ctu-aic/questions_ujc_cas_cs huggingface dataset:
Téma: Dohromady, nebo zvlášť?
Klíčové slovo: jistěže
Varianty: jistěže; jistě že
Dotaz: Vím, že můžu psát dohromady ještěže i zvlášť ještě že. Platí to i pro zápis jistěže? Je možné napsat jistě že?
Odpověď: Obě možnosti zápisu (jistěže i jistě že) zachycuje SSJČ. Výraz podle slovníku "vyjadřuje subjektivní přesvědčení o něčem; pravděpodobně, patrně; zajisté". SSČ zachycuje u modální částice jistě i spřežku jistěže (užívá se ve spojení se slovesem nebo s částicemi ano, ne) s významem určitosti; zajisté, určitě.
Psaní jistě že zvlášť není vyloučené, ale počítejte s tím, že může některé čtenáře poněkud překvapit, protože v současných textech zcela jednoznačně převažuje psaní dohromady (jistěže), např. Jistěže nikdo nezasáhl. Jistěže je les nebezpečný. Ano, jistěže se cítí lépe. V ČNK syn v8 je doloženo 11 000 dokladů zápisu jistěže a 1 500 dokladů psaní jistě že. 
Je vhodné ještě doplnit, že psaní zvlášť s interpunkční čárkou vyjadřuje jiný význam, je namístě např. ve formulaci "Věděl teď docela jistě, že by bylo jeho povinností udělat to. Vím jistě, že přijdu".
Téma: Dohromady, nebo zvlášť?
Klíčové slovo: na což
Varianty: na což; nacož
Dotaz: Ve výpovědi je užita formulace "... na což lektorka navazovala". Psala bych na což zvlášť, ale nedokážu to odůvodnit. Je možné někdy psát nacož dohromady?
Odpověď: Výraz na což píšeme jedině zvlášť, a to nejenom v citované větě. Nejde o spřežku, ale o předložku na a vztažné zájmeno co(ž). Je možné, že k psaní dohromady pisatele "inspiruje" příslovce načež. Doklady z ČNK syn v8 ukazují, že psaní dohromady je opravdu jen ojedinělé. Bylo užito 36x, zatímco náležitý zápis zvlášť má 27 500 dokladů.
Téma: Dohromady, zvlášť, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: powerpointový
Varianty: powerpointový; power pointový
Dotaz: Píše se powerpointová prezentace dohromady jako jedno slovo, nebo je to zvlášť? A mám pravdu, že přídavné jméno píšeme s malým písmenem?
Odpověď: Přídavné jméno powerpointový píšeme dohromady jako jedno slovo. Při odvozování přídavného jména z produktu nazvaného PowerPoint postupujeme obdobně jako při odvozování přídavných jmen ze jmen zeměpisných – např. od jména Praha tvoříme přídavné jméno pražský (s malým počátečním písmenem), od dvouslovného názvu New York tvoříme adjektivum newyorský (s malým písmenem a dohromady).
Téma: Tvar přivlastňovacího přídavného jména v přívlastku shodném v antepozici (Novákovi kolegové)
Klíčové slovo: mámini rodiče
Dotaz: Mám za to, že ve spojení "mámini rodiče" bych měla napsat ve tvaru přídavného jména měkké i, jestliže se jedná o 1. pád množného čísla. Kolegové se mnou ale nesouhlasí a psali by tvrdé y. Jak je to prosím správně?
Odpověď: Máte pravdu, ve spojení "mámini rodiče" napíšeme tvar přídavného jména skutečně s měkkým i, podle vzoru "matčin" (matčini rodiče). Tvrdé y bychom psali pouze ve 4. pádě, např. "navštívili jsme máminy rodiče".
Téma: Podmět několikanásobný podřadný
Klíčové slovo: včely se čmeláky
Dotaz: Nejsem si jistá, jaké i/y bych měla napsat v přísudku ve větě "Včely se čmeláky létal_". Můžete mi prosím poradit?
