ctu-aic/questions_ujc_cas_cs huggingface dataset:
Téma: Slovní druh
Klíčové slovo: poslední
Dotaz: Jaký slovní druh je poslední? Jak by se měl určit ve školní úloze?
Odpověď: Určování slovních druhů je jednou z oblastí, k nimž různé mluvnice a slovníky  přistupují různě. Příruční mluvnice češtiny řadí výraz poslední mezi neurčité řadové číslovky. Akademická Mluvnice češtiny mu přisuzuje "povahu řadového pojmenování nečíslovkového". Slovník spisovné češtiny i Slovník spisovného jazyka českého 
klasifikují výraz poslední (jsoucí na konci v nějakém pořadí) jako přídavné jméno. Slovnědruhové pojetí se tedy u různých autorů liší v závislosti na kritériích, která si pro jejich určování stanoví (např. formální versus sémantické).  U školních úloh rozhoduje oficiální školské pojetí, které my jako nedidaktické pracovitě neznáme, ale z hlediska čistě jazykového bychom považovali za vhodné nevyžadovat po žácích pouze jedno správné řešení.
Téma: Názvy území
Klíčové slovo: západní Balkán
Dotaz: Chci si ověřit, že se  ve spojení západní Balkán píše přídavné jméno s malým písmenem. Nikde jsem toto spojení nenašel.
Odpověď: Oficiální název  území v jihovýchodní Evropě  je pouze Balkán. Přídavné jméno není součástí tohoto názvu, jen specifikuje část tohoto území, a proto je namístě psát přídavné jméno s malým písmenem.
Téma: Čas
Klíčové slovo: jít
Dotaz: Jaký čas se určuje u tvaru rozkazovacího způsobu pojďte?
Odpověď: U rozkazovacího způsobu se gramatický čas neurčuje.
Téma: Osobní jména: manželé, rodina: psaní i-y
Klíčové slovo: Špačkovi
Varianty: Špačkovi; Špačkovy
Dotaz: Na Vánoce jsme pozvali na návštěvu Špačkovy. Bude v koncovce příjmení -i, nebo -y?
Odpověď: Ve větě "na Vánoce jsme pozvali na návštěvu Špačkovy" bude v koncovce příjmení -y, protože jde o 4. p. Platí pravidlo, že při souhrnném pojmenování rodiny nebo manželů se v 1. p. píše -i (přišli Špačkovi) a ve 4. p. -y (pozvali jsme Špačkovy). Jako pomůcka nám může posloužit také dosazení ukazovacího zájmena: 1. p. ti Špačkovi, ale 4. p. ty Špačkovy.
Téma: Žádost o placené písemné vyjádření
Klíčové slovo: vyhotovení písemné odpovědi
Dotaz: Potřeboval bych od vás rozbor několikastránkového dokumentu. Vypracujete ho pro mě?
Odpověď: Bohužel, jazyková poradna vám v rámci placeného písemného vyjádření může poskytnout pouze výklad určitého jazykového jevu, konkrétní věty či souvětí. Rozbory delších úseků textu o několika stranách nevyhotovujeme.
Téma: Zájmeno ukazovací
Klíčové slovo: to
Dotaz: Podle jakého vzoru se skloňuje zájmeno to?  Vnučka se učí, že jsou vzory "náš" a "ten", a v úkolu jí opravili jako chybné, když přiřadila zájmeno to ke vzoru "ten", s odůvodněním, že zájmeno to se má skloňovat podle vzoru "náš". Je to pravda?
Odpověď: Ukazovací zájmeno to slouží samo jako skloňovací vzor. (Tvar ten pro mužský rod, ta pro ženský rod a to pro střední rod). Zájmeno náš se tvarově neshoduje s ukazovacími zájmeny a neslouží jim jako skloňovací vzor.
Téma: Osobní jména: mužský rod
Klíčové slovo: Rattle
Varianty: Rattlea; Rattla
Dotaz: Když mám jméno Rattle, tak ve 2. p. by mělo být Rattlea, nebo Rattla?
Odpověď: Obecné pravidlo doporučuje ponechávat koncové -e při skloňování, pokud zpětně ovlivňuje výslovnost daného jména a jeho vynecháním by mohlo dojít k tomu, že čtenář jméno přečte špatně (Mike [majk] – Mikea). Pokud koncové -e tuto funkci nemá, není třeba ho při skloňování ponechávat. To je i případ jména Rattle, doporučujeme proto ve 2. p. tvar Rattla.
