Jeg er bange for, at min mor begynder at presse mig for at flytte hjem til hende igen
Kategori: Familie
K\u00f8n: Pige
Alder: 15
Dato: 2020-07-02T06:14:35.000Z

Sp\u00f8rgsm\u00e5l:
Jeg synes det er lidt svært at forklare men jeg prøver.



Siden min storesøster for et par år siden flyttede hjem til vores mor igen. Har vores Mor gerne også ville have mig og min lillesøster også til at gøre det. (Altså flytte hjem til vores mor igen)



Så sidste år (slutningen af 2019) begyndte jeg at føle mig virkelig meget presset til at skulle flytte der hjem, og jeg begyndte at få det ret skidt. Jeg begyndte at få selvmordstanker og begyndte at gøre selvskade&& det var rigtig svært for mig på det tidspunkt&



Men jeg valgte at række ud efter hjælp, da jeg ikke turde at sige det til mine forældre. Sagde jeg det til min lærer, som så hjalp mig med at få sagt det til mine forældre.
Derefter fik vi snakket med min mor om det, og at jeg derefter på en måde selv måtte vælge om jeg ville ud til hende hver anden weekend. Så jeg ikke fik selvmordstanker og gjorde selvskade igen.



Men nu (juni 2020) hvor min storesøster snart flytter hjemmefra.. er jeg virkelig bange for at min mor vil komme til at presse mig igen& den stemning der var hjemme hos hende da hun prøvede at presse mig, føler jeg er ved at komme tilbage.. fordi jeg så tænker så meget over det, har jeg virkelig svært for det meste ved at koncentrere mig i skolen (går i 8 klasse)
Især i den her uge, stort set alle timer vi har haft i denne uge har jeg ikke rigtig kunne koncentrere mig. Og dermed ikke fået lavet særlig meget&
jeg har et par gange overvejet at gøre selvskade igen, men har hver gang valgt at cykle en tur i stedet for. Altså dermed få tankerne hen på noget andet, da jeg godt kan lide at cykle.



Jeg ved bare ikke om jeg skal sige det til mine forældre igen? Eller hvad jeg skal gøre? 



Jeg har ikke rigtig lyst til, at det skal ende ud i det samme som sidst.

Svar:
Det lyder som om, det var rigtigt svært for dig sidst, din mor pressede på for, at du skulle flytte hjem til hende. Derfor kan jeg godt forstå, at du ikke har lyst til, at det skal ende sådan igen. Og jeg er super glad for, at du har skrevet herind og delt dine tanker.



Giv dig selv et klap på skulderen



Jeg vil rigtigt gerne starte mit svar ud med at give dig et kæmpe klap på skulderen. Du er nemlig en mega sej pige. Det er nemlig både virkeligt sejt, at du fik snakket med din lærer dengang, du havde det virkeligt svært. For det kræver virkeligt mod at række ud efter hjælp, når man har det svært. Men samtidigt er det også mega sejt, at du har taget cyklen og cyklet en lang tur i stedet for at selvskade, når du har fået lyst til det. For når lysten til selvskade popper op, så er det fordi, der er en masse svære følelser, man har brug for at kunne håndtere. Og når det hele er mega svært og brænder på, så kan det være super svært at huske, at selvom selvskade virker på den korte bane, så hjælper den ikke på den lange bane. Men det huskede du, og du huskede også, at du kunne gøre noget andet. Det kræver virkeligt meget styrke, så det må du gerne give dig selv et klap på skulderen for.



