bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
СИЛУЕТИ ЖАНРОВО-СТИЛЬОВИХ МОДЕЛЕЙ В МУЗИЧНОМУ ТЕКСТІ «УКРАЇНСЬКИХ ВИТИНАНОК» Л.М. КОЛОДУБА
Authors: Ryabtseva Irina 
Published: September 2022

Мета статті – виявлення формотворчих моделей і жанрово-стильових домінант, що визначили культурно-стильову полілогічність музичного тексту в «Українських витинанках» Л. Колодуба для гобоя / саксофона соло (версія 1998 р.). Програмна назва твору орієнтує на силуети, як відмінну рису техніки давньослов’янського виду декоративного мистецтва витинанки. Підкреслена рел’єфність і лаконізм музичного тексту, так само, як і впізнаваність контурних елементів візуального силуету витинанки, надає імпульс для творчого «декодування» узагальнених рис різних жанрово-стильових моделей, ознаки яких окреслюються контурно. Методи розвідки ґрунтуються на загальнонаукових принципах дослідження, таких як аналіз, синтез, дедукція та індукція, а також задіються інтертекстуальний, структурно-функціональний, інтерпретологічний та порівняльний аналіз. Наукова новизна статті полягає у виявленні та окресленні ознак жанрово-стильових моделей програмної інструментальної композиції, що здійснено вперше і надає можливість глибше зрозуміти процес стилеутворення, усвідомити принципи новітнього музичного мовлення. У висновках представленої наукової розвідки зазначено, що в «Українських витинанках» Л. Колодуба відбувається вільне поєднання будь-яких стильових джерел у їх абсолютно органічному й природньому переплетенні. Крізь призму лаконічних і рел’єфних, подібних до графічних силуетів, жанрових ознак фольклорних, джазових, барочних моделей, відбувається залучення виразових можливостей авангардової техніки. Так, фольклорна традиція народної інструментальної або ж вокальної імпровізації природньо узгоджується з алеаторикою; ефект «пленерного» звучання й просторового відлуння – з використанням політональності, а також сонористики; особливу роль має перемінна метрика, примхлива імпровізаційна й остинатна ритміка. Поєднання різних стильових прототипів має спільні «точки перетину». Так, барочний і джазовий імпровізаційні прототипи органічно вписуються в народну інструментальну манеру. А характерні інтонаційні звороти барочної арії lamento, так само природньо узгоджуються з почерком народних голосінь, або ж трактуються певними інтонаційними «контурами» лірико-пісенної стихії.
КЛАСИФІКАЦІЯ БАРОКОВИХ КОНЦЕРТІВ: ТЕРМІНОЛОГІЧНИЙ ДИСКУРС
Authors: Rakochi Vadym 
Published: September 2022

Мета статті – класифікувати барокові концерти й аргументувати застосування відповідної термінології. Класифікація барокових концертів належить до однієї з найбільш дискусійних у музикознавстві. Неоднозначність термінів, їх неоднакове змістовне наповнення і застосування до барокових концертів методологій, прийнятних для більш пізніх епох, стають на заваді появі загальновизнаної класифікації. Методи дослідження. Аналіз партитур дозволив виявити характерні риси викладу у концертах і важливість визначення типу взаємодії між солістом (солістами) й оркестром; компаративний метод уможливив порівняння різних барокових концертів; історичний пояснив доцільність певної термінології. Наукова новизна полягає в уточненні термінології шодо барокових концертів. Зазначено відсутність чіткого розмежування concerto grosso і концерту для кількох солістів з оркестром. Підкреслено, що наявність окремої партії клавішного інструмента (basso continuo) у групі concertino є однією з двох принципових відмінностей між ними. Другою визначено активніше контрастування, зокрема на рівні тематичного матеріалу у solo concerto, порівняно з grosso. Аргументовано використання назви concerto ripieno лише стосовно барокових концертів та «оркестрового концерту» – щодо ХХ століття. Це пояснено опорою на групове звучання у першому випадку і солювання кожного виконавця – у другому. Назву «камерний концерт», попри відмінність її змісту у XVIII і ХХ століттях, запропоновано використовувати щодо нечисленних (до 10 осіб) колективів з окремою партією кожного виконавця. Розмежовано назви «сольний» та «інструментальний» концерти. У висновках наголошено на частому проростанні рис одного концерту в іншому через значну близькість різних видів і аргументовано класифікацію барокових концертів на три групи з можливим виокремленням камерного концерту з concerto ripieno.
ІНТЕРПРЕТАЦІЯ ПОЕЗІЇ Ш. БОДЛЕРА В MÉLODIE Е. ШАБРІЄ «ЗАПРОШЕННЯ ДО ПОДОРОЖІ»
Authors: Zharkykh Tatiyna 
Published: September 2022

