ctu-aic/questions_ujc_cas_cs huggingface dataset:
Téma: Píše se dané spojení s čárkou?
Klíčové slovo: být
Dotaz: Píše se čárka před výrazem "být" v následující větě?  "Zeptala jsem se jí, jaké to je(,) být zavřená v ústavu pro matku s dítětem, a ona řekla, že to je živoucí peklo."
Odpověď: Jestliže zájmeno odkazující na infinitivní konstrukci (tzv. pádový ukazatel) nestojí bezprostředně u dané konstrukce, připouštějí se zpravidla obě možnosti – konstrukci je možno ponechat bez čárky nebo, pokud ji pisatel chápe jako zástupek věty vedlejší, lze čárku napsat (viz "konkrétní případ").
Téma: Píše se v daném spojení čárka?
Klíčové slovo: a
Dotaz: Píší se čárky v následující větě? "Zmlátil ji(,) a zamknul v pokoji(,) a já věděla, že se tím užíral."
Odpověď: Hlavní věty spojené souřadně v poměru slučovacím čárkou neoddělujeme, jsou-li spojeny souřadicími spojkami (viz "konkrétní případ").
Téma: Hodnocení formulace
Dotaz: Co si myslíte o slovním spojení "ve vzpomínku" ve formulaci "ve vzpomínku na našeho společného přítele"?
Odpověď: V tomto kontextu je užití spojení "ve vzpomínku" nestandardní, doporučujeme sdělení přeformulovat.
Téma: Původ slova
Klíčové slovo: rab; robě
Dotaz: Mají slova rab (tedy 'nevolník') a robě (tedy 'děťátko') společný původ?
Odpověď: Ano, mají. Český etymologický slovník odkazuje na popis původu z hesla robě do hesla rab. Původ slova rab není zcela jasný, mohlo být přejato z církevněslovanského rabъ 'služebník boží' nebo až ze slovenského či ruského rab. Ve starší češtině mělo toto slovo podobu rob, utvořenou z praslovanské podoby orbъ, jíž předchází indoevropský výraz herbʰ- 'sirotek, dětský otrok, sluha'.
Téma: Původ slova
Klíčové slovo: machrovat; machr
Dotaz: Jaký je původ slova machrovat?
Odpověď: Sloveso machrovat je odvozeno od podstatného jména machr. Slovo machr jsme přejali z němčiny, v níž Macher znamená 'šikovný chlapík, taškář', tento výraz je odvozen od slovesa machen 'dělat'.
Téma: Konkrétní zásady pro stylizaci textu
Dotaz: Připravuji prezentaci, v níž budu pracovat s mapou. K určitým místům na mapě potřebuji doplnit popisky. Některé popisky jsou heslovité, jiné mají formu věty. Neměla bych je sjednotit?
Odpověď: Ano, s ohledem na stylovou jednotnost textu a pohodlí adresátů doporučujeme formu popisků sjednotit.
Téma: Stylizace formulace
Varianty: Přivítat a posilnit se můžete od jedenácti u nás na chalupě.; Od jedenácti hodin se u nás na chalupě můžete přivítat s dalšími hosty a posilnit se.
Dotaz: Na svatební pozvánce se píše: "Přivítat a posilnit se můžete od jedenácti u nás na chalupě." Co si o této formulaci myslíte?
Odpověď: Sdělení je formulováno neobratně, navrhujeme např. tuto úpravu: "Od jedenácti hodin se u nás na chalupě můžete přivítat s dalšími hosty a posilnit se."
Téma: Hodnocení formulace
Dotaz: Zformulovali jsme vyjádření obsahující dvě zásadní informace: 1. faktura vznikne na základě reálně vynaložených nákladů, 2. tyto náklady jsou uvedeny v servisní zprávě. Vyjádřili jsme to takto: "Fakturace proběhne dle skutečně vynaložených nákladů, jejichž podkladem je podepsaná servisní zpráva." Je to tak dobře?
