bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Youth activist paradoxes in the urban periphery of Lephalale: The struggle for employment and climate justice in a coal-rich region of South Africa
Authors: Luckett Thembi 
Published: December 2022

Southern Africa is understood to be a climate change hotspot, with youth and children most likely to be affected. The region has already suffered climate variability, with increased occurrence of floods and droughts, which are expected to escalate in the future. Despite the fact that young people in the region are central to ecological and social justice debates, they are often depicted as uninterested and excluded from policy and decision- making spaces – especially those living in global and urban peripheries. In this article, I speak to the nexus of youth, social and environmental justice, and climate politics. I do so by unpacking the everyday concerns and negotiations of youth activists in the urban periphery of Lephalale in Limpopo, South Africa – not typically seen as an urban centre or a site of youth politics. Lephalale is viewed as a future hub of power generation in South Africa, the rapid growth of the town being based on the expansion of coal extractivism. The complexities and paradoxes around how youth are navigating their futures in this site of mega coal projects are explored through two case studies: the Lephalale Unemployment Forum and the Waterberg Environmental Justice Forum. With climate and environmental catastrophe producing both shrinking futures and horizons of possibility, I argue that youth contestation and negotiation of their futures hold out possibilities, even with their contradictions, for collective reimagining of urban space and development.

Through the methodology I employed to explore these negotiations and contestations, I aimed to be cognisant of how research is embedded in context-specific power-laden social relations. While it was not explicitly collaborative research, what emerged from the process was the importance of slow, informal relationship-building before, during and after the research, which would be the basis for a collaborative research project years later. This way of conducting slow research is particularly necessary for engagement across racial, cultural and class divisions, as well as for research that traverses the boundary between academia and social movements in this time of crisis.
Eternal Urban Youth? Waithood and Agency in Ethiopian and South African settlements
Authors: Rubin Margot , Meth Paula , Tshuwa Lesego , Charlton Sarah , Kinfu Eshetayehu 
Published: December 2022

It is often reported that young people in Africa, the Middle East and North African regions are stuck in situations of ‘waithood’, unable to progress to full adulthood. Utilising a series of innovative research methodologies that included life history interviews, surveys, media training and qualitative interviews, the research project’s aim was the co-production of data, in order to delve into the housing and work nexus in two non-central locations in Ethiopia and South Africa. The variety of mixed methods that were used yielded a depth of engagement and allowed the researchers to deepen and nuance ideas of waithood and stuckness. The rich and varied data showed how young people move through moments of stuckness and moments of movement, and that some movement is possible even when faced with difficult and sometimes overwhelming structural challenges. It also demonstrated how co-produced research can assist young people in moving forward and countering the experience of stuckness and waithood.
modos de presentación del yo de jóvenes comodorenses a través de fotografías en Instagram
Authors: Rodriguez Eva Camila 
Published: December 2022

La popularización en el uso cotidiano de las redes sociales conllevó nuevas formas de construir la identidad, proyectando una narración continua de nuestras vidas y nuestra socialidad, representando el contexto histórico a partir de las fotografías que tomamos.Estos nuevos espacios públicos –es decir, las redes sociales-, se volvieron fundamentales para la realización de las presentaciones del yo de los jóvenes contemporáneos. Instagram, una de las herramientas digitales preponderantes de la cultura visual, se tornó de suma importancia en la construcción identitaria, a partir de fotografías publicadas, que responden a la necesidad de hacer visibles las experiencias, conseguir interacción social y con ella, validación y sentido de pertenencia.En el presente trabajo de investigación, se analizó los modos de presentación del yo a partir de fotografías publicadas en Instagram, de acuerdo a la información compartida por los usuarios, constituyéndose como un lugar donde consiguen ejercer control sobre aquello que comunican.
Pelimusiikin tutkimus Japanissa ja muualla
Authors: Lehtonen Lasse 
Published: December 2022

