ctu-aic/questions_ujc_cas_cs huggingface dataset:
Téma: Vlastní jména ostatní: mužský rod neživotný
Klíčové slovo: Hermes
Varianty: Hermese; Herma
Dotaz: V překladu se vyskytuje planetka Hermes, která je na kolizním kurzu se Zemí. Text se jmenuje Hermův pád. Jenže mi nějak nedá skloňovat to podle pravidel pro životný rod, když planety a jiná nebeská tělesa skloňujeme jako neživotné (např. na Marsu, nikoli na Martovi). Je přijatelné napsat Pád Hermese? Jak je to správně? Planetek s vlastními jmény (často řeckými či římskými) jsou stovky a v běžném jazyce není jejich výskyt tak častý, aby bylo jejich skloňování ustáleno. Dá se na ně aplikovat jednoduchá obecná poučka typu - jsou to planetky, skloňujte je podle neživotných vzorů?
Odpověď: Na Vaši otázku není snadná odpověď, a to přesně z těch důvodů, o nichž píšete. Jelikož není úzus, není ani norma, tj. uživatelé češtiny nemají povědomí o tom, jak s názvy planetek zacházet (mohlo by se projevit v úzu, a dalo se tak rekonstruovat); toto povědomí by přitom bylo rozhodující pro stanovení toho, co se hodí použít. V obdobných případech lze odpověď konstruovat na základě různých systémových analogií, problém je ovšem ten, že jakkoliv to může být "logické" a "systémové", neřeší to problémy v reálných komunikačních situacích. Ve Vašem případě je onou analogií skloňování planet jako Mars, Jupiter aj. Jakousi obecnou logikou pak pravidlo řecké a latinské koncovky neodsouvat všude tam, kde nepojmenováváme starořecké a římské postavy. Doporučovali bychom tedy používat spíš podoby typu Hermese, k Hermesu, s Hermesem; ovšem s tím vědomím, že se nejde z podstaty věci vyhnout tomu, že některé uživatele češtiny budou takové podoby zarážet (což by ovšem dělaly i podoby alternativní).
Téma: Přechodníky
Klíčové slovo: přechodník
Dotaz: Jaká je historie tři tvarů přechodníků v češtině? Tedy pro singulár mužského rodu, pro singulár ženského a středního rodu a pro plurál? "Naoktrojoval" tyto tvary Josef Dobrovský? Myslím, že ostatní slovanské jazyky (aspoň ruština a slovenština) mají jen jeden tvar (a myslím, že se v nich přechodníky i užívají, protože neodrazuje "složitost", a tedy i špatná znalost). Nebo jsou tři tvary přechodníků staršího původu? Z článku pana doktora Dvořáka mně to úplně jasné není. (Má žena mne občas "škádlí" použivši špatný tvar přechodníku, občas "jen tak", občas opravdu z neznalosti).
A ještě přechodník minulý. Všiml jsem si, že starší spisovatelé užili přechodníku přítomného tam, kde mně by se "více líbil" přechodník minulý. Uvedu příklad z Babičky: Když šly domů dubinou, sbíraly jahody; Barunka udělajíc z kory březové kabelku, vždy sestře plnou nasbírala, a když jahod nebylo, paděrkovala trávnice a později borůvky a oříšky lískové přinášela.
