ctu-aic/questions_ujc_cas_cs huggingface dataset:
Téma: Dohromady, nebo zvlášť?
Klíčové slovo: půlrok; půl roku
Varianty: půlrok; půl roku
Dotaz: Můžu pro časové období pololetí použít slovo půlrok psané dohromady, nebo se má psát jen zvlášť půl roku?
Odpověď: Podstatným jménem půlrok můžeme podle slovníků i IJP vyjádřit jak význam 'pololetí', tak jakékoli 'období šesti měsíců', např. Za poslední půlrok se ve škole zlepšil. V posledním půlroce se obrat firmy zdvojnásobil. Před půlrokem tomu nevěřili. 
Vedle toho je podle kontextu možné mnohdy volit i psaní zvlášť, v některých pádech se tvary liší, v jiných je homonymní: Za posledního půl roku se zlepšil. Po půl roce se obrat zdvojnásobil. Před půl rokem tomu nevěřili.
Téma: Dohromady, nebo zvlášť?
Klíčové slovo: prostěsdělovací; prostě sdělovací
Varianty: prostěsdělovací; prostě sdělovací
Dotaz: V rámci poučení o stylu se používá termín "prostě sdělovací styl". V některých zdrojích jsou to samostatná slova, v jiných je psáno "prostěsdělovací styl". Kterou z podob doporučujete?
Odpověď: Výraz prostěsdělovací patří mezi přídavná jména vniklá spřahováním, k málo produktivnímu typu s předním členem tvořeným příslovcem. Patří do skupiny výrazů, které můžeme psát jako jedno slovo či jako slova dvě při zachování stejného slovosledu. Obě možnosti – prostěsdělovací i prostě sdělovací – jsou tedy v pořádku (obdobně např. níže podepsaný –⁠ nížepodepsaný, okolostojící – okolo stojící). 
V elektronicky dostupném Novém encyklopedickém slovníku češtiny je v nadpisu hesla užit zápis dohromady prostěsdělovací styl, v textu jsou uvedeny i varianty prostě sdělovací styl a prostě sdělný styl. Pokud je nám známo, psaní dohromady bývalo uvedeno rovněž v přehledech doporučené školské jazykovědné terminologie pro ZŠ a SŠ, které bývaly dostupné na stránkách Jazykovědného sdružení.
Téma: Jiné
Klíčové slovo: říšský sněm
Varianty: říšský sněm; Říšský sněm
Dotaz: Překladatel používá podobu říšský sněm i Říšský sněm. Slovníky uvádějí malé písmeno, ale práce z oblasti historie velmi často slovo říšský velkým písmenem. Bylo by dobré způsob psaní sjednotit. Kterou podobu mám zvolit?
Odpověď: SSJČ i SSČ opravdu uvádějí pouze  podobu říšský sněm. V úzu, jak dokládá ČNK, se velmi často vyskytuje velké písmeno. I přesto považujeme za vhodné setrvat u zápisu s malým písmenem. Pokud by však autor zvolil velké písmeno, i tento způsob psaní je tolerovatelný.
Téma: Střední rod
Klíčové slovo: vícero
Varianty: vícero; vícera
Dotaz: Má se skloňovat vícero, nebo ne? Můžu napsat naplnění vícera cílů?
Odpověď: Slovník spisovného jazyka českého klasifikuje vícero jako podstatné jméno rodu středního, respektive zpodstatnělou číslovku. Vzhledem k zakončení je možné vícero skloňovat podle vzoru "město". Můžeme tedy říci "naplnění vícera cílů", ale analogicky k druhovým číslovkám jako čtvero je možné ponechat vícero i nesklonné: "naplnění vícero cílů"
Téma: Podoba zkratky
Klíčové slovo: zkratky vojenských hodností
Dotaz: V diplomové práci je uveden název práce a pod ním jméno autora, před nímž je umístěna zkratka vojenské hodnosti. Má se tato zkratka psát s velkým, nebo malým písmenem?
Odpověď: Na způsob psaní zkratek vojenských hodností v tomto kontextu lze vztáhnout pravidlo pro jejich psaní na vizitkách, jmenovkách, na pamětních deskách atp., v nichž též jméno stojí na samostatném řádku. V těchto případech se doporučuje psát malé písmeno. Velké písmeno je však tolerovatelné.
