bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
ДИНАМІКА ВІТАМІНУ D В CИРОВАТЦІ КРОВІ ХВОРИХ З ХРОНІЧНИМ ГЕПАТИТОМ С ПРИ ЗАСТОСУВАННІ ХОЛЕКАЛЬЦИФЕРОЛУ В КОМПЛЕКСІ З ПРОТИВІРУСНОЮ ТЕРАПІЄЮ
Authors: Ніколайчук М. А. , Шостакович-Корецька Л. Р. 
Published: May 2022

Мета роботи – вивчити динаміку вмісту вітаміну D у хворих на хронічний гепатит C (ХГС) з недостатністю та дефіцитом вітаміну D при застосуванні холекальциферолу разом з противірусною терапією (ПВТ).
Матеріали і методи. До дослідження було залучено 82 хворих на ХГС з порушеним обміном вітаміну D (субоптимальний рівень та дефіцит). Хворі віком від 18 до 75 років були з підтвердженими маркерами діагностики HCV, раніше не отримували противірусного лікування; з якісним та кількісним виявленням РНК HCV (метод ПЛР), генотипу HCV; з визначеним фіброзом за шкалою METAVIR; зі згодою в участі у дослідженні.
Результати досліджень та їх обговорення. Порівняльний аналіз вмісту вітаміну D в I групі (дефіцит та недостатність вітаміну D + терапія з додаванням холекальциферолу) та II групі (дефіцит і недостатність вітаміну D + терапія без додавання холекальциферолу) показує, що статус вітаміну D у хворих з його недостатністю не може відновлюватися самостійно, навіть при застосуванні противірусної терапії. Показник вітаміну D в першій групі, де до лікувального алгоритму був включений вітамін D, на старті ПВТ знижувався вміст вітаміну D: 19.9 [16.1; 25.0] нг/мл, що відповідало дефіциту вітаміну D, проте в кінці терапії рівень вітаміну D повністю нормалізувався і становив 30.7 [28.2; 35.2] нг/мл.
СМЕРТНІСТЬ ВІД ЦЕРЕБРОВАСКУЛЯРНИХ ХВОРОБ: РЕАЛЬНІ І ПРОГНОЗОВАНІ ЗМІНИ
Authors: Рингач Н. О. , Власик Л. Й. 
Published: May 2022

Мета: здійснити компаративний аналіз рівнів смертності, зумовленої цереброваскулярними хворобами (ЦВХ) в Україні та країнах Європи, дослідити зміни, що відбулись у 2020 р., порівняно з 2019 р., оцінити їх імовірну детермінованість пандемією COVID-19 у майбутньому.
Матеріали і методи. Інформаційною базою дослідження були матеріали European Health Information Gateway, Eurostat щодо стандартизованих показників смертності, офіційні дані Державної служби статистики України.
Результати. До розвитку пандемії COVID-19 країни СНД, Україна, Грузія та «нові» члени ЄС характеризувалися вищими рівнями смертності від ЦВХ та більшою диспропорцією за статтю порівняно зі «старими» країнами-членами ЄС. Можна очікувати поглиблення цих відмінностей через негативний вплив пандемії COVID-19. Порівняно з «доковідним» 2019 р., у 2020 р. в Україні смертність унаслідок ЦВХ збільшилась (грубий показник зріс із 179,5 до 187,1; стандартизований (євростандарт) – з 120,5 до 124,7 на 100 тис. нас.). Аналіз змін за статтю демонстрував меншу реакцію жінок – показник смертності від ЦВХ зріс лише на 2,1 % (серед чоловіків на 6,7 %). Проте зміни рівня смертності жінок у віці 55–59 років були найбільшими (зростання понад 10 %). Як і в країнах Європи, в Україні спостерігалась істотна регіональна диференціація смертності від ЦВХ. Розрив між стандартизованими показниками у Чернівецькій області (мінімальним) та в Сумській (максимальним) перевищував у 2020 р. шість із половиною разів. Зростанню смертності в часи пандемії сприяло складне поєднання негативних чинників, що посилювали дію один одного: погіршення доступу до медичної допомоги, послаблення заходів профілактики; порушення звичного довготривалого лікування хронічних неінфекційних захворювань (артеріальної гіпертензії); а також перебування всього населення у стані тривалого хронічного стресу.
Висновок. Ускладнення епідеміологічної ситуації щодо ЦВХ у країні через негативний вплив пандемії COVID-19, ігнорування наявних викликів можуть підвищити ймовірність зростання як захворюваності, так і смертності внаслідок ЦВХ у найближчі роки, що стане перешкодою на шляху досягнення відповідного завдання Цілей сталого розвитку.
ПРОГРАМА МЕДИЧНИХ ГАРАНТІЙ ВІД НАЦІОНАЛЬНОЇ СЛУЖБИ ЗДОРОВ’Я УКРАЇНИ У 2019–2020 РОКАХ
Authors: Теренда Н. О. , Теренда О. А. , Процик М. П. , Литвинова О. Н. , Ліштаба Л. В. 
Published: May 2022