Téma: Zeměpisná jména: kolísání v rodě nebo v čísle
Klíčové slovo: Glasgow
Varianty: Glasgowě; Glasgow
Dotaz: Mám v textu spojení v Glasgowě. Je to tak možné napsat?
Odpověď: jméno města Glasgow může být v češtině rodu mužského (ten Glasgow) a v 6. p. pak bude mít tvar podle vzoru "hrad": Glasgowě. Zároveň je však možné ho na základě zakončení ve výslovnosti  zařadit ke střednímu rodu (to Glasgow) a ponechat nesklonné: v Glasgow. Podle Českého národního korpusu v úzu převažuje střední rod a nesklonnost.
Téma: Školy – mateřské, základní, střední
Klíčové slovo: základní škola
Dotaz: Po r. 1993 jsem navštívila školení, na němž jsme byli mj. seznámeni s tím, že podle PČP z r. 1993  se má název základních škol psát s velkým písmenem, pokud je připojeno místní určení, např. v Černošicích. Platí to i pro názvy základních škol ve větších městech? Tam jich je přece víc.
Odpověď: Velké písmeno se v názvech základních škol píše tehdy, pokud jde o oficiální název. U názvů škol v obcích, v nichž je pouze jedna základní škola, bývá oficiální název velmi často tvořen spojením základní škola a  název obce v 1. p. (např. Základní škola Hradištko). V městech s více školami mohou být oficiální názvy různé:  jejich součástí je název ulice (např. Základní škola, Ostrava-Poruba, Čkalovova 942), řadová číslovka (1. základní škola Holešov), jméno osobnosti, podle které je škola pojmenována (např. Základní škola T. G. Masaryka Milovice).  Zcela výjimečné jsou dnes názvy, které obsahují spojení základní škola a  místní jméno uvozené předložkou v.
Téma: Zeměpisná jména: mužský rod
Klíčové slovo: Bergen-Belsen
Varianty: Bergenu-Belsenu; Bergen-Belsenu
Dotaz: V textu jsem měla název koncentračního tábora Bergen-Belsen a já jsem skloňovala Bergenu-Belsenu, ale objevily se názory,  že by to mělo být Bergen-Belsenu. Jak je to správně?
Odpověď: Není jednoznačné pravidlo, jak se jmény tohoto typu (dvě podstatná jména) zacházet. U cizích zeměpisných názvů se obvykle skloňuje pouze poslední slovo názvu: 2. p. Bergen-Belsenu (podobně Rhode Islandu, Mont Blancu). Vzhledem ke struktuře názvu je i zde možné skloňovat obě části: Bergenu-Belsenu (viz např. Frýdku-Místku) . V úzu však jednoznačně převažuje skloňování pouze poslední části. Proto doporučujeme tento způsob respektovat.
Téma: Dohromady, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: onlinemarketingový
Varianty: onlinemarketingový; online marketingový; online-marketingový
Dotaz: Agentura se zabývá online marketingem (neboli internetovým marketingem). Pokud užijeme přídavné jméno, máme psát  dohromady onlinemarketingová agentura, zvlášť online marketingová, nebo se spojovníkem online-marketingová?
Odpověď: V souladu s jazykovými příručkami píšeme složená přídavná jména buď dohromady, nebo se spojovníkem. Psaní zvlášť by mělo jiný význam, a to, že se jedná o marketingovou agenturu, která je online.

Jestliže je východiskem termín online marketing, pak jde o podřadné slovní spojení, v němž jedna složka rozvíjí druhou. Podstatné jméno marketing je rozvíjeno přívlastkem online, v tomto případě nesklonným přídavným jménem (variantní podoby by mohly být onlinový/internetový marketing). Obě složky složeného přídavného jména pak píšeme dohromady, bez spojovníku: onlinemarketingový. Typ složeného přídavného jména tvořeného z nesklonného adjektiva není v kapitolách o tvoření složených přídavných jmen uváděn – jde o poměrně nový jev. Sklonná přídavná jména do výsledného složeného přídavného jména vstupují bez své pádové koncovky a spojují se s druhou složkou pomocí spojovacího morfému -o- (vysoká škola – vysokoškolský) nebo -ě- (trestní právo – trestněprávní). Nesklonná přídavná jména nemají žádnou koncovku a připojují se bez spojovacího morfému.

