catalunya2022/catalunya-2022-reset huggingface dataset:
ACCIÓN 2.2
Aumentar la autonomía de los centros educativos y fortalecer las redes educativas en el país

Hay que ampliar las competencias y las funciones de los equipos, potenciar la capacidad de liderar la transformación del sistema educativo e incorporar procesos eficientes de rendición de cuentas. En este sentido, hay que recuperar propuestas hechas como consecuencia de la ley de educación de Cataluña (LEC), así como favorecer la creación de equipos educativos estables y cohesionados diseñando un nuevo sistema de reclutamiento e incorporación a la función docente, aumentando la flexibilidad en las comisiones de servicios y avanzando hacia un cuerpo único de profesorado para las etapas obligatorias. En el ámbito local y comarcal, hay que extender y dotar financieramente los pactos y los planes educativos, señalando prioridades y planificando su gestión con los actores de Educación, Servicios Sociales, Bienestar y Familia, Jóvenes, Empleo y Sanidad, para que las redes educativas contemplen la educación tanto dentro como fuera de la escuela, y garanticen la coordinación de las iniciativas y la evaluación de los resultados. La cooperación y el trabajo coordinado deben suponer un ahorro de recursos.
Acció 2.3
Garantir una escolarització equilibrada i universalitzar l'accés a l'educació infantil de primer cicle

El hàndicap en l'accés a l'educació 0-3 afecta especialment els infants de famílies desafavorides, i l'entorn social és la primera causa de les diferències en expectatives i resultats educatius. Cal prioritzar els infants en risc de pobresa, per mitjà de beques que cobreixin els costos directes i indirectes de l'escolarització, i campanyes de sensibilització i activació de la demanda, sobretot entre col·lectius vulnerables. Cal avançar en la línia del decret d'admissió d'alumnat i garantir una escolarització equilibrada que redueixi significativament la segregació escolar i assoleixi una distribució més equitativa de l'alumnat.
ACTION 2.3
To guarantee balanced schooling and ensure universal access to first-cycle childhood education

The handicap in access to education for ages 0-3 years particularly affects children from needy families, and social background is the primary cause behind differences in educational outcomes and expectations. Priority must be given to children at risk of poverty by offering grants to cover the direct and indirect costs of education and by launching campaigns to raise awareness and generate demand, particularly among vulnerable groups. Progress must be made with regard to the decree governing admission of students and balanced schooling that substantially reduces school segregation and achieves more equitable distribution of students must be assured.
ACCIÓN 2.3
Garantizar una escolarización equilibrada y universalizar el acceso a la educación infantil de primer ciclo

El hándicap en el acceso a la educación 0-3 afecta especialmente a los niños de familias desfavorecidas, y el entorno social es la primera causa de las diferencias en expectativas y resultados educativos. Hay que priorizar a los niños en riesgo de pobreza, por medio de becas que cubran los costes directos e indirectos de la escolarización y campañas de sensibilización y activación de la demanda, sobre todo entre colectivos vulnerables. Es necesario avanzar en la línea del decreto de admisión de alumnado y garantizar una escolarización equilibrada que reduzca significativamente la segregación escolar y alcance una distribución más equitativa del alumnado.
Acció 2.4
Dissenyar un pla d'abordatge del fracàs escolar i l'abandonament prematur tot millorant les estratègies de diagnòstic precoç i el seguiment personalitzat

A escala global, però especialment quant a infants en situació de vulnerabilitat, cal millorar les estratègies de diagnòstic i seguiment de trastorns de l'aprenentatge, i fer un seguiment de les cohorts d'alumnes per analitzar-ne els motius i establir plans específics. Caldrà reorganitzar la dedicació i la formació del professorat, i altres professionals, per poder incrementar quan calgui les tasques d'acció tutorial i d'orientació personalitzada, especialment en els centres de major complexitat.
ACTION 2.4
To devise a plan to address school failure and early dropout by improving early diagnosis strategies and personalised monitoring

