Jeg har altid hadet, at jeg er så genert, og jeg vil gerne ud af det
Kategori: Identitet
K\u00f8n: Pige
Alder: 16
Dato: 2020-01-22T10:24:00.000Z

Sp\u00f8rgsm\u00e5l:
Jeg har det ikke rigtig så godt lige for tiden. Det er ikke som sådan fordi at der er sket noget i mit liv, jeg burde egentlig have det godt. Min familie har det godt, og har da også nogle få gode veninder. Mit problem er bare at jeg har virkelig dårlig selvværd. Jeg har altid døjet med at være ekstremt genert og akavet. Har altid hadet at snakke i grupper på mere end 10 mennesker, og generelt være i centrum. Dog har jeg altid bare accepteret, men de sidste mange par år er det ligesom om jeg ikke vil acceptere det. Jeg har altid hadet at være så genert, og ville/vil gerne ud af det.Det mærkelig er nemlig, at jeg sagtens kan snakke med fremmede, eller spørge nogle jeg ikke kender fx. Det mere at snakke med folk jeg kender, eller ved hvem jeg er. Jeg aner virkelig ikke hvorfor, men det ødelægger rigtig meget for mig i min hverdag.Til dagligt går jeg i gymnasiet, og det er svært, når jeg hver gang skal bruge al min energi på at jeg nu skal huske at sige noget i timerne, og hvad jeg skal snakke med de andre (som ikke er mine venner) om. samtidig har jeg lagt mærke til, at det står i vejen for at jeg for nye venner. Jeg føler selv, jeg er en rigtig god ven, og det derfor er rigtig irreterende at mange ikke rigtig lærer mig ordenligt at kende, fordi jeg simpelthen har en facade på, og ikke tør vise hvem jeg er.Nå, men jeg tror at det dårlige selvværd er kommet, fordi jeg bliver ved, hver dag, med at fortryde og ærge mig over at jeg ikke turde sige noget bestemt, eller at jeg føler nogle synes jeg er nederen fordi jeg ikke siger så meget. (hvilket jeg gør, men er bange for at folk dømmer mig som sådan en).så vil gerne høre, om jeg bare skal acceptere at jeg er rigtig genert, eller at jeg skal blive ved med at presse mig til at blive mere udadvendt og åben, for det giver mig virkelig selvtillid at være på og snakke med folk når jeg fx møder fremmede.Håber i på en eller anden måde forstod hvad jeg skrev.

Svar:
Det kan være rigtigt svært at kæmpe med lavt selvværd og være genert. Så jeg er super glad for, at du har skrevet herind og delt dine tanker. Det er nemlig så vigtigt ikke at gå alene med det, når der er noget, der er svært. 



Det giver god mening 



Når jeg læser dit brev, så tænker jeg, at det giver rigtigt god mening, at du har det svært for tiden. For det er rigtigt hårdt at gå og kæmpe med lavt selvværd og generthed. Det kan virkeligt bare være så udmattende, fordi man bruger en masse energi på at komme til at slå sig selv i hovedet over alle de ting, man ikke fik sagt. Og samtidigt også bare skal bruge helt vildt mange kræfter på at tage tilløb til faktisk at få sagt noget. Det kan godt påvirke ens humør og gøre, at man får det svært. 



Det er helt normalt, og det er der slet ikke noget i vejen med. Så selvom ens familie har det godt og er sikre og trygge, så er det helt okay at støde ind i en periode, hvor det er svært, og hvor man ikke er glad. De svære følelser og perioder er nemlig lige så meget en del af livet, som de gode og rare følelser er. Og vi har alle sammen perioder, hvor vi har det svært, selvom det på overfladen ser ud som om, det hele burde køre derudaf. Men det er super hårdt, når man har det sådan. Og det er en rigtigt god idé at snakke med nogen om det, så man ikke går med det alene. 



Det er en kæmpe styrke 



Du spørger, om du bare skal acceptere, at du er genert. Eller om du skal blive ved med at prøve at være mere udadvendt, fordi det giver dig selvtillid. Jeg tænker ikke nødvendigvis, at det ene behøver at udelukke det andet. For det er helt okay at være genert. Og nogle mennesker er bare mere generte end andre og skal derfor bruge lidt mere energi på at være udadvendte. Men du kan også sagtens bruge accepten til at udfordre dig selv til at øve dig i at være mere udadvendt og snakke med andre. 



