Lavandula stoechas var. iuliae P. P. Ferrer, E. Miedes, R. Rosello & J. B. Peris 2023, var. nova
Creators: name: Ferrer-Gallego, P. Pablo
name: Miedes, Esther
name: Roselló, Roberto
name: Peris, Juan B.
Publisher: name: Zenodo
Year: 2023
Subjects: Biodiversity
Taxonomy
Plantae
Tracheophyta
Magnoliopsida
Lamiales
Lamiaceae
Lavandula
Lavandula stoechas
Lavandula stoechas var. iuliae p.p. ferrer, e. miedes, r. roselló &amp; j.b. peris

description: Lavandula stoechas var. iuliae P.P. Ferrer, E. Miedes, R. Roselló & J.B. Peris, var. nova   
 Diagnosi. A Lavandula stoechas typo bractea viridi et bractea superiora alba non purpura differt.   
 Holotypus: España, Cáceres, Serradilla, Villarreal de San Carlos, pr. Puente del Cardenal, 29SQE5426213824 (39º50'11''N / 6º1'43''W), 250 m, 22-IV-2022, P. Pablo Ferrer-Gallego, Julia Ferrer & Esther Miedes, VAL 250435.   
 Isotypus: VAL 250591.   
 Etimologia:  Haec pulcherrima planta nostrae carissimae filiae dicata est .   
 Aquesta nova varietat es distingeix de la típica L. stoechas per l'absència de pigmentació porpra que mostra la planta en les seues bràctees de la inflorescència, de manera que en la var. iuliae les bràctees que acompanyen les flors fèrtils de la inflorescència són verdes, i les apicals del plomell de color blanc (nervis   
 inclosos) (Fig. 1). Aquestes característiques hipocromàtiques pel que sembla no han sigut enregistrades fins el moment dins de la variabilitat descrita per a l'espècie L. stoechas, ni tampoc en les seues varietats i cultivarietats (Upson, 1997; McNaughton, 2002; Upson & Jury, 2002; Upson & Andrews, 2004; Guillot et al., 2008; Guillot, 2009; Vázquez et al., 2022). Es coneix una forma amb flors blanques, amb el nom L. stoechas f. leucantha (Ging.) Upson & S. Andrews [≡ L. stoechas var. leucantha Ging.] (Chaytor, 1937: 10), però a diferència del tàxon proposat ací, la var. iuliae no té les flors blanques, sinó només les bràctees superiors, ja que les flors són morades (Fig. 1). A la f. leucantha se li atribueix una cultivarietat comercial anomenada “Snowman”. Un altre tàxon és L. stoechas f. rosea Maire, caracteritzat per la presència de flors i bràctees apicals de color rosa o salmó. D’altra banda, es comercialitza una planta ornamental semblant a la varietat descrita en aquest treball, amb el nom L. stoechas “Anouk white”, també amb les flors violàcies. Tanmateix, les poques referències en què apareéix il·lustrada aquesta planta (per exemple a: https://www.gardenia.net/plant/lavandula-stoechas-anouk-white) podria correspondre a la subsp. luisieri (Rozeira) Rozeira [≡ L. stoechas var. luisieri Rozeira], o fins i tot al congènere de Miller que tot seguit es comenta. En aquest sentit, el nostre tàxon es podria correspondre amb la varietat silvestre d’aquesta cultivarietat comercial que fins ara romania inèdita dins de la subsp. luisieri.   
 D’altra banda, es coneix que dins de L. pedunculata (Mill.) Cav. [≡ L. stoechas subsp. pedunculata (Mill.) Rozeira], espècie molt propera a L. stoechas i diferenciada d’aquesta per presentar l'espècie de Miller els peduncles de les inflorescències tan llargs o més que les espigues, s'ha documentat l'existència de plantes amb bràctees de color blanc. Per exemple, a la localitat el Hoyo de Manzanares (Madrid), ha estat citada en qualitat de raresa aquesta forma representada per escasos exemplars aïllats entre extenses poblacions de la forma típica de L. pedunculata (González, 2014), tot i que desconeixem si s'ha aplegat a proposar una descripció formal i un nom per a enregistrar la dita variabilitat de forma efectiva.   
 Finalment, cal indicar que en el cultivar “Alba” de L. stoechas, a més de presentar les bràctees del plomell de color blanc, les corol·les de l'espiga també són blanques, mentre que en la varietat que ací es descriu, així com en les plantes localitzades al Hoyo de Manzanares per al congènere L. pedunculata, les flors de l'espiga són de color violeta.
description: Published as part of Ferrer-Gallego, P. Pablo, Miedes, Esther, Roselló, Roberto & Peris, Juan B., 2023, Lavandula stoechas var. iuliae (Labiatae), una nova varietat de tomaní, pp. 161-163 in Nemus 13 on pages 162-163, DOI: 10.5281/zenodo.12170642