bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
ВПЛИВ КСЕРОГЕЛЮ НА МІКРОФЛОРУ ТОВСТОЇ КИШКИ
Authors: Малярчук Г. Р. , Коваль Д. Б. , Шкробот А. Л. 
Published: May 2022

РЕЗЮМЕ. Методи лікування, які дозволяють очищати внутрішнє середовище та виводити з організму хворої людини чужорідні речовини, заслуговують на увагу.
Мета – охарактеризувати вплив енетеросорбента на мікрофлору товстої кишки.
Матеріал і методи. Дослідження проведено на 50 білих лабораторних щурах середньою масою 200 г, яких поділили на контрольну та дослідну групи. Першу групу склали інтактні щури, годування яких було стандартним. Другу – щури, які при звичайному годуванні отримували ксерогель. В обох групах білих щурів досліджували вміст товстої кишки, який отримували за допомогою бактеріологічного методу. Експериментальну роботу проводили із дотриманням положень «Європейської конвенції про захист хребетних тварин, які використовуються для експериментальних та інших наукових цілей» (Страсбург, 1986).
Результати. Через 7 і 14 днів прийому ксерогелю вміст кишкової палички у фекаліях збільшувався на 14 % і на 13 %. Вміст лактозонегативних ентеробактерій під впливом ксерогелю на 7-й день не змінювався. На 14-й день кількість лактозонегативних ентеробактерій зменшилася під впливом ксерогелю на 9 %. Після 7-го дня прийому ксерогелю зменшувався вміст епідермальних стафілококів на 12 %. Протягом 14 днів зменшився вміст епідермальних стафілококів на 11,1 %, а також золотистих стафілококів на 20 %. Прийом ксерогелю на 7 день експерименту збільшував кількість ентерококів на 7 %. Вміст ентерококів в товстій кишці дослідних щурів збільшився через 14 днів прийому ксерогелю на 8,36 %. У фекаліях дослідних щурів через 14 днів прийому ксерогелю кількість біфідо- і лактобактерій також збільшилася на 36,5 % і, відповідно, на 39,3 %. На вміст анаеробних мікроорганізмів прийом ксерогелю суттєво не впливав. Ксерогель позитивно впливав на мікробіоценоз після 7-го дня годування – кількість протея знизилася на 20 %, а після 14-го дня – на 32 %. Після прийому ксерогелю зменшувалася кількість цих мікроорганізмів на 17 % (7-й день) і 39 % (14-й день).
Висновки. Збільшення вмісту біфідо-, лактобактерій, непатогенних кишкових паличок і ентерококів, також зменшення кількості протея, золотистих стафілококів і грибів роду Candida в товстій кишці щурів викликав прийом ксерогелю, що призводило до нормалізації мікробіоценозу, порушення якого було відзначено у тварин контрольної групи, які перебували на безволоконній дієті.
ДЕТЕРМІНАНТИ ЯКОСТІ СНУ У ХВОРИХ НА ОЖИРІННЯ У ПОЄДНАННІ З АРТЕРІАЛЬНОЮ ГІПЕРТЕНЗІЄЮ ТА СИНДРОМОМ ПОДРАЗНЕНОЇ КИШКИ З ЗАПОРМИ
Authors: Міщук В. Г. , Григорук Г. В. , Бацур М. І. 
Published: May 2022

