Политическа зоология | СВОБОДНО СЛОВО
29.11.2016 • СВОБОДНО СЛОВО Преди 100 години нашите победители разкъсали България като хищници, лишили ни от излаз на Бялото море, осъдили ни на по-жестоки репарации от сегашните милиарди за самолети и фрегати, платноходката на бреговата ни охрана била петорно по-малка от жалката гемийка за кюмур на дядо ми Димитри. Но неподкупни българчета пъдели турските бракониери от нашите води. През 30-те години на ХХ век в градските кафенета имаше маса за билярд или моникс, пръчкови и рамкови читала, както в тогавашните клубове на английските джентълмени (понеже вестниците не бяха в таблоиден формат, а broadsheets, като отвориш вестника, сръбвайки си кафето, да не бръкнеш в очите на двамата вляво и дясно от теб). В механите нямаше моникс, а изтъркана кутия за табла със зарове и пулове, не се пиеше кафе с коняк, а ракия от юзчета. Нямаше вестници, но имаше „Папагал“ с кабърчета на стената. Папагалът беше цветен политически стенвестник без думи. Влизах в кафенета и кръчми, понеже баща ми ме пращаше да му купя цигари. Кръчмарят наливаше ракията не в чаши, които да сервира на поднос, а в юзчета; улавяше четири юзчета между дебелите пръсти на всяка ръка и тръгваше между масите; аз чаках и чувах как селяните коментират Папагала: – Т’ва е руската мечка, тоя лисугер е Швейцария. Тоя с цилиндъра е Чичо Сам, чичко паричко е той. Тая мома с клюмналия калпак е Франция, виждаш ли я как бяга от Дойчо, тоя с потрошените рога на каската и се крие зад мечока. Тоя шкембелията с бомбето е Джон Бул, искаше да глътне той Дарданелите, ама Турчина излезе по-сербез и сега си пафка, бейгиби. Ти не го гледай, че е алафранга, Ататюрк е той. Антропоморфните образи са навсякъде: от Змей Горянин до Оберон, феите и елфите в „Сън в лятна нощ“; от Пан и кентаврите до „Ну, погоди“ и Чубака в „Междузвездни войни“. На „Папагала“ имаше и други човекоподобни – Пуяка, Маймуняка, но сега не се сещам те кои държави представляваха; все се канех да си поискам стария непотребен вече „Папагал“ и все не свършвах тази работа. – Не отлагай днешната работа за утре, щом като можеш да я отложиш за другиден, казваше след години моят приятел Тошока (Тодор Вълчев). Сега той и другите от нашата плеяда (преводачите Владко Мусаков, Нели Доспевска, Леда Милева, Кръстан Дянков, Петко Бочаров и Сидер Флорин) се смеят от небето, като виждат, че всуе сме обяснявали: Плеяда си е седморка, не множество. Простотията достига нови и нови върхове във всички области, от писмената до политиката, откакто не сме в ярема на тоталитаризма, а Под игото на „демокрацията“. Don’t panic. Положението е безнадеждно, но не особено сериозно – написах преди 40 години във в-к „АБВ“. Прощавайте, че ще се повторя. Не сме влезли в политическа криза, щото изобщо не сме излизали. Да, има и световна криза, но: Джон Бул не го мисля. „Брекзит“ стана мюзикъл, предстои премиерата му в лондонски театър; „Набуко“ не стана pipeline, остана си опера от Верди. Нито за Чичо Сам се кахъря. Преди изборите в САЩ симпатизирах на Бърни Сандърс, но Хилъри Клинтън го би при номинацията. Don’t worry, be happy! Everything is under control. Голяма е властта на US президента, но US си имат checks and balances, имат процедура за импийчване. Генерал МакAртър беше пич по-войнствен, отколкото Плевнелиев към Русия, поиска от US президента разрешение да пусне атомни бомби над Китай и Северна Корея и Хари Труман уволни генерала, който бе заявил: „Whoever said the pen is mightier than the sword obviously never encountered automatic weapons“ (Който е казал, че перото е по-силно от меча, явно не е срещал автоматични оръжия) и „Аdvice is worth what it costs–that is, nothing“ (Съветите струват колкото костват – сиреч нищо). О, свещена простотия! Френският „Лежион етранжер“ пееше „Да живее смъртта“. Маями онзи ден ликуваше за смъртта на Кастро. Илюминати? Ебати. Един читател (подозирам го, че има висок IQ или insider information) дешифрира моята писаница „Пуф“. Да, читателю, пуф значи и сбърканяк. В Симитли се похвалиха, че Го еб*ли. Свръхапетитът за женско месо често е потребност да докажеш,че си мъжкар, а не пуф. Това, както и криминалното Му минало го знаят повече от седмина (плеяда). Знаят, че Той е по-зъл от животно. При животните това го няма. Еленът се бие с друг елен за кошутите си, не бие кошутите, петелът се бие с другия петел, не бие своите кокошки. Мъжете сме по-лоши от животните. Някои бият жените си. Има сбърканяци, които от ревност им лисват киселина в лицето, Милица, главната счетоводителка в телевизията, беше пострадала. За мутрата гласуваха много глупци, а много не значи всички. Но всички заплатихме, задето мутрата фанфарон стана премиер. Той/тя се издигна до политически гангстер, the alpha dog в глутницата помияри. Обиди се, че не го/я обичат, иска да накаже България, да й плисне киселина заради нейната изневяра. * * * Журналистки питали генерал Радев ще пилотира ли правителствения Боинг. Пуйки. Все едно пилот от Формула 1 да кара трамвай и да се надува като пуяк. Първият президент Желю Желев каза „Връщане на земята в реални граници“ и градските градинки бяха застроени. Шеф приватизаторът бе наречен от италианските купувачи Ил Вампиро, а от „Щурците“ „Мистър Десет процента“. При ББ станаха петдесет… Вай-вай, ама без правителство останахме. Няма страшно! Белгия беше без правителство 589 дни. Дано и без парламент останем. Спокойно. Play it cool boy! Real cool. Положението е безнадеждно, но не особено сериозно. Димитри Иванов segabg.com Related Posts via Categories Димитри ИвановПолитическа зоология Related Posts « Страх ли ви е, г-н президент?