Jeg har ikke lyst til at leve, men jeg vil ikke gøre det imod mine venner
Kategori: Svære følelser og tanker
K\u00f8n: Dreng
Alder: 14
Dato: 2020-02-09T15:51:10.000Z

Sp\u00f8rgsm\u00e5l:
Jeg har ikke løst at leve mer men kan ikke gøre det. Har løst at fortælle mine forældre om det men tør ikke& Og gør alt dumt mod ens helbred altså ryge, stoffe, skære i migselv og meget mere=- kan i hjælpe så jeg kan få mine tanker væk for ved jeg vil såre hundrede af mine venner vis jeg gjorder det

Svar:
Du har det mega svært for tiden. Så jeg er super glad for, at du har skrevet herind og delt dine tanker. Det er nemlig et tegn på, at du rækker ud efter hjælp. Og det er det første skridt på vejen imod at få det bedre. 



Du er ikke alene 



Du har det virkeligt svært for tiden. For når man har det sådan, at man ikke har lyst til at leve mere, så gør det virkeligt ondt indeni. Og når man har rigtigt ondt indeni, så er det faktisk ikke unormalt, at man kan få den der følelse af, at man ikke har lyst til at leve mere. Måske man endda også får selvmordstanker. Den der følelse af ikke at have lyst til at leve mere kommer tit, fordi man har så ondt indeni, at man slet ikke kan se, hvordan det nogensinde kan holde op med at gøre ondt. Og så kan det komme til at føles som om, døden er den eneste måde, man kan få det til at holde op med at gøre ondt indeni på. Men det er den ikke. 



Jeg ved, at der er hjælp at få, når man har det, ligesom du har det. Og jeg ved, at du ikke er alene om at have det sådan her. Der er mange, der har haft det så svært, at de ikke havde lyst til at leve mere ligesom dig. Men det er heldigvis også sådan, at langt de fleste af dem har fået det godt igen med den rigtige hjælpe. Du kan for eksempel læse Claras historie. Hun havde det også sådan, at hun ikke have lyst til at leve mere, men i dag har hun heldigvis fået hjælp og har fået det rigtigt godt igen. Derfor er det super vigtigt, at du får fortalt nogen, hvordan du har det, så du kan få hjælp til at få det godt igen. 



Det er copingstrategier 



Du skriver, at du også gør ting, som du godt ved er dumt for dit helbred som for eksempel at tage stoffer og skære i sig selv. Når det gør rigtigt ondt indeni, så har man brug for at få en pause fra det, der gør ondt indeni. Og når man tager stoffer eller skærer i sig selv, så får man en pause fra alle de ting, der gør rigtigt ondt. Så det føles super rart at gøre de ting, fordi det på den korte bane føles som om, det hjælper på alle de ting, der er svære. Problemet er bare, at det gør det hele meget sværere på den lange bane. 



For som du selv er lidt inde på, så er det ikke særligt godt for dit helbred, at du for eksempel tager stoffer. Og du kan også risikere at blive afhængig af stofferne. Så selvom det hjalp til at starte med, så ender du i sidste ende lige pludseligt med at have mange flere problemer end dem, du havde før. Men du har reageret på en helt normal måde, når du har forsøgt at finde en måde at håndtere alle de ting, der gør ondt indeni dig. Og det er heller ikke noget, som du skal kæmpe dig ud af alene. For det handler ikke om, at du bare skal lade være med at gøre alle de her ting. Det handler om, at du skal have hjælp til at finde nogle andre måder at håndtere det, der gør ondt, så du ikke har brug for at tage stoffer eller skære i dig selv. 