Overall, although particularly with regard to children in a position of vulnerability, it is necessary to improve the strategies for diagnosing and monitoring learning disorders, and to follow up on cohorts of students in order to examine the reasons for these disorders and to set out specific plans. A reorganisation of the working hours and training of teaching staff will be necessary, with the same action applying to other professionals, in order to increase tutorial action and personalised guidance functions when necessary, above all at the most complex schools.
ACCIÓN 2.4
Diseñar un plan de abordaje del fracaso escolar y el abandono prematuro mejorando las estrategias de diagnóstico precoz y el seguimiento personalizado

A escala global, pero especialmente en cuanto a niños en situación de vulnerabilidad, hay que mejorar las estrategias de diagnóstico y seguimiento de trastornos del aprendizaje, y hacer un seguimiento de las cohortes de alumnos para analizar los motivos y establecer planes específicos. Habrá que reorganizar la dedicación y la formación del profesorado, y otros profesionales, para poder incrementar cuando sea necesario las tareas de acción tutorial y de orientación personalizada, especialmente en los centros de mayor complejidad.
Acció 2.5
Millorar la formació professional impulsant la dualitat i la formació contínua

Falta un abordatge coordinat de la formació professional per tal que esdevingui una formació eficaç, prestigiada i vinculada al territori. Per assolir-ho cal posar en valor l'Agència Pública de Formació i Qualificació Professionals, continuar amb els canvis legislatius i promoure una governança que inclogui l'empresa, impulsant la dualitat i fent un plantejament pràctic centrat en l'aplicació a l'entorn laboral. Cal potenciar els estudis de formació professional de grau superior i que els centres que l'imparteixen també facin formació contínua.
ACTION 2.5
To enhance vocational training by fostering the dual education system and continuing education

There is a lack of a coordinated approach to vocational training to ensure it is efficient, prestigious and relevant to each Catalan region. To achieve this, it is necessary to promote the Public Agency for Vocational Qualification and Training, pursue legislative changes and promote governance that encompasses enterprise, fostering the dual education system and adopting a practical approach centred on execution in the workplace. It is vital to promote advanced vocational training programmes and to ensure the institutions delivering them also provide continuing education.
ACCIÓN 2.5
Mejorar la formación profesional impulsando la dualidad y la formación continua

Falta abordar de manera coordinada la formación profesional para que se convierta en una formación eficaz, prestigiada y vinculada al país. Para lograrlo, hay que poner en valor la Agencia Pública de Formación y Cualificación Profesionales, continuar con los cambios legislativos y promover una gobernanza que incluya la empresa, impulsando la dualidad y haciendo un planteamiento práctico centrado en la aplicación al entorno laboral. Hay que potenciar los estudios de formación profesional de grado superior, y que los centros que lo imparten también den formación continua.
Acció 2.6
Fomentar les escoles de segona oportunitat i les escoles d'adults

Cal establir diferents mecanismes per assegurar la formació permanent i l'actualització al llarg de la vida, a fi d'obrir el ventall d'oportunitats i de possibilitats de desenvolupament per a tothom. En primer lloc, amb una proposta a tot el territori d'escoles de segona oportunitat i professionalitzadores per a joves i, en segon lloc, revisant el portafolis digital formatiu ja proposat per la LEC per tal que esdevingui un recurs al llarg de la vida amb una perspectiva oberta que vagi més enllà de la formació reglada.
ACTION 2.6
To promote adult and second chance schools

It is necessary to put various mechanisms in place to guarantee continuing lifelong training and refresher courses in order to provide the gateway for development potential and opportunities for everyone. This could first take the form of a proposal for professional training and second-chance academies for young people throughout Catalonia and, secondly, a review of the digital training portfolio already proposed in the LEC so it may be transformed into a lifelong resource with an open perspective that goes beyond formal education.
ACCIÓN 2.6
Fomentar las escuelas de segunda oportunidad y las escuelas de adultos

Hay que establecer diferentes mecanismos para asegurar la formación permanente y la actualización a lo largo de la vida, con el fin de abrir a todo el mundo el abanico de oportunidades y de posibilidades de desarrollo. En primer lugar, con una propuesta en todo el país de escuelas de segunda oportunidad y profesionalizadoras para jóvenes y, en segundo lugar, revisando el portafolios digital formativo ya propuesto por la LEC para que se convierta en un recurso a lo largo de la vida con una perspectiva abierta que vaya más allá de la formación reglada.
OBJECTIU 2
Accelerar la transformació del sistema educatiu