Мета дослідження – розкрити особливості музичного прочитання поезії Ш. Бодлера в творі Е. Шабріє «Запрошення до подорожі». Для досягнення поставленої мети використовуються наступні методи: історико-біографічний – сприяє виявленню подій, що вплинули на створення mélodie; герменевтичний – розкриває сенс та інтерпретацію як поетичного, так і музичного текстів; контекстний, необхідний для визначення змістовних зв’язків між творами Ш. Бодлера й Е. Шабріє; стильовий – допомагає визначити специфіку індивідуального композиторського стилю в контексті традицій жанру mélodie; фоносемантичний, що декодує французькі звукосимволи поетичного тексту Ш. Бодлера. Наукова новизна полягає в тому, що запропонована стаття є однією з перших робіт, пов’язаних з виявленням специфіки втілення поетичної символіки Ш. Бодлера у камерно-вокальній музиці Е. Шабріє. Висновки. Поетичний текст «Запрошення до подорожі» Ш. Бодлера наповнений конкретно вираженими образами – зоровими, нюховими, слуховими, у зв'язку із чим виникають паралелі з живописом та музикою. Е. Шабріє, як тонкого цінителя цього виду мистецтва, надихнула символістська поезія Ш. Бодлера, тому створюючи mélodie «Запрошення до подорожі», французький композитор блискуче зберігає поетичний зміст першоджерела. Риси символізму, близького до літературного імпресіонізму, залишаються і в музиці за рахунок використання дисонуючих нонакордів, що вводяться без підготовки, як раптовий «спалах» музичного кольору. До традиційного виконавського дуету – вокаліст і фортепіано – додається фагот з його специфічним тембром, що привносить особливі екзотичні фарби у загальну музичну палітру. Таким чином, у камерно-вокальній музиці Е. Шабріє зберігає неповторну бодлерівську синестезію і додає до неї свою власну, його «L'invitation au voyage» – це синтез поезії, живопису та музики.
ХУДОЖНІЙ СВІТ КИТАЙСЬКОГО НАЦІОНАЛЬНОГО МЮЗИКЛУ «ТАН СЯНЬЦЗУ»
Authors: Jiang Zhaoyu 
Published: September 2022

