bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
ДОСЛІДЖЕННЯ РІВНЯ ОБІЗНАНОСТІ ДИТЯЧИХ СТОМАТОЛОГІВ ТА ОРТОДОНТІВ ЩОДО ФАКТОРІВ РИЗИКУ ВИНИКНЕННЯ ОРТОДОНТИЧНОЇ ПАТОЛОГІЇ В ДІТЕЙ
Authors: Ляхова Н. О. 
Published: August 2022

Мета: дослідити рівень обізнаності дитячих стоматологів та ортодонтів м. Полтави щодо факторів ризику виникнення ортодонтичної патології в дітей.
Матеріали і методи. Проведено анкетування 39 дитячих стоматологів та лікарів-ортодонтів, які надають стоматологічну допомогу дитячому населенню у м. Полтаві та Полтавській області. Анкета містила запитання щодо сили впливу факторів ризику виникнення ортодонтичної патології в дітей та щодо питань організації ортодонтичної допомоги дітям. Методи: бібліосемантичний, соціологічний (анкетування), статистичний.
Результати. Вивчаючи результати анкетування, визначали якісний склад лікарів. Проведено групування факторів ризику на поведінкові, інформаційні, медико-демографічні, організаційні, соціально-економічні, екологічні фактори й обчислення відсоткового розподілу відповідей респондентів стосовно впливу факторів ризику, диспансеризації та обізнаності батьків. При розподілі відповідей лікарів-респондентів за стажем виявили значущі відмінності при відповідях на питання, чи має значення робота з профілактики, медичних оглядів, диспансеризації, гігієнічного виховання (ВШ 4,6 [ДІ 2,43–5,12], р=0,016) та харчування матері під час вагітності (ВШ 5,5 [ДІ 2,17–5,86], р=0,038). Тобто більш досвідчені лікарі, чий стаж перевершує 10 років, надають більшого значення аліментарному фактору виникнення ортодонтичної патології, краще розуміють та вище оцінюють значення профілактичної і диспансерної роботи для зниження стоматологічної захворюваності.
Висновки. Визначено досить високий рівень обізнаності лікарів щодо факторів ризику ортодонтичної патології, правильне усвідомлення лікарями місця і значущості скринінгу та диспансеризації дітей із груп ризику розвитку ортодонтичної патології. Проте окремі питання потребують додаткової уваги під час навчання у ЗВО.
ОСОБЛИВОСТІ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ НАСЕЛЕННЯ ЛІКАРСЬКИМИ ЗАСОБАМИ ПІД ЧАС НАДЗВИЧАЙНИХ СИТУАЦІЙ ТА ВОЄННОГО СТАНУ: АНАЛІЗ ТА ПЕРСПЕКТИВИ
Authors: Шмалько О. О. 
Published: August 2022

Мета: визначити шляхи створення резервів лікарських засобів для забезпечення населення під час надзвичайних ситуацій через роздрібну аптечну мережу.
Матеріали і методи. У ході виконання дослідження було використано загальнонаукові методи. Серед них методи аналізу та синтезу, методи системного підходу тощо. Основу дослідження складають моделі і методи оцінювання діяльності аптек під час надзвичайних ситуацій та воєнного стану.
Результати. У статті висвітлюються проблеми надання фармацевтичних послуг в умовах надзвичайних ситуацій та воєнного стану. Доведено, як в умовах реальної військової агресії Російської Федерації проти України, особливо на першому етапі, значно загострилася проблема забезпечення населення лікарськими засобами, виробами медичного призначення та іншими видами парафармацевтичної продукції. Проаналізовано базисні та технічні причини виникнення ризиків із доступністю населення до фармацевтичних послуг в умовах надзвичайних ситуацій і воєнного стану. Пропонуються запобіжні організаційні заходи законодавчого характеру. Наводиться обґрунтування шляхів та методів завчасного створення логістичних механізмів, завдяки яким вірогідність виникнення ризиків зменшується.