Game music scholarship in Japan and elsewhere: Differences and similarities, gaps and bridges
Japan is a notable producer of video games and game music on an international scale. Considering the global prominence of Japanese game music, however, remarkably little academic research on the topic has taken place within Japan itself – especially when compared with recent, abundantly growing Anglophone academic interest in game music. For example, there are no Japanese conferences or scholarly journals devoted to the research field, and the number of Japanese scholarly articles addressing game music remains just under 30 at time of writing. What explains this difference from Anglophone scholarship, and what are the leading paradigms of game music research in Japan today?
This article seeks to answer these questions by observing the research field in Japan. After introducing and classifying the main paradigms of existing scholarly research, the essay goes on to argue that, due to certain conventions of Japanese academia, addressing only scholarly publications is insufficient to cover all relevant expert discussions on game music in the country. By next addressing non-academic discourse on the topic, the essay shows that non-scholarly literature occupies a significant role in determining the paradigms of game music research in Japan. As a concrete example, the article addresses the possibilities and limitations of a dominant paradigm that focuses on the history of game music from a technology-centric viewpoint. Finally, the essay discusses how academic and non-academic – as well as Japanese and Western – discourses could benefit each other.
Haastattelu: Säveltäjä Jonne Valtonen
Authors: Sala Janne 
Published: December 2022

Abstract
This article concerns the career of Finnish game music composer Jonne Valtonen and his thoughts on the music of video games, working in the video game industry, and the wider culture around video games during the last 30 years. Valtonen has worked on music within and outside of games for decades both on a domestic and international level. Valtonen discusses his career path, unique features of game music, composition, and the development of the culture of the music of games throughout recent decades. The text of the article is based on a semi-structured interview that was conducted in person with Valtonen.
Modeling deadwood for rockfall mitigation assessments in windthrow areas
Authors: Ringenbach Adrian , Bebi Peter , Bartelt Perry , Rigling Andreas , Christen Marc , Bühler Yves , Stoffel Andreas , Caviezel Andrin 
Published: December 2022

Abstract. Studying how deadwood mitigates the rockfall hazard in mountain forests is key to understanding the influence of climate-induced disturbances on the protective capacity of mountain forests. Both experimental quantification and numerical process modeling are needed to address this question. Modeling provides detailed insights into the rock–deadwood interaction and can therefore be used to develop effective forest management strategies. Here, we introduce an automatic deadwood generator (ADG) for assessing the impact of fresh woody storm debris on the protective capacity of a forest stand against rockfall. The creation of various deadwood scenarios allows us to directly quantify the mitigation potential of deadwood. To demonstrate the functionality of the proposed ADG method, we compare deadwood log patterns, deadwood effective height, and mesoscale surface ruggedness observed in field surveys in a natural windthrow area with their simulated counterparts. Specifically, we consider two sites near Lake Klöntal, Switzerland, where a major windthrow event occurred in 2019. We perform rockfall simulations for the time (a) before, (b) directly after, and (c) 10 years after the windthrow event. We further compare the results with (d) a simulation with complete clearing of the thrown wood: in other words, a scenario with no standing forest remaining. We showcase an integration of deadwood into rockfall simulations with realistic deadwood configurations alongside a diameter at breast height (DBH)- and rot-fungi-dependent maximum deadwood breaking energy. Our results confirm the mitigation effect of deadwood, which significantly reduces the jump heights and velocities of 400 kg rocks. Our modeling results suggest that, even a decade after the windthrow event, deadwood has a stronger protective effect against rockfall than that provided by standing trees. We conclude that an ADG can contribute to the decision-making involved in forest and deadwood management after disturbances.
Stochastic simulation of reference rainfall scenarios for hydrological applications using a universal multi-fractal approach
Authors: Ramanathan Arun , Versini Pierre-Antoine , Schertzer Daniel , Perrin Remi , Sindt Lionel , Tchiguirinskaia Ioulia 
Published: December 2022

