bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Стан зелених насаджень Українського державного університету науки і технологій міста Дніпра
Authors: Чонгова А. С. , Пономарьова О. А. , Кирпа О. С. 
Published: July 2022

Досліджено видовий склад і життєвий стан деревних насаджень на території Українського державного університету науки і технологій міста Дніпра, де виявлено 46 видів, гібридів і декоративних форм деревних рослин. Найбільше поширені родини Rosaceae Juss., Sapindaceae Juss., Ulmaceae Mirb., Fabaceae Lindl. За кількістю екземплярів найчастіше трапляються Robinia pseudoacacia L., Aсer platanoides L., Tilia platyphyllos Scop., Aesculus hippocastanum L., Ulmus pumila L., Picea pungens Engelm., вік яких переважно більше 50-ти років. За останні роки висаджено також чимало високодекоративних рослин, таких як Prunus serrulata Lindl., Caragana arborescens Lam., Catalpa bignonioides Walter. Розподіл за життєвим станом показав, що на території університету ростуть переважно здорові (31,6 %) деревні рослини та екземпляри з незначними пошкодженнями (54,5 %). Сильно пошкоджених дерев і кущів – 10 %, відмираючих рослин – 3 %. Виявлено вісім екземплярів сухостійних дерев (що становить менше 1 % від усіх рослин). У найкращому стані перебувають Tilia platyphyllos, Aсer platanoides L., Aesculus hippocastanum L., Betula pendula, Pinus nigra subsp. Рallasiana (Lamb.) Holmboe, Prunus serrulata Lindl. (сакура), Sorbus aucuparia L., Catalpa bignonioides. Відмираючі і сухостійні рослини трапляються серед екземплярів в'язів приземкуватого та малого, берези повислої, робінії звичайної, гіркокаштана звичайного, клена ясенелистого, ясена ланцетного, ялини колючої. Встановлено, що категорії поганого життєвого стану притаманні переважно деревам старої вікової групи, що ростуть у парковій частині кампусу, де за рослинами немає догляду. Біля навчальних корпусів відзначено більше видове різноманіття і кращий життєвий стан рослин. Частка гарноквітучих дерев і кущів становить близько 45 % від усіх рослин, що значно підвищує декоративність насаджень, особливо у весняно-літній період. Переважають рослини з білими і біло-рожевими квітками і суцвіттями. Отримані дані дадуть змогу оцінити і порівняти сучасний стан зелених насаджень на території закладів вищої освіти для подальших рекомендацій щодо підвищення їх стійкості та декоративності.
Динаміка видового складу живого надґрунтового покриву незімкнутих лісових культур дуба звичайного у свіжих сугрудах Житомирського Полісся
Authors: Іванюк І. Д. , Фучило Я. Д. , Ландін В. П. 
Published: July 2022