Висновки. В умовах викликів, які нині переживає світ (техногенні, кліматичні, військові), виникає загроза стабільного забезпечення населення продукцією критичного значення. Насамперед це лікарські засоби, доступність до яких в умовах надзвичайних ситуацій має пріоритетне значення, оскільки в умовах надзвичайних станів загрози здоров’ю, життю населення різко зростають через фізичну загрозу (вибухи, руйнування) та через психоемоційні реакції. Як наслідок потреба у лікарських засобах та виробах медичного призначення різко зростає. Для зменшення ризиків у питанні забезпечення населення лікарськими засобами мають бути створені механізми організаційного впливу на роботу аптечних закладів в умовах надзвичайних ситуацій та створення на базі аптек всіх форм власності резервів лікарських засобів.
ФІЗИЧНА ТЕРАПІЯ У ФОРМУВАННІ ПОКАЗНИКІВ ЯКОСТІ ЖИТТЯ НАСЕЛЕННЯ
Authors: Співак А. П. 
Published: August 2022

Мета: визначити роль та місце фізичної терапії, як складової системи реабілітації в охороні здоров’я, у формуванні показників оцінки якості життя населення.
Матеріали і методи. Використано методи дослідження: бібліосемантичний, контент-аналізу, системний підхід до аналізу інформації і методи порівняння та узагальнення. Об’єктом дослідження виступила якість життя населення за компонентом «Здоров’я населення». В основу дослідження було покладено системний аналіз Національної мат­ри­ці індикаторів якості життя населення в Україні.
Результати. За результатами аналізу структурних компонентів Національної матриці індикаторів якості жит­тя населення в Україні виявлено, що серед пропонованих індикаторів об’єктивної оцінки елементу матриці «Система охорони здоров’я» оцінка проводиться за показниками кадрового забезпечення системи суто лікарями та середніми медичними працівниками. Аргументовано важливість врахування показників забезпеченості системи охорони здоров’я фахівцями з реабілітації, зокрема і фізичними терапевтами при проведенні комплексного аналізу за всією категорією субсередовища «Здоров’я» в кореляції з окремими індикаторами блоку суб’єктивної оцінки власного здоров’я населенням.
Висновок. Наявна обґрунтована необхідність окреслення ролі та місця компонентів системи реабілітаційної допомоги, зокрема фізичної терапії, як складової системи реабілітації в охороні здоров’я, у формуванні показників оцінки якості життя населення.
ДО ПИТАННЯ СТАНУ ТА АКТУАЛЬНОСТІ ВИКЛАДАННЯ ОСНОВ ГРОМАДСЬКОГО ЗДОРОВ’Я ТА ОРГАНІЗАЦІЇ ОХОРОНИ ЗДОРОВ’Я МАГІСТРАМ СПЕЦІАЛЬНОСТІ 227.1 «ФІЗИЧНА ТЕРАПІЯ»
Authors: Миронюк І. С. , Слабкий Г. О. , Брич В. В. , Савчук О. В. 
Published: August 2022

Мета: аналіз й оцінка стану викладання основ громадського здоров’я та організації охорони здоров’я магістрам спеціальності 227.1 «Фізична терапія» й обґрунтування актуальності вивчення цих питань у програмах підготовки майбутніх фізичних терапевтів.
Матеріали і методи. Об’єктом дослідження є система підготовки фізичних терапевтів на додипломному рівні освіти в закладах вищої освіти України. Матеріалами дослідження виступили окремі законодавчі акти України, нормативно-директивні документи органів центральної виконавчої влади, розміщені у вільному доступі освітні програми та навчальні плани низки закладів вищої освіти. При проведенні дослідження було використано методи структурно-логічного аналізу, контент-аналізу та системного підходу.
