Hvorfor er jeg ikke bare ligesom alle andre unge
Kategori: Angst og stress, Svære følelser og tanker
K\u00f8n: Pige
Alder: 14
Dato: 2020-04-29T15:03:03.000Z

Sp\u00f8rgsm\u00e5l:
Jeg er begyndt at få andfald men jeg ved ikke hvad det er?



Jeg begynder at ryste, trække vejret rigtigt hurtigt, blive anspændt, svede og være svimmel. Jeg er rigtig bang, hvad er det? 



Jeg er i behandlig for selvmordstanker på OUH Børne- og ungespsykiatrisk afd.  i Odense. 



Jeg har haft 1 samtale i November, hvor jeg fik en henvisning og så gik der nogle uger, derimod for en måneds tid kom jeg ind akut på PAM  Psykratiskakutmodtagelse, hvor de sagde jeg skulle komme ugen efter, det gjorde jeg så og så kom corona så de kunne ikke tilbyde mig behandling men 2 samtaler over computer, jeg har så fået det værre så nu er det blevet til 3 samtaler, jeg har det virkelig bare skidt. 



Jeg har selvmordstanker, er bange og meget lavt selværd. 



Hvorfor er jeg ikke som alle andre unge?

Svar:
Du har rigtigt mange svære ting at slås med for tiden. Så jeg er super glad for, at du har skrevet herind og delt dine tanker. For man skal ikke gå alene med de ting, som er svære. Dem skal man dele med nogen. 



Det er ikke farligt 



Det lyder som nogle rigtigt ubehagelige anfald, du er begyndt at få. Og jeg kan godt forstå, at de har gjort dig rigtigt bange. For det er rigtigt skræmmende, når man føler, at man trækker vejret rigtigt hurtigt og bliver rigtigt utilpas. Jeg kan ikke give dig et endeligt svar på, hvad det er. For jeg sidder ikke sammen med dig og kan snakke med dig om de ting, som du oplever. Men der er nogle, der oplever rigtigt mange af de samme ting som dig, når de får det, man kalder angstanfald. Når de får angstanfald, så har de det ofte sådan, at de trækker vejret meget hurtigt, og deres hjerte hamrer også tit rigtigt hurtigt. De bliver også tit rigtigt svedige. 



Hvis du har lyst, så kan du læse mere om angst og angstanfald i de artikler, jeg har linket til. Angstanfald er super ubehagelige, og man bliver tit rigtigt forskrækket og bange, når man oplever dem første gang. Men angstanfald er heldigvis ikke farlige. De kommer, fordi ens hjerne laver en falsk alarm og tror, at der er fare på færde, selvom der slet ikke er det. Så ens hjerne tror, at man har brug for at komme hurtigt væk. Derfor forbereder den kroppen på at skulle til at løbe rigtigt stærkt for eksempel ved at bede en om at trække vejret hurtigere, så der kan komme mere ilt ud i kroppen. Det er det, man kan mærke, når man får angstanfald. 



Du er ikke alene 



Du spørger, hvorfor du ikke bare er ligesom alle andre unge? Og jeg kan virkeligt godt forstå, hvorfor du tænker, at du ikke er som alle de andre. For når man har det rigtigt svært, så kan man godt komme til at føle sig meget anderledes. Men alle unge oplever at have det svært i perioder. Der er nogen, der måske ikke bliver så kede af det og derfor hurtigt bliver glade igen. Og så er der andre, der ligesom dig får det rigtigt svært i en lang periode og derfor får brug for noget hjælp til at komme ovenpå igen. 



Det er slet ikke unormalt, og der er nok flere unge, end man måske lige skulle tro, der har det ligesom dig. Så du er langt fra alene om at have det, som du har det. Hvis du har lyst til det, kan du læse Claras historie. Hun havde ikke lyst til at leve mere, men så fik hun hjælp, og i dag har hun det heldigvis rigtigt godt. Så selvom man har haft det rigtigt svært i en periode, så er det muligt at få det godt igen og komme til at leve et rigtigt godt liv. 



Snak med dine forældre 



Jeg tænker, at dine forældre godt ved, at du ikke har det nemt for tiden, når du går i behandling for selvmordstanker. Men jeg kommer til at tænke på, om du snakker med dine forældre om, hvordan du har det for tiden? Hvis ikke du gør det, så er det nemlig meget vigtigt, at du får snakket med dem. Jeg ved godt, at det kan være hammer svært at skulle snakke om de svære følelser. Men du skal ikke gå alene rundt med følelsen af, at du får det værre og værre. Det skal du have snakket med dine forældre om, så de kan hjælpe dig med at klare det hele, mens det er rigtigt svært. Hvis du har lyst til det, så kan du læse vores artikel om, hvordan man kan snakke med sine forældre om de svære ting. Der er nogle gode råd til, hvordan du kan få snakket med dine forældre om de ting, som er svære for dig. 



Snak med din behandler 



Du går allerede i noget behandling. Det er super godt, for det er det første skridt på vejen imod at få det bedre. Men det kan godt tage lidt tid før, at behandlingen virker. Og nogle gange har man måske også brug for noget mere eller noget andet behandling end den, man allerede får. Derfor er det også vigtigt, at du får fortalt din behandler om, at du føler, at du får det værre. Så kan I nemlig få snakket sammen om, om den behandling du får lige nu, er den rigtige for dig. Eller om du måske skal prøve noget andet af. Det kan godt være lidt svært at skulle fortælle en behandler, at deres behandling ikke virker. Men behandleren er der for at hjælpe dig med at få det bedre. Så hvis du ikke får det bedre, så vil din behandler rigtigt gerne hjælpe dig med at finde ud af, hvad du så kan gøre. 



Tag fat i Livslinien 



Du skriver, at du går i behandling for selvmordstanker. Derfor er det også vigtigt for mig at gøre dig opmærksom på Livslinien. Dem må du altid tage fat i, hvis dine selvmordstanker kommer til at fylde for meget. Hos Livslinien sidder der nemlig nogle super søde og dygtige frivillige rådgivere klar til at snakke med dig om dine selvmordstanker. Og de frivillige hos Livslinien har snakket med mange unge, der har haft selvmordstanker, så de ved godt, at det kan være svært at snakke om. Du kan være helt anonym hos Livslinien, hvis du helst vil det, så dem kan du trygt tage fat i. Og det skal du endelig bare gøre, hvis du har brug for det. Hellere en gang for meget end en gang for lidt. 



Snak med din læge 



Jeg ved ikke, om du allerede har snakket med din læge. Men selv hvis du har det, så ville det være en god idé at snakke med din læge igen. Hvis man får det værre, selvom man er i behandling, så kan ens læge nemlig også hjælp med at finde ud af, om man har brug for noget andet hjælp. Og hvor man eventuelt kan få den hjælp henne. For selvom du har prøvet noget behandling nu, så er der heldigvis stadig andre ting, du kan prøve af, som måske virker bedre. 



Det er rigtigt skræmmende, når man får nogle anfald, som man ikke helt ved, hvad er. Specielt når man i forvejen har det rigtigt svært. Så kan det godt føles som om, det hele vælter lidt. Derfor håber jeg rigtigt meget, at der er noget i mit svar, der har hjulpet dig. Og at der måske er noget i mit svar, der har gjort dig en lille smule roligere.