ctu-aic/questions_ujc_cas_cs huggingface dataset:
Téma: Tvarotvorná finální přípona – osobní koncovka oznamovacího způsobu
Klíčové slovo: má
Dotaz: Je ve slově má (3. os. j. č. ozn. zp. r. činného slovesa mít) koncovka, a pokud ano, jakou má podobu?
Odpověď: Koncovka slovesného tvaru má (pro 3. os. j. č. ozn. zp. r. činného) je realizována tzv. nulovým morfémem. To si lze nejlépe představit tak, že každý slovesný tvar (ozn. zp. přít. č. r. činného) má pro osobní koncovku předpřipravené jakési funkční políčko. Tvary má-m, má-š, má-me, má-te toto políčko zaplňují morfémy ("kusy jazyka") -m, -š, -me a -te, které signalizují, jaké gramatické číslo a osobu daný tvar vyjadřuje. Nulový morfém je pak označení pro situaci, kdy toto políčko zůstane prázdné, nezaplní se žádným "pozitivním", viditelným "kusem jazyka", což má v kontrastu k dalším osobám významotvornou funkci. Je to obdobné této situaci s dopravní značkou: kde je značka zákaz zastavení, nesmí se zastavit (= políčko obsazené "kusem jazyka"), když ale někde taková značka není, její absence (= prázdné políčko) taky něco znamená – že zastavení je dovoleno. Absence koncovky v políčku pro osobu a číslo, tedy tzv. nulový morfém, obdobně vyjadřuje, že jde o 3. os. j. č. ozn. zp. r. činného.
Téma: Najdu v dané příručce určitou informaci?
Klíčové slovo: respektive
Dotaz: Kde v Internetové jazykové příručce najdu výklad k psaní čárky před výrazem respektive?
Odpověď: Daná problematika je zpracována v samostatné podkapitole s názvem Psaní čárky před výrazy eventuálně, respektive, případně (https://prirucka.ujc.cas.cz/?id=157), do níž je možné přistupovat i přes slovníkovou část IJP, heslo "respektive".
Téma: Dotazy zaměřené na věcné znalosti
Klíčové slovo: částka
Dotaz: Ve smlouvě, kterou jsme dostali k posouzení, je cena uvedena číselně i slovně. Ve slovním ztvárnění nejsou na rozdíl od číselného vyjádření uvedeny haléře. Je to problém?
Odpověď: Bohužel na tuto otázku vám nedokážeme odpovědět, nejde o jazykovou záležitost. Problém tohoto druhu je třeba konzultovat s právníkem.
Téma: Abeceda, hlásky a písmena
Klíčové slovo: abeceda
Dotaz: Jaká písmena jsou součástí české abecedy?
Odpověď: Abecedu, tedy množinu písmen sloužící k zápisu textu, lze chápat dvojím způsobem, přičemž v úzkém pojetí se do abecedy zařazují jen prosté grafémy (písmena) dané psací soustavy a za součást abecedy se nepovažují písmena s diakritickými znaménky. Při rozšířeném vymezení abecedy se uvádějí navíc i všechna písmena s diakritikou. Pravidla českého pravopisu v prvním odstavci kapitoly Označování hlásek písmeny pracují s rozšířeným pojetím abecedy a pro označení hlásek uvádějí tato písmena: a, á, b, c, č, d, ď, e, é, ě, f, g, h, ch, i, í, j, k, l, m, n, ň, o, ó, p, q, r, ř, s, š, t, ť, u, ú, ů, v, y, ý, z, ž.
Téma: Abeceda, hlásky a písmena
Dotaz: Patří písmeno ch do české abecedy?
Odpověď: Ano, "ch" zcela jistě do české abecedy patří (viz výčet písmen pro označování českých hlásek, který uvádějí v prvním odstavci kapitoly Označování hlásek písmeny Pravidla českého pravopisu). Ještě je třeba upřesnit, že v české psací soustavě se "ch" označuje za tzv. digraf, který někdy bývá považován za jedno písmeno. Z jiného úhlu pohledu pak lze říci, že daná hláska je zapisována dvěma písmeny, tj. c + h. Podrobnější vysvětlení naleznete např. v Novém encyklopedickém slovníku češtiny, který je dostupný i on-line.
Téma: Mužský rod životný
Klíčové slovo: dronte
Dotaz: Jak skloňovat jméno zvířete dronte?