Zápis se spojovníkem (online-marketingová agentura) v tomto případě nepřichází v úvahu. Spojovník se totiž u složených přídavných jmen používá jen v případě souřadných spojení s první složkou zakončenou na -sko, -cko, -ně nebo -ově (např. literární a hudební pořad = literárněhudební pořad). Přídavná jména, jejichž první složka uvedené zakončení nemá, píšeme dohromady (sladký a kyselý = sladkokyselý).
Téma: Osobní jména: mužský rod
Klíčové slovo: Ben Hur
Varianty: Ben Hura; Bena Hura
Dotaz: Jak zacházet s názvem filmu Ben Hur? Psát ve 2. p. Ben Hura, nebo Bena Hura?
Odpověď: V úzu jsou doloženy především varianty s první složkou nesklonnou: 2. p. Ben Hura, 3. p. Ben Hurovi, 7. p. Ben Hurem. Nesklonnou první složku má i český překlad Wallaceova románu Ben Hur, nakl. Vyšehrad, Praha 1959 (přeložil Jiří Korbel). Varianty s oběma částmi skloňovanými (2. p. Bena Hura) můžeme sice ojediněle najít např. na internetu, ale nepovažujeme je na základě výkladu v Internetové jazykové příručce za vhodné. IJP ve výkladu o osobních jménech víceslovných uvádí:  "Výrazy typu ben, bin, ibn (= syn) a členy el, al apod. zůstávají nesklonné." V daném případě je románovou (a posléze filmovou) postavou Ben Hur = syn Hurův. Právě nesklonnost první složky (jakožto její vlastnost systémová) mj. dovoluje utvořit výrazy s přídavným jménem přivlastňovacím: Ben Hurovy osudy.
Téma: Náležitá/oficiální podoba jména
Klíčové slovo: Kristinka, Kristýnka
Varianty: Kristinka; Kristýnka
Dotaz: Můj dotaz se týká názvu skladby Píseň pro [kristýnku]. Domnívám se, že správně by se mělo psát Píseň pro Kristinku a analogicky pak např.: "autorem textu Kristinky je Zdeněk Petr". Setkávám se ale se zápisem Kristýnka, případně se obě podoby v jednom textu střídají.
Odpověď: Pokud se podíváme např. na gramofonovou desku z 50. let obsahující název dané písně, zjistíme, že v době vzniku tohoto textu se užívala opravdu podoba Píseň pro Kristinku (analogicky by pak bylo "autorem textu Kristinky je Zdeněk Petr"). Již v letech 60. se však na jiné gramofonové desce setkáváme s nápisem Píseň pro Kristýnku (analogicky by pak bylo "autorem textu Kristýnky je Zdeněk Petr"). Není tedy divu, že zápis dodnes kolísá. Tato změna pravděpodobně souvisí s tím, že počeštěná varianta jména Kristýna se začala běžně užívat mnohem později než původní podoba Kristina. Z jazykového hlediska je v případě zdrobněliny Kristinka/Kristýnka možný obojí zápis. Podoba domáckých, zdrobnělých jmen (tzv. hypokoristik) totiž není nikde kodifikována, tj. nikde není závazně řečeno, jak tato jména psát (zejména proto, že se používají především v neoficiální, soukromé, rodinné komunikaci, a to ještě převážně mluvené). Bezdůvodné střídání jednotlivých variant v rámci jednoho textu však doporučit rozhodně nelze (stejně tak jako hybridní podobu Kristínka, která se občas rovněž vyskytuje).
Téma: Užívání hypokoristika/přezdívky
Klíčové slovo: Leinka
Varianty: Leinka; Leynka
Dotaz: Domácká podoba od jména Lea je Leinka, nebo Leynka? Varianta Leynka mě napadla v souvislosti se skloňováním: 1. p. Lea, 2. p. Ley.
