carohd/mindhelper huggingface dataset:
Jeg laver alting til fingerspidserne for at være sikker
Kategori: Selvværd
Dato: 2016-03-04T12:30:40.000Z

Sp\u00f8rgsm\u00e5l:
Det er som om det hele bare aldrig kan blive godt nok. Jeg er en pige på 17 år, som går i 2.g, og de sidste måneder har jeg grædt mig i søvn hver aften fordi jeg bruger så lang tid på lektierne, og hele tiden er vildt træt. Jeg føler mig som en total taber hvis jeg får under 10, og laver alting til fingerspidserne for at være sikker.



Mine forældre siger at jeg skal slappe mere af, og jeg ved at de er bekymrede for mig. Min kæreste synes det er irriterende at jeg aldrig har tid til at lave noget med ham, og det samme skriver mine veninder næsten dagligt.



Jeg kan bare ikke lade være. Det er som om der bare er noget inde i mig der ikke kan stoppe, før jeg er HELT sikker på at der ikke er mere at gøre. Og der bliver jo hele tiden ved med at komme nye ting i skolen, så jeg når aldrig til det tidspunkt hvor jeg kan holde fri. Hvad gør jeg?

Svar:
Tak for dit brev.



Det er et vigtigt første skridt på vejen, at du har sat dig ned for at skrive dette brev. Det betyder, at du allerede nu godt ved, at det ikke er sådan du skal fortsætte resten af din gymnasietid  for det kan du ikke holde til.



Dobbeltarbejde
Selvfølgelig skal du blive ved med at lave dine lektier og opgaver, men det er ikke meningen, at det skal fylde hele din hverdag. Når du skriver, lyder det også som om, du faktisk godt kunne lære det samme på kortere tid men, at du læser dobbelt op og bruger længere tid end nødvendigt.
Mange mennesker har det som dig: følelsen af, at man er forpligtet til at gøre tingene 100% rigtigt (og helst mere til) er en konstant pisk i nakken. Det kan gælde mange ting, fx skolegang, madlavning, sportsgrene og oprydning.
Dem, der klarer sig bedst er ofte dem der sørger for at have et liv ved siden af det de går op i. De ligger på sofaen og stener serier eller hænger ud med venner. Og tanker energi op til næste runde. Det er nemlig rigtig svært atpræstere optimalt, hvis man ikke har overskud indeni.



Du kan læse videre på Mindhelper
Prøv at læse vores artikel omkunsten at holde pause. Her finder du nogle helt konkrete råd om hvordan du kan give dig selv nogle lufthuller i hverdagen  og viden om hvorfor det er så vigtigt at gøre det.
Måske kan du også have glæde af at læse artiklen om lavt selvværd: nogle unge føler ikke, at de er noget værd, hvis de ikke får topkarakterer i skolen eller er den bedste til alt andet. Sådan behøver det ikke at være: meget af det foregår inde i dine egne tanker.



Held og lykke med det!
Jeg kan lide en dreng, der er blevet smidt ud af skolen
Kategori: Kærlighed og sex
K\u00f8n: Pige
Alder: 13
Dato: 2016-04-12T09:15:41.000Z

Sp\u00f8rgsm\u00e5l:
Jeg kan godt lide denne her dreng, og kan blev smidt ud af kostskolen i går.
Hvad skal jeg gøre?

Svar:
Tak for dit brev.


Jeg vil meget gerne hjælpe dig med dit problem. Men jeg mangler lidt flere oplysninger i dit brev for at kunne hjælpe dig. Kan du mon skrive et nyt indlæg, hvor du uddyber, hvad du mere præcist har brug for hjælp til?


Hvis du har mod på det, kan du jo i mellemtiden tage en snak med en voksen på din skole eller en af dine forældre om det, der gør det svært at være i din situation lige nu.


Du kan også læse vores artikler Guide: Få hjælp på din skole eller dit uddannelsessted og Guide til at snakke med dine forældre om svære ting
Jeg tør ikke bede om hjælp til at komme hjemmefra
Kategori: Afhængighed og misbrug
K\u00f8n: Pige
Alder: 16
Dato: 2016-04-12T11:59:04.000Z

Sp\u00f8rgsm\u00e5l:
Ser I, til jeg var ca tre år gammel boede jeg med min mor og far. De var misbrugere og alkoholikere. Så på et tidspunkt greb kommunen ind og sagde til mine forældre at hvis de ikke tog til det her familiecenter/center for misbrugere og alkoholikere, ville de tage forældremyndigheden fra dem. Så min mor valgte at gøre det, men min far beholdt os i længere tid end han rigtigt måtte. Jeg kan huske at kommunens folk kom og tog os væk fra ham. På familiecenteret skete der mange forfærdelige ting imod mig og min storebror. Jeg blev blandet andet misbrugt seksuelt flere gange.