Téma: Zeměpisná jména: víceslovná
Klíčové slovo: Hagia Sofia
Dotaz: Jak se skloňuje název tureckého chrámu Hagia Sofia?
Odpověď: Podle Českého národního korpusu v úzu převažuje plná nesklonnost obou částí: v Hagia Sofia. Z hlediska tvaroslovného však nic nebrání tomu, abychom obě části skloňovali: v Hagii Sofii. Je tedy možné zvolit jedno z obou řešení, je však žádoucí, aby zvolená podoba byla jednotná v rámci jednoho textu. V případě nejistoty lze předsunout opěrné substantivum a ponechat samotný název v nominativu jmenovacím: v chrámu Hagia Sofia.
Téma: Zeměpisná jména: kolísání v rodě nebo v čísle
Klíčové slovo: Chemnitz
Dotaz: Jakého rodu je jméno města Chemnitz?
Odpověď: V případě jména německého města Chemnitz (česky Saská Kamenice) se příručky rozcházejí. Slovník spisovné češtiny hodnotí tento název jako podstatné jméno nesklonné rodu středního (to Chemnitz). Pravidla českého pravopisu uvádějí rod mužský. Rod mužský odpovídá zakončení na souhlásku, ale především odpovídá i tomu, jak je se jménem většinově zacházeno v úzu. Doporučujeme tedy používat název Chemnitz v soulasu s PČP v rodě mužském.
Téma: Časté konkrétní případy/typy – dějové vs. účelové tvoření (rozjasňující vs. rozjasňovací, kropící vs. kropicí)
Klíčové slovo: sušicí
Varianty: sušicí; sušící
Dotaz: Je správně sušicí, nebo sušící látka?
Odpověď: Ve spojení se slovem látka je namístě použít tzv. účelové přídavné jméno sušicí (s krátkým -i- po -š-), jde o látku určenou k sušení, nikoliv o látku, která právě suší – resp. o látku vysušovací, tj. určenou k sušení, nikoliv o látku vysušující, tj. látku, která právě něco vysušuje.
Téma: Časté konkrétní případy/typy – předpona dvoj-/dvou-
Klíčové slovo: dvojdům, dvoudráha
Dotaz: Proč je ve slově dvojdům dvoj-, zatímco ve slově dvoudráha dvou-? Jaký je mezi dvou- a dvoj- rozdíl?
Odpověď: Dvoj- a dvou- jsou synonyma, není mezi nimi žádný významový ani stylový, ale jen distribuční rozdíl. S některými základy se pojí buď jen, nebo spíš dvoj-, s jiným buď jen, nebo spíš dvou- a s některými jak dvoj-, tak dvou-. Se základem dům se výrazně častěji pojí dvoj- než dvou- (podle databáze ČNK syn v8 v poměru 1036 : 1), se základem dráha se naopak výrazně častěji pojí podoba dvou- než dvoj- (podle ČNK syn v8 v poměru 284: 20). Z tohoto důvodu byly jen tyto převažující podoby (dvojdům a dvoudráha) na rozdíl od svých konkurentů (dvoudům a dvojdráha) uvedeny v IJP. Jiný rozdíl mezi nimi není. Méně frekventované podoby by se sice nejspíš tradičně neoznačily jako chyby, doporučujeme se jim i přesto vyhnout, protože by mohly uživatele jazyka překvapovat, zarážet či rušit.
Téma: Zápis přejatého slova
Klíčové slovo: messerschmitt
Varianty: messerschmitt; messerschmidt
Dotaz: Máme-li na mysli letadlo [mesršmit] používané za 2. světové války, píšeme messerschmidt, nebo messerschmitt?
Odpověď: Náležitá podoba označení letadla vyslovovaného [mesršmit] je messerschmitt. Firma Messerschmitt, která letadla vyráběla, nesla jméno konstruktéra a průmyslníka Wilhelma/Willyho Emila Messerschmitta. Toto slovo lze ověřit např. v IJP, popř. na internetu. Upozorňujeme, že v NASCS je uvedena nepřesná podoba messerschmidt a nesprávné zdůvodnění odkazem na jméno W. Messerschmidt. Jméno Messerschmidt sice existuje rovněž, ale jmenoval se tak německo-rakouský barokní sochař Franz Xaver Messerschmidt.