РЕЗЮМЕ. Одним з можливих патогенетичних, потенційно модифікованих факторів ризику розвитку ожиріння, артеріальної гіпертензії та синдрому подразненої кишки з запорами можуть бути порушення тривалості та якості сну і поява епізодів нічного апное, хоча їх вираження та глибина при коморбідності цих трьох захворювань не вивчалася.
Мета – вивчити характер змін якості сну у хворих на ожиріння, артеріальну гіпертензію у поєднанні з синдромом подразненої кишки з запорами.
Матеріал і методи. Обстежено 52 хворих на СПКз, 18 – на артеріальну гіпертензію без супутньої патології, II ступеня, II стадії з нормальною масою тіла, та 120 хворих із коморбідністю ожиріння різного ступеня у поєднанні з АГ та СПКз. Для оцінки якості сну збирали сомнологічний анамнез, хворі заповнювали анкету бальної оцінки суб’єктивних характеристик сну, анкету скринінгу синдрому денної сонливості (Епвортської шкали) та скринінгу синдрому апное під час сну.
Результати. Аналіз симптомів суб’єктивної оцінки якості сну свідчить про зниження даного показника у хворих із коморбідною патологією у 1,9 раза, порівняно зі здоровими, в 1,7 раза у пацієнтів з артеріальною гіпертензією та у 1,59 раза у обстежених із СПКз. Результати оцінки показників Епвортської шкали сну свідчать, що сонливість в денний час у хворих з коморбідною патологією відмічалась у 2,4 раза (Р<0,01) частіше, ніж у пацієнтів з АТ та СПКз без супутньої патології. Найбільше вираження проявів синдрому обструктивного апное під час сну у хворих з поєднанням ожиріння, артеріальної гіпертензії та СПКз була у 4,3 раза вираженішою, ніж у здорових, а при АТ – у 2,8, тоді, як при СПКз менше у 1,4 раза.
Висновки. Отримані дані дослідження свідчать, що недостатня якість та тривалість нічного сну, зростання числа і вираження епізодів нічного апное сну властиві як для хворих на СПКз і АГ, так і особливо для хворих з їх поєднанням з ожирінням різного ступеня, що може бути потенційно модифікованим фактором прогресування коморбідної патології та потребує медикаментозної корекції.
КЛОПОГІН КИТИЧНИЙ (ACTAEA RACEMOSA L.) – ПЕРСПЕКТИВНИЙ ВИД ДЛЯ ФАРМАЦІЇ В УКРАЇНІ
Authors: Нікітіна О. О. , Джуренко Н. І. , Машковська С. П. , Марчишин С. М. 
Published: May 2022

РЕЗЮМЕ. Враховуючи зростання потреб у проведенні комплексних досліджень щодо розробки та стандартизації вітчизняних рослинних засобів для лікування клімактеричних розладів, доцільно привернути увагу вітчизняних вчених до клопогону китичного (Actaea racemosa L.), який містить цінні біологічно активні речовини – фітоестрогени.
Мета – проаналізувати наявні на фармацевтичному ринку України засоби рослинного походження і дієтичні добавки, до складу яких входить клопогін китичний (A. racemosa), окреслити перспективи його культивування й використання у вітчизняній фармації.
Мaтеріал і методи. Аналіз фармацевтичного ринку здійснювали з використанням методу системного узагальнення на основі інформаційного скринінгу матеріалів Державного реєстру лікарських засобів, реєстру лікарських засобів інформаційно-пошукової системи Compendium online, каталогу інтернет-магазину дієтичних добавок.
Результати. Пріоритетом для використання клопогону китичного є нейровегетативні розлади у період менопаузи та клімактеричні розлади. Аналіз фармацевтичного ринку України показав, що в асортименті переважають тверді форми як засобів рослинного походження (66,7 %), так і дієтичних добавок (77,05 %), що містять A. racemosa. Результати аналізу свідчать про значний імпорт засобів рослинного походження, що містять A. racemosa, з країн західної Європи, в той час як найбільша кількість найменувань дієтичних добавок зареєстрована виробниками США (96,77 %). Вітчизняні рослинні засоби представлені в незначній кількості – лише 16,67 %. Однак, характерні для лісостепових районів України помірний клімат та тіниста місцевість формують сприятливі умови для вирощування та забезпечення ресурсної бази сировини клопогону китичного для виробництва вітчизняних засобів рослинного походження та дієтичних добавок на його основі.
Висновки. Створення засобів рослинного походження та дієтичних добавок вітчизняного виробництва на основі клопогону китичного є об’єктивно перспективним, що зумовлює доцільність комплексних досліджень з його культивування, поглибленого вивчення та стандартизації сировини.
ЯКІСТЬ ЖИТТЯ ХВОРИХ, ЯКІ ОТРИМУЮТЬ НИРКОВОЗАМІСНУ ТЕРАПІЮ З УРАХУВАННЯМ НАЯВНОСТІ ЦУКРОВОГО ДІАБЕТУ 2-ГО ТИПУ
Authors: Рустамян С. Т. , Катеренчук І. П. 
Published: May 2022