Мета статті – визначити ознаки художнього світу національного китайського мюзиклу «Тан Сяньцзу». 40-річна історія мюзиклу (з 1980 – по 2020 рр.) у контексті китайської національної музично-театральної культури визначається поступовістю переусвідомлення та стрімкістю розвитку орієнталізованого жанру західного походження. Друге десятиліття ХХІ сторіччя визначається створенням жанрової моделі оригінального національного китайського мюзиклу, основаного на підкоренні західних традицій основам національного музичного театру. Виразом національного перетлумачення західного жанрового прообразу став створений 2017 р. композитором Шу Тень Чан і лібретистом Линь Цзай Юн національний китайський мюзикл «Тан Сяньцзу», присвячений 400-річчю смерті геніального поета і музиканта, автора славнозвісної «Піонової альтанки» (1598) – народної південної опери кунцюй. Методи дослідження означеної теми – історичний, семантичний, жанровий, порівняльний. Наукова новизна статті полягає у визначенні ознак художнього світу національного китайського мюзиклу Шу Тень Чан – Линь Цзай Юн «Тан Сяньцзу», серед яких – залучення класичного сюжету («Піонова альтанка»), що у процесі композиторської інтерпретації набуває переосмислення та осучаснення; формування музичної драматургії на кшталт національного шедевру («Книга пісень»); наявність синтезу різних жанрових типів опери (народної південної опери кунцюй і пісенної опери); набуття вічним трансцендентальним коханням значення наскрізної ідеї твору; розгорнення міфологеми Liebestod; актуальність властивостей західного і східного романтизму; образно-змістовний контрапункт сюжетів; наявність ілюзорних образів різних типів. Висновки. Історико-художнє значення національного китайського мюзиклу «Тан Сяньцзу» Шу Тень Чан – Линь Цзай Юн полягає у затвердженні жанрових властивостей орієнтального різновиду музично-театрального західного прообразу.
СУЧАСНА КИТАЙСЬКА ХУДОЖНЯ ПІСНЯ: ІСТОРІЯ РОЗВИТКУ І ЖАНРОВІ ОЗНАКИ
Authors: Liu Lihui 
Published: September 2022

Мета статті – визначити етапи розвитку і жанрові ознаки сучасної китайської художньої пісні. Методологія пропонованого наукового дослідження базована на принципі історизму, порівняльному аналізі, аналізі інтонаційної драматургії, методі глибокого аналізу музики. Наукова новизна презентованої статті полягає у визначенні етапів розвитку жанру сучасної китайської художньої пісні її жанрових властивостей, функціонування «ілюзорного образу». Висновки. Історія розвитку жанру сучасної китайської художньої пісні, обумовлена доленосними історичними подіями Нового Китаю, нараховує три етапи розвитку (1949 – 1965 рр.; 1976 – 2000 рр.; 2000 рр. – по теперішній час). Визначено «циклічні закономірності» розвитку жанру сучасної китайської художньої пісні (триадичність; перерваний цикл); ознаки формування нового історичного циклу у її розвитку на початку ХХІ століття та жанрові риси (прихованість історичного підтексту; наявність «ілюзорного образу» як відображення вищого змісту твору; формування проекції макросприйняття світу як передумови створення «макроконцепції»). Надзвичайно популярні сучасні китайські художні пісні Інь Цінь вирізняє поєднання удаваного та реального, подолання оформленого заради досягнення «порожнього» – джерела життя. Епідемія SARS обумовила появу 2002 р. сучасної китайської художньої пісні Інь Цінь «Збирай усю свою любов». Її жанрове рішення парадоксальне: замість реквієму обрано жанрові засади оди, гімну. В «ілюзорному образі» відтворено семантику духовного польоту у майбутнє. Визначені інтонаційні символи збирання любові (інтонеми заклику і духовного польоту до майбутнього). Спостережено ознаки стадіальної, концентричної, крещендуючої драматургії, драматургії мети. Сутність ілюзорного образу розкрито, насамперед, завдяки методу «глибокого осягнення» музики.
НОВІ АСПЕКТИ ПРОГРАМНОСТІ В СУЧАСНІЙ МУЗИЧНІЙ КУЛЬТУРІ
Authors: Khotun Alona 
Published: September 2022

