Jeg har haft en virkelig svær opvækst. Og derfor er jeg også bange for at få børn
Kategori: Seksuelle overgreb, Svære følelser og tanker, Vold
K\u00f8n: Pige
Alder: 19
Dato: 2016-08-11T11:10:11.000Z

Sp\u00f8rgsm\u00e5l:
Jeg er en pige på 19 år og har cuttede i ca. 3-4 år (kan ikke huske det)



Da jeg var omkring 2-4 år blev jeg misbrugt af min far og senere som 10-12 årig af en af mine gamle kærester, og da jeg var 17 år af to drenge på et skolehjem.



Jeg har stoppet min mor og hende kæreste nogle gange i at slås, hvor der skete følgende de forskellige slemme gange:



 det endte med at jeg skulle tørre blod op efter dem  kæresten var gået og min mor tog op til hendes gamle kæreste i stedet for at blive hos mig.



 min mor blev skubbet ind i trappen så jeg råbte af hendes kæreste



 det startede med at jeg trøstede min mor fordi hun var ked af det og nede. Jeg måtte sætte mig oven på hende og holde hende liggende på gulvet, mens vi snakkede, og så græd hun og sagde til mig at hun aldrig ville få det bedre.



der er selvfølgelig sket meget mere men det er svært at huske, kun at min mor har været ude for præcis det samme da hun var barn. så jeg er blevet bange for at få børn senere, hvis de også kommer ud for det samme som os.



Har aldrig tænkt over de ting der er sket, har bare ignoreret det lige indtil i 8 klasse, hvor min mur (som min veninde kalder det) faldt efter mange år, hvor den har hjulpet mig med at ignorere alt det der foregik.



først der kom alle tankerne og følelserne fra fortiden op til overfladen. Har altid, uanset om det var kærlighed til en dreng, gemt mine følelser inde. Og nu efter så lang tid med gemte følelser er det blevet slemt, for jeg kan ikke længer kontrollere dem som før.



nu kan jeg uden videre få et udbrud (det kalder jeg det når jeg uden nogen grund bliver ked af det og begynder at græde) som kan vare fra 1 min. til hvor lang tid det nu skal være, og det kan mærkes lang tid efter.



men det er lang tid siden. nu er jeg flyttet på børnehjem, men har fået det så skidt at avisen har lavet 2 artikler om mit sidste selvmordsforsøg for kort tid siden, hvor jeg efterfølgende blev indlagt på børne psykiatrisk afdeling.



men har det stadigvæk dårligt, og vil bare så gerne væk. jeg ved ikke hvad jeg skal gøre, jeg kan ikke fortsætte, vil bare ønske det hele gik væk.



Hvad skal jeg gøre?

Svar:
Du fortæller om mange smertefulde begivenheder i dit liv, både i forhold til vold i dit hjem og oplevelser med seksuelt misbrug. Der er gode grunde til at du har det svært  og næsten ikke kan holde ud at være inde i dig selv.



Men når jeg læser din historie bliver jeg også fyldt med beundring og respekt. Du lyder som om du har en kæmpe portion kamp-vilje, og evne til at stå imod når noget er uretfærdigt. Du har prøvet at forsvare og hjælpe din mor adskillige gange, og har samlet hende op hver gang tingene er gået galt for hende.



Jeg kan godt forstå at du bliver bange for at tingene skal gentage sig endnu en gang: din mor blev svigtet i sin opvækst, og det er du også blevet. Men sådan behøver det ikke at være! Du er nemlig god til at råbe højt, og fortælle verden at du har brug for hjælp NU. Det er en del af det at være en sej og modig person: at bede om hjælp, og tage imod den.



Dit selvmordsforsøg og din cutting er også en måde at råbe om hjælp. Måske har du følt at det var nødvendigt at gøre det tydeligt, fordi du ikke er blevet taget alvorligt (nok) indtil nu? Man kan nogen gange komme til at føle at det ikke er den rigtige hjælp, fordi dét der gør ondt indeni er ALT for lang tid om at gå væk. Også selvom man skærer i huden udenpå.



Du er nødt til at være tålmodig, og blive ved med at tage imod hjælpen  også selvom det ikke gør nogen forskel lige med det samme.



Hvis du savner nogle at tale med, når tankerne bliver for svære, kan du prøve at ringe til Livslinien. Her kan du både ringe, skrive og chatte med de frivillige rådgivere.



Men det allerbedste for dig vil være at få en god kontakt til nogle rigtige mennesker, som kan tilbyde samtaler og vejledning. Ud fra nogle detaljer i dit brev (som jeg har tilladt mig at slette for at beskytte din identitet) ser det ud som om du bor på Fyn, så jeg vil anbefale dig at ringe eller gå ind til Center for Mental Sundhed i Odense. De kan hjælpe dig videre.



Der findes også en Psykinfo som dækker hele Region Syddanmark, hvor du kan ringe ind og snakke med en rådgiver.