bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Anatomy of the nasolacrimal duct in Persian cats determined by computed tomographic dacryocystography
Authors: Fonseca Rogério Lopes da , Santana Marcelo Ismar Silva , Lobo‐Jr Adalfredo Rocha , Martins Bianca da Costa , Galera Paula D. 
Published: February 2022

AbstractObjectiveThis study sought to describe the anatomical characteristics of the nasolacrimal duct of Persian cats as observed by computed tomographic dacryocystography.Animal studiedTen cats weighing 3–6 kg (three live cats and seven cadaveric specimens).ProceduresThe animals were submitted to bilateral computed tomographic dacryocystography, totaling 20 nasolacrimal ducts. Dorsal, sagittal, and transverse planes were studied. Two additional skulls were also dissected following latex injection into the nasolacrimal duct. The length and width of the nasolacrimal duct and lacrimal canaliculi, and the distance between the nasolacrimal duct and the root of the upper canine tooth at the point of closest proximity were measured.ResultsThe nasolacrimal duct followed a convoluted course, particularly in the middle and rostral portions. Duct stenosis (width reduction equal to or >75%) and dilations (width increase equal to or >50%) were also detected, particularly in the rostral portion. Nasolacrimal duct length and width ranged from 1.3 to 1.5 cm and 1.5 to 2.3 mm, respectively. Mean lacrimal canaliculus length and width corresponded to 3.1 mm and 0.4 mm, respectively. Mean distance from the nasolacrimal duct to the canine tooth was 2.4 mm. The root of this tooth interfered with the course of the nasolacrimal duct.ConclusionThis study provided anatomical information for clinical assessment of the nasolacrimal drainage system in Persian cats.
Tele-Active Rehabilitation for adolescents with concussion: a feasibility study
Authors: Shore Josh , Hutchison Michael G , Nalder Emily , Reed Nick , Hunt Anne 
Published: February 2022

ObjectivesActive rehabilitation involving subsymptom threshold exercise and education/support promotes recovery among adolescents with concussion, but is typically delivered in-person, which limits accessibility. This study explored the feasibility of a remotely delivered Tele-Active Rehabilitation (Tele-AR) intervention for adolescents with concussion.MethodsA precase–postcase series design was used. Three adolescents (ages 14–17 years) experiencing postconcussion symptoms ≥2 weeks postinjury participated with a parent. The Tele-AR intervention was a 6-week programme supervised by a rehabilitation clinician through weekly videoconferencing appointments and included (1) aerobic exercise, (2) coordination drills and (3) comprehensive education and support. Feasibility indicators included rates of recruitment, retention, adherence, as well as adolescent and parent ratings of technology usability using an adapted Telehealth Usability Questionnaire and satisfaction using the Client Satisfaction Questionnaire-8. Prechanges to postchanges in postconcussion symptoms, illness perceptions, and occupational performance and satisfaction were also assessed.ResultsRates of recruitment (n=3/4) and retention (n=3/3) achieved success criteria. Adherence was high among all participants (77%–100%), and there were no adverse events. Participant ratings of technology usability and satisfaction approached 90%. All participants reported improvements in postconcussion symptoms and illness perception. Clinically significant positive changes were also observed in occupational performance and satisfaction.ConclusionsThe Tele-AR intervention appears feasible in a small group of adolescents with concussion, and positive changes were observed in postconcussion symptoms, illness perception and occupational performance. Further study is warranted to evaluate the efficacy of this approach, which may enable access to care that supports recovery in adolescents with concussion.
Comparison of tumor assessments using RECIST 1.1 and irRECIST, and association with overall survival
Authors: Manitz Juliane , D'Angelo Sandra P , Apolo Andrea B , Eggleton S Peter , Bajars Marcis , Bohnsack Oliver , Gulley James L 
Published: February 2022