Оцінено вплив суцільних рубань материнських дубових деревостанів у свіжих сугрудах Житомирського Полісся на динаміку фіторозмаїття живого надґрунтового покриву до і після зімкнення лісових культур. Встановлено, що перед проведенням суцільних рубок головного користування (РГК) дубові насадження у віці 130-140 років мали середню повноту близькою 0,60 та густий надґрунтовий покрив із 40-50 видів, проективне покриття якого становило 75-80 %. Після проведення суцільних РГК і створення лісових культур у рослинному покриві відбуваються кардинальні зміни, визначальним екологічним фактором яких є видалення деревостану – едифікаторного ярусу лісу, а також підліску та підросту деревних порід. При цьому, проективне покриття трав'яно-чагарничкового ярусу зменшується до 50-55 %, за практично незмінних показників його видової насиченості (близько 50 видів). Але сам видовий склад цього ярусу істотно змінюється. Зокрема, різко зростає кількість лучних злакових видів, що поодиноко траплялися у материнських фітоценозах, появилася значна кількість рудеральних видів, які є переважно однорічниками чи одно-дворічниками (злинка канадська (Erigeron canadensis L.) – 5-7 %, осот звичайний (Cirsium vulgare (Savi) Ten.), фалакролома однорічна (Phalacroloma annuum (L.) Pers.) та ін.). У дворічних незімкнених культурах загальне проективне покриття трав'яно-чагарничкового ярусу зростає до 65 % теж завдяки рудеральних видам. На трирічних зрубах трав'яно-чагарничковий ярус за проективним покриттям та видовим насиченням схожий як на дворічних. Для нього характерним є збереження певної кількості світлолюбних сільвантів, (їх сумарне проективне покриття не перевищує 6-7 %). У наступні роки, завдяки частковому відновленню підліску, підросту і зростанню впливу лісових культур, зі складу живого надґрунтового покриву поступово випадають світлолюбні рудеральні та лучні види і починається відновлення лісової рослинності. У віці 9-10 років крони лісових культур та природного поновлення практично змикаються (на 80-85 %). При цьому частка дуба звичайного (Quercus robur L.) становить 50 %, сосни звичайної (Pinus sylvestris L.) – 20 %, берези повислої (Betula pendula Roth.) – 15 %. Унаслідок змикання крон молодого деревостану та затінення поверхні ґрунту, проективне покриття трав'яно-чагарничкового ярусу зменшується до 60 %, а його видова насиченість – до 43-х видів, при цьому чітко проявляється динамічне відновлення популяцій типових лісових видів, унаслідок чого флористичний склад живого надґрунтового покриву досліджуваних фітоценозів практично повністю відновлюється.
Оцінювання впливу мінеральних добрив і капсульованих пет на агроекосистеми біологічної рекультивації порушених земель
Authors: Гречаник Р. М. , Мальований М. С. , Тимчук І. С. , Сторощук У. З. 
Published: July 2022

Оцінено вплив мінеральних добрив, капсульованих відходами поліетилентерафталату (ПЕТ), на агроекосистеми біологічної рекультивації порушених земель. Встановлено, що для цілей біологічної рекультивації можуть бути використані ефективні мінеральні добрива, які забезпечують збалансоване і постійне впродовж вегетаційного періоду живлення рослин – капсульовані добрива. Перспективним методом капсулювання є використання для створення капсули модифікованого ПЕТ. Досліджено вплив добрив, капсульованих модифікованим ПЕТ, на зміну рН ґрунту, вмісту елементів живлення в ґрунті та активність мікроорганізмів ґрунту в системі "ґрунт – добриво – рослина". Як базове добриво використано нітроамофоску NPK 16:16:16. Дослідження виконано на темно-сірому опідзоленому глеюватому легкосуглинковому ґрунті. Досліджено 3 варіанти: контроль, гранульоване та капсульоване добриво. Проаналізувавши загальну зміну кислотності ґрунту у системі "ґрунт – добриво – рослина", з'ясовано, що на початкових етапах після внесення добрив капсульоване добриво створює слабший вплив на зміну кислотності ґрунту порівняно із гранульованим, а отже, не так агресивно впливає на ґрунтову мікрофлору та рослинний покрив. Дослідженнями щодо вивільнення основних елементів живлення з добрив встановлено, що у варіантах із капсульованими добривами на 60-ту добу досліду P2O5 вивільнилося на 10 мг/кг ґрунту більше; K2O – на 13 мг/кг ґрунту більше; кількість NO2 – на 11,2 мг/кг ґрунту більше, ніж у гранульованому добриві. Це пояснюють тим, що на початкових етапах гранульоване добриво швидше розчинялося і вивільняло велику кількість поживних елементів, які не змогли повною мірою засвоїтися рослинами. Надмірна їх кількість виводилась системою поливу за межі кореневої системи рослин. У капсульованих добривах процес вивільнення тривав повільніше, що забезпечило ефективніше засвоєння елементів живлення, із меншим негативним впливом на довкілля. За результатами дослідження впливу добрив на мікробіологічну активність ґрунту встановлено, що підвищена норма внесення капсульованих мінеральних добрив, яка становила у перерахунку 1000 кг/га, не завдала шкоди загальній та азотфіксувальній мікрофлорі ґрунту та позитивно вплинула на кількість мікроорганізмів. Динаміка часової зміни логарифму чисельності азотфіксувальної мікрофлори ґрунту в системі "ґрунт – добриво – рослина" у всіх варіантах описується однотипною залежністю, хоча найвищий приріст азотфіксувальної мікрофлори виявлено у разі застосування капсульованих добрив.
Особливості вирощування живцевих саджанців тополі на вилугуваних чорноземах Правобережного Лісостепу України
Authors: Фучило Я. Д. , Іванюк І. Д. , Бордусь О. О. 
Published: July 2022