РЕЗЮМЕ. Кількість хворих із термінальною стадією ниркової недостатності, які потребують гемодіалізної терапії, невпинно зростає. Життя пацієнтів із термінальною стадією ниркової недостатності змінюється, хворий змушений адаптуватися до змін, що виникають із початком діалізної терапії. Інтенсивність психічного, а також соматичного стану хворого значною мірою впливає на рівень якості життя.
Мета – визначити рівень якості життя у хворих, які отримують нирковозамісну терапію, з урахуванням цукрового діабету 2-го типу.
Матеріал і методи. Дослідження проведено у центрі нефрології та діалізу КП «Полтавська обласна клінічна лікарня імені М. В. Скліфосовського Полтавської обласної ради». У дослідженні взяли участь 93 пацієнти, з яких 44 перебувають на програмному гемодіалізі та 49 пацієнтів з ХХН І–ІІ стадій, які склали контрольну групу. У свою чергу, дослідна група (пацієнти, які отримують діалізну терапію) була поділена на дві підгрупи: 20 хворих (ДГ1) з діабетичною нефропатією (ДН), 24 – з іншими захворюваннями (ДГ2). Середня тривалість лікування нирковозамісною терапією склала (6,2±6,7) років. Контрольну групу також було поділено на дві підгрупи: 26 хворих з ДН (КГ1), та 23 – без ДН (КГ2). Якість життя визначали за анкетою оцінки якості життя (SF-36). Статистично значиму різницю між порівнюваними групами визначали за допомогою параметричного критерію Стьюдента.
Результати. Простежується статистично значима різниця між ДГ2 та КГ2 р<0,001, у ДГ1 та КГ1 р≥0,05 при визначенні шкали фізичного функціонування. Шкала інтенсивності болю характеризує у ДГ1 та КГ1 статистично достовірну різницю р<0,01, у ДГ2 та КГ2 р<0,005. Шкала загального здоров’я характеризує статистично значиму різницю як і в ДГ1 з КГ1 так і ДГ2 та КГ2, р≤0,005 та р<0,001. Шкала життєвої активності показує статистично достовірну різницю між ДГ1 та КГ1 р<0,001 і ДГ2 та КГ2 р<0,01. Шкала соціального функціонування характеризує статистично значиму різницю, відповідно, в ДГ1 та КГ1 р<0,05, а в ДГ2 та в КГ2 р<0,01. Простежується статистично значима різниця як ДГ1 з КГ1, так і ДГ2 з КГ2, р=0,01 та р<0,01 відповідно, при визначенні шкали психологічного здоров’я.
Висновки. Різниця показників психологічного компонента у діалізних хворих, незалежно від наявності цукрового діабету, та у хворих контрольних груп дуже висока. Так, середні показники психологічного компонента в групах хворих, які отримували діаліз, склала (49,7±11,5) і (44,5±10,6) відповідно, тоді як у контрольних групах – (91,4±2,1) та (90,1±8,2) відповідно. Спостерігається статистично достовірна різниця р<0,001 як за психологічним, так і за фізичним компонентами оцінки якості життя.
ОСОБЛИВОСТІ ПЕРЕБІГУ ГАСТРОЕЗОФАГЕАЛЬНОЇ РЕФЛЮКСНОЇ ХВОРОБИ ТА ВЕГЕТАТИВНОЇ ДИСФУНКЦІЇ У ХВОРИХ НА УРАЖЕННЯ ХРЕБТА ДЕГЕНЕРАТИВНО-ДИСТРОФІЧНОГО ТА ЗАПАЛЬНОГО ГЕНЕЗУ
Authors: Цьока С. А. , Філак Я. Ф. , Сірчак Є. С. 
Published: May 2022

