ctu-aic/questions_ujc_cas_cs huggingface dataset:
Téma: Jak mám zacházet s textem, který se řídí staršími pravopisnými zásadami?
Klíčové slovo: Vánoce
Dotaz: V knize cituji název písničky ze 70. let 20. století Na Vánoce ráno. V době, kdy písnička vznikla, se názvy svátků jako Vánoce a Velikonoce psaly s malým písmenem. Mám tento název zapsat s malým písmenem podle tehdy platných pravidel, nebo počáteční písmeno ve slově Vánoce upravit podle současné normy na velké?
Odpověď: V tomto případě doporučujeme dodržovat současná pravidla pravopisu a psát ve slově Vánoce velké písmeno, přičemž obvykle se úpravy tohoto typu zmiňují v ediční poznámce dané publikace.
Téma: Mužský rod životný
Klíčové slovo: morous
Varianty: morouse; morousi
Dotaz: Píšu ohledně výkladu k 5. p. j. č. slova morous v Internetové jazykové příručce. Mám za to, že slova jako morous, primas nebo zastaralý servus by se dnes skloňovala ve vokativu do tvaru morousi, primasi nebo servusi, podle vzoru "muž" stejně jako anděl, manžel (netýká se to také slov hampejz, špajz?). Ve výkladu to však není zmíněno, a tak se do skloňovací tabulky dostal tvar morouse. Utvrzuje mě v tomto názoru také hledání na Google, kdy "ty morouse" nacházím pouze jako 4. p. mn. č., zatímco běžně nacházím "ty morousi". Jedná se tedy o nedokonalost výkladu a tím i nepřesnost tabulky? (na druhou stranu třeba u Rusa bych "(ty) Rusi" nehledal - nedovedu ale vyvodit, v čem je ten rozdíl).
Odpověď: Skloňování v Internetové jazykové příručce se řídí dosavadní kodifikací, která doporučuje skloňovat slovo morous podle vzoru "pán", čemuž odpovídá 5. p. morouse. Je ovšem pravda, že v případě slova morous (ale také primas, karas, kalous, konipas atd.) do úzu pronikají tvary vzoru "muž", které nelze odmítat (jak je ostatně uvedeno i v poznámce k heslu). Možný je v 5. pádě tedy i tvary morousi. Podrobněji je tato problematika popsaná v kapitole o skloňování mužských jmen kolísajících mezi měkkým a tvrdým skloňováním, kde lze nalézt i více příkladů těchto slov.
Téma: Slovní druh
Klíčové slovo: jako
Dotaz: V různých přirovnáních, např." vypadala jako princezna", je slovo "jako" spojka?
Odpověď: Současná kodifikace hodnotí výraz "jako" i v přirovnáních jako spojku.
Téma: Konkrétní zásady pro stylizaci textu
Dotaz: Co se týče textu písniček, bere se gramatika nějak jinak než obvykle?  Nebo lze vytvářet tvary slov, které neexistuji? Např. klesal v zápasích, vrátíš se-li. Vytváříme takový křesťanský zpěvník pro naše soukromé účely, tak asi nemusí být všechno správně...
Odpověď: Ve zpěvnících se objevují mnohé texty (zvláště např. u lidových písní), které neodpovídají spisovné normě, často z důvodu zachování rýmu. V takovýchto případech se na dodržování spisovné normy nelpí. V písních (a obecně umělecké tvorbě) není ani neobvyklé vytváření novotvarů. Pomyslné hranice tvoří jen předpoklad srozumitelnosti pro adresáta textu.
Téma: Víceslovné pojmenování
Klíčové slovo: home office
Dotaz: Jak se prosím správně skloňuje home office?
Odpověď: Spojení home office zůstává v českých psaných textech zatím většinou nesklonné. Občas se objevují tvary podle vzoru "hrad", které jsou však výjimečné a převažují spíše v mluvené komunikaci: být na [houm ofisu]. V psané podobě je problematický zápis zakončení slova. Obě pravopisné varianty officu i officeu [ofisu] působí patrně na čtenáře výrazně neobvykle a příznakově, proto se jim pisatelé vyhýbají, ačkoli je ze systémového hlediska nelze hodnotit jako chybné.
