bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Effectiveness of pune shoulder rehab protocol on patients with frozen shoulder
Authors: Saini Seema , Bhagat Gargee , Palekar Tushar J 
Published: April 2022

Context:
Frozen shoulder is a common condition which is seen in 2%–5% of the general population. It is a self-limiting condition which affects the range of motion of the patients in a capsular pattern.

Aims:
Although Pune Shoulder Rehabilitation Programme (PSRP) is being used for treating this condition still no study has been documented to find its efficacy as compared to conventional physiotherapy methods.

Settings and Design:
This was a quasi-experimental study and the study was done at Smt. Kashibai Navale General Hospital and Physiotherapy Outpatient Department, Pune. Institutional ethical clearance was taken on 7/8/2018 ref no. SKNCOPT/IEC/16/2018 before the commencement of this study.

Subjects and Methods:
Based on the study's inclusion criteria, 32 subjects were selected. The PSRP exercises were taught to each subject and given 10 repetitions with a hold of 10 s. For at least 45 min, each patient was treated. Patient's shoulder range of motion and visual analog scale were taken at the pretreatment, 2nd week, 4th week, and 6th week, respectively.

Statistical Analysis Used:
The data were analyzed using Primer software with a level of significance P < 0.05. Repeated measure ANOVA was used to compare the outcome measures within the group.

Results:
The findings showed that over the 6th-week protocol, statistically significant improvements were found in pain and shoulder range of motion.

Conclusion:
PSRP exercise protocol is effective in increasing the range of motion and decreasing the pain in the shoulder caused by frozen shoulder.
A Study of Prevalence and Psychological Correlates of Premenstrual Syndrome and Premenstrual Dysphoric Disorder
Authors: Jadhav Arshia , Chaudhury Suprakash , Saldanha Daniel 
Published: April 2022

Background:
The premenstrual period is a vulnerable phase for prevalence of bodily and psychological signs and symptoms named the premenstrual syndrome (PMS). There is a paucity of Indian work in this area.

Aim:
The aim was to study the prevalence and psychological correlates of PMS and premenstrual dysphoric disorder (PMDD).

Materials and Methods:
This cross-sectional study was carried out in a tertiary care hospital after obtaining the institute ethics committee clearance. Written informed consent was obtained from participants. By purposive sampling, 587 females from urban areas of Pimpri and Alandi were interviewed and subjected to the sociodemographic pro forma and the Premenstrual Symptoms Screening Tool, Menstrual Symptom Questionnaire, Pittsburgh Sleep Quality Index, and Depression Anxiety Stress Scale-21. From this sample, 140 subjects meeting diagnostic criteria of PMS or PMDD were included in the study group. An equal number of age-matched healthy controls with no known psychiatric disorders after clinical interview were included in the control group. All the questionnaires were scored as per the test manuals. Statistical analysis was performed using the SPSS.

Results:
It was observed that 63.57% of the total cases are moderate PMS, 30.71% are severe PMS, and 5.71% are PMDD. Overall, the more common type of dysmenorrhea was the spasmodic type, but among the PMS/PMDD cases, the more common type of dysmenorrhea was the congestive type. There is significantly higher stress, anxiety, and depression and poorer sleep quality in the cases of PMS and PMDD as compared to the controls. Stress, anxiety, and depression have a significant positive correlation with poor sleep quality.

Conclusions:
The prevalence of PMS was 22.49% and that of PMDD was 1.36%. Congestive kind of dysmenorrhea was more frequently seen in cases of PMS. There is significantly higher stress, anxiety, depression, and disturbed sleep in females suffering from PMS and PMDD as compared to the controls.
Аналіз динаміки смертності чоловіків в аспекті демографічних втрат населення України
Authors: Medvedovska N. V. , Kvach M. D. 
Published: April 2022