Мета: провести аналіз виконання програми медичних гарантій від Національної служби здоров’я України (НСЗУ).
Матеріали і методи. У дослідженні використано дані Державної служби статистики України та НСЗУ. Використано методи дослідження: системний підхід, медико-статистичний.
Результати. Встановлено зростання частки населення, які уклали декларацію про надання первинної медичної допомоги, з 69,0 до 74,0 %. Найвищий рівень укладання декларацій спостерігався у Вінницькій та Київській областях, найнижчий – у Луганській, Донецькій та Одеській областях. При укладанні декларацій у 2020 р. пацієнти найчастіше обирали сімейних лікарів (66,0 %) і значно рідше – педіатрів (19,9 %) та терапевтів (14,1 %). У 2020 р. зросло фінансування пріоритетних медичних послуг: лікування гострого мозкового інсульту – на 61,7 % та гострого інфаркту міокарда – на 77,6 %. Зменшилася медична допомога при пологах на 7,3 % та новонародженим у складних неонатальних випадках – на 27,8 %. Істотно зменшилася оплата інструментальних досліджень, спрямованих на ранню діагностику новоутворень, у 7,6 раза, що пов’язано зі значним обмеженням доступності амбулаторної діагностики внаслідок пандемії COVID-19.
Для стаціонарного лікування пацієнтів із COVID-19 було залучено 43,5 % від загальної кількості ліжок закладів охорони здоров’я, з них у палатах інтенсивної терапії – 3,3 %.
Зросла кількість надавачів ПМД, які уклали договір із НСЗУ, у 2,1 раза. У 2020 р. зросла кількість аптек й аптечних пунктів, які співпрацюють із НСЗУ, на 3,9 %, середня вартість виписаного рецепта – на 10,5 %. Оплата електронних рецептів здійснювалася для серцево-судинних захворювань (77,64 %), цукрового діабету ІІ типу (18,92 %), бронхіальної астми (3,42 %), ревматичних хвороб (0,01 %).
Висновок. Отримані дані свідчать про зростання фінансового забезпечення програми медичних гарантій по основних напрямках діяльності закладів охорони здоров’я, розбудову якісних комунікацій із стейкхолдерами, пацієнтоорієнтованість НСЗУ, посилення співпраці із громадськими організаціями, що дозволяє збільшити доступність та якість надання медичної допомоги в Україні.
ОСОБЛИВОСТІ ВИВЧЕННЯ ЕФЕКТИВНОСТІ АНТИДЕПРЕСАНТІВ НА ОСНОВІ МЕТА-АНАЛІЗІВ
Authors: Венгер О. П. , Герасим’юк І. Г. 
Published: May 2022