Odpověď: Jsou dva možné způsoby řešení: 1. Je možné skloňovat název podle vzoru "pán" a koncovky přidávat místo koncového -e: 2. p. dronta. 2. Je možné přidávat zájmenné koncovky za celé jméno: 2. p. dronteho. Frekvence tohoto pojmenování je příliš nízká na to, abychom mohli prohlásit jednu variantu za noremní či alespoň častěji užívanou. Z toho mála vyskytů, které lze v úzu najít, můžeme pouze konstatovat, že se objevují oba způsoby skloňování. Oba lze považovat ze systémového hlediska za přijatelné.
Téma: Zeměpisná jména: mužský rod
Klíčové slovo: Port Mathurin, Port Louis, Port Joseph
Dotaz: Mají se skloňovat názvy města Port Mathurin, Port Joseph a Port Louis?
Odpověď: Doporučujeme na základě analogie s názvy typu Port Arthur nebo Port Said skloňovat druhou část názvu: 2. p. Port Mathurinu, Port Louisu, Port Josephu. Některé slovníky sice uvádějí i možnost skloňovat také první část názvu, ale tento způsob se v úzu téměř nevyskytuje.
Téma: Názvy obcí
Klíčové slovo: královské město Slaný
Varianty: královské město Slaný; Královské město Slaný
Dotaz: Nemůžeme se shodnout, zda psát královské město Slaný, nebo Královské město Slaný. Která podoba je správná?
Odpověď: Náležitá podoba je královské město Slaný. Spojení královské město je obecné pojmenování, signalizující status daného města, a proto je třeba psát u slova královský malé písmeno.
Téma: Osobní jména: mužský rod
Klíčové slovo: Orsini
Dotaz: Je možné jména, která končí na -i jako Orsini, skloňovat?
Odpověď: Ano, jména zakončená na -i se skloňují pomocí tzv. zájmenných koncovek: Orsiniho, Orsinimu, Orsinim.
Téma: Osobní jména: ženský rod
Klíčové slovo: Sforza
Dotaz: Jak zacházet s názvem rodu ve spojení s ženou, např. Marie Sforza?
Odpověď: U jmen (příjmení nebo jmen rodových) zakončených na -a přicházejí v úvahu dvě možnosti: skloňovat jméno podle vzoru "žena": bez Marie Sforzy (tento způsob bychom doporučovali, pokud se jméno vyskytne samostatně) nebo ponechat nesklonné (bez Marie Sforza). Obě varianty jsou možné. Tento typ jmen je v češtině spíše okrajový a není pro něj ustálená žádná jednoznačná norma. Je třeba počítat s tím, že posluchačům či čtenářům mohou jedna, druhá či obě varianty připadat příznakové, a je možné, že ani jednu z nich nebudou považovat za neutrální.
Téma: Osobní jména: mužský rod
Klíčové slovo: Sforza
Dotaz: Jak se skloňuje název italského rodu Sforza?
Odpověď: Vzhledem k zakončení na -a doporučujeme jméno skloňovat standardně podle vzoru "předseda": 2. p. Sforzy.
Téma: Osobní jména: mužský rod
Klíčové slovo: Chmel
Varianty: Chmeli; Chmele
Dotaz: Jak se skloňuje jméno Chmel? Jak vypadá 5. p.?
Odpověď: Jména zakončená na -el mají v  5. p. koncovku  ‑e (Pavle, Zavřele, Chmele). Vlivem koncové hlásky -l (srov. měkké skloňování některých takto zakončených obecných jmen) dochází u některých jmen ke kolísání a v 5. p. se objevují dublety (např. Gabrieli i Gabriele, Nobeli i Nobele). Nelze proto vyloučit ani tvar 5. p. Chmeli.
Téma: I, nebo y?
Klíčové slovo: tipovat
Varianty: tipovat; typovat
Dotaz: Jak by se v prostředí kriminalistiky mělo psát tipování/typování pachatele? Četl jsem vysvětlení v IJP u hesla vytipovat, ale nesouhlasím s ním. Podle svých zkušeností a dokladů na internetu mám pocit, že se typovat užívá vůči pachateli a tipovat vůči oběti. V učebnicích kriminalistiky a v rozsudcích převažuje typování pachatele. Myslím, že znám český jazyk docela dobře. Pro mě má tipovat význam ničím nepodložené náhody. U pachatele jde o typ a typování.
