catalunya2022/catalunya-2022-reset huggingface dataset:
Acció 1.1
Augmentar i reenfocar la inversió en cultura cap a la participació per garantir l'equitat en l'accés i garantir la igualtat d'oportunitats de capacitació i desenvolupament personal

La inversió per càpita en cultura a Catalunya actualment se situa en 124 €/persona, mentre que la mitjana europea és de 210 €/persona, un volum que hauríem d'aspirar a assolir. Així mateix, la política cultural a Catalunya s'ha centrat, des de l'inici de l'autogovern, a donar suport a la creació d'una infraestructura cultural orientada a la creació i producció dels sectors artístics tradicionals (música, dansa, teatre, arts visuals i cinema), així com a finançar la construcció dels espais culturals destinats a difondre-la. Aquesta necessitat de crear una infraestructura artística de base, separada del món de l'educació i l'aprenentatge, i la manca recurrent de recursos per a la cultura ens han portat a tenir el focus més en els objectes que no pas en els subjectes de la cultura. Ara cal centrar-se, també pressupostàriament, en la participació de la ciutadania en la cultura, garantir l'equitat en l'accés i augmentar les oportunitats de capacitació i desenvolupament personal. El Departament de Cultura representa el 0,65 % del pressupost de la Generalitat de Catalunya, a França és el 2,5 % i a Portugal l'1,8 %. La davallada en el 50 % del pressupost de Cultura de la Generalitat des del 2009 fins ara ha suposat la desaparició de línies d'ajut a la creació, a la producció i a la promoció cultural. Per arribar als 210 €/persona reals cal coordinar les polítiques culturals i els pressupostos entre la Generalitat de Catalunya, les diputacions i els ens locals en una mancomunitat cultural efectiva.
ACTION 1.1
To boost and refocus investment in culture towards participation to ensure equity of access and equal opportunities for training and personal development

Per capita investment in culture in Catalonia currently stands at €124/person, while the European average is €210/person, an amount we should aspire to reach. Moreover, since the dawn of self-government, cultural policy in Catalonia has centred on supporting the formation of cultural infrastructure geared to the creations and productions of traditional artistic sectors (music, dance, theatre, visual arts and cinema), and on funding the construction of relevant cultural venues to disseminate this type of artistic production. This need to establish basic artistic infrastructure, removed from the realm of education and learning, and the continued shortfall in resources for culture have led to the focus being more on the objects of culture rather than its subjects. We now need to gear efforts – and resources – to participation of citizens in culture, assuring equitable access and boosting opportunities for personal development and training. The Catalan Ministry of Culture accounts for 0.65% of the entire budget of the Government of Catalonia, whereas its counterpart in France accounts for 2.5% and in Portugal the figure is 1.8%. The 50% drop in the budget for culture of the Government of Catalonia from 2009 to the present time has led to a number of lines of support to cultural creation, production and promotion being withdrawn. In order to reach the equivalent sum of €210/person, cultural budgets and policies must be coordinated between the Government of Catalonia, provincial councils and local authorities under the umbrella of an effective cultural commonwealth.
ACCIÓN 1.1
Aumentar y reenfocar la inversión en cultura hacia la participación para garantizar la equidad en el acceso a la misma y la igualdad de oportunidades de capacitación y desarrollo personal