L'educació és un pilar fonamental de la societat, i en aquests temps de canvi serà encara més necessari que el nostre sistema educatiu prepari els futurs ciutadans per jugar un paper actiu i transformador. En aquest context, considerem fonamental la transformació educativa, garantir l'equitat, evitar el fracàs escolar i fomentar l'educació al llarg de la vida.
GOAL 2
To speed up the transformation of the education system

Education is an essential foundation of society, and in the midst of this period of change, it will become ever more necessary for our education system to prepare future citizens to play an active, transformative role in society. In this context, we consider it fundamental to attain educational transformation, to guarantee equity, to prevent school failure and to promote lifelong education.
OBJETIVO 2
Acelerar la transformación del sistema educativo

La educación es un pilar fundamental de la sociedad, y en estos tiempos de cambio será aún más necesario que nuestro sistema educativo prepare a los futuros ciudadanos para que desempeñen un papel activo y transformador. En este contexto, consideramos fundamental la transformación del sistema educativo, garantizar la equidad, evitar el fracaso escolar y fomentar la educación a lo largo de la vida.
Acció 3.1
Crear un organisme únic que mediï l'àmbit social i el de salut, establint una finestreta única

A Catalunya ja s'han dissenyat molts plans d'integració social i sanitària (PINSAP, PAISS i ENAPISC, entre d'altres) però a la pràctica, per bé que hi ha iniciatives en determinats àmbits territorials i per certs serveis específics com ara els circuits de violència de gènere, el sistema públic de salut i el sistema públic de serveis socials són del tot independents. Cal crear un organisme que mediï entre l'àmbit social i el de salut, per tal de dotar-nos d'un sistema sociosanitari integral, integrat i preventiu, amb criteris d'equitat territorial i sumi els recursos econòmics. Cal establir una finestreta única des d'una òptica territorial de proximitat, gestionada per l'organisme més proper i amb poder de decisió, sense caure en el risc de medicalitzar els serveis socials. La transversalitat dels serveis i les taules territorials són peces clau per garantir l'accessibilitat de tota la ciutadania als serveis i recursos disponibles per dur una vida saludable, digna i el màxim d'autònoma. De fet, els problemes de salut tenen el seu origen en la genètica i la clínica, però sobretot en els hàbits i els factors socioeconòmics. Cal construir conjuntament entre el sector social i el de salut les prioritats en recerca social i sanitària, establint indicadors i sistemes d'avaluació que permetin avançar en la prevenció, el diagnòstic i la detecció de les necessitats de les persones. Cal decidir també de comú acord la política de la transferència no acadèmica del coneixement científic, actualment centrada en el coneixement estrictament sanitari.
ACTION 3.1
To set up a single body to mediate the health and social spheres, establishing a one-stop shop

Many social and healthcare integration plans have already been devised in Catalonia (the Inter-sectoral and Inter-Departmental Public Health Plan-PINSAP, the Healthcare Infrastructure Action Plan-PAISS and the National Community Health and Primary Care Strategy Plan-ENAPISC, among others). However, in reality, although there are initiatives in certain regional settings and for a number of specific services (such as gender-based violence circuits), the public health system and the public social services system are entirely independent. It is vital to set up a body to mediate between the health and social spheres, thereby creating a comprehensive, integrated and preventive social and healthcare system founded on regional equity criteria which pools the relevant financial resources. A one-stop shop should be set up with a local-level focus managed by the closest public body and which benefits from decision-making authority, without falling into the trap of social services adopting a medically-oriented role. The cross-departmental nature of the services and the regional boards is a key aspect to ensuring all citizens are guaranteed access to the available services and resources that allow people to lead a dignified, healthy life with optimal independence. Indeed, health problems stem from genetics and clinical history, but above all they are triggered by socio-economic factors and habits. The social and health sectors must join forces in order to build priorities in terms of healthcare and social research, determining indicators and assessment systems to allow progress to be made when it comes to prevention, diagnosis and the identification of people's needs. It is also necessary to reach a common consensus policy for the non-academic transfer of scientific knowledge, which currently focuses on strictly healthcare-related knowledge.
ACCIÓN 3.1
Crear un organismo único que medie el ámbito social y el sanitario, estableciendo una única ventanilla