Мета статті визначити зміни у музично-теоретичному осмисленні програмної музики, які відбулися в англомовному музикознавстві на початку ХХ ст. та призвели до формування модерної парадигми дослідження програмності. Кінець ХІХ ст. відзначений кризою романтичної програмності: композитори все більш тяжіють до прихованих програм або взагалі відмовляються від них. У музикознавстві починаються дослідження програмності у більш широкому історичному контексті. Методи дослідження: порівняльно-критичний аналіз та систематизація даних, отриманих з англомовних джерел (у першу чергу з фундаментальних монографій Ф. Нікса та Дж. Крегора); історико-системний аналіз впливу таких явищ, як культурна травма та місця пам’яті, на втілення програмності у меморіальних жанрах сучасної музики; музикознавчий аналіз музичних творів Дж. К. Адамса та Ч. Айвза. Наукова новизна результатів полягає в тому, що вперше в українському музикознавстві на матеріалі монографій Ф. Нікса та Дж. Крегора розглянуто зміни у теоретичному осмислені принципу програмності та на матеріалі творів Дж. К. Адамса досліджено реалізацію цих змін. Висновки. Сучасні композитори, на відміну від романтиків, які втілювали у програмних творах особисті переживання, звертаються переважно до колективного емоційного досвіду. Це надає поштовх розвитку меморіальних жанрів, які не лише втілюють нові способи реалізації програмності, а виконують також психотерапевтичну функцію, допомагаючи слухачам подолати відчуття болю від втрат. Програмність в сучасній музиці набуває нових носіїв: крім асоціативно-програмних заголовків, важливою складовою стають коментарі автора, надані постфактум.
ОРИГІНАЛЬНІ СТИЛЬОВІ КОНЦЕПЦІЇ ТА ЇХ ВПЛИВ НА ФОРМОУТВОРЕННЯ В СУЧАСНОМУ ДЖАЗІ
Authors: Danchenko Olga 
Published: September 2022

Мета статті – розширити уявлення про поняття стилю в межах джазової художньої системи, визначити важливість індивідуального начала у формуванні творчих концепцій та зосередитись на одному з визначальних аспектів структури джазового твору порубіжжя ХХ – ХХІ ст., а саме на ускладненні типової для традиційного джазу форми. Методи дослідження базуються на аналізі історичних процесів розвитку джазового мистецтва, що мали вплив на зміни композиторського мислення в джазі, а також музикознавчому аналізі двох джазових творів, у тому числі й автора даної статті. Також досліджується та узагальнюється сучасне поняття стилю та музичної форми як двох концептуальних складових музичного мовлення. Наукова новизна полягає у визначенні сучасних оригінальних індивідуальних стилів у джазовій культурі як відображення симбіозу різнопланових музичних напрямків і художніх ідей, що стає потужним каталізатором трансформації традиційної для джазової творчості варіаційної форми. Висновки стверджують факт появи нового музичного мислення на порубіжжі ХХ – ХХІ ст., зумовленого синтезом багатьох історично сформованих стилів та напрямків світового музичного мистецтва взагалі, зокрема у джазовій культурі. Відбуваються значні зміни концепцій формоутворення, коли самі структури розщеплюються на складові, розширюються або скорочуються, синтезуються та взагалі змінюються завдяки новому типу мислення. А воно стає наслідком змін в суспільному житті. Тому композитор завжди активно реагує на явища, що відбуваються поруч із ним, аналізує попередній досвід та синтезує в одному музичному творі такі феномени, що під час можуть бути несумісними. Абстрактно кажучи, відбувається певна трансформація мислення, що вказує на еволюційні процеси не тільки в мистецтві, але й взагалі в людському житті.
ПОЛІФОНІЧНІ ПРИНЦИПИ В KAMMERMUSIK № 7 ПАУЛЯ ХІНДЕМІТА
Authors: Yuriychuk Nadezhda 
Published: September 2022