BackgroundPatients treated with immune checkpoint inhibitors (ICIs) may experience pseudoprogression, which can be classified as progressive disease (PD) by Response Evaluation Criteria in Solid Tumors (RECIST) V.1.1 and could lead to inappropriate treatment discontinuation. Immune-response criteria were developed to better capture novel response patterns seen with ICIs.MethodsWe pooled data from 1765 patients with 12 types of advanced solid tumors treated with avelumab (an anti-programmed death ligand 1 (PD-L1) monoclonal antibody) monotherapy in the JAVELIN Solid Tumor and JAVELIN Merkel 200 trials, conducted a comparative analysis of tumor assessments by investigators according to RECIST 1.1 and immune-related RECIST (irRECIST), and evaluated the correlation between progression-free survival (PFS) and overall survival (OS).ResultsIn total, 147 patients (8.3%) had a best overall response (BOR) of PD by RECIST 1.1 but had immune-related disease control by irRECIST (defined as immune-related BOR (irBOR) of immune-related stable disease or better). This discordance was seen irrespective of PD-L1 status and observed across all tumor types. Overall, PFS and immune-related PFS showed similar imputed rank correlations with OS.ConclusionsThe use of irRECIST identified a subset of patients with a BOR of PD by RECIST 1.1 but an irBOR of immune-related disease control by irRECIST with a distinctive survival curve, thereby providing more clinically relevant information than RECIST 1.1 alone. However, as a surrogate endpoint for OS in the whole population, immune-related PFS by irRECIST did not show improved predictive value compared with PFS by RECIST 1.1.
Hydrogenation of pyridine and hydrogenolysis of piperidine over γ-Mo2N catalyst: a DFT study
Authors: Jaf Zainab N. , Miran Hussein A. 
Published: February 2022

Increasing demands on producing environmentally friendly products are becoming a driving force for designing highly active catalysts. Thus, surfaces that efficiently catalyse the nitrogen reduction reactions are greatly sought in moderating air-pollutant emissions. This contribution aims to computationally investigate the hydrodenitrogenation (HDN) networks of pyridine over the γ-Mo2N(111) surface using a density functional theory (DFT) approach. Various adsorption configurations have been considered for the molecularly adsorbed pyridine. Findings indicate that pyridine can be adsorbed via side-on and end-on modes in six geometries in which one adsorption site is revealed to have the lowest adsorption energy (–45.3 kcal/mol). Over a nitrogen hollow site adsorption site, initial HDN steps proceed by the stepwise hydrogenation of pyridine into piperidine followed by the Langmuir–Hinshelwood mechanism. The obtained findings are the first to theoretically model the hydrogenation pathways of pyridine to form piperidine and then the hydrogenolysis of piperidine producing C5H12 and NH3 over metal nitride. These paved the way for further investigations to better understanding such an important nitrogen removal reactions.
LIN28B Polymorphisms Confer a Higher Postoperative Recurrence Risk in Reproductive-Age Women with Endometrial Polyps
Authors: Lu Mei-Yin , Li Xiao-Hong , Niu Jia-Li , Liu Bin 
Published: February 2022

The RNA-binding protein LIN28B is an important factor for cell proliferation. Because LIN28B polymorphisms have been shown to be relative with the recurrence of some hyperplastic diseases, we hypothesized that genetic variants of LIN28B gene were associated with postoperative recurrence risk in reproductive-age women with endometrial polyps (EP). In a hospital-based cohort of 351 reproductive female patients underwent hysteroscopic polypectomies between May 2018 and Jan 2020, we genotyped two common polymorphisms in LIN28B gene (

rs
369065

C
>
T

and

rs
314280

A
>
G

) and analyzed their associations with the risk of postoperative recurrence in multiple Cox regression model. When followed up to Jun 2021, carries of rs369065 TT genotype had an increased risk of polyp recurrence (adjusting hazard ratio

HR

=
1.883

, 95% confidence interval

CI

=
1.033
−
3.434

) and had a shorter time to recurrence (median time 352 vs. 342 days, log-rank

P
<
0.01

), compared to the CC/CT genotype. Further stratification analysis showed that the increased risk of rs369065 TT genotype was more evident in patients who were older than 33 years (adjusted

HR
=
2.597

,

95
%
CI
=
1.037
−
6.505

), had a single polyp (adjusted

HR
=
2.545

,

95
%
CI
=
1.059
−
6.113

), and had smaller polyps (<1.2 cm, adjusted

HR
=
2.708

,

95
%
CI
=
1.042
−
7.043

). However, no significant association between

rs
314280

A
>
G

polymorphism and the risk of polyp recurrence was found. Our study suggests that rs369065 TT genotype of LIN28B gene is associated with an increased postoperative recurrence risk in EP patients, especially in those with fewer and smaller polyps. These findings implicate a precise choice of clinical counseling and decision making. Larger studies in different ethnic populations are warranted.
Effectiveness of Low-Level Laser Therapy in Patients with Discogenic Lumbar Radiculopathy: A Double-Blind Randomized Controlled Trial
Authors: Ahmed Ishaq , Bandpei Mohammad Ali Mohseni , Gilani Syed Amir , Ahmad Ashfaq , Zaidi Faryal 
Published: February 2022