Odpověď: Ano, navrhovaná formulace je v pořádku.
Téma: Odděluje se daný výraz čárkou?
Klíčové slovo: sorry
Dotaz: Píše se čárka ve spojení "Sorry(,) [oslovení]"?
Odpověď: Citoslovce se zpravidla stávají základem samostatné neslovesné věty (ve školské terminologii takové výpovědi nazýváme větné ekvivalenty) a tyto citoslovečné věty zpravidla oddělujeme čárkou (viz "konkrétní případ").
Téma: Podmětem je zájmeno kdo
Klíčové slovo: kdo
Dotaz: Při korektuře jsem narazila na větu "Mezi těmi, kdo ho oslovili, byl i David Bowie". Znejistěla jsem, jestli má být sloveso "oslovit" v množném, nebo v jednotném čísle, když se vztahuje k zájmenu "kdo".
Odpověď: Zájmeno "kdo" jako takové má pouze tvary jednotného čísla a obvykle mu odpovídá gramatická shoda podle mužského životného rodu v jednotném čísle ("Kdo ho viděl"). Zároveň se však zájmeno "kdo" může vztahovat jak k jednotlivým bytostem, tak k jejich většímu počtu. V akademické Mluvnici češtiny se uvádějí příklady "Kdo to udělal" i "Nikdo jsme o to nestáli" – připouští se tedy mluvnická shoda jak s jednotným, tak s množným číslem. Ve vašem případě je však vhodné vzít v úvahu i tvar zájmena "těmi" v hlavní větě, který svědčí spíše ve prospěch pokračování v množném čísle.
Téma: Jednoduchý podmět – mn. č. r. muž. živ.
Klíčové slovo: Majitelé klíčů
Dotaz: Chci se zeptat, jaké i/y má být v přísudku ve větě "Majitelé klíčů se hráli v Národním divadle". Nevím totiž, jestli skutečnost, že "Majitelé klíčů" je název divadelní hry Milana Kundery, hraje při shodě přísudku s podmětem nějakou roli.
Odpověď: Nehraje, rozhodující je gramatický rod podmětu. Jelikož jsou "majitelé" rodu mužského životného, je třeba v přísudku napsat měkké i. Podobně bychom napsali "hráli se Tři mušketýři", "hrály se Tři sestry", "hrálo se Zkrocení zlé ženy" atd.
Téma: Podpis
Klíčové slovo: parafa
Dotaz: Umisťuje se za parafou tečka?
Odpověď: Na tuto otázku nenabízí žádná příručka ani norma explicitní odpověď, protože se však jedná o značku obdobného charakteru jako podpis, tečku bychom za parafou psát nedoporučovali.
Téma: Tvar přivlastňovacího přídavného jména v přívlastku shodném v postpozici (kolegové Novákovi, Jana a Eva Novákovy)
Klíčové slovo: manžele Dvořákovy
Dotaz: Kolegyně napsala na oznámení "vzpomínka na manžele Dvořákovi". Podle mě by tam mělo být tvrdé y, ale dotyčná si to nechce nechat vymluvit. Potvrdili byste mi, že mám pravdu?
Odpověď: Pravdu skutečně máte. Výraz "Dvořákovy" je zde použit ve 4. pádě, a proto musí být zakončen na ypsilon. Měkké i by bylo namístě pouze v případě, že by byl výraz v 1. (nebo v 5.) pádě, např. "manželé Dvořákovi vzpomínali".
Téma: Úprava abecedního seznamu
Klíčové slovo: slovníček; rejstřík
Dotaz: Na konci textu je slovníček pojmů a jejich definic, pojmy jsou zapsány s velkým počátečním písmenem a definice uvozeny pomlčkou. Nevím si však rady, zda samotné definice začínat rovněž velkým počátečním písmenem a končit tečkou, nebo je naopak psát s malým počátečním písmenem a interpunkcí neukončovat, když některé definice mají podobu spojení dvou slov, jiné tvoří několik vět. Je někde předepsáno, jak by měla pravopisná úprava takového slovníčku vypadat?