Odpověď: Historie přechodníků je složitá věc, kterou zde můžeme rekapitulovat jen v obecných rysech. Stará čeština zdědila po praslovanštině komplexní systém přechodníků, které se užívaly důsledně tzv. kongruentně, tj. dodržovala se jejich shoda v rodě a čísle s řídícím podstatným jménem. Postupem času však došlo k rozvolnění (i když v tomto směru nastávaly různé výkyvy) a přechodníky se zcela běžně, nakonec i ve vysokém stylu, používaly (též) nekongruentně. Toto rozvolnění mělo i jiné důsledky: způsobilo i narušení původního pravidla, že od dokonavých sloves se tvoří jen přechodníky minulé, od nedokonavých jen přechodníky přítomné (tak je tomu v případě vašeho příkladu z Babičky, udělat je sloveso dokonavé, měl by se tedy od něj opravdu utvořit přechodník minulý, zde udělavši). Kromě toho toto rozvolnění vedlo i k porušování původního pravidla o stejnopodmětovosti přechodníku s plnovýznamovým slovesem (např. hledaje kněz český cizieho oběda, i utka jej jeho bieda; moderně například dívaje se z okna, pršelo). V tomto "rozvolněném" stavu přechodníky zastihlo národní obrození, které v jejich nekongruentním užívání spatřovalo příznak úpadku češtiny, takže se autoři v nejrůznějších mluvnicích a příručkách (nedá se říct, že by za to "mohl" jen Josef Dobrovský, i když je tu jistě postavou hlavní, ba možná nejdůležitější) pokusili jaksi uměle oživit jejich kongruentní užívání (a stejnopodmětové užívání). Je dost dobře možné, že právě to vedlo k tomu, že přechodníky v zásadě vyšly z užívání. Kongruentní tvary nebyly součástí běžné mluvy (ani psaní!) a uživatelé češtiny se je byli nuceni učit z mluvnic jako cizí jazyk, což se nepovedlo...

 Dnes jsou přechodníky v podstatě mrtvé. Jen velmi velmi zřídka se používají dokonce i ve spisovné, psané, formální češtině – a i tam už jde víceméně jen o "přechodníky pro přechodníky", jakési autorské pomrkávání na čtenáře: "ještě je tu máme – a čtenáři hleď, jak je umím použít a jak je to zajímavé a jaká je škoda, že už se nepoužívají".
Téma: Případy (ne)užití genderové korektnosti
Klíčové slovo: prokuristka
Varianty: prokurista; prokuristka
Dotaz: Zastává-li danou funkci žena, je na štítku na dveřích kanceláře náležité uvést prokurista, nebo prokuristka?
Odpověď: Zastává-li danou funkci žena, je na štítku na dveřích kanceláře namístě uvést prokuristka – je-li to možné, doporučujeme v takových případech používat označení funkce v přechýlené podobě.
Téma: Y = vlastní jméno – tvoření přídavných jmen přivlastňovacích: individuálně přivlastňovací přídavná jména, ze jmen mužských
Klíčové slovo: Bakchův
Varianty: Bakchův; Bakchusův
Dotaz: Jakou podobu má přídavné jméno individuálně přivlastňovací utvořené od vlastního jména (římského boha) Bakchus?
Odpověď: Přídavné jméno individuálně přivlastňovací od vlastního jména Bakchus má (v mužském rodě a v 1. p. j. č.) správnou podobu Bakchův.
Téma: Jména dnů, měsíců
Klíčové slovo: březnové idy
Varianty: idy; Idy
Dotaz: Píše se ve spojení březnové idy slovo idy s malým písmenem? Viděla jsem to s velkým písmenem, ale bylo to v překladu z angličtiny.
Odpověď: Slovo idy je podstatné jméno obecné, které ve starořímském kalendáři označuje buď 13., nebo 15. den v měsíci (v březnu 15. den), a proto je namístě psát v češtině malé písmeno.
Téma: Y = vlastní jméno – tvoření přídavných jmen od jmen zeměpisných (Brandýs > brandýský, Aš > ašský aj.): jména cizí, jednoslovná
Klíčové slovo: piský, niský
Varianty: piský; pisský; niský; nisský
Dotaz: Píše se v přídavných jménech odvozených od zeměpisných jmen typu Pisa (město v Itálii) a Nisa (město v Polsku) jedno "s", nebo dvě "ss" (a platí to obecně o všech takových jménech)?
Odpověď: V přídavném jméně odvozeném od zeměpisného jména Nisa se píše jen jedno "s" – správně je tedy jen niský. Od zeměpisného jména Pisa se tvoří přídavné jméno pisánský. (Pravidlo o psaní jednoho "s" platí s výjimkou přídavných jmen, jako je právě pisánský, která se tvoří nepravidelně.)
Téma: Jména organizací
Klíčové slovo: Německá univerzita
Dotaz: Jaké písmeno se bude psát u slova německý ve spojení Německá univerzita? Byl to název užívaný během 2. světové války.
Odpověď: Oficiální název zněl Německá Karlova univerzita. Jde tedy o neúplný název a malé písmeno by tedy bylo možné. Přesto doporučujeme psát písmeno velké, toto spojení se totiž také používalo pro označení německé části Karlo-Ferdinandovy univerzity a psalo se s malým písmenem.
