Jeg føler mig tom og nærmest død indeni
Kategori: Trist eller deprimeret
K\u00f8n: Dreng
Alder: 15
Dato: 2018-12-23T18:13:47.000Z

Sp\u00f8rgsm\u00e5l:
Jeg er en dreng på 15 år, og jeg føler mig tom, nærmest død indeni. For omkring et år siden begyndte det at føltes som om jeg stoppede med at have en personlighed, og valgte i stedet at tage en "maske" på hver morgen før jeg skulle i skole. Jeg har prøvet at være sammen med klassekammerater uden for min uden for min venegruppe, for at se om jeg endelig kunne frigøres fra den falske personlighed jeg har båret rundt på det sidste år. Selvom jeg har prøvet at finde nye venner, har jeg kun klaret at skubbe mine gamle venner væk, og ikke nok med det, føler jeg også at jeg er ved at miste basale menneskelige værdier som empati, sympati og det at have følelser.
Jeg forventer ikke at du har så mange råd til mig, men for at være helt ærlig er jeg ret ligeglad. Den eneste grund til at jeg overhovedet valgte at skrive ind til jer, er fordi jeg ikke længere gider at holde det inde.

Svar:
Det lyder, som om du virkeligt har ramt en rigtigt træls og svær periode. Og det er helt okay, at du ikke helt ved, hvad du forventer. Jeg er bare super glad for, at du har valgt at skrive herind og dele dine tanker. For det her er nemlig ikke noget, du skal gå alene med.


Du har det svært 
Du skriver, at det føles, som om du tager en maske på, når du går ud af døren. Og at du nærmest er ved at miste dine menneskelige værdier. Det lyder bestemt ikke som nogen særligt rar følelse at gå rundt med. Så jeg kan godt forstå, du ikke har lyst til at gå og holde det inde længere. Men det er faktisk ikke helt unormalt, at man kan få en følelse af at miste sig selv og de værdier, man føler, der kendetegner en, når man har det virkeligt svært. Det er faktisk en følelse, som der der rigtigt mange, der har det svært, der beskriver. 


Den følelse kan man for eksempel få, hvis man har en depression. En depression farver nemlig alle ens tanker og ens måde at være på. Så når man har en depression, føler man sig ofte tom indvendigt. Verden kan føles helt grå og ligegyldig, og man er trist meget af tiden. Men det kan heldigvis godt lade sig gøre at komme fri fra en depression igen. Og når depressionen først letter, får man langsomt mere overskud til at tage sin maske af og være sig selv igen. Du kan læse mere i vores artikel om depression, hvis du har lyst. Det er bare super vigtigt for mig at sige til dig, at hvis du kan genkende mange af tingene fra artiklen, så skal du have fortalt det til nogen. 


Fortæl det til nogen 
Jeg tog lidt hul på det lige før, for det allerbedste råd jeg kan give dig, er faktisk, at du skal snakke med nogen om, hvordan du har det. For om det er en depression eller ej, så skal du ikke gå med det her alene. Og det tror jeg også godt lidt, at der er en del af dig, der kan fornemme. For du har jo netop skrevet herind, fordi du ikke havde lyst til at gå og holde det inde længere. Og det giver virkeligt god mening, for det er en virkeligt svær ting at gå og holde for sig selv. Og det er heller ikke meningen, at du skal løse så svære ting helt alene. Det er meningen, at du skal have noget hjælp, så du kan få det bedre. Og det første skridt på vej mod at få den hjælp er at fortælle nogen, hvordan du har det.


Det bedste ville være, at hvis du kunne snakke med dine forældre. Det er nemlig dem, der er tættest på dig. Så det er dem, der har bedst mulighed for at hjælpe dig, når det bliver svært. Jeg ved godt, det kan være super svært at snakke med sine forældre, når man har det svært. Men jeg er næsten sikker på, at dine forældre faktisk rigtigt gerne vil vide, hvor svært du går og har det lige nu. Fordi de er dine forældre, som holder af dig og kun vil dig det allerbedste.


Men en anden mulighed er også at tage fat i Headspace. Hos Headspace er du nemlig altid velkommen, hvis du har det svært og har brug for nogen at snakke med. Og nogen gange kan det bare være nemmere at snakke med nogen, som man ikke lige behøver se i øjnene igen bagefter. De frivillige rådgivere, der sidder klar til at snakke med dig, er super dygtige. Og de er vant til at snakke med unge, der har det svært. Så de skal nok hjælpe med at gøre samtalen så tryg for dig som muligt.


Jeg håber virkeligt, at der er noget i mit svar, der har hjulpet dig lidt. Og så krydser jeg sådan mine fingre for, at du får snakket med nogen om det her. For du fortjener ikke at gå rundt med det her alene. Og selvom jeg godt ved, at det kan være svært at tro på, så kan du godt få det godt igen. Det kræver bare, at du får den rigtige hjælp.