bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Pengembangan Media Pembelajaran Interaktif Berbasis Discovery Learning
Authors: Swasti Marni , Hutapea Nahor Murani , Suanto Elfis 
Published: August 2022

Penelitian ini bertujuan untuk menghasilkan media pembelajaran interaktif materi segiempat dan segitiga berbasis model discovery learning yang valid dan praktis untuk memfasilitasi kemampuan pemahaman matematis (KPM) siswa. Metode penelitian yang digunakan dalam penelitian ini adalah design research tipe development studies, yang terdiri dari dua tahap yaitu prelimininary evaluation dan formative evaluation. Teknik pengumpulan data yang digunakan meliputi validasi media pembelajaran, angket respon siswa, observasi, dan wawancara. Penelitian ini melibatkan siswa kelas VIII MTsN 1 Kuansing yang terdiri dari tiga siswa kelas VIII.2 sebagai subjek uji coba one to one dan dua belas siswa kelas VIII.1 sebagai subjek uji coba small group. Hasil penelitian menunjukkan bahwa berdasarkan komentar ahli pada tahapan expert review, media interaktif dinyatakan sangat valid, baik dari aspek bahasa, tampilan, isi dan KPM. Dari hasil one to one diperoleh bahwa media pembelajaran interaktif secara umum sudah baik dan bisa diuji cobakan untuk tahap small group. Selanjutnya, implementasi media interaktif pada tahap small group menunjukkan kepraktisan media interaktif dengan kriteria sangat praktis. Hal ini terlihat dari media interaktif yang mudah digunakan oleh siswa, mudah dibaca, serta siswa dapat dengan mudah mengakses media interaktif dimana dan kapan saja, sehingga media tersebut dapat digunakan untuk memfasilitasi KPM siswa.
Academic productivity in pediatric neurosurgery in relation to elective surgery slowdown during the COVID-19 pandemic
Authors: Desai Virendra R. , Grossen Audrey , Vuong Huy Gia , Hopkins Nicholas , Peters Mikayla , Jea Andrew 
Published: August 2022

OBJECTIVE
COVID-19 has not only impacted healthcare systems directly via hospitalizations and resource utilization, but also indirectly via adaptations in healthcare practice, such as the evolution of the academic environment and the rise of telemedicine and virtual education. This void in clinical responsibilities has been filled with academic productivity in various fields. In this study the authors investigate the influence of COVID-19 on the academic focus within pediatric neurosurgery.

METHODS
All data were obtained from the Journal of Neurosurgery: Pediatrics (JNS Peds). The number of submissions for each month from January 2017 to December 2021 was collected. Data including number of publications, publication level of evidence (LOE), and COVID-19–related articles were collected and verified. Each publication was categorized by manuscript and LOE according to adaptations from the Canadian Task Force on Periodic Health Examination. Publication groups were categorized as pre–COVID-19 (January 2017–February 2020), peri–COVID-19 (March 2020–July 2020), and post–COVID-19 (August 2020–December 2021). Statistical analysis was performed to compare pre–COVID-19, peri–COVID-19, and post–COVID-19 academic volume and quality.

RESULTS
During the study time period, a total of 3116 submissions and 997 publications were identified for JNS Peds. Only 2 articles specifically related to COVID-19 and its impact on pediatric neurosurgery were identified, both published in 2021. When analyzing submission volume, a statistically significant increase was seen during the shutdown relative to pre–COVID-19 and post-shutdown time periods, and a significant decrease was seen post-shutdown relative to pre–COVID-19. LOE changed significantly as well. When comparing pre–COVID-19 versus post–COVID-19 articles, a statistically significant increase was identified only in level 4 publications. When analyzing pre–COVID-19 versus post–COVID-19 (2020) and post–COVID-19 (2021), a statistically significant decrease in level 3 and increases in levels 4 and 5 were identified during post–COVID-19 (2020), with a rebound increase in level 3 and a decrease in level 5 during post–COVID-19 (2021).