Наведено результати досліджень особливостей вирощування живцевих саджанців тополі культиварів 'Dorskamp', 'Robusta', 'І-45/51' та тополі Торопогрицького на вилугуваних чорноземах Правобережного Лісостепу України. Подано показники приживлюваності живців різної довжини (20, 25 та 30 см), висаджених у два терміни (пізня осінь і рання весна) і висот саджанців, що з них виросли. Холодна та суха весна 2020 р. спричинила загибель великої кількості живців, особливо – висаджених навесні. Їх укоріненість становила у сорту 'Dorskamp' – від 41,7 до 85,3 %, у 'Robusta' – від 12,5 до 20,0 %, у 'І-45/51' – від 20,0 до 28,3 % і у тополі Торопогрицького – від 35,0 до 48,3 %. У 2020 р. спостерігалася тенденція до вищого укорінення живців завдовжки 25 см. У 2021 р. взагалі перевага за відсотком укорінення була за живцями найменших розмірів (20 см, перпендикулярний зріз), де укоріненість живців сорту 'Dorskamp' становила 86,7 %, у сорту 'Robusta' – 85,0 %, у 'І-45/51' – 70,0 %. У 2021 р. приживлюваність живців, висаджених восени 2020 р., за незначним винятком (20-сантиметрові живці з перпендикулярним зрізом), була найменшою з двох років досліджень. За осіннього садіння живців найвищі показники висоти живцевих саджанців отримано у тополі Торопогрицького. У цього ж сорту виявлено також високі показники укорінення живців, що свідчить про доцільність висаджування його живців восени. За весняного садіння найбільші розміри мали живцеві саджанці сорту 'Dorskamp'. У 2020 р. їх середня висота становила від 165,6 до 176,4 см, а у 2021 р. – від 195,0 до 228,6 см. Також у цьому варіанті укоренилася найбільша кількість живців. Упродовж вегетативного періоду 2020 р. сорти 'Robusta' і 'І-45/51', як уже відомо, відзначалися дуже низькими показниками укорінення живців. У них також виявилися найменшими показники середньої висоти саджанців, що з них виросли як за осіннього, так і за весняного садіння живців. Вплив розмірів живців на висоту живцевих саджанців виявився неістотним. Здебільшого саджанці із живців завдовжки 20 і 25 см мали більшу середню висоту, ніж за використання живців завдовжки 30 см. Живці з косим зрізом, за весняного садіння, переважали за укоріненням живці з перпендикулярним зрізом тільки у двох варіантах із восьми (у тополі Торопогрицького).
Frequency and prevalence of drug therapy related problems after hospitalization
Authors: A Reddy Sekhar , G Udith , M Monika Devi , S Gnana Priya , Chandrala Kiran Kumar , P Venkatesh 
Published: July 2022

