Загадките на историята. Мистериите около гробницата на Александър Македонски
Първата биография на Александър Македонски идва на бял свят 400 години след смъртта му. Твърде велики са подвизите на гения на военните дела. Времето, по свой начин, е допринасяло историците автентично да възпроизведат постигнатото в текстове. Единственото нещо, което все още остава загадка е гробът на Александър.Това е разбираемо. Великите хора са в състояние да повлияят на света, дори и след смъртта си. Християните почитат мощите на светците, които са един вид физическо доказателство за божественото присъствие. В случая на Александър стои въпросът, че притежаването на тялото му би означавало приемственост на властта в империята, създадена от него. Така, неизбежни стават интригите сред генералите му и вероятно нкой не е искал това.Александър е пропит с уважение към смъртта, когато той се среща с египетската култура. Няма съмнение, че в древен Египет е развит култът към смъртта, както никъде другаде по света. Тази практика на мумифициране, както и изграждането на най-величествените гробници и красиви легенди за живота след смъртта не са само митология.В Египет Александър усеща колосалното влияние на човешкия ум и интелектуална мисъл. По време на военните кампании, той продължава кореспонденцията с Аристотел и дори в полеви условия актьори играят драмите на Еврипид. Абсолютно преднамерено той въвежда единна валутна система в империята си. Едва през XX век Европейският свят повтори нещо подобно, като прие своята валута – еврото.Египтяните боготворят Александър заради прогонването на персите. В 331 г. пр.н.е., след пътуване по Нил, в хода на което той е толкова очарован от местоположението и характера на средиземноморските страни, че създава най-красивия град за онова време – Александрия.Тогава Александър прави експедиция до оазиса на Сива. Пътят е смъртоносен, трябва да се преодолеят 300 км по протежение на безплодна пустиня. В резултат на това, по пътя на няколко пъти взводът на Александър остава без вода. Последният мях Александър излива в пясъка и войниците, вдъхновени продължават напред. Командирът показа себе си равен сред равни. Полуживи, войниците достигат оазиса на Сива, където откриват древен храм сред богата зеленина. Свещениците, облечени в бели празнични дрехи, посрещат славния командир, а първосвещеникът казва: „Благословен да бъде синът на Амон“. Тези думи са важни за Александър и те го насърчават до края на дните му.Той е уверен в своя божествен произход и предстоящата участ. Александър завоюва Месопотамия, Вавилон и части от Индия. И там, печелейки победа след победа, изпива отрова от ръката на магове. Така твърдят окултистите на онова време, той извършил ритуал, предвиден за докоснатите от Бог – да умре в разгара на славата си. Към момента на смъртта си Александър е бил само 33 години. Тялото му е балсамирано от египетските жреци, които идват специално. То остава две години в двореца, докато Птолемей не завладява тялото и получава основният статут на наследник.Преди смъртта си, Александър завещава да го погребат в Сива, но Птолемей първоначално пренебрегва желанието на командира си. Той оставя балсамирания император в Александрия, за да запази единството на властта за себи си. Погребалното шествие е невиждано. Специално изработен мраморен саркофаг от гръцкия инженер Филип е качен на колосална колесница с цвят на слонова кост, балдахинови колони, украсени със скъпоценни камъни като звездното небе. За да носят този товрар са впрегнати 64 мулета. Пред процесията въврят отряди и екипи от строители, които павират пътища и изграждат мостове за преминаване от единия край на света до Александрия.Птолемей не е загубил амбиции да властва. В Александрия се втурват хиляди поклонници и за един ден се превръща в град на градовете. Славата му повяхва, едва когато римският император Септимий Север разпорежда гробницата да бъде зазидана. Оттогава никой не е имал щастието да види мумията на Александър Велики.В момента, мюсюлманите вярват, че мавзолеят на Александър е в джамията на пророк Данаил, който се намира на едноименната улица. Археолозите все още не са проверили истинността на тази легенда, но напоследък те са открили части от града под водата, в близост до изоставеното източно пристанище на Александрия.Много по-интересно откритие е направено през 1990г. от гърците. Те решили да опитат късмета си в легендарния Сива. Там установяват, че има огромен подземен комплекс с мистериозната гробница в центъра. Гърците ахват като виждат, че има барелеф с личния символ на Александър. Има и стени, покрити с надписи от името на Птолемей. В тези писания Птолемей казва, че най-накрая изпълнява волята на командира да бъде погребан в Сива. Уви, египетските власти категорично са забранили на археолози каквито и да е последващи разкопки. Причината за забраната е неизвестна.Въпреки това, най-невероятна версия за местонахождението на гроба на Александър е тази, изречена от пророчица Ванга. В разсекретени архиви на КГБ е описано следното. Тя е посетена от непознат мъж, който иска да разчете йероглифите от разпадащо се парче стара хартия. Ванга не му помага, но след напускането му обяснява на племеницата си историята. Писмеността, казва пророчицата е от вътрешната страна на саркофаг на великолепен каменен ковчег. Тази гробница, като че ли е от преди две хиляди години, продължава разказа, и вероятно е в България.Интересно е, че българската Пела е била столица на Македония. Aгента на КГБ Ванга също казва, че буквите, изписани в гробницата, говорят за това, което се е случило в древни времена и какво ще се случи в бъдеще.Е, може би, Ванга наистина говори конкретно за гроба на Александър Велики. А посланията, които красят ковчега му са изпълнени с мистерия на древните египески жреци от храма в Сива. В документа на КГБ, ако приемем неговата истинност, се твърди, че Ванга е казала: „Човечеството не е готово да се знае истината“.novotopoznanie.com