Odpověď: Jestliže se ve větě vyskytuje několikanásobný podmět s předložkou s (se), nastává zvláštní situace, kdy jsou složky tohoto podmětu významově rovnocenné, ale formálně nikoli. V takových případech lze shodu řídit dvojím způsobem – buď pouze podle jména v prvním pádě, tedy "Včely se čmeláky létaly", nebo oběma jmény: "Včely se čmeláky létali". Obě varianty jsou rovnocenné. Pokud by ale stál přísudek před podmětem, je obvyklejší shoda podle bližšího jména: "[Na zahradě] létaly včely se čmeláky".
Téma: Časté konkrétní případy/typy – přídavná jména zakončená na -ní/-ný
Klíčové slovo: zábavní
Varianty: zábavní; zábavný
Dotaz: Je správně zábavný, nebo zábavní pořad, program či park?
Odpověď: Mezi přídavnými jmény zábavní a zábavný je významový rozdíl. Přídavné jméno zábavní znamená 'určený, sloužící k zábavě', zatímco přídavné jméno zábavný znamená 'poskytující zábavu'. Správně je tedy zábavní pořad, program či park, neboť pořad, program či park mají sloužit zábavě, a poskytovat zábavu přitom vůbec nemusí.
Téma: Dohromady, zvlášť, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: fotoprodukce
Varianty: fotoprodukce; foto produkce
Dotaz: Píše se slovo fotoprodukce dohromady, nebo zvlášť? Je chyba, když to napíšu zvlášť?
Odpověď: Psaní zvlášť nelze považovat za vysloveně chybné, slovo foto s významem fotografie může stát i samostatně. Vhodnější by pak bylo užít slovosled produkce fota.  Část foto- je běžnou součástí mnohých složených slov, např. fotodokumentace, fotocentrum, fotokamera, fotolaboratoř.... Výraz fotoprodukce proto doporučujeme psát dohromady jako jedno slovo.
Téma: Dohromady, zvlášť, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: videoprodukce
Varianty: videoprodukce; video produkce
Dotaz: Píše se slovo videoprodukce dohromady, nebo zvlášť? Je chyba, když to napíšu zvlášť?
Odpověď: Psaní zvlášť nelze považovat za vysloveně chybné, přídavné jméno video může stát i samostatně. Část video- je však běžnou součástí mnohých složených slov, např. videocentrum, videodokumentace, videoklub, videokazeta... Výraz videoprodukce proto doporučujeme psát dohromady jako jedno slovo. Popř. je možné užít i formulaci produkce videa.
Téma: Jaké dotazy lze klást jazykové poradně?
Klíčové slovo: poezie
Dotaz: Mohu se s vámi poradit o korektuře interpunkce v poezii?
Odpověď: Texty uměleckého stylu je obtížné hodnotit kritérii jazykových pravidel, neboť určujícím činitelem je v jejich případě umělecký záměr. V poezii bývají často interpunkční zásady různou měrou upravovány, někdy jsou členicí znaménka zcela vynechávána, jindy užívána tam, kde by podle běžných interpunkčních pravidel stát neměla. Ani jeden způsob však v rámci uměleckého textu nelze označit za jazykovou chybu.
Téma: Dohromady, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: sociálněpatologický; sociálně patologický
Varianty: sociálněpatologický; sociálně patologický; sociálně-patologický
Dotaz: Vzniká nový odbor, který je pojmenovaný "komise pro bezpečnost a prevenci sociálně patologických jevů". Jsou to dvě rozdělená slova. Myslím, že by se takováto přídavná jména měla psát se spojovníkem nebo dohromady. A protože se to vztahuje k pojmu patologických jevů v sociální oblasti, tedy sociální patologie, psal bych to jako jedno slovo (sociálněpatologický). Je možnost psát takováto označení zvlášť, jako se píše třeba sociálně nepřizpůsobivý?
Odpověď: Složená přídavná jména s první složkou zakončenou na -sko, -cko, -ně nebo -ově bychom skutečně měli v souladu s významem psát podle platných doporučení dohromady nebo se spojovníkem. Zápis zvlášť se většinou nedoporučuje, ale v některých případech není vyloučeno určité spojení slov chápat jako volné spojení příslovce a přídavného jména. Platí to pro výrazy sociálně přizpůsobivý, sociálně znevýhodněný, sociálně slabý. Také označení sociálně patologický se v praxi píše zvlášť poměrně často.