Téma: Dohromady, zvlášť, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: superakční
Varianty: superakční; super akční
Dotaz: Jak máme psát slovo superakční? Dohromady? Je na to nějaké pravidlo?
Odpověď: Výraz super- často tvoří první část složených výrazů, běžné se pojí především s přídavnými jmény: superrychlý, supersilný, superboží; proto píšeme dohromady i výraz superakční.
Ve spojení s podstatnými jmény může tvořit první část složeného slova (supervelmoc, superliga, superbike, supergalaxie, supermarket); může však stát i jako samostatné příslovce, např. super dovolená, super výkony (též superdovolená, supervýkon).
Téma: Dohromady, zvlášť, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: minipanenka
Varianty: minipanenka; mini panenka
Dotaz: Jak máme psát slovo minipanenka? Dohromady? Je na to nějaké pravidlo?
Odpověď: Ano, označení minipanenka píšeme dohromady. Komponent mini- funguje jako první část mnohých složených podstatných jmen. Jejich množství je v podstatě neomezené, některé z výrazů mají v češtině pevné místo (vedle známé minisukně je to např. minidezert, minimarket, minigolf, minilab, minirobot, minižárovka), jiné jsou jsou příležitostné (minianketa, minimistička, miniskandálek).
Téma: Mezinárodní smlouvy, dohody, úmluvy
Klíčové slovo: rýnský garanční pakt
Dotaz: Ve spojení rýnský garanční pakt se patrně píše malé písmeno.
Odpověď: Oficiální název daného dokumentu zní Smlouva o vzájemných zárukách mezi Německem, Belgií, Francií, Velkou Británií a Itálií, proto je psaní malého písmena v názvu rýnský garanční pakt náležité (v ČNK převažuje). Tolerovatelné je však i velké písmeno.
Téma: Jiné
Klíčové slovo: trianonský mír
Dotaz: Jaké písmeno se píše u přídavného jména ve spojení trianonský mír?
Odpověď: Toto spojení, označující smlouvu o ukončení války, je chápáno jako obecné označení, a proto doporučujeme psát trianonský mír.
Téma: Dohromady, zvlášť, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: hrací miniset
Varianty: hrací miniset; hrací mini set
Dotaz: Překládáme materiály týkající se her a hraček. Nejsme si jistí, zda máme volit označení mini hrací set, nebo hrací miniset, a také nevíme, jak to máme psát. Píše se to vždy výhradně dohromady (např. minihrací set), nebo se to dá psát i zvlášť (mini hrací set; hrací mini set)?
Odpověď: Výraz mini- (s významem nejmenší, nejkratší, malý) funguje jako první část mnohých složených slov, např. minisukně, minibar, miniprocesor, minimarket, minigolf, minisouprava. Výrazy uvedené ve slovnících (SSČ, NASCS, slovníky neologismů) ukazují, že se komponent mini- běžně pojí s podstatnými jmény. Za vhodný a bezproblémový proto považujeme zápis hrací miniset.  

Vedle toho, že je mini- komponentem ve složeninách, může někdy fungovat i jako samostatné nesklonné přídavné jméno, přestože tato možnost není ve slovnících uvedena. Pokud je adjektivum mini předsunuto před pojmenování tvořené přídavným a podstatným jménem (hrací set), pak doporučujeme psát všechna slova samostatně: mini hrací set. Obdobně se chová např. i komponent bio (srov. biomouka x bio celozrnná mouka; biomaso x bio hovězí maso).
Téma: Kontaminace
Klíčové slovo: smíšení vazeb
Dotaz: V jedné učebnici bylo za úkol opravit věty a najít chyby ve větné stavbě. Jedna z vět zní takto: "Vyvodíme proti některým pracovníkům odpovědnost." Co je zde prosím za chybu?
Odpověď: Ve větě došlo k tzv. kontaminaci vazeb (smíšení vazeb). Sloveso vyvodit běžně vytváří vazby jako vyvodit důsledky, vyvodit závěr, nikoli však vyvodit odpovědnost. Přicházely by tedy v úvahu např. věty "U některých pracovníků z toho vyvodíme důsledky" nebo "Některé pracovníky poženeme k odpovědnosti". Uvedená věta je však ze skladebného hlediska chybná.
