Bliver jeg virkelig nødt til at droppe min nye forelskelse?
Kategori: Kærlighed og sex
K\u00f8n: Pige
Alder: 18
Dato: 2017-03-02T16:14:42.000Z

Sp\u00f8rgsm\u00e5l:
Jeg er en ung pige, der går på hhx. Da jeg gik i 7. klasse begyndte mine veninder at få kærester og interessere sig for drenge, og dermed også jeg.


Jeg fik min første kæreste. Jeg havde gode stunder med ham som børn nu har, men endte til sidst forholdet efter 6 måneder. Nogle dage efter bruddet skulle jeg mødes med en gammel ven. Min ven blev min første rigtige forelskelse, min første gang og vi endte i et seriøst forhold der strakte sig over halvandet år. Da det var et langdistanceforhold mindskedes mine følelser for ham mere og mere, og jeg endte med, uden selv at erkende det til at starte med, at blive forelsket i en anden af mine gode kammerater. Efter lang tids overvejelse endte jeg så forholdet med min kæreste, og blev få måneder efter endnu mere forelsket i min kammerat, som havde de samme følelser for mig. Vi endte også med et seriøst forhold som har varet tæt ved 2 år.


Jeg er vokset op i et hjem med forældre der skændes rigtig meget, og til tider også slået på hinanden. De seneste år har det været slemt, og sammensat med en såkaldt efterskole-depression, min nye start på en skole hvor jeg ingen venner havde, og at min kæreste var mig utro, fik mig helt ned i kuldkælderen. Jeg selvskadede og havde slemme tanker om tilværelsen - dette ved mine forældre ikke. Jeg skiftede skoleog gik til psykolog, og fik det gradvist bedre - dog døjer jeg stadig til tider, og situationen i mit hjem er endnu ikke fikset. Desværre overlevede mit forhold til min kæreste ikke, og vi slog op i starten af januar, da det bare ikke gik mere - jeg var fuldstændig knust, da han var en stor kærlighed, men samtidig lettet.


Jeg mødte meget kort tid efter en fantastisk dreng, lidt ældre end mig, som jeg endte med at drikke en kop kaffe med. Han viste sig at være fantastisk omsorgsfuld, meget mere moden end min tidligere kæreste, og meget bedre ved mig. Vi har set hinanden en masse gange nu, og vi har det fantastisk godt sammen - og jeg er selvfølgelig blevet smask forelsket. For nyligt var jeg hjemme hos ham og mødte hans forældre. Vi har ikke snakket om hvad vi er, men jeg er sikker på, at hans følelser er gengældt.


Nu ligger min problematik i, at jeg rigtig gerne vil overnatte hos ham, da jeg føler mig klar og er rigtig glad for ham (jeg bor meget transporttid væk mit gymnasie og dermed også min omgangskreds, så det er ofte en del lettere at overnatte steder). Jeg er en fornuftig pige der ikke går med til ting jeg ikke har lyst til, og jeg nægter at lade mig presse til noget som helst.


Min mor har tilkendegivet sin mening om, at hun synes jeg er alt for hurtigt videre og har rigtig travlt med drengebekendtskaber, og synes derfor ikke at jeg skal overnatte der. Hun tror, at det hele går ud på sex, og at det kun er derfor jeg vil overnatte der. Min mor og jeg er ikke gode til at kommunikere, og jeg har problemer med at kunne snakke med hende, uden at hun går i forsvarsposition og mener, at det "altid er hende der er problemet". Det skal siges at min mor også til tider kæmper med psyken, og har været nede med stress. At min mor har fortalt mig hvad hun tænker om mig har selvfølgelig skabt en del konflikt mellem mig og hende, og jeg er såret over, at det er sådanne tanker hun har om mig. Jeg kan godt forstå at det udefra kan se ud som om, at jeg hver gang bare har skiftet drengene ud, uden at tænke mig om - men hver gang har jeg jo været smask forelsket, og haft lyst til det.


