Защо Христос не е християнски Бог?
За да навлезем във въпроса и отговора на темата – нека си представим един физик, който открива даден физичен закон. Макар и законът да може да бъде кръстен на негово име, той не му принадлежи, ученият само го е наблюдавал и осъзнал за себе си и за човечеството. Самият закон си е съществувал и независимо дали бива определен като физичен или химичен, или пък към някоя по-тясна област – термодинамика или магнетизъм – законът не принадлежи, не изхожда от тези понятия. Тези понятия и категории са за наше разбиране – да може да подреждаме и правим връзки. Така е и с Христос, той не е Християнски Бог, но познатото ни християнство в неговите разклонения го е описало. Подобно е и с Буда. Всъщност Буда не е Бог, той дори не е човек. Буда е степен на съзнание, която бива постигната от някое същество. Будизмът е понятие, обхващащо няколко подразделения. В една от по-главните групи – Дхинаяна на Буда се причисляват божествени качества. Но в други подразделения това не е така. Всъщност като кажем Буда, най-често разбираме Гаутама Буда – т.е. Гаутама, който е със степен Буда. Преди това той е бил Бодхисатва. В бъдещите хилядолетия ще има друг Буда, т.е. друго човешко същество ще се издигне до степен Буда. Това е голям преход и изисква хиляди години подготовка и работа, за да може едно същество да стане Буда и вече да не се преражда във физическо тяло, а да действа като сила от горе в помощ на човечеството. Но нека се върнем на Христос. Христос не е степен, а е същество. Посветените в древните мистерии също са знаели за Христос, те са го наблюдавали. Имали са знанието, че някой ден това същество, което те наблюдават в духовния свят – ще слезе на Земята и ще се свърже с едно земно тяло. Така това същество ще стане човек. Това знание е било известно в мистерийните школи на Индия, Персия, Египет. В еврейската традиция дори още чакат Месията, т.е. това същество. В този ред на мисли Христос не е християнски Бог, а по-скоро християнството е тази област от човешкия светоглед, която обяснява до някъде това събитие – свързването на Христовто същество с едно човешко тяло – Исус, пребиваването му за почти 3 години на Земята, смъртта и Възкресението. Стигаме до въпроса какво същество е Христос? В древното познание са известни различни видове свръхсетивни същества. В западната традиция тези същества са описани в девет чина ангелски йерархии – първа триада Серафими, Херувими, Престоли; втората триада от Господства, Сили, Власти (Елохими); и третата триада от Начала (Архаи), Архангели, Ангели. Тези девет степени отгоре надолу, в низходящ ред, стоят между Бога и човека – като ангелите са най-близко до нас хората, архангелите са водачи на народите и т.н. Но Христос не е от тези йерархични същества, а е над тях. Христос произхожда от Бог-Отец, Той е от Светата Троица – същество, което движи цялата еволюция на целия космос. За пример Йехова, често се бърка с Бог Отец, но Антропософията осветява този въпрос и ни разяснява, че Йехова всъщност е от йерархията елохими ( имащ за мисия да ръководи еврейския народ и подготви тяло, за идването на Христос. А Бог Отец е различно същество от Йехова. Разбира се, далече не е лесно и просто да се обясни духовния свят, бивайки много по-сложен и просторен от физическият, не следва да се очаква да бъде схванат и разбран лесно и без усилия, както не бива разбран така и физическия свят. Но нека сега да се върнем към християнството. Християнството не е нещо статично, то се изменя и развива. В него има най-различни клонове и реформации. Примерно Богомилите са християни, които се стремят към чистотата на християнството. Но както Гаутама Буда не съществува само за будистите, както Кришна не съществува само за източните хора, така и Христос не е реалност само за християните. Ако само си представим, че физичните закони важат само за физиците, химичните за химиците и т.н. – много добре знаем, че това не е така. Духовния свят и съществата не са разделени спрямо разделенията на религиите. Както стана въпрос в статията “Буда в светлината на Христос”, работата на светлите сили е обща и разумна и последователна. И ако днес си мислим, че християнството е вече архаизъм – това би могло да бъде вярно в смисъла на някои остарели форми и разбирания. Но както физиката не е архаизъм, а се обновява с разширяване на разбиранията, така е и с християнството, което тепърва предстои да разбираме. В статията “Учителя за бъдещата единна религия” сме публикували мисли Учителя Беинса Дуно за това: “В бъдеще ще има една единна религия за цялото човечество, по цялото земно кълбо. Тази религия ще бъде езотерическото Християнство. То ще бъде мировата религия” Разбира се, Учителя не е единственият, който говори за това. Рудолф Щайнер ни казва, че сега сме още едва в началото на християнството и то тепърва ще се разгръща. Ванга и Слава Севрюкова също имат изказвания, които подкрепят визията за това бъдеще. Разбира се, познатото ни християнство има нужда от голямо обновление. Такова обновление винаги е имало още от първите християнски отци, богомили, реформация, протестантство и стигнем до двата езотерични християнски импулси излъчени през 20 век имащи за цел обновлението и отварянето на пътя пред човешките души за по-голямо и пълно разбиране на христовото събитие, а именно – Антропософията и делото на Учителя Беинса Дуно (може да видите статията: “Християнския образ на Учителя”). В заключение ще напиша, че пред нас стои задачата да се извисим над негативното и да потърсим сили в себе си да разберем и приложим по-добре Христовото учение. А какво се е случило в Мистерията на Голгота защо това променя всичко и е централно събитие в Земната еволюция, ще засегна, може би, в други статии. Благодаря за вниманието. Всичко най-добро!   Калоян Гичев, 2 декември 2016 г.