bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Организационная компетентность должностных лиц кадровых органов министерства обороны и вооруженных сил Украины
Authors: Ягупов Василь , Тракалюк Олег 
Published: September 2023

Аннотация. В статьи обоснована организационная компетентность должностных лиц кадровых органов Министерства оборони и Вооруженных сил Украины (далее – должностные лица кадровых органов). Их основное должностное предназначение – это оказывать организационное содействие формированию современного офицерского корпуса Вооружённых сил (далее – ВС) Украины, который бы состоял из наиболее профессионально подготовленных военнослужащих с высокими морально-этическими, профессионально важными и личностно-психическими качествами, а также организационно сопровождать карьерный рост офицеров в соответствии с их уровнем профессиональной подготовленности та способностями.
Определено, что проблема формирования и развития организационной компетентности специалистов кадровой работы недостаточно научными работниками осознана и соответственно недостаточно развязана и требует специального педагогического исследования.
Организационную компетентность должностных лиц кадровых органов определено как их интегральное профессиональное образование (как психологический термин), которое характеризует их организационную теоретическую и практическую подготовленность, способность (практические организационные навыки и умения актуализировать свою организационную подготовленность в разных условиях служебной деятельности, в том числе в экстремальных), а также профессиональную, психологическую и субъектную готовность к реализации организационной компетенции как субъектов системы кадровой роботы.
Обосновано ценностно-мотивационный, когнитивный, поведенческо-деятельностный или менеджерский, коммуникативный, индивидуально-психический и субъектный компоненты организационной компетентности должностных лиц кадровых органов.
Ключевые слова: организационная компетентность, понятие, содержание, структура, компоненты, должностные лица кадрового органа.
Трансформація інституційного механізму державного управління в системі вищої освіти
Authors: Коврига Олена 
Published: September 2023

У статті узагальнено наукові здобутки щодо теоретичних основ інституційного механізму державного управління в системі вищої освіти. Досліджено інституційні аспекти державного управління в сфері освіти. Обґрунтовано пропозиції щодо трансформації інституційного механізму державного управління в сфері освіти і науки України. Визначено, що як у ситуації добровільного, так і примусового формування інституційного механізму його учасникам необхідно знати основні орієнтири своєї діяльності в рамках його функціонування. У першому випадку, ці орієнтири виставляють центральні органи виконавчої влади, а від учасників вимагається, в першу чергу, виконавча дисципліна, а не креатив. Добровільні інституційні механізми знаходять орієнтири (benchmarks) своєї діяльності завдяки конкуренції. Проте в галузях, де підвищена і роль державного регулювання, і велика роль уїльямсонових «керівних структур», специфіка суспільних благ змушує інститути формувати орієнтири створюваних ними інституційних механізмів самостійно. Незважаючи на більш жорстку, ніж при виробництві матеріальних благ, регламентацію і значну роль державного фінансування у відтворенні зазначених благ у сфері освітніх послуг, інституційне середовище, особливо в регіональних закладах, сприяє посиленню конкуренції. Це, у свою чергу, ще більше стимулює добровільне формування орієнтирів автономними інститутами в рамках інституційних механізмів – інакше цілі почне формувати держава або наддержавні структури.
Визначено, що інституційне забезпечення державного управління в системі вищої освіти передбачає сукупність складових, що знижують трансакційні витрати співробітництва та конкуренції інститутів вищої освіти, сприяють їх адаптації до обмежень інституційного середовища та їх трансформації з метою збільшення каналів і джерел фінансування.
Забезпечення якості початкової освіти на основі управління розвитком професійної компетентності вчителів початкової школи
Authors: Kravchenko Наnna , Batsula Nataliia 
Published: September 2023