Мета роботи: аналіз динаміки демографічних показників смертності населення України, її статевих, вікових та регіональних особливостей в аспекті вивчення причин формування негативного природного приросту, передумов та тенденцій зростання демографічних втрат. Матеріали та методи. Використано дані офіційної статистичної звітності Державної служби статистики України та Центру медичної статистики МОЗ України щодо змін в динаміці показників смертності різних статево-вікових груп населення. Методи дослідження: системного підходу, медико-статистичний, контент-аналізу, бібліографічний. Результати. Доведено, що депопуляційні процеси, які розпочалися в кінці ХХ століття, продовжили своє стале формування та поглиблення із властивим саме для населення України переважанням коефіцієнтів смертності серед чоловіків. Відбувається одночасне зменшення чисельності та постаріння населення, із зростанням частки осіб старше 65 років та низькою питомою вагою дитячого населення в загальній його структурі. Скорочення загальної чисельності населення супроводжується подальшим зниженням народжуваності, зростанням негативного природного приросту, особливо серед мешканців сільської місцевості (із скороченням частки останніх до 30,5 %). Особливості коефіцієнтів смертності з розподілом за статтю проявилися переважанням показників серед чоловіків практично у всіх вікових групах. Великою зберігається різниця середньої очікуваної тривалості життя чоловіків та жінок (за підсумками 2020 р. 66,39 р. проти 76,22 р. відповідно). Показані особливості структури смертності чоловіків в Україні. Висновки. Встановлено, що тенденції депопуляції, постаріння населення, урбанізації, які донедавна вважалися в Україні тимчасовими, за останнє десятиліття суттєво поглибилися. Їх невідворотні наслідки проявляються унікальним для України феноменом зростання негативного природного приросту в поєднанні із надсмертністю чоловіків. Вказані демографічні трансформації становлять потенційну загрозу для зміцнення обороноздатності та соціально-економічного зростання держави.
Вплив імерсійних технологій на психофізіологічний статус курсантів Національної академії Національної гвардії України
Authors: Kalashchenko S. I. , Hrynzovskyi A. M. 
Published: April 2022

Вступ. В наш час актуальною проблемою є полишення професії спеціалістами в перші роки, коли вони тільки приступають до виконання своїх службових обов’язків. В першу чергу це стосується людей, чия професійна діяльність пов’язана з екстремальними умовами праці. Одним з факторів цього є низька стресостійкість, яка в подальшому може стати причиною виникнення захворювань як на фізичному, так і на психоемоційному рівні. Використання сучасних імерсійних технологій може допомогти на етапі навчання виявляти людей з низькою стійкістю до стресових чинників та розробити для них комплекс превентивної реабілітації для збільшення кількості спеціалістів, які будуть залишатися в професії.
Мета. Оцінити стресостійкість курсантів Національної академії Національної гвардії України третього та четвертого року навчання на основі їх психофізіологічного статусу до та після впливу імерсійних технологій.
Матеріали та методи. Проведено обсерваційне дослідження, на протязі якого було обстежено 88 курсантів НАНГУ з вересня по жовтень 2021 року. В обстеженні респондентів використовувався програмно-апаратний комплекс професійного психологічного відбору та психофізіологічної експертизи «Психолот-1». В основу дослідження було покладено моделювання мікро-стресового навантаження з використанням тренажеру екіпажів БТР-4E, на якому курсанти працювали протягом 25-30 хвилин. Зняття показників психофізіологічного статусу курсантів проводилося двічі, до та після роботи на тренажері БТР-4Е. Статистична обробка даних проводилася з використанням ліцензійного статистичного пакету IBM SPSS Statistics Base v.22.
Результати. При аналізі мінімального часу експозиції фігури (до - 0,27±0,008, після - 0,25±0,008, p=0,002), який характеризує функціональну рухливість нервових процесів у респондентів, виявлено, що робота з тренажером БТР-4Е мала вплив на показник в бік його зменшення, а також була виявлена статистично значуща різниця середнього значення помилкових реакцій на коло (до - 8,24±0,35, після - 9,1±0,39, p=0,028) при використанні ІмТ. Проаналізувавши інтегральну оцінку стійкості до екстремальних умов до та після використання ІмТ статистично значущої різниці виявлено не було (до -0,287±0,25, після -0,382±0,3, p=0,61), що корелює із показником норми для інтегральної оцінки стійкості респондентів до стресових факторів, відхилення від якого не було виявлено.
Висновки. В ході нашого дослідження доведено, що використання імерсійних технологій має вплив на стресостійкість курсантів, а саме відмічається зниження процесів пізнання при роботі з тренажером БТР-4Е в умовах як відсутності подразника зорового аналізатора (p=0,008), так і при його наявності (p<0,001). Ми виявили залежність між врівноваженістю нервових процесів та функціональною рухливістю нервових процесів після використання тренажеру БТР-4Е.
Оптимізація методу концентрування екстракту біологічно активних речовин із дермального шару шкіри свиней
Authors: Kruglov E. M. , Borshchevskiy G. I. 
Published: April 2022