РЕЗЮМЕ. Актуальність гастроезофагеальної рефлюксної хвороби (ГЕРХ) обумовлена наявністю як типових, так і атипових клінічних проявів захворювання, які ускладнюють її діагностику.
Мета – визначити особливості клінічного перебігу ГЕРХ та вегенетивної дисфункції у хворих на ураження хребта дегенеративного-дистрофічного та запального генезу.
Матеріал і методи. Обстежено 96 хворих на ГЕРХ з різними формами ураження хребта. Хворих на ГЕРХ поділено на 2 групи: в І групу увійшли 46 хворих з остеохондрозом (ОХ) шийного та грудного відділів хребта, а ІІ г 50.
рупу склали 50 пацієнтів зі спондилоартритом (СА) хребта. Усім обстеженим пацієнтам проведено загальноклінічні дослідження, а також визначення стану вегетативної нервової системи.
Результати. Більшість досліджуваних хворих обох груп часто скаржилась на емоційне перенапруження, лабільність настрою, підвищену дратівливість, відчуття тривоги, порушення сну, головний біль, підвищену втомлюваність, серцебиття, перебої в роботі серця, внаслідок негативних емоційних впливів. Аналіз отриманих даних указує на переважання впливу парасимпатичного відділу вегетативної нервової системи в обох групах досліджуваних хворих, із максимально вираженими змінами у пацієнтів із ГЕРХ у поєднанні з СА. Результати вегетативного індексу Кердо у хворих ІІ групи становили -14,24 ± -0,86 (р<0,01), а у хворих І групи – -11,68 ± -0,55 (р<0,01).
Висновки. У хворих на ОХ шийного та грудного відділів хребта ГЕРХ частіше проявляється стравохідною симптоматикою, тоді як у хворих із СА – атиповими клінічними формами, а саме, у 43,3 % отоларингологічною, а у 26,7 % обстежених – стоматологічною масками. У хворих на дегенеративно-дистрофічні зміни хребта при ендо­скопічному дослідженні ступінь ураження стравоходу частіше відповідає LA-B, як у хворих із стравохідною, так і з позастравохідною симптоматикою, тоді як у хворих на СА з атиповим перебігом ГЕРХ ступінь ураження стравоходу частіше відповідає LA-C (у 53,3 % обстежених). В обох групах обстежених пацієнтів з ГЕРХ встановлена вегетативна дисфункція, а саме – переважання парасимпатичної регуляції нервової системи.
Sex and Race Differences in the Evaluation and Treatment of Young Adults Presenting to the Emergency Department With Chest Pain
Authors: Banco Darcy , Chang Jerway , Talmor Nina , Wadhera Priya , Mukhopadhyay Amrita , Lu Xinlin , Dong Siyuan , Lu Yukun , Betensky Rebecca A. , Blecker Saul , Safdar Basmah , Reynolds Harmony R. 
Published: May 2022

Background
Acute myocardial infarctions are increasingly common among young adults. We investigated sex and racial differences in the evaluation of chest pain (CP) among young adults presenting to the emergency department.

Methods and Results

Emergency department visits for adults aged 18 to 55 years presenting with CP were identified in the National Hospital Ambulatory Medical Care Survey 2014 to 2018, which uses stratified sampling to produce national estimates. We evaluated associations between sex, race, and CP management before and after multivariable adjustment. We identified 4152 records representing 29 730 145 visits for CP among young adults. Women were less likely than men to be triaged as emergent (19.1% versus 23.3%, respectively,
P
<0.001), to undergo electrocardiography (74.2% versus 78.8%, respectively,
P
=0.024), or to be admitted to the hospital or observation unit (12.4% versus 17.9%, respectively,
P
<0.001), but ordering of cardiac biomarkers was similar. After multivariable adjustment, men were seen more quickly (hazard ratio [HR], 1.15 [95% CI, 1.05–1.26]) and were more likely to be admitted (adjusted odds ratio, 1.40 [95% CI, 1.08–1.81];
P
=0.011). People of color waited longer for physician evaluation (HR, 0.82 [95% CI, 0.73–0.93];
P
<0.001) than White adults after multivariable adjustment, but there were no racial differences in hospital admission, triage level, electrocardiography, or cardiac biomarker testing. Acute myocardial infarction was diagnosed in 1.4% of adults in the emergency department and 6.5% of admitted adults.

