ctu-aic/questions_ujc_cas_cs huggingface dataset:
Téma: Barvy
Klíčové slovo: červenohnědý
Varianty: červenohnědý; červeno-hnědý
Dotaz: Mám výraz červenohnědý. Píše se to s pomlčkou, nebo dohromady? Jde o červenou barvu s lehkou příměsí hnědé, takže ta červená je tmavá.
Odpověď: Pomlčka se ve výrazech označujících barvy neužívá, v úvahu připadá spojovník nebo psaní dohromady. Pokud jde o barevný odstín, tedy v tomto případě o červenou barvu s nádechem do hněda (popř. by mohla být popsána jako hnědá s nádechem do červena), pak píšeme přídavné jméno červenohnědý dohromady, bez spojovníku (obdobně např. žlutozelený = žlutá s nádechem do zelena (zelená do žluta).
Podle současného doporučení píšeme mezi částmi složeného přídavného jména označujícího barvy spojovník, jestliže označujeme dvě samostatné (tedy oddělené) barvy, např. žluto-zelené pruhované tričko, červeno-modro-bílá vlajka, červeno-hnědý kostkovaný kabát. Výjimkou je tradiční psaní slova černobílý. 

Toto doporučení je od roku 2019 uvedeno na stránkách IJP. Ke zjednodušení došlo proto, že podle původního pravidla (uvedeného v PČP) bylo třeba rozlišovat, zda může určitá kombinace barev tvořit barevný odstín, či ne. Pokud odstín nebylo možné vytvořit, psalo se celé přídavné jméno dohromady bez spojovníku (např. černobílý, červenomodrobílý). Pokud bylo možné barevný odstín vytvořit (např. žlutozelený, zelenomodrý), pak se v případě dvou samostatných barev psalo slovo se spojovníkem (žluto-zelený, zeleno-modrý). Aplikaci tohoto pravidla však znesnadňovala nejistota, které barvy spolu mohou tvořit barevný odstín, a které ne.
Téma: Výslovnost konkrétního slova (hláskového spojení, spojení slov atp.)
Klíčové slovo: želatina
Varianty: [želatyna]; [želatýna]; [želaťina]
Dotaz: Jak se v češtině vyslovuje správně slovo želatina? Já říkám [želatyna], avšak slýchám i podobu [želaťina], což mě mate, protože se domnívám, že tento výraz pochází z francouzštiny.
Odpověď: Zatímco v domácí slovní zásobě se skupiny zapisované jako di, ti, ni vyslovují jako [ďi], [ťi], [ňi], u většiny přejatých slov toto pravidlo neplatí. U některých výrazů si však mluvčí někdy již neuvědomují, že jde o slovo cizího původu, proto se lze setkat s nenáležitými podobami jako právě želatina *[želaťina], popř. *[želaťína] místo [želatyna], [želatýna]. Máte pravdu, že výraz želatina pochází z francouzštiny, a jistě nejste sama, kdo si občas se vyskytující "měkké" výslovnosti všímá a vnímá ji jako nepatřičnou.
Téma: Výslovnost konkrétního slova (hláskového spojení, spojení slov atp.)
Klíčové slovo: Segedín
Varianty: [segeďín]; [segedýn]
Dotaz: Jaká je v češtině správná výslovnost názvu maďarského města Segedín? Podoba [segeďín] se mi zdá divná.
Odpověď: U jména Segedín neuvádějí geografické příručky ani Pravidla českého pravopisu či Slovník spisovné češtiny žádné výslovnostní doporučení, z čehož implicitně vyplývá, že by jeho zvuková podoba měla být v souladu s grafikou podle principů obvyklých v domácí slovní zásobě, tj. pouze [segeďín]. Avšak u adjektiva segedínský ortoepická kodifikace Výslovnost spisovné češtiny 2 doporučuje jak výslovnost [segeďínskí], tak i [segedýnskí] (přímo výraz Segedín zde obsažen není). V úzu se podoba [segedýnskí], respektive [segedýn] však vyskytuje velice často (pravděpodobně i převažuje), evidentně nezpůsobuje žádné komunikační obtíže a není důvod ji odmítat. Výslovnost [segeďín] je v češtině pravidelná (srov. názvy měst s analogickým zakončením – Budín, Hodonín apod.). Varianta [segedýn] pak zřejmě souvisí s vlivem německé podoby názvu maďarského města Szeged, která zní Szegedin nebo Segedin a vyslovuje se se souhláskou [d]. Jistou roli zde může hrát i fakt, že si mluvčí uvědomují "cizost" pojmenování Segedín (ačkoli jde o exonymum, tj. českou podobu cizího zeměpisného jména), a proto čtou kombinaci písmen -di- jako [dy], jak je to u cizích slov obvyklé.