Мета роботи. Оптимізація методу концентрування екстракту біологічно активних речовин із дермального шару шкіри свиней.
Матеріали та методи. Об’єктом дослідження була стадія концентрування технології отримання концентрату депротеїнізованого дермального шару шкіри свиней. Концентрування ультрафільтрату проводили методоми випарювання під вакуумом у реакторі та на ротаційному випарювачі та ліофільного сушіння. Кількісне визначення вмісту загального білка проводили згідно з вимогами ДФУ 1.4, п. 2.5.33 за методом Лоурі із використанням УФ- спектрометра Shimadzu UV-2401PC. Відсутність деструкції пептиду підтверджували методом високоефективної гель-проникної хроматографії із використанням хроматографа фірми «Agilent Technologies», модель Agilent 1200 з діодно-матричним детектором.
Результати та їх обговорення. Результати досліджень показали, що під час випарювання у реакторі з повної колби процес концентрування екстракту дермального шару шкіри свиней не відбувається. Найбільший вміст загального білка в екстракті утворюється у разі використання методу випарювання на ротаційному випарювачі за температури водяної бані (30 ± 2 )0С. Зменшення вмісту білка в екстракті відбувається під час випарювання на роторному випарювачі з температурою бані (40 ± 2 )0С. Хоча час випарювання в даному випадку зменшується на 17 %, втрати білка збільшуються на 27,6 %. Окрім цього, у разі підвищення температури спостерігалось утворення видимих частинок в об’ємі концентрату, що свідчить про деструкцію білка. Така втрата білка неприпустима, оскільки призведе до збільшення маси концентрату під час приготування лікарського препарату у формі очних крапель. У разі використання методу ліофільного сушіння було установлено, що вміст загального білка в ліофілізованому порошку складає 89,5% (мг/мг) та відповідає за встановленим молекулярно масовим розподілом концентратам отриманим методом випарювання. Час концентрування методом ліофільного сушіння 56 годин значно перевищує час концентрування методом випарювання та є більш технологічно складний.
Висновки. Концентрування екстракту депротеїнізованого дермального шару шкіри свиней необхідно проводити методом випарювання на ротаційному випарювачі за температури водяної бані (30±2) 0С і тиску 20 мПа. Концентрування екстракту депротеїнізованого дермального шару шкіри свиней за допомогою методу ліофільного сушіння є більш тривалим і технологічно складним та може бути використано для концентрування внутрішнього стандарту.
Diseño de modelo de atención para pacientes urgentes emergentes (Modelo PUE), vinculado a lean healthcare six sigma para servicios de urgencias en hospitales de alta especialidad
Authors: Huerta Enrique Girón , Clift Héctor José Villanueva 
Published: April 2022

La presente investigación se efectúo en 2020, calculando una muestra estratificada de una población de 1800 pacientes graves, resultando una muestra de 210 pacientes dividida en tres grupos de 70 en tres diferentes niveles de gravedad. Objetivos: Demostrar que este modelo de atención propuesto para pacientes urgentes/ emergentes (Modelo PUE), es efectivo para la recuperación de pacientes graves que ingresan por el servicio de urgencia hospitalaria. El modelo consiste en demostrar que la disminución de tiempos de atención desde su ingreso por recepción, valoración de gravedad y atención inmediata y respuesta rápida durante su ingreso es más efectivo con relación a otros modelos convencionales. Se basa en la disminución de tiempos, mudas o desperdicios con aumento de velocidad de atención, disminución de la variabilidad y aumento de la calidad de atención. Metodología. Diseñamos un modelo de atención para Pacientes Urgentes Emergentes, (Modelo PUE), vinculado al modelo Lean Healthcare Six Sigma, con cartografias de mapa de flujo de valor, cadena de valor y un formato de instrumento dividido tres niveles de gravedad con disminución de medición tiempos de atención, da mejores resultados con relación con otros modelos convencionales. Resultados. Con la aplicación de este modelo se logró de disninuir los tiempos de atención de 5.1 minutos para nivel i (paciente con gravedad extrema), 9.45 minutos para nivel II, (pacientes muy graves), y 14.45 minutos para nivel III, (pacientes moderadamente graves), observando disminución de las complicaciones y mortalidad con relación al año 2018 – 2019. Conclusiones: Se concluye que al disminuir tiempos de atención, con mayor velocidad en la atención, disminución de la variabilidad y aumento de la calidad de atneción se logran mejores resultados en la atención del paciente grave.
Incidence of food and aero allergies among patients visiting Allergy center National Institute of Health (NIH), Islamabad
Authors: Sadaf Munir  , Hammad Ahmad  , Tayyib Ayub Alvi  , Adnan Yousaf  , Shahzad Akhter Kazi  , Manzoor Tayyeba 
Published: April 2022