Результати. Єдиного підходу до включення питань організації медичної допомоги в Україні та громадського здоров’я в аналізованих програмах закладів вищої освіти країни немає. Серед проаналізованих освітніх програм освітні компоненти, які висвітлюють питання організації роботи системи охорони здоров’я або громадського здоров’я взагалі, відсутні у 50 % усіх аналізованих. У двох програмах (25 %) є окремі освітні компоненти (ОК) із питань громадського здоров’я в блоці обов’язкових ОК, в інших двох відповідні ОК представлені у блоках вибіркових ОК. На основі аналізу низки нормативно-правових актів України аргументовано необхідність включення в освітні програми підготовки майбутніх фізичних терапевтів окремих освітніх компонентів, які передбачають викладання основ громадського здоров’я та організації охорони здоров’я магістрам спеціальності 227.1 «Фізична терапія».
Висновок. Обгрунтована необхідність наявності компетентностей у фізичних терапевтів з питань функціонування системи охорони здоров’я України та громадського здоров’я і розробки рекомендацій щодо уніфікованого підходу до цього питання в усіх освітніх програмах, які реалізуються в закладах вищої освіти країни.
СТРУКТУРА РОТОГЛОТКОВОГО МІКРОБІОМУ ТА АНТИБІОТИКОРЕЗИСТЕНТНІСТЬ ОКРЕМИХ ЙОГО ПРЕДСТАВНИКІВ У ПАЦІЄНТІВ З ЦУКРОВИМ ДІАБЕТОМ НА АМБУЛАТОРНОМУ ЛІКУВАННІ
Authors: Федишин Л. В. , Маліновська Л. І. , Романюк Л. Б. , Ясній В. Б. , Корчинська О. В. 
Published: August 2022

РЕЗЮМЕ. Цукровий дібет (ЦД) – найрозповсюдженіше ендокринне захворювання у світі. Згідно з даними ВООЗ, число хворих сягає 420 мільйонів. Вкрай важливим є вплив мікробіому ротоглотки на якість життя пацієнтів із ЦД, оскільки гострі респіраторні захворювання (ГРЗ) найчастіше викликаються представниками нормофлори. Тому для ефективного лікування ГРЗ є необхідним визначення антибіотикорезистентності мікробіому пацієнтів із ЦД.
Мета – визначення складу мікробіому ротоглотки у 25 пацієнтів з ЦД 2-го типу та антибіотикорезистентності виділених стрептококів до найпоширеніших антибіотиків.
Матеріал і методи. Проводили бактеріологічне дослідження мазків із ротоглотки та визначення антибіотикорезистентності виділених від пацієнтів з ЦД стрептококів методом Кірбі-Бауера; статистичний аналіз отриманих даних.
Результати. Згідно з даними статистичного аналізу, пацієнти з ЦД на амбулаторному етапі при ГРЗ приймають антибіотики, провідне місце серед яких належить азитроміцину (11 (44,0 %)), котрий є представником нової групи макролідних антибіотиків – азалідів.
За результатами бактеріологічного дослідження та аналізу індексу постійності (С) та показника зустрічання (Рі), провідне місце у структурі ротоглоткового мікробіому займають стрептококи, зокрема β-гемолітичні, що висівались від пацієнтів із ЦД у 64 % випадків. Стрептококи, що виділені із ротоглотки пацієнтів із ЦД, є максимально чутливими до цефтріаксону – 18 (64,29 %) на другому місці за чутливістю амоксацилін та левоміцетин – 15 (53,60 %), і лише кожен 4-й штам був чутливим до азитроміцину. Кількість резистентних до азитроміцину штамів була на другому місці: цефтазидим – 19 (67,86 %), азитроміцин – 13 (46,43 %).
Висновки. У пацієнтів із ЦД слід досліджувати мікробіом ротоглотки та антибіотикочутливість виділених мікроорганізмів з метою раціональної антибіотикотерапії епізодів ГРЗ та запобігання поширенню антибіотикорезистентних штамів.
