka?
Klíčové slovo: stejně jako
Dotaz: Píše se čárka ve větě "Stejně jako v loňském roce(,) i letos využijeme..."?
Odpověď: Pokud konstrukce se "stejně jako", která je užita coby výrazový prostředek slučovacího poměru, stojí na začátku věty, za základní variantu považujeme psaní bez čárky (viz "konkrétní případ"). Pouze v případech, kdy je druhá složka několikanásobného větného členu připojena výrazy "také", "tak i", popř. "také i", připouští se vedle základního psaní též možnost s čárkou.
Téma: Píše se dané spojení s čárkou?
Klíčové slovo: včetně
Dotaz: Píše se čárka před "včetně" ve větě "Bude fungovat finanční výpomoc prostřednictvím zapůjčené techniky(,) včetně obsluhy"?
Odpověď: Spojení s "včetně" kompromisně řadíme k výčtovému přístavku, k němuž má blízko tím, že postupuje od celku k částem. Můžeme u něj volit psaní s čárkou i bez čárky podle toho, jestli ho považujeme za významově spíše volnější, nebo naopak těsnou část věty (viz "konkrétní případ").
Téma: Píše se v daném spojení čárka?
Klíčové slovo: i
Dotaz: Píše se čárka před spojkou "i" ve větě "Počítá se s příspěvky na projekty i příspěvky různým sportovním klubům"?
Odpověď: Složky několikanásobného větného členu spojené souřadicí spojkou v poměru slučovacím neoddělujeme čárkou (viz "konkrétní případ"). Oddělíme je pouze v případě, že jsou spojeny beze spojky.
Téma: Přivlastňování podmětu
Klíčové slovo: svůj
Dotaz: Poradíte mi prosím s volbou přivlastňovacího zájmena v následující větě? "Přehrada slavila 60 let od jejího/svého uvedení do provozu."
Odpověď: Základní pravidlo pro užití zvratného zájmena říká, že přivlastňujeme-li podmětu, je namístě užít zájmeno zvratné. V uvedené větě je podmětem podstatné jméno "přehrada" a tomuto podmětu je "uvedení do provozu" přivlastňováno. Náležité znění věty je tedy "Přehrada slavila 60 let od svého uvedení do provozu". Nad rámec vašeho dotazu bychom ještě doplnili, že považujeme za stylisticky vhodnější v této větě zájmeno úplně vynechat, neboť v daném kontextu může na některé čtenáře působit nezvykle a věta je srozumitelná i bez něj: "Přehrada slavila 60 let od uvedení do provozu".
Téma: Časté konkrétní případy/typy – dějové vs. účelové tvoření (rozjasňující vs. rozjasňovací, kropící vs. kropicí)
Klíčové slovo: jezdící
Varianty: jezdicí; jezdící
Dotaz: Je správně jezdicí schody, nebo jezdící schody (jako označení pro eskalátor)?
Odpověď: Ve spojení se slovem schody je namístě použít tzv. dějové přídavné jméno jezdící (s dlouhým -í- po -d-). Nejde totiž o schody, jejichž účelem je jezdit. To, že schody (po dobu svého provozu, zapnutí) jezdí, je jejich vlastnost. Správně je tedy jezdící schody.
Téma: Tvarotvorná finální přípona – pádová koncovka
Klíčové slovo: bezstarostného
Varianty: -ého; -é- + -ho
Dotaz: Co je koncovka ve slově bezstarostného? Viděla jsem, že někde bylo jako koncovka určeno celé -ého, ale někde jsem také zahlédla, že jen -ho a -é- bylo samostatné. Jak to tedy je? Co by bylo ono samostatné -é-?
Odpověď: K morfematickému členění "konce tvarů" přídavných jmen existují dva přístupy. První z nich považuje za pádovou koncovku vše, co následuje po kořeni, resp. po slovotvorných příponách, které ho modifikují. V případě slova bezstarostného by pak tedy koncovkou bylo celé -ého (viz např. Internetová jazyková příručka, kapitola Morfematika). Existuje však i přístup (uplatněný např. v Mluvnici češtiny 2 (s. 380–381)), který na "konci tvarů" přídavných jmen vidí formanty složené z kmenotvorné přípony realizované dlouhou samohláskou a z vlastních pádových koncovek, které jsou analogické s pádovými koncovkami zájmen. Podle tohoto přístupu by se tedy členilo bezstarostn-é-ho (a bezstarostn-ý-0, bezstarostn-á-0, s bezstarostn-ý-m, s bezstarostn-ou-0), přičemž -é- (-ý-, -á-, -ou-) by se v takovém přístupu hodnotilo jako kmenotvorná přípona a -ho (-0-, -m-) jako pádová koncovka. Jaký přístup se uplatňuje ve školní výuce (na různých stupních škol), nevíme; nepovažujeme za pravděpodobné, že by šlo o přístup členící "konec tvarů" přídavných jmen na kmenotvornou příponu a pádovou koncovku, ale s jistotou to říct nedokážeme. Doporučujeme se obrátit např. na Asociaci středoškolských češtinářů.
Téma: Tvar přídavného jména v přívlastku shodném v antepozici
Klíčové slovo: odlišný; přívlastek
Dotaz: Jak by vypadalo spojení "odlišné zvyklosti, tradice a specifika", kdyby se přídavné jméno shodovalo se všemi řídícími jmény, nikoli jen se "zvyklostmi"? Ptám se proto, že spojení obsahuje jméno rodu středního (specifika).