Professional development of primary school teachers is one of the leading factors that have the greatest impact on ensuring the quality of students' knowledge. As the experience of the educational community shows, it is no longer enough to acquire a profession once and for life. Pedagogical workers must be ready for changes and constant professional growth.
The content of the article reveals the question of what competencies and personal qualities are necessary for a person in any professional activity. It was determined that the main problems faced by teachers in general, and primary school teachers in particular, are: constant complication of the content of education, high level of educational standards; complication of education problems; continuous search for productive and innovative technologies of education and training; solving complex professional and pedagogical problems that require the integration of knowledge, practical skills and skills from sciences related to pedagogy; work in the information environment. This is what directed our research to compare the interpretation of the essence and content of the concepts "monitoring of primary education", "quality control of primary education", "assessment of the quality of primary education". Based on the above, we clarified the concepts of "quality of primary education" and "management of ensuring the quality of primary education" in the context of the New Ukrainian School: by "quality of primary education" we will understand a set of indicators that reveal various aspects of activity at the first level of comprehensive general secondary education, the content of primary education, forms and methods of education, material and technical base, personnel; and under "primary education quality assurance management" we understand a holistic system of intra-school pedagogical information, which is based directly on the management model, which reveals the procedural and effective aspects of management, where monitoring occupies a special place as a management tool for evaluating the quality of primary education.
In order to carry out constant observation, recording and assessment of the quality of management of the professional competence development, in the article we considered the factors and quality criteria of the professional development of primary school teachers.
Розвиток цифрової компетентності вчителів закладів загальної середньої освіти методами НУШ
Authors: Германсон Галина 
Published: September 2023

У статті висвітлено методичні засади управління розвитком цифрової компетентності вчителів закладів загальної середньої освіти методами Нової української школи. Проаналізовано показники, критерії та методи розвитку цифрової компетентності педагогів. Встановлено, що сьогодні цифрова компетентність є основою професійної педагогічної діяльності педагогів НУШ. Цифрову компетентність необхідно інтегрувати в свою професійну практику всім педагогам НУШ, щоб сприяти розвитку в учнів всебічно розвинутої особистості ХХІ століття.
Аналізуючи різноманітні джерела інформації, нами зроблений висновок, що цифрова компетентність НУШ – це здатність ефективно управляти освітнім процесом, навчанням та вихованням учнів за допомогою комп’ютерних та інших цифрових технологій.
Здійснюючи наукові пошуки щодо проблеми розвитку цифрової компетентності педагогів НУШ нами виокремлено п’ять сфер цифрової компетентності, якими повинні володіти усі педагоги Нової української школи. Кожен критерій інтегрує навчальний процес в цифровий простір, таким чином розвиваючи основні цифрові навички і компетенції як педагогів, так і учнів.
Досліджуючи методи розвитку цифрової компетентності в Європі, нами була детально досліджена Європейська рамка цифрової компетентності для освітян (DigCompEdu), яка описує те, як цифрові технології можна використовувати для освіти та навчання [3]. Свої рекомендації вона подає в документі, який описує 22 компетентності, що згруповані в шести сферах цифрової компетентності вчителів.
Досліджені цифрові компетентності в навчальному процесі дозволять педагогу НУШ розвинути в учнів цифрові навички і вміння, які допоможуть в майбутньому пристосуватися до життя, адже ХХІ століття є цифровим, і учні повинні володіти різноманітними цифровими компетенціями.
У зв’язку з цим, ґрунтуючись на аналізі розглянутих компонентів цифрової компетентності, в рамках даного дослідження, нами зроблений наступний висновок. Готовність до оволодіння й застосування цифрових технологій є передумовою формування цифрової компетентності в закладах освіти. Така готовність потребує спеціально організованої мотиваційної та просвітницької діяльності серед керівників, педагогів, покращення матеріально-технічної бази закладів загальної середньої освіти, організації відповідної підготовки з використання цифрових технологій.
Естетично-філософський аспект взаємодії людини з морем
Authors: Житомирська Тетяна 
Published: September 2023

