Det var som om, at det pludseligt gav mening, da jeg lærte om OCD og angst
Kategori: Angst og stress
K\u00f8n: Pige
Alder: 16
Dato: 2020-01-11T22:53:42.000Z

Sp\u00f8rgsm\u00e5l:
Jeg er en ung pige på 16 år og er i gang med 9ende klasse. De sidste par måneder har jeg været meget stresset og nok haft meget eksammensangst (som jo er meget normalt). I det at vi har lært meget om eksammensangst i skolen og hørt nogle foredrag og arbejde med dilemmaer, er jeg for første gang blevet introduceret til angst, og OCD. Så den sidste uge har jeg bare søgt alt viden muligt, omkring disse mentale sygdomme og det var som om at alt lige pludselig gav mening. De ting som disse mennesker beskrev, var det jeg havde oplevet. For første gang nogensinde var der nogle der kunne sætte ord på det. 



Jeg er altid blevet kaldt for klassens perfektionist. Det skal se pænt ud og det bedste er for det meste bare ikke godt nok. Jeg kan ikke klare beskidte ting, døde ting, kryb, bakterier. Det er ikke fordi jeg har trangen til at vaske hænder hvert minut, men mere det at jeg kan bare ikke røre det. Jeg kan ikke spise med den gaffel min mor lige har spist med, jeg kan ikke dele en sodavand med min veninde, hvis der er en som lige pludselig nyser et eller andet sted i lokalet er jeg ikke sulten længere, jeg har det meget MEGET svært ved offentlige toiletter og skal mindst tørre toilettet af 2 gange
Men det er ikke kun små beskidte ting, og bakterier, det er også andre små ting i min hverdag som jeg bare skal gøre/have styr på. Jeg kan ikke sætte mig på toilettet uden først lige at tjekke bruseren, min soveværelses dør skal stå præcis 90C åbent før jeg kan falde i søvn, jeg kan kun sove hvis jeg ligger med min ryg op mod en væk så jeg kan se hele rummet. Og det er bare de ting jeg har brug for at gøre til hverdag.
Men udentvivl det der påvirker mig mest er min konstante frygt. Frygt for ikke at kunne klare det økonomisk i fremtiden, frygt for at tage et valg, frygt for ikke at kunne leve et godt liv, frygt for at jeg ikke er god nok. Men også bare mindre tilfældige frygte som: at gøre noget akavet til en familie sammenkomst (holder mig for det meste væk), frygt for indbrud, hver gang jeg går ind i et nyt rum bliver jeg nødt til at finde alle mulige flugt veje, hver gang jeg går langs en vej tænker jeg på at hoppe ud på vej banen (selvom jeg slet ikke ønsker på nogenmåde at dø), jeg for mange pludselige frygt tanker der kan slå mig helt ud af en samtale bare sådan lige pludselig.



jeg er selvfølgelig ikke sikker på at jeg har OCD eller angst. Måske kunne i hjælpe mig?

Svar:
Det lyder som om, at der er rigtigt meget frygt og bekymring, som fylder din hverdag i øjeblikket. Derfor er jeg også super glad for, at du har skrevet herind og delt det med os. For det kan være et super første skridt i retning af, at få det bedre.



 Eksamen presser på



Jeg kan sagtens forstå, hvis du synes det har været rigtigt svært, det sidste stykke tid. For især en eksamensperiode kan være super hård og være stressende for en. Som du selv siger, så er det helt normalt at opleve eksamensangst. Men selvom det er normalt, så er det stadigvæk hammersvært og kan sluge alt ens energi. Og hvis man samtidigt er lidt perfektionistisk og får tanker om, at man ikke er god nok, så gør det det ikke nemmere. Men selvom eksamensperioden er mega træls, så varer den heldigvis ikke for evigt. Og forhåbentligt er der kommet mere ro på, når eksamenerne er slut. Indtil da, så kan det være en rigtig god idé, at prøve at passe godt på sig selv. Du kan prøve at læse vores artikel om selvomsorg. Der står nogle rigtigt gode råd i den, som jeg tror, måske kunne være gode for dig. 



OCD eller angst eller noget helt andet? 