Abstract. Hydrological applications such as storm-water management usually deal with region-specific reference rainfall regulations based on intensity–duration–frequency (IDF) curves. Such curves are usually obtained via frequency analysis of rainfall and exceedance probability estimation of rain intensity for different durations. It is also common for reference rainfall to be expressed in terms of precipitation P, accumulated in a duration D, with a return period T. Meteorological modules of hydro-meteorological models used for the aforementioned applications therefore need to be capable of simulating such reference rainfall scenarios. This paper aims to address three research gaps: (i) the discrepancy between standard methods for defining reference precipitation and the strong multi-scale intermittency of precipitation, (ii) a lack of procedures to adapt multi-fractal precipitation modelling to specified partial statistical references, and (iii) scarcity of proper multi-scale tools to quantitatively estimate the effectiveness of such simulation procedures. Therefore, it proposes (i) a procedure based on extreme non-Gaussian statistics in two scaling regimes due to earth's finite size to tackle multi-scale intermittency head on, (ii) a renormalization technique to make simulations comply with the aforementioned partial statistical references, and (iii) multi-scale metrics to compare simulated rainfall time series with those observed. While the first two proposals are utilized to simulate reference rainfall scenarios for three regions (Paris, Nantes, and Aix-en-Provence) in France that are characterized by different climates, the last one is used to validate them. The scope of this paper is that the baseline precipitation scenarios simulated here can be used as realistic inputs into hydrological models for applications such as the optimal design of storm-water management infrastructure, especially green roofs. Although only purely temporal simulations are considered, this approach could possibly be generalized to space–time as well.
Nota introduttiva
Authors: Vilei Leonardo 
Published: December 2022

Il 5 marzo del 1922 nasceva a Bologna Pier Paolo Pasolini e Cuadernos de Filología Italiana ha scelto di inaugurare con il suo nome il ritorno editoriale di una proposta monografica che da questo numero accompagnerà nuovamente le tradizionali sezioni di linguistica, letteratura e delle recensioni.
Gli anniversari, si sa, possono essere momenti ambigui della riflessione e a volte convogliano su un dato autore attenzioni dal valore più mondano che intellettuale; il 2022, per giunta, ci ricorda che cento anni fa nascevano anche, solo per restare in ambito letterario, Beppe Fenoglio, Giorgio Manganelli, Luigi Meneghello e Luciano Bianciardi. Le ragioni della nostra scelta si fondano innanzitutto sulla capacità che Pasolini ha di interrogare ancora e sempre i nostri studenti, spesso stupiti nei loro primi approcci con l’autore che più di ogni altro, nella complessa costellazione del nostro Novecento, rinnova in ugual misura sconcerto e ammirazione in chi gli si avvicina per la prima volta, anche grazie o a causa del suo essere arcipelago di linguaggi e proposte. La sua esperienza artistica, per giunta, compressa in un trentennio vertiginoso, non può essere ascritta a una sola disciplina di studi e ciò ci pone automaticamente nella circostanza di aprire le maglie della nostra specializzazione ad altri sguardi e altri saperi. Vastità e complessità – e ben inteso, inciampi e contraddizioni – restano a buon conto caratteri essenziali della sua opera, eredità da coltivare e mettere in valore.
Quasi cinquant’anni dopo la sua morte, pensiamo inoltre che sia possibile osservare la sua traiettoria consapevoli che ai significati della sua opera, per usare un’acuta analisi di Walter Siti (2005: 135), si è andato sovrapponendo il significante del «mito Pasolini». Non ignoriamo, del resto, che è a quel mito che spesso si avvicinano abbagliati altri giovani e altri artisti, ma ciò non ci esime, semmai ci incita, dal proseguire il lavoro ermeneutico, filologico e culturale che qui presentiamo.
DARNAUS VYSTYMOSI TIKSLŲ ĮGYVENDINIMAS LIETUVOJE: SKURDO MAŽINIMO KONTEKSTAS
Authors: Jakštienė Sandra , Čeponiene Aliona 
Published: December 2022