Téma: Války
Klíčové slovo: velká válka
Dotaz: Jaké písmeno se píše ve spojení velká válka u přídavného jména velký?
Odpověď: Názvy válek se v češtině píšou s malým písmenem, náležitá je proto podoba velká válka.
Téma: Psaní jen s velkým písmenem
Klíčové slovo: Modrá divize
Dotaz: Autor píše Modrá divize. Jde o skupinu španělských dobrovolníků, kteří za 2. sv. války bojovali na straně fašistů. Nenapadá mě žádná analogie. Mohu autorovi velké písmeno ponechat?
Odpověď: Podle našeho názoru jde o přijatelný způsob psaní. Toto spojení by se dalo chápat jako speciální bojovou skupinu, a tudíž ho považovat za vlastní jméno. V ČNK zápis s velkým písmenem převažuje.
Téma: Dohromady, zvlášť, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: supermatka
Varianty: supermatka; super matka
Dotaz: Jak máme psát supermatka (ve smyslu superžena)? Dohromady, nebo spíš zvlášť?
Odpověď: Doporučujeme psát supermatka (superžena) dohromady. Komponent super- funguje jako první část složenin s významem 'nad' (superčlověk, supervelmoc) – tedy i supermatka; popř. může mít význam 'nadřazený, nejvyšší, nej-' (superelegantní, superobří). 
Zcela vyloučená není ani možnost chápat slovo super jako přídavné jméno s významem 'skvělý, výjimečný' a psát zvlášť: super matka, považujeme ji však za méně vhodnou. Doklady z ČNK ukazují, že v praxi je výrazně běžnější psaní dohromady: supermatka.
Téma: Stylizace formulace
Varianty: spal 5 hodin; měl 5 hodin spánku
Dotaz: Je formulace "(on) měl 5 hodin spánku" (ve významu "spal 5 hodin") v pořádku?
Odpověď: Věta "měl 5 hodin spánku" je rozhodně neobvyklá a nemá stejně neutrální význam jako "spal 5 hodin". Hypoteticky by ji šlo využít např. pro vyjádření situace, že někdo spáčovi "přidělil" právě 5 hodin na spaní: "Měl 5 hodin spánku (na to, aby dohnal spánkový deficit)". Pokud však chcete vyjádřit obyčejné "spal 5 hodin", nepovažujeme formulaci "měl 5 hodin spánku" za vhodnou.
Téma: Původ frazému
Klíčové slovo: májová koťata
Dotaz: Jaký je původ spojení májová koťata?
Odpověď: Májová koťata se říká mláďatům kočky, která jsou narozena v květnu čili v máji. Nejčastěji se koťata rodí obvykle právě v tomto měsíci.
Téma: Jiné
Klíčové slovo: operace Irácká svoboda
Dotaz: Jaká písmena se píšou ve spojení operace Irácká svoboda?
Odpověď: Slovo operace  je obecné pojmenování druhu bojové akce, za vlastní jméno považujeme spojení Irácká svoboda. Doporučujeme proto zápis operace Írácká svoboda.
Téma: Jednoduchý podmět – mn. č. r. ž.
Klíčové slovo: osoby, osobnosti
Dotaz: Jaké i/y mám napsat ve větě "Dospělé osoby dohlížely na děti"?
Odpověď: Podmětem věty jsou "osoby", tedy podstatné jméno ženského rodu, a shodu je třeba řídit podle nich – bez ohledu na to, kdo se za "osobami" reálně skrývá: "Dospělé osoby dohlížely na děti."
Téma: Vedlejší věta příslovečná měrová
Klíčové slovo: vedlejší věta
Dotaz: Obsahují níže uvedená souvětí vedlejší věty příslovečné měrové? Která z daných vět je řídící (hlavní) a která závislá (vedlejší)? Souvětí znějí takto: "Čím déle bloudil, tím větší dostával strach" a "Čím je starší, tím je chytřejší".
Odpověď: Ano, jedná se o vedlejší věty příslovečné měrové. V souvětích jsou větami hlavními "tím větší dostával strach" a "tím je chytřejší", věty uvozené "čím" jsou vedlejší.