Den dag i dag vil min mor kun snakke om de ting, der gør ondt på mig, men når det handler om hende selv, kan hun ikke snakke mere. Hun skændes hele tiden med min storebror og jeg kan bare ikke holde ud at være sammen med dem. Det gør mig deprimeret og umotiveret. Da jeg fortalte hende at jeg var blevet udredt med svær depression og panikangst, rystede hun bare på skuldrene og spurgte hvad vi skulle have til aftensmad.


Jeg har prøvet at snakke med en lærer på min efterskole om det, og hun foreslog at vi skulle kontakte kommunen så jeg kunne blive fjernet. Men så fik jeg dårlig samvittighed og jeg kunne bare ikke gøre det. Nu prøver læreren hele tiden at snakke til mig og jeg ignorerer hende bare, fordi jeg ikke tør snakke. Det der skræmmer mig mest er at min lærer har ret. Det ville være bedst for mig at blive fjernet, men jeg tør bare ikke. Hvad skal jeg gøre?

Svar:
Tak for dit brev. Det er rigtig fint at du skriver til os, og forsøger at finde hjælp på den måde.


Det lyder som om der er sket mange svære ting i dit liv, lige siden du var helt lille. Dine forældre, der skulle passe på dig dengang (og nu), har selv store problemer i deres liv. Du har oplevet overgreb og mange konflikter, og har nu selv fået diagnosticeret psykisk sygdom.


Når jeg læser dit brev, lyder det som om du godt selv ved at det snart er nødvendigt at tage imod den hjælpende hånd der er strakt ud fra din lærer. Men at du bliver bange, fordi du ikke ved hvad der så kommer til at ske.


Unge, der vokser op i familier præget af alkohol og vold, er ofte trofaste overfor deres forældre i mange år. Man håber hele tiden på at det bliver bedre, og vil ikke svigte sin mor eller far.


Måske kunne det være en god idé at snakke med en anonym rådgiver om alle dine tanker, før du siger noget til din lærer. Så behøver du ikke være bange for at sætte ting i gang, som du ikke er klar til endnu. Og du kan få lidt mere at vide om, hvad dine muligheder er.


Du kan fx ringe til Headspace (de har også en fysisk rådgivning) eller Børnetelefonen.


Tuba tilbyder anonym rådgivning og terapiforløb til unge der er vokset op i familier med alkohol  og stofmisbrug.
Jeg bliver utilpas, når mine veninder spørger til mine karakterer
Kategori: Nervøsitet
K\u00f8n: Pige
Alder: 14
Dato: 2016-04-18T11:42:37.000Z

Sp\u00f8rgsm\u00e5l:
Jeg er en pige på 14 år, og jeg har det nogen gange lidt svært i skolen. F.eks. når vi har haft test og jeg sidder sammen med mine veninder og de spørger om mit resultat fra testen, føler jeg mig tit usikker på hvad de mon vil tænke om mig, hvis mit resultat f.eks. er lavere end deres.


Jeg bliver ofte rigtig nervøs inden vi skal have svar på prøver, fordi jeg altså ved hvad jeg bliver spurgt om lige bagefter. Det synes jeg ikke er særlig rart, da jeg synes det lægger et rigtig stort pres på ens skuldre.


Jeg vil egentlig bare gerne høre jeres mening om det her, eller om I evt. har en ide til hvordan jeg kan slippe af med nervøsiteten omkring det.


På forhånd tak =B

Svar:
Tak for dit brev. Det er en fin beskrivelse af dit problem, og noget som jeg tror rigtig, rigtig mange unge kan genkende. Følelsen af hele tiden at skulle leve op til veninder og venner, og mærke angsten for ikke at kunne følge med. Både i skolen og socialt. Det er stressende, og som du fortæller, også noget der kan gøre nervøsiteten før prøver endnu større.