Straipsnyje analizuojamas darnaus vystymosi tikslų įgyvendinimas Lietuvoje: skurdo mažinimo kontekstas. Tyrime keliama problema: kokie skurdo mažinimo pokyčiai, siekiant įgyvendinti Darnaus vystymosi kovos su skurdu tikslą Lietuvoje? Darbo objektas. Darnaus vystymosi kovos su skurdu tikslo įgyvendinimas Lietuvoje. Darbo tikslas: išanalizuoti darnaus vystymosi tikslų įgyvendinimą Lietuvoje skurdo mažinimo kontekste. Tikslui pasiekti keliami šie uždaviniai: 1) atlikti darnaus vystymosi tikslų įgyvendinimo Lietuvoje skurdo mažinimo kontekste teorinę analizę; 2) išanalizuoti pagrindinių darnaus vystymosi 1-ojo tikslo kovos su skurdu statistinių rodiklių pokyčius Lietuvoje 2010-2020 m. laikotarpiu. Tyrimo metodai: atliekama mokslinės ir kitų literatūros šaltinių analizė, atliekant statistinių rodiklių analizę, darbe naudojami Statistikos departamento prie LR Vyriausybės 2010–2020 m. duomenys, statistinių rodiklių pokyčiams įvertinti apskaičiuojami tų rodiklių procentiniai pokyčiai, duomenys grupuojami ir lyginami, duomenys vaizduojami grafiškai.
Analizuojant darnaus vystymosi tikslų įgyvendinimą, ypač kovos su skurdu mažinimą, matyti, kad skurdas vis dar išlieka viena sudėtingesnių sprendžiamų socialinių problemų Lietuvoje. Skurdo problema yra viena iš Vyriausybės prioritetinių uždavinių ir Darnaus vystymosi darbotvarkėje iki 2030 metų numatytų tikslų, kur kovai su skurdu suteiktas pirmas prioritetinis tikslas. Šiame tyrime siekiama problemą pažinti ir analizuoti akademiniu lygiu.
Atlikus tyrimą, nustatyta, kad didėjant BVP šalyje analizuojamu laikotarpiu, mažėjo absoliutaus skurdo lygis Lietuvoje bei skurdo rizikoje ar socialinėje atskirtyje gyvenančių visų amžiaus grupių vyrų, moterų ir vaikų gyventojų dalis Lietuvoje. Pastebima, kad daugiausiai didėjo ir valdžios sektoriaus išlaidos būtiniausioms socialinės apsaugos paslaugoms analizuojamu laikotarpiu lyginant su valdžios sektoriaus būtiniausiomis išlaidomis švietimui ar sveikatos apsaugai. Sėkmingai įgyvendinamas1-asis darnaus vystymosi tikslas Lietuvoje prisideda prie Darbotvarkės 2030 įgyvendinimo pasaulyje.
ŠEIMOS IR MOKYTOJŲ SĄVEIKA ORGANIZUOJANT IKIMOKYKLINIO AMŽIAUS SPECIALIŲJŲ UGDYMOSI POREIKIŲ VAIKŲ TĖVŲ ŠVIETIMĄ
Authors: Klizaitė Jūratė , Varneckienė Aniuta , Valaitienė Aurelija 
Published: December 2022