Odpověď: Domácké podoby jmen se uplatňují téměř výhradně v soukromých, důvěrných projevech, a to především v mluvené podobě. V písmu se objevují jen v omezené míře –⁠ v soukromé komunikaci, v neformálních textech či v beletrii. Z toho důvodu není způsob jejich zápisu nikde závazně stanoven a někdy lze uplatnit různá hlediska a dojít k odlišným závěrům. V tomto případě však jednoznačně doporučujeme podobu Leinka, protože vznikla ze jména Lea pomocí přípony -ink/a. Tvar 2. pádu je zde irelevantní, neboť skloňování se slovotvorbou nijak nesouvisí.
Téma: Užívání hypokoristika/přezdívky
Klíčové slovo: Ellinka, Elinka
Varianty: Elinka; Ellinka
Dotaz: Má se zdrobnělá domácká podoba rodného jména Ella psát jako Elinka, nebo Ellinka (když zdrobnělá domácká podoba rodného jména Anna je Anička)?
Odpověď: Od rodného jména Ella lze utvořit zdrobnělou domáckou podobu Ellinka, dá se tak najevo, že je utvořena právě z výchozí podoby Ella, nikoliv Ela. Jelikož jde ale o podobu domáckou, v nichž je obvyklé zjednodušování, je samozřejmě možná i podoba Elinka. Podoba domáckých, zdrobnělých jmen (tzv. hypokoristik) totiž není nikde kodifikována, tj. nikde není závazně řečeno, jak tato jména psát (zejména proto, že se používají především v neoficiální, soukromé, rodinné komunikaci, a to ještě převážně mluvené).
Téma: Užívání hypokoristika/přezdívky
Klíčové slovo: Cermi, Cermy
Varianty: Cermi; Cermy
Dotaz: Píše se přezdívka vzniklá z mužského příjmení Cerman jako Cermi, nebo Cermy?
Odpověď: Přezdívky se stejně jako domácké podoby jmen uplatňují téměř výhradně v soukromých, důvěrných projevech, a to především v mluvené podobě. V písmu se objevují jen v omezené míře – v soukromé komunikaci, v neformálních textech či v beletrii, kde signalizují vztahy mezi jednotlivými postavami. Při řešení jejich pravopisných podob lze vycházet ze způsobu tvoření nebo z hláskové stavby tvaru jména a dojít tak k různým podobám. Vlivem analogie s typy, které mají "i" ve zdrobňující příponě (Stázička/Stázinka – Stázi, Tomík/Tomíček – Tomi), obvykle píšeme měkké "i" u všech takto zakončených jmen: Luki, Viki, Šári, Věri, a tedy i Cermi. Módní přezdívky tohoto typu však často vznikají analogicky k anglickým jménům zakončeným na "y", čemuž by pak odpovídal zápis Cermy.
Téma: Užívání hypokoristika/přezdívky
Klíčové slovo: Sári, Sáry
Varianty: Sári; Sáry
Dotaz: Jak se píše domácká podoba ženského jména Sára: Sári s měkkým "i", nebo Sáry s tvrdým "y"?
Odpověď: Domácké podoby jmen se uplatňují téměř výhradně v soukromých, důvěrných projevech, a to především v mluvené podobě. V písmu se objevují jen v omezené míře – v soukromé komunikaci, v neformálních textech či v beletrii, kde signalizují vztahy mezi jednotlivými postavami. Při řešení jejich pravopisných podob lze vycházet ze způsobu tvoření nebo z hláskové stavby tvaru jména a dojít tak k různým podobám. Vlivem analogie s typy, které mají "i" ve zdrobňující příponě (Stázička/Stázinka – Stázi, Tomík/Tomíček – Tomi), obvykle píšeme měkké "i" u všech takto zakončených domáckých podob: Viki, Šári, Věri, a tedy i Sári. Psaní s "i" tedy považujeme za základní, a to bez ohledu na způsob tvoření. Kvůli předcházejícímu tvrdému souhláskovému písmenu však nemůžeme označit za chybné ani podoby s "y" (např. Viky, Šáry, Věry, Sáry).
Téma: Užívání hypokoristika/přezdívky
Klíčové slovo: Dorinka
Varianty: Dorinka; Dorynka
Dotaz: Domácká podoba od jména Dora je Dorinka, nebo Dorynka?
