Religious Aspects of Deep Ecology, in RELIGION AND SOCIAL ECOLOGY
Creators: name: Nikolova, Antoaneta
Publisher: name: Zenodo
Year: 2019

description: Един от основните проблеми на нашето време е екологичната криза. Този проблем с всяка година като че ли все повече се изостря. Както се посочва в доклада на Римския клуб, подготвен за неговата петдесета годишнина през 2018 година, „капитализмът, какъвто го познаваме, с неговия фокус върху краткосрочното максимализиране на печалбите, ни придвижва в грешна посока – към нарастващо дестабилизиране на климата и увреждане на екоситемите. Въпреки всички познания, които притежаваме, ние като че ли сме неспособни да променим посоката и буквално водим планетата Земя към разрушаване“ (Вайцзекер, Вийкман, 2018: 9-10). Един от основните приоритети в стратегията „Европа 2020“, стратегията на Европейския съюз за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, засяга необходимостта от много по-висока енергийна и ресурсна ефективност. Справянето с екологичната криза обаче, не може да бъде постигнато само с административни и технологични средства. То изисква много по-мащабна и цялостна промяна – промяна в нашето съзнание, в начина, по който разбираме и възприемаме природата и света като цяло и своето място в него. Тази необходидимост излиза на преден план и широко се дискутира от 60-те години на миналия век. Все повече учени от различни области на знанието стигат до заключението, че „екологична криза с такъв обхват и сложност не е резултат само от определени икономически, политически и социални фактори. Тя също така е морална и духовна криза, чието решаване изисква по-широко философско и религиозно разбиране за самите нас като природни същества, вградени в циклите на живота и зависими от екосистемите” (Girardot 2001: XIV). В доклада на Римския клуб от 2018 година категорично се подчертава, че „е особено важно да се погледнат философските корени на сегашното състояние на света“ (Вайцзекер, Вийкман, 2018: 8). Все повече се налага убеждението, че е необходимо да преосмислим възгледите си за света, да изследваме основанията на своето мислене, да се опитаме да видим без предубеждения екологичния потенциал на духовното си наследство, както и това на култури, различни от нашата. И тъй като религията представлява неотменна част от всяка култура, необходимо е да се преосмисли и екологичния потенциал на различните религии, да се изясни „къде се намират потенциалните партньори по отношение на прехода към ценности и нагласи за истинска устойчивост на космическия кораб Земя“ (Вайцзекер, Вийкман, 2018: 76). Ето защо цел на настоящата глава е да изследва връзката между религията и екологичния аспект на устойчивото развитие. Отправна база за разсъжденията ще бъде осмислянето на понятието „дълбока екология“ в съотнесеност с понятието „устойчиво развитие”. Ще разгледаме какво представлява дълбоката екология, каква е възможната й връзка с религията и как в светлината на дълбоката екология би следвало да се разбира „устойчивото развитие“. Изследването се състои от три основни части. В първата се представят теоретичните основи на дълбоката екология и нейните духовни и религиозни аспекти. Втората разглежда някои от дълбоките въпроси, отнасящи се до преосмисляне на екологичния потенциал на религиозните традиции, преди всичко на християнството в неговите западни форми, като предполагаемо най-силно свързани с налагания в глобалния свят модел на мислене и отношение към природата. Третата част анализира разбирането за устойчиво развитие от гледна точка на принципите на дълбоката екология.