THE PRESENT STATE AND PROSPECTS OF HUNGARIAN GOOSE FARMS AFTER EU ACCESSION
Creators: name: Toaso, Szilvia
name: Birkas, Endre
name: Vincze, Judit
name: Toaso, Szilvia
name: Birkas, Endre
name: Vincze, Judit
Publisher: name: Unknown
Year: 2005
Subjects: subject: Agribusiness
subject: Livestock Production/Industries
subject: goose liver
subject: high share in export
subject: enimal healthcare regulation
subject: libamáj
subject: magas exportárbevétel
subject: állatjóléti szabályok

description: Hungary has centuries-old goose-breeding traditions. Fat goose-liver takes a high-ranking place in the line of so-called „Hungaricums” (i.e. typically Hungar-ian products). Its meat is particularly favoured on Márton’s-day especially in the countryside. Hungary produces 1,800-1,900 tons of fat goose-liver every year. About 75% of the production is exported generating an income of 30-35 million USD per year. Several goose-products (such as breast and thigh) represent an increasing pro-portion of exported poultry products in the last few years. The future production of Hungarian goose-liver will be determined by export-prices, but the Animal Protection Act in the EU will also have some influence on the operations of this sector. Typically in Europe there is a growing antagonism against forced feeding of animals. The report of the Animal Protection Scientific Committee of the EU disapproves the practise of forced feeding in goose keeping. According to „The draft recommendation to goose-keeping” the practise of the forced feeding is to be banned within 15 years. Our main objective was to develop and propose a variety of solutions to this problem to the people engaged in producing fat goose-liver. As the export market of fat goose-liver may be restricted in future, the widening of Hungarian market opportunities for the products of goose farms should be considered. In addition to stimulating domestic consumption it would be useful to promote the sale of goose-products, which have been popular in the past. XXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXX Magyarországon a lúdtartásnak évszázados hagyományai vannak. A hízott libamáj előkelő helyet foglal el az úgynevezett hungaricumok sorában. A lúdhús pedig –nem csak Márton-nap táján- kedvelt pecsenye, főleg faluhelyen. Az évente termelt 1800-1900 tonna hízott libamáj 75-80 %-át exportáljuk, az ebből befolyt összeg évente 30-35 millió euró árbevételt biztosít Magyarországnak. Az exportált baromfitermékek összvolumenén belül az utóbbi években egyre nagyobb arányt képviselnek a víziszrányasokból készült különféle termékek (li-bamell, -comb stb.). A magyar hízott libamáj termelésének jövőjét elsősorban az exportárak döntik el, de az EU-ban érvényes (és nagyon szigorú) állatvédelmi szabályok betartása ugyancsak befolyással lesz az ágazat működésére. Európában az állatok kényszeretetésével (például a libatöméssel) szembeni fogyasztói ellenérzés erősödése a jellemző. Az EU Állatvédelmi Tudományos Bizottságának jelentése ellenzi a kényszeretetés gyakorlatát a libatartás során. Az EU „Házilúd tartására vonatkozó ajánlástervezet”- e szerint a tömés gyakorlatát 15 éven belül meg kell szüntetni. Ezek ismeretében a kérdés az, hogy hosszabb távon mi jelenthet megoldást a lúdágazatban a hízott máj előállítással foglalkozók számára?