Snak med nogen 



Selvom det måske kan lyde lidt underligt, så gør det mig glad at læse, at du ikke har lyst til at tage dit eget liv, fordi du ikke har lyst til at gøre dine venner kede af det. For det fortæller mig, at du har nogle gode mennesker omkring dig, som du er glad for. Det er så vigtigt at have, når man har det virkeligt svært, så dem skal du holde fast i. Og så gør det mig faktisk også lidt glad at læse, at du egentligt har lyst til at fortælle det til dine forældre, selvom du ikke helt tør. For det fortæller mig, at der er en lille bitte del af dig, der har håb. Og som tror på, at det kan blive bedre. Den del skal du holde fast i, for det håb er så vigtigt. 



Samtidigt er det rigtigt vigtigt, at du får snakket med nogen om, hvordan du har det så hurtigt som muligt. Sådan så du kan få noget hjælp til at få det bedre, så de her tanker forhåbentligt også forsvinder. Derfor er det en rigtigt god idé at snakke med dine forældre. Også selvom du ikke helt tør. For det er helt normalt at synes, at det er svært at skulle fortælle sine forældre, at man har det svært. Det er svært at snakke om de svære ting, og man kan måske også blive bekymret for, hvordan ens forældre reagerer. Og hvis det er for svært at sige det, er det helt okay at skrive det til dem i stedet, hvis det er nemmere. Så kan du give det til dem, så de kan læse det og spørge dig ind til det bagefter. 



Hvis det ikke dur at snakke med dine forældre, så er der så en anden voksen i nærheden af dig, som plejer at være god til at lytte til dig, som du kan snakke med? Det kan for eksempel være en lærer på din skole eller at andet familiemedlem. Det vigtigste er nemlig ikke så meget, hvem du snakker med. Det vigtigste er, at du får snakket med en voksen, der kan hjælpe dig. 



Du kan altid tage fat i Livslinien 



Hvis de her tanker om, at du ikke har lyst til at leve mere kommer til at fylde for meget, så kan du altid tage fat i Livslinien. Der sidder der altid nogle super søde og dygtige rådgivere klar til at snakke med dig. De er vant til at snakke med unge, der har det så svært, at de ikke har lyst til at leve mere. Så de ved godt, at det er svært at snakke om. Og de skal nok gøre deres bedste for at hjælpe dig så godt, som de overhovedet kan. Du kan være helt anonym hos Livslinien, hvis du helst vil det, så dem kan du trygt tage fat i. Og det skal du endelig bare gøre, hvis du føler, du har brug for det. Hellere en gang for meget end en gang for lidt. 



De kan også hjælpe hos Center for Selvmordsforebyggelse 



Når man kæmper med selvmordstanker, så kan man også få hjælp hos Center for Selvmordsforebyggelse. Det er nogle centre, der ligge forskellige steder i landet, hvor man kan få nogle samtaler, hvis man kæmper med selvmordstanker. Og hvis de ikke kan hjælpe hos Center for Selvmordsforebyggelse, så er de rigtigt søde til at hjælpe en med at finde ud af, hvor man så kan få hjælp henne. Hvis du ikke har lyst til at tage fat i dem selv, så kan du måske få dine forældre til at hjælpe dig. 



Tag fat i din læge 



Jeg synes også, det ville være en rigtigt god idé, hvis du snakkede med din læge. Din læge er nemlig også uddannet til at hjælpe, når det er noget indeni, der er svært og gør ondt. Og din læge kan hjælpe dig med at finde ud af, hvor du kan få hjælp henne. Hvis du ikke har lyst til at ringe til lægen selv og tage af sted til lægen alene, så kan du snakke med dine forældre om, om de har lyst til at hjælpe dig. Det kan være rigtigt rart at have nogen med, som man er tryg ved, og som man kan støtte sig op af, når samtalen bliver svær. 



Jeg håber, at der er noget i mit svar, der har hjulpet dig. Og så håber jeg sådan, at du får snakket med nogen. Så du kan få noget hjælpe til at få det bedre. For der er hjælp at få. Og du kan godt få det bedre igen, hvis du får den rigtige hjælp. Også selvom det måske ikke føles sådan lige nu.