Блогът на Марин Тачков :: Блатото
. . .    На 7 април 2017 г. Съединените американски щати за пръв път от началото на кризата в Сирия нанесоха масиран удар срещу формирования на сирийските въоръжени сили. Ще ескалира ли конфликтът до пряк сблъсък между Вашингтон и Москва? Aнализ на събитията на известния руски философ и геополитик Александър Дугин.     Това, което се случи на 7 април 2017 г. може се превърне в началото на Трета световна война. По принцип никой не иска войни, но за нещастие те се случват. Понякога са световни. Поради това мисля, че в ситуация на каквато и да е катастрофа, преди всичко е нужно да запазим спокойствие и да съберем мислите си. Сутринта на 7 април 2017 г. военновъздушните сили на САЩ за пръв път от началото на дългогодишния конфликт в Сирия нанесоха масиран ракетен удар с ракети „Томахоук“ по авиобаза на сирийските ВВС. Тоест по нас. Защо ние не използвахме комплексите за противоракетна отбрана? Според една от версиите това е поради факта, че те са недостатъчни за отразяване на пълномащабна атака от страна на американските войски – комплексите са били предназначени преди всичко за борба срещу ракетни удари от други възможни противници. Втора версия: Москва не е посмяла да даде заповед, тъй като това би означавало необратимо начало на война със САЩ. Вашингтон взе решение и е знаел какво би последвало, ние – не. Какво следва? Преди да пристъпим към прогнозите, си заслужава още един път да хвърлим поглед върху контекста – началните условия за това, което може да стане Трета световна (въпреки че може и да не стане).   ПРЕТЕКСТЪТ ЗА АМЕРИКАНСКА ИНВАЗИЯ     Претекстът, който Вашингтон използва за нанасяне на удара, беше химическата атака. Това, че атаката не е извършена от Асад е очевидно, защото тя беше най-неизгодна за него. Освен това прибягването към химическо оръжие в днешното положение, в което се намира Асад, би било самоубийствено. Съществува много малка вероятност това да е трагична злополука – попадане на сирийска ракета в склад с химическо оръжие, което „Ислямска държава“ притежава, и за съхранението на което терористите бяха обучени от европейски инспектори. Но подобно съвпадение, разрушаващо в един миг сложния баланс на силите в световен мащаб, би било твърде изненадващо. Но за терористите и техните инструктори, представляващи Световното правителство (същото Блато, което обеща да пресуши Тръмп), това не е трудно да бъде организирано. За тях то дори е изгодно. Не успяхме да въвлечем САЩ във война срещу Русия с Хилари, ще действаме с други средства – чрез Тръмп, решиха на практика глобалистите и намериха повод.   БЛАТОТО ПРЕСУШИ ТРЪМП     Решението за атаката е взето от Доналд Тръмп. По този начин той престана да бъде Тръмп и започна наново като превъплътена в мъж Хилари. Това е Хилари-травестит. Всичко, срещу което Тръмп се бореше в хода на предизборната кампания и обеща да промени, сега беше парафирано с неговия подпис. Следователно решението не е взето от него. Той просто показа, че от сега нататък не е в състояние да реши каквото и да било. Под натиска на медиите и политиците от Блатото той предаде всички свои немногочислени, предани последователи, които представляват не Съвета по международни отношения, не неоконите, не Дълбоката държава, а „добрата стара Америка“. Тази „добра стара Америка“, която избра Доналд Тръмп за свой президент, отново беше изиграна – тоест остана без Тръмп. Това, което направи Тръмп, позволявайки си да „убеди“ себе си в съпричастността на Асад към химическата атака (с други думи на Русия), означава капитулация. Показателно е, че в навечерието на ракетната атака той с лека ръка освободи Стивън Банън, може би единственият истински консерватор без приставката „нео“ в неговото обкръжение. Той искаше да пресуши Блатото. Похвално. Но това начинание е рисковано. Блатото пресуши Тръмп. Това, което се случва днес в Сирия е напълно идентично с това, към което се стремяха глобалистите – тоест Блатото. Факторът Тръмп се изпари пред очите ни. Той се налудува и от сега нататък е пешка в играта на по-сериозни сили. Той показа, че вече не е Тръмп. Може да има още един опит на Тръмп да „стане Тръмп“, но едва ли.   