ОСОБЛИВОСТІ РЕМОДЕЛЮВАННЯ МІОКАРДА У ХВОРИХ ІЗ ФІБРИЛЯЦІЄЮ ПЕРЕДСЕРДЬ І СУПУТНІМИ АРТЕРІАЛЬНОЮ ГІПЕРТЕНЗІЄЮ ТА ЦУКРОВИМ ДІАБЕТОМ 2-ГО ТИПУ
Authors: Гребеник М. В. , Гончарук Ю. В. 
Published: August 2022

РЕЗЮМЕ. В сучасних публікаціях прослідковується термін «Гіпертонічна хвороба серця». Її розцінюють як сукупність змін у ЛШ, ЛП та коронарних артеріях унаслідок хронічного підвищення АТ. Розвиток ФП при ГЛШ реалізується через певні тригери, що можливі при формуванні ГХС. Виникненню ФП у хворих із ГХС сприяє формування ділянок re-entry довкола зон фіброзу в гіпертрофованій частині міокарда. Тому ФП доцільно розглядати як один з проявів ГХС.
Мета – визначити вплив типу ремоделювання міокарда на виникнення і персистенцію ФП при АГ і ЦД 2-го типу в контексті ГХС.
Матеріал і методи. Обстежено 214 пацієнтів з ФП, АГ та ЦД. Чоловіків було 56,5 %, жінок – 43,5 %. Серед пацієнтів з ФП у 34,3 % виявлена пароксизмальна, у 46,4 % – персистентна, у 19,3 % – постійна її форма.
Результати. ГХС виявлена у 67,2 % хворих з АГ. При ГХС анамнез АГ становив (14,37±0,76) р., тоді як в осіб без неї – (7,92±0,47) р. (р=0,01). Вік (р=0,002) та концентричне ремоделювання ЛШ (р=0,004) були найбільш значущими предикторами виникнення першого епізоду ФП. Установлено взаємозв’язок збільшення ВТС у наших хворих зі збільшенням тривалості АГ та САТ (р=0,0001).
Формування концентричного типу ГЛШ при супутніх АГ і ЦД асоціювалося з розвитком ФП. Основними факторами ризику розвитку ФП у хворих з АГ виявились гіпертрофія ЛШ, дилатація ЛП, концентрична форма ремоделювання ЛШ та ожиріння.
На розвиток ексцентричної гіпертрофії мала вплив лише ФП, а найчастіше постійна її форма (р=0,05). Доведено, що концентрична гіпертрофія частіше розвивається у жінок та при ЦД, тоді як при ожирінні – ексцентрична.
Висновок. ГХС розвивається при тривалості АГ близько 14 років. На розвиток першого епізоду ФП впливали вік та концентрична гіпертрофія. ВТС збільшувалася при більшій тривалості АГ та підвищенні рівня САТ. Розвитку ексцентричної гіпертрофії сприяла ФП, причому найчастіше постійна її форма. Концентрична гіпертрофія розвивається при ЦД, при ожирінні – ексцентрична.
ДИНАМІКА МОРФОФУНКЦІОНАЛЬНОГО СТАНУ МІОКАРДА У КАРДІОРЕАБІЛІТАЦІЙНИХ ПАЦІЄНТІВ ПІСЛЯ ПЕРЕНЕСЕНОГО ГОСТРОГО КОРОНАРНОГО СИНДРОМУ В ЗАЛЕЖНОСТІ ВІД СТАТУСУ КУРЦЯ
Authors: Соломенчук Т. М. , Луцька В. Л. , Процько В. В. 
Published: August 2022

РЕЗЮМЕ. У статті представлені результати динаміки морфофункціонального стану міокарда в хворих, які перенесли гострий коронарний синдром (ГКС), на етапі санаторно-курортної кардіореабілітації (КР), в залежності від статусу курця.
Мета – вивчити динаміку показників ремоделювання ЛШ, стану локальної скоротливості та функціональної здатності міокарда ЛШ у реабілітаційних хворих після перенесеного ГКС залежно від фактора куріння.