Vaikui pradėjus lankyti ikimokyklinio ugdymo įstaigą, jo ugdymo procese reikšmingi tampa abu ugdytojai: tiek šeima, tiek mokytojas. Sudėtingiausia derinti visų ugdymo dalyvių poreikius, interesus, lūkesčius. Nors mokslininkai dažnai diskutuoja, jog nėra universalaus, bet kurioje aplinkoje egzistuojančio bendradarbiavimo modelio, bet jis turi būti siejamas su tėvų ir pedagogų abipusiu dialogu, sąveika. Neatskiriama sėkminga tėvų ir mokytojų sąveikos forma – šviečiamoji veikla. Specialiųjų ugdymosi poreikių vaikų tėvams labai svarbu, kad jų vaikas būtų priimamas, pastiprinamas, palaikomas, dalyvautų kartu su visais ugdymo procese. Straipsnyje pristatoma ikimokyklinio amžiaus specialiųjų ugdymosi poreikių vaikų tėvų nuomonė dėl mokytojų ir tėvų sąveikos organizuojant pedagoginį tėvų švietimą. Teoriniame lygmenyje tėvų bendravimas su pedagogu atskleidžia, jog sąveikos rezultatų svarbu siekti švietėjiška veikla, vadovaujantis pagrindiniais sąveikos principais: pokalbiu, klausinėjimu, parama, informavimu bei bendravimu galima bendrai spręsti vaiko ugdymosi problemas, geriau ugdymo dalyviams pažinti vieni kitus bei padėti tenkinti tėvų lūkesčius. Atlikus tyrimą atskleista, jog ikimokyklinio ugdymo įstaigoje organizuojamas pedagoginis švietimas tik iš dalies padeda tenkinti jų lūkesčius, nors organizuojami užsiėmimai su praktiniais pavyzdžiais, rodoma filmuota medžiaga, aptariama kartu švietimo pagalbos specialistais, tačiau dar pakankamai dažnai organizuojamas informacinio pobūdžio tėvų švietimas, individualūs pokalbiai, kurie leidžia tėvams, jų nuomone, išvengti viešumo aptariant vaiko ugdymo problemas. Svarbu tėvams jų kartu su vaiku dalyvavimas įvairiuose ugdomuosiuose renginiuose, grupės veiklose, nes taip padeda vaikui lengviau prisitaikyti prie naujų situacijų, o ugdytinių tėvams buvimas kartu su vaikais jiems svarbioje aplinkoje, padeda geriau pažinti savo vaikus skirtingose aplinkose. Tėvai, įsitraukdami į veiklas, gali daugiau laiko praleisti su vaiku, pasidžiaugti bendru darbu.
VERSLUMO UGDYMO IMITACINĖSE BENDROVĖSE PRIVALUMAI IR EFEKTYVUMO DIDINIMAS, TAIKANT MIŠRŲ MOKYMOSI METODĄ
Authors: Pancerovienė Asta , Stonienė Adelė , Žvinienė Vida 
Published: December 2022

2019 – 2021 metais atliktas Lietuvos imitacinių bendrovių asociacijos užsakytas tyrimas, kurio tikslas buvo atskleisti verslumo ugdymo imitacinėse bendrovėse efektyvumo didinimo galimybes, taikant mišrų (blended – learning) metodą. Tyrimo metodai: analitinė mokslinės literatūros analizė, kiekybinė reprezentatyvi apklausa raštu, statistinė duomenų analizė.
Remiantis mokslinės literatūros šaltinių analize, atskleista kad mišraus mokymosi metodas, jungia tradicinį mokymąsi ir virtualų mokymosi metodus bei skatina studentų savarankiškumą, padeda individualizuoti mokymosi procesą, skatina bendradarbiavimą tarp studentų ir dėstytojų. Taikant šį mokymąsi, lengva derinti klasikinius ir aktyviuosius mokymosi metodus, naudoti įvairias informacinių technologijų priemones, kurios praturtina mokymosi veiklas ir metodus bei skatina nuolatinį informacinių technologijų kompetencijų tobulinimą.
Vertinant mišraus mokymo/si metodo taikymą IB veikloje, išryškėjo tokie privalumai, kaip būtinas nuolatinis naujų informacinių technologijų kompetencijų kėlimas, IB praktikanto motyvacijos ir asmeninės atsakomybės už mokymosi rezultatus didinimas, bendros duomenų bazės bei besimokančiųjų bendruomenės kūrimas.
Nustatant, kaip mišraus metodo taikymas padidintų verslumo ugdymo efektyvumą IB, išryškėjo, kad jis didėja diferencijuojant ir individualizuojant veiklas, taikant mišraus metodo lankstumą, didinant IB praktikanto motyvaciją ir atsakomybę už mokymosi rezultatus, plečiant mokymosi erdvę ir laiką, derinant tradicinio mokymosi ir e-mokymosi privalumus, suteikiant didesnes bendradarbiavimo galimybes. Todėl siūloma plačiau taikyti mišrų mokymo/si metodą verslumo įgūdžių ugdyme imitacinėse bendrovėse, organizuojant dalykinius susirinkimus, vedant derybas, konsultacijas su socialiniais partneriais, skatinant glaudesnį bendravimą tarp visų IB.
NUO SKAITMENIŲ ABORIGENŲ IKI HOMO RIDENS: SKAITMENIZACIJOS DIKTUOJAMI MEDIJŲ AUDITORIJOS DISKURSAI MOKSLINĖJE LITERATŪROJE
Authors: Selenienė Laura 
Published: December 2022