CONCLUSIONS
There was a significant increase in manuscript submission during the initial pandemic period. However, there was no change during subsequent spikes in COVID-19–related hospitalizations. Coincident with the initial surge in academic productivity, despite steady publication volume, was an inverse decline in quality as assessed by LOE.
Time to shunt failure in children with myelomeningocele: an analysis of the National Spina Bifida Patient Registry
Authors: Rocque Brandon G. , Hopson Betsy , Shamblin Isaac , Liu Tiebin , Ward Elisabeth , Bowman Robin , Foy Andrew B. , Dias Mark , Heuer Gregory G. , Smith Kathryn , Blount Jeffrey P. 
Published: August 2022

OBJECTIVE
Hydrocephalus is common among children with myelomeningocele and is most frequently treated with a ventriculoperitoneal shunt (VPS). Although much is known about factors related to first shunt failure, relatively less data are available about shunt failures after the first one. The purpose of this study was to use a large data set to explore time from initial VPS placement to first shunt failure in children with myelomeningocele and to explore factors related to multiple shunt failures.

METHODS
Data were obtained from the National Spina Bifida Patient Registry. Children with myelomeningocele who were enrolled within the first 5 years of life and had all lifetime shunt operations recorded in the registry were included. Kaplan-Meier survival curves were constructed to evaluate time from initial shunt placement to first shunt failure. The total number of children who experienced at least 2 shunt failures was calculated. A proportional means model was performed to calculate adjusted hazard ratios (HRs) for shunt failure on the basis of sex, race/ethnicity, lesion level, and insurance status.

RESULTS
In total, 1691 children met the inclusion criteria. The median length of follow-up was 5.0 years. Fifty-five percent of patients (938 of 1691) experienced at least 1 shunt failure. The estimated median time from initial shunt placement to first failure was 2.34 years (95% confidence interval [CI] 1.91–3.08 years). Twenty-six percent of patients had at least 2 shunt failures, and 14% of patients had at least 3. Male children had higher likelihood of shunt revision (HR 1.25, 95% CI 1.09–1.44). Children of minority race/ethnicity had a lower likelihood of all shunt revisions (non-Hispanic Black children HR 0.74, 95% CI 0.55–0.98; Hispanic children HR 0.74, 95% CI 0.62–0.88; children of other ethnicities HR 0.80, 95% CI 0.62–1.03).

CONCLUSIONS
Among the children with myelomeningocele, the estimated median time to shunt failure was 2.34 years. Forty-five percent of children never had shunt failure. The observed higher likelihood of shunt revisions among males and lower likelihood among children of minority race/ethnicity illustrate a possible disparity in hydrocephalus care that warrants additional study. Overall, these results provide important information that can be used to counsel parents of children with myelomeningocele about the expected course of shunted hydrocephalus.
Prognostic significance of age within the adolescent and young adult acute ischemic stroke population after mechanical thrombectomy: insights from STAR
Authors: Lu Victor M. , Luther Evan M. , Silva Michael A. , Elarjani Turki , Abdelsalam Ahmed , Maier Ilko , Al Kasab Sami , Jabbour Pascal M. , Kim Joon-Tae , Wolfe Stacey Q. , Rai Ansaar T. , Psychogios Marios-Nikos , Samaniego Edgar A. , Arthur Adam S. , Yoshimura Shinichi , Grossberg Jonathan A. , Alawieh Ali , Fragata Isabel , Polifka Adam , Mascitelli Justin , Osbun Joshua , Park Min S. , Levitt Michael R. , Dumont Travis , Cuellar Hugo , Williamson Richard W. , Romano Daniele G. , Crosa Roberto , Gory Benjamin , Mokin Maxim , Moss Mark , Limaye Kaustubh , Kan Peter , Yavagal Dileep R. , Spiotta Alejandro M. , Starke Robert M. 
Published: August 2022

OBJECTIVE
Although younger adults have been shown to have better functional outcomes after mechanical thrombectomy (MT) for acute ischemic stroke (AIS), the significance of this relationship in the adolescent and young adult (AYA) population is not well defined given its undefined rarity. Correspondingly, the goal of this study was to determine the prognostic significance of age in this specific demographic following MT for large-vessel occlusions.

METHODS
A prospectively maintained international multi-institutional database, STAR (Stroke Thrombectomy and Aneurysm Registry), was reviewed for all patients aged 12–18 (adolescent) and 19–25 (young adult) years. Parameters were compared using chi-square and t-test analyses, and associations were interrogated using regression analyses.