Situationen er anderledes



Det giver super god mening, at du er bekymret for, om din mor begynder at presse på for at få dig til at flytte hjem til hende igen. For det lyder som om, du er begyndt at mærke nogle af de samme ting hjemme hos hende, som du gjorde dengang, efter din søster er flyttet hjemmefra. Og så er det helt normalt, at du bliver bekymret for, om hun mon nu begynder at presse på igen. Men samtidigt så tænker jeg også, at situationen er anderledes nu, end den var før. For dengang vidste din mor jo ikke, hvor meget det påvirkede dig, at du følte dig presset til at flytte hjem til hende. Men det ved hun nu, fordi du har fået snakket med hende om det. Derfor kan hun forhåbentligt også godt huske, at hun ikke skal begynde at presse på igen, også selvom din storesøster er flyttet hjemmefra. Så



Fortæl det til en voksen



Det allerbedste råd jeg kan give dig er, at du skal gøre det, som du gjorde rigtigt fint første gang, du fik det rigtigt svært. Du skal fortælle en voksen, der er tæt på dig, hvordan du har det. Alle de her tanker og bekymringer skal du nemlig ikke gå alene med. Så vokser de sig nemlig bare større, fordi de får lov til at bygge sig op inde i dig. Og der er ikke noget menneske uanset, om man er ung eller voksen, der kan løse alle sine problemer selv. Nogle gange har man brug for hjælp og støtte fra folk omkring en for, at man kan få styr på alle sine tanker og bekymringer. 



Hvis du er tryg ved det, så tænker jeg, at det ville være rigtigt oplagt at snakke med dine forældre om det igen. Så kan dine forældre nemlig få snakket med dig om, hvordan I kan sikre, at du ikke ender med at føle, at du bliver presset til at flytte hjem til din mor igen. Måske det også kan hjælpe at få nogle faste aftaler om, hvornår du er hos din mor og, hvornår du er hos din far. Så ved både du og dine forældre, hvad aftalen er. Og det kan måske få bekymringen om, om din mor kunne finde på at begynde at presse dig igen til at blive lidt mindre. Hvis du synes, det er svært at starte med at snakke med dine forældre, så kan du gøre, som du gjorde sidst og snakke med en lærer på din skole. Jeg er nemlig næsten sikker på, at din lærer gerne vil hjælpe dig med at tage en ny snak med dine forældre.



De kan hjælpe hos LMS 



Jeg kommer til at tænke på, om du mon kender LMS? LMS er nemlig eksperter på blandt andet selvskade, så de er rigtigt gode at kende, hvis man kæmper med - eller har kæmpet med - selvskade. Hos LMS har de nemlig en rådgivning, som du altid kan tage fat i, hvis lysten til at selvskade kommer til at fylde meget igen. I LMS rådgivning sidder der nemlig nogle super dygtige og søde frivillige rådgivere klar til at snakke med dig. Og de er vant til at snakke med unge, der kæmper med selvskade, så de ved godt, hvor svært det kan være. Du kan være helt anonym, hvis du helst vil det. 



Hvis selvmordstankerne kommer til at fylde igen



Du nævner, at du havde selvmordstanker, da du havde det dårligt sidst. Det er slet ikke unormalt at opleve selvmordstanker, når man har det svært. De kommer tit fordi, man er i en situation, som man ikke rigtigt kan se sig selv ud af. Man føler sig måske presset op i et hjørne og kan ikke se, hvordan det nogensinde kan blive bedre. Så kan døden godt komme til at føles som den eneste udvej, men det er det ikke. 



Der er heldigvis masser af hjælp at hente, så man kan få det godt igen. Og det lyder også som om, det var det, du oplevede, da du snakkede med din lærer. Men jeg vil alligevel gerne gøre dig opmærksom på Livslinien. Dem kan du altid tage fat i, hvis selvmordstankerne kommer til at fylde for dig igen. De frivillige rådgivere hos Livslinien er super søde, og så har de snakket med rigtigt mange mennesker, der har haft selvmordstanker. Du kan også være helt anonym hos Livslinien, hvis du helst vil det, så dem kan du trygt tage fat i. 



Jeg håber, at der er noget i mit svar, der har hjulpet dig. Og så håber jeg, at du får snakket med dine forældre, så du ikke skal gå med de her tanker og bekymringer alene.