Téma: Kde je možné získat/najít příručku daného typu?
Klíčové slovo: jazyková příručka
Dotaz: Je příručka pro psaní velkých písmen ještě k dostání?
Odpověď: Nakladatelství Academia, které knihu vydalo, sice uvádí, že kniha Psaní velkých písmen v češtině již není na skladě, některá menší knihkupectví a kamenné prodejny však tuto publikaci ve své nabídce ještě zřejmě mají.
Téma: Původ frazému
Klíčové slovo: nedá se svítit
Dotaz: Jak vzniklo spojení nedá se svítit?
Odpověď: Uvedený frazém sice nalezneme ve Slovníku české frazeologie a idiomatiky, ale o jeho původu slovník mlčí. Dočteme se pouze, jaký je jeho význam: 'musíme se s tím smířit, jiná možnost není; nelze to nijak změnit, a proto to je třeba udělat'. Dále se zde uvádí ještě občasný žertovný dodatek: "Babička spolkla svíčku a děda vypil petrolej." V dalších dostupných zdrojích se nám bohužel nepodařilo daný frazém dohledat.
Téma: Oddělení Ústavu pro jazyk český, jejich činnosti a specifika
Klíčové slovo: soudní znalectví
Dotaz: Na stránkách ÚJČ jsem našel mezi poskytovanými službami i soudní znalectví. To se týká pouze výkladu jmen, nebo se na ně mohu obrátit i s dalšími právními otázkami?
Odpověď: Oddělení onomastiky, které soudněznaleckou činnost vykonává, má pravomoc vystavovat znalecké posudky v oboru školství a kultura s rozsahem znaleckého oprávnění jazykověda – ověřování podob jmen a příjmení z hlediska zákonných ustanovení usměrňujících jejich zápis do osobních dokladů. S požadavky jiného zaměření se prosím obracejte na právníky.
Téma: Právní/administrativní závaznost textu
Klíčové slovo: dopravní značka
Dotaz: Mohu vás požádat o výklad k informativní dopravní značce s dopravním omezením, na níž je užit symbol zákazové značky, konkrétně značky zákaz stání? Co všechno lze zahrnout do charakteru takové dopravní značky? V jakém úseku platí?
Odpověď: Bohužel, v tomto případě nejde o jazykový dotaz, ale otázku právních předpisů týkajících se dopravního značení. Doporučujeme vám obrátit se na dopravní odbor příslušné oblasti, popřípadě na právníky věnující se této problematice.
Téma: Výslovnost konkrétního slova (hláskového spojení, spojení slov atp.)
Klíčové slovo: Reggianini
Dotaz: Jak se v češtině správně vyslovuje jméno Reggianini? (Bylo užito v literárním textu.)
Odpověď: Vzhledem k tomu, že nemáme k dispozici dostatečné informace o daném jméně a jeho nositeli, nelze jeho náležitou výslovnost v češtině přesně určit (takto se píšící příjmení evidentně patřilo např. italskému malíři, pokud by však byl jeho nositelem kupř. Američan, na výslovnosti se tato skutečnost může odrazit). Jestliže vyjdeme z italštiny, doporučujeme příjmení Reggianini vyslovovat jako [redžanýny].
Téma: Výslovnost konkrétního slova (hláskového spojení, spojení slov atp.)
Klíčové slovo: Meg Cabot
Dotaz: Jak se správně v češtině vyslovuje jméno spisovatelky Meg Cabotové?
Odpověď: Výslovnostní příručky pochopitelně nemohou zachycovat veškerá osobní jména, takže není překvapivé, že danou informaci nikde explicitně nenalezneme. V takovýchto případech je nezbytné vycházet ze zvukové podoby v jazyce původu, ideálně pak zjistit, jak své jméno vyslovuje sama jeho nositelka, a následně pak provést pravidelné adaptační procesy, které jsou pro češtinu nezbytné (např. cizí hlásky nahradit domácími). V tomto případě je na internetu k dispozici např. rozhovor s touto spisovatelkou, v němž její jméno několikrát zazní, dále pak video, v němž se sama představuje, a zvuková podoba jména se rovněž tematizuje na autorčině webu (příjmení se má rýmovat s anglickým výrazem rabbit). Ze všech těchto informací vyplývá, že nejlepší možná výslovnost jména Meg Cabot(ová) je v češtině [mek kebit(ová)].