En Cataluña ya se han diseñado muchos planes de integración social y sanitaria (PINSAP, PAISS y ENAPISC, entre otros) pero en la práctica, si bien existen iniciativas en determinados ámbitos territoriales y para ciertos servicios específicos, como son los circuitos de violencia de género, el sistema público de salud y el sistema público de servicios sociales, son completamente independientes. Se tiene que crear un organismo que medie entre el ámbito social y el sanitario, para dotarnos de un sistema sociosanitario integral, integrado y preventivo, con criterios de equidad territorial y que sume los recursos económicos. Hay que establecer una ventanilla única desde una óptica territorial de proximidad, gestionada por el organismo más cercano y con poder de decisión, sin caer en el riesgo de medicalizar los servicios sociales. La transversalidad de los servicios y las mesas territoriales son piezas clave para garantizar la accesibilidad de toda la ciudadanía a los servicios y recursos disponibles para poder llevar una vida saludable, digna y el máximo de autónoma. De hecho, los problemas de salud tienen su origen en la genética y la clínica, pero sobre todo en los hábitos y los factores socioeconómicos. El sector social y el de salud tienen que determinar conjuntamente cuáles son las prioridades en investigación social y sanitaria, estableciendo indicadores y sistemas de evaluación que permitan avanzar en la prevención, el diagnóstico y la detección de las necesidades de las personas. Hay que decidir así mismo de común acuerdo la política de la transferencia no académica del conocimiento científico, actualmente centrada en el conocimiento estrictamente sanitario.
Acció 3.10
Pla nacional contra la violència masclista que posi al centre d'atenció la dona i que permeti avaluar el grau d'implementació i l'eficiència dels circuits existents

Durant la pandèmia de la covid-19 les trucades al telèfon d'atenció per violència masclista han augmentat el 24,5 %. El 2020 els mesos amb més registres van ser d'abril a juny amb el 35,2 %. La Llei catalana 5/2008, de 24 d'abril, del dret de les dones a erradicar la violència masclista va establir el protocol marc que calia aplicar al territori, però en l'avaluació que es va fer deu anys després només hi havia 5 circuits supracomarcals desplegats sense cap lideratge, i a la resta de Catalunya ara encara no n'hi ha cap. També es va preveure, en l'article 80, que l'Institut Català de les Dones fos l'element vertebrador de la coordinació. En la pràctica, la qualitat de l'atenció que s'ofereix a les dones depèn del compromís de cada professional, i les associacions més veteranes, com Tamaia, que van impulsar la cura de les víctimes de la violència des d'una actitud d'acolliment i reparadora, han tancat per manca de suport financer i material institucional. El tema és greu perquè les dones passen anys, vuit de mitjana, sent víctimes de violència masclista abans no decideixen mobilitzar algun tipus de recurs d'ajuda, i el temps que tarden a accedir a un habitatge tutelat és de sis mesos. Cal un pla nacional contra la violència masclista que posi al centre d'atenció la dona i que permeti avaluar el grau d'implementació del protocol marc i l'eficiència dels circuits integrats existents (salut i social); formar en la detecció, l'acollida i l'acompanyament d'una manera continuada els diferents professionals que poden intervenir; crear els circuits en els territoris que no en tenen i dotar de lideratge polític la coordinació de cada circuit; augmentar la dotació de recursos, tant humans com materials, per poder fer front a totes aquestes necessitats, i completar les estadístiques sobre les actuacions efectuades (dones assistides, places en cases d'acollida…) amb una estimació de la demanda no satisfeta d'aquest tipus de serveis de cures i d'acompanyament.
ACTION 3.10
To set out a national plan to combat male violence that focusses on women and makes it possible to assess the level of implementation and efficiency of existing circuits