Téma: Ženský rod: psaní i-y
Klíčové slovo: cachaça,  cachaca
Varianty: cachaçy; cachaçi
Dotaz: Jaké -y se má psát v koncovce 2. p. slova cachaça [kašasa], někdy psáno cachaca?
Odpověď: U těchto podstatných jmen dochází ke střetu psané a vyslovované podoby. Zvlášť pokud se písmeno ç [s] přepíše jako c. Po měkké souhlásce v češtině následuje koncovka -i. Zároveň však toto podstatné jméno skloňujeme podle vzoru "žena", který má v koncovce 2. p. j. č. -y. Vzhledem k tomu, že ç se nečte jako české [c], ale [s], měli bychom použít koncovky vzoru "žena" včetně pravopisné podoby: 2. p. cachaçy/cachacy [kašasi].
Téma: Dohromady, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: kalciumsilikátový
Varianty: kalciumsilikátový; kalcium-silikátový; kalcium silikátový
Dotaz: V textech se objevuje trojí zápis termínu: kalcium silikátový, kalciumsilikátový a kalcium- silikátový (cement). Kterou variantu máme užívat?
Odpověď: Bohužel nemáme k dispozici žádný specializovaný slovník, který by podrobně popisoval chemické názvosloví. Psaní zvlášť neodpovídá platným doporučením pro psaní složených přídavných jmen. Psaní se spojovníkem se užívá u složených přídavných jmen s první složkou zakončenou na -sko, -cko, -ně nebo -ově. Z čistě  jazykového hlediska by přídavné jméno označující látku se složkou kalcia a silikátu mohlo mít podobu kalcio(vo)silikátový (obdobně jako např. osinkocemetový, mako(vo)povidlový). Doklady v ČNK a internetu však ukazují, že tato možnost se v praxi neobjevuje. Analogicky k tradičnímu zápisu sloučenin zachycených např. v Technickém slovníku naučném (jako např. florapatit, fluoreten/fluorethen, fluorovodíky, chloraceton, chlorbenzen, chlorfenol apod.) považujeme za nejvhodnější zápis dohromady: kalciumsilikát, kalciumsilikátový (cement, desky).
Téma: Dohromady, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: jablečně-jahodový; jablečnojahodový
Varianty: jablečnojahodový; jablečno-jahodový; jablečně-jahodový
Dotaz: Máme zákusek, ve kterém jsou jablka a jahody. Můžeme napsat, že je jablečno-jahodový?
Odpověď: Zápis jablečno-jahodový není v pořádku, přestože zákusek obsahuje složku jablečnou a jahodovou, tedy z jazykového hlediska dvě souřadně spojené složky. Spojovník však používáme pro oddělení obou souřadných složek tehdy, je-li první složka složeného přídavného jména zakončena na -sko, -cko, -ně nebo -ově. Složené přídavné jméno se spojovníkem by tedy mělo podobu jablečně-jahodový. Pokud je zakončení první části -o, popř. -ovo, pak píšeme přídavné jméno dohromady: jablečnojahodový; při obráceném pořadí položek jahodojablečný nebo jahodovojablečný (obdobně např. rozinkojablečný i rozinkovojablečný, tvarohomakový i tvarohovomakový). V oblasti gastronomie jsou složená přídavná jména s -o- (-ovo-) obvyklejší.
Téma: Zeměpisná jména: víceslovná
Klíčové slovo: Brno-střed
Dotaz: Mělo by se ve spojení Brno-střed skloňovat i to slovo střed? Např. v Brně-středu x v Brně- střed.
Odpověď: Skloňovat by se daly obě části. Tvaroslovný charakter obou podstatných jmen tomu nebrání. V úzu se však jako neutrální, nepříznakové prosazuje skloňování pouze první části. Z toho důvodu doporučujeme ponechat druhou část nesklonnou. S tímto typem pojmenování (Praha/Brno/Ostrava-město/venkov/střed/západ/východ) se v úzu zachází jinak než se dvěma vlastními jmény spojenými spojovníkem, která lze bez problémů obě skloňovat. Roli může hrát i fakt, že se druhá část nepoužívá samostatně, na rozdíl od typu např. Brno-Vinohrady.
