bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
InkFiltration: Using Inkjet Printers for Acoustic Data Exfiltration from Air-Gapped Networks
Authors: de Gortari Briseno Julian , Singh Akash Deep , Srivastava Mani 
Published: May 2022

Printers have become ubiquitous in modern office spaces, and their placement in these spaces been guided more by accessibility than security. Due to the proximity of printers to places with potentially high-stakes information, the possible misuse of these devices is concerning. We present a previously unexplored covert channel that effectively uses the sound generated by printers with inkjet technology to exfiltrate arbitrary sensitive data (unrelated to the apparent content of the document being printed) from an air-gapped network. We also discuss a series of defense techniques that can make these devices invulnerable to covert manipulation.The proposed covert channel works by malware installed on a computer with access to a printer, injecting certain imperceptible patterns into all documents that applications on the computer send to the printer. These patterns can control the printing process without visibly altering the original content of a document, and generate acoustic signals that a nearby acoustic recording device, such as a smartphone, can capture and decode. To prove and analyze the capabilities of this new covert channel, we carried out tests considering different types of document layouts and distances between the printer and recording device. We achieved a bit error ratio less than 5% and an average bit rate of approximately 0.5 bps across all tested printers at distances up to 4 m, which is sufficient to extract tiny bits of information.
Neighborhood Obesogenic Environment and Risk of Prostate Cancer: The Multiethnic Cohort
Authors: DeRouen Mindy C. , Tao Li , Shariff-Marco Salma , Yang Juan , Shvetsov Yurii B. , Park Song-Yi , Albright Cheryl L. , Monroe Kristine R. , Le Marchand Loïc , Wilkens Lynne R. , Gomez Scarlett Lin , Cheng Iona 
Published: May 2022

Abstract

Background:
Obesity is associated with risk of aggressive prostate cancer. It is not known whether neighborhood obesogenic factors are independently associated with prostate cancer risk.

Methods:
Neighborhood socioeconomic status (nSES) and four neighborhood obesogenic environment factors (urbanicity, mixed-land development, unhealthy food environment, and parks) were assessed for associations with prostate cancer risk among 41,563 African American, Japanese American, Latino, and White males in the Multiethnic Cohort (MEC) Study, California site. Multivariable Cox proportional hazards regression was used to estimate HRs and 95% confidence intervals (CI) for nonaggressive and aggressive prostate cancer, adjusting for individual-level sociodemographic, behavioral, and prostate cancer risk factors. Analyses were stratified by race, ethnicity, and, among Latino males, nativity.

Results:
Males residing in low-SES, compared with high-SES, neighborhoods had lower risk of nonaggressive prostate cancer [lowest vs. highest quintile HR = 0.81; 95% confidence interval (CI) = 0.68–0.95, Ptrend 0.024], driven by a similar trend among foreign-born Latino males. Foreign-born Latino males in neighborhoods with low mixed-land development had increased risk of non-aggressive disease (lowest vs. highest quintile HR = 1.49; 95% CI = 1.07–2.09). For aggressive disease, the only association noted was between lower mixed-land development and lower risk among White males (Ptrend = 0.040).

Conclusions:
nSES and obesogenic environment factors were independently associated with prostate cancer risk; associations varied by race, ethnicity, nativity, and disease aggressiveness.

Impact:
Upstream structural and social determinants of health that contribute to neighborhood obesogenic characteristics likely impact prostate cancer risk differently across groups defined by race, ethnicity, and nativity and by disease aggressiveness.
Racial Differences in the Tumor Immune Landscape and Survival of Women with High-Grade Serous Ovarian Carcinoma
Authors: Peres Lauren C. , Colin-Leitzinger Christelle , Sinha Sweta , Marks Jeffrey R. , Conejo-Garcia Jose R. , Alberg Anthony J. , Bandera Elisa V. , Berchuck Andrew , Bondy Melissa L. , Christensen Brock C. , Cote Michele L. , Doherty Jennifer Anne , Moorman Patricia G. , Peters Edward S. , Moran Segura Carlos , Nguyen Jonathan V. , Schwartz Ann G. , Terry Paul D. , Wilson Christopher M. , Fridley Brooke L. , Schildkraut Joellen M. 
Published: May 2022

Abstract

Background:
Tumor-infiltrating lymphocytes (TIL) confer a survival benefit among patients with ovarian cancer; however, little work has been conducted in racially diverse cohorts.