Conclusions
Women and people of color with CP waited longer to be seen by physicians, independent of clinical features. Women were independently less likely to be admitted when presenting with CP. These differences could impact downstream treatment and outcomes.
Determinants and Temporal Dynamics of Cerebral Small Vessel Disease: 14-Year Follow-Up
Authors: Cai Mengfei , Jacob Mina A. , van Loenen Mark R. , Bergkamp Mayra , Marques José , Norris David G. , Duering Marco , Tuladhar Anil M. , de Leeuw Frank-Erik 
Published: May 2022

Background:
The aim of this study is to investigate the temporal dynamics of small vessel disease (SVD) and the effect of vascular risk factors and baseline SVD burden on progression of SVD with 4 neuroimaging assessments over 14 years in patients with SVD.

Methods:
Five hundred three patients with sporadic SVD (50–85 years) from the ongoing prospective cohort study (RUN DMC [Radboud University Nijmegen Diffusion Tensor and Magnetic Resonance Cohort]) underwent baseline assessment in 2006 and follow-up in 2011, 2015, and 2020. Vascular risk factors and magnetic resonance imaging markers of SVD were evaluated. Linear mixed-effects model and negative binomial regression model were used to examine the determinants of temporal dynamics of SVD markers.

Results:
A total of 382 SVD patients (mean [SD] 64.1 [8.4]; 219 men and 163 women) who underwent at least 2 serial brain magnetic resonance imaging scans were included, with mean (SD) follow-up of 11.15 (3.32) years. We found a highly variable temporal course of SVD. Mean (SD) WMH progression rate was 0.6 (0.74) mL/y (range, 0.02–4.73 mL/y) and 13.6% of patients had incident lacunes (1.03%/y) over the 14-year follow-up. About 4% showed net WMH regression over 14 years, whereas 38 out of 361 (10.5%), 5 out of 296 (2%), and 61 out of 231 (26%) patients showed WMH regression for the intervals 2006 to 2011, 2011 to 2015, and 2015 to 2020, respectively. Of these, 29 (76%), 5 (100%), and 57 (93%) showed overall progression across the 14-year follow-up, and the net overall WMH change between first and last scan considering all participants was a net average WMH progression over the 14-year period. Older age was a strong predictor for faster WMH progression and incident lacunes. Patients with mild baseline WMH rarely progressed to severe WMH. In addition, both baseline burden of SVD lesions and vascular risk factors independently and synergistically predicted WMH progression, whereas only baseline SVD burden predicted incident lacunes over the 14-year follow-up.

Conclusions:
SVD shows pronounced progression over time, but mild WMH rarely progresses to clinically severe WMH. WMH regression is noteworthy during some magnetic resonance imaging intervals, although it could be overall compensated by progression over the long follow-up.
Cross-National Measures of the Treatment of Animals
Authors: Tauber Steven 
Published: May 2022

Abstract
To conduct their work, Human-Animal Studies scholars, practitioners, and activists need to understand how different nations treat animals. Although extant cross-national measures of the treatment of animals are helpful, they are quantitatively unsophisticated, narrow in focus, and nontransparent. This paper offers a sounder methodology for measuring how nations treat animals. Using polychoric factor analysis of nine indicators that capture the treatment of animals in 154 nations, this study creates three new Treatment-of-Animals measures: Political-Commitment, Animal-Use, and a Composite-Score (the average between the previous two measures). A construct validity test demonstrates that all three measures are valid. The study then reports how different nations and regions fare on each measure and discusses important trends that these outcomes reveal. The paper concludes by explaining how scholars, practitioners, and activists will benefit from these new Treatment-of-Animals variables, and it confronts some limitations with these measures.
Sex-relevant genes in the embryo stage of Chinese soft-shelled turtles as revealed by RNA-Seq analysis
Authors: Zhou Xianwen , Luo Hui , Zeng Dan , Hu Yazhou , Wang Pei , Xiong Gang , Wang Xiaoqing 
Published: May 2022