Téma: Valence podstatných jmen – konkurence předložkového a bezpředložkového spojení
Klíčové slovo: výpis z vysvědčení
Varianty: výpis z vysvědčení; výpis vysvědčení
Dotaz: Je správně vazba "výpis z vysvědčení", nebo "výpis vysvědčení"?
Odpověď: Slovník slovesných, substantivních a adjektivních vazeb a spojení i Slovník spisovné češtiny pro školu a veřejnost v příkladech pod heslem "výpis" uvádějí pouze vazby s předložkou "z": výpis z matriky, z účtu, z trestního rejstříku... Chceme-li spojením vyjádřit, že jde o něco, co je vypsáno z vysvědčení, doporučujeme užít analogickou vazbu "výpis z vysvědčení". Bezpředložkovou vazbu s druhým pádem je namístě užít např. ve spojení "opis vysvědčení".
Téma: Organizace pro výrobu, služby a sport – ostatní
Klíčové slovo: lékárna U Školy
Dotaz: Jaké písmeno se píše u výrazu škola ve spojení lékárna U Školy?
Odpověď: Na předložkové názvy lékáren se vztahují stejná pravidla jako na psaní názvů veřejných prostranství: první slovo po předložce se píše s velkým písmenem. Náležitá je proto podoba lékárna U Školy.
Téma: Osobní jména: mužský rod
Klíčové slovo: Pavol
Varianty: Pavle; Pavole
Dotaz: Když píšu Slovákovi, který se jmenuje Pavol, jak bych ho měl oslovit? Pavole, nebo Pavle?
Odpověď: U jmen slovanského původu, která mají pohybné -o- jako právě Pavol, vypouštění této hlásky kolísá (Pavle i Pavole). V současné době jsou frekventovanější spíše podoby s ponechanou pohyblivou hláskou, protože mluvčí často chtějí odlišit obě verze jména: českou a slovenskou: Pavel a Pavol.
Téma: Náležitá/oficiální podoba jména
Klíčové slovo: Nur-Sultan
Varianty: Nur-Sultán; Nur-Sultan
Dotaz: Jaká je v češtině správná podoba názvu kazašského hlavního města, které se do roku 2019 jmenovalo Astana? Setkávám se s názorem, že by to měl být Nur-Sultán, protože v češtině se slovo "sultán" píše s dlouhým "á".
Odpověď: Žádná dostupná příručka, která by tento název v češtině standardizovala, není v současnosti (tj. v roce 2020) bohužel dostupná (aktuální pojmenování hlavního města Kazachstánu neobsahuje např. ani Index českých exonym z roku 2019). Doporučujeme proto užívat název Nur-Sultan, který odpovídá kazašskému Нұр-Сұлтан a v současném českém úzu jednoznačně převažuje. Existence obecného jména "sultán" zde není rozhodující. Doplňme, že aktuální vydání standardizační publikace od ČÚZK Jména států a jejich územních částí z roku 2009 obsahuje ještě samozřejmě jméno Astana, pravděpodobně by však mělo časem vzniknout vydání nové, doporučujeme tedy do něj posléze nahlédnout.
Téma: Rod
Klíčové slovo: lidé
Dotaz: Když mám podstatné jméno lidé, tak je to jméno mužské životné? I když to má jiné tvary než jednotné číslo člověk?
Odpověď: Substantivum člověk má tzv. supletivní skloňování, což znamená, že tvary mají odlišné základy: v tomto případě se liší jednotné číslo (člověk) od množného (lidé). Čistě formálně má množné číslo lidé v 2. - 7. p. tvary podle ženského vzoru "kost", nikoli podle vzoru mužského životného, ale celkově jde stále o  rod mužský životný. Lze to odvodit i podle toho, že se u něj uplatňuje životná shoda: Ti mladí lidé přišli.
Téma: Mužský rod neživotný
Klíčové slovo: hranolek
Varianty: hranolky; hranolkami
Dotaz: Je správně hranolek, nebo hranolka? Když je na jídelním lístku napsáno jídlo s hranolkami, tak je to špatně?