I vennegrupper og skoleklasser kan stemningen være meget forskellig. I nogle grupper handler det hele tiden om at være den bedste, og konkurrere med hinanden. Andre grupper er mere omsorgsfulde; her spørges der mest for at vise en venligt ment interesse. Og måske fordi man er lidt nysgerrig.


Uanset hvilken af de to grupper dine veninder tilhører, skal du vide at ALLE mennesker tror at andre lægger mere mærke til dem, end de reelt gør. Det er lidt ligesom dem der rødmer eller stammer: man tror at alle i rummet kigger på én, og tænker hvor kikset. Men sådan er det langt fra. I virkeligheden er folk fyldt op af deres egne tanker og følelser, og har travlt med at bekymre sig om hvordan de selv ser ud i alle andres øjne.


Det kan nogen gange være rart at have i hovedet, når du bliver bekymret for at give dit testresultat til dine veninder. De vil høre hvad du siger, men 10 sekunder efter vil de være mere optagede af at kigge på den søde fyr der går forbi på gangen eller snakke om weekendens planer. Eller de vil selv være nervøse for at røbe deres eget testresultat.


Når du bliver overmandet af nervøsitet, kan det være rigtig godt at få styr på vejrtrækningen. Så falder der mere ro over kroppen, og du føler dig ikke længere så usikker. I denne artikel om eksamensnervøsitet er der link til en video med gode vejrtrækningsøvelser, du kan prøve. (De kan også bruges til andre ting end eksamen)


Det kan også være en god idé at prøve at snakke med dine veninder i skolen om hvordan du har det. Måske ved de slet ikke, at du ikke synes det er rart at blive spurgt? Hvis du ikke har lyst til det, kan du også prøve at fortælle det til dine forældre eller en anden god veninde. Det kan være at de har nogle erfaringer, som kan hjælpe dig.


Det kan lette helt enormt bare at fortælle om sine tanker til andre, og få at vide at det er helt normalt at have det sådan.


Held og lykke med det =B
Jeg har fanget mig selv i at stirre ud i luften uden tanker eller følelser
Kategori: Trist eller deprimeret
K\u00f8n: Pige
Alder: 15
Dato: 2016-04-18T09:26:47.000Z

Sp\u00f8rgsm\u00e5l:
Jeg har her for tiden oplevet en enorm rastløshed, jeg kan fange mig selv i at stirre ud i luften helt uden tanker og følelser..


Det meste af dagen føler jeg intet, men om aften er jeg ked af det.. Meget ked af det, så meget at jeg tænker på at tage mit eget liv, hvilket jeg har forsøgt 12+ gange..


Jeg har nogle behandlere, og har fortalt dem om min rastløshed men de siger det bare er fordi jeg er teenager..


Jeg synes virkelig det er træls, jeg tror ikke bare jeg er "teenager" og hvis der ikke snart sker noget, kan jeg ikke klare det mere.. Jeg føler jeg lever, men i en døds krop. Altså som om jeg slet ikke eksisterer, men bare er her for at fucke alting op..

Svar:
Tak for dit brev. Det lyder som om du har det rigtig svært lige nu, så det er super sejt at du prøver at sætte nogle ord på dine tanker ved at skrive til os.


Det er godt at du har nogle behandlere, men måske er de ikke helt 100% klare over hvordan du har det indeni? Det kan nogen gange være svært at få fortalt præcis hvordan tingene føles, især når hovedet enten er helt tomt eller er fyldt op af triste tanker.


Jeg bliver rigtig bekymret for dig, når du fortæller at du især om aftenen ikke har lyst til at leve mere, og at du tidligere har forsøgt selvmord. Det er vigtigt at du ikke går med det inde i dig selv, men får sagt det til nogen.


Hvis du ikke er helt tryg ved de behandlere du er i forløb hos, kan du prøve at fortælle dine tanker til nogle andre voksne omkring dig. For eksempel dine forældre, en skolelærer eller nogle af dine forældres venner som du kender godt. Det er også vigtigt at du får sagt, at du ikke føler dig hørt ordentligt af behandlerne.


Hvis du slet ikke føler at der er nogle i nærheden af dig, som du kan tale med, kan du prøve at kontakte Livslinien. Her kan du både ringe, skrive eller chatte med nogle, der ved hvordan det er at være i krise og have tanker om at man vil dø. Det er helt anonymt.