Матеріал і методи. Обстежено 114 пацієнтів віком 42–68 років (середній вік 57,40±5,8), які проходили програму КР у відділенні санаторно-курортного комплексу «Моршинкурорт» після нещодавно (не більше 1 місяця тому) перенесеного ГКС. Залежно від звички куріння всі пацієнти були поділені на дві групи. В першу (I) групу увійшли пацієнти з фактором куріння (курці, n=64, середній вік (54,94±1,6) років), в другу (II) групу – хворі без фактора куріння (некурці, n=50, середній вік (58,64±1,4) років). Наприкінці санаторно-курортної КР для оцінки динаміки досліджуваних показників група I була поділена на дві підгрупи: IА (n=36) – курці, які відмовились від куріння в процесі КР, та IБ (n=28) – курці, які продовжували курити. Статус курця оцінювали за формулою індексу куріння (ІК)=Ч×С/20, де Ч – число викурених сигарет (на добу), С – стаж куріння (роки).
Результати. При аналізі ехографічних показників на початку проходження програми КР виявлено, що у групі реабілітаційних хворих-курців (I) КДР ЛШ, КСР ЛШ, ММ та ІММ були достовірно вищими, а ФВ ЛШ – достовірно нижчою, порівняно з групою некурців (II). Подібна тенденція спостерігалась при аналізі розрахункових ехографічних показників, зокрема індексу Tei, індексу сферичності та індексу асинергії, які були значно вищими у групі курців на старті реабілітаційного лікування. Аналіз структури типів геометрії ЛШ показав, що у групі курців (I) переважала ексцентрична гіпертрофія ЛШ (56 %), у групі реабілітаційних хворих-некурців – концентрична гіпертрофія ЛШ (52 %). Оцінка динаміки середніх значень ехографічних показників на 24 добу реабілітаційного лікування засвідчила найвираженіші позитивні зміни функціональної здатності міокарда ЛШ саме у групі курців, які успішно відмовились від куріння (IA).
Висновки. Статус курця істотно погіршує морфофункціональний стан міокарда у пацієнтів, що перенесли ГКС, тому потребує особливої уваги при плануванні програми санаторно-курортної КР. Успішна відмова від куріння значно покращує результативність санаторно-курортної КР, що підтверджується ефективним підвищенням сегментарної скоротливості та функціональної здатності міокарда ЛШ у динаміці проведеного кардіореабілітаційного лікування. Програми з відмови від куріння повинні мати систематизований підхід та потребують удосконалення з метою суттєвого зниження показників регоспіталізації після виписки та проходження програм відновної КР.
ПРОГНОЗУВАННЯ РІВНЯ 25(ОН)D В СИРОВАТЦІ КРОВІ ПІДЛІТКІВ З НАДМІРНОЮ МАСОЮ ТІЛА ТА ОЖИРІННЯМ
Authors: Павлишин Г. А. , Шульгай А.-М. А. 
Published: August 2022

РЕЗЮМЕ. Вітамін D, за рахунок плейотропних впливів, здійснює експресію генів, що кодують білки клітинної диференціації, апоптозу, регулювання імунологічних процесів, ліпідного та вуглеводного обміну. Забезпечення достатнього рівня в організмі метаболітів вітаміну D запобігає розвитку метаболічного синдрому та серцево-судинної патології.
Мета – розробити на основі антропометричних та клініко-анамнестичних досліджень спосіб прогнозування забезпеченості вітаміном D дітей підліткового віку.
Матеріал і методи. Обстежено 196 дітей підліткового віку (з ожирінням 76 підлітків, з надмірною масою тіла 60 підлітків, з нормальною масою тіла 60 підлітків). Проводили антропометричні вимірювання, за їх результатами вираховували індекс маси тіла (ІМТ) та індекси відношення ОТ/ОС та ОТ/зріст. Визначали імуноферментним способом у сироватці крові рівень 25(ОН)D. Проводили опитування підлітків та/або їх батьків за «Опитувальником для оцінки статусу вітаміну D у молодих людей».