Мета: дослідити особливості наявних досліджень щодо ефективності антидепресантів за останнє десятиліття, можливості рандомізованих контрольованих досліджень, обмеженості шкал для оцінки депресії та факторів з клінічної практики.
Матеріали і методи. Були використані бази даних PubMed, MedLine, EMBASE, CINAHL, PsycINFO пошук включав публікації до 2020 р. Дослідження були включені за умови, що вони задовольняли всі наступні критерії: дослідження за останні десять років, були включені в аналіз тільки актуальні, паралельні, подвійні сліпі, плацебо-контрольовані дослідження антидепресантів, метою яких стало виявлення терапевтичного ефекту різних груп антидепресантів.
Результати. Мережевий мета-аналіз даних порівняльної ефективності антидепресантів дає можливість підсумувати та інтерпретувати доказову базу, а також зрозуміти відносні переваги того чи іншого препарату. З точки зору ефективності всі антидепресанти були більш ефективні, ніж плацебо. Деякі антидепресанти, такі, як есциталопрам, міртазапін, пароксетин, агомелатин, демонструють більш значущу відповідь на терапію і більш низький рівень дострокового припинення участі в дослідженні, ніж інші антидепресанти. І, навпаки, ребоксетин, тразодон і флувоксамін показали меншу ефективність і гіршу переносимість порівняно з іншими антидепресантами, що робить їх менш бажаними препаратами. Оцінки ефекту терапії в дослідженні А. Cipriani та співавт. узгоджуються з попередніми оглядами на цю ж тему, але вони значно точніші, оскільки великий обсяг даних забезпечує статистичну значущість.
Висновки. Очевидно, що в проаналізованих роботах отримані подібні результати високого ступеня доказовості. Водночас слід звернути увагу на деякі обмеження робіт, що обумовлюють подальші дослідження. Таким чином, незважаючи на обмеження, дані наведених мережевих мета-аналізів становлять найбільш повну доказову базу для вибору першого препарату для лікування депресивного епізоду в дорослих. Такі дані узгоджуються з численними результатами застосування препарату в реальній клінічній практиці.
ОСОБЛИВОСТІ УРАЖЕННЯ ШЛУНКОВО-КИШКОВОГО ТРАКТУ ПРИ КОРОНАВІРУСНІЙ ХВОРОБІ (COVID-19) У РІЗНІ ХВИЛІ ПАНДЕМІЇ
Authors: Перцева Т. О. , Конопкіна Л. І. , Бєлослудцева К. О. , Мироненко О. В. , Ботвінікова Л. А. , Щудро О. О. , Губа Ю. В. 
Published: May 2022

РЕЗЮМЕ. На сьогодні все частіше з’являються дані про наявність інших симптомів захворювання СOVID-19, окрім респіраторних. Одними із найчастіших атипових симптомів є гастроентерологічні.
Мета дослідження – оцінити частоту виявлення гастроентерологічних симптомів у хворих на коронавірусну хворобу (COVID-19) в різні хвилі пандемії у регіоні Придніпров’я.
Матеріали та методи дослідження. Обстежено 68 хворих з верифікованою коронавірусною хворобою (COVID-19). Усі вони склали основну групу, яка була розподілена на три підгрупи у залежності від періоду, у який розвинулась хвороба: підгрупа 1 – 19 хворих (середній вік – 53,1 ± 3,3 року; чоловіків – 10 (52,6%), жінок – 9 (47,4%)), госпіталізовані у період з жовтня 2020 року по січень 2021 року; підгрупа 2 – 27 хворих (середній вік – 57,3 ± 2,5 року, чоловіків – 12 (44,4%), жінок – 15 (55,6%)), госпіталізовані у період з березня по травень 2021 року; підгрупа 3 – 22 осіб (середній вік – 56,2 ± 4,7 року, чоловіків – 9 (40,9%), жінок – 13 (59,1%)), госпіталізовані у період з вересня по листопад 2021 року. Обстеження пацієнтів включало загальноклінічні методи.
Результати. Маніфестація гастроентерологічних симптомів у всіх хворих була в середньому на 5,3 ± 2,9 добу від початку захворювання та не відрізнялась по підгрупах (р > 0,05). Нудота спостерігалась майже у кожного шостого хворого та у більшості випадків супроводжувалась блювотою, при цьому достовірної різниці між підгрупами виявлено не було (р > 0,05). На наявність блювоти скаржились 6 (27,3%) хворих 3-ої підгрупи, що було достовірно частіше, ніж у 2-ій підгрупі (1 (3,7%) хворий) (р = 0,020). Усі хворі 1-ї та 2-ї підгруп відмічали однократну блювоту, яка приносила полегшення та не потребувала медикаментозного втручання, при цьому чотирьох хворих 3-ої підгрупи (66,7%) блювота турбувала більше одного разу (в середньому 2,5 ± 0,5 разів). Біль у животі майже не зустрічався у когорті обстежених та частота виявлення симптому не відрізнялась достовірно між підгрупами (р > 0,05), він мав досить сильну виразність, що порушувало повсякденну діяльність хворих. Діарея у 3-й підгрупі турбувала пацієнтів достовірно частіше, ніж у 2-й підгрупі (р = 0,013). Виявлено більш тривалу діарею у хворих підгрупи 3 (3,4 ± 0,7 доби), ніж у хворих підгрупи 1 (1,2 ± 0,3 доби) (р < 0,0001), що потребувало призначення регідратаційної терапії. Аналіз поєднання гастроентерологічних симптомів у хворих з COVID-19 показав, що найчастіше спостерігався один симптом – нудота або діарея, різниці між підгрупами виявлено не було (р > 0,05).
Висновки. Нудота, блювання, біль у животі та діарея – найчастіші гастроентерологічні симптоми при СOVID-19, причому в регіоні Придніпров’я блювання та діарея достовірно частіше зустрічались восени 2021 року, ніж навесні 2021 року. За наявності гастроентерологічних симптомів в умовах пандемії COVID-19 у пацієнтів обов’язково необхідно виключити інфікування SARS-CoV-2.
ВИКОРИСТАННЯ ОПИТУВАЛЬНИКА SF-36 В ОЦІНЦІ ЯКОСТІ ЖИТТЯ У ПАЦІЄНТІВ ІЗ УРАТНИМ НЕФРОЛІТІАЗОМ, КОМОРБІДНИМ З МЕТАБОЛІЧНИМ СИНДРОМОМ
Authors: Білай С. І. 
Published: May 2022