Odpověď: Bez ohledu na to, zda jde o pachatele, či oběť, doporučujeme volit sloveso tipovat, popř. předponové vytipovat. Sloveso typovat má podle slovníků význam 'provádět typovou zkoušku'; užívá se v motoristickém prostředí. Tipovat znamená 'určovat tip; odhadovat hodnotu něčeho, někoho; odhadem zařazovat k určité vrstvě, typu'. U pachatele nevybíráme typ (tedy jedince jako představitele, vzor znaků celé skupiny), ale na základě posouzení dostupných informací předběžně označujeme (tipujeme) určitou osobu (obdobně jako tipujeme např. výsledek sportovního utkání). Sloveso vytipovat má význam 'odhadem vybrat z více možností; doporučit; navrhnout'. Slovo odhad neznamená jen zcela náhodný výběr, ale výběr na základě určitého posouzení (srov. úřední odhad nemovitosti). 
Nelze zamlčovat, že některé příručky (PČP, NASCS a SSČ) zaznamenávají i sloveso vytypovat a uvádějí u něho význam 'vybrat/stanovit jako (vhodný) typ'. I přes zachycení ve zmíněných příručkách sloveso vytypovat k užívání nedoporučujeme. Je pravděpodobné, že se sloveso vytypovat (a také *typni si, kdo vyhraje apod.) často objevuje mylně místo náležitého vytipovat, tipnout si. Stejné doporučení najdete i na stránkách IJP u hesla vytipovat, kde jsou pro ilustraci uvedeny i příklady: vytipovat priority; zdroje rizik byly vytipovány na základě analýzy; na funkci vytipovali dva kandidáty.
Téma: Střední rod
Klíčové slovo: DEPO2015
Dotaz: Jak by se měl skloňovat název DEPO2015?
Odpověď: Pokud vycházíme z vyslovované podoby názvu, pak jde o podstatné jméno rodu středního (vzor "město") ve spojení s letopočtem. Z tohoto hlediska je tedy skloňování názvu jednoduché [v depu dva ťisíce patnáct] a v mluvené komunikaci by nemělo uživatelům jazyka činit potíže. Problematickým se název stává v souvislosti s grafickou podobou, ve které je název psán velkými písmeny a navíc bez mezery spojený s letopočtem. Pokud musí být grafická podoba zachována (tzn. není např. možné napsat název s počátečním písmenem velkým a ostatními malými a letopočet oddělit mezerou, což by skloňování jednodušilo), pak doporučujeme raději název ponechat grafické podobě v základním tvaru a použít tzv. nominativ jmenovací, např. v zóně DEPO2015.
Téma: Nejasný rod, kolísání rodu
Klíčové slovo: kalamáry
Dotaz: Podle jakého vzoru se skloňují kalamáry?
Odpověď: Slovo kalamáry (jídlo z některého živočicha z třídy hlavonožců) v českých výkladových slovnících uvedeno není. Slovníky obsahují pouze podstastné jméno kalmar (rod mužský životný), které označuje živočicha, ze kterého se pokrm vyrábí. Samotný výraz kalamáry byl převzat z cizích jazyků (snad z it. calamari). Tímto výrazem a jeho tvaroslovnou charakteristikou se podrobně zabývá M. Beneš v článku Kalamáry v časopise Naše řeč (roč. 2018, č. 4). Autor usuzuje, že lze chápat toto podstatné jméno jako pomnožné s převahou souborových číslovek (jedny/dvoje/troje kalamáry = jedna/dvě/tři porce kalamárů) nad číslovkami prostými (jeden/jedna kalamár/a, tři kalamáry). Z hlediska rodu přichází v úvahu rod mužský neživotný a rod ženský. V úzu se podle Českého národního korpusu objevují obě varianty, ale převažuje chápání tohoto substantiva jako mužského neživotného (pokrm z kalamárů spíše než z kalamár). K tomu lze ještě dodat, že vlivem názvu pokrmu se zpětně výraz kalamár objevuje i jako varianta pojmenování živočicha (vedle původního kalmar) a v tom případě jde o jméno mužského rodu životného.
Téma: Jiné (nepředvídatelné) konkrétní případy (typ letecký vs. letový, létající vs. letový atp.)