Odpověď: Jediná kodifikovaná podoba je mužský rod hranolek, kterou doporučujeme ve spisovné komunikaci užívat. V 7. p. mn. č. tedy "s hranolky". V běžném úzu je však velmi časté používání tohoto podstatného jména v ženském tvaru: hranolka (a proto "s hranolkami"), přestože je to v nesouladu s kodifikací. Roli patrně hraje analogie s výrazy jako je brambora, kroketa. Uživatelé jazyka si tento název často vůbec nespojují s tvarem hranolu. Vzhledem k vysoké frekvenci i v jinak spisovných textech bychom byli k této odchylce od kodifikace tolerantní.
Téma: Osobní jména: víceslovná
Klíčové slovo: Hanna Maria
Varianty: Marii; Marie
Dotaz: Když mám spojení s 2. p. jména Hanna Maria, jak by mělo znít? Jde mi hlavně o jméno Maria: knihy Hanny Marie/Marii?
Odpověď: Jména zakončená v písmu na ‑ia a ve výslovnosti na [ija] mají základní způsob skloňování podle vzoru "růže", přestože v 1. p. jsou zakončena na ‑a. Důvodem je analogie s počeštěnými podobami těchto jmen zakončenými na ‑ie: Maria –⁠ Marie: 2. p. knihy Hanny Marie. Při skloňování jmen neznámých, neobvyklých, která nemají analogické podoby se zakončením na ‑ie,  se objevují i tvary podle vzoru "žena". Sporadicky se mohou vyskytnout i u jmen, která tuto počeštěnou verzi mají, jako je právě Maria, protože pisatel může chtít, aby byla ze všech pádových tvarů odvoditelná základní podoba jména, tedy že žena se nejmenuje Marie, ale Maria. Z toho důvodu nelze vyloučit ani koncovky vzoru "žena" (knihy Hanny Marii), byť se objevují spíše sporadicky. Volba záleží vždy na kontextu.
Téma: Po čárce
Klíčové slovo: Vážená paní doktorko, vážený pane doktore
Dotaz: Jaké písmeno se píše u výrazu vážený, který je užit po čárce, v oslovení Vážená paní doktorko, vážený pane doktore?
Odpověď: Vzhledem k tomu, že druhá část oslovení následuje po interpunkční čárce, je namístě psát malé písmeno: Vážená paní doktorko, vážený pane doktore. Po interpunkční čárce se velké písmeno píše jedině tehdy, pokud je daný výraz vlastním jménem (Milá Jano, Evo a Petře).
Téma: Náboženská a mytologická jména
Klíčové slovo: talent od pánaboha
Dotaz: Jaké písmeno se píše u slova pánbůh ve spojení talent od pánaboha?
Odpověď: Pokud autor zvolil podobu pánbůh, tzn. podobu, v níž jsou výrazy pán a bůh psány dohromady, doporučujeme v souladu s PČP psaní s malým písmenem.  Možná by byla i podoba talent od Pána Boha, ale ta je, jak ukazuje ČNK, méně častá.
Téma: Rodná jména, příjmení, přezdívky, přídomky
Klíčové slovo: S/silvestr
Varianty: Silvestr; silvestr
Dotaz: Jaké písmeno se píše u slova silvestr ve spojení "slavíme advent a silvestr". Učitelka vyžaduje velké písmeno.
Odpověď: Signálem toho, že nemůže jít o vlastní jméno, je tvar 4. pádu v dané větě (pokud by to bylo jméno osoby, musel by být užit tvar Silvestra). Je tedy zřejmé, že v daném kontextu jde buď o označení posledního dne v roce, nebo jde o oslavu konce roku. V tomto případě nelze vyloučit ani psaní malého písmene.  SSČ i ASCS dokonce v tomto významu uvádějí jen tento způsob psaní. IJP na základě praxe připouští i písmeno velké.
Téma: Dohromady, nebo zvlášť?
Klíčové slovo: ještěže; ještě že
Varianty: ještěže; ještě že
Dotaz: Chci napsat větu "Ještěže jsem ho našla". Je vhodnější psát ještěže dohromady, nebo zvlášť ještě že? Pokud je možné obojí, je mezi možnostmi nějaký rozdíl?
Odpověď: Můžete volit libovolně. Podle IJP a v souladu s SSČ a SSJČ jsou pro vyjádření uspokojení (že nenastala nepříznivá možnost) či významu 'naštěstí, bohudík' podoby ještěže a ještě že rovnocenné. Slovníky uvádějí příkladovou větu Ještěže neprší /Ještě že neprší.