Jeg kan godt læse, at du har ret svært ved ulækre ting og du har behov for at gøre/have styr på en del ting i din hverdag. Men jeg kommer også til at tænke på, om det gør så meget? For det er helt i orden ikke at have lyst til at røre ved kryb eller dele gafler med andre. Så kan det godt være, at andre vil synes det er fint nok at gøre, men derfor behøver du ikke synes det samme. Det er okay, at vi ikke er helt ens. Men det kan også være, at du bedømmer, at det er et problem for dig og så kan det give god mening, at få en hjælpende hånd til at klare det. 



Det lyder til, at du har kunne nikke genkendende til nogle af de ting, som andre mennesker med OCD eller angst har beskrevet. Og det kan være super rart at finde ud af, at man ikke er alene med sine oplevelser. Faktisk er det er helt almindeligt, at vi mennesker oplever symptomer på både angst og OCD engang i mellem - også selvom man måske ikke har symptomer nok til at få en diagnose. Men hvis det begynder at fylde meget i ens hverdag, så er det en god idé, at søge hjælp uanset hvad. For så bliver det alt for svært til, at man skal gå rundt og prøve at håndtere helt alene. Og heldigvis, så kan man sagtens få hjælp til at håndtere angst, OCD og andre problemer, hvis man oplever det. 



Jeg kan desværre ikke fortælle dig præcis om det er angst, OCD eller noget andet, som du oplever. Det er nødt til at være en professionel, eksempelvis en læge, som sætter sig ned sammen med dig - og så kan i sammen finde ud af, om det kunne være angst, OCD, eller noget helt andet, du oplever. Selvom du tager til lægen, så betyder det ikke nødvendigvis, at du har en mental lidelse, nogle mennesker oplever også kun enkelte symptomer, som man enten ikke behøver hjælp til eller som går over af sig selv. Hvis man eksempelvis er under et højt pres pga. eksamen, så kan man også godt få nogle symptomer, som forsvinder igen, når eksamenspresset er slut. 



Det er altid fuldstændigt okay at tage til lægen og snakke med ham/hende om, hvordan man har det. Og du kan være helt tryg ved at snakke med lægen. De er helt vant til at snakke med folk, der kæmper med nogle af de samme ting som dig. Og hvis så dig og lægen bedømmer, at det kunne være godt for dig, at få noget hjælp, så kan lægen eksempelvis henvise dig til en psykolog eller en anden professionel, som vil kunne hjælpe dig og snakke med dig. Lægen ved også, hvis der er nogle andre tilbud i din kommune, som måske kunne være noget for dig. 



Snak med dine forældre 



Jeg kommer til at tænke på, om du har snakket med nogen om de tanker og bekymringer, som du går med? For det lyder til at være rigtigt hårdt og trættende, at opleve så meget frygt. Måske kan du prøve at snakke med dine forældre om, hvad du oplever? Du kan også en af dem med til lægen, hvis du synes det kunne være rart. Det kan være super rart at have den støtte, når man går med en masse frygter og svære tanker. Hvis du ikke har så meget lyst til at snakke med dine forældre, så er der måske en anden voksen i din omgangskreds, som du vil kunne snakke med. Det kunne være en moster, lærer, træner eller helt 4. 



Ring til Angsttelefonen 



Hvis du har lyst til at snakke med nogen om dine oplevelser, bekymringer eller har spørgsmål omkring angst eller OCD. Så kan jeg anbefale dig, at ringe til Angsttelefonen. Angstelefonen er helt anonym og deres ansatte er super søde og dygtige. De har også lidt mere mulighed for at snakke tingene ordentligt igennem med dig, end jeg kan over brevkassen, når vi kun lige har et enkelt spørgsmål og svar frem og tilbage De ved også alt om, hvordan man kan få hjælp til at håndtere sine problemer. Jeg kan virkeligt varmt anbefale dem til dig. 



Du går rundt med rigtigt mange svære tanker, frygter og følelser i øjeblikket. Men du skal vide, at er hjælp at hente derude, hvis du har brug for det. 



Jeg håber at du har kunne bruge mine råd til noget. Og så skal du vide, at jeg krydser alle fingre for, at det kommer til at gå rigtigt godt med både dig og dine eksaminer.