Objective: To identify the most common allergy type among patients visiting an urban allergy centre.
Methods: The descriptive cross-sectional study was conducted at the Allergy Centre of the National Institute of Health, Islamabad, Pakistan, from December 2019 to June 2020, and comprised subjects of either gender aged 20-50 years. Skin prick test was used to determine the skin reactivity for 11 common allergen extracts. Patients with a wheal diameter >3mm were considered positive. Data was analysed using SPSS 22.
Results: Of the 100 patients, 55(55%) were males and 45(45%) were females. The overall mean age was 34.03±8.16 years. Majority of the respondents 93(93%) were sensitive to aeroallergen, 7(7%) to food allergens, and 2(2%) exhibited sensitivity against both types of allergens. Poly-sensitisation was found among 86(86%) respondents.
Conclusion: Aeroallergens were found to be the main triggering factor for allergies compared to the food allergens.
Continue...
Seizure outcomes after meningioma resection
Authors: Mehar Masroor  , Saqib Kamran Bakhshi  , Muhammad Shahzad Shamim  
Published: April 2022

Meningiomas are one of the most common primary brain tumours, and seizures are a common presenting symptom. Complete tumour resection results in seizure freedom in up to 90% patients. The use of AEDs in these patients is inconsistent, and current evidence shows that they do not have any benefit in long-term seizure prevention after resection. Tumour histology, location, surrounding oedema, recurrence and post-operative complications are important risk factors for having post-operative seizures.
Keywords: Brain tumour, Meningioma, Seizure, Anti-epileptic drugs.
Continue...
Virtual Reality-A means to train surgeons of tomorrow amidst Covid-19
Authors: Muhammad Umar Nasir  , Zuha Majid  , Zara Shahzad  
Published: April 2022

Respected Madam, It is to be noted that surgical training has been adversely affected around the globe, as well as in Pakistan, due to the training hospitals prioritizing the treatment of COVID-19 patients. Over 80% of the residents reported that their hands-on and clinical training has been adversely impacted and more than half feared either acquiring or transmitting the virus, further affecting their mental state.1
To maintain the integrity of surgical training many alternatives have been introduced worldwide including but not limited to virtual classrooms, telehealth clinics, and surgical videos.2 eLearning and writing scenario-based questions can also be useful tools, but what interested us the most was the use of surgical skills simulation training3 i.e., using virtual reality to train residents. While not a complete substitute for active training, it can be used to bridge the gap between theory and practice as it provides significant realism to surgical scenarios.
A systematic review conducted by Zubair and Zubair (2020) compared the benefits of simulation-based training with the traditional apprenticeship model and found statistically significant results in favor of simulation-based training.4 Simulation-based training gives control over the complexity of the procedure, the option to isolate certain components of the procedure for case simplification, and the possibility of correcting and learning from the mistakes made during the procedure.5 Since the COVID-19 pandemic shows no signs of slowing down, there is a dire need for an alternative simulation-based training method to be employed in Pakistani surgical training programmes so that surgical residents may use their time optimally. Simulators are not only cost effective in the long run but there is also an absence of ethical dilemmas as encountered with the usage of animal and cadaver models.5 However, challenges like limitations in technology, lack of medical professionals’ familiarity with technology, and lack of expertise and expense of designing and maintaining such technology might be faced in implementing such programmes in Pakistan. Following international standards, validation of any such tool requires rigorous research and expert assessment.6 The need of the hour is to employ simulation-based training tools like Virtual Reality to train surgical residents in Pakistan - a nation that is not only facing the limitations brought on by the raging pandemic but is also failing to catch up with the rapidly advancing technology in other training programs around the globe.
Continue...
The mediating role of emotion regulation in the emotional complexity and subjective well-being relationship
Authors: Mandal Satchit , Arya Yogesh , Pandey Rakesh , Singh Tushar 
Published: April 2022