Téma: Vedlejší věta příslovečná - dvojí řešení
Klíčové slovo: vedlejší věta
Dotaz: Jaký druh vedlejší věty je v souvětí "Pokud jde o vaše rozhodnutí, nesouhlasíme s ním"?
Odpověď: Souvětí "Pokud jde o vaše rozhodnutí, nesouhlasíme s ním" obsahuje vedlejší větu příslovečnou zřetelovou ("pokud jde o vaše rozhodnutí").
Téma: Vedlejší věta příslovečná - dvojí řešení
Klíčové slovo: vedlejší věta
Dotaz: Chtěla bych se zeptat, o jaký druh vedlejší věty se jedná: "Byla mi taková zima, že jsem se celá rozklepala." Učitelka mého syna tvrdí, že se jedná o vedlejší větu příslovečnou měrovou. Já se domnívám, že jde o vedlejší větu přívlastkovou, protože závisí na podstatném jménu zima.
Odpověď: O přívlastkovou vedlejší větu se nejedná, protože na podstatném jméně "zima" nezávisí. Danou vedlejší větu bychom určili jako příslovečnou účinkovou (viz např. ve školách běžně používaná mluvnice M. Čechové a kol.: Čeština – řeč a jazyk, Praha: SPN, 2011, s. 339). Zároveň si dovolujeme upozornit, že nejsme didaktické pracoviště. Jsme si vědomi toho, že zejména na nižších stupních škol se problematika druhů vedlejších vět musí často zjednodušovat úměrně věku a schopnostem žáků (větám účinkovým jsou z významového hlediska nejbližší právě věty měrové). Nejen z tohoto důvodu není jazyková poradna určena k řešení domácích úkolů, doporučujeme obracet se s prosbou o vysvětlení přímo na učitele, kteří tyto úkoly zadávají. Odpovědi na dotazy týkající se jakéhokoli jazykového, slohového či literárního problému, který souvisí s výukou češtiny na školách, můžete také vyhledávat na webových stránkách Asociace češtinářů https://www.ascestinaru.cz/ nebo je pokládat v online diskusi na webu http://ascestinaru.cz/. Děkujeme za pochopení.
Téma: Zápis domácího slova
Klíčové slovo: ťuťu ňuňu; ťuťuňuňu
Dotaz: Jak máme psát "Já jsem na něj ťuťu ňuňu"? Nikde jsem to nenašla, psala bych to s čárkou.
Odpověď: Slovníky tento citoslovečný výraz nezachycují, SSJČ zaznamenává pouze volání na drůbež, a to v podobě ťuťu, ťuťuťu, ťuťuťuťu. ČNK dokládá nejhojněji psaní dohromady ťuťuňuňu, zachycuje i zápis ťuťu ňuňu a ťuťu, ňuňu. Psaní s čárkou ťuťu, ňuňu vyloučit nelze, přestože se v ustálených slovních spojeních obvykle čárka nedělá. Záleží na vašem rozhodnutí.
Téma: Jiné
Klíčové slovo: Republika Srbská Krajina
Varianty: republika Srbská Krajina; Republika srbská krajina
Dotaz: Jak napsat název státního útvaru, který existoval v letech 1991–1995, republika Srbská Krajina, nebo Republika srbská krajina?
Odpověď: Slovo republika je součást názvu (stejně jako např. v názvu Republika Peru), a proto doporučujeme toto slovo psát s velkým písmenem. Druhou část  doporučujeme psát Srbská Krajina (analogicky k názvu Černá Hora). Zápis tohoto státu je tedy Republika Srbská Krajina.
Téma: S, nebo z?
Klíčové slovo: lyzozom
Varianty: lyzozom; lysozom; lysosom; lyzosom
Dotaz: Jak máme v článku psát slovo lysosom? Nikde ho nemůžu dohledat. V angličtině je to lysosom, nevím, zda se v češtině píše stejně, nebo se zapisuje lyzozom, lyzosom, lysozom.
Odpověď: To, že se podoba lysosom používá v angličtině, nemusí znamenat, že je v češtině stejná. Máte pravdu, že praxe je značně nejednotná, podoby lysosom, lysozom, popř. lyzosom, které se objevují v některých textech, však nepovažujeme za vhodné. Doporučujeme užívat podobu, kterou uvádí Velký lékařský slovník a NASCS, a to lyzozom.
