Jeg ville bare ønske, jeg kunne være ligesom alle andre
Kategori: Angst og stress
Alder: 14
Dato: 2021-12-08T07:09:15.000Z

Sp\u00f8rgsm\u00e5l:
Jeg føler mig så håbløs og forkert. Jeg tør seri ik være sammen med mine venner, og jeg har på en måde altid været sådan her, men det er blevet slemt! Når der er open by night f.eks, så tør jeg ikke tage med. Jeg har ondt i maven en hel uge før og jeg prøver at finde gode undskyldninger for ikke st tage med. Jeg hader bare at være sammen med andre mennesker, altså det skal højest være to af mine tætte venner derhjemme. Jeg føler at jeg mistet mange sf mine vennner fordi jeg er på den her måde. Jeg er så åndsvag.
Det er også nogen gange i skolen. Jeg zoner bare helt ud og jeg bliver så træt, så jeg får bare lydt til at komme hjem der hvor jeg er tryg.
Ingen forstår mig, jeg kan ikke snakke med nogen om det, så det er der ingen grund til at foreslå.
Jeg føler mig drænet for energi. Jeg har ingen motivation til at være sammen med venner, og alligevel er jeg ked af st jeg ikke har så mange venner. Det helt vildt dobbelmoralsk. Jeg vil bare ønske jeg kunne være som alle andre.

Svar:
Det lyder som om, det fylder rigtigt meget for dig, at du ikke tør være sammen med dine venner. Det giver rigtigt god mening, for det er ikke rart at have det på den måde. Derfor er jeg også glad for, du har skrevet herind. Det er nemlig et tegn på, du rækker ud efter hjælp, og det er første skridt på vejen imod at få det bedre.



Du er ikke forkert



Det er rigtigt hårdt, når man bruger en masse energi på at være nervøs og bange, inden man skal ses med sine venner. Og man kan nemt komme til at føle, at man er forkert, når man har det på den måde. For hvorfor kan man ikke bare være som alle andre, der bare tager af sted og har det sjovt uden at tænke over det? 



Men du skal vide, at du hverken er forkert eller håbløs. Det er ret normalt, at man kan være usikker og utryg ved at skulle være steder, hvor der er mange mennesker - som for eksempel til open by night. For der er mange mennesker at forholde sig til, og vi mennesker er lavet til at tænke over, hvad andre mon tænker om os. Så man kan hurtigt bliver usikker på, om de andre kigger på en eller tænker noget bestemt om en. Samtidigt er der også mange indtryk, man skal tage ind. Der er mange lyde og lys, og der foregår en masse hele tiden, som man måske ikke helt ved, hvad er og kan blive usikker på.



Hvis det fylder for meget



Selvom det er normalt, at man kan blive usikker sammen med andre, så skal det ikke tage over og komme til at fylde det hele. Der er nemlig nogen, der oplever at få social angst. For dem er usikkerheden kommet til at fylde så meget, at den spænder ben for dem, så de for eksempel pludseligt ikke længere kan komme af sted og ses med deres venner. De kan læse mere om social angst i den artikel, jeg har linket til. 



Hvis du kan genkende mange af tegnene i artiklen, så er det vigtigt for eksempel at snakke med din læge om det. For hvis det er social angst, du bøvler med, så er det vigtigt, det bliver opdaget. Der er nemlig hjælp at få, så man kan få det godt og få det nemmere med at være sammen med sine venner igen. Og heldigvis så er det sådan, at langt de fleste med social angst får det godt igen med den rigtige hjælp. 



Er du mon introvert?



Når jeg læser dit brev, så kommer jeg til at tænke på, om du mon er introvert? Vi mennesker er nemlig ret forskellige, når det kommer til, hvor mange mennesker vi har lyst til at se. Og hvor meget vi kan lide at være steder, hvor der er mange mennesker omkring os. Der er nogen, der synes det er helt vildt fedt, og som får energi af det, når de er sammen med andre mennesker. Det er dem, man kalder for ekstroverte. 



Og så er der andre, der har det helt modsat. Dem kan kalder man for introverte. Hvis man er introvert, så vil man hellere være sammen med et par af deres venner derhjemme, hvor man er tryg. Og når man har været ude blandt mange mennesker, så har man brug for at komme hjem og lade op igen, fordi det dræner en for energi. Også selvom man måske egentligt har haft det sjovt. Hvis du kan genkende det, så kan du læse mere om at være introvert i den artikel, jeg har linket til. Og så skal du vide, at det er helt okay at være introvert. Det er bare en anden måde at være i verden på end at være ekstrovert, men den er ikke mindre rigtig. 



Har du prøvet at snakke med dem?



Du skriver, at der ikke er nogen omkring dig, der kan forstå dig. Det er en mega hård tanke at have. For når man har det på den måde, så kan man hurtigt komme til at føle sig rigtigt alene i verden, og det er ikke særligt rart. Vi mennesker har nemlig brug for at føle os forbundet til dem omkring os. Især når vi har det svært. Så det er rigtigt hårdt, når man ikke har en følelse af, at andre omkring en kan forstå, hvordan man har det. 



Men jeg kan ikke lade være med at tænke på, om du har prøvet at snakke med for eksempel dine venner om, hvordan du har det? For selvom det måske nogle gange kunne være rigtigt rart, hvis vi kunne, så kan vi mennesker ikke læse tanker. Så hvis man ikke fortæller andre, hvordan man har det, så giver man dem heller ikke muligheden for at prøve at forstå det.



Derfor tænker jeg også på, om det mon kunne være en mulighed at prøve at fortælle dine venner, hvordan du har det alligevel? For de fleste venner vil som regel gerne gøre sit allerbedste for at prøve at forstå, hvad man fortæller dem. Og selv hvis de måske ikke helt forstår en, så vil de som regel gerne være der for en alligevel, når man har det svært. Og det kan bare være så rart at have nogen, man kan dele sine tanker med, så man ikke er alene med dem. 



Snak med en voksen



Jeg tænker også på, om du mon kunne have mod på at prøve at snakke med en voksen om, hvordan du har det? Når man har det svært, så er det nemlig vigtigt at få fortalt en voksen om det. For der er ikke nogen mennesker, der kan holde til at klare sig igennem alle de svære ting alene. Og nogle gange så har man brug for hjælp fra nogle voksne for at få det bedre igen. Det er ikke så vigtigt præcis, hvem du snakker med, men det kunne for eksempel være dine forældre. Dur det ikke at snakke med dine forældre, så kan det være en lærer på din skole, en vens forældre eller en helt fjerde person. 



De vil altid lytte hos Headspace



Du kan også altid tage fat i Headspace, hvis du har brug for at snakke med nogen. Hos Headspace sidder der nemlig nogle super søde og dygtige frivillige klar til at snakke med dig. Og de er vant til at snakke med unge, som har det svært. Det kunne for eksempel være unge, der lidt ligesom dig har det svært med at være sammen med andre. Så de skal nok gøre deres allerbedste for at lytte til dig og prøve at forstå dig. Og så kan du være helt anonym, hvis du helst vil det. 



Det lyder til, at det er hammer-hårdt at være dig for tiden. Derfor håber jeg også, at der er noget i mit svar, der har hjulpet dig. Og så håber jeg, at du måske får mod på at prøve at tale med nogen omkring dig om, hvordan du har det. Sådan så du ikke skal klare dig igennem det her alene.