Odpověď: Podobné slovníčky, rejstříky ad. mají povahu abecedního seznamu. Norma, která se věnuje abecednímu řazení v takových seznamech však o jejich formální úpravě mnoho neříká. Zásadním doporučením je jednota v zápisu jednotlivých údajů a doporučení oddělovat jednotlivé prvky – v tomto případě pojmy a jejich definice – interpunkcí. V uvedeném případě by proto bylo dobré zápis definic sjednotit, ať už jedním, či druhým směrem, aby nebylo střídání velikosti počátečních písmen a přítomnosti/absence interpunkce na konci definic rušivé. Vodítkem, kterým směrem úpravu sjednocovat, by mohla být převaha větných či nevětných typů nebo přehlednost jednotlivých pravopisných řešení.
Téma: Vokalizace předložky
Klíčové slovo: v, ve
Varianty: v; ve
Dotaz: Je správně v 23:05, nebo ve 23:05?
Odpověď: Smyslem tzv. vokalizace předložek (v > ve) je usnadnění výslovnosti. Ve chvíli, kdy by stykem (neslabičné) předložky s následujícím slovem vznikla obtížně vyslovitelná souhlásková skupina, předložka se přidáním samohlásky "e" tzv. vokalizuje. Pro tuto vokalizaci platí jen málo bezvýjimečných pravidel (např. začíná-li následující slovo na stejnou souhlásku, která tvoří neslabičnou předložku, vokalizuje se: není *v vaně, ale jedině ve vaně), existují tu jen tendence, protože různí uživatelé češtiny vnímají různé souhláskové skupiny jako různě obtížně vyslovitelné. To je i případ spojení "v/e 23:05". V daném případě je tedy možné předložku jak vokalizovat – ve dvacet tři nula pět, tak i ponechat nevokalizovanou – v dvacet tři nula pět.
Téma: Y = obecné jméno – jiné (nepředvídatelné) příklady
Klíčové slovo: austrálský
Varianty: austrálský
Dotaz: Jakou podobu má přídavné jméno od slova Austrálec ('původní obyvatel Austrálie')? Může to být austrálský?
Odpověď: Přídavné jméno ke slovu Austrálec ('původní obyvatel Austrálie') by mělo mít opravdu podobu austrálský (srov. např. Somálec > somálský sirotek, somálští piráti; Gruzínec > gruzínský důstojník, gruzínští fotbalisté, tj. nikoliv *somálecký/somálečtí; *gruzínecký/gruzínečtí).
Téma: Přípustnost porušení normy
Klíčové slovo: poezie
Dotaz: Existují závazná pravidla pro interpunkci užívanou ve verších?
Odpověď: V poezii bývají často interpunkční zásady různou měrou upravovány, někdy jsou členicí znaménka zcela vynechávána – určujícím činitelem je v tomto případě umělecký záměr.
Téma: Bibliografické údaje o příručkách
Klíčové slovo: jazyková příručka
Dotaz: Která publikace je novější? Naše místní jména a jak jich užívat, nebo Statistický lexikon obcí?
Odpověď: Kniha Aleny Polívkové Naše místní jména a jak jich užívat byla vydána nejprve v roce 1985, poté v roce 2007; Statistický lexikon obcí vychází pravidelně, vždy po několika letech, naposledy v roce 2013.
Téma: Bibliografické údaje o příručkách
Klíčové slovo: jazyková příručka
Dotaz: Kdy vyšla publikace Místní jména v Čechách od Antonína Profouse?
Odpověď: Pětisvazkový slovník Místní jména v Čechách: jejich vznik, původ, význam a změny, který napsal Antonín Profous ve spolupráci s Janem Svobodou a Vladimírem Šmilauerem, vyšel v letech 1947–1960.