Methods:
The current study investigated racial differences in the tumor immune landscape and survival of age- and stage-matched non-Hispanic Black and non-Hispanic White women with high-grade serous ovarian carcinoma (HGSOC) enrolled in two population-based studies (n = 121 in each racial group). We measured TILs (CD3+), cytotoxic T cells (CD3+CD8+), regulatory T cells (CD3+FoxP3+), myeloid cells (CD11b+), and neutrophils (CD11b+CD15+) via multiplex immunofluorescence. Multivariable Cox proportional hazard regression was used to estimate the association between immune cell abundance and survival overall and by race.

Results:
Overall, higher levels of TILs, cytotoxic T cells, myeloid cells, and neutrophils were associated with better survival in the intratumoral and peritumoral region, irrespective of tissue compartment (tumor, stroma). Improved survival was noted for T-regulatory cells in the peritumoral region and in the stroma of the intratumoral region, but no association for intratumoral T-regulatory cells. Despite similar abundance of immune cells across racial groups, associations with survival among non-Hispanic White women were consistent with the overall findings, but among non-Hispanic Black women, most associations were attenuated and not statistically significant.

Conclusions:
Our results add to the existing evidence that a robust immune infiltrate confers a survival advantage among women with HGSOC; however, non-Hispanic Black women may not experience the same survival benefit as non-Hispanic White women with HGSOC.

Impact:
This study contributes to our understanding of the immunoepidemiology of HGSOC in diverse populations.
Optimal Strategy and Benefit of Pulsed Therapy Depend On Tumor Heterogeneity and Aggressiveness at Time of Treatment Initiation
Authors: Mathur Deepti , Taylor Bradford P. , Chatila Walid K. , Scher Howard I. , Schultz Nikolaus , Razavi Pedram , Xavier Joao B. 
Published: May 2022

Abstract
Therapeutic resistance is a fundamental obstacle in cancer treatment. Tumors that initially respond to treatment may have a preexisting resistant subclone or acquire resistance during treatment, making relapse theoretically inevitable. Here, we investigate treatment strategies that may delay relapse using mathematical modeling. We find that for a single-drug therapy, pulse treatment—short, elevated doses followed by a complete break from treatment—delays relapse compared with continuous treatment with the same total dose over a length of time. For tumors treated with more than one drug, continuous combination treatment is only sometimes better than sequential treatment, while pulsed combination treatment or simply alternating between the two therapies at defined intervals delays relapse the longest. These results are independent of the fitness cost or benefit of resistance, and are robust to noise. Machine-learning analysis of simulations shows that the initial tumor response and heterogeneity at the start of treatment suffice to determine the benefit of pulsed or alternating treatment strategies over continuous treatment. Analysis of eight tumor burden trajectories of breast cancer patients treated at Memorial Sloan Kettering Cancer Center shows the model can predict time to resistance using initial responses to treatment and estimated preexisting resistant populations. The model calculated that pulse treatment would delay relapse in all eight cases. Overall, our results support that pulsed treatments optimized by mathematical models could delay therapeutic resistance.
РЕАКТИВНА ВІДПОВІДЬ НЕЙТРОФІЛЬНИХ ГРАНУЛОЦИТІВ І НЕСПЕЦИФІЧНОГО ІМУННОГО ПРОТИІНФЕКЦІЙНОГО ЗАХИСТУ ОРГАНІЗМУ ХВОРИХ НА COVID-19
Authors: Москалюк В. Д. , Кривецька С. С. , Баланюк І. В. , Рудан І. В. 
Published: May 2022