Мета статті – відображення принципів поліфонічної роботи Пауля Хіндеміта на прикладі Kammermusik № 7, фіналу макроцикла, в якому композитор втілює ідеї епохи Бароко в сучасній йому манері. Цей цикл став одним з найбільш показових прикладів звернення композитора до неокласицизму – в першу чергу, це помітно у використанні форми Concerto Grosso, в якій написані всі сім концертів. У фіналі останнього з них, концерта для органа з оркестром, генеральним принципом формоутворення стає поліфонія, що дозволяє вважати цей твір одним з найбільш показових зразків контрапунктичної роботи П. Хіндеміта. Методи дослідження, що були використані при написанні статті: емпіричні (опис, порівняння, узагальнення), цілісний музикознавчий аналіз, історичний, структурно-функціональний, а також системний підходи. Наукова новизна роботи концентрується у докладному розгляді (вперше в українському музикознавстві) фіналу циклу Kammermusik Пауля Хіндеміта і в розкритті особливостей інтерпретації композитором барокових моделей, зокрема, у рамках органного концерту. Також вперше детально проаналізовано значення поліфонії в останній частині Kammermusik. Висновки. Цикл Kammermusik надзвичайно показовий для характеристики стилю П. Хіндеміта того часу: в першу чергу, він демонструє спосіб композиторської роботи автора з барокової моделлю, тобто втілює поєднання принципів неокласицизму із власною композиторською технікою; крім того, ціла низка композиційних прийомів передбачили майбутню інструментальну творчість П. Хіндеміта. У свою чергу, фінал циклу являє собою один з найважливіших зразків не тільки у творчості композитора, але і в цілому в області органного концерту ХХ століття, де втілені у повній мірі всі принципи роботи П. Хіндеміта з поліфонічною тканиною.
Sesquiterpene lactones from Artemisia vulgaris L. as potential NO inhibitors in LPS-induced RAW264.7 macrophage cells
Authors: Chen Xiang-Yu , Liu Tao , Hu Yu-Ze , Qiao Tian-Tian , Wu Xiu-Juan , Sun Ping-Hua , Qian Chui-Wen , Ren Zhe , Zheng Jun-Xia , Wang Yi-Fei 
Published: September 2022

Twelve new guaianolide sesquiterpene lactones (1–12), along with ten known analogs (13–22) were isolated from an EtOH extract of the dried aerial parts ofArtemisia vulgarisL. The new structures were elucidated via abundant spectroscopic data analyses (HRESIMS, IR, 1D, and 2D NMR), and the absolute configurations of these compounds were determined by X-ray crystallography and ECD calculations. The compounds (1−22) were identified as guaiane-type sesquiterpenes with characteristic α-methylene-γ-lactone and α,β-unsaturated carbonyl moieties. All compounds were tested for their inhibitory activity against NO production in lipopolysaccharide-stimulated RAW264.7 macrophages. The isolated sesquiterpenoids dose-dependently exhibited an NO production inhibitory activity by inhibiting the expression of inducible NO oxidase (iNOS) and cyclooxygenase-2 (COX-2) with IC50values ranging from 1.0 to 3.6 μM. The inhibitory effect on the NO production of the compounds (1–4and6–22) is better than that of the positive control (dexamethasone). The different substitutions of compounds on C-8 influence anti-inflammatory effects, as evidenced by thein silicoanalysis of related binding interactions of new compounds (1–12) with iNOS.
Application of artificial intelligence technology in typhoon monitoring and forecasting
Authors: Zhou Guanbo , Fang Xiang , Qian Qifeng , Lv Xinyan , Cao Jie , Jiang Yuan 
Published: September 2022

In recent years, with the emergence of new artificial intelligence (AI) technology and more observational data from automatic meteorological stations, radars and satellites, the deep learning has very broad application scenarios in the context of meteorological big data. The deep learning has powerful data learning ability and feature capturing ability of complex structures, which has now occupied an important position in the meteorological field and also become a hot topic in meteorological research. Especially, AI has shown great potential advantages in image recognition, which can provide new ideas and new directions for typhoon monitoring and forecasting. In this study, the data used include the typhoon best track data set provided by the China Meteorological Administration and the Himawari-8 and FY4 satellite image data from 2005 to 2020. We use the deep learning model to conduct the typhoon vortex identification, the determination of typhoon location and intensity, and the detection of typhoon intensity mutation with AI techniques. The main research content includes a typhoon vortex identification model based on deep image target detection, an intelligent typhoon intensity determination model based on image classification and retrieval, and a typhoon rapid intensification identification model. Then, a typhoon intelligent monitoring and forecasting system is constructed. The results show that the system can correctly identify typhoon vortices above the strong tropical storm grade in a percentage of 88.6%. The mean absolute error (MAE) and Root mean square deviation (RMSE) of typhoon intensity estimation are 3.8 m/s and 5.05 m/s, respectively, and the comprehensive accuracy of rapid intensification estimation of annual independent samples reaches 92.0%. The system is capable of performing the automatic identification, location and intensity determination, and intelligent tracking of tropical cyclones in real time by using high spatial and temporal resolution satellite images. This study may help further improve the operational techniques for typhoon monitoring and forecasting.
Educational attainment and offspring birth weight: A bidirectional Mendelian randomization study
Authors: Liu Yu , Jin Chen , Ni Li-Fang , Zheng Tian , Liu Xiao-Chen , Wang Shan-Shan , Huang Hui-Jun , Jin Ming-Min , Cheng Bin-Wei , Yan Hong-Tao , Yang Xin-Jun 
Published: September 2022