Doplňujeme, že vedlejší věty, které závisejí na částicích, tj. výrazech s oslabenou větnou platností, čárkou zpravidla neoddělujeme. Psaní s čárkou však rovněž není chybné. 
Je proto možné psát: Ještěže jsem ho našla; Ještě že jsem ho našla i Ještě, že jsem ho našla.
Téma: Divize, odbory, oddělení, výbory, komise...
Klíčové slovo: 9. domažlická brigáda
Varianty: 9. Domažlická brigáda; 9. domažlická brigáda
Dotaz: Jedna z brigád Pohraniční stráže se nazývá 9. domažlická brigáda. Autorka u přídavného jména píše velké písmeno. Nemá tam být malé?
Odpověď: I kdyby uvedené spojení bylo vlastním jménem, přídavné jméno je třeba psát s písmenem malým. Jde o analogické pojmenování s názvy akcí, které obsahují číslovku, např. XX. zimní olympijské hry –  pokud bychom číslovku napsali slovně, velké písmeno by se psalo u ní. Dodejme, že v případě domažlické brigády nejde o vlastní název, ten zní 9. brigáda Pohraniční stráže Domažlice.
Téma: Medaile, plakety
Klíčové slovo: Československý válečný kříž 1939
Dotaz: Píše se přídavné jméno československý v názvu ocenění Československý válečný kříž 1939 s velkým písmenem? V IJP jsem tento typ ocenění nenašla.
Odpověď: Jak psát ocenění obsahující výraz kříž PČP ani slovníky neuvádějí. Podle publikace Psaní velkých písmen v češtině lze na tento typ vztáhnout stejná pravidla jako na názvy s výrazem řád, tzn. pokud je to oficiální název, psát velké písmeno na jeho počátku.  Protože vyznamenání, na které se ptáte, oficiálním je (bylo stanoveno vládním nařízením), doporučujeme podobu Československý válečný kříž 1939.
Téma: Y = vlastní jméno – tvoření obyvatelských jmen: příponou -an
Klíčové slovo: Atlanťan, Atlantiďan
Varianty: Atlanťan; Atlantiďan
Dotaz: Jak správně označit obyvatele bájné Atlantidy? Je to Atlantiďan, nebo lze použít i Atlanťan?
Odpověď: Systémový, pravidelně utvořený výraz pro obyvatele Atlantidy by měl mít podobu Atlantiďan. Podoba Atlanťan by systémově, pravidelně odpovídala utvoření od amerického města Atlanta (USA, stát Georgia). V databázích ČNK syn v8 však pro obyvatele Atlantidy jednoznačně (v poměru 2 : 140) převažuje nesystémová podoba Atlanťan. Jelikož v daném případě příliš nehrozí záměna (Atlantidy za Atlantu), doporučujeme používat spíš nesystémovou, ale uzuální (a snad i noremní) podobu Atlanťan (s tím, že nejde vyloučit ani systémovou podobu Atlantiďan, která, byť v úzu řídká, by nemusela uživatele zarážet či rušit).
Téma: Přípustnost porušení normy
Klíčové slovo: právní, právnický
Dotaz: Je v rámci právních dokumentů přípustné užívat velká písmena u pojmů jako Prodávající, Smlouva ap.?
Odpověď: Skutečnost, že jsou dané výrazy užity v právním dokumentu, nemění nic na skutečnosti, že jde o obecná jména a že je v podobných případech náležité užívání malých písmen. Je však třeba doplnit, že Česká republika nemá jazykový zákon, a proto za nerespektování pravidel pro psaní velkých písmen nehrozí formální postih.
Téma: Dotazy zaměřené na věcné znalosti
Klíčové slovo: cena
Dotaz: Kolik stojí Česká technická norma?
Odpověď: Bohužel, v tomto případě nejde o jazykový dotaz, ale o věcnou znalost. Obraťte se prosím s dotazem na info@technickenormy.cz.
Téma: Dotazy zaměřené na věcné znalosti
Klíčové slovo: bankovnictví
Dotaz: Musím při bankovních transakcích uvádět jako předčíslí i nuly?
Odpověď: Bohužel, v tomto případě nejde o jazykový dotaz, ale o věcnou znalost. Obraťte se prosím s dotazem na svou banku.