Abstract
The Chinese soft-shelled turtle (Pelodiscus sinensis) is an economically important and rare freshwater aquaculture species in China. The male turtles have better economic benefits than females due to their faster growth speed. In order to explore the mechanism of sex differentiation and determination of P. sinensis, transcriptome analysis was carried out using embryo samples from the sex determination, sex differentiation and shelling stages, respectively. The gender types of embryos were identified by genotyping and histological analysis. In all, 277,230 and 273,859 genes were identified from embryos of male and female turtles, respectively. Cluster analysis of gene expression patterns exhibited trends for all differentially expressed genes (DEGs), which can be classified into three subclusters. In the sex determination, sex differentiation, and shelling stages 975, 43, and 300 DEGs, respectively, were identified by comparing the male and female groups. KEGG analysis was used to explore the function of the DEGs. Fgf9, foxl2, mex3b, sox7,tgfβ-3, wnt4, wnt7a, and wt1 were upregulated in ovary development stages and chfr, ampk, aldh2, dao, glt1d1, hvcn1, psmd9, srsf9 and ubc were upregulated in testis development stages, indicating that these genes play important roles in the sex development of P. sinensis. The results of this study provide preliminary insights into the sex determination and differentiation of Chinese soft-shelled turtles.
Unequal Citizens of a Liberal Democracy
Authors: Hossain Md. Intekhab 
Published: May 2022

Abstract
In almost every culture and society globally, women are victims of discrimination and suppression manifested in different spheres of socio-economic, political, cultural, and religious life and activity to varying degrees. Their socially and culturally assigned roles, status, and rights, have always been a subject of serious concern for academics, scholars, intelligentsia, activists, development authorities, and policymakers. The international community, more than ever, is now very sensitive to all issues concerning women’s human rights. Muslims are the largest and principal minority in India. But the mainstream society knows meager about their lives, diversity, religious and constitutional rights, and socio-legal movements for liberation, equity, and justice. One of the reasons for the inadequacy of data on Muslim women’s social history in this century is their absence from public life. Moreover, the general lack of research on minority women worldwide reveals the marginalisation of their experiences. This piece reflects on a contemporary profile of Indian Muslim women, emphasizing some of the critical sociological and anthropological aspects that have drawn widespread media attention recently. It also explores the underlying causes of their subordination, inequality, and exclusion, which act as a barrier to play a constructive role in society, in the context of Indian constitutionalism.
The Protection of Civilians and the Primacy of Politics: Complementarities and Friction in South Sudan
Authors: Russo Jenna 
Published: May 2022

Abstract
Since 1999, the protection of civilians (poc) has become central to UN peacekeeping, included in the mandates of all contemporary multidimensional missions. At the same time, member states have reiterated their commitment to the so-called “primacy of politics” in UN peacekeeping. Yet, protection activities often live in fragile balance with the political objectives of the mission. The last two decades have shown that there can be both complementarities and areas of friction between poc and political processes. Yet, to date there has not been a thorough discussion of these patterns within the academic or policy literature. This research aims to contribute to this gap by analyzing the relationship between poc and the political process in South Sudan. This case is illustrative of ways in which protection activities can contribute to the overall peace process, though mission limitations and government obstinacy have limited its overall effect. Lessons from this case shed light on mechanisms by which poc activities may contribute to the political process, as well as challenges between the two.
A Worry about Telos Theory
Authors: Markie Peter J. 
Published: May 2022

Abstract
With his account of the rights stemming from the telos-based interests of nonhuman animals, Bernard Rollin in, A New Basis for Animal Ethics, advances our understanding of animal ethics in a way that both can and should guide our behavior. Nonetheless, telos theory needs to be developed to capture the existence of moral rights that are not based in particular aspects of an animal’s telos. I argue for the existence and importance of such rights, propose a way to capture them within telos theory, and consider their implication for the argument from marginal cases.
The Surgical Operation that Led to the Declaration of Independence and the Bill of Rights
Authors: Nakayama Don K. 
Published: May 2022

The debate between individual rights and the limits of government has its roots in an operation in 17th century England. John Locke, the English philosopher whose concepts on the legitimacy of government are bedrocks of Western politics, was also a practicing physician who in 1668 was among a group of physicians that drained an infected hydatid cyst and thus saved the life of his political patron Anthony Ashley Cooper, the 1st Earl of Shaftesbury. Locke, who had been a classics scholar at Oxford with royalist sympathies, had by chance just joined the Cooper home as house physician and tutor the previous year. Forever grateful to his young doctor Lord Ashley nurtured Locke’s early involvement in politics. From his association with a powerful peer of the Realm Locke found himself at the very heart of English politics where he began to formulate the foundational principles of Anglo-American government.