ОСОБЛИВОСТІ ГОРМОНАЛЬНОГО СТАТУСУ ЖІНОК З БЕЗПЛІДДЯМ НА ФОНІ СИНДРОМУ ПОЛІКІСТОЗНИХ ЯЄЧНИКІВ ТА ХРОНІЧНОГО ЕНДОМЕТРИТУ ЗА УМОВИ МОДИФІКОВАНОЇ ТЕРАПІЇ
Authors: Хміль Досвальд А. С. , Маланчук Л. М. 
Published: August 2022

РЕЗЮМЕ. Основним методом відновлення фертильності у хворих на СПКЯ є використання допоміжних репродуктивних технологій. Хронічний ендометрит виявляють у 30,3 % пацієнтів з повторними невдалими імплантаціями при ЕКЗ. Відмічається значно вищий рівень настання клінічних вагітностей і рівень живонародження в програмах ЕКЗ у жінок після адекватного тривалого лікування хронічного ендометриту (ХЕ). Актуальним залишається питання оптимального лікування пацієнток із коморбідністю СПКЯ та хронічного ендометриту в протоколах ДРТ.
Мета – проаналізувати вплив модифікованої схеми лікування у протоколах екстракорпорального запліднення у жінок із безпліддям на фоні СПКЯ та хронічного ендометриту на гормональний фон жінок, включених у дослідження.
Матеріал і методи. Проведено обстеження 105 жінок із ендокринним безпліддям на фоні СПКЯ та хронічного ендометриту. Пацієнтки були поділені на дві клінічні групи залежно від причини та схем лікування безпліддя. У першу клінічну групу включили 43 жінки (30,71 %) із ендокринним безпліддям на фоні СПКЯ та хронічного ендометриту, яким було запропоновано загальноприйняте лікування хронічного ендометриту і проведено відтермінований перенос ембріонів у кріоциклах через 2–4 місяці з використанням замісної гормональної терапії та в природному циклі. У другу клінічну групу були включені 62 жінки (44,29 %) із ендокринним безпліддям на фоні СПКЯ та хронічного ендометриту. Перед проведенням КОС та після пункції фолікулів до ембріотрансферу пацієнтки отримували комбіновану терапію вітамінним комплексом із інозитолом – «FT 500 Рlus» 1 пакетик 1 раз на добу та препарат альфа-ліпоєвої кислоти – «Pelvidol» у середньопрофілактичній дозі – 1 таблетка 1 раз на добу протягом 2–4 місяців. Пацієнткам було зроблено відтермінований кріоперенос – через 2–4 місяці після проведеного лікування хронічного ендометриту за модифікованою схемою, яка включала препарат альфа-ліпоєвої кислоти, PRP-терапію ендометрія та інфузію Ліпофундину на 2–3 день менструального циклу та в день кріоембріотрансферу. Контрольну групу (25,0 %) склали 35 жінок із чоловічим фактором безпліддя.
Результати. Концентрація АМГ вірогідно не відрізнялася у дослідних групах як до, так і після запропонованого лікування. Варто відмітити найвищі значення прогестерону в день тригера у першій дослідній групі, яке вірогідно перевищувало результати другої групи із модифікованою схемою лікування і групи порівняння, що, в свою чергу, може негативно впливати на імплантацію ембріонів. При цьому модифікована схема лікування зумовлювала вірогідне підвищення рівня прогестерону на 21–23 день менструального циклу в 1,45 раза стосовно даних до лікування. Призначення модифікованої схеми лікування призводило до вірогідного зниження співвідношення ЛГ/ФСГ на 80,28 % проти його значень до корекції.
Висновки. Призначення модифікованої схеми лікування, на відміну від стандартної схеми, призводить до підвищення концентрації ФСГ (на 25,8 %) та прогестерону на 21–23 день МЦ (на 29,71 %), а також до зниження співвідношення ЛГ/ФСГ (на 34,57 %), рівня прогестерону в день тригера (на 29,71 %), концентрації естрадіолу (на 17,46 %) та тестостерону (на 19,58 %).