Téma: Vysoké školy
Klíčové slovo: česká a německá univerzita
Dotaz: Jaké písmeno psát u přídavných jmen ve spojení česká a německá univerzita? Šlo o období existence Karlo-Ferdinandovy univerzity.
Odpověď: Doporučujeme psát malá písmena. Nešlo o oficiální název univerzit. Ten byl Karlo-Ferdinandova univerzita. Ta byla rozdělena v r. 1882 na část českou a německou a těm se říkalo česká univerzita a německá univerzita.
Téma: Psaní jen s malým písmenem
Klíčové slovo: soluňská fronta
Dotaz: Je důvod psát ve spojení soluňská fronta u slova soluňský velké písmeno?
Odpověď: Ne. Toto spojení je obecné pojmenování, a proto je namístě malé písmeno.
Téma: Tituly, oslovení (Jeho Excelence)
Klíčové slovo: Jejich katolická Veličenstva
Dotaz: S jakými písmeny se píše spojení Jejich katolická Veličenstva?
Odpověď: Náležitá podoba tohoto titulu panovníků je Jejich katolická Veličenstva.
Téma: Jiné (nepředvídatelné) konkrétní případy (typ letecký vs. letový, létající vs. letový atp.)
Klíčové slovo: shora, seshora
Varianty: shora; seshora
Dotaz: Je správně shora, nebo (též) seshora?
Odpověď: Správná je jak varianta shora, tak varianta seshora – s reduplikovanou a vokalizovanou předponou se-, tj. se-s-hor-a. (Kromě toho je též možné psát zvlášť – a to v podobě ze shora.)
Téma: Jiné (nepředvídatelné) konkrétní případy (typ letecký vs. letový, létající vs. letový atp.)
Klíčové slovo: zdola, zezdola
Varianty: zdola; zezdola
Dotaz: Je správně zdola, nebo (též) zezdola?
Odpověď: Správná je jak varianta zdola, tak varianta zezdola – s reduplikovanou (zdvojenou) a vokalizovanou předponou ze-, tj. ze-z-dol-a.
Téma: Psaní jen s malým písmenem
Klíčové slovo: vánoční strom republiky
Dotaz: Jaké písmeno se píše u přídavného jména vánoční ve spojení vánoční strom republiky?
Odpověď: Jde o obecné pojmenování, a proto doporučujeme psát malé písmeno.
Téma: Y = vlastní jméno – tvoření přídavných jmen od jmen zeměpisných (Brandýs > brandýský, Aš > ašský aj.): jména domácí, jednoslovná
Klíčové slovo: koleský
Varianty: kolesský
Dotaz: Jakou podobu má přídavné jméno utvořené od zeměpisného jména Kolesa (část obce Kladruby nad Labem, okr. Pardubice)?
Odpověď: Přídavné jméno utvořené od zeměpisného jména Kolesa má správnou podobu koleský.
Téma: Jiné
Klíčové slovo: rajch
Dotaz: Jaké písmeno se píše u slova rajch ve větě "Vraceli jsme se od babičky z rajchu"?
Odpověď: Slovo rajch, nespisovně označující německou říši, považujeme za obecné pojmenování, a proto by se mělo psát s malým písmenem.
Téma: Jiné
Klíčové slovo: z/Západní Německo
Dotaz: Jaké písmeno se píše u slova západní ve spojení z/Západní Německo?
Odpověď: Oficiální název byla Německá spolková republika. Namísto něj se běžně používalo a stále používá spojení západní Německo. Třebaže nejde o oficiální název a SSJČ má pouze podobu západní Německo, lze připustit i podobu Západní Německo, která je analogická  např. k názvu Jižní Afrika označujícímu Jihoafrickou republiku.
Téma: Jiné
Klíčové slovo: Západní Berlín
Dotaz: Jaké písmeno se píše u slova západní ve spojení Západní Berlín?
Odpověď: Spojení Západní Berlín byl oficiální název části tehdejší Německé spolkové republiky, a proto je namístě psát u slova západní velké písmeno.
Téma: Jiné
Klíčové slovo: z/Západní Německo
Dotaz: Jaké písmeno se píše u slova západní ve spojení z/Západní Německo?