Téma: Výslovnost konkrétního slova (hláskového spojení, spojení slov atp.)
Klíčové slovo: Nicola Yoon
Dotaz: Jak se správně v češtině vyslovuje jméno spisovatelky Nicoly Yoonové?
Odpověď: Výslovnostní příručky pochopitelně nemohou zachycovat veškerá osobní jména, takže není překvapivé, že danou informaci nikde explicitně nenalezneme. V takovýchto případech je nezbytné vycházet ze zvukové podoby v jazyce původu, ideálně pak zjistit, jak své jméno vyslovuje sama jeho nositelka, a následně pak provést pravidelné adaptační procesy, které jsou pro češtinu nezbytné (např. cizí hlásky nahradit domácími). V tomto případě je na internetu k dispozici video, v němž se spisovatelka představuje, proto lze bez problémů stanovit, že náležitá výslovnost jména Nicola Yoon(ová) je v češtině [nykola jún(ová)].
Téma: Výslovnost konkrétního slova (hláskového spojení, spojení slov atp.)
Klíčové slovo: Utah
Varianty: [utach]; [jutach]; [jútá]
Dotaz: Jak se v češtině správně vyslovuje název amerického státu Utah?
Odpověď: Pokud se podíváme do jazykových a geografických příruček, zjistíme, že výslovnost jména Utah buď neřeší vůbec (což by mělo znamenat, že se název čte v souladu s grafikou podle běžných českých zvyklostí, tj. [utach], 2. p. j. č. pak [utahu] atd.), nebo se doporučení různí. Např. Geografický místopisný slovník světa uvádí varianty [jútá] i [utach], Slovník spisovné češtiny pak pouze [jútá] s nepříliš jasnou informací, že jde o anglickou výslovnost.
Obecně platí, že výslovnost cizích vlastních jmen by měla v češtině vycházet ze zvukové podoby v původním jazyce (cizí hlásky se však nahrazují domácími atp.), není však výjimečné, že se vžije zvuková podoba odrážející např. grafickou stránku slova, což nelze označit a priori za chybu. Původní anglické výslovnosti [ˈjuːtɔː] či [ˈjuːtɑː] opravdu nejlépe odpovídá české [jútá], avšak tato podoba odporuje tomu, k jakému rodu a skloňovacímu typu se v češtině naprosto jasně řadí (výraz zakončený ve výslovnosti na [-á] by zůstal nesklonný, nepřijal by koncovky podle vzoru "hrad"). Lze tedy konstatovat, že varianta [jútá] se nevžila (nejde ovšem ani o přesný záznam původní výslovnosti, takže její uvedení ve slovníku může být značně matoucí; v úzu jsme nenašli jediný doklad takovéto realizace), a nelze ji proto doporučit. Ověřili jsme si, že když jsou s ní rodilí mluvčí češtiny záměrně konfrontováni, obvykle nejsou s to ji se známým názvem Utah ani ztotožnit.
Z průzkumu nahrávek v mediálních archivech vyplývá, že profesionální i běžní mluvčí nejčastěji užívají varianty [utach] nebo [jutach], obě jsou pravděpodobně dobře srozumitelné a nevyvolávají v posluchačích překvapení. Podoba [utach] plně koresponduje s grafickou podobou názvu, výslovnost [jutach] je "kompromisní" adaptací, která do určité míry respektuje anglický originál, zároveň však nezpůsobuje v češtině potíže se skloňováním. Domníváme se, že posluchači jsou na určité kolísání výslovnosti tohoto jména zvyklí a nečiní jim komunikační problémy. Doporučujeme být v tomto ohledu proto tolerantní.
Téma: Přepis konkrétního jevu/slova atp.
Klíčové slovo: vzpomínka
Dotaz: Jak se správně v češtině foneticky přepisuje slovo vzpomínka? Je na začátku [v], nebo [f]?
