Българската археология се превърна в една от водещите сфери за устойчиво развитие на науката и култура у нас
Снимка: Информационна агенция "Фокус" Сотир Иванов, директор на Исторически музей – Петрич в интервю за Радио „Фокус“ – Пирин по повод Деня на археолога – 14-ти февруари.Фокус: Г-н Иванов, разкажете ни малко повече за професията на археолога, и а за Деня на българския археолог?Сотир Иванов: Денят на българския археолог се чества от 1971 година по инициатива на Националния археологически институт с музей към Българската академия на науките (НАИМ към БАН). Както знаете и днес това е основната институция която следи за качеството на археологическите проучвания и за високото ниво на българската археология, заедно разбира се с Министерството на културата и всички онези колеги, които работят в националните и местни музеи. Археологическото наследство на България е едно от най-богатите на европейския континент и поради тази причина всички онова, което археолозите успеят да разкрият се превръща във важна част от нашата културна идентичност. Самата археология от нейното възникване през XIX век до днес е свързана с проучвания, които се характеризират с разкопаване на земните пластове, търсене на стратиграфия, която да ни покаже в кой точно хронологически период са извършени съответните действия. Археологията е малко по-различна от историята, защото в историята имаме първо писмено слово и после по-скоро следим политически и икономически събития, докато археологията търси онази материална култура която много често е свързана с народностите, които са обитавали нашите земи и са направили нашия облик като народ.Фокус: В нашето съвремие какви са перипетиите, пред които се изправя един археолог? Какви са трудностите, с които се налага да се справя?Сотир Иванов: С всичко онова, което може да си представите като сюжет за холивудски филм. Съдейки по моя личен опит когато започнах работа в Петрич, при първото ми посещения в местността Кожух успях да спася, заедно със съдействието на Районното полицейски управление, уникална плоча на император Галерий, 24 реда латински надпис, от който излезе името на античния град намиращ се в района Хераклея Синтика. Това име и този град е търсен в продължение на повече от 150 години. Самото спасяване на плочата беше малък екшън, защото хората които я бяха открили – много известна иманярска група работеща в нашия район вече беше подсигурила продажбата на плочата и им бе платено около 60 хиляди лева. Представете си сериозния икономически интерес на тези иманярски групи, които в своя частна полза ограбват по най безцеремонен начин културното ни наследство. След спасяването на тази плоча започнаха публикации и един по-сериозен ангажимент на Исторически музей – Петрич към местността Кожух и античен град Хераклея Синтика. Когато отидох за първи път всичко в района приличаше на един лунен пейзаж – не десетки, а стотици изкопи в Некропола, в градската част, където е имало инфраструктура. И не само това. Сега, гражданската базилика която разкрихме – това е единствената гражданска базилика на територията на Балканския полуостров, та в нейната среда минаваше незаконен път. В общи линии от една страна човек трябва да се бори с иманярите и с онези канали за износ на културни ценности, а от друга страна чисто административно да обясни в съответното кметство, регионална или национална институция, че на дадено място има културна наследство, което си струва да бъде проучено, запазено и експонирано. И най-накрая идва и моментът, в който местното население трябва да бъде убедено, че това културно наследство е част от тях така както тяхното жилище и бизнес, и то би могло да ги обогати. В момента, когато отчитаме огромен туристически успех вече всички хора осъзнават това, но аз говоря за един процес, който започна през 2002 година, а сега сме 2017 година.Фокус: Съдейки по Вашия личен опит как смятате променя ли се археологията през годините?Сотир Иванов: Променя се и то с много бързи темпове. Може би археологията е една от най-бързо развиващите се научни сфери, защото ако при нашите съвсем първи археологически проучвания през 2007 година, заедно с доц. д-р Людмил Вагалински, директор на Националния археологически институт с музей към Българската академия на науките (НАИМ към БАН), ако ползвахме повече или по-малко традиционни методи така, както българската археология се е развивала през годините, то постепенно ние започнахме да използваме по-модерни технологии, да търсим възможности за интерактивни изследвания, да търсим експониране на всичко онова, което откриваме. Знаете, че дълги години се правиха проучвания, а след това самите обекти се зариваха. Да, научната публикация е налице за научните среди по цял свят, но самите туристи или гражданите трудно можеха да разберат какво се намира под този или под онзи хълм. Като наука може и да сме достигнали върховете, но като експониране, като публичност, археологическите ни обекти бяха почти непознати. И отново мога да Ви дам пример с Петрич. Хераклея Синтика или хълма Кожух е разкопаван още през 1958 година от проф. Атанас Милчев и от 1958 година след това проучвания е правила Юлия Божинова, Димитър Туптанов, но всъщност широката общественост не знаеше нищо и дори мястото където е гражданската базилика освен, че минаваше незаконен път имаше и бунище за земеделска продукция. Просто научните публикации нямаха никаква връзка с публичност и съответно с развитие на туризъм, и социализация на културното наследство. Това успяхме да преодолеем и освен използването на по-модерни методи при проучванията както примерно геофизика, както всички усилия, които предварително полагаме да знаем какво да разкопаем, така че да имаме по-голям ефект от нашата дейност. Примерно да разкопаем по-важната сграда или по-красивия елемент, за да имаме по-бърз ефект в нашата комуникация с посетителите и с местната общност, заедно с това полагаме огромни усилия за реставрация, консервация и социализация. Тоест към момента имаме доста по-различен и комплексен подход в сравнение с предишни години.