Jak však potvrzujete, přídavné jméno souvisí s oblastí nazývanou sociální patologie. Tu definuje Sociologický slovník jako "souhrnné označení pro nezdravé, abnormální a obecně nežádoucí společenské jevy, tzn. společensky nebezpečné, negativně sankciované formy deviantního chování, které není v souladu s morálními, sociálními či právními normami společnosti." Jestliže odvozujeme složené přídavné jméno s první složkou zakončenou na -sko, -cko, -ně nebo -ově od ustáleného slovního spojení, které má strukturu podřadného spojení (v tomto případě je podstatné jméno patologie rozvíjeno přídavným jménem sociální), pak by se složené přídavné jméno mělo v souladu s platnými jazykovými doporučeními psát dohromady jako jedno slovo: sociálněpatologický. Pak bychom doporučili zápis "komise pro prevenci sociálněpatologických jevů". 

Zápis se spojovníkem (sociálně-patologický) naznačuje, že přídavné jméno tvoří dvě rovnocenné souřadně spojené složky – sociální a patologický. Tato možnost se však nezdá příliš pravděpodobná.
Téma: Dohromady, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: sociálněpatologický; sociálně patologický
Varianty: sociálněpatologický; sociálně patologický; sociálně-patologický
Dotaz: Potřebuju vědět, jestli se prevence sociálně-patologických jevů píše se spojovníkem, nebo bez něho. Autoři to mají v textu zvlášť, se spojovníkem i dohromady. Psala bych to se spojovníkem.
Odpověď: Složená přídavná jména s první složkou zakončenou na -sko, -cko, -ně nebo -ově bychom měli podle jejich významu psát podle platných doporučení dohromady nebo se spojovníkem. Zápis zvlášť se většinou nedoporučuje, ale v některých případech není vyloučeno určité spojení slov chápat jako volné spojení příslovce a přídavného jména. Platí to např. pro výrazy sociálně přizpůsobivý, sociálně znevýhodněný, sociálně slabý. Také označení sociálně patologický se v praxi píše zvlášť velice často. 
Je však velice pravděpodobné, že přídavné jméno souvisí s oblastí nazývanou sociální patologie. Tu definuje Sociologický slovník jako "souhrnné označení pro nezdravé, abnormální a obecně nežádoucí společenské jevy, tzn. společensky nebezpečné, negativně sankciované formy deviantního chování, které není v souladu s morálními, sociálními či právními normami společnosti." Jestliže odvozujeme složené přídavné jméno s první složkou zakončenou na -sko, -cko, -ně nebo -ově od ustáleného slovního spojení, které má strukturu podřadného spojení (v tomto případě je podstatné jméno patologie rozvíjeno přídavným jménem sociální), pak by se složené přídavné jméno mělo v souladu s platnými jazykovými doporučeními psát dohromady jako jedno slovo: sociálněpatologický. Pak bychom doporučili zápis prevence sociálněpatologických jevů. 
Zápis se spojovníkem (sociálně-patologický) naznačuje, že přídavné jméno tvoří dvě rovnocenné souřadně spojené složky – sociální a patologický. Tato možnost se však nezdá příliš pravděpodobná.
Téma: Stížnost na určitý jazykový prostředek
Klíčové slovo: jmenný rod
Dotaz: Nejsem Čech, jsem Moravák a vadí mi, že je nám u jména Olomouc českým konceptem vnucován ženský rod.
Odpověď: Jazykové příručky (výkladové slovníky češtiny) u zeměpisného jména Olomouc doporučují skloňování podle ženského vzoru "píseň". Internetová jazyková příručka ještě doplňuje, že v místním úzu se užívá i mužské skloňování podle vzoru "stroj".
Téma: Časté konkrétní případy/typy – dějové vs. účelové tvoření (rozjasňující vs. rozjasňovací, kropící vs. kropicí)
Klíčové slovo: ošetřující
Varianty: ošetřující; ošetřujicí
Dotaz: Proč se ve slově ošetřující (např. lékař) píše dlouhé -í- (po -j-)? Očekával bych krátké -i- – ošetřujicí.