RESULTS
Of 7192 patients in the registry, 41 (0.6%) satisfied all criteria, with a mean age of 19.7 ± 3.3 years. The majority were male (59%) and young adults (61%) versus adolescents (39%). The median prestroke modified Rankin Scale (mRS) score was 0 (range 0–2). Strokes were most common in the anterior circulation (88%), with the middle cerebral artery being the most common vessel (59%). The mean onset-to–groin puncture and groin puncture–to-reperfusion times were 327 ± 229 and 52 ± 42 minutes, respectively. The mean number of passes was 2.2 ± 1.2, with 61% of the cohort achieving successful reperfusion. There were only 3 (7%) cases of reocclusion. The median mRS score at 90 days was 2 (range 0–6). Between the adolescent and young adult subgroups, the median mRS score at last follow-up was statistically lower in the adolescent subgroup (1 vs 2, p = 0.03), and older age was significantly associated with a higher mRS at 90 days (coefficient 0.33, p < 0.01).

CONCLUSIONS
Although rare, MT for AIS in the AYA demographic is both safe and effective. Even within this relatively young demographic, age remains significantly associated with improved functional outcomes. The implication of age-dependent stroke outcomes after MT within the AYA demographic needs greater validation to develop effective age-specific protocols for long-term care across both pediatric and adult centers.
Duraplasty with autologous nuchal ligament fascia to reduce postoperative complications in pediatric patients undergoing neoplasia resection with a suboccipital midline approach
Authors: Wang Bao , Shi Wei , Zhang Yu , Wang Yue , Yang Chen , Huang Tao , Tian Qi-long , Qu Yan , Wang Ju-lei 
Published: August 2022

OBJECTIVE
The authors sought to explore the safety and efficacy of an autologous nuchal ligament for dural repair in pediatric patients undergoing tumor resection through a suboccipital midline approach.

METHODS
Pediatric patients diagnosed with posterior fossa neoplasia who underwent surgery through a suboccipital midline approach were retrospectively reviewed. The patients were divided into artificial graft and autograft groups according to whether artificial duraplasty material or autologous nuchal ligament was used to repair the dura. Postoperative complications were reviewed and analyzed, including CSF leak, pseudomeningocele, and meningitis, during hospitalization and follow-up. Univariate and multivariate logistic regression analyses were used to investigate the relationship between duraplasty material and postoperative complications, as well as other risk factors for postoperative complications. Furthermore, multinomial logistic regression analysis was used to clarify which postoperative complications the autologous nuchal ligament tended to reduce.

RESULTS
This retrospective study included 66 pediatric patients who underwent tumor resection through a suboccipital midline approach. The clinical baseline characteristics were comparable between the two groups. The results showed that the autograft group had significantly fewer postoperative complications, especially pseudomeningocele, compared with the artificial graft group. Moreover, the time required to repair the dura in the autograft group was significantly less than that in the artificial graft group. Further results revealed that the duraplasty material, ependymoma, preoperative severe hydrocephalus requiring an external ventricular drain (EVD), and postoperative hydrocephalus exacerbation were independent risk factors for postoperative complications. In particular, the autologous fascia of the nuchal ligament tended to reduce pseudomeningocele more than CSF leak and meningitis. However, compared with pseudomeningocele and CSF leak, both ependymoma and postoperative hydrocephalus exacerbation were more likely to increase the occurrence of meningitis. In contrast, preoperative severe hydrocephalus requiring EVD led to increased rates of postoperative complications.

CONCLUSIONS
For pediatric patients with intracranial tumors who need to undergo resection through a suboccipital midline approach, dural repair using the nuchal ligament is safe, cost-effective, and time saving and significantly reduces postoperative complications.
Emergency surgical removal of a migrated coil during embolization of a giant internal carotid artery aneurysm: illustrative case
Authors: Muninthorn Wasawat , Kobkitsuksakul Chai , Boongird Atthaporn 
Published: August 2022

BACKGROUND
Coil migration during endovascular treatment for an intracranial aneurysm is rare. When it occurs intraoperatively, it often mandates prompt endovascular retrieval or, as a salvage maneuver, microsurgical extraction if it fails endovascularly.

OBSERVATIONS
The authors presented a case of immediate coil migration during embolization of a giant intracranial cavernous segment of the internal carotid aneurysm. The patient immediately underwent emergency surgical extraction after unsuccessful endovascular retrieval attempts. The migrated coil was successfully removed through the M1 segment of the middle cerebral artery. The patient had full recovery without new neurological deficits. Four years after the incident, she was living independently. Previous case reports of emergency surgical removal of immediate coil migration were provided.