Téma: Výslovnost konkrétního slova (hláskového spojení, spojení slov atp.)
Klíčové slovo: coaching; koučink; koučing
Dotaz: V poslední době se u slova coaching/koučink setkávám s výslovností [kaučink], což hodnotím jako nesprávné, neprofesionální a neodpovídající anglickému originálu. Nebo je to snad také správně? V Internetové jazykové příručce uvádíte pouze koučink, nikoli *kaučink. Domnívám se navíc, že [kaučink] odkazuje k anglickému výrazu couch (gauč), nikoli coach (trenér, kouč).
Odpověď: Souhlasíme s vámi a ve shodě s příručkou Nová slova v češtině: Slovník neologizmů 2 doporučujeme výraz koučink/coaching vyslovovat výhradně jako [koučink]. Podoba [kaučink] se u některých mluvčích vyskytuje zřejmě z nedostatečné znalosti jazyka původu, uplatňování mylných analogií atp.
Téma: Výslovnost konkrétního slova (hláskového spojení, spojení slov atp.)
Klíčové slovo: vacca
Dotaz: Jak se v latině vyslovuje výraz vacca (kráva), z něhož vychází slovo vakcinace: [vakka], nebo [vakca]?
Odpověď: Jazyková poradna ÚJČ se výslovností výrazů v cizích jazycích (do češtiny nepřejatých) nezabývá, doporučujeme proto kontaktovat v tomto případě odborníky na latinu (i tento jazyk se navíc pochopitelně různě proměňoval a jeho výslovnost se rozrůzňovala). Domníváme se však, že podoba [vakca] zde náležitá na rozdíl od [vak(k)a] není.
Téma: Výslovnost konkrétního slova (hláskového spojení, spojení slov atp.)
Klíčové slovo: osm
Dotaz: Je výslovnost slova osm jako [osum] nespisovná?
Odpověď: Podle ortoepické kodifikace je možné v číslovkách sedm a osm a také ve slovech od nich odvozených užívat vkladný vokál "u", výslovnost [sedum] a [osum] je považována nejen za pohodlnější pro mluvčího, ale i zřetelnější pro posluchače. Podoby bez vkladného "u" jsou ovšem rovněž spisovné a bývají považovány za příznak pečlivější výslovnosti (naopak nářeční podoby typu *[sedn], *[osnáct] spisovné nejsou). Zvuková podoba [osum] je tedy plně spisovná a zároveň zcela běžná ve všech typech projevů.
Téma: Obecné principy slabikování
Klíčové slovo: slabikotvorné r
Dotaz: Je hláska "r" ve slově sport slabikotvorná?
Odpověď: Hláska "r" je v češtině slabikotvorná pouze tehdy, když tvoří tzv. jádro slabiky, kde se nevyskytuje žádná samohláska, např. ve slově krk nebo prst, dále ve 2. slabice 2slabičného jména Petr atp. (jak je vidět, slabikotvorné "r" nemůže stát v bezprostředním sousedství samohlásky). Ve velké většině výskytů tedy hláska "r" slabikotvorná není. Výraz sport je 1slabičný, jádrem jeho jedné slabiky je samohláska "o" a žádné slabikotvorné "r" se zde nenachází. Připomeňme ještě, že kromě slabikotvorného "r" existuje v češtině i slabikotvorné "l", např. ve slově hlt, dále pak "m" a omezeně i "n".