РЕЗЮМЕ. Вивчення якості життя є актуальною та невід’ємною проблемою спостереження за хворими на уратний нефролітіаз (УН), ефективністю та безпечністю їх лікування. У хворих на УН головною каменеутворювальною субстанцією є сечова кислота, рівень гіперурикемії та гіперурикурії зростає у хворих із метаболічним синдромом (МС). Метафілактика УН, доповнена в комплексному лікуванні МС, дозволить підвищувати ефективність загальноприйнятного протирецидивного лікування УН і знизити частоту повторного каменеутворення. У зв’язку з цим, велику зацікавленість викликає біофлавоноїд квертин.
Мета – оцінити показники якості життя у хворих на УН, коморбідний з МС, за допомогою опитувальника SF-36.
Матеріал і методи. У дослідження було включено 65 хворих, які страждали на УН та УН, коморбідний з МС. Середній вік пацієнтів становив 54,94±1,07 років. У контрольній групі хворих (n=21) застосовували традиційну терапію. У групі порівняння хворим (n=21) застосовували традиційну терапію і загальноприйняті лікарські засоби, які корегують метаболічні порушення. В основній групі хворі (n=23) приймали базисну терапію на тлі квертину. Якість життя хворих проводили за допомогою опитувальника SF-36 на початку дослідження та через 3–6 місяців за показниками: фізичне функціонування (PF), рольове функціонування, обумовлене фізичним станом (RP), інтенсивність болю (ВР), загальний стан здоров’я (GН), життєва активність (VT), соціальне функціонування, (SF), рольове функціонування, обумовлене емоційним станом (RE), психічне здоров’я (МН).
Результати. У хворих основної групи рівень загального показника психічного компонента здоров’я (МН) знижувався суттєвіше, ніж загальний показник фізичного компонента здоров’я (РН), на відміну від хворих контрольної групи. Показник РН у хворих основної групи знижувався незначно, на відміну від хворих групи порівняння. Лікування квертином та базисною терапією хворих основної групи виразно збільшувало рівні МН та РН.
Висновки. Рівень показників RE, MH та PF знижувався до лікування у хворих групи порівняння та основної групи, що вказувало на посилення метаболічних порушень. Рівень показників RP, SF, BP та GН знижувався також у хворих основної групи. Після проведеної базисної терапії на тлі квертину найсуттєвіше збільшувався рівень показників МН, RE, SF, GН, ВР, RP та PF, що свідчило про покращення ефективності лікування та зменшення частоти рецидивів каменеутворення.
ФУНКЦІОНАЛЬНИЙ СТАН РЕПРОДУКТИВНОЇ СИСТЕМИ У ЖІНОК ПІЗНЬОГО РЕПРОДУКТИВНОГО ВІКУ
Authors: Бойчук О. Г. , Дорофеєва У. С. 
Published: May 2022