Téma: Jakou doporučujete příručku pro danou problematiku?
Klíčové slovo: jazyková příručka
Dotaz: V jaké publikaci je uveden původ zeměpisného jména Strážnice?
Odpověď: Původu zeměpisných jmen, mezi nimiž nalezneme i Strážnici, se věnuje pětisvazkový slovník Místní jména v Čechách: jejich vznik, původ, význam a změny, který napsal Antonín Profous ve spolupráci s Janem Svobodou a Vladimírem Šmilauerem.
Téma: Jde v daném případě o chybu?
Klíčové slovo: chyba
Dotaz: Je chyba psát slovo poránu dohromady?
Odpověď: Ano, z hlediska kodifikace jde o chybu, jazykové příručky zatím nepřipouštějí možnost psát dané spojení jako spřežku.
Téma: Jaká je koncepce dané příručky?
Klíčové slovo: jazyková příručka
Dotaz: Je možné vyhledávat v databázi jazykových dotazů podle hesla?
Odpověď: Ano, databáze jazykových dotazů umožňuje několikerý způsob vyhledávání, jeden z nich je hledání  podle klíčového slova. Více se dozvíte v nápovědě databáze: https://dotazy.ujc.cas.cz/info/napoveda/.
Téma: Jak se řeší interpunkce při různovětém postavení spojek?
Klíčové slovo: a je-li
Dotaz: Jak se prosím píší správně čárky v následující větě? "Standardní reklamní spot trvá 30 vteřin(,) a(,) je-li vysílán v tzv. primetimu,..."
Odpověď: Čárka se obvykle píše jen před prvním spojovacím výrazem, může se tak dostat i před souřadicí spojku, která vyjadřuje slučovací poměr mezi hlavními větami. Mezi oběma spojovacími výrazy se čárka píše pouze v případě, že pisatel příslušnou vedlejší větu chápe jako vsuvku (viz "konkrétní případ").
Téma: Typ 22–24
Klíčové slovo: počítaný předmět
Varianty: 42 vteřin; 42 vteřiny
Dotaz: Ve škole mi vtloukali do hlavy, že ve spojení číslovka + počítaný předmět se tvar počítaného slova řídí podle číslice v řádu jednotek, tedy například "42 vteřiny". Dnes však kolem sebe slýchám zásadně "42 vteřin". Jaký způsob je správný?
Odpověď: Správné jsou obě možnosti. Dřív byla skutečně uznávána pouze varianta "42 vteřiny", avšak dnes je varianta "42 vteřin" zcela rovnocenná a v úzu naopak převažuje. Zatímco podle staršího pojetí se shoda opravdu řídila číslicí v řádu jednotek, novější pojetí zachází se všemi číslovkami vyššími než 5 jednotně: počítaný předmět má po nich formu 2. pádu množného čísla.
Téma: Píše se v daném spojení čárka?
Klíčové slovo: a
Dotaz: Píše se čárka před spojkou "a" ve větě "Dělají to tak, že určitá témata zařazují do svých obsahů(,) a jiná nikoliv"?
Odpověď: Vedlejší věty spojené souřadně v poměru odporovacím oddělujeme čárkou (viz "konkrétní případ").
Téma: Píše se dané spojení s čárkou?
Klíčové slovo: objednaný
Dotaz: Odděluje se čárkou přívlastková konstrukce ve větě "V této prodejně lze vyzvednout nákup(,) objednaný v e-shopu"?
Odpověď: Těsný přívlastek se čárkou (čárkami) neodděluje (viz "konkrétní případ").
Téma: Tvar přivlastňovacího přídavného jména v přívlastku shodném v postpozici (kolegové Novákovi, Jana a Eva Novákovy)
Klíčové slovo: Jany Novákovy
Dotaz: Potřebuji nadepsat obálku dopisu. Adresátkami jsou dvě ženy téhož jména, [anonymizováno, typ Jana Nováková]. Jakým i/y má být zakončeno jejich příjmení? Je správně tvar [Jany Novákovy]?