Téma: Psaní c/k
Klíčové slovo: Marcus
Varianty: Marca; Marka
Dotaz: Pokud nám v textu jméno Marcus psané s "c", bude mít při skloňování podobu Marka, nebo Marca?
Odpověď: Toto antické jméno může mít v souladu s akademickými Pravidly českého pravopisu (viz příloha Seznam antických jmen) v 1. pádě podobu Markus i Marcus (s výslovností [markus]). Při skloňování jména psaného Marcus je možné v nepřímých pádech volit jak podoby s -c-: Marca, Marcovi, tak v souladu s výslovností s -k-: Marka, Markovi. Z jazykového hlediska jsou varianty rovnocenné, preferenci doporučujeme volit s ohledem na celkový charakter textu.
Téma: Všeobecný podmět
Klíčové slovo: oni
Dotaz: Nejsem si jistý tvarem přísudku ve větě "Měli/y tam tu poznámku od včerejška". Už jsem dlouho ze školy a nemůžu si vybavit, čím se i/y v přísudku řídí. Hraje v tom roli ta "poznámka"?
Odpověď: Nikoli. Tvar přísudku se vždy řídí podmětem (shoda přísudku s podmětem). Slovo "poznámka" je ve větě předmětem, a na tvar přísudku tudíž nemá vliv. Pokud není z kontextu zřejmé, kdo je podmětem (např. samí muži, muži i ženy, samé ženy), půjde v tomto případě o tzv. podmět všeobecný (s významem "oni, lidé") a v přísudku napíšeme měkké i: "Měli tam tu poznámku od včerejška."
Téma: Dohromady, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: tepelně-vlhkostní
Varianty: tepelně-vlhkostní; tepelněvlhkostní; tepelně vlhkostní
Dotaz: Píšeme tepelněvlhkostní podmínky dohromady, analogicky podle tepelněizolační vlastnosti? Nebo je přídavné jméno se spojovníkem?
Odpověď: Složená přídavná jména s první složkou zakončenou na -ně (a také na -sko, -cko, -ově) píšeme v souladu s PČP z roku 1993 buď se spojovníkem, nebo dohromady. 
Na rozdíl od přídavného jména tepelněizolační, které se vztahuje ke slovnímu spojení tepelná izolace, je v tomto případě velice pravděpodobné, že nejde o tepelnou vlhkost (takové označení neexistuje), ale teplo a vlhkost, resp. tepelné a vlhkostní podmínky. Jde o dvě souřadně spojené složky, proto složené přídavné jméno zapisujeme se spojovníkem: tepelně-vlhkostní podmínky. Užití tohoto přídavného jména je v praxi běžné (a to obvykle ve spojení se slovy podmínky, mikroklima), vedle toho se ve stejném významu používá i označení teplotně-vlhkostní podmínky, popř. mikroklima.
Téma: Dohromady, nebo se spojovníkem?
Klíčové slovo: tepelněizolační
Varianty: tepelněizolační; tepelně-izolační
Dotaz: Uvažuju správně, že tepelněizolační vlastnosti jsou odvozeny od spojení tepelná izolace a přídavné jméno by se mělo psát dohromady?
Odpověď: Máte pravdu, doporučujeme psát tepelněizolační vlastnosti. Při psaní složených přídavných jmen s první složkou zakončenou na -sko, -cko, -ně nebo -ově vycházíme z věcné znalosti. Některá přídavná jména je teoreticky možné zapsat dvěma způsoby, psaní či nepsaní spojovníku rozlišuje různé významy. V tomto případě jde nepochybně o vztah k tepelné izolaci. Východiskem je podřadné spojení, v němž jedna složka rozvíjí druhou. Taková složená přídavná jména píšeme dohromady.
Téma: Spojení X je Y (např. změna byl/byla šok)
Klíčové slovo: kapitola sama pro sebe
Dotaz: Mám v textu větu "Kapitola sama pro sebe je/jsou nákupy z Asie". Nedokážu rozhodnout, zda má být v přísudku jednotné, nebo množné číslo – nevím totiž, jestli se vztahuje ke slovu "kapitola", nebo "nákupy".