Background Context. In recent times, the use of low-intensity lasers for physical therapy has been shown to significantly reduce pain with a variety of causes. Purpose. To determine the effectiveness of low-level laser therapy (LLLT) in patients with discogenic lumbar radiculopathy and correlation among pain intensity, functional disability, and lumbar range of motion (LROM). Study Design/Setting. A double-blind RCT was conducted at physical therapy departments of different hospitals of Islamabad, Pakistan. The study period was March 2020 to August 2021. Patient Sample. The study comprised 110 patients with acute LBP and unilateral discogenic lumbar radiculopathy. Outcome Measures. The outcomes of the treatment were measured on the first day and then after 18 sessions from each patient’s pain intensity, functional disability, L-ROM, and straight leg raise by using visual analogue scale, Oswestry disability index, dual inclinometer, and straight leg raise test. Methods. A total of 110 participants with a mean age of 38 ± 7.4 years were randomly assigned into two groups of 55 each. The experimental group of 55 patients was treated with LLLT and conventional physical therapy. The control group of 55 patients was treated with conventional physical therapy alone. Both groups had received 18 treatment sessions. The data were analyzed through SPSS-21.0. Results. The results of the Wilcoxon signed-rank test score as well as Mann–Whitney U test indicated a statistically significant difference in values (

p

< 0.05 in all instances) within the groups and between the groups, respectively. Conclusions. The LLLT is proved as an efficient adjunct therapy to conventional physical therapy for discogenic lumbar radiculopathy.
Ендоскопічно-морфологічна оцінка гемостазу при кровоточивих гастродуоденальних виразках
Authors: Дзюбановський І. Я. , Качановський Я. В. , Дацко Т. В. 
Published: February 2022

Мета роботи: оцінити ендоскопічні та морфологічні критерії активності кровотечі з прогнозуванням ймовірності її рецидиву за умови хронічної активної гастродуоденальної виразки.
Матеріали і методи. Проаналізовано ендоскопічну картину у 378 хворих із хронічними кровоточивими виразками шлунка та дванадцятипалої кишки за класифікацією Forrest. Пацієнтів чоловічої статі було 257 (67,98 %), жіночої – 121 (32,02 %). З Forest ІA, IB, IIA, IIB, ІІС було 231 (61,11 %) пацієнт, яким проводили ендоскопічний гемостаз (ін’єкційна терапія чи аргоноплазмова коагуляція). У 147 (38,89 %) пацієнтів гемостаз не проводили через ендоскопічну картину активності кровотечі за Forest III. Біопсію брали з ділянки періульцерозного інфільтрату під час проведення ендоскопічної діагностики перед проведенням гемостазу в день госпіталізації в стаціонар. Гістологічний матеріал фіксували в розчині формаліну, готували мікроскопічні скельця з фарбуванням за гематоксилін і еозин. Обчислення даних дослідження проводили на основі застосування стандартних програмних продуктів обробки інформації “Statistica”.
Результати досліджень та їх обговорення. Порівняльна оцінка методів ендоскопічного гемостазу виявила переваги аргоно­плазмової коагуляції над ін’єкційними методами, що може трактуватися як “золотий стандарт” при виборі методу ендоскопічного гемостазу. Перспективою дослідження є вибір хірургічної тактики залежно від прогнозу вірогідностей рецидиву кровотечі, залежно від кількісного відношення репаративних та деструктивних клітин у біоптатах виразкової інфільтрації у хворих із нестійким гемостазом.
Сучасний тренд в операційному лікуванні геморою – закрита гемороїдектомія без швів. Наш клінічний досвід
Authors: Іванчов П. В. , Переш Є. Є. , Ліссов О. І. , Сидоренко В. М. 
Published: February 2022