Det kan du for eksempel gøre ved at sige til dig selv; det er helt okay, at jeg er genert. Det er der ikke noget galt med. Men selvom jeg er genert, så kan jeg sagtens åbne mig op og snakke med andre mennesker. Det er nemlig tit sådan, at når man accepterer sine følelser i stedet for at kæmpe imod dem, så kommer de også tit til at fylde mindre. For de ting man giver opmærksomhed, er de ting, der kommer til at fylde meget for en. Og jo mere man kæmper imod sine følelser og tanker, jo mere opmærksomhed kommer man til at give dem. 



Derfor tænker jeg, at det faktisk er en kæmpe styrke, at du har accepteret, at du er genert. Fordi det kan gøre det nemmere for dig at øve dig i at være mere udadvendt. Og jeg synes, det lyder som en super god idé at blive ved med at øve dig. For det lyder som om, du faktisk gerne vil blive mere udadvendt. Og at det giver dig en masse selvtillid, når du øver dig og lykkedes med det. Så du skal endelig bare klø på og blive ved med at øve dig. For jo mere man øver sig i at snakke med andre, jo nemmere bliver det også. Præcis ligesom med alt muligt andet. Hvis du har lyst til det, kan du også prøve at læse vores artikel om, hvordan man kan udfordre sin generthed. Måske er der noget i den, du kan bruge. 



Skriv det ned 



Det lyder som om, at der er nogle dele af dig selv, som du ikke rigtigt føler, at andre når at lære at kende. Og at det kommer til at stå i vejen for, at du kan få nye venner. Det kan jeg godt forstå, du synes er rigtigt irriterende. Og jeg tænker, det er noget, der faktisk er ret mange, der kan nikke genkendende til at have det sådan fra tid til anden. Jeg kommer til at tænke på, om det kunne hjælpe dig at skrive ned, hvad det er for nogle sider af dig selv, du gerne vil have, folk lærer at kende. Det kan være på et papir, på din telefon eller måske på din computer. Sådan så du har nogle meget konkrete sætninger om, hvilke sider af dig selv du gerne vil have, at folk lærer at kende. Så kan du nemlig have dem i baghovedet, næste gang du skal lære nye mennesker at kende. 



Snak med nogen 



Som jeg skrev i starten, så er det vigtigt at snakke med nogen, når man har det svært. Derfor kommer jeg til at tænke på, om du mon har snakket med nogen om, hvordan du har det for tiden? Hvis ikke du har det, så synes jeg, at du skal prøve at gøre det. Når man går rundt og har det svært, så kan det nemlig blive endnu sværere af, at man går med sine tanker alene. For så får de bare lov til at køre rundt og rundt i hovedet på en. Og så kan det bliver svært at finde en løsning, fordi man aldrig rigtigt får kigget på, hvad det egentligt er ens tanker siger. Men hvis man snakker med nogen om, hvordan man har det, så får man mulighed for at høre deres tanker om det, man fortæller. Og de kan tit se nogle andre ting, end man selv kan, fordi de ser det hele lidt mere ude fra. 



Så er der mon nogen tæt på dig, som du kan snakke med? Det kunne for eksempel være dine forældre, en veninde eller en helt tredje person, som plejer at være god til at lytte. Det vigtigste er nemlig ikke så meget, hvem du snakker med, men at det er en person, der lytter til dig.Hvis det er for svært for dig at sige det, så kan du prøve at skrive det i et brev til dem. Eller måske vise dem det brev, du har skrevet til mig, hvor du har beskrevet det hele så fint. Så kan de læse det og spørge dig ind til det bagefter. Det kan nogle gange gøre det lidt nemmere, fordi man ikke behøver at styre samtalen så meget selv. 



Du kan altid tage fat i Headspace 



Hvis det er nemmere for dig at snakke med nogen, som du ikke kender, så kan du altid tage fat i Headspace. Hos Headspace sidder der nemlig nogle dygtige frivillige rådgivere klar til at snakke med dig, og der er du altid velkommen, hvis du har brug for nogen at snakke med. Du kan både møde op og få en personlig samtale hos Headspace, men du kan også chatte med dem, hvis det er rarere for dig. De frivillige i Headspace er vant til at snakke med unge, der har det svært. Og så kan du være helt anonym, hvis du helst vil det, så dem kan du trygt tage fat i. 



Jeg håber, at der er noget i mit svar, der har hjulpet dig. Og så håber jeg, at du får snakket med nogen om, hvordan du har det. Sådan så du ikke skal gå rundt og have det svært uden at have nogen at støtte dig op af. Det er der nemlig ingen, der fortjener. Heller ikke dig.