РЕЗЮМЕ. Частота безплідних шлюбів на території України коливається від 15 до 25 % всіх подружніх пар, що перевищує критичний рівень 15 %, вказаний групою експертів ВООЗ, при якому безпліддя є фактором, що значно впливає на демографічні показники в країні та становить державну проблему. Безпліддя в шлюбі – одна з найактуальніших проблем сучасного суспільства та сучасної медицини, незважаючи на успіхи, досягнуті широким застосуванням методів допоміжних репродуктивних технологій (ДРТ). Питання створення сімʼї та материнства інколи відкладають до того часу, коли зачати дитину для подружжя власними силами стає вкрай складно. З віком спостерігають погіршення стану соматичного здоровʼя та зниження репродуктивної функції.
Мета – вивчити основні показники функціонального стану репродуктивної системи у жінок пізнього репродуктивного віку.
Матеріал і методи. Загалом під спостереженням перебувало 66 жінок пізнього репродуктивного віку. З них 36 хворих на трубно-перитонеальне безпліддя жінок з низьким оваріальним резервом, яким показано застосування програм ДРТ, склали основну групу. Методом простої рандомізації цю групу було поділено залежно від лікувальної схеми і запропоновано застосування PRP-терапії (активація фолікулогенезу).
Оцінка функціонування репродуктивної системи проводилась за рахунок визначення таких гормональних показників як пролактин (ПРЛ), тестостерон (Т), кортизон (К) естрадіол (Е2), лютеїнізуючий гормон (ЛГ), фолікулостимулювальний гормон (ФСГ) та антимюллерів гормон (АМГ) у ранню фолікулярну фазу, окрім прогестерону (П), який визначався в лютеїновій фазі.
Статистична обробка результатів досліджень проводилася на персональному компʼютері з використанням параметричних та непараметричних методів варіаційної статистики за допомогою прикладного програмного забезпечення «Statistica».
Результати. Аналіз гормональних показників функціонування репродуктивної системи виявив статистично значущі відмінності між середніми показниками ФСГ, АМГ, ЛГ, ПРЛ, прогестерону та естрадіолу у жінок основної та контрольної груп, що пояснюється, в першу чергу, наявністю порушень з боку репродуктивної системи у пацієнток основної групи, що є характерним для клінічного перебігу безпліддя у жінок пізнього репродуктивного віку з низьким оваріальним резервом.
Висновки. Як показало дослідження, у пацієнток із низьким оваріальним резервом, яким проводилась PRP-терапія, спостерігали кращу оваріальну відповідь та якість ооцитів і, відповідно, результати допоміжних репродуктивних технологій були успішні. Важливим це питання є для жінок старшого репродуктивного віку, оскільки виснаження овуляторного резерву призводить до зниження імовірності народження власних дітей.
Сучасні концепції лікування початкового карієсу зубів у дітей (огляд літератури)
Authors: Назаренко І. В. , Гевкалюк Н. О. 
Published: May 2022

Резюме. Карієс зубів на сьогодні залишається однією із найбільш актуальних проблем дитячої стоматології. Відомо, це патологічний процес, при якому відбуваються процеси демінералізації та розм’якшення твердих тканин зуба із подальшим формуванням дефекту у вигляді порожнини.
Мета дослідження – проаналізувати дані наукових літературних джерел щодо неінвазивних і мікроінвазивних методів лікування початкового карієсу зубів у дітей та їх ефективності в практиці дитячої терапевтичної стоматології.
Матеріали і методи. Застосовано бібліосемантичний метод для з’ясування стану проблеми, вивчення аналізу результатів поперед­ніх наукових досліджень на основі джерел літератури та електронних ресурсів.
Результати досліджень та їх обговорення. В огляді представлено аналіз досліджень, присвячених неінвазивним і мікроінвазивним методам лікування початкового карієсу зубів у дітей. Особливу увагу приділено аналізу експериментальних та клінічних досліджень, присвячених формуванню резистентності емалі зуба до дії карієсогенних факторів. Карієс-інфільтрація продемонструвала свою ефективність у лікуванні початкового карієсу відносно деяких видів ремінералізуючої терапії, однак порівняльні дослідження нечисленні та в більшості випадків проведені в лабораторних умовах. Досвід використання нових препаратів для неінвазивного та мікроінвазивного лікування карієсу зубів показав хороші результати, однак для широкого впровадження їх в клінічну практику необхідні достовірні клінічні докази, подальші довготривалі рандомізовані клінічні дослідження.
Висновки. У даний час існує численна кількість препаратів для лікування початкового карієсу зубів, що дозволяє лікарю-стоматологу зробити правильний вибір у кожній конкретній клінічній ситуації. Тим не менше, не дивлячись на широкий арсенал сучасних препаратів і методик лікування початкового карієсу в дітей, універсального засобу на даний момент не існує, а тому вказана проблема потребує більш ретельного і довготривалого дослідження.
Hesitação vacinal e a ‘pandemia’ dos não vacinados: o que fazer para enfrentar a nova “Revolta da Vacina”?
Authors: Santos Júnior Claudio José dos , Carvalho Neto Antônio de Pádua Medeiros de , Rocha Thiago José Matos , Costa Paulo José Medeiros de Souza 
Published: May 2022