Odpověď: Domácké podoby jmen se uplatňují téměř výhradně v soukromých, důvěrných projevech, a to především v mluvené podobě. V písmu se objevují jen v omezené míře –⁠ v soukromé komunikaci, v neformálních textech či v beletrii. Z toho důvodu není způsob jejich zápisu nikde závazně stanoven a někdy lze uplatnit různá hlediska a dojít k odlišným závěrům. V tomto případě však doporučujeme upřednostnit slovotvorné hledisko, protože podoba Dorinka jednoznačně vznikla ze jména Dora pomocí přípony -ink/a. V knize Jak se bude vaše dítě jmenovat? je u hesla Dorota/Dora/Dorka/Dorotka rovněž uvedeno domácké pojmenování Dorinka s měkkým "i".
Téma: Užívání hypokoristika/přezdívky
Klíčové slovo: Teri, Tery
Varianty: Teri; Tery
Dotaz: Jak se píše domácká podoba ženského jména Tereza: Teri s měkkým "i", nebo Tery s tvrdým "y"?
Odpověď: Domácké podoby jmen se uplatňují téměř výhradně v soukromých, důvěrných projevech, a to především v mluvené podobě. V písmu se objevují jen v omezené míře – v soukromé komunikaci, v neformálních textech či v beletrii, kde signalizují vztahy mezi jednotlivými postavami. Při řešení jejich pravopisných podob lze vycházet ze způsobu tvoření nebo z hláskové stavby tvaru jména a dojít tak k různým podobám. Vlivem analogie s typy, které mají "i" ve zdrobňující příponě (Stázička/Stázinka – Stázi, Tomík/Tomíček – Tomi), obvykle píšeme měkké "i" u všech takto zakončených domáckých podob: Viki, Šári, Věri, a tedy i Teri. Psaní s "i" tedy považujeme za základní, a to bez ohledu na způsob tvoření. Kvůli předcházejícímu tvrdému souhláskovému písmenu však nemůžeme označit za chybné ani podoby s "y" (např. Viky, Šáry, Věry, Tery).
Téma: Užívání hypokoristika/přezdívky
Klíčové slovo: Klárinka
Varianty: Klárinka; Klárynka
Dotaz: Domácká podoba od jména Klára je Klárinka, nebo Klárynka?
Odpověď: Domácké podoby jmen se uplatňují téměř výhradně v soukromých, důvěrných projevech, a to především v mluvené podobě. V písmu se objevují jen v omezené míře –⁠ v soukromé komunikaci, v neformálních textech či v beletrii. Z toho důvodu není způsob jejich zápisu nikde závazně stanoven a někdy lze uplatnit různá hlediska a dojít k odlišným závěrům. V tomto případě však doporučujeme upřednostnit slovotvorné hledisko, protože podoba Klárinka jednoznačně vznikla ze jména Klára pomocí přípony -ink/a. V knize Jak se bude vaše dítě jmenovat? je u hesla Klára rovněž uvedeno domácké pojmenování Klárinka s měkkým "i".
Téma: Kontaminace
Klíčové slovo: logika, smysl
Varianty: mít logiku; dávat logiku; mít smysl; dávat smysl
Dotaz: Chtěla jsem se zeptat, jestli je správně vazba "dává to logiku", kterou běžně slýchám v médiích i od předních politiků. Měla jsem za to, že něco buď "má logiku", nebo to "dává smysl".
Odpověď: Máte pravdu, spojení "dávat logiku" je výsledkem tzv. kontaminace (smíšení, zkřížení vazeb), která je považována za skladební chybu. Jak jste správně odhadla, tato vazba vzniká smíšením významově podobných spojení "mít logiku" a "dávat smysl". Je třeba ještě doplnit, že výraz "smysl" se v tomto významu může pojit i se slovesem "mít", jak dokládá např. online slovník slovesných vazeb Vallex 3.0. V pořádku jsou tedy vazby "má to smysl", "dává to smysl", ale pouze "má to logiku". Data Českého národního korpusu sice ukazují, že spojení "dává to logiku" se v úzu vyskytuje (zejména v publicistice), ve spisovném textu však důrazně doporučujeme se uvedené vazbě vyhnout.
Téma: Tvar přídavného jména v přívlastku shodném v postpozici
Klíčové slovo: přívlastek postponovaný
Varianty: vycházející; vycházejícího
Dotaz: Nejsem si jistá, podle čeho mám řídit tvar přívlastku "vycházející/ho" ve větě "Než se loď začala otřásat pod silou příboje vycházející/ho snad z nitra země".