Результати. Рівень 25(OH)D у підлітків з нормальною масою тіла становив 17,90 (12,16–24,93) нг/мл, при надмірній масі тіла – 14,69 (10,27–20,30) нг/мл, при ожирінні – 12,71 (9,36–17,37) нг/мл. 25(OH)D характеризується зворотним кореляційним зв’язком з масою тіла, ІМТ, ОТ, ОС, коефіцієнтами відношень ОТ/ОС та ОТ/зріст.
Установлено, що до основних предикторів, які впливають на рівень вітаміну D у підлітків з ожирінням, належать ІМТ (р=0,003), споживання молока (р=0,006), вживання добавок вітаміну D (або риб’ячого жиру з вітаміном D) (р=0,007), фізична активність (р=0,000).
Висновки. У дітей підліткового віку визначається низький рівень забезпеченості вітаміном D, який характеризується достовірними зворотними кореляційними зв’язками з основними антропометричними показниками.
Розроблене рівняння визначення забезпеченості вітаміном D, яке ґрунтується на незалежних предикторах та показниках антропометричних вимірювань, можна використовувати лікарям первинної ланки при проведенні скринінгових досліджень та розробці способів профілактики дефіциту вітаміну D.
ФУНКЦІОНАЛЬНИЙ СТАН ВЕГЕТАТИВНОЇ НЕРВОВОЇ СИСТЕМИ У ХВОРИХ НА ХВОРОБУ ПАРКІНСОНА
Authors: Хубетова І. В. 
Published: August 2022

РЕЗЮМЕ. Метою дослідження була оцінка поширеності функціональних порушень вегетативної нервової системи у хворих на хворобу Паркінсона за даними регіонального реєстру екстрапірамідної патології.
Матеріал та методи. Дослідження проведене на базі неврологічного відділення обласної клінічної лікарні (м. Одеса) впродовж 2011-2021 рр. Обстежено 364 пацієнти, яким виставлено діагноз ХП на підставі критеріїв діагностики Британського банку мозку. Вивчалися клінічні і демографічні дані: вік, стать, ступінь тяжкості за шкалою UPDRS, стадія захворювання за шкалою Хен-Яр, прояви вегетативної дисфункції та їх характер. Статистична обробка проведена методом дисперсійного та кореляційного аналізу за допомогою програмного забезпечення Statistica 13.0 (TIBCO, США)
Результати. За даними реєстру, різноманітні прояви ВД визначалися у всіх хворих на ХП, з яких у 216 (59,3 %) випадках ВД суттєво обмежувала звичайну життєдіяльність. Найбільш часто у цих пацієнтів спостерігалася лабільність артеріального тиску (94 випадки або 25,8 %), серцебиття (29 випадків або 8,0 %), припливи та відчуття жару в обличчі (14 випадків або 3,8 %). У 167 (45,9 %) відзначалися порушення сну. На підвищену пітливість скаржилося 26 (7,1 %), сальність шкіри відзначали 17 (4,7 %) хворих. Частим явищем була емоційна лабільність (72 випадки або 19,8 %).
У дослідженому контингенті переважали пацієнти із вираженою парасимпатикотонією – 324 випадки або У 265 (72,8 %) хворих спостерігалася підвищена вегетативна реактивність, у 90 (24,7 %) – знижена. Напруження трофотропних надсегментарних структур відзначалося у 283 (77,7 %) хворих.
Висновки. 1. Прояви вегетативної дисфункції визначені у всіх хворих на ХП, але лише у 59,3 % з них мають маніфестовані вегетативні стігми. 2. Тяжкість вегетативних розладів корелювала із стадією захворювання (r=0,73) та загальною оцінкою UPDRS (r=0,69). 3. Незбалансоване вегетативне забезпечення свідчить про залучення надсегментарних структур вегетативної нервової системи, яке мало білатеральний характер у більшості хворих на ХП.