A frequência da hesitação vacinal está aumentando em todo o mundo e, no contexto da pandemia da Covid-19, esse fenômeno vem sendo cada vez mais percebido no âmbito nacional. No presente trabalho, realizamos uma breve apresentação de fatores históricos desse fenômeno, abordamos seus principais determinantes e modelo conceitual, além de apresentar um conjunto de estratégias de (edu)comunicação em saúde vacinal que podem ser implementadas para enfrentamento dessa problemática com vista a elevar a credibilidade e a adesão às imunizações.
Delayed Cerebral Ischemia After Aneurysmal Subarachnoid Hemorrhage in Young Patients With a History of Migraine
Authors: van Os Hendrikus J.A. , Verbaan Dagmar , Ruigrok Ynte M. , Dennesen Paul , Müller Marcella C.A. , Coert Bert A. , Vergouwen Mervyn D.I. , Wermer Marieke J.H. 
Published: May 2022

Background:
Young patients with aneurysmal subarachnoid hemorrhage (aSAH) and a history of migraine may have an increased risk of delayed cerebral ischemia. We investigated this potential association in a prospective cohort of aSAH patients under 50 years of age.

Methods:
In our prospective cohort study, we included patients with aSAH under 50 years of age from 3 hospitals in the Netherlands. We assessed lifetime migraine history with a short screener. Delayed cerebral ischemia was defined as neurological deterioration lasting >1 hour not attributable to other causes by diagnostic workup. Adjustments were made for possible confounders in multivariable Cox regression analyses, and adjusted hazard ratios were calculated.

Results:
We included 236 young aSAH patients (mean age, 41 years; 64% women) of whom 44 (19%) had a history of migraine (16 with aura). Patients with aSAH and a history of migraine were not at increased risk of developing delayed cerebral ischemia compared with patients without migraine (25% versus 20%; adjusted hazard ratio, 1.16 [95% CI, 0.57–2.35]). Additionally, no increased risk was found in migraine patients with aura (adjusted hazard ratio, 0.85 [95% CI, 0.30–2.44]) or in women (adjusted hazard ratio, 1.24 [95% CI, 0.58–2.68]).

Conclusions:
Patients with aSAH under the age of 50 years with a history of migraine are not at increased risk of delayed cerebral ischemia.
Mysteriorum simulatio
Authors: Saggioro Alessandro 
Published: May 2022

Abstract
This article considers the presence of a vocabulary of mysteries in the late antique laws collected in the Theodosian Code. The analysis shows the common use of some traditional words in a new meaning in order to define Christianity and defend its identity against other religions: not only the traditional mystery cults, but also the heretics. This vocabulary presents concepts and ancient religious ideas transformed into voces mediae, that can be used by religious communities in the conflicts of the age.
Testing for the Bidirectional Relationship Between FDI in Services and Trade in Services: Evidence from Emerging Economies
Authors: Jithin P. , Babu M. Suresh 
Published: May 2022

We examine the two-way links between foreign direct investments (FDI) in services and trade in services for 26 emerging economies from 2003 to 2015 using sectoral and sectoral disaggregated FDI data. Within a multivariate framework, we use panel unit root tests, recently developed heterogeneous panel cointegration and panel vector error correction model (VECM). Our results confirmed the cointegrating relationship between trade in services, FDI in services, financial services FDI and nonfinancial services FDI. We find the existence of long-run unidirectional causality from trade in services to FDI in services. However, the disaggregated analysis shows a bidirectional link between nonfinancial services FDI and trade in services in the short run. Still, there is no causality between financial services FDI and trade in services both in the short run and long run. The result also shows the evidence of unidirectional causality running from trade in services to nonfinancial services FDI in the long run. It implies that sectoral decomposition matters in the FDI–trade nexus in emerging economies. JEL Codes: G20, F14, G20, F23