Odpověď: Ano, příjmení [Novákovy] má podobu přivlastňovacího přídavného jména a [Jany] jsou jména rodu ženského, namístě je proto tvrdé y.
Téma: Píše se dané spojení s čárkou?
Klíčové slovo: jak
Odpověď: Vedlejší větu vloženou do řídící věty je třeba oddělit čárkami z obou stran. V tom případě se čárka může dostat i před souřadicí spojovací výrazy.
Téma: Píše se dané spojení s čárkou?
Klíčové slovo: jak
Dotaz: Píše se čárka ve spojení "Mám nápad(,) jak se příště zachovat"?
Odpověď: Infinitivní konstrukce s platností vedlejší věty, jsou-li uvozeny podřadicími spojovacími výrazy, se oddělují čárkami (viz "konkrétní případ").
Téma: Píše se dané spojení s čárkou?
Klíčové slovo: co
Odpověď: Infinitivní konstrukce s platností vedlejší věty, jsou-li uvozeny podřadicími spojovacími výrazy, se oddělují čárkami.
Téma: Píše se dané spojení s čárkou?
Klíčové slovo: buď – nebo
Dotaz: Píše se čárka před spojkou "nebo" v následujícím souvětí? "Buď proto, že se stydím(,) nebo proto, že tomu věřím."
Odpověď: Jsou-li věty souřadně spojeny dvojitými spojovacími výrazy, píše se před spojovacím výrazem u druhé věty čárka (viz "konkrétní případ").
Téma: Odděluje se vložená věta čárkou (čárkami)?
Klíčové slovo: že
Dotaz: Píše se čárka před spojkou "nebo" v následující větě? "Buď proto, že se stydím(,) nebo proto, že tomu věřím."
Odpověď: Vedlejší větu vloženou mezi souřadně spojené věty (popř. mezi souřadně spojené řídící výrazy) oddělujeme čárkami z obou stran (viz "konkrétní případ").
Téma: Nevyjádřený podmět
Klíčové slovo: my
Dotaz: Chtěl jsem napsat kamarádovi zprávu "Pojďme si zavolat, abychom si nepsali slohy", ale najednou nevím, jaké i/y má být ve slově "nepsali". Hrají v tom nějakou roli ty "slohy"?
Odpověď: Tvar přísudku ("abychom si nepsali") se řídí pouze podmětem – musí s ním být ve shodě. V této větě je podmětem formálně nevyjádřené "my", nicméně z kontextu víme, že jde o vás a vašeho kamaráda, tedy o dva muže. V přísudku proto musí být měkké i. "Slohy" jsou ve větě předmětem; a ani předmět, ani jiný větný člen na tvar přísudku nemají žádný vliv, důležitý je pouze podmět.
Téma: Odděluje se vložená věta čárkou (čárkami)?
Klíčové slovo: co
Odpověď: Vedlejší větu vloženou do řídící věty je třeba oddělit čárkami z obou stran. V tom případě se čárka může dostat i před souřadicí spojovací výrazy, které spojují věty či větné členy v poměru slučovacím.
Téma: Kterou příručkou z uvedených se mám řídit?
Klíčové slovo: jazyková příručka
Dotaz: Mám se v případě skloňování jména Andrea řídit Pravidly českého pravopisu, nebo Internetovou jazykovou příručkou?
Odpověď: Doporučujeme vám řídit se Internetovou jazykovou příručkou. Vzhledem ke své koncepci podává podrobnější poučení než Pravidla českého pravopisu a rovněž reflektuje změny jazykové normy od posledního vydání PČP v roce 1993.
Téma: Píše se dané spojení s čárkou?