Noget, du også kan gøre, er at tænke over hvordan du kan give dig selv omsorg. I stedet for kun at tænke dårlige tanker om dig selv og dit liv, kan du prøve at skrive en liste over mindst 5 ting der er rare for dig at lave. Fx høre noget bestemt musik, tage et langt bad, se en sjov serie på Netflix eller ringe til en person du bliver glad af at tale med.


Hvis du har listen på din telefon kan den være god at kigge på, især hvis du laver en aftale med dig selv om at du skal gøre mindst én af tingene når det hele føles tomt og sort. Det ændrer ikke dit humør med et trylleslag, men er en måde hvor du fortæller dig selv at du også er værd at gøre noget godt for.


Varme tanker til dig.
Jeg vil gerne være kreativ, men jeg mangler idéer
Kategori: Tankemylder
K\u00f8n: Pige
Alder: 18
Dato: 2016-04-18T09:42:13.000Z

Sp\u00f8rgsm\u00e5l:
Jeg har brug for nogle ideer til film. Jeg elsker at lave film, men mit hoved er ved at eksplodere af at tænke! Jeg føler mig helt tom for ideer.


Jeg vil lave kortfilm, som ingen handling har. F.eks. filmer jeg en der løber, eller dagdrømmer. Giv mig nogle "actions" jeg kan filme.

Svar:
Tak for dit brev. Det lyder spændende med dit filmprojekt. Det er altid rart at udtrykke sig kreativt, men det lyder som om det lige nu er blevet det modsatte for dig.


Du kommer til at presse dig selv ved hele tiden at tænke på idéer, og bliver ikke glad af det. Det er faktisk sådan, at de bedste idéer som regel altid kommer når man ikke prøver at indfange dem.


Jeg tror det kunne være en god idé for dig at sætte dine tanker om film lidt på pause, og i stedet lave nogle hyggelige ting med andre mennesker. Dine venner, din familie eller andre du kan lide at være sammen med. Du kan jo sagtens snakke med dem om gode idéer til film, men pas på at det ikke kommer til at fylde det hele. En gåtur alene i skoven er også noget af det bedste til at slappe af, og lade idéerne komme i deres eget tempo.


Held og lykke med det!
Hvordan fortæller jeg mine forældre om mine dårlige tanker?
Kategori: Svære følelser og tanker
K\u00f8n: Pige
Alder: 17
Dato: 2016-04-27T07:07:35.000Z

Sp\u00f8rgsm\u00e5l:
jeg er en ung pige på 17 år som lider af tankemylder. Det er dårlige tanker der opstår i hverdagen så som, hvad sker der derhjemme, hvad tænker de om mig, kunne jeg havde reageret anderledes  og selvskade tanker osv. Jeg tænker meget negativt om mig selv  jeg går på efterskole hvor jeg får hjælp af en lærer der kender til mine tanker da jeg ikke ved hvordan jeg skal dele det med mine forældre



Derfor er mit spørgsmål, hvordan jeg kan åbne mig overfor mine forældre? Vi er generelt meget åbne jeg har det bare svært med og åbne mig om dette emne da det er meget følsomt overfor mig.



Jeg har også gjort mig tanker om en psykolog når jeg kommer tilbage efter efterskole da jeg ikke kan snakke med den lærer som på efterskole  har i nogle råd til hvordan jeg kan få bragt det på bane? Mine forældre ved ikke så meget om det, da hver gang jeg har ville åbne mig op har de snakket om andre ting.

Svar:
Tak for dit brev.



Det lyder på dit brev som om, at du har det svært og, at der er mange negative tanker i dit hoved. Tankemylder, dårlige tanker og tanker om selvskade er rigtig svært at gå med alene. Og det skal du heller ikke. Derfor er det flot, at du har åbnet dig op overfor din lærer på efterskolen, når nu det er svært at snakke med dine forældre om det.



Den svære snak med dine forældreFørst vil jeg sige, at det er rigtig godt, at du gerne vil fortælle dine forældre, hvordan du har det. Det er også dejligt at høre, at I generelt er meget åbne. Men det er helt naturligt, at det er et følsomt emne for dig og, at det kan være svært at åbne op. Har du mon prøvet at snakke med din lærer på efterskolen om, hvordan du kan sige det til dine forældre? Det kan ofte gøre det lettere at skulle tage en svær snak, hvis man først har talt med andre om, hvad man skal sige.