Odpověď: V obou případech bychom užili tvar "odlišné". Jestliže budeme shodu řídit všemi třemi jmény, uplatníme pravidlo, podle něhož mají jména rodu mužského neživotného a jména rodu ženského přednost před rodem středním. Pouze tehdy, pokud by na prvním místě hned za anteponovaným přívlastkem stálo jméno rodu středního, bylo by možné řídit shodu tímto (nejbližším) jménem, např. "odlišná specifika, tradice a zvyklosti".
Téma: Píše se dané spojení s čárkou?
Klíčové slovo: přístavek
Dotaz: Píše se čárka v přístavku ve větě "Vidíte mapu benátského mnicha(,) otce Maura"?
Odpověď: Tento typ přístavku nemá pevná interpunkční pravidla, některé případy píšeme s čárkou, jiné nikoli (viz "konkrétní případ"). Pokud konkretizující spojení (označení funkce) předchází jménu/názvu, bývá obvyklejší psaní bez čárky.
Téma: Píše se v daném spojení čárka?
Klíčové slovo: přívlastek postupně rozvíjející
Dotaz: Píše se čárka ve větě "Euro se etablovalo jako druhá(,) po dolaru nejdůležitější měna"?
Odpověď: Složky postupně rozvíjejícího přívlastku se čárkami neoddělují (viz "konkrétní případ").
Téma: Odděluje se vložená věta čárkou (čárkami)?
Klíčové slovo: že
Dotaz: Píše se čárka před spojkou "a" v následujícím souvětí? "Věřím, že produkce z vaší praxe najde své místo(,) a těším se na další setkání."
Odpověď: Vedlejší větu vloženou mezi souřadně spojené věty oddělujeme čárkami z obou stran. Čárka se proto může dostat i před souřadicí spojovací výrazy spojující věty hlavní v poměru slučovacím (viz "konkrétní případ").
Téma: Píše se dané spojení s čárkou?
Klíčové slovo: velmi; intenzifikace; opakování
Dotaz: Píše se čárka ve spojení "velmi(,) velmi pěkné"?
Odpověď: V případě opakování určitého výrazu za účelem intenzifikace je možno dané spojení nahlížet dvojím (respektive trojím) způsobem. Buď oba výrazy považujeme za souřadně spojené, a tudíž mezi nimi napíšeme čárku, nebo lze takové spojení hodnotit jako tzv. větný člen postupně rozvíjející (případně je možno zde pociťovat i jistou míru ustálenosti spojení) a volit řešení bez čárky. V mluvené komunikaci se pak dvojí interpunkční řešení odráží v různosti intonační realizace.
Téma: Píše se v daném spojení čárka?
Klíčové slovo: nikoli
Dotaz: Píše se čárka ve větě "Používám služby(,) nikoli produkty"?
Odpověď: Složky několikanásobného větného členu spojené souřadně v poměru odporovacím oddělujeme čárkou.
Téma: Píše se v daném spojení čárka?
Klíčové slovo: ani
Dotaz: Píše se čárka ve větě "Nebylo snadné žít s ním(,) ani bez něj"?
Odpověď: Složky několikanásobného větného členu spojené souřadicí spojkou v poměru slučovacím neoddělujeme čárkou (viz "konkrétní případ"). Oddělíme je pouze v případě, že jsou spojeny beze spojky.
Téma: Píše se dané spojení s čárkou?
Klíčové slovo: a (co)
Dotaz: Píše se čárka před spojkou "a" v souvětí "Noční typ, co nesnášel časné vstávání(,) a všude chodil pozdě"?
Odpověď: Vedlejší věty spojené souřadně v poměru slučovacím neoddělujeme čárkou, jsou-li spojeny souřadicími spojovacími výrazy (viz "konkrétní případ"). Pouze pokud jsou spojeny beze spojky, píšeme mezi nimi čárku.
Téma: Píše se dané spojení s čárkou?
Klíčové slovo: přívlastek
Dotaz: Píše se čárka ve větě "Tato marináda dodá masu příjemnou(,) sladce pikantní chuť"?
Odpověď: U přívlastku lze připustit dvojí chápání a považovat jej za tzv. několikanásobný či postupně rozvíjející, tudíž lze volit buď řešení s čárkou, nebo bez čárky. Volba interpunkčního řešení závisí na kontextu a na volbě pisatele (viz "konkrétní případ").
Téma: Píše se dané spojení s čárkou?
Klíčové slovo: přívlastek volný; přívlastek těsný
Dotaz: Odděluje se čárkou přívlastková konstrukce ve větě "Tato marináda(,) obsahující hořčici(,) dodá masu příjemnou chuť"?
Odpověď: U přívlastku lze připustit dvojí chápání a považovat jej za volný či těsný, tudíž jej lze buď oddělit čárkami, nebo ponechat bez čárek. Volba interpunkčního řešení závisí na kontextu a také na volbě pisatele.
Téma: Píše se dané spojení s čárkou?
Klíčové slovo: kdy
Dotaz: Píše se čárka ve větě "Jak květiny poznají(,) kdy kvést"?
Odpověď: Infinitivní konstrukce s platností vedlejší věty, jsou-li uvozeny podřadicími spojovacími výrazy, se oddělují čárkami (viz "konkrétní případ").
Téma: Píše se v daném spojení čárka?
Klíčové slovo: a
Dotaz: Píše se čárka před spojkou "a" ve větě "Kniha by měla být součástí formace(,) a také by měla být šířena mezi laiky"?
Odpověď: Hlavní věty spojené souřadně v poměru slučovacím čárkou neoddělujeme, jsou-li spojeny souřadicími spojkami (viz "konkrétní případ"). Pouze pokud jsou spojeny beze spojek, oddělují se čárkou.