Klíčové slovo: a to
Odpověď: Zpřesňující a vysvětlující konstrukce uvozené výrazy "a to" se oddělují z obou stran čárkami.
Téma: Kterou příručkou z uvedených se mám řídit?
Klíčové slovo: jazyková příručka
Dotaz: Mám se při zápisu složených přídavných jmen označujících barvy a jejich odstíny řídit Pravidly českého pravopisu, nebo Internetovou jazykovou příručkou?
Odpověď: Doporučujeme vám řídit se Internetovou jazykovou příručkou, která upravuje a zjednodušuje pravidlo uvedené v PČP. Označujeme‑li složeným přídavným jménem dvě samostatné (tedy oddělené) barvy, píšeme mezi oběma částmi spojovník (např. žluto-zelený pruhovaný svetr, bílo-modré květované šaty, modro‑žlutý míč, červeno-modro‑bílá vlajka). Výjimkou je tradiční psaní slova černobílý. Označujeme‑li barevný odstín, píšeme celé přídavné jméno dohromady, bez spojovníku (např. žlutozelený, tj. žlutý odstín zelené barvy; bílomodrý, tj. bílý s nádechem do modra).
Téma: Píše se dané spojení s čárkou?
Klíčové slovo: jak
Dotaz: Píše se čárka ve větě "Vím(,) jak zasáhnout"?
Odpověď: Infinitivní konstrukce s platností vedlejší věty, jsou-li uvozeny podřadicími spojovacími výrazy, se oddělují čárkami (viz "konkrétní případ").
Téma: Píše se dané spojení s čárkou?
Klíčové slovo: jak
Dotaz: Píše se čárka ve větě "Vymysleli jsme(,) jak vám s tím pomoci"?
Odpověď: Infinitivní konstrukce s platností vedlejší věty, jsou-li uvozeny podřadicími spojovacími výrazy, se oddělují čárkami (viz "konkrétní případ").
Téma: Tvar přivlastňovacího přídavného jména v přívlastku shodném v antepozici (Novákovi kolegové)
Klíčové slovo: Jirkovy fotky
Dotaz: Úplně jsem se zamotal do pravidel psaní i/y. Bude rozdíl v i/y ve slově "Jirkovi/y" u vět "Jirkovi se fotky vydařily" a "Jirkovy fotky se vydařily"? Pokud ano, tak proč?
Odpověď: Ano, v první větě musí být měkké i a ve druhé ypsilon. V první větě jde o jméno ve 3. pádě. Jméno je mužského životného rodu a pravidelně ho skloňujeme podle vzoru "předseda" – ve 3. pádě mu proto přísluší zakončení -ovi. V případě slova "Jirkovy" ve druhé větě se však jedná o přivlastňovací přídavné jméno, které rozvíjí výraz "fotky"; a protože jsou "fotky" rodu ženského, je namístě tvrdé y: "Jirkovy fotky". Kdyby byla řeč např. o Jirkových bratrech, kteří jsou rodu mužského životného, bylo by třeba napsat měkké i: "Jirkovi bratři". Přivlastňovací přídavná jména skloňujeme podle vzorů "otcův" a "matčin". U mužského vzoru "otcův" bohužel neslyšíme, zda je na konci měkké i, nebo tvrdé y, nicméně jelikož mají oba vzory ("otcův" a "matčin") stejné koncovky, můžeme si vypomoct ženským vzorem, u nějž je rozdíl mezi i a y slyšet: "matčiny fotky" > "Jirkovy fotky", "matčini bratři" > "Jirkovi bratři".
Téma: Jednoduchý podmět – mn. č. r. ž.
Klíčové slovo: fotky
Dotaz: Učím se s vnukem a nejsme si jisti větou "Fotky se nám vydařily". Z kontextu však není jasné, kdo fotky fotil. Bude ve slově "vydařily" měkké i, nebo tvrdé y?