Klíčové slovo: budař, boudař
Varianty: budař; boudař
Dotaz: Je správně budař, nebo boudař (jako označení pro toho, kdo spravuje nebo provozuje horskou boudu)?
Odpověď: Podobu budař uvádí jen nejstarší výkladový slovník moderní češtiny, PSJČ, který vycházel v letech 1935–1957. Už druhý nejstarší slovník moderní češtiny, SSJČ z let 1960–1971, uvádí pouze podobu boudař, stejně jako aktuálně vznikající ASSČ. Doporučujeme použít podobu boudař, která je mj. též v souladu s obecnou tendencí zamezit alternacím při odvozování (zde ou > u, tj. bouda > budař). Podoba budař není vyloučená, mohla by však působit zastarale.
Téma: Jednoduchý podmět – j. č. r. muž. živ.
Klíčové slovo: mohli
Dotaz: Nikdy nevím, kdy mám např. ve slově "mohli/y" napsat tvrdé a kdy měkké i.
Odpověď: V příčestí minulém píšeme -i/-y/-a podle toho, co je ve větě podmětem. Je-li podmět v množném čísle vyjádřen jménem rodu mužského životného, píšeme -i, je-li vyjádřen jménem rodu ženského nebo mužského neživotného, píšeme -y, je-li vyjádřen jménem rodu středního, píšeme -a. Více viz v naší Internetové jazykové příručce: https://prirucka.ujc.cas.cz/?id=600. Pro shodu s několikanásobným podmětem viz https://prirucka.ujc.cas.cz/?id=601.
Téma: Tvar přivlastňovacího přídavného jména v přívlastku shodném v antepozici (Novákovi kolegové)
Klíčové slovo: bráchovy postřehy
Dotaz: Jaké i/y má být ve slově "bráchovy" ve spojení "bráchovy postřehy"? Skloňuje se to podle vzoru pán?
Odpověď: Nikoli, v tomto spojení se jedná o přivlastňovací přídavné jméno "bráchův", které skloňujeme podle vzoru "otcův": 1. p. bráchovy postřehy, 2. p. bez bráchových postřehů, 3. p. bráchovým postřehům, 4. p. bráchovy postřehy, 5. p. bráchovy postřehy, 6. p. o bráchových postřezích, 7. p. s bráchovými postřehy. Tvar "bráchovi" bychom užili pouze v případě, že bychom skloňovali slovo "brácha" (tedy nikoli přivlastňovací přídavné jméno "bráchův"), např. "Bráchovi říkají, že má dobré postřehy".
Téma: Shoda jmenné části přísudku s podmětem
Klíčové slovo: budou hodní
Dotaz: Chci se zeptat, jaký tvar slova "hodný" je správně ve větě: "Doufám, že na tebe budou v práci hodný", nebo "Doufám, že na tebe budou v práci hodní"?
Odpověď: Podmětem věty je všeobecné "oni", s nímž nakládáme jako s běžným zájmenem mužského životného rodu. "Hodní" je zde součástí přísudku jmenného se sponou ("budou hodní"), který se musí s podmětem shodovat. Namístě je proto měkké í: "Doufám, že na tebe budou v práci hodní."
Téma: Zápis přejatého slova
Klíčové slovo: retrívr; retriever
Varianty: retrívr; retriever
Dotaz: Dohadujeme se, zda je možné psát v češtině retrívr, nebo zda je nutné ponechat podobu retriever.
Odpověď: Podle IJP a NASCS jsou možné obě podoby: počeštěná retrívr i původní retriever. Počeštěná podoba retrívr podle dokladů z ČNK a internetu v běžných textech jednoznačně převažuje. Původní podobu retriever respektují obvykle chovatelé, objevuje se např. i v oficiálních materiálech Českomoravské kynologické unie.
Téma: Dohromady, zvlášť, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: třičtvrtěhodina
Varianty: třičtvrtěhodina; třičtvrtě hodina; tři čtvrtě hodina
Dotaz: Může se psát slovo třičtvrtěhodina dohromady? Nebo to musí být zvlášť? Pokud ano, tak třičtvrtě hodina, nebo tři čtvrtě hodina?