Odpověď: Ve větách se jmenným přísudkem (se sponou "být") obecně platí, že se shoda řídí podstatným jménem v podmětu. Ve vašem případě jsou podmětem "nákupy", a proto je namístě tvar přísudku v množném čísle: "Kapitola sama pro sebe jsou nákupy z Asie". V některých případech (včetně vašeho) nemusí být na první pohled zcela jasné, která část je ve větě podmětem a která jmennou částí přísudku. Většinou pomůže jednoduchá zkouška – jmennou část totiž můžeme převést do 7. pádu, zatímco podmět nikoli. Jelikož slovo "nákupy" má v množném čísle pro 1. a 7. pád stejný tvar, je vhodné ho pro tuto zkoušku převést do čísla jednotného (jde nám pouze o zjištění, co je podmět a co součást přísudku): "nákup je kapitolou" X "kapitola je nákupem". Významu vaší věty odpovídá pouze první formulace, a proto víme, že podmětem je slovo "nákupy".
Téma: Číslice v textu
Klíčové slovo: číslovka; číslice
Dotaz: Může se v přímé řeči zapsat číslovka číslicí, nebo by měla být zapsána spíše slovně?
Odpověď: Přípustné jsou obě varianty zápisu, doporučení se může odvíjet od toho, o jak vysokou číselnou hodnotu se jedná, např. v beletristických či publicistických textech se nižší číselné údaje obvykle zapisují slovně.
Téma: Pravopisná úprava výčtu
Klíčové slovo: výčet; pravopis
Dotaz: Musí být jednotlivé nevětné položky výčtu (suroviny v receptu) odděleny čárkami, nebo mohou zůstat i bez interpunkce?
Odpověď: Nevětné položky by měly začínat malým písmenem a být ukončeny čárkou, popř. středníkem, poslední položka se ukončuje tečkou. U položek nevětného charakteru, které jsou dostatečně graficky odlišeny, je přípustné též řešení bez interpunkce, pouze s odrážkami.
Téma: Pravopisná úprava výčtu
Klíčové slovo: výčet; pravopis
Dotaz: Mohou být jednotlivé položky nevětného charakteru v rámci výčtu ukončeny tečkami?
Odpověď: Nevětné položky by měly začínat malým písmenem a být ukončeny čárkou, popř. středníkem, poslední položka se ukončuje tečkou. U položek nevětného charakteru, které jsou dostatečně graficky odlišeny, je přípustné též řešení bez interpunkce, pouze s odrážkami.
Téma: Konkrétní zásady pro stylizaci textu
Klíčové slovo: a
Dotaz: Doslechla jsem se, že by věty v novinových textech neměly začínat spojkou a. Je to pravda?
Odpověď: Toto pravidlo nám není známo, je možné, že se jedná o interní instrukci konkrétní redakce. Obecně platí, že věty spojkou a začínat mohou, je však třeba vždy posoudit vhodnost takových formulací v konkrétním (typu) textu. Co se žurnalistického stylu týče, nepřekvapilo by nás užívání tohoto jazykového prostředku např. ve fejetonech.
Téma: Stupňování adjektiv
Klíčové slovo: čistější, čistší
Varianty: čistější
Dotaz: Je tvar čistější správná, spisovná podoba 2. stupně od přídavného jména čistý?
Odpověď: Ano, od přídavného jména čistý se ve spisovné češtině tvoří dvě podoby – vedle tvaru čistější je správný, spisovný i tvar čistší.
Téma: Poštovní adresa
Klíčové slovo: adresa; část obce
Dotaz: Mám následující údaje: ulice, čp., PSČ, město a městská část. Jak je správně zapsat do dvou řádků? Na jakém místě se uvádí název městské části? A pokud městskou část uvádím na jeden řádek s názvem města (např. Praha 10 a Záběhlice), odděluje se pomlčkou, nebo čárkou?