Odpověď: Kontrastem krátkého -i- a dlouhého -í- se rozdíl mezi tzv. účelovými (-icí) a tzv. dějovými přídavnými jmény (-ící) projevuje jen u přídavných jmen odvozených od sloves 4. prézentní třídy vzoru "prosit". Sloveso ošetřovat k tomuto vzoru nepatří, zmíněný rozdíl se u něj projevuje jinak, konkrétně jinými kmenotvornými příponami -uj- vs. -ova-, srov. ošetř-uj-ící (dějové přídavné jméno) vs. ošetř-ova-cí (účelové přídavné jméno). Domnělá účelová podoba *ošetřujicí je proto nesprávná, vzniká mylnou analogií s dvojicemi přídavných jmen typu lepící vs. lepicí, které jsou odvozeny od sloves patřících ke vzoru "prosit". Jediná správná varianta je proto ošetřující lékař (s dlouhým -í- po -j-).
Téma: Dohromady, nebo zvlášť?
Klíčové slovo: namístě
Varianty: namístě; na místě
Dotaz: Píše se ve větě namístě, nebo na místě? Věta zní: Ochota vzdát se protijaderných zbraní i raketového programu je namístě.
Odpověď: Ve větě by mělo být užito příslovce namístě s významem 'vhodné, náležité, v pořádku, patřičné': Ochota je namístě. Psaní předložky a podstatného jména zvlášť má jiný význam, např. za hodinu byli na místě; dělali poskoky na místě.
Téma: Dohromady, zvlášť, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: nízkoobohacený
Varianty: nízkoobohacený; nízko obohacený
Dotaz: Jak se píše nízkoobohacený uran? Zvlášť, nebo dohromady?
Odpověď: Příslovce nízko odvozené z přídavného jména nízký vyjadřuje různé významové odstíny, např. letět nízko, zpívat nízko, nízko postavené osoby. Přestože v praxi je v souvislosti s uranem poměrně často doloženo i psaní zvlášť (nízko obohacený uran), doporučujeme psát dohromady nízkoobohacený uran. Komponent nízko- funguje jako první část složených slov, často termínů, viz např. nízkofrekvenční, nízkonapěťový, nízkotlaký. Příklady z ČNK ukazují, že se výraz nízkoobohacený v textech užívá.
Téma: Dohromady, nebo zvlášť?
Klíčové slovo: poté
Varianty: poté; po té
Dotaz: Máme v knihovně citát "Dobrá kniha hovoří i poté, co jsme ji zavřeli". Psala bych poté dohromady, ale nevím, jak to mám zdůvodnit.
Odpověď: Psaní dohromady je v pořádku, ve větě "Dobrá kniha hovoří i poté, co jsme ji zavřeli" je užito příslovce poté s významem nato, potom, pak. Psaní předložky po a zájmena té (tedy zvlášť) vyjadřuje jiný význam, např. Po té knize se nikdo neptal. Jdi po té cestě, která vede kolem trati.
Téma: Y = vlastní jméno – tvoření přídavných jmen přivlastňovacích: individuálně přivlastňovací přídavná jména, ze jmen ženských
Klíčové slovo: Jessičin
Dotaz: Jakou podobu má přivlastňovací přídavné jméno utvořené od jména Jessica?
Odpověď: Tzv. individuálně přivlastňovací přídavné jméno utvořené od rodného jména Jessica má v češtině správnou podobu Jessičin.
Téma: Dohromady, nebo zvlášť?
Klíčové slovo: na konec
Varianty: nakonec; na konec
Dotaz: Když napíšu "A to nejlepší na konec", píše se to zvlášť, jako na závěr, nebo mám užít příslovce nakonec psané dohromady?
Odpověď: Příslovce nakonec má jiný význam, znamená 'v závěrečné fázi, konečně', např. Nakonec všecko dobře dopadlo. Ty mě nakonec přemluvíš apod. Ve větě "A to nejlepší na konec" jde sice o závěrečnou fázi, ale o význam 'na závěr'. Proto doporučujeme užít předložku a podstatné jméno konec s významem 'doba, kdy něco končí' – "A to nejlepší na konec".