Background: Drug-related problems (DRPs) are perceived to occur frequently when patients are discharged from the hospital. Drug-related problems (DRP) are “an event or circumstance involving drug therapy that actually or potentially interferes with the desired health outcome”. Pharmacists influence health care outcomes through the identification and resolution of drug related problems (DRPs).
Aim and objectives: The study is aimed to assess the frequency and prevalence of drug therapy related problems in patients after hospitalization in Jayabharath Hospital, Nellore. To estimate the opportunities for pharmacist to provide pharmaceutical care. A probabilistic convenient sampling was done to estimate the frequency and prevalence of drug therapy related problems, patients those who are aged above 18 years of either sex were included. Pregnant patients, and those who are having a unwillingness to participate in study were excluded.
Methodology: This cross sectional study was conducted between December 2020 to May 2021 on patients who discharged to home from Jayabharath Hospital, Nellore . . Most of our study population were within the age group of 30 to 45years (33.33 %) followed by 60 to 75years (25.00 %).among the present study population most of them were married (83.3 %) and illiterates (62.5 %).
Results and Discussion: Nearly 50 drugs are responsible for drug related problems in the present study among those Phenytoin was found to be leading drug in relation to development of drug therapy related problems, Where as Nifedipine was found to be least problem producing drug in present study population.
Conclusion: Overall we found various kinds of drug therapy related problems, which implies there is a need of continuity of care even after discharge from the hospital.
TESS Observations of Kepler Systems with Transit Timing Variations
Authors: Jontof-Hutter Daniel , Dalba Paul A. , Livingston John H. 
Published: July 2022

Abstract
We identify targets in the Kepler field that may be characterized by transit timing variations and are detectable by the Transiting Exoplanet Survey Satellite (TESS). Despite the reduced signal-to-noise ratio of TESS transits compared to Kepler, we recover 48 transits from 13 systems in Sectors 14, 15, 26, 40 and 41. We find strong evidence of a nontransiting perturber orbiting Kepler-396 (KOI-2672) and explore two possible cases of a third planet in that system that could explain the measured transit times. We update the ephemerides and mass constraints where possible at KOI-70 (Kepler-20), KOI-82 (Kepler-102), KOI-94 (Kepler-89), KOI-137 (Kepler-18), KOI-244 (Kepler-25), KOI-245 (Kepler-37), KOI-282 (Kepler-130), KOI-377 (Kepler-9), KOI-620 (Kepler-51), KOI-806 (Kepler-30), KOI-1353 (Kepler-289), and KOI-1783 (Kepler-1662).
Predictions for Observable Atmospheres of Trappist-1 Planets from a Fully Coupled Atmosphere–Interior Evolution Model
Authors: Krissansen-Totton J. , Fortney J. J. 
Published: July 2022

Abstract
The Trappist-1 planets provide a unique opportunity to test the current understanding of rocky planet evolution. The James Webb Space Telescope is expected to characterize the atmospheres of these planets, potentially detecting CO2, CO, H2O, CH4, or abiotic O2 from water photodissociation and subsequent hydrogen escape. Here, we apply a coupled atmosphere–interior evolution model to the Trappist-1 planets to anticipate their modern atmospheres. This model, which has previously been validated for Earth and Venus, connects magma ocean crystallization to temperate geochemical cycling. Mantle convection, magmatic outgassing, atmospheric escape, crustal oxidation, a radiative-convective climate model, and deep volatile cycling are explicitly coupled to anticipate bulk atmospheres and planetary redox evolution over 8 Gyr. By adopting a Monte Carlo approach that samples a broad range of initial conditions and unknown parameters, we make some tentative predictions about current Trappist-1 atmospheres. We find that anoxic atmospheres are probable, but not guaranteed, for the outer planets; oxygen produced via hydrogen loss during the pre-main sequence is typically consumed by crustal sinks. In contrast, oxygen accumulation on the inner planets occurs in around half of all models runs. Complete atmospheric erosion is possible but not assured for the inner planets (occurs in 20%–50% of model runs), whereas the outer planets retain significant surface volatiles in virtually all model simulations. For all planets that retain substantial atmospheres, CO2-dominated or CO2–O2 atmospheres are expected; water vapor is unlikely to be a detectable atmospheric constituent in most cases. There are necessarily many caveats to these predictions, but the ways in which they misalign with upcoming observations will highlight gaps in terrestrial planet knowledge.
Geometric Assumptions in Hydrodynamic Modeling of Coronal and Flaring Loops
Authors: Reep Jeffrey W. , Ugarte-Urra Ignacio , Warren Harry P. , Barnes Will T. 
Published: July 2022