Odpověď: Na jeden řádek se vždy píše (s výjimkou adresy psané do jednoho řádku) jeden adresní údaj. V uvedeném případě je prvním adresním údajem ulice a číslo popisné (např. Dlouhá 123), druhým PSČ, město a městská část. Mezi PSČ a názvem města se vynechávají dvě běžné mezislovní mezery. Název městské části se připojuje pomocí spojovníku těsně za název města, pokud je jeden z názvů (město nebo městská část) víceslovný, píšeme pomlčku s mezerami (tedy: 106 00  Praha 10 – Záběhlice).
Téma: Hodnocení formulace
Varianty: Na níže uvedeném grafu je zachycený celý týden.; Na níže uvedeném grafu je zachycen celý týden.
Dotaz: Mám větu: "Na níže uvedeném grafu je zachycený celý týden." Nebylo by lepší použít tvar "zachycen" než "zachycený"?
Odpověď: Pro vyjádření výsledného stavu doporučujeme použít opisné pasivum (zvláště v psaných projevech): "Na níže uvedeném grafu je zachycen celý týden."
Téma: Výraz na konci řádku
Klíčové slovo: předložky
Dotaz: Jak řeší norma postavení předložek na konci řádku?
Odpověď: Norma ČSN 01 6910 uvádí, že by na konci řádku neměly stát jednopísmenné neslabičné předložky k, s, v, z a slabičné předložky o, u. Ostatní předložky na konci řádku stát mohou.
Téma: Hodnocení formulace
Varianty: Uděláme vše v našich silách.; Uděláme vše, co je v našich silách.
Dotaz: Při korektuře jsem narazila na větu: "Uděláme vše v našich silách." Myslím si, že by bylo lepší napsat toto: "Uděláme vše, co je v našich silách." Autor textu se mnou nesouhlasí. Můžete nás rozsoudit?
Odpověď: Vynechání slovesa být je v daném spojení nestandardní, může zbytečně odvádět pozornost čtenářů od samotného sdělení. Doporučujeme formulaci upravit podle vašeho návrhu, tedy: "Uděláme vše, co je v našich silách."
Téma: Desetinné číslo
Klíčové slovo: peněžní částka
Dotaz: V určitém dokumentu potřebuji rozepsat částku 3,259 Kč na koruny a haléře. Může zápis vypadat takto: "3 koruny, 25,9 haléře"?
Odpověď: Danou problematiku norma neuvádí. Vámi navrhovaný zápis považujeme v daném kontextu za vhodný.
Téma: Dohromady, nebo zvlášť?
Klíčové slovo: v pořádku
Varianty: v pořádku; vpořádku
Dotaz: Setkávám se se zápisem "vpořádku" dohromady, jako by to byla spřežka, ale psala bych to zvlášť. Jak je to správně?
Odpověď: Žádná z jazykových příruček slovo jako spřežku nezachycuje, náležité je psaní zvlášť: v pořádku. To zcela jednoznačně převažuje i v dokladech z ČNK (syn v8) – v pořádku má 260 700 dokladů užití, spřežka vpořádku se objevila jen 32x.  
Hranice chápání určitého výrazu jako spřežky není ve všech případech jasná. Spřežky obvykle vznikají ze slov, mezi něž další slovo nevkládáme (vloni, například, vpředu, poránu, navždy). V tomto případě může spřažení bránit to, že relativně často mezi předložku v a podstatné jméno pořádek vkládáme přívlastek, např. v naprostém, dokonalém, úplném, nejlepším, vzorném pořádku.
Téma: Hodnocení formulace
Klíčové slovo: 1. pád; 7. pád
Varianty: Kapitolou samou pro sebe jsou nákupy z Asie, kde pořídíte takřka všechno.; Kapitola sama pro sebe jsou nákupy z Asie, kde pořídíte takřka všechno.
Dotaz: Opravuji text, v němž je věta: "Kapitolou samou pro sebe jsou nákupy z Asie, kde pořídíte takřka všechno." Říkám si, zda by nebylo lepší napsat: "Kapitola sama pro sebe jsou nákupy z Asie, kde pořídíte takřka všechno." Co byste mi doporučili?