Téma: Dohromady, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: lidovědemokratický
Varianty: lidovědemokratický; lidově-demokratický
Dotaz: Píše se lidovědemokratický dohromady, nebo se spojovníkem (lidově-demokratický)?
Odpověď: V tomto případě je základem složeného přídavného jména s první složkou zakončenou na -ově podřadné spojení, v němž jedna složka rozvíjí druhou – lidová demokracie. Přídavné jméno proto píšeme dohromady: lidovědemokratický.
Téma: Školní výuka
Klíčové slovo: didaktika
Dotaz: Jakou příručku od Vladimíra Styblíka mi doporučíte?
Odpověď: Vladimír Styblík je autorem vícera školních příruček zaměřených na český jazyk, jelikož však jde o záležitost didaktiky, je vhodné výběr konkrétní publikace konzultovat s vyučujícím, popřípadě vyhledat doporučenou literaturu na stránkách Asociace češtinářů (www.ascestiraru.cz).
Téma: Jaká je koncepce dané příručky?
Klíčové slovo: Pravidla českého pravopisu
Dotaz: Je publikace Akademická příručka českého jazyka totéž co Pravidla českého pravopisu?
Odpověď: Nikoli, Akademickou příručku českého jazyka tvoří výkladová část Internetové jazykové příručky. Podrobné informace najdete na: https://prirucka.ujc.cas.cz/?id=_about.
Téma: Bibliografické údaje o příručkách
Klíčové slovo: Pravidla českého pravopisu
Dotaz: Kdy byla naposledy vydána školní Pravidla českého pravopisu?
Odpověď: K posledním změnám v Pravidlech českého pravopisu (PČP) došlo v roce 1993, PČP s tzv. Dodatkem vyšla v roce 1994. Není nám známo, ve kterém roce byl poslední dotisk školního vydání PČP, nicméně od roku 1994 jsou všechna vydání, resp. dotisky PČP platné.
Téma: Jakou doporučujete příručku pro danou problematiku?
Klíčové slovo: Pravidla českého pravopisu
Odpověď: Pro kodifikační platnost Pravidel českého pravopisu je podstatné, aby byl jako jejich autor uveden Ústav pro jazyk český. Existují totiž různé publikace, které mají ve svém názvu slovo "pravidla", ÚJČ však není jejich autorem, a proto ani nemůže ručit za správnost jimi uváděného obsahu.
Téma: Bibliografické údaje o příručkách
Klíčové slovo: Pravidla českého pravopisu
Dotaz: Vydalo Pravidla českého pravopisu nakladatelství Academia?
Odpověď: Tzv. akademické vydání Pravidel českého pravopisu (PČP) vydalo nakladatelství Academia, tzv. školní vydání PČP vyšlo v nakladatelství Fortuna.
Téma: Jaká je koncepce dané příručky?
Klíčové slovo: jazyková příručka
Dotaz: Můžete mi říct bližší informace o Internetové jazykové příručce?
Odpověď: Internetová jazyková příručka (IJP) je dostupná na adrese https://prirucka.ujc.cas.cz a kromě výkladové části obsahuje i část slovníkovou zahrnující více než 102 000 zveřejněných hesel. Výkladová část IJP má i knižní verzi nazvanou Akademická příručka českého jazyka. Podrobné informace najdete na: https://prirucka.ujc.cas.cz/?id=_about.
Téma: Y = vlastní jméno – tvoření obyvatelských jmen: bez přípony (typ Rus)
Klíčové slovo: Moravský Slovák
Dotaz: Jaké je obyvatelské jméno od Slovácka?
Odpověď: Pro obyvatele Slovácka se používá označení Moravský Slovák. Vzhledem k tomu, že přechýlená podoba tohoto obyvatelského jména může být jak Moravská Slovenka, tak Moravská Slovačka (tak v SSJČ), je utvářenost obyvatelského jména Moravský Slovák možné interpretovat dvěma způsoby. Může být odvozeno buď od paralelního názvu téhož regionu: Moravské Slovensko –  a pak jde o vztah Moravské Slovensko > Moravský Slovák / Moravská Slovenka, nebo může být utvořeno od názvu (Moravské) Slovácko – a pak jde o vztah (Moravské) Slovácko > Moravský Slovák / Moravská Slovačka. (V případě Moravského Slováka je pak nutné doplnění o přídavné jméno Moravský kvůli homonymii s obyvatelským jménem utvořeným od názvu Slovensko).