Мета роботи: покращити результати операційного лікування геморою з використанням різного електрохірургічного обладнання.
Матеріали і методи. Проаналізовано результати лікування 81 пацієнта з гемороєм ІІ–ІV стадії впродовж 2016–2021 рр. на базах кафедри хірургії № 3 Національного медичного університету імені О. О. Богомольця, яким виконали гемороїдектомію з використанням електрохірургічного обладнання (апарати ALAN Elsy360M+, Патонмед ЕКВЗ-300, Liga Sure).
Результати досліджень та їх обговорення. Структурний розподіл пацієнтів за статтю: серед них було 45 (55,6 %) жінок та 36 (44,4 %) чоловіків. Середній вік пацієнтів склав 37,2 року. У 27 (33,3 %) осіб був геморой ІІ ступеня, у 48 (59,3 %) – ІІІ ступеня, у 6 (7,4 %) – ІV ступеня. Всі операційні втручання виконано в умовах операційної під спинномозковою або загальною анесте­зією. У жодного пацієнта не знадобилося будь-якого додаткового інтраопераційного гемостазу. Середня тривалість операційного втручання склала 17,4 хвилини (з коливаннями від 12 до 31 хвилини). Термін перебування в стаціонарі становив 2–3 доби, а період амбулаторного доліковування – 12–21 день. Працездатність пацієнтів відновлювалася через 10–12 діб. Лише 5 (6,17 %) хворих вказували на періодичний дискомфорт та свербіж в ділянці прямої кишки через 4 тижні після виконання операційного втручання. Вираження больового синдрому, оціненого за візуальною аналоговою шкалою, в середньому склало 3,7 бала, що відповідає незначному болю або толерантному болю при рухах. Найвираженіший біль у пацієнтів спостерігали на 3–4 доби післяопераційного періоду, що, ймовірно, зумовлено відторгненням коагуляційного некрозу з ранових поверхонь у цей період. У 5 (6, 17 %) пацієнт у післяопераційному періоді встановлено рефлекторну затримку сечі. Віддалені результати у строки від 12 до 18 місяців простежені у 44 (54,3 %) хворих. Повне одужання і відновлення якості життя настало у 42 ( 95,45 %) хворих. Причинами незадовільної оцінки якості життя у 2 (4,55 %) пацієнтів були хронічні закрепи і не були безпосередньо пов’язані з проведеним операційним втручанням. Ми не спостерігали рецидиву захворювання за зазначений період спостереження у жодного хворого. Звуження анального каналу було виявлено у 2 (4,5 %) пацієнтів. Клінічну симптоматику та стенозування вдалося повністю усунути пальцевим бужуванням у поєднанні з медикаментозними препаратами. Отже, гемороїдектомія, виконана електрохірургічним обладнання, є безпечним, ефективним та сучасним операційним втручанням, яке практично не потребує використання шовного матеріалу. Застосування методики суттєво зменшує операційну крововтрату, скорочується час проведення операції, зменшується її вартість.
Виживаність після ендоваскулярних втручань при гострому коронарному синдромі
Authors: Маслій Б. Я. 
Published: February 2022

Мета роботи: аналіз віддалених результатів лікування гострого коронарного синдрому (ГКС) в умовах реальної клінічної практики.
Матеріали і методи. Проаналізовано дані реєстру пацієнтів із гострим інфарктом міокарда, що включала дані на 280 випадків: І група – 213 хворих на інфаркт міокарда, яким проведено ендоваскулярне втручання; ІІ група – 53 хворих, які отримували стандартну консервативну терапію, ІІІ група – 14 хворих на інфаркт міокарда з багатосудинним ураженням, яким після коронароангіо­графії було виконано аорто-коронарне шунтування в умовах штучного кровообігу.
Результати досліджень та їх обговорення. Від початку гострого періоду і в період до 25 місяців криві виживаності суттєво розходяться з кращим результатом у пацієнтів, яким проведено інвазивне відкриття інфарктозалежної вінцевої артерії з відновленням кровотоку ТІМІ-3. Достовірність отриманої моделі серцево-судинної смерті становила – χ2=56,47, р<0,0001. Виявлено, що пацієнти, які перенесли ендоваскулярне втручання, мали загострення ІХС рідше, порівняно з пацієнтами, які в гострий період ІМ отримували лише консервативну терапію. У пацієнтів з гострим коронарним синдромом, незважаючи на затримки на догоспітальному та госпітальному етапі, порушення оптимальних часових інтервалів для втручання і збереження та обмеження зони некрозу міокарда застосування ендоваскуляриних технологій лікування в першу добу інфаркт міокарда дає змогу суттєво знизити розвиток несприятливих серцево-судинних подій та покращити виживаність хворих у віддаленому післяінфарктному періоді.
Islamist Political Parties and Parliamentary Representation in the Middle East and North Africa
Authors: García-Rivero Carlos , Clari Enrique , Cubas Joaquín Martín 
Published: February 2022

Abstract
Over the past century, political Islam has taken the form of political parties and entered the electoral realm to gain institutional power. The Arab Spring sparked an unprecedented electoral advance of Islamists. New elections gave rise to new governments under the control of Islamist in several countries in the region which created a new political scenario unthinkable only a few years earlier. In comparison with the traditional political parties, little is known about Islamist parties as recently empowered political actors. Against this background, this article explores the origin of Islamist political parties in the MENA region, the evolution of their parliamentary representation and the causes that fuel the latter. The first section of the article describes the appearance and evolution of Islamist political parties and the context in which the latter took place. The second part analyses the economic and political factors that explain the evolution presented in part one
Sensitivity of Linear Models of the Madden–Julian Oscillation to Convective Representation
Authors: Fuchs-Stone Željka , Emanuel Kerry 
Published: February 2022

