СУЛТАНША ХАСЕКІ ГЮРРЕМ: СТАНОВИЩЕ В ПАЛАЦІ ТОПКАПИ І РОЛЬ У ПОЛІТИЦІ ОТТОМАНСЬКОЇ ПОРТИ
Authors: ТУРАНЛИ Фергад 
Published: September 2022

Мета дослідження – у дослідженні йдеться про життя та історичну діяльність Роксолани в Османській імперії в XVI ст., зокрема про факт її українського походження, про її становище в палаці султана та про участь у міжнародній політиці Високої Порти. Окрім того, характеризуються сімейні стосунки, що існували між Сулейманом Кануні та Роксоланою. З’ясовуються підстави для здійснення Роксоланою політичної та доброчинної діяльності. Встановлено ймовірні дати щодо народин обох постатей, а також відображення їхніх художніх образів у мистецьких творах. Методологія дослідження базується на принципах історизму, наукової об’єктивності, конкретно-історичної системності, а також міждисциплінарності, встановлення достовірності та інформаційної цінності виявлених відомостей і фактів. При проведенні цього дослідження були застосовані загальноісторичні методи історіографічного, термінологічного, типологічного, текстологічного аналізів, метод компаративістики. Наукова новизна дослідження полягає в осмисленні історіософії історії України в контексті міжцивілізаційних відносин. Звертається увага на відзначені факти, які уможливлюють говорити про те, що Роксолана мала визначне становище в палаці Топкапи Османської імперії, яке давало їй змогу займатися певною дипломатичною діяльністю. Крім того, разом з донькою-султаншою Мігрімаг Султанша Хасекі Гюррем проводила доброчинну діяльність, що стосувалася різноманітних питань. Наприклад, завдяки її зусиллям була побудована мечеть на честь видатного вченого-філософа-суфія Мевлана Джелаледдіна Мугаммеда Румі. Варто заначити, що однією із дуже значимих доброчинних акцій Роксолани в контексті цивілізаційних вимірів можна вважати здійснення нею повного ремонтування так званого “Куполу скелі” (турецьк. “Kubbet-üs Sahra”) в Єрусалимі. Купол скелі вважається святинею трьох монотеїстичних релігій: іудаїзму, християнства та ісламу. Найважливішою доброчинною справою Султанши Мігрімаг стало будівництво надійного шляхопроводу від Мекки до вершини гори Арафату, з метою забезпечення водопостачання. Досліджуючи мистецький аспект проблеми, а саме портретні зображення Султанша Хасекі Гюррем, особливу увагу привертає до себе репродукція картини італійського художника Паоло Веронезе “Весілля в Кані Галілейській”, яка вважається однією з найкращих робіт названого художника, де поруч із турецьким султаном Сулейманом Кануні зображена Роксолани-Хасекі Гюррем. Інтепретування названого витвору художнього мистецтва та інші наведені арґументи посилюють обґрунтування оцінки таких важливих історичних турецьких постатей, як султан Сулейман Кануні та його дружина-українка султанша Роксолана, які мають неабияке значення для вивчення історії взаємин між Україною та Туреччиною в контексті цивілізаційних вимірів.
У процесі вивчення зазначеної теми наголошується врахування відомостей, наявних у турецьких писемних джерелах, інформації з історіографії, а також картинних відтворень визнаних митців з метою посилення обґрунтування необхідності глибокого об’єктивного дослідження порушеної проблеми, зокрема щодо розвитку українсько-кримськотатарсько-турецьких культурних взаємин.
Висновки. За результатом означеного дослідження можемо стверджувати, що Роксолана за етнічним походженням була русинкою (тобто українкою), народилася 1502 або 1504 року в Україні, померла 15 квітня 1558 р. після подорожі разом з чоловіком до Адріанополя і похована в Мавзолеї на території мечеті Сулейманіє, побудованому за проєктом архітектора Мімара Сінана. Їхня з Сулейманом Кануні донька народилася у 1522 р., померла 25 січня 1578 р. У численних наукових дослідженнях зазначається, що сімейні стосунки між Роксоланою і Сулейманом Кануні, які ґрунтувалися на взаємній любові, забезпечували Роксолані високе становищем у палаці султана та певний вплив на політику Оттоманської Туреччини. З цієї студії виявляється, що Роксолана в період зазначеного піднесення Високої Порти стала султаншою. У цьому контексті вона підтримувала свого чоловіка у здобутті нових перемог у далеких воєнних походах.
Названа тема потребує подальшого вивчення з урахуванням відомостей, які містяться у турецьких писемних джерелах та історіографії. Крім того, вивчення теми за даними мистецьких творів посилює обґрунтування оцінки цих постатей, зокрема для вивчення історії культурних взаємин між Україною та Туреччиною.