Кой управлява САЩ? | Клуб 'Z'
Кой дърпа конците на властта в Съединените щати? Държава в държавата, алармират любителите на конспиративни теории. Който и да е този или тези зад кормилото на върха за месец и половина създадоха впечатление за голям хаос. Белият дом като че ли разиграва съвременен вариант на баснята на Крилов „Орел, рак и щука“. Президентът Доналд Тръмп заяви твърда подкрепа за "Брекзит" и Великобритания. Отново предупреди НАТО да се стегне и държавите членки да увеличат военните си разходи, ако искат да имат адекватна отбрана. Малко след това на конференцията за сигурност в Мюнхен вицето Майк Пенс изрази пълна подкрепа на САЩ за НАТО и Европейския съюз. Пресата остана да гадае коя е офицалната позиция на Белия дом. А междувременно на същия форум водещите опозиционери срещу Тръмп в Републиканската партия сенаторите Джон Макейн и Линдзи Греъм използваха съвсем друг тон по отношение на намеренията на Тръмп да нормализира отношенията с Москва, предупреждавайки, че през 2017 г. "ще сритаме задника на Русия". Шефовете на европейските дипломатически и военни ведомства и чуждите посланици във Вашингтон са оставени да гадаят кой командва парада във Вашингтон. Колебанията им са напълно оправдани, като се имат предвид влизащите в явен конфликт декларации на Белия дом, Пентагона и Държавния департамент. Налага се впечатлението, че в момента има не една, а поне три администрации на Тръмп. На най-високия етаж са президентът и неговият вътрешен кръг. Силна личност в него е Стив Бренън - „мозъкът“ на Тръмп, но се чуват и гласовете на зет му Джаред Кушнер и дъщеря му Иванка. В тази група влизат и специалният помощник на президента Стив Милър и шефът на правосъдното ведомство Джеф Сешънс. Бенън, който през миналата година бе един от стратезите в предизборната кампания на сенатора Тед Круз, се счита за главен архитект на външната и вътрешната политика. Във втория кръг се намират републиканците от старата гвардия, които благословиха Доналд Тръмп и му помогнаха да спечели президентската номинация на Голямата стара партия през 2016 г. Това са бившият партен шеф Рийнс Прийбъс – началник на канцеларията на Белия дом и прессекретарят Шон Спайсър, който бе говорител на политическата сила вдясно. Тук е и съветничката Килейн Конуей, която като Бенън също дойде от лагера на Круз. Прийбъс, Конуей и в най-голяма степен Спайсър, са очите и ушите на републиканците от Конгреса и най-вече на шефа на Сенатското мнозинство Мич Маконъл и на председателя на Камарата на представителите Пол Райън. В третия кръг са събрани представителите на това, което някои тук наричат „подземна държава“, влиятелни неоконсерватори, дърпащи конците на политическите игри във Вашингтон. Това са бивши важни клечки от администрациите на Джордж Буш-младши и Роналд Рейгън, а така също могъщи нефтени магнати от Хюстън и Далас, които по традиция са поклонници на Републиканската партия. И докато политиците в сянка и едрите индустриални магнати не се разбират много, те се въползват от хаоса в администрацията на Тръмп, за да пазят властта на своите властови центрове. Точно техните представители бяха пратени в Мюнхен, за да покажат, че новият президент едва ли ще упее да разруши световния глобален ред, който според Макейн работи безупречно от края на Втората световна война до днес. Политически наблюдатели смятат, че третият кръг се поддържа от надеждата да грабне властта, ако Доналд Тръмп по една или друга причина бъде принуден да се оттегли и бъде заместен от вицепрезидента Майк Пенс, който е по-умерен и подлежащ на контрол. Като тайна победа на старата гвардия се сочи остраняването от сцената на Майкъл Флин, който Тръмп бе избрал за свой съветник по въпросите на националната сигурност. Кампанията за отстраняването му се въртеше около интригата, че Кремъл едва ли не е инсталирал Доналд Тръмп в Белия дом като свой „манджурски кандидат“. Макар, че ФБР и ЦРУ заявиха, че няма доказателства Флин да е обсъждал санкциите срещу Москва с руския посланик във Вашингтон, той все се оттегли.  Важна роля в кампанията срещу Тръмп е отредена на слухове и на съмнителна информация, изтекла до пресата от източници в Белия дом, ФБР и ЦРУ. Тайната война доведе нещата до почти абсурдно подозрение срещу всеки и всички. Шон Спайсър обяви във „Вашингтон таймс“, че разполага с пълномощия да прави внезапни проверки на сматфоните на служителите на Белия дом! В крайна сметка президентът Тръмп замени Флин с генерал Макмастър, което накара уебсайтът „Дръдж рипорт“ да въкликне: „Първа победа на „подземната държава“? Макмастър е ветеран от войната в Ирак, който е считан за адвокат на военните кръгове, ратуващи за засилване на мощта на въоръжените сили на САЩ. Седмица след включването му в кабинета президентът обяви, че иска увеличаване на бюджета на Пентагона с 54 млрд. долара. Демократите в лицето на сенатора Чък Шумър веднага скочиха, обвинявайки държавния глава, че ще реже социални програми, за да даде нови оръжия на войската. Засега синдикатите, които дават рамо на президента, не са се произнесли. Икономистите отдясно посочват, че разрастването на военно-промишления комплекс ще разкрие хиляди нови работни места. Освен това много от финансираните разработки на нови военни технологии след това бързо намират цивилно приложение. Никак няма да му е лесно на Доналд Тръмп да поддържа кръгова отбрана срещу всичките си врагове. Въпреки това той размахва томахавка срещу водещите медии Си Ен Ен, Ей Би Си, „Вашингтон пост“ и „Ню Йорк таймс“ и ги нарече „врагове на народа“, които са се превърнали в мелници за фалшиви новини. Тръмп има своите основания да не харесва пресата - „четвъртата власт“ в Щатите никога досега не е била толкова свирепо враждебна срещу президента. Като първа санкция репортерите Си Ен Ен и „Ню Йорк таймс“ не бяха допуснати до брифинг в Белия дом. Освен това Тръмп обяви, че няма да участава в годишната вечеря за журналисти. Това не е толкова страшен прецедент, защото преди него Ричард Никсън и Джими Картър също са бойкотирали банкета на пресата. През 1991 г. Роналд Рейгън също пропусна вечерята, но той имаше причина – възстановяваше се в болницата, след като бе прострелян от атентатора Джон Хинкли. Между Рейгън и медиите също нямаше братска любов, но през онези години репортерите все пак запазваха уважание към държавния глава. Доналд Тръмп дойде на власт с обещанието да пресуши политическото блато във Вашингтон. След месец и половина в Белия дом се вижда, че това няма да е никак лесно. За да оцелее и поне да има шанс да изпълни програмата си минимум, той вероятно ще се види принуден да подпише таен мирен договор с могъщите хора от Билдерберг, Тристранната комисия, Съветът за международни отношения и пр фондации и ултраконсервативни мозъчни тръстове, които разполагат с неограничена власт. Затова никой не бива да се чуди, че в Мюнхен Майкъл Пенс бе видян в кампанията на лейди Лин Форестър де Ротшилд и заместник-шефа на Тристранната комисия Майкъл Фукс. В тази връзка уебсайтът „Брайтбарт нюз“ цитира поговорката от времето на френската революция: „Колкото повече се променят нещата, толкова повече остават същите“.