Det er som om, mit hjerte sidder fast i flugttilstanden
Kategori: Angst og stress
Alder: 20
Dato: 2021-07-18T10:21:47.000Z

Sp\u00f8rgsm\u00e5l:
For Ca. 7 måneder siden befandt jeg hos en kammerat i hans lejlighed og han havde nævnt at han havde en masse stoffer hos ham. Kort tid efter bankede politiet på hans dør og jeg blev så bange at jeg flygtede derfra jeg tror måske jeg løb 500m og så kunne jeg næsten ikke løbe længere. Mit hjerte bankede så hårdt og jeg kunne næsten ikke får vejret og så kunne mærk at der ikke var flere kræfter i mine ben. Flere timer efter kunne jeg stadig mærk at min krop ikke var faldet til ro selv jeg var kommet væk og situationen var ovre først dagen efter var der kommet lidt ro på og siden den dag indtil idag så har har jeg haft uregelmæssig hjerte banken det føles som mit hjerte ikke kan falde til ro mit hjerte har simpel hen sider fast i flugt tilstanden og jeg kan ikke kan ud af det jeg kan ikke får mit hjerte til at falde til ro ligesom før og det er sindsyg svært at får søvn og så bliver det tin en ond cirkel minde søvn får hjertet til at banke mere uroligt og angsten bliver større og større. Jeg har været til læge og hospitalet og de siger sæt ser fint ud og det gøre mig bare mere frustreret jeg har ikke været til psykolog endnu. Mit spørgsmål er kender du til denne tilstand e

Svar:
Det lyder som om det, du oplevede hjemme hos din kammerat har sat sig lidt i din krop. Derfor er jeg super glad for, at du har skrevet herind og delt dine tanker.



Det kan sætte sig i kroppen



Det giver rigtigt god mening, at du blev rigtigt bange og forskrækket, da politiet pludseligt bankede på, mens du var hjemme hos din kammerat. For du vidste, at din kammerat havde en masse ulovlige stoffer liggende. Og når politiet så banker på døren, forestiller jeg mig, at man kan blive rigtigt bange for, hvad der kommer til at ske, hvis de finder stofferne. 



Når man bliver rigtigt bange, så sætter ens hjerne gang i det, der hedder kamp-/flugt systemet. Når det system bliver sat i gang, så sker der en masse ting i ens krop, fordi den forbereder sig på enten at skulle kæmpe eller flygte. Man begynder for eksempel at trække vejret hurtigere og ens hjerte begynder at slå rigtigt hurtigt for, at det kan pumpe mere ilt rundt i kroppen. Det sker for, at man eksempelvis kan løbe rigtigt hurtigt væk fra situationen, som du gjorde hos din kammerat. Når man så er kommet væk fra situationen, så kommer der lidt mere ro på. Ens vejrtrækning bliver roligere og ens hjerte holder måske op med at slå helt så hurtigt.



Men når man har oplevet en situation, hvor man er blevet så bange, at der er blevet fyret helt op for ens kamp/flugt system. Så kan det godt sætte sig i kroppen i lang tid bagefter. Det kan eksempelvis være, at ens hjerte stadig banker hurtigt og slet ikke vil falde til ro, fordi ens krop sidder fast i flugttilstanden og ikke har forstået, at faren er ovre. Så når du skriver, at det er som om, dit hjerte ikke kan komme ud af flugten. Så tænker jeg faktisk, at det præcis er det, der sker med dig for tiden.



Det er ikke farligt



Det kan føles rigtigt ubehageligt, når ens krop lidt bliver ved med at være i den der flugttilstand. Og man kan måske blive bekymret for, om det er farligt, eller der er noget galt med ens hjerte. Men selvom det er ubehagelig, så er det heldigvis ikke farligt, og det kan også godt blive bedre igen. Sådan så der kommer ro på ens hjerte og resten af ens krop. 



For nogle går det over af sig selv, efterhånden som deres krop og hjerne med tiden finder ud af, at faren er drevet over. Andre har brug for hjælp af for eksempel en psykolog til at komme ud af flugttilstanden igen. Det kan eksempelvis være, hvis de har været i flugttilstanden så længe, at den er blevet til angst. Hvis du har lyst, så kan du læse mere om angst i den artikel, som jeg har linket til. Måske er der noget i den, som du kan genkende?  



Snak med nogen



Jeg kommer til at tænke på, om du har snakket med nogen om, hvad der skete hjemme hos din kammerat? Og hvordan du går og har det for tiden? Det kunne for eksempel være en god ven, dine forældre eller en helt tredje person, du er tryg ved. Hvis ikke du har det, så er det nemlig mit bedste råd til dig. For når man har oplevet noget, der har sat sig i ens krop, så kan det være rigtigt rart at snakke det igennem med nogen. Det hjælper nemlig tit at få sat ord på de ting og tanker og følelser, som man oplevede. På den måde får man nemlig det hele lidt ud af kroppen. 



Hvis du ikke helt ved, hvordan du skal starte samtalen, så kan du kigge på vores artikler, der handler om at snakke med sine forældre og om at snakke med sine venner. Der står nemlig nogle gode råd til, hvordan man kan starte den svære samtale.  



De vil altid lytte hos Headspace



Du kan også altid tage fat i Headspace, hvis du godt kunne tænke dig at snakke det hele igennem med nogen. Hos Headspace sidder der nemlig nogle søde og dygtige frivillige rådgivere klar til at snakke med dig. De er vant til at snakke med unge, som tumler med nogle ubehagelige oplevelser og fornemmelser i kroppen, så de skal nok gøre deres bedste for at hjælpe dig. Du kan være helt anonym i Headspace, hvis du helst vil det. 



Snak med din læge igen



Det er super godt, at du allerede har snakket med din læge. For når man oplever noget i kroppen, der ikke er, som det plejer. Så er det altid godt at få tjekket op på, at alt er, som det skal være. Men jeg kan sagtens forstå, det gør dig frustreret, at alt ser fint ud. For når man ikke har det godt, så vil man gerne have en forklaring på hvorfor, så man kan gøre noget ved det. Men selvom din læge ikke kunne finde noget galt med din krop. Så kan du sagtens få hjælp til at få dit hjerte til at falde til ro igen.



Det kan bare være, det er en anden end din læge, du har brug for at snakke med. Det kunne eksempelvis være en psykolog, der kan hjælpe dig med at snakke det hele igennem og give dig nogle redskaber til at få ro i kroppen igen. Derfor tænker jeg også på, om du mon snakkede med din læge om at blive henvist til en psykolog, da du var der? For hvis ikke du gjorde det, så tænker jeg, det måske kunne være en god idé at tage endnu et smut til lægen og snakke med ham eller hende om det. Så kan I nemlig sammen finde ud af, om det er den hjælp, du har brug for. Eller om det er noget helt andet. 



Jeg håber, at mit svar har givet dig svar på dit spørgsmål. Og så håber jeg, at der er noget i det, der har hjulpet dig eller måske bare hjulpet lidt på din frustration.