Derfor vil jeg spørge - kan min psykiske tilstand have noget med alt det her at gøre? Er det en form for tryghed jeg ubevidst søger og har svært ved at være foruden - og derfor er så hurtigt videre hver gang, eller er jeg faktisk bare en pige, der har let ved at blive forelsket, og så føler meget dybt? Hvordan kan jeg takle situationen med min mor og hendes holdning til mig? Bliver jeg nødt til at droppe min nye forelskelse for at få styr på hele situationen, og "mit liv" som min mor mener?


Jeg håber at i kan hjælpe mig, da dette fylder enormt meget i min tilværelse og forstyrrer min hverdag.

Svar:
Hvor er det skønt, at du har mødt en fantastisk dreng og, at du er blevet smaskforelsket! 


Du har fortjent lidt medvind på kærlighedsstien. For det lyder også som om, at du ellers har haft rigeligt med modvind i dit liv: forældre der skændes/slås, efterskoledepression, en kæreste der er utro, selvskade og dårlige tanker. Kærlighed, dejlige venskaber og en god kæreste er god medicin, når livet sætter en på prøve. Og jeg tænker, at det til tider må have været svært at være dig. 


Derfor er det også godt, at du har talt med en psykolog. Så endelig ved med at tale med din psykolog, hvis det hjælper dig. For din hårde oplevelser, skal du ikke gå alene med. Jeg spekulerer om du kan tale med andre i din hverdag om svære ting? Din kæreste, vennerne eller din familie?


Nu til dit spørgsmål:
Jeg synes, at det er dejligt for dig, at du kan finde og vise kærligheden. Og det er godt, at du kan give dig hen til et andet menneske og give kærlighed fra dig. Især fordi det lyder som om, at dine forældre har haft svært ved at gøre det overfor hinanden.


Det kan godt være, at du søger tryghed i dine forhold og forelskelser. Og det tror jeg nu, også at de fleste gør. Som du selv skriver: Vi er alle forskellige og føler på forskellige måder. Nogle blive hurtigt forelsket og andre bliver det nærmest aldrig. Så så længe det ikke skaber problemer for dig, andet end din mors bekymringer, synes jeg bare, at du skal glæde dig over det.


Nu ved jeg jo ikke så meget om dine forhold og hvordan de fungerer. Men hvis I har det dejligt sammen, og din fyr er god for dig, er det da bare herligt.


Hvad skal du gøre? Tal med din mor
Så jeg synes ikke, at du bare skal droppe din forelskelse pga. din mor. For det forsvinder dine følelser jo ikke af. Men du kan i stedet prøve at sætte dig ned og tage en snak med din mor om nogle af de ting, som du har skrevet her. Fortæl, hvad det betyder for dig at være forelsket. Fortæl hvad din kæreste betyder for dig. Og fortæl, hvorfor du gerne vil sove sammen med din kæreste. Du kan sige nogle af de samme ting til din mor, som du har skrevet i dit brev her.


Sådan taler du med din mor
Aftal en tid med hende, hvor I kan snakke tingene igennem. Sæt jer fx et stille og roligt sted med en kop kaffe. Gerne et sted, hvor I ikke bliver forstyrret.


Mange gange kommer konflikter pga. misforståelser, manglende viden og dårlig kommunikation. Hvis I har let ved at komme i clinch med hinanden, kan du fx prøve at starte dine sætninger med jeg& i stedet for du& Så holder du bolden på egen banehalvdel, fortæller hvordan du oplever det der sker og undgår at beskylde hende for noget. Giver det mening?


Sig fx Jeg bliver ked af det, når du tænker sådan om mig i stedet for Du er streng, når siger sådan og sådan. Og prøv så at forklare hende, hvad din fyr betyder for dig. Og at du faktisk er forelsket og, at det ikke bare handler om sex. 


Du kan få flere tips til at tale med din mor i vores artikel Guide til at snakke med dine forældre om svære ting


Hvad siger dine veninder?
Når jeg læser dit brev, kommer jeg også til at tænke på, hvad dine veninder siger til din romance. Synes de det samme som din mor? Eller kan du snakke med dem om, at din mor ikke forstår dig? Nogle gange kan venner og veninder bedre forstå den situation man står i end ens forældre. Så det kunne være en idé at tage en snak med dem, hvis du ikke allerede har gjort det.


Held og lykke med det!