КЛІНІЧНІ ОСОБЛИВОСТІ ЛОКАЛІЗОВАНОЇ СКЛЕРОДЕРМІЇ У ПАЦІЄНТІВ ІЗ ЛАЙМ-БОРЕЛІОЗОМ
Authors: Штокайло К. Б. , Шкільна М. І. 
Published: August 2022

РЕЗЮМЕ. Мета дослідження – встановити клінічні особливості локалізованої склеродермії в пацієнтів із Лайм-бореліозом.
Матеріал і методи. Під спостереженням були 85 пацієнтів із локалізованою склеродермією (ЛС), які протягом 2015–2021 рр. лікувались амбулаторно і стаціонарно в КУТОР «Тернопільський обласний клінічний шкірно-венерологічний диспансер». Жінок було 69 (81,2 %) і чоловіків – 16 (18,8 %), вік обстежених складав від 18 до 74 років.
Для серологічного підтвердження Лайм-бореліозу (ЛБ) застосували метод ІФА, використавши тест-системи компанії Euroimmun AG (Німеччина): класу IgМ − тест-системи Anti-Borrelia burgdorferi ELISA (IgM), класу IgG − Anti-Borrelia plus VIsE ELISA (IgG). Отримані результати оцінювали як позитивні, проміжні або негативні та інтерпретували відповідно до рекомендацій виробника.
Специфічні IgM і IgG (позитивні або проміжні результати) до комплексу B. burgdorferi s.l діагностовано в сироватці крові у 32 (37,6 %) із зазначених 85 пацієнтів із локалізованою склеродермією. Відповідно до отриманих результатів, усіх пацієнтів поділили на дві групи: група 1 – 32 хворих із ЛС при ЛБ та група 2 – 53 пацієнти лише із ЛС без ЛБ.
Для оцінки активності вогнищ ЛС використали модифікований індекс тяжкості локалізованої склеродермії – The modified Localized Skin Severity Index (mLoSSI), який підсумовували за наступними критеріями ураження вогнищ: поява нових вогнищ та / або збільшення розмірів існуючих вогнищ ураження протягом останнього місяця (N\E), інтенсивність еритеми на межі враженої та здорової ділянок шкіри (ER) та щільність (індурація) осередка ураження на межі ураженої та здорової ділянок (ST).
Результати. Пацієнти із локалізованою склеродермією, в тому числі за наявності у них ЛБ, мали ряд скарг, пов’язаних із вогнищами уражень: відчуття стягування шкіри, свербіж та поколювання, підвищення або зниження температури тіла. При цьому свербіж у ділянці вогнищ ураження достовірно переважав у хворих із ЛС при ЛБ: 46,9 % проти 18,9 %, p<0,05.
Окрім скарг, пов’язаних із вогнищами ЛС, у пацієнтів із ЛБ діагностували ряд інших скарг: послаблення концентрації уваги, втома/загальна слабість, біль м’язів, лімфаденопатія, припухлість і біль суглобів, біль голови та гарячка, які достовірно переважали у хворих на ЛС без ЛБ (p<0,05).
В осіб із ЛС при ЛБ переважали множинні (4 і більше) малого розміру (1–5 см) вогнища уражень, порівняно з групою пацієнтів із ЛС без ЛБ: 53,1 % проти 20,8 % (p<0,05).
Щільність вогнищ ЛС відповідно до модифікованого шкірного рахунку за G. P. Rodnan була достовірно вищою у пацієнтів із ЛС без ЛБ, порівняно із хворими на ЛС при ЛБ: 3,09±0,30 проти 1,44±0,29 (p<0,05).
Висновки. У пацієнтів із ЛС при ЛБ активність вогнищ уражень (за mLoSSI) переважала щодо хворих на ЛС без ЛБ за рахунок появи нових вогнищ та / або збільшення розмірів існуючих вогнищ ураження протягом останнього місяця (N\E): 56,3 % проти 26,4 % та інтенсивністю еритеми на межі враженої та здорової ділянок шкіри (ER): (2,11±0,16) балів проти (0,68±0,11) балів (p<0,05).