Фокус: По повод празника на археолога планувате ли някакъв по-специален начин, с който да отбележите датата?Сотир Иванов: По принцип до сега на 14-ти февруари общо взето или сме участвали в изложбите „Българска археология“ или не сме имали възможност, поради това, че предметите са в лаборатория по реставрация и консервация, да правим по-специфични изложби. Тази година обаче за първи път имаме възможността да отбележим датата с по-специална изложба в централна експозиционна зала на Исторически музей – Петрич. Освен това за първи път откакто е отворен за посещение античен град Хераклея Синтика ще направим постерна изложба, която ще бъде поставена на обекта. Тази изложба от една страна ще проследява проучванията на обекта в период от 10 години, но от друга страна на български и английски ще бъдат представени по-важните архитектурни комплекси както и тази материална култура, която вече сме изследвали – материална култура от IV век Пр.Хр. до VI век Сл. Хр. Задължително нашите изложби от миналата година насам са на български и английски, защото около 20 % от нашите посетители са чужденци. Имахме наскоро страхотна солашка група, която разгледа античен град Хераклея Синтика и централната експозиционна зала.Фокус: Казахте, че постерната изложба ще бъде разположена на самия обект Хераклея Синтика. Означава ли това, че дори сега в това време обектът е отворен за посетители?Сотир Иванов: Напълно. Той е достъпен за посетители и до края на месец февруари ще бъде подобрена инфраструктурата, ще бъдат поставени нови табели на български и английски, които да помогнат на нашите многобройни посетители да се ориентират по-бързо, защото все пак това е район, който се намира извън населено място и добрата ориентация е много важна. В това отношение ние сме изключително благодарни на кметство – Петрич, което в новия си бюджет за 2017 година заложи асфалтиране на пътя до Хераклея Синтика. До момента каквито и усилия да сме полагали във връзка с пътната инфраструктура това си оставаше неасфалтиран черен път, но сега с асфалтирането на пътя и изграждането на подходящ паркинг ще дадем възможност на всеки, включително и на хората в неравностойно положение, или на много малка или голяма възраст да посетят обекта и да се докоснат до един от най-големите археологически обекти на България.Фокус: Във връзка с това което казахте за Общината, то тези дни излезна информация, че 240 000 лева ще бъдат отделени за подобряване на инфраструктурата към обекта, но ще отдели ли и средства за нови археологически проучвания?Сотир Иванов: Да, това е хубавото, че екипа на кмета Бръчков застава твърдо зад културното богатство на Община Петрич. Както миналата, така и тази година археологическите проучвания ще бъдат финансирани с 30 000 лева от общинския бюджет, което представлява огромен жест, защото Община Петрич вече счита това за един от своите приоритети и вече подпомага тази дейност. Надявам се ние да отговаряме с достойнство на тази отговорност, защото пък прави устойчив културен продукт. За миналата година например имаме 38 хиляди посетители и близо 50 хиляди лева приходи от посещаемост. Тоест тук не говорим само за имидж, но и за устойчив продукт. Надявам се нашето сътрудничество да доведе до по-добри резултати през 2017 година. Тези надежди се пораждат от факта, че въпреки че имахме много тежка зима през месец януари и за първи път от може би 15 години в Петрич имахме трайно отрицателни температури и много силен снеговалеж, въпреки това посещаемостта е на по-високо ниво от 2016 година, когато времето бе далеч по благоприятно. Следователно именно имиджа на Хераклея Синтика, Самуилова крепост, къща-музей Ванга и централна експозиционна зала все пак раждат постоянен интерес.Фокус: А нанесоха ли трайно ниските температури някакви щети по Хераклея Синтика и Самуилова крепост, тъй като това са два обекта на открито?Сотир Иванов: За щастие не, но това означава, че ние винаги трябва да отделяме средства поне за аварийна консервация и реставрация, за да може тези обекти да се запазят не само за нашите съвременници, но и за бъдещите поколения. В същото време нашия ангажимент към показване, социализиране и популяризиране на всичко което откриваме остава сериозен и ние ще полагаме усилия дори да имаме по-тежка зима и да има поражения по обектите те да бъдат поправени и да може това нещо да бъде достъпно за хората 365 дни в годината.Фокус: Преди да стартирате проучванията на Хераклея Синтика миналата година говорихме с Вас и тогава казахте, че основната Ви задача ще бъде разкриването на гражданската базилика. Какво си поставяте като цел за настоящия археологически сезон?Сотир Иванов: По стечение на обстоятелствата централната градска част на Хераклея Синтика в продължение на около 1000 години се намира чисто географски в един регион и ако миналата година разкрихме базиликата, която е свързана с функционирането на града през римската епоха, то точно пред нея се намира огромна елинистическа сграда, която е от епохата на македонските царе Филип II и Александър III Велики. Смятаме да съсредоточим усилията си точно в тази сграда и по този начин да покажем централната градска част на Хераклея Синтика през IV – III век Пр. Хр. и по-късно през III – IV век Сл. Хр.Фокус: Как виждате Вие в бъдеще българската археология и тази в Община Петрич?Сотир Иванов: Аз мисля, че нашите резултати показват изключително високо ниво, говоря за Община Петрич. Честно казано не бих се ангажирал с това да говоря на национално ниво, защото всички виждат професионализма и успехите на българската археология, която се превърна в една от водещите сфери за устойчиво развитие на българската наука и култура. Аз смятам, че това ще привлече както европейски, така и световен интерес към нас и ще ни направи равноправни партньори и лидери дори в опазването на археологическото и културното наследство. Ливия НИНОВА© 2017 Всички права запазени. Позоваването на Информационна агенция "Фокус" е задължително!Всички мнения, оценки и твърдения, изказани в интервютата отразяват лични виждания и „Фокус” не носи отговорност за тях