Odpověď: Oficiální název byla Německá spolková republika. Namísto něj se běžně používalo a stále používá spojení západní Německo. Třebaže nejde o oficiální název a SSJČ má pouze podobu západní Německo, lze připustit i podobu Západní Německo, která je analogická např. k názvu Jižní Afrika označujícímu Jihoafrickou republiku.
Téma: Historické (říše, království, knížectví)
Klíčové slovo: československý stát
Dotaz: Jaké písmeno se píše u přídavného jména československý ve spojení československý stát?
Odpověď: Náležitá podoba je československý stát, protože toto spojení nikdy nebylo oficiálním názvem, tím byla Československá republika.
Téma: Vedlejší věta příslovečná - dvojí řešení
Klíčové slovo: vedlejší věta
Dotaz: Jako učitelka jsem zaslala žákům souvětí, které mělo mít původně jen výchovný charakter, ale pak mě napadlo zadat jim jako úkol rozbor tohoto sdělení. Měla jsem za to, že poslední dvě věty jsou stejného rázu (způsobové), a proto jsem mezi nimi nenapsala čárku. V přicházejících řešeních se však často objevuje věta přísl. účelová. Začala jsem to tedy zkoumat do hloubky a už jsem se do toho tak zamotala, že si opravdu nejsem jistá. Prosím tedy o podání pomocné ruky z vaší strany a moc děkuji. Dané souvětí zní: "Doufám (1VH), že jste všichni rozumní(2VV předmětná) a neberete pobyt doma jako další prázdniny (3VV předmětná), že si dokážete zorganizovat svůj čas tak (4VV předmětná), abyste jej účelně využili ve vlastní prospěch (5VV přísl. způsobová) a dosáhli ve zkoušce dospělosti nejlepšího možného výsledku (6VV ?)."
Odpověď: Jak jistě víte, v české syntaxi neexistuje výhradně jediný "správný" přístup k určování druhů vedlejších vět, jejich repertoár se v různých zdrojích liší a výsledek často záleží např. na tom, zda jako hlavní kritérium upřednostníme formu, nebo naopak význam. Na základě výkladu ve známé a ve školách hojně využívané mluvnici M. Čechové a kol.: Čeština – řeč a jazyk (Praha 2011) se domníváme, že jde o věty příslovečné účinkové. Příklad na vedlejší větu uvozenou "tak, aby" najdete však také ve výkladu o vedlejších větách způsobových. Tento zdroj rovněž pracuje s VV způsobově-účinkovými jako speciálním typem vět způsobových. V jiné odborné syntaktické literatuře se pak setkáme rovněž s VV měrově-účinkovými (viz např. J. Štěpán: Souvětí současné češtiny, Liberec, 2013, s. 57 aj.; tato část Moderní mluvnice češtiny je k dispozici i on-line: https://docs.google.com/viewer?a=v&pid=sites&srcid=ZGVmYXVsdGRvbWFpbnxtbHV2bmljZWNlc3Rpbnl8Z3g6NTA0MDQyNGM2ZmYyMmY3Yw). Podle našeho názoru lze v případě daného souvětí uvažovat o všech jmenovaných druzích VV. I vzhledem k nutnosti konzultovat řešení s jazykovou poradnou bychom však byli tolerantní i k určení VV jako účelových, neboť zejména jejich forma (tj. uvození spojkou "aby") může studenty k této interpretaci snadno svádět (nadto se v první VV vyskytuje adverbium "účelně"). Každopádně však doporučujeme určit 5. a 6. VV stejným způsobem a za základní zde považujeme psaní bez čárky. Čárka by připadala v úvahu tehdy, pokud by pisatel chtěl mezi nimi vyjádřit jiný než slučovací poměr. Nabízí se poměr důsledkový, tj. "abyste jej účelně využili ve vlastní prospěch, a tak dosáhli ve zkoušce dospělosti nejlepšího možného výsledku".
Téma: Náboženská a mytologická jména
Klíčové slovo: b/Buddha
Dotaz: Jaké písmeno se píše u výrazu b/Budha?
Odpověď: Záleží na významu. Pokud je to jméno zakladatele  buddhismu, bude se psát s velkým písmenem.  Pokud označuje osvícenou bytost, bude se psát malé písmeno.