АМЕРИКАНСКАТА СЯНКА     Историята с Тръмп, с неговата блестяща предизборна кампания, неговата борба срещу глобалистите, която беше неочаквано за всички подкрепена от мнозинството американци, разкри сложната структура на американското общество, което, както се оказа, далеч не е толкова монолитно. На първо място все още я има „добрата стара Америка“, изолационистка и консервативна, която реши, че е избрала своя представител. В крайна сметка Тръмп прекрасно изигра именно тази роля. Ние на практика забравихме за тази „добра стара Америка“, която засенчи фанатичния и демоничен глобалистки елит. Оказа се, че тя все още е тук. Това е много важно и въпреки че тя няма власт и нейният кандидат се оказа доста слаб, с нея вече не може да не се съобразяват. Това е най-важното и най-обнадеждаващото откритие на историята с Тръмп. Освен това „добрата стара Америка“ има и външнополитическа платформа – това е реализмът, тоест America first. САЩ не трябва да се ангажират с това, което не ги засяга пряко. Такъв изолационизъм като цяло преобладава в САЩ до идването на власт на Удроу Уилсън и частично след него в периода на трима републикански президенти – Хардинг, Кулидж и Хувър. Всъщност именно реализмът в международната политика – невмешателството, съсредоточаването върху вътрешните проблеми, отказът от империализъм – беше взет от Тръмп за основа на неговата програма. На второ място зад Хилъри и Обама стоеше най-влиятелната структура в определянето на курса на външната политика на САЩ – Съветът по международни отношения (Counsel on Foreign Relations, CFR). Тази организация откровено говори за нуждата от създаване на Световно правителство. На практика това е щабът на глобализма – Билдербергският клуб или Тристранната комисия, а също така глобалните финансови институции и транснационални корпорации от РФС до Световната банка – всички се координират именно от CFR. Тръмп ги нарече Блато. На Блатото очевидно това не му хареса. Методът на действие на CFR е меката сила. CFR не бърза, постепенно подготвя своята агентура практически във всички страни в света и дава вид, че няма да прави отстъпки. На практика във всички страни външно лоялните на властите, но вътрешно ориентирани към глобализма елити (политически и икономически), които ние наричаме „шеста колона“, са свързани именно с CFR. CFR представлява интересите не толкова на Америка, колкото на световната транснационална финансова олигархия. За тях САЩ е само един от инструментите – въпреки, че е най-могъщият. Цветните революции, меката сила, инфилтрацията в обществото, противопоставянето на непризнаващите Световното правителство – всичко това е тяхна специфика. CFR са либерали, а тяхната цел е разпространение на либерализма в глобален мащаб. Либерализмът е тяхна идеология. Тръмп се скара с CFR. Това е факт. И CFR го разбраха и реагираха подходящо – приведоха в бойна готовност цялата армия американски либерали, която се разбунтува срещу Тръмп вътре в страната – от марша на феминистките и Мадона до размириците на анархистите. Но CFR не е единственият силов център в САЩ. Такъв са и неоконите. През последните години при управлението на Обама те загубиха своите позиции, но въпреки това запазиха определено влияние. Неоконите са открити привърженици на американския империализъм. За тях международната общност е бреме, те строят глобална американска империя и именно така я назовават. Ако CFR постоянно се заиграва с тези, които се опитва да пороби, то неоконите пряко наказват непокорните. Типичен неокон е Маккейн. Неоконите са привърженици на преките военни интервенции, свалянето на непокорни правителства, държавните преврати и физическото ликвидиране на противниците. Тръмп се противопостави и на тях, което беше видно от враждата му с Маккейн. Накрая съществува и Deep State, „дълбоката държава“, „държавата в дълбините“. Това са американските служби и държавниците, представляващи военно-промишления комплекс, разузнавателната общност и редица пазители на американската идентичност – Manifest Destiny. Те нямат идеология и се опитват да запазят определена приемственост в американските институции. Но, разбира се, те не са лишени от влиянията на различни идеологии. CFR има голямо влияние над Deep State, а през 90-те години над нея нарасна и влиянието на неоконите. Преди сто години в тази американска Deep State преобладават реалистите и традиционните консерватори, но постепенно те са изтикани в периферията. Именно поради това Deep State в лицето на ръководителите на американските специални служби не изрази лоялност към Тръмп, продължавайки показното разследване на измисленото вмешателство на Русия в изборния процес и поддържайки кампанията на либералите, базирана на мощно тиражираните fake-news. По този начин Deep State застана на страната на враговете на Тръмп в шантажирането му с руския фактор. Подобен обрат показва, че Тръмп е без никаква институционална опора на президентското кресло. Дори и в Републиканската партия (GOP) го поддържа малцинство. В такава ситуация може или да се надяваме на чудеса и гений от страна на Тръмп, или да се готвим за това Блатото в едно от трите си проявления – CFR, неоконите или Deep State, да подчинят Тръмп. А в случай, че това не се получи, то с общи усилия те просто ще го ликвидират. В утрото на 7 април фактически стана ясно, че това вече се е случило. Този Тръмп, когото „добрата стара Америка“ избра, е мъртъв. Новият „Тръмп“ прави точно обратното на това, което е обещал. Реалистът Тръмп не може да има нищо общо с това, което се случва в Сирия – с изключение на обединяването на усилията с Русия за ликвидиране на ИДИЛ.   