Odpověď: Tvar přísudku řídíme podle podmětu. Podmětem věty jsou "fotky", tedy jméno ženského rodu, a proto je namístě  jedině ypsilon: "Fotky se nám vydařily." Na tom, kdo fotky pořizoval, nezáleží, pro shodu přísudku s podmětem je důležité pouze jméno v podmětu.
Téma: Přívlastek neshodný jednoduchý
Klíčové slovo: na zahradě
Dotaz: Syn měl určit větné členy ve větě "Lucinka se zadívala mezi stromy na zahradě". Spojení "na zahradě" určil jako příslovečné určení místa, ale paní učitelka to označila za chybu, prý to může být jedině přívlastek neshodný. Je řešení skutečně tak jednoznačné?
Odpověď: Předně vás musíme upozornit, že Ústav pro jazyk český není didaktické pracoviště, takže nevíme, jak k takovýmto úlohám přistupuje současná školská praxe. Primárně bychom však spojení "na zahradě" také určili jako přívlastek neshodný, rozvíjející výraz "stromy". Pro toto řešení svědčí i slovosled věty. Jelikož však v češtině máme slovosled volný, nelze teoreticky vyloučit ani interpretaci, že se spojení "na zahradě" vztahuje ke slovesu "zadívala se" (při neutrálním slovosledu "Lucinka se na zahradě zadívala mezi stromy") – pak by se skutečně jednalo o příslovečné určení místa. Toto řešení je však spíše hypotetické a málo pravděpodobné, protože zvolený slovosled by byl výrazně příznakový.
Téma: Vedlejší věta doplňková
Klíčové slovo: druh vedlejší věty
Dotaz: Potřeboval bych poradit s vedlejší větou. Dotyčné souvětí zní: "Každý den bylo vidět hajného, jak stojí se psem u lesa." O jaký druh vedlejší věty se jedná?
Odpověď: Jedná se o vedlejší větu doplňkovou. Podle Základní mluvnice českého jazyka, která shrnuje učivo v rozsahu základního a středního vzdělávání, se doplňkové věty typicky vztahují ke jménu v pozici předmětu ("hajného") a zároveň ke slovesu (často vyjadřujícímu nějaký smyslový prožitek, zde "vidět"). Doplňkové věty lze nahradit infinitivem nebo dějovým přídavným jménem: "Každý den bylo vidět hajného stát se psem u lesa." / "Každý den bylo vidět hajného stojícího se psem u lesa."
Téma: Dohromady, nebo zvlášť?
Klíčové slovo: na co
Varianty: na co; naco
Dotaz: Můžu psát "naco" dohromady? Mám pocit, že psaním vyjádřím rozdílné významy. Například ve větách Na co se díváš?; Na co máš chuť? je "na co" samozřejmě zvlášť. Ale něco jiného je to v případech jako: Proč bych zavírala dveře, naco? Nepřemýšlel jsi nad nemocnicí? Naco? Tady bych psala "naco" dohromady.
Odpověď: Mýlíte se, žádný slovník neuvádí "naco" jako spřežku. Nelze postupovat analogicky jako např. u výrazů zato x za to; nato x na to. Psaní zvlášť platí i pro věty  Proč bych zavírala dveře, na co?; Nepřemýšlel jsi nad nemocnicí? – Na co? Pro vyjádření podivu/pochybnosti/nesouhlasu by bylo možné v uvedených větách místo na co užít i stažené nač (načpak), proč. 
Doklady z ČNK ukazují, že "naco" psané dohromady se občas vyskytuje, ale náležitý zápis "na co" naprosto jednoznačně převažuje.
Téma: Píše se v daném spojení čárka?
Klíčové slovo: a ne
Dotaz: Píše se čárka před spojkou "a" ve větě "Většina z nich byli umírnění socialisté(,) a ne fanatičtí marxisté"?
Odpověď: Složky několikanásobného větného členu spojené souřadně v odporovacím poměru oddělujeme čárkou (viz "konkrétní případ"). Za poslední složkou se pak čárka nepíše.