Odpověď: Ve zjednodušené transkripci přepisujeme slovo vzpomínka jako [fspomínka], foneticky přesněji pak [fspomíŋka] (v mezinárodním přepisu IPA [fspomiːŋka]). Vzhledem k pravidelné zpětné asimilaci znělosti, která je zde obligatorní, nemůže být na začátku znělá hláska [v], protože za ní následují neznělé souhlásky, celá skupina tedy musí být neznělá (tj. přepis *[vspomínka] by neodpovídal realitě, takto se dané slovo v češtině nevyslovuje). Za zmínku však stojí, že v ortoepických příručkách se tradičně uvádí jako přípustné i ve spisovné řeči vyslovovat výrazy, v nichž za skupinou "vz" stojí obouretná souhláska, např. vzpomínat nebo vzbudit, jak plně [fspomínat] a [vzbuďit], tak i zjednodušeně jako [spomínat] a [zbuďit]. Slovo vzpomínka je tedy možné foneticky přepsat také jako [spomínka].
Téma: Výslovnost konkrétního slova (hláskového spojení, spojení slov atp.)
Klíčové slovo: trébuchet
Dotaz: Jak se v češtině správně vyslovuje výraz trébuchet?
Odpověď: Slovo označující obléhací zbraň české slovníky dosud nezachycují, je málo frekventované a jeho výslovnostní norma zřejmě ještě ani nevznikla. V tomto případě doporučujeme vycházet ze zvukové podoby v původním jazyce, tj. ve francouzštině (cizí hlásky se však nahrazují domácími atp.), což je hlavní obecně platný postup při adaptaci přejímek do češtiny. Původní výslovnosti [tʀebyʃε] nejlépe odpovídá česká podoba [trebiše], avšak analogicky zakončená slova typu syžet (sujet) či ricochet pocházející rovněž z francouzštiny se pravidelně adaptují s vyslovovaným koncovým -t, tj. [sižet], respektive [rikošet], proto i kvůli snazšímu skloňování doporučujeme spíše variantu [trebišet]. Tomuto řešení nasvědčuje i dosavadní užívání daného výrazu v psaných textech, z nichž vyplývá jeho jednoznačné zařazení k rodu mužskému neživotnému (vzor hrad).
Téma: Transkripce cizího jména do češtiny
Dotaz: Má se nějak transkribovat do češtiny estonské příjmení zapsané latinkou, jestliže je původně evidentně ruské a vyskytuje se v něm místo písmene "š" kombinace "sh"?
Odpověď: Nikoli, jestliže je ve výchozím jazyce dané příjmení zapsáno latinkou, v češtině ho již nijak neměníme.
Téma: Výslovnost konkrétního slova (hláskového spojení, spojení slov atp.)
Klíčové slovo: coleslaw
Varianty: [koleslaf]; [koulsló]
Dotaz: Jak se v češtině správně vyslovuje název salátu coleslaw?
Odpověď: Výraz označující zelný salát je v češtině poměrně nový a dosud není ve slovnících zachycen. Jde o slovo anglického původu (do angličtiny se adaptovalo z holandštiny). Obecně platí, že výslovnost přejímek by měla v češtině vycházet ze zvukové podoby v původním jazyce (cizí hlásky se však nahrazují domácími atp.), není ovšem výjimečné, že se vžije zvuková podoba odrážející např. grafickou stránku slova, což nelze označit a priori za chybu.
V případě anglicismu coleslaw by tedy byla v češtině namístě adaptovaná výslovnost [koulsló], běžnější je však podoba [koleslaf] zohledňující více grafiku. K preferenci druhé varianty vede české mluvčí několik okolností: forma coleslaw evokuje slovanská jména typu Boleslav (na základě téže analogie proběhla zvuková adaptace výrazu i např. v polštině), zakončení [-slaf] jde na rozdíl od [-sló] bez problémů skloňovat a jednoznačně zařadit k rodu mužskému neživotnému (tj. zachází se s ním pak stejně jako s nadřazeným slovem salát); anglický původ výrazu není intuitivní a ne všichni znají jeho výchozí zvukovou formu, která je navíc od grafiky značně vzdálená, atd.