Téma: Členění ostatních čísel – řadové a násobné číslovky
Klíčové slovo: postopáté; po stopáté; po sté páté
Varianty: po sto páté; postopáté
Dotaz: Mám psát "Říkám ti to postopáté" dohromady, nebo zvlášť "Říkám ti to po sto páté"?
Odpověď: Obdobné výrazy je možné psát dohromady jako spřežku vzniklou spojením předložky a číslovky i zvlášť. Čím složitější je číslovka, tím více se prosazuje tendence nepsat slovo dohromady. Příručky obvykle uvádějí příklady číselných výrazů nižších hodnot, např. popatnácté i po patnácté. V tomto případě je možné psát postopáté nebo po stopáté nebo po sté páté (tvar výrazu sto je tvořen analogicky podle stopátý a stý pátý). V praxi je podle dokladů z ČNK syn v8 užívána i podoba po sto páté – ta však není kodifikována a její užití nedoporučujeme.
Téma: Bibliografické údaje o příručkách
Klíčové slovo: Pravidla českého pravopisu
Dotaz: Jaká jsou nejnovější Pravidla českého pravopisu, která jste vydali?
Odpověď: Změny v Pravidlech českého pravopisu proběhly naposledy v roce 1993, v roce 1994 k nim byl připojen tzv. Dodatek. Nezáleží na tom, zda si zvolíte vydání z r. 1994 nebo pozdější. V každém případě vám doporučujeme PČP vydávaná nakladatelstvím Fortuna (tzv. školní vydání) nebo Academia.
Téma: Jaká je koncepce dané příručky?
Klíčové slovo: Pravidla českého pravopisu
Dotaz: Co bylo změněno v Pravidlech českého pravopisu v roce 1993 oproti staršímu vydání PČP?
Odpověď: Vydání Pravidel českého pravopisu v roce 1993 přineslo jednak změny v oblasti psaní velkých písmen (např. se rozšířil okruh institucí, u kterých se v češtině píše velké písmeno, byl sjednocen způsob psaní jmen po předložkách – typ ulice Na Příkopě), jednak změny v psaní přejatých slov: u některých slov byly nově připuštěny dubletní tvary se -z- vedle -s- (např. vedle diskuse i diskuze, romantismus i romantizmus), u řady dalších slov se podoba se -z- stala jedinou možnou (např. filozofie, prezident, organizace), dále bylo znovu zavedeno psaní krátkých samohlásek v poslední slabice tvarotvorného základu typu balon, archiv, drogerie. Uvedené změny v PČP rozpoutaly v letech 1993–94 pravopisnou debatu, jejímž výsledkem byl tzv. Dodatek k Pravidlům, který znovu zavedl dříve vyřazené varianty se -s- a v dvojicích dubletních tvarů stanovil variantu základní (neutrální) a stylově příznakovou, tj. nikoli neutrální.
Téma: Y = vlastní jméno – rodiny, manželé, bratři, sestry atp.: příjmení adjektivní (Veselý)
Klíčové slovo: Špitálští, Špitálských
Varianty: Špitálští; Špitálských; Špitálscí
Dotaz: Jaká je společná podoba jména manželů utvořená od příjmení Špitálský?
Odpověď: Společná podoba jména manželů utvořená od příjmení Špitálský má ve spisovné češtině dvě správné podoby – manželé (nebo např. Jana a Petr) Špitálští či manželé (nebo např. Jana a Petr) Špitálských. (Pozn.: Původní rodná jména byla změněna na modelové Jana a Petr.)
Téma: Jiné (nepředvídatelné) konkrétní případy (typ letecký vs. letový, létající vs. letový atp.)
Klíčové slovo: judikaturní, judikatorní
Varianty: judikaturní; judikatorní
Dotaz: Je správně judikaturní, nebo judikatorní?