Du kan også prøve at læse vores artikel Guide til at snakke med dine forældre om svære ting. Her kan du få nogle gode råd til, hvordan du taler hul på snakken om dine svære tanker.



Hvis du gerne vil tale med en psykolog er der flere muligheder:For det første vil det være en god idé, hvis du fortæller dine forældre om, at du overvejer at gå til psykolog. Det kan du enten gøre efter du har snakket med dem om dine svære tanker eller bruge det som en måde at fortælle dem, at du har det svært. Så kan det være, at de vil tage det du siger lidt mere alvorligt.



Du kan altid lave en aftale med din privatpraktiserende læge. Sammen kan I snakke om, hvordan du kan komme til at tale med en psykolog. Hvis du vil vide mere om, hvordan det foregår, kan du læse artiklen Alt du skal vide om at gå til lægen, når du har det svært.



Det kan også være en mulighed at vise dine forældre dette brev, så de kan se, hvad du har gjort dig af gode overvejelser, selvom du har det svært.



Du kan få hjælp til dine tanker om at skade dig selv hos Landsforeningen mod Spiseforstyrrelser og Selvskade. De har en telefonlinje og en chat, som du kan tage kontakt til og få en anonym snak.



Held og lykke med det!
Mine venner har vendt sig imod mig, men jeg kan ikke rigtig undgå dem
Kategori: Mobning
K\u00f8n: Pige
Alder: 20
Dato: 2016-04-29T08:45:19.000Z

Sp\u00f8rgsm\u00e5l:
Jeg bliver mobbet af en anden pige. Hun er ældre end mig. At hun ikke synes om mig har fået mine andre veninder og venner til at vende sig imod mig, og jeg har derfor ikke kontakt til nogle af de venner som jeg plejede at have kontakt til.


Når jeg er i selskab med disse personer bliver jeg mobbet med sårende ord der gør mega ondt. Jeg er så træt af det, men kan ikke undgå det fordi de er en del af min vennekreds.


Hende som startede det ignorerer mig, og vil have at jeg lader hende behandle mig som hun vil, inklusiv de sårende ord. Hun er veninder med min bedste veninde.


Hvordan skærmer jeg mig imod hende?

Svar:
Tak for dit brev. Jeg har tilladt mig at fjerne dit navn, så du ikke kan genkendes.


Det lyder som en rigtig svær situation. Du kan på den ene side ikke rigtig undgå den pige der mobber dig, fordi hun er sammen med din bedste veninde, og mange af dine andre venner. Og på den anden side er det ikke til at holde ud, når hun taler så grimt til dig.


Jeg læser dit spørgsmål som at du gerne vil blive ved med at være sammen med din vennekreds, men at du skal finde en eller anden måde at beskytte dig selv mod de sårende ord.


Er der andre i vennegruppen der har lagt mærke til hvad der foregår  og hvad siger de til det? Din bedste veninde& synes hun det er OK, at du bliver behandlet sådan?


Måske kan du starte med, helt stille og roligt, når du er alene med din veninde eller nogle af de andre venner, at fortælle hvordan du oplever den måde det foregår på når I allesammen er samlet, og hvor ked af det du bliver.


Det er tit lettere at forstå andres følelser, hvis du fortæller sådan her har jeg det lige nu, i stedet for at sige hun/du gør nogle trælse ting. Så går dine venner ikke i forsvarsposition, fordi de føler sig anklaget, men kan bedre lytte til dig og forhåbentlig forstå hvor svært du har det.


Jo mere de andre ved hvordan det føles for dig, jo sværere vil det være for dem bare at være passive medløbere til mobningen.


Selvom du er så gammel, at du måske ikke bor hjemme længere, kan det også være en god idé at snakke med dine forældre eller andre i familien som du føler dig tryg ved (en søster/bror fx). Det kan være rart at få sat ord på sine tanker, og mærke at det er helt i orden at blive ked af det.


Du kan få hjælp til at starte snakken med dine forældre i vores artikel Guide til at snakke med dine forældre om svære ting


Har du andre fællesskaber end lige præcis denne vennegruppe? Nogle gange kan det være rart med en pause fra nogle bestemte mennesker, og i stedet få gode oplevelser med en helt anden flok. Måske et sportshold, eller nogle fra en anden omgangskreds. Du kan også tilbyde dig selv som frivillig hos fx Ungdommens Røde Kors. Det giver et fint fællesskab at lave nogle konkrete opgaver sammen med andre.