Jak jsme zjistili z nahrávek v mediálních archivech, i u profesionálních mluvčích výslovnost [koleslaf] převažuje. Užívají ji také profesionální kuchaři, ačkoli jsou si mnohdy vědomi, že anglickému originálu neodpovídá (a v pořadech o vaření tento problém někdy tematizují). Je však samozřejmě na každém uživateli jazyka, kterou z podob ve své řeči zvolí. Domníváme se, že čeští posluchači jsou v současnosti zvyklí spíše na variantu [koleslaf], která evidentně nezpůsobuje žádné komunikační obtíže. Je naopak pravděpodobné, že výskyt "správnější" varianty [koulsló] by vzbudil nežádoucí pozornost, případně vedl k nedorozumění (zachytili jsme např. situaci, kdy profesionální kuchař vyslovil [koulsló] a jeho žák si vyžádal opakování a vysvětlení daného jména, ačkoli samotný pokrm znal; v daném pořadu se pak již objevovala výhradně všeobecně srozumitelná podoba [koleslaf]).
Téma: Výslovnost konkrétního slova (hláskového spojení, spojení slov atp.)
Klíčové slovo: rutina
Varianty: [rutyna]; [ruťina]
Dotaz: Jak se správně v češtině vyslovuje slovo rutina?
Odpověď: Doporučujeme výslovnost [rutyna] (v souladu nejen s příručkami, ale i s převažujícím územ). K měkčení souhlásky [t] na [ť] by zde docházet nemělo, protože jde o přejímku, v níž se skupina "ti" čte odlišně od domácích slov.
Téma: Výslovnost konkrétního slova (hláskového spojení, spojení slov atp.)
Klíčové slovo: perzekvovat
Varianty: [perzekvovat]; [perzekuovat]
Dotaz: Vyslovuje se správně v češtině [perzekvovat], nebo [perzekuovat]?
Odpověď: Toto sloveso by se v češtině mělo vyslovovat v souladu se svým zápisem, tedy perzekvovat [perzekvovat]. V praxi se však často objevuje i dosud nekodifikovaná podoba *perzekuovat (zjevně na základě analogie se slovem perzekuce), které pochopitelně odpovídá výslovnost [perzekuovat]. Část uživatelů češtiny však vnímá sloveso *perzekuovat jako příznakové či chybné.
Téma: Výslovnost konkrétního slova (hláskového spojení, spojení slov atp.)
Klíčové slovo: bulletin
Varianty: [bilten]; [biltén]
Dotaz: Jak se správně v češtině vyslovuje slovo bulletin? Výslovnost [buletýn] či [buletén], s níž se setkávám, mě zaráží a vadí mi.
Odpověď: Slovo bulletin doporučujeme v souladu s příručkami vyslovovat [bilten] či [biltén] (jde o původní francouzskou výslovnost adaptovanou do češtiny). Podle našich zjištění tyto varianty např. u profesionálních mluvčích v médiích naprosto převažují. Podoby typu [buletýn] mohou, jak je z dotazu patrné, vyvolávat u posluchačů negativní reakce.
Téma: Slabikování konkrétního slova, počet slabik ve slově
Klíčové slovo: a; o
Dotaz: Jsou výrazy typu "a" nebo "o" také jednoslabičná jako např. slovo "dům"?
Odpověď: Ano, takovéto výrazy jsou rovněž jednoslabičné. Obsahují právě jednu samohlásku, tj. tzv. slabičné jádro, což je v češtině jediná nutná podmínka vzniku slabiky (kromě samohlásek mohou jádro tvořit i tzv. slabikotvorné souhlásky, to se ale slov typu "a" nebo "o" netýká). Dodejme ještě, že slovnědruhová příslušnost s počítáním slabik nijak nesouvisí.
Téma: Slabikování konkrétního slova, počet slabik ve slově
Klíčové slovo: olympiáda
Dotaz: Jak se dělí na slabiky slovo "olympiáda"? Chápu na základě informací z Internetové jazykové příručky správně, že v současnosti se považuje -piá- za jednu slabiku?
Odpověď: Slovo "olympiáda" se vyslovuje jako [olimpijáda], slabikuje se tedy jako [o-lim-pi-já-da]. Část -piá- tedy představuje dvě slabiky, nikoli jednu. Internetová jazyková příručka sice obsahuje u každého hesla návod na dělení, to se však netýká dělení na slabiky (tj. zvukové charakteristiky slova), ale dělení slov v grafice na koncích řádků. Podrobnější informace o tomto dělení se nacházejí ve výkladové části, příslušný odkaz je u každého rozděleného slova uveden. V psaném textu se opravdu část -piá- na konci řádku nerozděluje, s počtem slabik to však nijak nesouvisí.