Коронавірусна хвороба (КВХ) – це гостра респіраторна вірусна інфекція з повітряно-крапельним механізмом передачі, спричинена новим коронавірусом (SARS-CoV-2), що вражає людей різного віку і перебігає у вигляді безсимптомних, легких та тяжких форм з розвитком атипової пневмонії, тяжкого гострого респіраторного синдрому, при якому можливий летальний вислід.
Метою дослідження було встановити рівень неспецифічної реакції загального характеру та рівень реактивної відповіді нейтрофільних гранулоцитів периферичної крові, неспецифічного імунного протиінфекційного захисту організму хворих на КВХ при ушпиталенні.
Неспецифічні фактори і механізми протиінфекційного захисту беруть участь у формуванні адаптивного імунітету на усіх стадіях, що підвищує їх роль у протиінфекційному захисті. Тому встановлення рівня неспецифічної реакції загального характеру неспецифічного протиінфекційного захисту організму хворих на КВХ та реактивної відповіді нейтрофільних гранулоцитів є доволі актуальним.
АДЕКВАТНА ІМУНІЗАЦІЯ ТА СТВОРЕННЯ КОЛЕКТИВНОГО ІМУНІТЕТУ ВІД COVID-19 У СУЧАСНИХ УМОВАХ
Authors: Бондаренко А. М. , Бондаренко Л. А. 
Published: May 2022

Автори зазначають суттєву протиепідемічну неспроможність застосовуваних сьогодні коронавірусних вакцин, навіть незважаючи на значний рівень імунізації населення. Попри це, вакцинація дозволяє уникнути тяжкого або вкрай тяжкого ступеня COVID-19 і смерті від цієї хвороби.
Дискутується офіційно заявлене перевищення напруженості та захисної активності поствакцинного антиковідного імунітету, порівняно з постінфекційним.
Розглянуто проблеми правової бази вакцинації від COVID-19 в Україні. Запропоновано внести у зазначену нормативну базу нового клінічного стандарту (протоколу, положення, інструкції), що зобов’язують перед щепленням визначати для кожного конкретного пацієнта доцільність вакцинації від COVID-19 та обов’язковий конкретизований облік профілю безпеки щеплення від COVID-19 і профілю індивідуальної безпеки конкретної застосовуваної вакцини.
Наведено авторський алгоритм оцінки доцільності та безпеки вакцинації від COVID-19.
ФРАГМЕНТИ СПОГАДІВ ПРО ГЕНРІХА МОСІНГА І ЙОГО РИКЕТСІЙНУ ЛАБОРАТОРІЮ
Authors: Сагайдаковський М. М. 
Published: May 2022

Наведено спогади про видатного епідеміолога Генріха Мосінга – учня і послідовника творця висипнотифозної вакцини Рудольфа Вейгля. Описані факти з особистого життя Генріха Станіславовича, описано його людські якості та етичні принципи, свідчення вдалого поєднання ним науково-дослідницької роботи з потребами практичної медицини, конкретний внесок в остаточну ліквідацію висипного тифу в Радянському Союзі й сусідніх східноєвропейських країнах.
Основне місце в розповіді відведено створенню Генріхом Мосінгом лабораторії дослідження рікетсійних інфекції та її діяльності. Описано цікаві факти з особистого життя і наукової діяльності Генріха Станіславовича до, під час і після Другої світової війни. Відзначено внесок працівників лабораторії у виробництво високоефективної вакцини проти висипного тифу і розробку специфічних методів його діагностики.
Наведено дані про рецидивну теорію спорадичного висипного тифу, яку розвинув і відстояв Генріх Мосінг, й критичне ставлення до неї деяких представників провідних наукових кіл держави. Немало з фактів викладено вперше, вони доповнюють наші знання про історію боротьби з висипним тифом і відображають високоетичні та духовні риси Генріха Станіславовича Мосінга, які запам’ятав автор статті.
УПРАВЛІННЯ ЯКІСТЮ ЖИТТЯ ЯК СКЛАДОВА ПІДГОТОВКИ МАГІСТРІВ ГРОМАДСЬКОГО ЗДОРОВ’Я
Authors: Слабкий Г. О. , Миронюк І. С. , Качур О. Ю. , Білак-Лук’янчук В. Й. 
Published: May 2022