Held og lykke med det =B
Jeg føler mig stadig fuld og kan ikke koncentrere mig
Kategori: Svære følelser og tanker
K\u00f8n: Dreng
Alder: 15
Dato: 2016-05-04T11:58:08.000Z

Sp\u00f8rgsm\u00e5l:
Det er første gang jeg skriver til sådan en brevkasse her,


Nå... men jeg var til fest her i fredags (brevkassespørgsmålet blev modtaget tirsdag, red.), og jeg drak omkring 6 dåse øl....
jeg føler mig stadig fuld, jeg kan ikke koncentrere mig jeg føler mig helt ved siden af mig selv, kan ikke tænke optimalt, og så videre.


jeg har en mistanke om at nogen måske har puttet noget i det jeg har drukket,
jeg frygter at jeg aldrig vil ku tænke normalt/ha et normalt liv igen,
håber i kan hjælpe mig selvom det ike er megen info...

Svar:
Tak for dit brev.


Når jeg læser dit brev, lyder det som en meget ubehagelig situation for dig. Jeg kan godt forstå, at du bliver bekymret. Derfor er det også godt, at du har taget initiativ til at få hjælp. 


Det er ikke et emne, som vi ved så meget om på Mindhelper, men ud fra de oplysninger du giver, tror jeg nu nok, at du skal komme til at få det normalt igen.


Jeg vil først opfordre dig til at fortælle det til dine forældre, så der er nogle tæt på dig, som du kan få hjælp af. Også selvom det er svært at skulle sige det til dem. Du kan få gode råd til at tage sådan en snak i vores artikel Guide til at snakke med dine forældre om svære ting. 


Ellers kan du kigge på vores liste over hjælpetilbud til unge og høre, om fx Børnetelefonen ved mere om emnet, end vi gør.


Jeg håber, at du får det bedre!
Jeg kan godt lide den her dreng - kan han også lide mig?
Kategori: Kærlighed og sex
K\u00f8n: Pige
Alder: 14
Dato: 2016-05-26T08:02:10.000Z

Sp\u00f8rgsm\u00e5l:
Jeg kan godt lide den her dreng, men ved ikke om han kan lide mig. Hvad skal jeg gøre. Vi snakker rigtig tit sammen og er også sammen i frikvarterene?

Svar:
Tak, fordi du har skrevet til brevkassen.


Det kan godt være noget af et dilemma at stå i, når man ikke ved, om ens følelser er gengældte. Du fortæller, at ham du godt kan lide har lyst til at bruge sin tid sammen med dig i frikvartererne.


Jeg har samlet nogle forskellige råd, som måske kan hjælpe dig med at finde ud af, om drengen også kan lide dig.


Er der nogle tegn på, at dine følelser er gengældte? 
Er der ting, du har lagt mærke til, når I er sammen? Har I eksempelvis kontakt uden for skolen? Du kan prøve at lave en liste med tegn på, at han kan lide dig.


Spørg om han vil lave noget med dig
Hvis der er nogle tegn på, at han er interesseret i dig eller, hvis du gerne vil finde ud af det, er der forskellige måder at gøre det på. Du kan fx spørge ham, om han har lyst til at hænge ud med dig. Dette kunne være ved at gå i biografen, på café, spise en is ved vandet eller mødes omkring en fælles interesse.


Du kan få gode råd, hvis du vil lave noget med ham  i vores artikel Nervøs inden en date? Få 5 gode råd til, hvad du kan gøre


Fortæl ham, at du synes han er sød
Et andet skridt kunne være at fortælle ham, at du synes han er sød. Du kan også fortælle ham, at synes at det er sjovt og rart at være sammen med ham, fordi han er&. (sæt selv ting ind, der passer til, hvordan han er). Hvis du fortæller ham, at du godt kan lide ham, kan det være, at han fortæller, hvordan han har det med dig.


Tal med dine veninder
Det er altid en svær situation at stå i, når man har mange følelser, der vrimler rundt i kroppen. Men det er helt normalt at have det sådan. Og det er helt normalt at stå i situationer, hvor man ikke helt ved, hvad man skal gøre.


Det kan være en idé at dele alle dine tanker med enten veninder eller familie, der kender dig rigtigt godt. Lidt ligesom, at du deler dine tanker med denne brevkasse.


Jeg håber, at du er kommet bare et lille skridt tættere på et svar.