Той обеща да прекрати интервенциите, но действа другояче. Президентът внезапно повярва в друга глобалистка лъжа – тази за „химическата атака на Асад“ и без изясняване на обстоятелствата взе „решение“ – припряно подписа подхвърления му документ за ракетна атака срещу сирийската база. Това е т.нар. reality check. Думите са едно нещо, делата – друго. И в края на краищата двете не се припокриват.   КОЙ УПРАВЛЯВА ТРЪМП ОТСЕГА НАТАТЪК?     Ако това не е Тръмп, а „ликвидиран“ Тръмп, то тогава кой е взел решението за ракетната атака? Съдейки по нейната бързина – неоконите – най-вероятно в съгласие с Deep State. CFR биха действали по друг начин. Те биха предявили на Русия някакъв задушаващ проект, биха написали черна точка (въпреки че взривът в метрото в Петербург и демонстрациите на зомбираните ученици на Навални бяха, на практика, такава черна точка) и най-важното – биха предложили компромис чрез своята агентура, която изобилства в руския елит. Фактът, че провокацията беше извършена внезапно и ударът е по нас показва, че аватарът под името „Тръмп“ се управлява като оператор от група неокони. Това е видно и от координирането на действията с Израел, който се готви да се включи в операцията – на границата със Сирия и Ливан е съсредоточена израелска войска в пълна бойна готовност. Най-близките съюзници на израелците в САЩ са именно неоконите. Оказва се, че борбата на Тръмп с CFR, която той, докато все още беше Тръмп, водеше от името на „добрата стара Америка“ и реализма, в момента облагодетелства неоконите, овладели държавното кормило. Показателна е еуфорията на неоконите на Кристол по повод на изместването на Банън – неговият Туитър експлодира от ликувания. Така че Тръмп беше похитен от неоконите. Това означава, че войната е повече от вероятна. С кого, срещу кого, кога, къде?   ВОЙНА – КОЙ С КОГО?     За разлика от Тръмп, който, мисля си, не подозира за съществуването на геополитиката, неоконите са атлантици. За тях, както и за техните преки предшественици троцкистите, основният враг е цивилизацията на Сушата, тоест ние. За Deep State от епохата на Студената война и маккартизма това също е характерно. Дори ястребите в CFR, какъвто е Збигнев Бжежински, напълно споделят подобно дуалистично виждане (Море срещу Суша). CFR като цяло се опитва да успокои Москва, говорейки, че няма геополитика и че „войната на континентите“ е безсмислица, но в същото време те се ръководят именно от геополитиката и водят срещу нас именно същата тази война на континентите. Разбира се, най-добре е когато противникът не знае, че срещу него се води война – оставете го да мисли, че спокойно се излежава на плажа. Ще бъде изненада когато до неговия шезлонг изникне ядрена подводница. Bingo! Следователно неоконите възприемат атаката с американски ракети на сирийската база точно такава, каквато е в действителност – като военен удар срещу руснаците. Тръмп се изрази меко: „приятелите на Асад ще бъдат разстроени“. Това е риторика на умопомрачен папагал, а не на победоносен реалист, решен да направи Америка отново велика. Блатото го аплодира. Така ще бъде и в бъдеще. Едно е ясно – това е война срещу нас. Но тя ще бъде оформена като война срещу нашите приятели и съюзници – срещу Асад (подразбира се), срещу Иран, срещу шиитите и, в случая, срещу Хизбула. В тази ситуация като компенсация (тук отново ще има нужда от мрежите на CFR) на Москва ще бъде предложено да се присъедини към операциите срещу Асад и Техеран на страната на САЩ и техните съюзници. Отлично, Тръмп си промени позицията за една нощ – давайте и вие. Вие сте „реалисти“. Някой ще реши, че ако капитулираме може да избегнем Третата световна война. Не можем. Тя вече се води срещу нас. Нашите приятели са само вторични локални цели и главното – изпитание на нашето спокойствие. Ако се предадем, оттук насетне те може и да не се церемонят повече с нас. Но ако аватарът на Тръмп се управлява от неоконите, те няма да настояват за привличане на Русия. Просто ще теглят силно в своя посока. Те имат план. В случай, че са успели да вземат под контрол кормилото на американската власт, начинание, в което почти се отчаяха при Обама, те ще действат възможно най-бързо, стараейки се да не губят време. Следователно Третата световна война ще бъде започната от Блатото, атлантистите и привържениците на американския империализъм срещу нас. Формално Асад и шиитите ще бъдат определени за враг. Към коалицията ще бъде привлечен Евросъюзът, който е напълно под контрола на Блатото. Възможно е да се окаже натиск върху Ердоган и той да се върне в американското поле. /.../ *Оригинално заглавие: Трета световна: Начало? Източник и превод: a-specto Оригинал: Геополитика.ру www.memoriabg.com/2017/04/12/blatoto-presushi-trump/*   *   * Как Блатото да пресушим, като сме в него - до уши?... И как ли да се възкресят души, които мъртво спят?...Марин Тачков