La inversión per cápita en cultura en Cataluña se sitúa actualmente en 124 €/persona, mientras que la media europea es de 210 €/persona, una cifra a la que deberíamos aspirar. Así mismo, la política cultural en Cataluña se ha centrado, desde el inicio del autogobierno, en dar apoyo a dotar de una infraestructura cultural orientada a la creación y producción de los sectores artísticos tradicionales (música, danza, teatro, artes visuales y cine), así como financiar la construcción de los espacios culturales destinados a difundirla. Esta necesidad de crear una infraestructura artística de base, separada del mundo de la educación y el aprendizaje, y la falta recurrente de recursos para la cultura nos han llevado a tener el foco más en los objetos que no en los sujetos de la cultura. Ahora hay que centrarse, también presupuestariamente, en la participación de la ciudadanía en la cultura, garantizar la equidad en el acceso a la misma y aumentar las oportunidades de capacitación y desarrollo personal. El Departamento de Cultura recibe el 0,65 % del presupuesto de la Generalitat de Catalunya, en Francia es el 2,5 %, y en Portugal el 1,8 %. La reducción del 50 % del presupuesto de Cultura de la Generalitat desde 2009 hasta la fecha ha supuesto la desaparición de líneas de ayuda a la creación, a la producción y a la promoción cultural. Para llegar a los 210 €/persona reales hay que coordinar las políticas culturales y los presupuestos de la Generalitat de Catalunya, las diputaciones y los entes locales estableciendo una mancomunidad cultural efectiva.
Acció 1.2
Aprovar l'estatut de l'artista per tal d'assolir les garanties econòmiques i laborals a què tenen dret com a treballadors culturals

Artistes, creadors i professionals d'oficis relacionats amb el món de la cultura es troben, sobretot ara, en una situació de precarietat econòmica i laboral molt preocupant. L'estatut de l'artista és una reclamació històrica del sector artístic i cultural que es basa en l'establiment d'un marc legal que asseguri les condicions necessàries per al desenvolupament de la seva activitat. Recull aspectes com el currículum formatiu, la contractació, la tributació i la propietat intel·lectual, entre d'altres temes vinculats a l'àmbit professional de la cultura i de les arts. Cal modificar la reglamentació actual per apropar-la a la realitat professional de l'àmbit i assolir les garanties econòmiques i laborals a què tenen dret els artistes.
ACTION 1.2
To approve the statute of the artists to grant them the employment and financial security to which they are entitled as cultural workers

Artists, creators and professionals in trades linked to the world of culture are experiencing highly worrying circumstances of financial and job insecurity, particularly now. The statute of the artists is a long-standing demand from the cultural and artistic sectors which calls for the establishment of a legal framework to guarantee the conditions needed for the performance of their activity. It sets out aspects such as training and educational background, recruitment, taxation and intellectual property, among other areas relating to the professional sphere of culture and the arts. Current regulations need to be amended to bring them in line with the professional circumstances of the sphere and to grant the employment and financial security to which artists are entitled.
ACCIÓN 1.2
Aprobar el estatuto del artista para que dispongan de las garantías económicas y laborales a que tienen derecho como trabajadores culturales

Artistas, creadores y profesionales de oficios relacionados con el mundo de la cultura se encuentran, especialmente ahora, en una situación de precariedad económica y laboral muy preocupante. El estatuto del artista es una reclamación histórica del sector artístico y cultural que persigue establecer un marco legal que le asegure las condiciones necesarias para el desarrollo de su actividad. Recoge aspectos como el currículo formativo, la contratación, la tributación y la propiedad intelectual, entre otros temas vinculados al ámbito profesional de la cultura y de las artes. Hay que modificar la reglamentación actual para acercarla a la realidad profesional del ámbito y alcanzar las garantías económicas y laborales a que tienen derecho los artistas.
Acció 1.3
Promoure i desenvolupar els usos del català a Internet, dotant-nos d'infraestructures digitals culturals

Els nous models de consum i l'impacte de la digitalització en el sistema educatiu, els mitjans de comunicació i la societat en general fan que el futur del català és jugui a Internet. Cal actualitzar les eines que ens han d'ajudar a consolidar i desenvolupar la nostra identitat cultural en aquest context cada cop més dinàmic i global. Cal dotar-nos d'infraestructures digitals culturals, com ara el programa AINA, impulsat pel Barcelona Supercomputing Center, que ha de facilitar que els sistemes d'intel·ligència artificial emprin el català, així com crear els mecanismes de diplomàcia tecnològica i empresarial que ens permetin anar més enllà de l'actual activisme reivindicatiu i passar a disposar d'un servei que promogui i ajudi de manera proactiva qualsevol empresa del món a incorporar el català dins les seves opcions, amb especial èmfasi en les empreses de serveis digitals massius. Cal crear també un espai que vertebri i enforteixi un ecosistema ric i dinàmic en català a Internet i promoure la creació de recursos i continguts educatius en format audiovisual i disponibles a la xarxa. Cal promocionar l'ús social de la llengua catalana, adoptant polítiques que se centrin en l'ús social entre les persones joves (ús social inferior al 43,2 %) i en les nascudes fora de Catalunya (inferior al 8 %).
ACTION 1.3
To foster and build on the uses of Catalan on the Internet, equipping ourselves with cultural digital infrastructure