Téma: Zápis přejatého slova
Klíčové slovo: bougainvillea; bugenvilea; buganvilie; buganvílie
Varianty: bougainvillea; bugenvilea; buganvilie; buganvílie
Dotaz: Potřebovala bych vědět, jak správně zapsat jméno rostliny nazvané po Francouzovi jménem Bougainville. Setkávám se s nejrůznějšími variantami.
Odpověď: Název této okrasné stálezelené popínavé rostliny, pojmenované podle francouzského admirála a vědce Louise Antoina de Bougainville není v češtině ustálený. V zahradnické literatuře je často uváděn latinský název Bougainvillea, ale objevují se i další varianty. Jako jediný z výkladových slovníků češtiny název zaznamenává ASSČ. Uvádí čtyři možné podoby zápisu tohoto podstatného jména ženského rodu: bugenvilea s výslovností [buɡenvɪlea]; bougainvillea [buɡenvɪlea]; buganvilie [buɡanviːlɪje] i [buɡanvɪlɪje] a buganvílie [buɡanviːlɪje].
Téma: Výslovnost konkrétního slova (hláskového spojení, spojení slov atp.)
Klíčové slovo: čintámani
Varianty: [čintamaňi]; [čintamany]; [čintamáňi]; [čintamány]; [čintámaňi]
Dotaz: V jedné povídce Karla Čapka se vyskytuje slovo čintamani, pocházející údajně ze sanskrtu. Jak se má v češtině správně vyslovovat?
Odpověď: Výslovnost tohoto výrazu dosud žádné příručky nezachycují. Ani v úzu toto slovo pochopitelně není frekventované, v mediálních archivech se nám podařilo dohledat pouze nemnoho případů jeho užití. Z nich vyplývá, že žádná výslovnostní podoba není zcela ustálena: nejčastěji se vyskytla varianta [čintamaňi], v jednotkách případů pak [čintamany] či [čintámany]. Vzhledem k výslovnosti v jazyce původu: [tʃɪnˈtɑːmʌɳi] a kvůli zjevné neexistenci zcela vžité zvukové podoby doporučujeme pro češtinu výslovnost [čintámany], která odpovídá pravidelné adaptaci originálu (znak [ɳ] zachycuje tzv. cerebrální, jinak též retroflexní alveolární nosovku, kterou je v češtině náležité nahradit souhláskou [n]).
V Čapkově povídce se dané slovo objevuje opravdu v podobě čintamani, avšak z hlediska jeho původu a transkripčním pravidlům je přesnější zápis čintámani, který se v současném psaném českém úzu rovněž vyskytuje a který jednoznačně doporučujeme v současnosti preferovat (Čapek zjevně čerpal z anglické nebo německé literatury, kde se délka samohlásek, když nejde o mezinárodní odborný přepis, v písmu neoznačuje). Vzhledem k tomu, že jsme tuto problematiku konzultovali i s odborníkem na příslušný jazyk původu, na okraj dotazu dodejme, že slovo čintámani opravdu pochází ze sanskrtu a označuje zázračný kámen. Jedná se o složeninu o dvou prvcích: čintá- s významem 'myšlenka, přání, touha, starost, péče'; mani- 'klenot, diadém, cennost'; dohromady tedy 'klenot přání, klenot myšlenek' apod. V barvité mytologii se objevuje jako šperk, který může, ale nemusí zdobit hlavu a který dokáže splnit každé přání toho, kdo jej nosí, zbavit jej starostí atp.
Téma: Osobní jména: mužský rod
Klíčové slovo: Jacek
Dotaz: Jak by se mělo skloňovat polské jméno Jacek? Vynechává se tam to -e-?
Odpověď: Jméno by se mělo skloňovat podle českých tvaroslovných zásad. To znamená, že pohybné -e- by se mělo primárně v nepřímých pádech vynechat: Jacka, Jackovi, Jackem. V Internetové jazykové příručce se však zároveň uvádí, že pohybné -e- lze ponechat "u jmen jiného než českého původu, případně těch, jejichž nositel je cizinec, i když původ jména může být český, resp. slovanský".  Na základě toho nelze vyloučit ani skloňování Jaceka, Jacekovi. Volba záleží na rodinné tradici nositele jména, na ustáleném způsobu, který se vžije u konkrétního jména, případně na dalších faktorech.