Мета: дослідити та проаналізувати стан підготовки магістрів громадського здоров’я до управління якістю життя населення.
Матеріали і методи. Матеріалами дослідження стали освітня програма і навчальний план підготовки здобувачів вищої освіти другого (магістерського) рівня освіти галузі знань 22 «Охорона здоров’я», спеціальності 229 «Громадське здоров’я» (ОП «Громадське здоров’я» Ужгородського національного університету); робоча програма навчальної дисципліни «Управління якістю життя» даної освітньої програми. В ході проведення дослідження використано методи структурно-логічного аналізу та бібліосемантичний.
Результати. У статті наведено опис та структуру навчальної дисципліни. Програма навчальної дисципліни «Управління якістю життя» підготовки магістрів громадського здоров’я складає 120 навчальних годин (4 кредити) із яких 61,7 % у студентів денної форми навчання та загального навантаження, а у студентів заочної форми навчання цей показник становить 88,3 % відповідно. Програма включає 10 навчальних тем з основних напрямків забезпечення високої якості життя населення. Програма забезпечує набуття здобувачами вищої освіти низки загальних та фахових компетентностей, які дозволять магістрам громадського здоров’я забезпечувати управління якістю життя населення територіальної громади.
Висновки. Програма дозволяє забезпечити оволодіння студентами необхідними для практичної роботи компетенціями.
НОРМАТИВНО-ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ НАУКОВОГО ТА ІНФОРМАЦІЙНО-АНАЛІТИЧНОГО СУПРОВОДУ У СФЕРІ ГРОМАДСЬКОГО ЗДОРОВ’Я
Authors: Кравченко С. В. 
Published: May 2022

Мета: аналіз сучасної законодавчої бази нормативно-правового регулювання організації наукового та інформаційно-аналітичного супроводу органів державної влади, що формують державну політику у сфері громадського здоров’я.
Матеріали і методи, що використані при виконанні роботи: бібліосемантичний, структурно-логічного аналізу, системного підходу та аналізу.
Результати. Проаналізовано законодавчі та нормативно-правові документи щодо регулювання організації наукового й інформаційно-аналітичного супроводу органів державної влади, що формують державну політику у сфері громадського здоров’я: Закон України «Основи законодавства України про охорону здоров’я», Закон України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення», Закон України «Про захист населення від інфекційних хвороб», Закон України «Про протидію поширенню хвороб, зумовлених вірусом імунодефіциту людини (ВІЛ), та правовий і соціальний захист людей, які живуть з ВІЛ», Закон України «Про протидію захворюванню на туберкульоз», Правила санітарної охорони території України, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України (КМУ).
Висновок. У статті розкрито сучасний стан і сутність законодавчого нормативно-правового регулювання організації наукової та інформаційно-аналітичної підтримки органів державної влади України, що формують державну політику у сфері громадського здоров’я.
ВПЛИВ ВАРІАБЕЛЬНОСТІ АРТЕРІАЛЬНОГО ТИСКУ НА КОГНІТИВНУ ТА ПСИХОЕМОЦІЙНУ СФЕРИ У ХВОРИХ (ДЕРЖАВНИХ СЛУЖБОВЦІВ) ПІСЛЯ ІШЕМІЧНОГО ІНСУЛЬТУ З ЛЕГКИМ НЕВРОЛОГІЧНИМ ДЕФІЦИТОМ
Authors: Оводюк Н. М. , Шестак Н. В. 
Published: May 2022