New consumption models and the impact of digitalisation on the education system, the media and society in general mean that the future of Catalan will be played out on the Internet. It is vital to upgrade the tools that will enable us to firmly establish and build on our cultural identity in this increasingly dynamic global context. We need to provide ourselves with cultural digital infrastructure elements, such as the AINA project, promoted by Barcelona Supercomputing Center, to enable Catalan to be used in artificial intelligence systems; and to set up business and technological diplomacy mechanisms to allow us to go beyond the current vindicating activism and come to benefit from a service that promotes Catalan and proactively supports any company in the world to incorporate it within its options, an initiative especially addressed to mass digital service companies. It is also essential to set up a forum that underpins and strengthens a dynamic, vibrant ecosystem in Catalan online and to foster the creation of educational content and resources in audiovisual format that may be accessed over the Internet. Social use of the Catalan language should be encouraged, adopting policies focussing on social use among young people (among whom social use is below 43.2%) and among those born outside Catalonia (use below 8%).
ACCIÓN 1.3
Promover y desarrollar los usos del catalán en Internet, dotándonos de infraestructuras digitales culturales

Los nuevos modelos de consumo y el impacto de la digitalización en el sistema educativo, los medios de comunicación y la sociedad en general hacen que el futuro del catalán se juegue en Internet. Hay que actualizar las herramientas que deben ayudarnos a consolidar y desarrollar nuestra identidad cultural en un contexto cada vez más dinámico y global. Hay que dotarnos de infraestructuras digitales culturales, como es el programa AINA, impulsado por el Barcelona Supercomputing Center, que ha de facilitar que los sistemas de inteligencia artificial utilicen el catalán, así como crear los mecanismos de diplomacia tecnológica y empresarial que nos permitan ir más allá del actual activismo reivindicativo y pasar a disponer de un servicio que promueva y ayude de manera proactiva a que cualquier empresa del mundo incorpore el catalán dentro de sus opciones, con especial énfasis en las empresas de servicios digitales masivos. Así mismo, se tiene que crear un espacio que vertebre y fortalezca un ecosistema rico y dinámico en catalán dentro de Internet y promover la creación de recursos y contenidos educativos en formato audiovisual y que estén disponibles en la red. Hay que promocionar el uso social de la lengua catalana, adoptando políticas que se centren en las personas jóvenes (el uso social entre ellas es inferior en la actualidad al 43,2 %) y en las nacidas fuera de Cataluña (inferior al 8 %).
Acció 1.4
Afrontar els reptes del sector audiovisual i digital a Catalunya, refundant els mitjans de comunicació públics per tal que esdevinguin un motor d'innovació en continguts, formats i canals de distribució

La ràdio i la televisió públiques ja no són suficients per desenvolupar el sector audiovisual i digital a Catalunya. Cal millorar i fer complir les lleis que protegeixen l'audiovisual català, així com refundar els mitjans de comunicació públics pel que fa a governança, finançament, transparència i eficiència dels seus equips professionals, actualitzant-ne els objectius per esdevenir motor d'innovació en continguts, formats i canals de distribució. La col·laboració publicoprivada i les noves plataformes digitals han de jugar un paper cabdal en la construcció d'un espai decisiu de participació cultural que posi l'ús del català als nivells adequats per garantir-ne el futur, ambicionant esdevenir el *hub* audiovisual i digital del sud d'Europa amb el català com a eina d'especialització i produint en castellà i anglès.
ACTION 1.4
To tackle the challenges of the digital and audiovisual sector, re-establishing the public media to become a driving force for innovation in terms of content, formats and distribution channels