Background: The association between educational attainment (EA) and offspring birth weight (BW) has been reported by several traditional epidemiological studies. However, evidence for this association tends to be mixed and confounded. This study aimed to investigate the causal association between EA of parents and offspring BW.Methods: Here, we carried out a two-sample bidirectional Mendelian randomization (MR) analysis to examine the causal association between EA of males (n = 131,695) and females (n = 162,028) and offspring BW using genetic instruments. Summary statistics of EA associated single nucleotide polymorphisms (SNPs) were extracted from a GWAS incorporating 293,723 individuals of European descent performed by the Social Science Genetic Association Consortium (SSGAC), and the effects of these SNPs on offspring BW were estimated using a GWAS meta-analysis of 86,577 participants of European descent from 25 studies. Univariable MR analyses were conducted using the inverse-variance weighted (IVW) method and four other methods. Further sensitivity analyses were carried out to test the viability of the results. Multivariable MR was used to examine the confounders between the exposure and outcome.Results: The result shows evidence that the offspring BW is positively causally affected by female EA. Each one standard deviation (SD) increase in female EA was associated with 0.24 SD higher of offspring BW (95% confidence interval [CI], 0.10 to 0.37, p &lt; 0.001 for the IVW method). Similarly, change in offspring BW was 0.21 SD (95% CI: 0.07 to 0.34, p = 2.82 × 10–3) per one SD higher in male EA. No causal effect of BW on EA was found by any of the five methods. The causal association between female EA and offspring BW maintained after adjusting for alcoholic drinks per week and BMI. The effect of male EA on offspring BW was attenuated when we adjusted for BMI and alcoholic drinks per week using multivariable MR analysis.Conclusion: Our study indicated that female EA is positively causally associated with offspring BW. The association between male EA and offspring BW may be confounded by alcoholic drinks per week and BMI.
Dynamic functional connections in leukoaraiosis patients without cognitive impairment: A pilot study
Authors: Xu Xingru , Chen Yu-Chen , Yin Xindao , Zuo Taosheng , Feng Guangkui , Xu Kaixi 
Published: September 2022

PurposeLeukoaraiosis (LA) is a major public issue that affects elderly adults. However, the underlying neuropathological mechanism of LA without cognitive impairment requires examination. The present study aimed to explore the dynamic functional network connectivity (dFNC) in LA patients without cognitive impairment.MethodsTwenty-three patients with LA and 20 well-matched healthy controls were recruited for the present study. Each subject underwent magnetic resonance imaging (MRI) scanning and cognition evaluations. Spatial independent component analysis was conducted to evaluate dynamic functional connectivity. The differences in dFNC were determined and correlated with cognitive performance.ResultsCompared with controls, LA without cognitive impairment showed aberrant dFNC in State 1, involving increased connectivity in the default mode network (DMN) with the executive control network (ECN). In addition, decreased connectivity in the DMN with the salience network (SN) was found in State 3. Furthermore, the decreased number of transitions between states was positively associated with the visuospatial/executive score (Spearman's rho = 0.452, p = 0.031), and the longer mean dwell time in State 1 was negatively associated with the Montreal Cognitive Assessment (MoCA) score (Spearman's rho = – 0.420, p = 0.046).ConclusionThese findings enrich our understanding of the neural mechanisms underlying LA and may serve as a potential imaging biomarker for investigating and recognizing the LA at an early stage.