Straipsnyje siekiama sudėlioti šiuolaikinių medijų auditorijos portretą remiantis mokslinėje literatūroje išskiriamais vyraujančiais bruožais ir savybėmis. Jų kaitos ir prielaidų pažinimas leistų medijų turinio kūrėjams taip pat ir žiniasklaidai efektyviau planuoti savo dienotvarkę, numatyti kuriamo turinio poveikį auditorijai ir daryti įtaką jos pasirinkimui, nuostatoms ir vertybėms. Straipsnio objektu pasirinkti skaitmenizacijos diktuojami medijų auditorijos diskursai mokslinėje literatūroje. Apžvelgiant mokslinėje literatūroje akcentuojamus medijų auditorijos bruožus ir išskiriant juos lemiančias prielaidas, išsikelti uždaviniai: apžvelgti mokslinėje literatūroje aptinkamus medijų auditorijos terminus, išanalizuoti mokslinėje literatūroje aptinkamų medijų auditorijos terminų atsiradimo prielaidas taip pat vertinti, kokius iššūkius kintanti auditorija kelia visuomenės informavimo priemonėms. Tikslui pasiekti ir uždaviniams realizuoti pasitelkta dedukcinės metodologijos nuostatomis paremta integralioji literatūros apžvalga, sisteminimas ir apibendrinimas. Medijų, komunikacijos ir visuomenės informavimo klausimus gvildenančios pastarųjų dviejų dešimtmečių – sparčios skaitmenizacijos laikmečio – mokslinės literatūros įžvalgos analizuojamos komunikacijos efekto teorijų aspektu, įvertinant jų raišką Lietuvos visuomenės informavimo priemonėse.
Skaitmenizacijos nulemti medijų pokyčiai – prielaida naujiems medijų auditorijos diskursams. Taip užgimsta ir nauji auditorijos epitetai bei metaforos, kurių ištakos sietinos su interneto revoliucijos pradžia – 2000 m. Kintantis medijų auditorijos portretas ir auditorijos sąrangos tendencijos – esminiai faktoriai, lemiantys visuomenės informavimo priemonių, kurioms įvardinti dažnai naudojimas medijų sinonimas, ir auditorijos santykį. Pastaroji jau nėra pasyvi medijų turinio vartotoja. Dėl jos dėmesio konkuruojančios medijos privalo atliepti auditorijos poreikį dalyvauti nepertraukiamame medijų vyksme, būti jų turinio kūrėja, formuoti medijų dienotvarkę. Šie iššūkiai dažnai įvardijami kaip internetinio virsmo pasekmė, kurios kontekste keičiasi auditorija, medijų formos ir turinys. Tačiau šiame virsme atsigręžiama ir gerokai ankstyvesnes medijų transformacijos prielaidas – dar XX a. suformuotos medijų efekto teorijas, kurių raiška išlieka aktuali ir šiais laikais, vertinant auditorijos diskursus, formuojant medijų dienotvarkę ir prognozuojant viešosios komunikacijos pokyčius.