Енгин Акюрек в Ölene kadar/До живот, нови и стари проекти – Тема 346
Привет в ден петък - 13 -ти............защо ли като дойде и в главата ми започва да звучипесента на НЛО.  УжасТ!    Цял ден не мога да се оттърся от нея. Снощи бях в такава еуфория, че изгубих и ума и дума, затова включването ми беше много лаконично. После, като се посъвзех се сринах съвсем тотално от скръбната новина на Марианка.Нещо се скърши в мен и ми стана тъжно, тъжно........Да, това са реалностите на живота, но дано е някъде на по добро място, защото съм убеденаза себе си, че светът не е само материален и с физическия ни край не настъпва и духовния.Пък и съм чела, че леля Ванга /мир на праха й/ е казвала : "Нема живи, нема мъртви - всичкисме едно." А, дали е така? Не е отредено на простосмъртните да знаят, а само да вярват. Вероятно има и други измерения непознати за обикновените люде.Но,  да не пренасям връхлетелите ме снощи тъжни мисли и върху вас.Важното е, че сериалът, по точно първи епизод от него надмина очакванията ми. Трябва да си много дребнав, за да намираш кусури, защото искаш ли - можеш. Според мен не гледахме епизод, а все едно цял игрален филм. Не, че всички въпросителниполучиха отговор от раз, но някак имаше и пролог и изложение и своеобразен епилог .И след края е налице начертан път за следване - наречен от вас отмъщение, а от мен търсенеи раздаване на справедливост. И как да не я търсиш след като някой умишлено е отнел 11 години от живота ти и то възможнонай - хубавите - годините на младостта ти. Отнел ти е щастието само за миг и то когато си билна върха му. И без вина - виновен си с доживотна присъда, сам в килия. Само книгите и четирите стени са ти "другарчета". Колко трябва да си силен психически, за да издържиш и да продължишда живееш при подобни обстоятелства, до кога, като " от никъде взора надежда не види".  И това не е ден, месец, година, цели 11 -сет. Немислимо е да не дадат отпечатък върху съзнаниетоти, просто абсурдно. И в един неочакван момент излизаш на свобода. То си е клише, но е жестокатаистина - гледаш и не вярваш на очите си. Не можеш нито да се зарадваш, нито да реагираш адекватно. Ти дори не знаеш как да се държиш. Това видях аз.Та той и на прегръдката на Селви не реагира нито с естествена, нито със спонтанна радост, кактовсички очакват, а стоя като вдървен.Пак казвам, много, много, много силна игра на Енгин. Впрочем той не игра, той живя живота наДаахан пред камерата, така, както го правят само ГОЛЕМИТЕ актьори - велик Енгин.Кой момент е най силен се питаме, ами всички, защото никъде не видях преиграване или простомаркиране. Затова Браво! Радвам се, че и Фахрие владее играта без думи- с очи и лицеизраз. Получава й се. Не е статична, все едно мумия, като някои нарочени за "големи" актриси в турско. Имам усещането, въпреки, че е много рано за някакви умозаключения, че това ще бъде най-вероятно, най-добрия екранен тандем на Енгин. Но, усещане все пак.И Берил и тя остави добро впечатление от към актьорска игра - повярвах й.С две думи - очарована съм от старта - летящ, както обичаме за казваме, а попътния вятър епочти ураганен и отвя всички съмнения у мен. Леле, ще е ужасно, ако се разочаровам,защото вече имам големи надежди за нещо стойностно. И актьори и режисьор и музика и стилисти и целият екип бяха на нужната висота. Хареса ми и вся и всьо. /Казано по " български"/  Дано продължат със същото темпо и да ни пълнят душите и сърцата с положителни емоции. Лек, успешен и усмихнат ден - петък 13 -ти.