Odpověď: Syntakticky vzato je možné postponovaný přívlastek vztáhnout jak k "síle", tak k "příboji". Domníváme se však, že příliš nedává smysl, aby příboj vycházel z nitra země, a proto přívlastek doporučujeme vztáhnout spíše k "síle": "Než se loď začala otřásat pod silou příboje vycházející snad z nitra země".
Téma: Slovotvorná předpona
Klíčové slovo: bezpečný
Dotaz: Je bez- ve slově bezpečný předpona?
Odpověď: Z historického hlediska (z hlediska vývoje češtiny) je bez- ve slově bezpečný jistě předpona. Kořen peč- měl původně význam 'starost, trápení', slovo bezpečný tedy označovalo stav 'bez starosti, trápení'. Jelikož to však už pro současné uživatele češtiny nemusí být zřetelné, je možné (zejména ve škole) chápat z tohoto hlediska celé bezpeč- jako kořen.
Téma: Jednoduchý podmět – j. č. r. žen.
Klíčové slovo: každá
Dotaz: Nevím, podle čeho řídit shodu ve větě "Každá jsme měla/měly jiný pohled na věc". Jde o dvě ženy, má být přísudek v jednotném, nebo v množném čísle?
Odpověď: Formálním podmětem věty je zájmeno "každá" a shodu je třeba řídit jím. Náležitá podoba věty je tedy "Každá jsme měla jiný pohled na věc". Množné číslo by bylo namístě pouze v případě, že bychom větu přeformulovali, např. "Obě jsme měly jiný pohled na věc".
Téma: "Existence" konkrétního jména, možnost zápisu konkrétního jména do matriky
Klíčové slovo: Honza
Dotaz: Na základě sdělení matriky potřebuji získat ověření, že lze do matriky zapsat mužské rodné jméno Honza. Mám se prý domluvit s vámi.
Odpověď: Toto jméno je v nám dostupných odborných zdrojích uvedeno pouze jako domácká, nikoli základní oficiální podoba rodného jména. Odborná vyjádření v této oblasti navíc nemůže vydávat jazyková poradna, ale výhradně oddělení onomastiky Ústavu pro jazyk český AV ČR. Více informací naleznete na adrese: http://www.ujc.cas.cz/expertni-cinnost/index.html.
Téma: Náležitá/oficiální podoba jména
Klíčové slovo: Anežka
Dotaz: Proč se ve jméně Anežka píše písmeno "ž", a nikoliv "š"? (Jde o úkol pro 2. třídu ZŠ.)
Odpověď: Vysvětlení je nutné hledat v dávném vývoji jazyka, respektive ve staročeské adaptaci cizích slov. Ve zkratce lze konstatovat, že u řady cizích jmen (původně řeckých, latinských atp.) došlo k adaptaci původního psaného "s" na výsledné "ž", srov. např. Sofia – Žofie, Siegfried – Žibřid; podobně tedy Agnes – Anežka. Roli zde bude hrát pravděpodobně i němčina (a její výslovnost), jejímž prostřednictvím se k nám cizí jména obvykle dostávala. Tato hlásková změna probíhala jak u vlastních jmen, tak i u řady jmen obecných (srov. slovo žok z německého Sack).
Musíme konstatovat, že zadávat takovýto úkol ve 2. třídě ZŠ je zcela nevhodné, protože děti těžko mohou toto vysvětlení znát, a především pochopit. Běžně užívané odůvodnění tvarem 2. pádu mn. č. je zde totiž irelevantní, protože s plurálovými podobami se u vlastních jmen v praxi téměř nesetkáváme (z tohoto důvodu je neuvádí např. ani Internetová jazyková příručka). Samozřejmě je lze teoreticky vytvořit a vymyslet i hypotetický kontext, kde by se daly uplatnit, ale to nám k odůvodnění psaní š/ž nijak nepomůže (tj. nikdo z nás a tím méně malí školáci nemáme pevně zažito, zda vyslovujeme [anežek], či [anešek]).
Téma: Dohromady, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: realitněporadenský; realitně-poradenský
Varianty: realitněporadenský; realitně-poradenský
Dotaz: Potřebuji ověřit správnost psaní spojení realitně-poradenská činnost. Myslím, že by to mělo být psáno se spojovníkem. Ale s kolegyní diskutujeme o tom, zda to nemá být jinak.