Abstract
In coronal loop modeling, it is commonly assumed that the loops are semicircular with a uniform cross-sectional area. However, observed loops are rarely semicircular, and extrapolations of the magnetic field show that the field strength decreases with height, implying that the cross-sectional area expands with height. We examine these two assumptions directly, to understand how they affect the hydrodynamic and radiative response of short, hot loops to strong, impulsive electron beam heating events. Both the magnitude and rate of area expansion impact the dynamics directly, and an expanding cross section significantly lengthens the time for a loop to cool and drain, increases upflow durations, and suppresses sound waves. The standard T ∼ n
2 relation for radiative cooling does not hold with expanding loops, which cool with relatively little draining. An increase in the eccentricity of loops, on the other hand, only increases the draining timescale, and is a minor effect in general. Spectral line intensities are also strongly impacted by the variation in the cross-sectional area because they depend on both the volume of the emitting region as well as the density and ionization state. With a larger expansion, the density is reduced, so the lines at all heights are relatively reduced in intensity, and because of the increase of cooling times, the hottest lines remain bright for significantly longer. Area expansion is critical to accurate modeling of the hydrodynamics and radiation, and observations are needed to constrain the magnitude, rate, and location of the expansion—or lack thereof.
Assessment of Knowledge and Lifestyle Pattern during COVID-19 Pandemic in Al-Qunfudhah’s Locality: In Saudi Arabia
Authors: Mohammed Manal , Gadah-Eldam Agba A. A. , Taha Zainab 
Published: July 2022

The COVID-19 pandemic continues to pose significant challenges to nations. The Saudi Arabia government aimed to mitigate the spread of COVID-19 through different health strategies and policies that impact the population's health and lifestyle. This study aimed to assess the knowledge and awareness of the adult Saudi Arabian people and residents on the Coronavirus pandemic and examine their association with dietary habits. A cross-sectional study was conducted in Al-Qunfudhah’s locality - Kingdom of Saudi Arabia from 13 September to 15 October. Data collection was performed using a direct interview using a questionnaire, which was divided, into four sections: the first section was directed at the socio-demographic characteristics of the participants; the second was dedicated to assessing the individual's knowledge about COVID-19; the third section was designed to assess the lifestyle pattern of COVID-19. Dietary intake was assessed by food frequency questionnaires (FFQ). According to the results of data analysis, 400 respondents were included in this study. Knowledge about COVID-19 was high (94 %) among the participants, primarily obtained from the traditional media platforms and social media (71.20%.). 91% of the respondents have complied with regular usage of precautionary tools, (8%) sometimes, 56.5 % of the respondents experienced a change in food habit during the period of confinement. Food items which presented a higher consumption were: fish on the top of the groups (83.25 %), followed by anion and orange (47%) for both , lemon drink (42.75 %), potatoes and garlic almost achieved similar percentages (38.25% & 38.75) respectively, while milk and milk product came on the bottom of the list (37.75). Medium intake illustrated lettuce, green pepper and carrots were taken by nearly almost one-third of the participants 34% 34% &32%, respectively, followed by meat (31.75%). Lower intake was noticed for eggs (29.25%) and lentils (33.5%). Vegetables including pumpkin, broccoli and cauliflower represented low intake by half of the participants (50%) , physical activity and exposure to sunlight were practiced regularly during the lockdown, by (43%), (49.8 %.) respectively. These findings include the Saudis and residential population who have adopted healthier dietary behaviors during the COVID-19 confinement through a closer approach towards the Med Diet-style eating patterns.
The knowledge of eating habits and the practice of physical activity should guide the authorities and educational agencies to propose strategies that could encourage a balanced and healthy diet (MD) and physical activity practice.
The Future Perspectives of Redefining the Resection Margin Status in Different Cancers of Pancreas
Authors: Elshaer Ahmed , El-Sayed Tamer , Dasgupta Dowmitra 
Published: July 2022