Téma: Odděluje se vložená věta čárkou (čárkami)?
Klíčové slovo: který
Dotaz: Píše se čárka před "a" ve větě "Ukážeme vám třídu, kterou otevřeme v srpnu(,) a další prostory"?
Odpověď: Vedlejší větu vloženou do řídící věty oddělujeme čárkami z obou stran (viz "konkrétní případ"). V tom případě se čárka může dostat i před souřadicí spojky, které vyjadřují poměr slučovací.
Téma: Infinitiv ve funkci podmětu
Klíčové slovo: jíst
Dotaz: Syn dostal ve škole za úkol vybrat si reklamní slogan a určit v něm skladební dvojice; vybral si slogan "Albert – stojí za to jíst lépe". Ukázalo se však, že určení skladebních dvojic není tak jednoduché, rady si nevěděl ani pan učitel. Jakým větným členem je zde například infinitiv "jíst"?
Odpověď: Předně musíme upozornit, že nejsme didaktické pracoviště, a proto nejsme obeznámeni s tím, jak k problematice přistupuje současná školská praxe. Pokud bychom však měli větu "Stojí za to jíst lépe" přesto rozebrat, určili bychom infinitiv "jíst" jako podmět, "stojí za to" jako souslovný přísudek vyjádřený frazeologickým spojením a "lépe" jako příslovečné určení způsobu. Jméno obchodního řetězce do věty větněčlensky nevstupuje.
Téma: Y = vlastní jméno – tvoření obyvatelských jmen: příponou -an
Klíčové slovo: Bukovinčan, Bukovinečtí
Varianty: Bukovan; Bukoviňan
Dotaz: Jak se utvoří obyvatelské jméno od zeměpisného jména Bukovinka (obec v okrese Blansko)? Je to Bukovan, nebo Bukoviňan?
Odpověď: Systémová podoba obyvatelského jména utvořeného od zeměpisného jména Bukovinka by měla být Bukovinčan – IJP uvádí např. u analogické Karolinky podobu Karolinčan. (Podoba Bukovan by odpovídala (mj.) zeměpisnému jménu Bukov, podoba Bukoviňan by odpovídala (mj.) zeměpisnému jménu Bukovina.) Při potenciálním užití podoby Bukovinčan však doporučujeme opatrnost. Obyvatelská jména (tvořená běžnými příponami -an/0, -ec/0 atp.) se od názvů všech obcí reálně netvoří, což je podle dokladů z databáze ČNK syn v8 i případ podoby Bukovinčan – databáze neobsahuje jediný výskyt této podoby. Existuje tedy riziko, že by podoba Bukovinčan – jakkoli je systémově utvořena správně – mohla uživatele češtiny překvapovat, zarážet či rušit. Doporučovali bychom se jí tedy spíš vyhnout. Místo ní lze použít (v mn. č.) podobu Bukovinečtí (utvořenou z odpovídajícího přídavného jména bukovinecký), příp. opis obyvatel/é Bukovinky (v j. i v mn. č.).
Téma: Grafická úprava textu dopisu
Klíčové slovo: pozdrav; podpis; svislá mezera
Dotaz: Jak je to s psaním mezer na konci dopisu? Měly by závěrečný pozdrav a následně podpis stát na samostatných řádcích a být odděleny od ostatního textu mezerou? Měla by mít tato mezera velikost jednoho řádku, nebo dvou?
Odpověď: Závěrečný pozdrav tvoří samostatný odstavec, proto ho od samotného textu dopisu oddělujeme mezerou o výšce jednoho řádku. Stejně tak na dalším samostatném řádku stojí podpis, který je v e-mailu od pozdravu obvykle oddělen také mezerou o výšce jednoho řádku, v případě vlastnoručního podpisu u tištěné korespondence se vynechává počet řádků podle potřeby.