During the Covid-19 pandemic, calls to the support line due to male violence increased by 24.5%. In 2020, April to June saw the highest number of calls logged at 35.2% of the total. Catalan Act 5/2008, of 24 April, on the right of women to eradicate male violence, set out a guiding protocol that needed to be implemented in Catalonia, but in the assessment conducted ten years later only 5 circuits had been put in place at supracounty level, with no leadership, while there are still no more in the rest of Catalonia. Article 80 also envisaged the Catalan Women's Institute serving as the component underpinning coordination. In practice, the quality of care provided to women depends on the level of commitment of each professional, and the most senior associations – such as Tamaia, which fostered care for victims of violence founded on a restorative, receptive attitude – have closed their doors due to lack of material and financial backing from institutions. The issue is serious because women undergo a number of years – eight on average – suffering as victims of male violence before deciding to resort to any kind of go-to resource, and the time they take to gain access to sheltered housing is six months. A national plan to combat male violence is needed which focusses on women and makes it possible to carry out a number of actions: to assess the level of implementation of the framework protocol and the efficiency of existing integrated circuits (health and social); to provide continuing training for the various professionals intervening in detection, reception and support; to set up circuits in regions that do not have one and to ensure the coordination of each circuit benefits from political leadership; to increase the allocation of human and material resources in order to address all these needs; and to compile comprehensive statistics on the actions carried out (women supported, places at shelters, etc.), with an estimate on unmet demand for these types of care and support services.
ACCIÓN 3.10
Plan nacional contra la violencia machista que ponga a la mujer en el centro de atención y permita evaluar el grado de implementación y la eficiencia de los circuitos existentes

Durante la pandemia de la covid-19 las llamadas al teléfono de atención por violencia machista han aumentado el 24,5 %. En 2020, los meses con más registros fueron de abril a junio, con el 35,2 %. La Ley catalana 5/2008, del 24 de abril, del derecho de las mujeres a erradicar la violencia machista, estableció el protocolo marco que se debía aplicar en el país, pero según la evaluación que se hizo diez años después solo se habían desplegado cinco circuitos supracomarcales sin ningún liderazgo, y en el resto de Cataluña todavía ahora no hay ninguno. También se previó, en el artículo 80, que el Instituto Catalán de la Mujer fuera el elemento vertebrador de su coordinación. En la práctica, la calidad de la atención que se ofrece a las mujeres depende del compromiso de cada profesional, y las asociaciones más veteranas, como Tamaia, que impulsaron el cuidado de las víctimas de la violencia machista desde una actitud de acogida y reparadora, han cerrado por falta de apoyo financiero y material institucional. El asunto es grave porque las mujeres pasan años —ocho de media— siendo víctimas de la violencia machista antes de que se decidan a movilizar algún tipo de recurso de ayuda, y el tiempo que tardan en acceder a una vivienda tutelada es de seis meses. Es necesario un plan nacional contra la violencia machista cuyo centro de interés sea la atención a la mujer y que permita evaluar el grado de implementación del protocolo marco y la eficiencia de los circuitos integrados existentes (salud y social); formar en la detección, la acogida y el acompañamiento de una manera continuada a los diferentes profesionales que puedan intervenir; crear los circuitos en los territorios que no lo tienen y dotar de liderazgo político a la coordinación de cada circuito; aumentar la dotación de recursos, tanto humanos como materiales, para poder hacer frente a todas estas necesidades, y completar las estadísticas sobre las actuaciones efectuadas (mujeres asistidas, plazas en casas de acogida...) con una estimación de la demanda no satisfecha de este tipo de servicios de cuidado y de acompañamiento.
Acció 3.2
El treballador social com a referent de cada persona des del dia que naixem amb caràcter universal

Actualment al nostre país tothom té un metge o una metgessa de capçalera, en canvi l'accés al/a la treballador/a social està estigmatitzat. S'entén que s'ha d'ajudar les persones en situacions límit (addiccions, salut mental, pobresa extrema, exclusió social, etc.), però la covid-19 ha demostrat que el risc de caure en situacions de vulnerabilitat pot arribar de manera sobtada, tot i haver estat en una bona posició social. Cal establir la figura del/de la treballador/a social com a referent des del dia que naixem; independentment de l'edat, i amb caràcter universal tothom ha de tenir un professional de referència que l'acompanyi en el desenvolupament vital, en especial en els moments més difícils o en els punts d'inflexió vitals, amb una mirada holística i potenciadora de la relació de la persona amb la comunitat, integrant la visió educativa, cultural, sanitària i social.