Odpověď: Výkladové slovníky češtiny tento výraz nezachycují, ale v SSČ je uvedeno přídavné jméno třičtvrtěhodinový (i třičtvrtihodinový) a v SSJČ najdeme heslo třičtvrtě-, třičtvrti- s vysvětlením, že jde o první část složených slov spojující část druhou s číselným významem výrazu tři čtvrtě, tři čtvrti (třičtvrtěhodinový). Přestože slovníky zachycují pouze přídavné jméno, není důvod slovo třičtvrtěhodina nepřijmout. Vzhledem k tomu, že se běžně užívají slova půlhodina a čtvrthodina, lze jako jedno slovo psát i podstatné jméno třičtvrtěhodina. Doklady z ČNK ukazují, že se používá, je proto zařazeno i do IJP. Vedle zápisu třičtvrtěhodina je možné volit i psaní zvlášť: tři čtvrtě hodiny, např. Poslední třičtvrtěhodina byla k nesnesení dlouhá. x Poslední tři čtvrtě hodiny byly k nesnesení dlouhé. – Za třičtvrtěhodinu to stihneš. x Za tři čtvrtě hodiny to stihneš.
Téma: Dohromady, nebo zvlášť?
Klíčové slovo: rádobymoderní; rádoby moderní
Dotaz: Můžeme napsat rádobymoderní jako jedno slovo, nebo máme psát rádoby moderní zvlášť?
Odpověď: V tomto případě máte možnost volby. Příslovce rádoby (s významem chtěně, předstíraně, zdánlivě, domněle) může jednak stát samostatně před přídavným nebo podstatným jménem (rádoby moderní, rádoby vtipný, rádoby odborník, rádoby umělec), jednak může tvořit první komponent složených výrazů (rádobymoderní, rádobyvtipný, rádobyodborník, rádobyumělec). Užití zápisu zvlášť/dohromady záleží na konkrétním spojení, na jeho ustálenosti, na délce či domáckosti/cizosti adjektiva. Doklady z ČNK ukazují, že zápis rádoby moderní se v publicistických textech užívá 9x častěji než psaní dohromady rádobymoderní. Obě možnosti jsou v pořádku.
Téma: Zeměpisná jména: mužský rod
Klíčové slovo: Sv. Kryštof a Nevis, město Martin, Liptovský Mikuláš, souostroví Sv. Tomáš a Princův ostrov.
Dotaz: Jak by se měly skloňovat názvy měst, ostrovů apod., které vznikly ze jmen osob? Má tam být životné, nebo neživotné skloňování?
Odpověď: Vzhledem k tomu, že názvy označují neživotné entity (nejde už o osoby, ale o města, ostrovy apod.), doporučujeme používat neživotné skloňování: navštívit Sv. Kryštof a Nevis / Martin / Liptovský Mikuláš / Sv. Tomáš a Princův ostrov. Neživotným skloňováním se také vyhneme potenciálnímu nedorozumění: navštívit Martin (město) x navšívit Martina (osobu).
Téma: Dohromady, nebo zvlášť?
Klíčové slovo: běžně mluvený styl
Dotaz: V textu jsou užity termíny prostěsdělovací styl a běžně mluvený styl. Je v pořádku, že se jeden píše dohromady a druhý zvlášť? Nemá to být běžněmluvený styl?
Odpověď: Výraz prostěsdělovací patří mezi tzv. spřažená přídavná jména; je možné ho psát jak dohromady (prostěsdělovací), tak zvlášť (prostě sdělovací). Nový encyklopedický slovník češtiny (NESČ) užívá v nadpisu hesla zápis prostěsdělovací styl, v textu jsou uvedeny i varianty prostě sdělovací styl a prostě sdělný styl. 
Termín běžně mluvený (styl) ke spřaženým adjektivům nepatří, slova stojí samostatně. Např. v NESČ v kapitole Hovorový styl můžeme číst: "V tomto pojetí bývá označován i jako styl prostě sdělný // styl prostě sdělovací // styl běžně mluvený // styl běžně dorozumívací; je to styl projevů mluvených (sekundárně psaných) hlavně spontánních, nepřipravených, privátních, dialogických, vázaných na situaci…".
Téma: Osobní jména: mužský rod
Klíčové slovo: Šavel
Varianty: Šavle; Šaveli
Dotaz: Jak vypadá 5. p. jména Šavel?
Odpověď: Pokud bychom jméno skloňovali analogicky ke jménu Pavel, Havel apod., pak tvar 5. p. je Šavle. Nelze však vyloučit, že na základě rodinné tradice se pohybné -e- nevypouští. Pak by tvar 5. p. byl Šaveli.
