ISSUES OF QUALITY, SAFETY AND MEDICAL ERRORS IN TEACHING CLINICAL ONCOLOGY
Creators: name: Valeriy, Cheshuk
name: Ievgen, Cheshuk
Publisher: name: Zenodo
Year: 2020
Subjects: medical errors
clinical oncology
safety
quality of health care services
Interactive learning
медичні помилки
клінічна онкологія
безпека
якість медичних послуг
інтерактивне навчання

description: The principles of safety and quality of health care services, especially for cancer patients, play an important role in modern medicine. Statistics of errors that occur during the diagnosis, treatment and monitoring of cancer patients, says 10 percent of these. The main mistakes are: 1. Advers effects of medication 2. Inappropriate blood transfusions. 3. Surgical injuries. 4. The wrong place for surgery. 5. Suicides. 6. Falling with complications. 7. Burns. 8. Pressure ulcers. 9. Errors in patient identification. 10. Damage associated with limiting patient mobility These errors are also referred to as borderline events that can lead to death or serious consequences while in and associated with the facility, but not related to the normal course of the illness. That is, you can avoid these events by following certain rules. It is known tha there is a division of errors by type: 1. Diagnostic 2. Therapeutic 3. Preventive 4. Communication errors, hardware, and other system errors. Safety in medicine is the prediction and prevention of errors. Improving the quality of health care services leads to increased security, as a rule, but it is often the case that quality increases are accompanied by increased risks and errors. Quality of medical services is determined by efficiency (clear indications), individual approach, timeliness, equivalence and fairness, economic rationality. Scientific research, clinical trials of new medicines that are carried out in accordance with the principles of GCP give every day a high amount of information about new treatments and ineffective other methods. Development of algorithms and standards, revision of them, this is the basis and organization of modern therapies. <strong>Purpose. </strong>To improve the quality of education of oncology students in medical universities, underestimate the effectiveness of training under limited funding and dedicated training hours. Interactive learning involves the active work of students as a teacher, patient, and physician. <strong>Methods. </strong>Methods of training include: work in blocks, first diagnosis then treatment and observation. Possible errors are considered at all stages. Caused by misconduct and inaction. Rules for warning of errors are formulated. A role-playing method is used when students and interns play the role of patient or doctor. A separate issue is the development of skill, the ability to give patients poor information – diagnosis, biopsy result, prognosis. They use the six-step SPIKES algorithm. Or modified schemes that aim to prepare the patient for the bad news, dialogue, and participate in developing their own treatment strategy as they express their wishes for different treatment options. For example, in patients with breast cancer, the patient chooses a method of reconstruction or plastic breast, based on their own desires. And the doctor from the point of view of safety and efficiency, adjusts them. <strong>Results. </strong>As a result of such training, information is better absorbed, students develop a creative approach and interest in the subject. Immersion in the simulated medical process, discussions, criticism allow you to develop the necessary competencie. A separate issue is the development of skill, the ability to give patients poor information – diagnosis, biopsy result, prognosis. <strong>Conclusions.</strong> During the introduction of new teaching methods, they established better mastering of the material, increased student activity, attendance was more complete and the results of writing test control were also higher. Much of the material was learned by the students during independent work, which also confirmed the test control. <strong>ПИТАННЯ ЯКОСТІ, БЕЗПЕКИ ТА МЕДИЧНИХ ПОМИЛОК У НАВЧАННІ КЛІНІЧНОЇ ОНКОЛОГІЇ</strong> <strong>Мета</strong> – покращення якості навчання студентів-онкологів у медичних університетах, підвищення ефективності навчання за обмеженого фінансування та виділених навчальних годин. Інтерактивне навчання передбачає активну роботу студентів в якості вчителя, пацієнта та лікаря. <strong>Методи.</strong> Методи навчання включають: роботу в блоках, спочатку діагностика, потім лікування та спостереження за пацієнтами. Можливі помилки враховуються на всіх етапах, які викликані неправильними діями та бездіяльністю. Сформульовані правила попередження помилки. Рольовий метод застосовується, коли студенти та інтерни виконують роль пацієнта чи лікаря, і окремо учителя. Окреме питання – розвиток навичок, вміння давати пацієнтам погану інформацію – діагноз, результат біопсії, прогноз. Вони використовують шестиступінчастий алгоритм SPIKES. Або модифіковані схеми, які мають на меті підготувати пацієнта до поганих новин, діалогу та брати участь у розробці власної стратегії лікування, коли вони висловлюють бажання щодо різних варіантів лікування. Наприклад, у хворих на рак молочної залози пацієнтка вибирає метод реконструкції або пластику грудей, виходячи з власних бажань. А лікар з точки зору безпеки та ефективності їх коригує. <strong>Результати. </strong>У результаті такого навчання інформація засвоюється краще, учні розвивають творчий підхід та інтерес до предмету. Занурення в модельований медичний процес, дискусії, критика, дозволяють розвинути необхідну компетентність. Окремим питанням є розвиток навичок, здатності давати пацієнтам незадовільну інформацію – діагноз, результат біопсії, прогноз. <strong>Висновки.</strong> Під час впровадження нових методів навчання студенти налагодили краще засвоєння матеріалу, підвищили активність учнів, відвідуваність була повнішою, а результати написання тестового контролю також були вищими. Значну частину матеріалу студенти засвоїли під час самостійної роботи, що також підтвердило контрольний тест.
description: {"references": ["Leape L.L. (1994). Error in Medicine. JAMA. 1994;272(23):1851\u20131857. DOI: 10.1001/jama.1994.03520230061039", "Fields A.C., Pradarelli J.C., Itani K. (2020). Preventing Surgical Site Infections: Looking Beyond the Current Guidelines. JAMA, Online publication. https://doi.org/10.1001/jama.2019.20830", "Institute of Medicine (US) Committee on Quality of Health Care in America, Kohn L.T., Corrigan J.M., Donaldson M.S. (Eds.). (2000). To Err is Human: Building a Safer Health System. National Academies Press.", "Institute of Medicine (US) Committee on Quality of Health Care in America. (2001). Crossing the Quality Chasm: A New Health System for the 21st Century. National Academies Press (US).", "Tai-Seale M., Elwyn G., Wilson C.J., Stults C., Dillon E.C., Li M., Chuang J., Meehan A., Frosch D.L. (2016). Enhancing Shared Decision Making Through Carefully Designed Interventions That Target Patient and Provider Behavior. Health affairs (Project Hope), 35(4), 605\u2013612. https://doi.org/10.1377/hlthaff.2015.1398", "Veroff D., Marr A., Wennberg D.E. (2013). Enhanced support for shared decision making reduced costs of care for patients with preference-sensitive conditions. Health affairs (Project Hope), 32(2), 285\u2013293. https://doi.org/10.1377/hlthaff.2011.0941", "Vogus T.J., McClelland L.E. (2016). When the customer is the patient: Lessons from healthcare research on patient satisfaction and service quality ratings. Human Resource Management Review, 26(1):37-49.", "van der Leeuw R.M., Slootweg I.A. (2013). Twelve tips for making the best use of feedback. Medical teacher, 35(5), 348\u2013351. https://doi.org/10.3109/0142159X.2013.769676", "Pangaro L. (1999). A new vocabulary and other innovations for improving descriptive in-training evaluations. Academic medicine: journal of the Association of American Medical Colleges, 74(11), 1203\u20131207. https://doi.org/10.1097/00001888-199911000-00012", "Sepdham D., Julka M., Hofmann L., Dobbie A. (2007). Using the RIME model for learner assessment and feedback. Family medicine, 39(3), 161\u2013163."]}