Odpověď: Nejde o běžně užívané slovo, proto ho nenajdeme v příručkách. Složená přídavná jména s první složkou zakončenou na -ně (a také na -sko, -cko, -ově) píšeme buď se spojovníkem, nebo dohromady. Způsob zápisu vychází z věcné znalosti, bez toho, že víme, co přesně tímto přídavným jménem pojmenováváme, nelze o možnosti zápisu rozhodnout. Do této oblasti však nemáme potřebný vhled, proto posouzení musí učinit autor textu.
Zápis se spojovníkem (realitně-poradenská činnost) signalizuje, že činnost má dvě rovnocenné složky: realitní a poradenskou. Jde tedy o souřadné spojení dvou složek, spojovník v přídavném jménu realitně-poradenský v podstatě nahrazuje spojku a. 
Nabízí se však i možnost, že základem by mohlo být běžně užívané slovní spojení realitní poradenství. Pak by se jednalo o podřadné spojení a odvozené složené přídavné jméno bychom psali dohromady realitněporadenská (činnost). 
Na internetu jsou doloženy obě možnosti zápisu, a to především ve spojení se slovy společnost, agentura. Přesněji řečeno – je doložen i zápis dvou samostatných slov (realitně poradenská společnost), tento způsob však neodpovídá platným jazykovým doporučením (viz IJP, kapitola Složená přídavná jména).
Téma: Časté konkrétní případy/typy – dějové vs. účelové tvoření (rozjasňující vs. rozjasňovací, kropící vs. kropicí)
Klíčové slovo: pečicí
Varianty: pečicí
Dotaz: Je možné pro papír na pečení použít i označení pečicí papír? Bude se pak psát správně pečicí s krátkým -i-?
Odpověď: Ano, papír na pečení lze označit i jako pečicí papír. Ve spojení se slovem papír a ve významu 'papír určený k tomu, aby se na něm peklo' je namístě užít tzv. účelové přídavné jméno pečicí (s krátkým -i-). Správně je tedy pečicí papír.
Téma: Dohromady, nebo zvlášť?
Klíčové slovo: cobydup; co by dup
Varianty: cobydup; co by dup
Dotaz: Jak se napíše "Byl tady co by dup"? Píšeme coby, nebo co by?
Odpověď: Obrat je možné zapsat dvěma způsoby: jednotlivá slova zvlášť (co by dup) i jako spřežku (cobydup). Obě možnosti zachycuje Slovník české frazeologie a idiomatiky (bohužel bez vzájemného proodkazování hesel), obě podoby jsou uvedeny rovněž v IJP. Doklady z ČNK ukazují, že psaní dohromady (cobydup) v textech převažuje.
Téma: Dohromady, nebo zvlášť?
Klíčové slovo: coby
Varianty: coby; co by
Dotaz: Jde mi o to, zda psát coby dohromady, nebo zvlášť (co by). Psala bych jako dvě slova "Uvádí se to co by příklad". Je to správně?
Odpověď: Věta není správně. Spojka coby připojuje srovnávaný větný člen; nahrazuje výraz jako, např. vrátil se coby vítěz; coby student má různé slevy. Píšeme tedy dohromady: Uvádí se to coby příklad. Potvrzením je i možná náhrada výrazem jako: Uvádí se to jako příklad. Spojku coby najdete v IJP, popř. v SSJČ u hesla "co".
Téma: Původ slova
Klíčové slovo: kápo
Dotaz: Jaký je původ slova kápo?
Odpověď: Slovo kápo (tedy 'vůdce') pochází z italského capo s významem 'hlava' a to zase z latinského caput téhož významu.
Téma: Dohromady, zvlášť, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: sebedisciplína
Varianty: sebedisciplína; sebe disciplína
Dotaz: V textu se objevuje slovo sebedisciplína. Píše se dohromady, nebo zvlášť (sebe disciplína)?
Odpověď: Ve slovnících výraz sebedisciplína zachycený není, ale doporučujeme ho psát dohromady. Komponent sebe- tvoří první část mnohých běžně užívaných složených slov, např. sebedůvěra, sebejistota, sebepoznání, sebekázeň, sebelítost. Užití slova sebedisciplína dokládají i příklady z ČNK.