Téma: Slovesa: časování
Klíčové slovo: tisknout, minout
Varianty: tisknem; minem; tiskneme; mineme
Dotaz: Jsou spisovné tvary množného čísla tisknem, minem apod.?
Odpověď: Tvary tisknem, minem jsou hodnoceny v mluvnicích (Česká mluvnice Havránka–Jedličky, Čeština - řeč a jazyk, Mluvnice češtiny 2) jako hovorové. To by znamenalo, že jsou stále spisovné, jen vhodné pro méně formální projevy. My hodnotíme tyto tvary jako nespisovné a doklady z Českého národního korpusu i zkušenosti v jazykové poradně potvrzují, že v neutrálních spisovných textech tyto tvary nejsou běžně užívány a že je pisatelé nevnímají jako spisovné. Domníváme se, že v uvedených mluvnicích mohlo jít o špatnou predikci vývoje. Také bychom mohli spekulovat o tom, jak pojímají hovorovost. V každém případě toto hodnocení neodpovídá současnému stavu.  Ani SSČ, PČP a IJP jako kodifikační příručky tyto tvary neuvádějí. Z absence dotazů na spisovnost těchto tvarů v jazykové poradně (toto je jediný zaznamenaný dotaz na dané téma) podle našeho názoru lze dovodit, že mluvčí tento jev považují za jednoznačně nespisovný.
Téma: Slovesa: časování
Klíčové slovo: kývat, počítat, psát
Varianty: kývals; psals; počítals; kýval jsi; psal jsi; počítal jsi
Dotaz: Jsou spisovné tvary jako kývals, psals, počítals?
Odpověď: IJP uvádí, že podoby se jsi (kýval jsi, počítal jsi, psal jsi) se považují za základní, stylově neutrální způsob vyjádření. Podoby se -s (kývals, psals, počítals) jsou v kodifikaci hodnoceny jako hovorové, tedy stále spisovné, ale stylově nižší, vhodné spíše pro neformálnější projevy. Nový encyklopedický slovník češtiny k tomu poznamenává, že zčásti se tyto tvary vyznačují regionální preferencí (viděls je preferováno na Moravě, viděl jsi v Čechách).
Téma: Mužský rod neživotný
Klíčové slovo: rádius
Varianty: rádiu; rádiusu
Dotaz: V našem technickém  oboru se skloňuje pouze rádius - rádiusu, ale slyšel jsem, že je možné jen rádius - rádiu. Je to pravda? Plete se to se slovy rádio a rádium.
Odpověď: Podstatné jméno rádius je rodu mužského neživotného, kromě 1. a 4. pádu jednotného čísla se zakončení -us odtrhává: rádia, rádiu, rádie, rádiu, rádiem, v množném čísle rádie, rádiů, rádiům, rádie, rádie, rádiích, rádii. Na tom se příručky shodují. Pokud je zažitá oborová norma pro určitý termín jiná, např. zde skloňování mechanickým připojováním koncovek za celé slovo, pak je možné odchylku od kodifikace přijmout. Vzhledem k tomu, že odlišení tvarů rádio, radium a rádius je funkční a odborná literatura v oboru to důsledně dělá, je tato odchylka od kodifikace odůvodnitelná.
Téma: Střední rod
Klíčové slovo: prs, prso
Varianty: prs; prso
Dotaz: Je správné v jednotném čísle použít tvar prso, nebo je možný jen tvar prs?
Odpověď: Kodifikační příručky kromě IJP neobsahují tvar prso, ale pouze prs (pl. prsy) a pomn. prsa. Podoba stř. rodu prso se však vyskytuje v současnosti i ve spis. textech. Tvar prs, prsy je v souvislosti s tím patrně vnímán jako zastaralý a užívá se hlavně v medicíně (operace prsu). V IJP už je uveden jako spisovný hovorový i tvar j. č. prso, a to nejen ve spojení s masem (krůtí prso apod.), ale i ve významu části lidského těla  (v úzu se patrně začal tento tvar objevovat jako zpětně odvozený z pomnožného prsa).
Téma: Mužský rod neživotný
Klíčové slovo: omnibus
Varianty: omnibusu; omnibu
Dotaz: Jak by se měl skloňovat omnibus? Odtrhává se při skloňování -us?