Téma: Jak mám používat danou příručku?
Klíčové slovo: jazyková příručka
Dotaz: Co znamenají v Internetové jazykové příručce u jednotlivých hesel pomlčky v kolonce "dělení"? Domnívám se, že by mělo jít o dělení slova na slabiky.
Odpověď: Internetová jazyková příručka sice obsahuje u každého hesla návod na dělení, to se však netýká dělení na slabiky (tj. zvukové charakteristiky slova), ale dělení slov v grafice na koncích řádků. Podrobnější informace o tomto dělení se nacházejí ve výkladové části, příslušný odkaz je u každého rozděleného slova uveden. Spojovníky (nikoli pomlčky) tedy označují místa, kde lze daný výraz v písmu rozdělit na dva řádky.
Pokud jde o dělení slov na slabiky (slabikování), Internetová jazyková příručka obsahuje obecné poučení o tomto jevu, a to ve výkladové části.
Téma: Najdu v dané příručce určitou informaci?
Klíčové slovo: slabika
Dotaz: Obsahuje Internetová jazyková příručka informace, jak dělit konkrétní slova na slabiky?
Odpověď: Internetová jazyková příručka obsahuje pouze obecné poučení o slabikách v češtině. Členění řeči na slabiky nedělá potíže ani malým dětem a počet slabik ve slovech intuitivně bez problémů poznáme (pouze u přejatých slov může nastat situace, že počet slabik u některých výrazů nebývá mluvčími pociťován shodně). Hranice konkrétních slabik však nejsou vždy dány jednoznačně, zde záleží na každém z nás, kde začátek a konec některých slabik pociťuje, např. slovo "kotva" lze slabikovat jak [ko-tva], tak i [kot-va]. V těchto případech, kdy jsou možné různé způsoby slabikování, lze pozorovat, že někteří mluvčí inklinují spíše ke slabikám otevřeným, jiní k zavřeným; celkový počet slabik ve slově však zůstává stejný.
Internetová jazyková příručka sice obsahuje u každého hesla návod na dělení, to se však netýká dělení na slabiky (tj. zvukové charakteristiky slova), ale dělení slov v grafice na koncích řádků. Podrobnější informace o tomto dělení se nacházejí ve výkladové části, příslušný odkaz je u každého rozděleného slova uveden.
Téma: Slabikování konkrétního slova, počet slabik ve slově
Klíčové slovo: Dianina
Dotaz: Kolikaslabičné je slovo "Dianina"? Domnívám se, že je tříslabičné, protože v Internetové jazykové příručce je u hesla "Diana" dělení Dia-na.
Odpověď: Nikoliv, slovo "Dianina" je čtyřslabičné, vyslovujeme ho jako [di-ja-ňi-na]. Dělení slov na slabiky je záležitost mluvené řeči a nemusí vždy odpovídat tomu, jak dělíme dané výrazy v písmu, když se ocitnou na konci řádku (IJP zachycuje právě dělení slov na konci řádku, nikoli slabikování, podrobnější informace se nacházejí ve výkladové části, příslušný odkaz je u každého rozděleného slova uveden).
Téma: Obecné principy slabikování
Dotaz: Odpovídá si vždy plně slabikování a dělení slov v grafice?
Odpověď: Nikoliv. Dělení slov na slabiky je záležitost mluvené řeči a nemusí vždy odpovídat tomu, jak dělíme dané výrazy v písmu, když se ocitnou na konci řádku. Např. slovo "kotva" můžeme slabikovat jak [kot-va], tak i [ko-tva], avšak v písmu by se mělo dělit výhradně jako kot-va. Výraz  "reggae" lze v grafice rozdělit různými způsoby: re‑g‑gae, avšak slabikujeme výhradně [re-gé]. Číslovku "osm" pak v písmu nedělíme, jde však o dvě slabiky, protože ji vyslovujeme jako [o-sm] se slabikotvornou souhláskou "m" nebo [o-sum] s vkladnou samohláskou "u".