Odpověď: Podoba judikaturní (s -u-) je utvořena zcela pravidelně od slova judikatura. O její (slovotvorné) správnosti tedy nelze mít pochyb. Podoba judikatorní (s -o-) vzniká se vší pravděpodobností počeštěním anglického slova judicatory. Ani tuto podobu nelze (z uvedeného důvodu) odmítat, jednak nejde o izolovaný případ (obdobně máme v češtině např. přídavné jméno molekulový, vzniklé pravidelným slovotvorným postupem, a přídavné jméno molekulární, které je přejímkou z angl. molecular), jednak je častější – databáze Českého národního korpusu SYN v8 obsahuje 38 případů podoby judikaturní (s -u-) a 124 případů podoby judikatorní (s -o-). Použít lze obě podoby, důležité je v jednom textu nebo souboru textů postupovat jednotně.
Téma: Y = vlastní jméno – tvoření přídavných jmen přivlastňovacích: druhově přivlastňovací přídavná jména
Klíčové slovo: kozoroží
Varianty: kozoroží; kozorožčí
Dotaz: Jakou podobu má přídavné jméno utvořené od podstatného jména kozoroh? Je to kozoroží, nebo kozorožčí?
Odpověď: Přídavné jméno utvořené od podstatného jména kozoroh má ve spisovném jazyce správnou (a systémovou) podobu kozoroží.
Tzv. druhově přivlastňovací přídavná jména se tvoří pomocí koncovky/sufixu (PMČ) -í, před nímž dochází k pravidelnému měkčení hlásky na konci slovotvorného základu, srov. např. hro-ch- > hro-š-í, obdobně tedy kozoro-h- > kozoro-ž-í. (Podoba kozorožčí by odpovídala podstatnému jménu kozorožec.) Tvar kozoroží sice výkladové slovníky neuvádějí, ale v úzu se vyskytuje, i když spíš zřídka – databáze Českého národního korpusu SYN v8 obsahuje 17 jeho výskytů.
Téma: Dohromady, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: stavebně-architektonický
Varianty: stavebně-architektonický
Dotaz: Chci se ujistit, že jestliže jde o stavební a architektonický průzkum, pak se píše stavebně-architektonický průzkum se spojovníkem.
Odpověď: Ano, jestliže je základem složeného přídavného jména s první složkou zakončenou na -sko, -cko, -ně nebo -ově souřadné spojení dvou složek na stejné úrovni – v tomto případě o průzkum stavební a současně architektonický –, pak píšeme složené přídavné jméno se spojovníkem: stavebně-architektonický průzkum.
Téma: Dohromady, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: stavebně-technický, stavebnětechnický
Varianty: stavebně-technický; stavebnětechnický
Dotaz: V knize, kterou čtu, je uvedeno jednou stavebně technický průzkum, pak dohromady stavebnětechnický a na jiném místě také se spojovníkem: stavebně-technický. Pokud vím, tak je to od spojení stavební technika, takže by to snad mělo být dohromady. Píše se tu, že průzkum spočívá v hodnocení konstrukce a technického stavu objektu.
Odpověď: Máte pravdu, že pokud by šlo o průzkum týkající se stavební techniky (z jazykového hlediska ustálené podřadné spojení, v němž jedna složka rozvíjí druhou), pak bychom měli psát přídavné jméno dohromady: stavebnětechnický. Psaní složených přídavných jmen zvlášť (jako dvě samostatná slova) se v současné době nedoporučuje. Od roku 1993 je píšeme buď se spojovníkem, nebo dohromady jako jedno slovo. 
Některá složená přídavná jména s první složkou zakončenou na -sko, -cko, -ně nebo -ově je teoreticky možné zapsat dvěma způsoby. Psaní či nepsaní spojovníku může rozlišovat různé významy, proto bez znalosti kontextu a obsahu není mnohdy možné jednoznačně určit, jak složené přídavné jméno psát. 
To platí i pro tento případ. Jestliže je v textu vysvětleno, že průzkum spočívá v hodnocení konstrukce a technického stavu objektu, pak se zdá pravděpodobnější, že jde o průzkum z hlediska stavebního a z hlediska technického. V tom případě jsou východiskem dvě souřadné složky, proto by se přídavné jméno mělo psát se spojovníkem: stavebně-technický průzkum.
Doporučujeme zjistit přesně, co se vlastně tímto označením pojmenovává.