Мета: дослідити вплив варіабельності артеріального тиску (АТ) на вираженість проявів когнітивного дефіциту та емоційно-вольових порушень у хворих після ішемічного інсульту.
Матеріали і методи. У дослідження було включено 90 пацієнтів від 33 до 72 років: 1-шу (основну) групу склали 30 пацієнтів, що перенесли ішемічний інсульт (ІІ) на тлі гіпертонічної хвороби (ГХ) з легким неврологічним дефіцитом і повернулися до праці; 2-гу – 30 пацієнтів, які хворіють на ГХ більше 5 років, 3-тю групу – 30 пацієнтів, без хронічних захворювань. Середній вік пацієнтів склав в основній групі (57,6±7,0) року, в І контрольній – (57,5±7,5) року, в ІІ контрольній – (44,4±7,9) року.
Використовувалися методи дослідження: клінічні, нейропсихологічне тестування, статистичні методи.
Результати. При аналізі антропометричних даних виявлено, що пацієнти основної та першої контрольної груп мали надлишкову вагу тіла (ІМТ>25), натомість пацієнти другої контрольної групи (практично здорові) мали ІМТ незначно вищий від референтного. Когнітивні та психоемоційні сфери достовірно не відрізнялись у хворих основної та першої контрольної груп.
Висновки. При дослідженні впливу ВАТ на когнітивну сферу та психоемоційний стан хворих після інсульту з легким неврологічним дефіцитом встановлено, що показники ВАТ утримувалися в межах допустимих значень. При порівнянні даних досліджень хворих основної та І контрольної груп з групою відносно здорових пацієнтів (2 контрольна група) міжвізитна ВАТ (САТ, ДАТ) була достовірно нижчою в останніх (р<0,001, р=0,004).
АКТУАЛЬНІСТЬ СПЕЦІАЛЬНОЇ ПСИХОЛОГІЧНОЇ ДОПОМОГИ СІМ’ЯМ, ЯКІ ВИХОВУЮТЬ ДІТЕЙ У ПЕРІОДІ РЕМІСІЇ ОНКОЛОГІЧНИХ ЗАХВОРЮВАНЬ, НА ЕТАПІ САНАТОРНО-КУРОРТНОЇ РЕАБІЛІТАЦІЇ
Authors: Шмакова І. П. , Шаповалова Г. А. , Уманський Д. О. , Коверга О. П. , Степанова Н. В. 
Published: May 2022

Мета: обґрунтувати потребу в наданні спеціальної психологічної допомоги сім’ям, які виховують дітей у періоді ремісії онкологічних захворювань на етапі санаторно-курортної реабілітації.
Матеріали і методи. Бібліометричні, психологічні тести, статистичні (метод варіаційної статистики для середніх величин – коефіцієнт Стьюдента, непараметричний критерій χ2 Пірсона), аналітичні. У психологічному тестуванні використовували визначення рівнів тривоги (шкала Тейлора), форми і ступеня агресії у поведінці (опитувальник Басса – Дарки), ставлення до хвороби дитини, оцінку батьківського ставлення.
Результати. Аналіз даних літератури підтвердив актуальність обраної мети досліджень у контексті гострої необхід­ності надання психологічної корекції дітям після перенесеного онкологічного захворювання, та їх матерям. В основу досліджень покладено індивідуальний підхід до пацієнта і членів його родини, спрямований на психо­логічну підтримку або корекцію негативних виявів, підвищення соціальної активності дитини і нівелювання напруження в міжособистісних стосунках. У зв’язку з цим використано методику диференційної психологічної підтримки хворих дітей з урахуванням виявів тривоги та типів агресії, що сприяє покращанню соціальної адаптації, психоемоційного статусу, взаємовідношень у колективі. Встановлено, що психологічна допомога матерям, які виховують дітей після лікування онкологічного захворювання, сприяє достовірному зниженню виявів особистісної та реактивної тривожності.
Висновок. Диференційований підхід до психологічної підтримки хворих дітей та психологічної допомоги їх матерям дозволяє забезпечити ефективну корекцію їх психоемоційної сфери.
КЛАСИФІКАЦІЇ КАРДІОМІОПАТІЙ: СУЧАСНИЙ СТАН ПИТАННЯ
Authors: Кондратишин А. Р. , Курій А. А. , Коваль Д. Б. , Юрик Я. І. 
Published: May 2022