Téma: Slabikování konkrétního slova, počet slabik ve slově
Klíčové slovo: všech
Dotaz: Kolikaslabičné je slovo "všech"? V testu u přijímacích zkoušek bylo uvedeno, že je dvouslabičné.
Odpověď: Výraz "všech" obsahuje právě jednu samohlásku ("e") a žádnou slabikotvornou souhlásku, je tudíž jednoslabičné.
Téma: Obecné principy slabikování
Dotaz: Pokud mám určit počet slabik ve větě, považují se za slabiky i spojky a předložky?
Odpověď: Slovnědruhová příslušnost s počítáním slabik nijak nesouvisí. Pokud tedy máme spočítat veškeré slabiky ve větě, jejíž součástí jsou i předložky a spojky, není namístě je (ani žádná jiná slova) vynechávat. Existují však i tzv. neslabičné předložky "s", "z", "v", "k", které neobsahují tzv. slabičné jádro, tj. nejčastěji samohlásku, případně slabikotvornou souhlásku. Netvoří tak samostatnou slabiku, ale připojují se ke slabice následující (např. slovní spojení "v noze" slabikujeme jako [vno-ze], jde tedy celkem o dvě slabiky; spojení "k nám" tvoří dohromady pouze jednu slabiku [knám]). Na okraj dotazu upozorňujeme, že dělení slov na slabiky, což je záležitost mluvené řeči, nemusí vždy odpovídat tomu, jak dělíme dané výrazy v písmu, když se ocitnou na konci řádku.
Téma: Jsou slova X a Y příbuzná?
Klíčové slovo: přehrada, zahrada
Dotaz: Jsou slova přehrada a zahrada příbuzná?
Odpověď: Ano, slova přehrada a zahrada jsou příbuzná, mají stejný kořen -hrad-.
Téma: Je možné do určité příručky doplnit danou informaci?
Klíčové slovo: jazyková příručka
Dotaz: Lze zažádat o zařazení určitého slova do slovníku?
Odpověď: Výběr výrazů pro slovníkový heslář podléhá určitým odborným kritériím, jedním z nich je například frekvence daného slova v jazyce. Přímo zažádat o zařazení určité lexikální jednotky do slovníku nelze.
Téma: Jak funguje daná jazyková aplikace?
Klíčové slovo: pravopisný korektor
Dotaz: Jak lze zařídit, aby pravopisný korektor nepodtrhával určité slovo?
Odpověď: Pravopisný korektor podtrhává výrazy, které nezná, toto lze odstranit jedině změnou nastavení korektoru.
Téma: Ediční zásady
Dotaz: Může být autor knihy zároveň jejím editorem?
Odpověď: V tomto případě nejde o jazykový dotaz, doporučujeme vám danou otázku konzultovat s nakladatelstvím, popřípadě se můžete obrátit s prosbou o informace na Ústav informačních studií a knihovnictví FF UK.
Téma: Jiné (nepředvídatelné) konkrétní případy (typ letecký vs. letový, létající vs. letový atp.)
Klíčové slovo: pratelný
Varianty: prací; pratelný
Dotaz: Je správně prací potah, nebo pratelný potah?
Odpověď: Výkladové slovníky uvádějí jen slovo prací, přičemž jeden ze dvou jeho významů je podle nich 'takový, který může být prán' (jako příklady se uvádí např. prací látka, prací šaty). Rozhodně bychom však nevylučovali ani výraz pratelný, slovníky ho sice nezachycují, je však utvořen v souladu se slovotvornými zásadami češtiny, svým slovotvorným významem (na rozdíl od slova prací) odpovídá (lexikálnímu) významu 'takový, který může být prán', a v úzu se vyskytuje poměrně běžně – v databázi ČNK syn v8 lze nalézt 774 jeho výskytů. Lze tedy použít oba výrazy – jak prací potah, tak pratelný potah. (Není vyloučené, že riskantnější může být užití slova prací, i když ho zachycují slovníky – kvůli tomu, že slovotvorný význam u něj neodpovídá významu lexikálnímu, by mohlo být pro řadu uživatelů problematičtější spíš ono než nekodifikované, ale svým slovotvorným významem odpovídající významu lexikálnímu slovo pratelný.)