Background: The interest towards the assessment of circumferential resection margins(CRM) in pancreatic cancers has been evolving over last years. Whilst several studies investigated the influence of R1-resections on survival, not many studies evaluated the prognostic value of each resection margin. In this study, we examined the different resection margins to better understand their prognostic implications on overall survival.
Methods: This prospective study included a cohort of patients who had pancreaticoduodenectomy for cancer purposes at our institution from 2008 till 2013. Median follow-up was 6 years. Involved margins in R1-resections were further classified into anatomical margins (anterior, posterior and circumferential margins) and surgical margins (vascular/medial margins and transection margins). Overall survival was assessed for each specific resection margin.
Results: 134 patients were included with median age 66 years. R1-resection was done in 54% of patients(n=72/134). Median survival of R0-resection group was 6.3 years, compared to 1.9 years for R1-resection group(p-value 0.001). Vascular (surgical) margins had the lowest survival rate (1.7years) compared to anatomical margins (anterior, posterior and circumferential margins) with 3.6, 2.2 and 2.1 years respectively (p-value 0.02). On multivariate analysis; lymph node involvement and vascular resection were the only factors to correlate significantly with poor survival.
Conclusion: Whilst the new pathological protocols advised to perform rigorous margin assessment of CRM, the prognostic value of each resection margin is still unclear. This study showed variation of survival across different resection margins with inferiority towards vascular (surgical) margins. This supported the need of redefining R1-margins in the future pathological classifications according to their different prognostic impacts.
Unique botanical value on Atacora Mountains: reasons for the creation of new conservation areas in Benin
Authors: Ouachinou Jéronime Marie-Ange Sènami , Dassou Gbèwonmèdéa Hospice , Djidohokpin Donald , Salako Kolawolé Valère , Adjiré Clément , Adomou Aristide Cossi , Assédé Emeline P. S. , Wala K. , Yédomonhan Hounnankpon , Tossou Monique , Neuenschwander Peter , Sinsin Brice 
Published: July 2022

Background and aims- Atacora Mountains (AMs) are a geo-morphologically, ecologically and floristically important ecosystem in Benin. Unfortunately, nearly entire the area remains without official protection. Considering the high pressure on the flora and vegetation during last decades, identification of suitable conservation areas at finer scale is needed. This work present a checklist of plant species found in the six site covered by Atacora Mountains, assess distribution of the special plants (endemic, nearly endemic, exclusive and threatened) and identify diversity centres and priority conservation area.
Material and methods- Inventories were conducted in six sites covered by the AMs from August 2017 to March 2019. The phytosociological method of Braun-Blanquet was applied. A total of 129 plots of 900 m² for mature individuals, and subplots of 5 x 5 m for regenerations were performed. The map of AMs was digitised using ArcGIS 9.3 and grid cells based on mileage were used to assess the spatial patterns of special species.
Key results- In total, 827 plant species belonging to 464 genera and 105 families of which 55 special species were recorded. The highest numbers of the special species were distributed throughout the study area except in Toucountouna and Kérou sites. Using distribution and taxonomic richness in special taxa as model system, three biodiversity centers and one top conservation priority site (Boukoumbé) were identified.
Conclusion- The identified areas of AMs can form the basis for defining habitats with priority conservation in this ecosystem. It is therefore important to preserve the remaining plant populations in situ to create an environment in which they can increase to levels beyond an imminent danger of extinction.