Public radio and television no longer suffice in order to further develop the digital and audiovisual sectors in Catalonia. There is a need to improve and ensure compliance with the laws protecting Catalan audiovisual production, and to reform the public media in terms of the governance, financing, transparency and efficiency of their professional teams, updating their goals in order for them to serve as a driving force for innovation in terms of content, formats and distribution channels. Public/private cooperation and new digital platforms should play an essential role in building a decisive setting for cultural participation that assures suitable levels of Catalan in order to guarantee the future of the language, with the ambition of becoming the digital and audiovisual hub of southern Europe with Catalan as a specialist instrument while also producing content in Spanish and English.
ACCIÓN 1.4
Afrontar los retos del sector audiovisual y digital en Cataluña, refundando los medios de comunicación públicos para que se conviertan en un motor de innovación en contenidos, formatos y canales de distribución

La radio y la televisión públicas ya no son suficientes para desarrollar el sector audiovisual y digital en Cataluña. Hay que mejorar y hacer cumplir las leyes que protegen el audiovisual catalán, así como refundar los medios de comunicación públicos en lo que a gobernanza, financiación, transparencia y eficiencia de sus equipos profesionales se refiere, actualizando sus objetivos para que se conviertan en motor de innovación en contenidos, formatos y canales de distribución. La colaboración público-privada y las nuevas plataformas digitales deben jugar un papel esencial en la construcción de un espacio decisivo de participación cultural que sitúe el uso del catalán en los niveles adecuados para garantizar su futuro, ambicionando que se convierta en el *hub* audiovisual y digital del sur de Europa con el catalán como herramienta de especialización y produciendo en castellano e inglés.
Acció 1.5
Coordinació dels espais de cultura de proximitat per afavorir l'intercanvi i aprenentatge compartit

Per garantir el treball cultural i social des de la màxima proximitat, cal disposar d'un pla de detecció, dignificació i coordinació de tots els espais de cultura de proximitat que els permeti actuar, reunir-se i activar-se culturalment i socialment. Aquestes entitats i aquests actors de treball voluntari han de tenir escenaris institucionals de concertació social de la seva activitat i de dignificació de la seva feina que els allunyi de la competitivitat de les subvencions i els ajudi a construir en llibertat des de la primera línia d'acció, facilitant la col·laboració entre agents i l'intercanvi d'experiències, accions i aprenentatges. En els llocs on es detecti capacitat d'acció i no es disposi d'espais, les escoles poden ser uns llocs idonis; però, a més, cal fer una revisió crítica del Pla d'Equipaments Culturals de Catalunya (PECCat) 2010-2020, orientat a dotar els nostres municipis dels equipaments que han de garantir l'accés a la cultura al conjunt de la ciutadania, revisant quin n'ha estat el desplegament i reordenant el Pla amb la mirada posada al 2030 i les necessitats postcovid, posant especial èmfasi en la planificació i la concertació d'espais de música en directe, en perill real d'extinció. També cal estudiar, amb la implicació del jovent, quina relació s'ha d'establir després de la pandèmia entre el món digital i la participació cultural, associativa, d'acció social i de creativitat; així com per quins models optaran els espais relacionals, els nous formats, les diferències de participació quant a gènere i plataformes. Aquest programa ha d'estar concebut i treballat sota la filosofia d'innovació oberta per tal que els seus aprenentatges reverteixin a la comunitat associativa i educativa.
ACTION 1.5
To coordinate community culture venues to encourage exchange and shared learning