Odpověď: Doporučujeme mechanické připojování koncovek za celé slovo: 2. p. omnibusu. Je to i v souladu s tím, jak se zachází s analogicky zakončenými podstatnými jmény trolejbus, autobus a jak vypadá adjektivum v ustálených spojeních: omnibusové dotazování.
Téma: Víceslovné pojmenování
Klíčové slovo: Nova Scottia duck tolling retrívr, Nova Scottia duck tolling retriever
Dotaz: Jak by se měl skloňovat název plemene Nova Scottia duck tolling retrívr?
Odpověď: V případě tohoto víceslovného pojmenování doporučujeme přední část ponechat nesklonnou a skloňovat pouze výraz retrívr: 2. p. Nova Scottia duck tolling retrívra. K tomu dodáváme, že Nový akademický slovník cizích slov uvádí variantu retriever (2. p. retrievra/retrievera).
Téma: Zeměpisná jména: kolísání v rodě nebo v čísle
Klíčové slovo: Notre-Dame
Dotaz: Jak by se měl skloňovat pařížský chrám Notre-Dame a jakého je rodu?
Odpověď: Je možné podle zakončení zařadit Notre-Dame (v českých textech i Notre Dame) k rodu mužskému a skloňovat podle vzoru "hrad" (Notre-Damu, Notre-Damem). Je však možné ho zařadit i pod rod ženský (v tom případě je název nesklonný) analogicky podle výrazu katedrála. Obě řešení jsou možná a obě se v úzu objevují.
Téma: Střední rod
Klíčové slovo: metadata
Dotaz: Je možná utvořit tvar metadatum jako jednotné číslo od metadata?
Odpověď: V češtině jsou data (a analogicky i metadata) jen pomnožné podstatné jméno. Jednotné číslo metadatum doloženo není, proto bychom jej ve spisovném textu nedoporučovali užívat. Nemuselo by být jasné, co se jím míní, a bude patrně pro čtenáře či posluchače vnímáno jako příznakové.
Téma: Nejasný rod, kolísání rodu
Klíčové slovo: lingvokulturéma, lingvokulturém
Varianty: lingvokulturéma; lingvokulturém
Dotaz: Má se používat tvar lingvokulturém, nebo lingvokulturéma? A jakého rodu toto podstatné jméno je?
Odpověď: Jde o termín, který označuje kulturně specifické  lexikální  jednotky (v tomto významu se výraz užívá ve slovenských textech). V dostupných českých textech jsme tento výraz nenalezli, nelze tedy říci, v jaké formě se v češtině užívá. V úvahu přichází mužský rod neživotný (ten lingvokulturém) a rod střední (to lingvokulturéma). Dokud se frekvence výrazu nezvýší, nelze jednoznačně říci, která forma se stane noremní.
Téma: Mužský rod životný
Klíčové slovo: kosmonaut
Varianty: kosmonauti; kosmonauté
Dotaz: Je správně kosmonauti, nebo kosmonauté
Odpověď: U podstatného jména kosmonaut jsou ze systémového hlediska možné dvě koncovky 1. p. mn. č.: -i a -é (kosmonauti a kosmonauté), ale je třeba upozornit, že frekvence je výrazně vyšší s koncovkou -i. Vzhledem k perifernosti substantiv zakončených na -aut (astronaut, argonaut) neexistuje popis tohoto typu  v mluvnicích. K tomu dodáváme, že koncovka -é je v 1. p. mn. č. obecně považována za spisovnější než -i a prosazuje se i tam, kde by systémově být neměla: demonstranté, skokané…
Téma: Organizace pro výrobu, služby a sport – ostatní
Klíčové slovo: hostinec U Lípy
Varianty: U lípy; U Lípy
Dotaz: Text pojednává o historii obce a je v něm zmíněn i hostinec, který v něm existuje desetiletí s neměnným názvem. Mám ho psát podle tehdejších pravopisných zásad, tj. hostinec U lípy,  nebo podle současných, tj. U Lípy?
Odpověď: V textech, které se zabývají historií a v níž se užívají dobové názvy,  je obvyklejší volit pravopisné podoby, pokud nejde o citace, podle  PČP, která jsou platná dnes.  Přesto však není vyloučené, abyste název hostince zapsala podle zásad PČP předchozích. V tom případě by však bylo vhodné připojit poznámku (pod čarou, na konci textu) a vysvětlit v ní čtenářům, proč byl zvolen starší způsob psaní.