Kiégés a kognitív érzelemreguláció tükrében magyar orvosok között
Authors: Fülöp Emőke , Gábris Zita 
Published: November 2022

Összefoglaló.
Bevezetés: A kiégés olyan mentális, érzelmi és fizikai
tünetcsoport, amely krónikus stressz, érzelmi megterhelés hatására lép fel. A
kiégés szakirodalma széles, a külső és az intrapszichés oki tényezők népszerű
kutatási területté váltak. A növekvő számú vizsgálatok ellenére a segítő
foglalkozásúakat – elsősorban orvosokat – tekintve a kognitív érzelemszabályozás
és a kiégés közötti összefüggés kevéssé kutatott terület. Csupán néhány
vizsgálat foglalkozik ezen témakörrel, amelyek azt mutatták, hogy a kognitív
érzelemreguláció maladaptív technikái és a kiégés között pozitív irányú
együttjárás van. Célkitűzés: Célunk annak feltárása, hogy a
kiégés a kognitív érzelemreguláció mely tényezőivel mutat összefüggést.
Módszer: Kvantitatív keresztmetszeti vizsgálatot végeztünk
online kérdőíves módszerrel, szakmájukban minimum egy éve tevékenykedő magyar
orvosok (N = 108) részvételével. A kognitív érzelemszabályozás mérésére a
Kognitív Érzelemreguláció Kérdőívet (CERQ), a kiégés vizsgálatára pedig a
Maslach Kiégés Leltárt (MBI) alkalmaztuk. Pearson-féle korrelációt, valamint
többszörös lineáris regressziós elemzést használtunk.
Eredmények: A katasztrofizálás (β = 0,351; p<0,001), a
rumináció (β = 0,191; p = 0,037) és a pozitív átértékelés (β = –0,23; p = 0,009)
szignifikánsan jelzi előre az érzelmi kimerülés magasabb szintjét, a pozitív
átértékelés fordított irányban. Az önvád (β = 0,263; p = 0,002) és a pozitív
átértékelés (β = –0,406; p<0,001) szignifikánsan jelzi előre a kiégés
személyeshatékonyság-csökkenésének magasabb szintjét, a pozitív átértékelés
fordított irányban. Az önvád (β = 0,41; p<0,001), mások hibáztatása (β =
0,282; p = 0,001) és a tervezés (β = –0,307; p<0,001) szignifikánsan jelzi
előre a deperszonalizáció magasabb szintjét, a tervezés fordított irányban. A
kiégés faktorai a maladaptív kognitív érzelemregulációs módszerekkel pozitív
irányú kapcsolatot, az adaptív érzelemszabályozási technikákkal negatív irányú
szignifikáns összefüggést mutatnak. Következtetés: Kutatásunk
fontos gyakorlati jelentőséggel bír: felhívja a figyelmet arra, hogy a kiégés
megelőzésénél, kezelésénél nélkülözhetetlen figyelembe venni ezen intrapszichés
tényezőket és hangsúlyt helyezni az adaptív kognitív érzelemszabályozás
fejlesztésére egy olyan szakmát tekintve, ahol az érzelmi megterhelés fokozott a
mindennapos munkában. Orv Hetil. 2022; 163(8): 319–327.
Summary.
Introduction: Burnout is a group of mental, emotional, and
physical symptoms that occur as a result of chronic stress and emotional strain.
The literature on burnout is extensive, and external and intrapsychic causal
factors became a popular area of research. Despite the growing number of
studies, the relationship between cognitive emotion regulation and burnout among
individuals having helping professions, primarily physicians, is an area of
little research. Only a few studies address this topic, which showed that there
is a positive interaction between maladaptive techniques of cognitive emotion
regulation and burnout. Objective: Our aim is to explore which
factors of cognitive emotion regulation are associated with burnout.
Method: We performed a quantitative cross-sectional study
using an online questionnaire method, with the participation of Hungarian
physicians operating for at least one year in their profession. The Cognitive
Emotion Regulation Questionnaire (CERQ) was used to measure cognitive emotion
regulation, and the Maslach Burnout Inventory (MBI) was used to examine burnout.
Pearson correlation as well as multiple linear regression analysis were used.
Results: Catastrophizing (β = 0.351; p<0,001),
rumination (β = 0.191; p = 0.037) and positive refocusing (β = –0.23; p = 0.009)
significantly predict a higher level of emotional exhaustion, reverse
relationship with positive refocusing. Self-blame (β = 0.263; p = 0.002) and
positive refocusing (β = –0.406; p<0.001) significantly predict a lower level
of personal effectiveness, reverse relationship with positive refocusing.
Self-blame (β = 0.41; p<0.001), blaming others (β = 0.282; p = 0.001) and
planning (β = –0.307; p<0.001) significantly predict a higher level of
depersonalization, reverse relationship with planning. Burnout factors have a
positive relationship with maladaptive cognitive emotion regulation methods, and
they show a significantly negative relationship with adaptive emotion regulation
techniques. Conclusion: Our study has important practical
significance, drawing attention to the fact that it is essential to take these
intrapsychic factors into account in the prevention and treatment of burnout,
and to emphasize the development of adaptive cognitive emotion regulation in a
profession where emotional stress is increased in everyday work. Orv Hetil.
2022; 163(8): 319–327.