In order to guarantee social and cultural work from the most local standpoint it is necessary to benefit from a plan to detect, lend dignity to and coordinate all community culture venues to allow people to act, meet and energise culturally and socially. These voluntary work actors and organisations need to have institutional scenarios which allow them to enter into cooperation agreements relating to their activity and enabling their work to be dignified to steer them away from the competitiveness of subsidies and help them work freely from the front line, fostering cooperation between agents and the sharing of experiences, actions and lessons learnt. In locations where scope for action is identified but there is a shortage of venues, schools could offer the ideal arena; however, in addition, there is a need for a critical review of the 2010-2020 Plan for Cultural Facilities of Catalonia (PECCat), which is targeted at providing our towns with facilities to assure all citizens are granted access to culture, re-examining how it has been implemented and re-structuring the Plan taking into consideration the outlook up to 2030 and post-Covid needs, focussing particularly on planning and supporting pacts for regular community use of live music venues, which are at a genuine risk of dying out. It is also important to involve young people in examining the relationship that must be forged between the digital realm and participation in culture, associative life, social action and creativity after the pandemic. Moreover, it is also vital to look at the models that will be adopted by these community venues, new formats, participation differences in terms of genders and platforms. This programme should be devised and built on a philosophy of open innovation so that the learning experiences derived from it benefit the associative and educational communities.
ACCIÓN 1.5
Coordinar los espacios de cultura de proximidad para favorecer el intercambio y aprendizaje compartido

Para garantizar el trabajo cultural y social desde la máxima proximidad, es preciso disponer de un plan de detección, dignificación y coordinación de todos los espacios de cultura de proximidad que les permita actuar, reunirse y activarse cultural y socialmente. Estas entidades y estos actores de trabajo voluntario deben disponer de escenarios institucionales de concertación social de su actividad y de dignificación de su tarea que los aleje de la competitividad de las subvenciones y los ayude a construir en libertad desde la primera línea de acción, facilitando la colaboración entre agentes y el intercambio de experiencias, acciones y aprendizajes. Allí donde se detecte capacidad de acción y no se disponga de espacios aparentes, las escuelas pueden ser lugares adecuados; pero, además, hay que hacer una revisión crítica del Plan de Equipamientos Culturales de Cataluña (PECCat) 2010-2020, orientado a dotar a nuestros municipios de los equipamientos que deben garantizar el acceso a la cultura al conjunto de la ciudadanía, revisando cuál ha sido su despliegue y reordenando el Plan con la mirada puesta en el 2030 y las necesidades postcovid, poniendo especial énfasis en la planificación y la concertación de locales de música en directo, en peligro real de extinción. También hay que estudiar, con la implicación de la juventud, qué relación debe establecerse después de la pandemia entre el mundo digital y la participación cultural, asociativa, de acción social y de creatividad; así como por qué modelos optarán los espacios relacionales, los nuevos formatos, las diferencias de participación en cuanto a género y plataformas. Este programa tiene que ser concebido y trabajado bajo la filosofía de la innovación abierta para que sus aprendizajes reviertan a la comunidad asociativa y educativa.
Acció 1.6
Dotar les grans infraestructures culturals de Catalunya de la planificació, el finançament, la coordinació d'activitat i la projecció internacional conjunta que necessiten

Les grans infraestructures culturals de Catalunya estan atrapades en una lògica de negociació anual centre a centre i la gestió de les seves estructures excessivament burocratitzades. Cal aprovar una política d'estabilitat pressupostària i de concertació de polítiques culturals entre les diferents administracions implicades (Generalitat de Catalunya, Ajuntament de Barcelona i Diputació de Barcelona) mitjançant contractes programa que permetin actuar de manera conjunta i amb visió global. En aquesta línia, cal establir una negociació conjunta entre aquestes administracions i el Ministeri de Cultura per canalitzar els fons de l'Estat de manera global i no centre a centre, i evitar així que l'Estat participi en els òrgans de govern de les grans infraestructures culturals. Cal reconèixer que aquestes infraestructures, juntament amb els centres d'educació superior artística, són centres de recerca formal i artística i cal, per tant, dotar-los d'una normativa específica que els permeti la gestió i atracció del talent a imatge del que passa en els centres de recerca avançada del país. Cal fomentar a través d'aquests grans equipaments la circulació internacional d'idees, projectes culturals, creadors i professionals. I, finalment, cal desplegar programes pedagògics en col·laboració amb tota la comunitat educativa (universitats, centres de formació de professorat, escoles i educació en el lleure) que superin decididament la lògica de l'intercanvi mercantil al qual ara es veuen obligats i suposin un treball educatiu col·laboratiu.