LESSONS
Surgical extraction of migrated coil after unfeasible endovascular retrieval served as an alternative salvage procedure. Hybrid neurological angiography in the operating suite may prevent unnecessary transfer and provide better real-time visualization of the migrated coil.
KAJIAN KOMPATIBILITY GREEN TRANSPORTATION UNTUK KOTA BOGOR
Authors: Dwiputri Marselly , Saputra Isro , Alimah Iklima , Hamdani Nurjannah 
Published: August 2022

Transportasi merupakan infrastruktur utama yang menjadi bagian penting dalam pemenuhan aktivitas manusia. Kota Bogor merupakan salah satu kota dengan jumlah kendaraan tinggi. Berdasarkan data dari dari badan pusat statistik, diketahui bahwa jumlah kendaraan bermotor di Kota Bogor pada tahun 2019 adalah berjumlah 480.100 kendaraan dan pertumbuhan kendaraan bermotor meningkat rata – rata sebesar 15%. Semakin berkembangnya pertumbuhan kendaraan di Kota Bogor akan semakin meningkatkan konsumsi bahan bakar minyak serta memberikan kontribusi terhadap pencemaran udara. Dalam mengantisipasi dampak buruk yang ditimbulkan, diperlukan suatu konsep pengembangan transportasi yaitu green transportation yang merupakan suatu konsep untuk mewujudkan transportasi ramah lingkungan dalam upaya memenuhi kebutuhan transportasi masyarakat. Tujuan penelitian ini adalah untuk mengkaji penerapan konsep pengembangan green transportation yang sesuai dalam pengembangan transportasi berkelanjutan di Kota Bogor. Dalam penulisan ini metode yang dilakukan adalah metode kualitatif, sedangkan untuk cara analisis yang akan dilakukan peneliti menggunakan suatu metode deskriptif komparatif, dimana dilakukan suatu kajian perbandingan literatur yang akan digunakan untuk melihat pengembangan konsep green transportation.Hasil yang didapatkan menunjukkanbahwa penerapan green transportation Kota Bogor masih belum dapat diterapkan dengan baik, karena kondisi transportasi di Kota Bogor belum memenuhi seluruh indikator dari green transportation.
FLEKSIBILITAS INTERIOR DALAM MENUNJANG SIFAT TEMPORARITY PADA RUANG POSYANDU
Authors: Marwati Annisa , Hanum Nia Namirah 
Published: August 2022

This study discusses the concept of flexibility in Interior Design that can be applied to posyandu spaces to support the effectiveness and efficiency of providing temporary posyandu spaces. The purpose of this study is to propose more effective and efficient interior concept idea for the posyandu space, both in terms of time and effort, without compromising the function of the space itself. The implementation of routine posyandu activities has proven to have a good impact on the health status of children under five. In this case, the provision of space for posyandu activities needs to be continuously improved to improve health services in Indonesia. The research was conducted by qualitative approach with literature studies and case studies as the main sources of reference. The results of this study indicate that the posyandu space has several spatial characteristics, such as (1) independent and temporary, (2) multifunctional, (3) serving at least 5 (five) series of activities, and (4) requiring a storage area. To support these characteristics, this study carries the idea of flexibility in interior design that is collapsible/demountable and also movable. An example of this concept is also given to provide initial reference of flexibility in interior design that can be applied for posyandu.
Етичні проблеми в кіберспорті та ненормативна комунікативна поведінка в ігровому середовищі
Authors: Шинкарук Оксана , Гейдар Лайма 
Published: August 2022