Odpověď: Obě varianty jsou přijatelné, nicméně v praxi výrazně převažuje spojení se slovem kapitola v 1. pádě, tj. "kapitola sama pro sebe", a proto bychom se k této variantě přiklonili.
Téma: Zápis přejatého slova
Klíčové slovo: online; onlajn
Dotaz: Potřebujeme napsat pro reklamní text větu [v onlajnu to žije]. Jak je to správně? Má se psát slovo se spojovníkem (v on-linu), nebo tak, jak se vyslovuje (v on-lajnu), nebo dohromady (onlajnu)?
Odpověď: Kodifikační příručky a IJP zachycují toto slovo jen v platnosti příslovce nebo přídavného jména, a to v podobě online a on-line (např. Šumava žije online. Kladno žije on-line). Jako podstatné jméno zatím kodifikováno není. Uživatelská praxe (ČNK a internet) ukazuje, že ho někteří pisatelé jako podstatné jméno chápou a vzhledem k zakončení skloňují podle mužského vzoru "hrad". Přestože tvary neodpovídají současné kodifikaci, v publicistických a reklamních textech bývá určitý posun od plné spisovnosti obvykle akceptovatelný. Pokud větu neupravíte tak, aby tvar slova online odpovídal kodifikaci, a rozhodnete se výraz používat jako podstatné jméno, pro zápis skloňovaných tvarů nedoporučujeme užívat variantu se spojovníkem (on-line), ale psanou dohromady – online, v nepřímých pádech s vypouštěním koncového -e: v onlinu (nikoli v onlineu), s onlinem. Tuto možnost dokládají příklady užití jako např. posun od novin k onlinu; posilování investic v oblasti onlinu; má bohaté zkušenosti s onlinem. Vedle této možnosti je řidčeji doložen i fonetický přepis onlajn, např. novinky z onlajnu; jak se probojovat onlajnem; chcete začít s onlajnem? Vzhledem k tomu, že NASCS zaznamenává výraz inlajny (in-line brusle) bez stylového omezení, nelze zápis vycházející z výslovnosti vyloučit ani v tomto případě.
Téma: Tvar přídavného jména v přívlastku shodném v postpozici
Klíčové slovo: přívlastek shodný
Dotaz: Potřebovala bych poradit s tvarem slova "pronajímaný" ve větě. Dotyčná pasáž zní: "přehled smluvních vztahů k nebytovým prostorům a nemovitostem pronajímaným/pronajímaných jiným právnickým a fyzickým osobám".
Odpověď: Slovo "pronajímaný" zde plní funkci přívlastku shodného, a proto se musí v pádě shodovat s řídícím podstatným jménem. Z kontextu je zřejmé, že předmětem pronájmu jsou zde "nebytové prostory a nemovitosti"; ty jsou ve 3. pádě, a proto musí být ve 3. pádě i slovo "pronajímaný": "k nebytovým prostorům a nemovitostem pronajímaným". Kdybychom použili tvar 2. pádu ("pronajímaných"), mohlo by se zdát, že se slovo vztahuje ke "smluvním vztahům", což je pochopitelně z významového hlediska nesmysl. Obecně: pokud si nejste jistá, jaký tvar má přívlastek shodný v pozici za řídícím jménem mít, obvykle pomůže, když dané přídavné jméno předsunete před jméno – zde "k pronajímaným nebytovým prostorům a nemovitostem". Při takovém slovosledu je totiž správný tvar nabíledni.
Téma: Výraz složený z čísla a slova/značky (typ pětiletý, 5letý, 5%)
Klíčové slovo: složený číselný výraz; 3směnný
Dotaz: Píše se výraz "3směnný" takto bez mezery, natěsno? A kdybych ho zapsala slovním zápisem, bude se psát také dohromady?
Odpověď: Složené číselné výrazy, které vznikají spojením číslovky psané číslicí nebo číslicemi s jiným slovem (přídavným jménem, podstatným jménem či příslovcem), píšeme bez mezer a bez spojovníku, tedy: 3směnný. Stejně tak by tomu bylo i v případě slovního zápisu: třísměnný (příp. trojsměnný).