Abstract
Two analytical models with different starting points of convective parameterizations, the Fuchs and Raymond model on one hand and the Khairoutdinov and Emanuel model on the other, are used to develop “minimal difference” models for the MJO. The main physical mechanisms that drive the MJO in both models are wind-induced surface heat exchange (WISHE) and cloud–radiation interactions (CRI). The dispersion curves for the modeled eastward-propagating mode, the MJO mode, are presented for an idealized case with zero meridional wind and for the realistic cases with higher meridional numbers. In both cases, the two models produce eastward-propagating modes with the growth rate greatest at the largest wavelengths despite having different representations of cumulus convection. We show that the relative contributions of WISHE and CRI are sensitive to how the convection and entropy/moisture budgets are represented in models like these.

Significance Statement
The Madden–Julian oscillation is the largest weather disturbance on our planet. It propagates eastward encompassing the whole tropical belt. It influences weather all around the globe by modulating hurricanes, atmospheric rivers, and other phenomena. Numerical models that forecast the Madden–Julian oscillation need improvement. Here we explore the physics behind the Madden–Julian oscillation using simple analytical models. Our models are based on the assumption that surface enthalpy fluxes and cloud–radiation interactions are responsible for the Madden–Julian oscillation but it should be borne in mind that other physical mechanisms have been proposed for the MJO. The impact of this research is to better understand the Madden–Julian oscillation mechanism.
Impact of Repeat Head Computed Tomography on Mild Traumatic Brain Injury Patients With Abbreviated Injury Score 1-2 Injuries
Authors: Ward Candace L. , Cohen Ryan B. , Olafson Samantha N. , Goetz Austin B. , Leung Pak , Moran Benjamin J. , Strain Jay J. , Parsikia Afshin , Kaplan Mark J. 
Published: February 2022

Background Patients presenting with traumatic intracranial hemorrhage (ICH) routinely undergo repeat head Computed Tomography (CT) scans with the goal of identifying progressing hemorrhage early and providing timely intervention. Glasgow Coma Scale (GCS) score and Abbreviated Injury Score (AIS) are typically used to grade the severity of traumatic brain injury (TBI) and triage subsequent management. However, most patients receive a repeat head CT scan within 6 hours of the initial insult, regardless of these clinical scores. We investigated the yield of a repeat CT scan for mild blunt TBI (GCS 13-15, AIS 1-2). Methods This was a single-center retrospective chart review at a level 1 trauma center between 2009 and 2019. Our primary outcome was medical or surgical intervention directly resulted from change in CT head findings. We used multivariate regression to identify predictors of surgical and medical intervention. Results 234 mild TBI patients met inclusion criteria. 33.7% of all patients had worsening ICH. 7.7% of patients required a surgical intervention, and 27.4% received a medical intervention. Multivariate analysis found that a decline in GCS (OR 8.64), and polytrauma (Injury Severity Score >15; OR 3.32) predicted surgical intervention. Worsening ICH did not predict surgical or medical intervention. Patients requiring medical intervention were more likely to have a decline in GCS (OR 2.53, P = .02) and be older (age >65, OR 2.06, P = .02). Conclusion In the population of blunt traumatic injury, worsening ICH did not predict surgical or medical intervention. Routine repeat imaging for this population is low yield, and clinical exam should guide the decision to reimage.
Short Stay Visa Holders and Occupational Trainees in Australia’s Labour Migration Program: Regulatory Challenges at The Apex of Temporariness
Authors: Howe Joanna , Nikoloudakis Irene 
Published: February 2022

AbstractThis article addresses a gap in the scholarly literature on the legal regulation of temporary labour migration by tracing the legislative history and regulation of work visas for short stay specialists and occupational trainees. By reason of their acute temporariness, both short stay workers and occupational trainees could be regarded as having a migration status that makes them vulnerable in their work relations. In addition, this vulnerability means they may accept terms and conditions that undercut domestic labour standards. Although the detailed legislative tracing of both visas reveals various attempts to re-regulate both visas in favour of greater scrutiny of employer requests for overseas labour, tightening access requirements and increasing enforcement and monitoring capacity, these have been largely incapable of preventing instances of egregious exploitation. These case studies on two little-known visas mirror the growing concerns around the integrity of Australia’s temporary labour migration program more generally and point to the myriad tensions, challenges and complexities inherent in the regulation of temporary labour migration programs around the globe.