Анотація. Проблема професійної спортивної етики є актуальною у сучасному кіберспорті та ігровому середовищі. Вона піднімає питання спортивної культури та проявів ненормативної комунікативної поведінки гравців, серед яких виокремлюють такі: тильт, грифінг, доксинг, сватинг, сталкінг, мова ненависті, рейди ненависті. Мета. Провести опитування геймерів щодо ненормативного спілкування і шкідницької поведінки та визначити види ненормативної комунікативної поведінки в ігровому середовищі та кіберспорті. Методи. Системний аналіз даних джерельної бази, фокусована групова дискусія, анкетне опитування, методи математичної статистики. Результати. Головним каналом ненормативного зв’язку є текстовий чат гри, де респонденти отримали образи від союзників (70 %), самі ображали союзників (62,5 %), та ображали суперників (65 %). Ніхто з респондентів не вказав відеотрансляцію гри як канал ненормативної лексики. Нецензурна лайка та мова ненависті (критика розумових здібностей, ейджизм, ксенофобія, мізогінія, гомофобія, расизм) продовжують стабільно лідирувати серед ненормативної комунікації всередині команди. Серйозною загрозою для успіху усієї команди є гравець, який тильтує. Дослідження поведінкових практик геймерів свідчить про те, що найбільш популярною грою серед респондентів виявився тактичний шутер CS:GO, у який грають 65 % опитаних, найменш популярними – рольові ігри та файтинг. Чоловіки частіше грають у CS:GO і Dota 2, а жінки – у League of Legends і Dota 2. CG:GO та Dota 2 є дуже токсичними іграми, в яких тяжко адаптуватися спортсменам. Комунікація у мережах та багатокористувацьких онлайн іграх відбувається завдяки наступним складникам, які можуть бути присутні всі або частково: нікнейм гравця; ігровий текстовий чат; голосовий зв’язок (внутрішноігровий або за допомогою зовнішніх програм); пінг мапи в грі; дії/жести ігрового персонажа; дії гравця на відеокамеру під час відеотрансляції. Визначено види ненормативної (шкідницької) комунікативної поведінки у геймерських спільнотах та соціальних медіа: тильт, грифінг, доксинг, сватинг, сталкінг, мова ненависті, рейди ненависті. На стиль комунікації у кіберспорті та геймінгу впливає суперництво, яке актуалізує питання моральних засад притаманної спорту змагальності, що ґрунтується на чесності й гідності спортсменів.
Ключові слова: кіберспорт, етика, поведінка, геймери, ігрове середовище, комунікація.
Кінематичні характеристики технічної підготовленості стрибунок потрійним різної кваліфікації
Authors: Конестяпін Володимир , Павлось Ольга , Ханікянц Олена , Дунець-Лесько Антоніна , Дух Тетяна , Свищ Ярослав 
Published: August 2022

Анотація. Проаналізовано актуальні напрями удосконалення технічної підготовки стрибунок потрійним. Розглянуто та узагальнено сучасні методики аналізу показників технічної підготовленості легкоатлеток, які спеціалізуються у потрійному стрибку. Мета. Проаналізувати індивідуальні кінематичні характеристики технічної підготовленості стрибунок потрійним та з’ясувати їх взаємозв’язок зі спортивним результатом. Методи. Теоретичний аналіз та узагальнення даних науково-методичної літератури, педагогічне спостереження, інструментальні методики (відеозйомка) та методи математичної статистики. Результати. У ході дослідження встановлено, що показники тривалості опорних періодів шести останніх кроків розбігу у стрибунок потрійним різної кваліфікації характеризуються низьким рівнем варіативності. У показниках тривалості польотних періодів найвища варіативність спостерігалась на шостому, четвертому, третьому та передостанньому кроках розбігу та під час польоту в кроці. За результатами дослідження ритмо-темпових характеристик стрибунок потрійним різної кваліфікації виявлено кореляційний взаємозв’язок контрастності зростання темпу (r = 0,59) та темпової мобілізації (r = 0,61) зі спортивним результатом. У них показники тривалості фаз скоку, кроку, стрибка, їх загальної тривалості та середньої швидкості виконання стрибкових фаз характеризуються низьким рівнем варіативності. Тривалість скоку коливається в межах 0,58–0,70 с. Найдовшою за тривалістю виконання є фаза стрибка (0,78 ± 0,06), а найкоротшою – кроку (0,50 ± 0,04 с). Встановлено, що більшість часових характеристик технічної підготовленості стрибунок потрійним різної кваліфікації мають низьку варіативність, інформативними показниками технічної підготовленості для них є тривалість польотного періоду останнього кроку розбігу, темп останнього кроку розбігу, контрастність зростання темпу, темпова мобілізація та середня швидкість фаз скоку, кроку, стрибка.
Ключові слова: потрійний стрибок, технічна підготовленість, часові характеристики, стрибунки потрійним.