Сучасні підходи до доклінічних досліджень противиразкової дії біологічно активних сполук in vivo
Creators: name: Hladkykh, Fedir
name: Koshurba, Illia
name: Chyzh, Mykola
name: Belochkina, Iryna
Publisher: name: Zenodo
Year: 2023

description: <strong>Гладких ФВ, Кошурба ІВ, Чиж МО, Бєлочкіна ІВ. </strong>Сучасні підходи до доклінічних досліджень противиразкової дії біологічно активних сполук <em>in</em> <em>vivo</em>. <em>Матеріали науково-практичної конференції з міжнародною участю «XІ наукова сесія інституту гастроентерології НАМН України. Новітні технології в теоретичній та клінічній гастроентерології»: тези доп. (м. Дніпро, 14–15 червня 2023 р.,). Гастроентерологія</em>. 2023;57(2):96. DOI: http://doi.org/10.5281/zenodo.8094557 <strong>Сучасні підходи до доклінічних досліджень противиразкової дії біологічно активних сполук </strong><strong><em>in vivo</em></strong> <strong>Гладких Ф.В., Кошурба І.В., Чиж М.О., Бєлочкіна І.В.</strong> <em>Інститут проблем кріобіології і кріомедицини Національної академії наук України, м. Харків, Україна</em> <strong>Мета роботи:</strong> узагальнити літературні дані про сучасні тенденції у методології досліджень противиразкової дії біологічно активних сполук. <strong>Матеріали та методи.</strong> Підбір літературних джерел проводили за ключовими словами: противиразкова активність, експериментальні дослідження, модель виразкової хвороби. На другому етапі вивчались резюме статей та виключались публікації, які не відповідали критеріям дослідження. На третьому етапі вивчали повні тексти відібраних статей на релевантність досліджень. <strong>Результати та їх обговорення.</strong> Сучасні підходи до доклінічних досліджень противиразкової дії біологічно активних сполук <em>in vivo</em> включають використання різноманітних тваринних моделей, оцінку параметрів вразливості слизової оболонки шлунка (СОШ), вивчення механізмів захисту слизової оболонки, аналіз біохімічних показників, вимірювання гастроінтестінальних функцій та проведення гістологічного аналізу. Одним з найпоширеніших підходів до моделювання виразкового ураження СОШ виступає застосування ульцерогенних агентів, найуживанішими з яких є нестероїдні протизапальні засоби (НПЗЗ) – ацетилсаліцилова кислота в 50% ульцерогенній дозі (УД<sub>50</sub>) 240 мг/кг, диклофенак натрію (УД<sub>50</sub>=45 мг/кг), індометацин (УД<sub>50</sub>=10 мг/кг), ібупрофен (УД<sub>50</sub>=310 мг/кг), кетопрофен (УД<sub>50</sub>=62 мг/кг), напроксен (УД<sub>50</sub>=49 мг/кг), піроксикам (УД<sub>50</sub>=36 мг/кг), мелоксикам (УД<sub>50</sub>=15 мг/кг) та ін. <em>(</em><em>Гладких Ф.В., 2022</em><em>)</em>. Вказані засоби можуть вводитись як перорально так і парентерально, адже ульцерогенна дія НПЗЗ є їх системним побічним ефектом. Крім НПЗЗ-індукованих виразок шлунка при дослідженні противиразкової активнсті широко застосовують модель спиртово-преднізолонового ураження СОШ, яке відтворюють внутрішньошлунковим (в/шл) одноразовим введенням преднізолону (20 мг/кг), розчиненого у 80,0 % етиловому спирті (0,6 мл/100 г маси тіла тварини), пошкодження СОШ в умовах водно-іммобілізаційного стресу за методикою Takagi K.Y. et al., гостре серотонінове (30 мг/кг) та хронічне оцтовокисле пошкодження СОШ (0,05 мл 30,0% розчину оцтової кислотити субсерозно у стінку шлунка). <strong>Висновок.</strong> Сучасні підходи до доклінічних досліджень противиразкової дії біологічно активних сполук in vivo включають використання різноманітних тваринних моделей та методів, таких як оцінка параметрів СОШ, вивчення механізмів захисту, аналіз біохімічних показників, вимірювання функцій і гістологічний аналіз. Однією з найпоширеніших моделей для вивчення противиразкової дії виступає НПЗЗ-індуковане ураження СОШ.