IntroductionEmotional complexity involves greater emotional awareness and understanding and associates strongly with adaptive emotion regulation. Similarly, regulation of emotion is vital for achieving, restoring, and sustaining subjective well-being. The present study, therefore, tested the mediatory role of emotion regulatory processes in the relationship between emotional complexity and subjective well-being.Participants and procedureA total of 285 participants completed self-report measures of emotional complexity, emotion regulation, positive/negative affect, and life satisfaction, and the data were analyzed using correlations and structural equation modelling.ResultsFindings indicated that individuals high in emotional complexity experience greater subjective well-being. Moreover, the results revealed that reappraisal mediated the relationship of emotion differentiation with positive affect and life satisfaction whereas suppression mediated the relationship between the range of emotions and life satisfaction.ConclusionsThese findings underscore the significance of emotion regulation in mediating the relationship between emotional complexity and subjective well-being.
Hepatic fibrosis changes in patients with chronic hepatitis C infection who respond to direct-acting antivirals
Authors: Alswat Khalid , Al-Sohaibani Fahad , Khathlan Abdullah , Bashmail Ahmad , Alanazi Mohammed , Kurdi Amr , Almakadma Abdul Hakim , Al-hamoudi Waleed 
Published: April 2022

BACKGROUND:
Clearance of hepatitis C virus (HCV) can potentially slow or reverse liver fibrosis and cirrhosis. Studies of fibrosis changes after treatment with direct-acting antivirals (DAAs) are limited.

OBJECTIVES:
We aimed to assess the impact of DAAs on fibrosis in HCV treatment responders.

DESIGN:
Retrospective cohort study.

SETTING:
Tertiary care centers.

PATIENTS AND METHODS:
This study included adult patients who received DAA treatment for HCV (naïve and experienced) from June 2015 to January 2019 who were treatment responders. Biochemical and hematological data and noninvasive fibrosis markers were recorded at baseline and follow-up.

MAIN OUTCOME MEASURES:
Aspartate aminotransferase/platelet ratio index (APRI), fibrosis-4 score (FIB-4) and liver stiffness measurements (LSM) at baseline and follow-up.

SAMPLE SIZE AND CHARACTERISTICS:

172 HCV treatment responders, mean (SD) age 54.1 (14.1) and body mass index 28.8 (6.5) kg/m
2
at baseline; 96 (55.8%) were females.

RESULTS:

Fifty-eight (33.7%) patients were HCV treatment-experienced. Most patients were genotype 4 (n=125, 73%) and the mean follow-up was 141 (57.9) weeks. Compared with baseline, changes in alanine aminotransferase (
P
<.001), aspartate aminotransferase (
P
<.001), and albumin (
P
=.01) were statistically significant. Changes in LSM (15.09 kPa [11.4] vs. 10.19 kPa [7.4],
P
<.001), APRI (0.81 [0.7] vs. 0.34 [0.2],
P
<.001), and FIB-4 (1.99 [1.4) vs.1.35 [0.9],
P
<.001), and AST/ALT ratio (0.86 [0.32] vs. 0.95 [0.41],
P
=.015) were statistically significant. Differences in many of the same parameters were statistically significant between patients with low fibrosis (F0-F1) (n=59, 34.3%) and significant fibrosis (≥F2) (n=113, 65.7%).

CONCLUSIONS:
Our findings confirm that clearance of HCV with DAAs is associated with significant improvement in fibrosis as assessed by noninvasive liver fibrosis measures, which supports the concept of post-treatment fibrosis regression. Long follow-up studies are needed to assess the impact on morbidity and mortality.

LIMITATIONS:
Absence of histological correlation with these noninvasive scores. No assessment of fibrosis changes based on HCV geno-type or treatment regimen.

CONFLICT OF INTEREST:
None.