РЕЗЮМЕ. На сьогодні міокардіопатії займають провідне місце в загальній структурі захворюваності. Майже 50 % пацієнтів, які раптово помирають у дитинстві чи підлітковому віці або переносять трансплантацію серця, страждають від кардіоміопатій. Клінічні і функціональні її прояви достатньо висвітлені в науковій літературі, однак морфологічним змінам серця не надається достатньої уваги.
Мета – cистематизувати класифікації кардіоміопатій, виявити їхні недоліки та переваги, а також заснувати новий поділ.
Матеріал і методи. Вивчено і узагальнено класифікації кардіоміопатій, викладених Гудвіном та Оклі, Європейським товариством кардіологів та комітетом Американської асоціації серця.
Результати. В ході аналізу матеріалу ми виявили недоліки найпоширеніших класифікацій, що підштовхнуло нас до створення власного поділу кардіоміопатій, в основі якого лежать етіологічні та патогенетичні принципи.
Висновки. Дотепер використовуються дві найвідоміші класифікації: Американської асоціації серця та Європейського товариства кардіологів, фундамент яких заклали Гудвін та Оклі, створивши перший поділ, який ґрунтується на патоморфологічних змінах міокарда: дилатаційні (DCM), гіпертрофічні (HCM) і рестриктивні (RCM) типи кардіоміопатії. Згодом додали нові види: аритмогенну та некласифіковану кардіоміопатії. Проаналізувавши обидві класифікації ми дійшли до висновку, що вони потребують редагування, тому що на практиці лікарю складно визначити тип кардіоміопатії, що, у свою чергу, призводить до неефективності лікування. На основі даних зауважень можна створити нову класифікацію, яка найкраще висвітлить етіологічний та патогенетичний поділ кардіоміопатій, що важливо для вибору оптимальної терапії. Наша класифікація включає в себе автоімунну, електролітну, постінфекційну, токсичну та змішану кардіоміопатії.
ЛАТЕНТНИЙ ЗАЛІЗОДЕФІЦИТ У СТУДЕНТІВ: РОЛЬ ХАРЧУВАННЯ ТА СТИЛЮ ЖИТТЯ
Authors: Бабієнко В. В. , Шейх Алі Д. Х. 
Published: May 2022

РЕЗЮМЕ. Метою дослідження була оцінка поширеності латентного залізодефіциту у студентів в залежності від якісного складу харчування та стилю життя.
Матеріал і методи. Дослідження виконане впродовж 2015–2016 років на базі підрозділів кафедри гігієни та медичної екології Одеського національного медичного університету. Проведене анкетування щодо добового споживання заліза та поширеності симптомів залізодефіциту 976 студентів медичного факультету у віці від 17 до 32 років, серед яких незначно переважали дівчата (51,7 %). Середній вік обстежених склав (19,7±0,9) років.
Оцінку якісного вмісту сполук заліза у раціоні проводили розрахунковим методом. Осіб з ймовірним дефіцитом заліза обстежено з визначенням показників гемоглобіну, еритроцитів, гематокриту (загальний клінічний аналіз крові) та феритину сироватки крові. Статистичну обробку проведено методами дисперсійного та кореляційного аналізу за допомогою програмного забезпечення Statistica 10.0 (TIBCO, США).
Результати. 628 студентів (64,3 %) споживали більше 90 відсотків від добової потреби, в тому числі 377 (38,6 %) – у надмірних (більше 100 %) кількостях. 14,5 % студентів (або 142 особи) споживали від 81 до 90 % добової потреби, 128 (13,1 %) – від 71 до 80 %. 78 (8,0 %) студентів мали ймовірний дефіцит заліза (до 70 % від добової потреби). Найчастішими скаргами, пов’язаними із ймовірним дефіцитом заліза, були загальна слабкість (107 випадків, 11,0 %), підвищена стомлюваність (138 випадків, 14,1 %), блідість шкіри та слизових (38 або 3,9 %), сонливість (41 випадок, 4,2 %), сухість в роті (52 випадки, 5,3 %), ламкість волосся (26 випадків, 2,7 %), кровоточивість ясен (14 випадків, 1,4 %). Значно рідше визначалися гіпосмія, дисгевзія та дисфагія.
Ймовірний залізодефіцит був констатований на попередньому етапі дослідження у 88 (9,0 %) хворих, їм в подальшому були проведені верифікувальні лабораторні дослідження. При аналізі одержаних даних діагноз ЗДА легкого ступеня підтвердився у 4 (4,5 %) дівчат у віці 18–21 рік, латентний залізодефіцит – у 31 (35,2 %) осіб, при переважанні дівчат – гендерне співвідношення склало 1:2,4.
Висновки. 1. Частота латентного залізодефіциту у популяції студентів, що навчаються у медичному ВЗО Півдня України, не перевищує 3,2 % від загальної численності контингенту. 2. Запропонований метод скринінгу латентного залізодефіциту відповідає вимогам до інструментів донозологічної діагностики (J=0,39 Sp=0,99) й може бути рекомендований до застосування у практиці соціально-гігієнічного моніторингу.