Téma: Pravopisná úprava výčtu
Klíčové slovo: výčet
Dotaz: Jak vypadá pravopisná úprava výčtů v případě, že se v něm střídají položky větného a nevětného charakteru? Je považováno za chybu, když všechny položky, tedy i nevětné, začínají velkým písmenem a jsou ukončeny tečkou? A je naopak přípustné, když položka větné povahy začíná po čárce či středníku malým písmenem?
Odpověď: Nevětné položky výčtu by měly začínat malým písmenem a být ukončeny čárkou, popř. středníkem, poslední položka se ukončuje tečkou. Pokud výčet obsahuje body větného i nevětného charakteru, položky výčtu začínají malými počátečními písmeny a ukončují se středníkem, poslední položka se ukončuje tečkou.
Téma: Konkurence arabských a římských číslic
Klíčové slovo: římská číslice; století
Dotaz: Je běžnější psát století arabskými (21. století), nebo římskými (XXI. století) číslicemi?
Odpověď: Přípustné jsou obě varianty, v praxi se setkáváme s označováním století arabskými i římskými číslicemi. Volba zápisu je na pisateli.
Téma: Výraz na konci řádku
Klíčové slovo: v; předložka; i; spojka
Dotaz: Co mám dělat, pokud se mi na konci řádku vyskytla dvě jednopísmenná slova ("i v")?
Odpověď: Na konci řádku by neměly stát jednopísmenné neslabičné předložky k, s, v, z. V hodnocení jednopísmenných slabičných předložek (o, u) a spojek (a, i) se příručky rozcházejí. Podle některých na konci řádku stát mohou, podle jiných ne. Považujeme za vhodné, aby ani tyto výrazy na koncích řádku nezůstávaly, a nerušily tak plynulost čtení. V uvedeném případě, pokud to sazba textu umožňuje, doporučujeme obě tato jednopísmenná slova přesunout na další řádek, například pomocí pevné mezery.
Téma: Kořen
Klíčové slovo: vykat
Dotaz: Co je kořenem slova vykat?
Odpověď: Kořenem slova vykat je vy-, které je od původu zájmeno pro 2. os. mn. č. a které se používá k tzv. vykání. Z hlediska morfematického rozboru je pak ovšem problém s tím, co je segment -k- (-a- je kmenotvorná přípona a -t infinitivní koncovka). Typická stavba slovesného tvaru je totiž taková, že po kořeni bezprostředně následuje kmenotvorná přípona. Ve tvaru vykat je kmenotvornou příponou jistě -a-, a není pak zřejmé, co je ono -k- před ní. Jsou sice známy tvary typu hop-k-a-t či hou-k-a-t, kde se před kmenotvornou příponou -a- objevuje řídká (pro slovesa netypická, ba u sloves výjimečná) slovesná slovotvorná přípona -k-, která má ovšem v tvarech typu hopkat (nikoliv však houkat, kde jde o stejný problém) zdrobňující význam, jenž ve tvaru vykat mít nemůže. Segment -k- tedy u sloves typu vykat a houkat plní nejspíš funkci jakéhosi přechodového, spojovacího morfému, díky kterému je vůbec možné sestavit celý tvar. Bez něj by totiž po kořeni vy- zakončeném na samohlásku musela následovat taktéž samohlásková kmenotvorná přípona -a-, čímž bychom dostali tvar *vyat, který je v češtině tzv. fonotakticky nepřípustný. Mezi kořen vy- a kmenotvornou příponu -a- se proto vkládá souhláskový segment -k-, a to nejspíš podle vzoru sloves typu hopkat, cupkat, papkat atp., který by tu šlo nejspíš hodnotit jako významově vyprázdněnou slovotvornou příponu nebo jako izolovaný druh spojovacího morfému – obdobná jsou už jen slovesa tykat, onikat, příp. onkat (kde by -k- být vlastně nemuselo a dostává se mezi kořen a kmenotvornou příponu na základě analogie s vykat, tykat a onikat), a také slovesa od zvukomalebných základů typu houkat, mňoukat atp.