Musiké, logos és a deinon: a többszólamú próza születése a szofisták szelleméből. Tragikus história: Aischylos, Sophoklés és Thukydidés
Creators: name: Mezosi, Miklos
Publisher: name: Gondolat
Year: 2017
Subjects: subject: Literary form
subject: Classical literature
subject: Historiography
subject: Rhetoric
subject: Greece
subject: Greek literature

description: A tanulmány középpontjában három olyan fogalom áll, amelyek együttesen döntő szerepet játszottak az irodalom történeti evolúciójában. A zene és irodalom kapcsolatának, valamint a (drámai) költészet prózába merülésének a leírására a musiké, ill. a logos, valamint harmadikként a kettő közös szorításában lévő deinon ("rettenetes, félelmetes") szavak látszanak alkalmasnak. 
A musiké és logos a bekövetkező deinont létrehozó kooperatív poétikáját Aischylos Agamemnónjának "operajelenetén" mutatom meg. Sophoklés egyik kardalának a kulcsszava, a "deinos" melléknév (újra)értelmezésével pedig beláthatóvá válik a műfajok evolúciójának azon szakasza, amelyiken a dráma (tragédia) előkészíti a terepet a próza számára. 
A legelső prózai műfaj szükségképpen a történetírás, mivel egyedül ez képes a tragédia lényegi jegyeinek "produktív átmentésére". Ez nem a Homéros módjára "mesélő" Hérodotos, hanem a görög világképben a Kr. e. 5. század derekától beálló változásokra új művészi eszközökkel reflektáló irodalomtörténeti fordulatot képviselő Thukydidés történetírása. Darien Shanske, aki a deinont az attikai tragédia meghatározó jegyeként írja le ("az önmagán túllépő, a logosszal szorosan összetartozó sorscsapásra vonatkozik"), a fogalmat a thukydidési történetírás központi kategóriájává is megteszi. 
A görög történetírás műfajgenetikai szerepére és az 5. századi "szofista fordulattal" való lényegi kapcsolatának irodalomtörténeti relevanciájára szeretnék rávilágítani. A "History" mint műfaj jelentőségét nem lehet eléggé hangsúlyozni: a történetírással születik meg nemcsak a próza, hanem a modern értelemben vett "irodalom" is. Az orális beállítottságú irodalom a történetírással változik írott és olvasott irodalommá.
description: A tanulmány középpontjában három olyan fogalom áll, amelyek együttesen döntő szerepet játszottak az irodalom történeti evolúciójában. A zene és irodalom kapcsolatának, valamint a (drámai) költészet prózába merülésének a leírására a musiké, ill. a logos, valamint harmadikként a kettő közös szorításában lévő deinon ("rettenetes, félelmetes") szavak látszanak alkalmasnak. A musiké és logos a bekövetkező deinont létrehozó kooperatív poétikáját Aischylos Agamemnónjának "operajelenetén" mutatom meg. Sophoklés egyik kardalának a kulcsszava, a "deinos" melléknév (újra)értelmezésével pedig beláthatóvá válik a műfajok evolúciójának azon szakasza, amelyiken a dráma (tragédia) előkészíti a terepet a próza számára. A legelső prózai műfaj szükségképpen a történetírás, mivel egyedül ez képes a tragédia lényegi jegyeinek "produktív átmentésére". Ez nem a Homéros módjára "mesélő" Hérodotos, hanem a görög világképben a Kr. e. 5. század derekától beálló változásokra új művészi eszközökkel reflektáló irodalomtörténeti fordulatot képviselő Thukydidés történetírása. Darien Shanske, aki a deinont az attikai tragédia meghatározó jegyeként írja le ("az önmagán túllépő, a logosszal szorosan összetartozó sorscsapásra vonatkozik"), a fogalmat a thukydidési történetírás központi kategóriájává is megteszi. A görög történetírás műfajgenetikai szerepére és az 5. századi "szofista fordulattal" való lényegi kapcsolatának irodalomtörténeti relevanciájára szeretnék rávilágítani. A "History" mint műfaj jelentőségét nem lehet eléggé hangsúlyozni: a történetírással születik meg nemcsak a próza, hanem a modern értelemben vett "irodalom" is. Az orális beállítottságú irodalom a történetírással változik írott és olvasott irodalommá.