Розглядається естетико-філософський аспект взаємодії «людина-море» на рівні осмислення співіснування індивіда з морем (світовим океаном), виокремлення стану буттям-у-воді із стану буття-у-світі, через сприйняття образів творчості художників морського спрямування. Ефективність та безпека цієї взаємодії потребує узгодження між собою антропоцентричного та біоцентричного підходів до діяльності, що є проявом адаптивних процесів. Не менш важливим є і вибір відповідної ситуації типу взаємодії людини з морем: розвиток промисловості, енергетики, транспорту та антропоцентристський підхід до охорони навколишнього середовища зумовили складні та вкрай несприятливі умови для життя і самої людини, життєдіяльності морських комплексів, що потребує для збереження життєвих процесів певної адаптації.
Відзначається, що філософське осмислення спектра проблем взаємодії людини з морем вимагає звільнення нашого мислення від старих стереотипів та догм, використання нових підходів у філософському аналізі цієї взаємодії, нових світоглядних парадигм. Показано, що сучасна філософія морського мистецтва відображає загальну готовність переосмислити людські умови в термінах моря,
розглядаючи різноаспектність взаємообумовленого буття від зіткнення з іманентністю екологічного розпаду до взаємодії між рухомими тілами та рідким середовищем. Це неодмінно викликає прояв адаптивних взаємопристосувань.
У дослідженні наголошується, що витоком і початком художньої творчості є переживання (почуття або емоція) такої сили, що приголомшує всю душу художника і залишає глибокий слід у його пам'яті. Воно переслідує його доти, доки той не знайде такий засіб самовираження, який дозволить досягти емоційної розрядки і звільнитися від цього почуття. У творах мистецтва вбачаються різні аспекти ідеалів, цінностей, переконань: моральних, політичних, релігійних або атеїстичних, філософських, естетичних, що потребує взаємоузгодження через взаємопристосування.
Сучасні митці, пропонуючи взаємовідносини між людьми та морем усередині та зовні, між людьми та океаном, нагадують нам, що перший крок до усунення дисбалансу у світі – це необхідність об’єднання зі світом і потреба відчути себе одним цілим з океаном, відійти від споживальницького відношення до океанів та морів, що нищить екосистему всієї планети. Такі взаємовідносини встановлюються шляхом взаємоадаптації.
Методика організації інформаційно-консультативного середовища закладу професійної освіти
Authors: Скрипник Людмила 
Published: September 2023

У статті досліджено методику організації інформаційно-консультаційного середовища закладу професійної освіти. Встановлено, що організація інформаційно-консультаційного середовища – це процес створення цілісної системи, яка володіє всіма системними властивостями, а її компоненти – соціальний, просторово-предметний та психолого-педагогічний у єдності та взаємозв’язку, спрямовані на реалізація основної місії закладу професійної освіти.
Розроблено модель методики організації інформаційно-консультаційного середовища закладу професійної освіти, яка ґрунтується на наукових уявленнях щодо цілей, змісту, етапів і методів, а також соціальних очікувань стосовно результатів його функціонування у вирішенні провідних завдань закладу. Розроблена модель структурує формувальні впливи у цільовий, організаційно-змістовий та оцінно-результатний блоки, дозволяє реалізувати інформаційну, консультаційну, діагностичну, інтерактивну, координаційну, професійно-розвивальну, а також функції педагогічної та навчально-методичної підтримки в організації діяльності закладу професійної освіти.
З’ясовано, що для ефективного функціонування інформаційно-консультаційного середовища закладу професійної освіти необхідно впровадити такі основні інструменти, як створення та адаптація до вимог користувачів та ефективне функціонування веб-сайту закладу освіти, побудова інноваційного хабу та перехід на електронний документообіг та інформаційний обмін в сфері надання інформаційно-консультаційних послуг. Визначено послідовність кроків, що формують модель інформаційно-консультаційного середовища закладу професійної освіти, та етапи реалізації методики (підготовчий, формувальний та контрольно-корекційний). Визначено цільові орієнтири, провідні та додаткові засоби та критерії ефективності організації інформаційно-консультаційного середовища закладу професійної освіти.
Особистісно-професійні якості викладача та їх вплив на якість дистанційної освіти
Authors: Шемигон Наталя 
Published: September 2023

У статті розглянуто вплив особистісно-професійних якостей викладачів на ефективність дистанційної освіти. Зазначено, що з початком військових дій на території України, з лютого 2022 дистанційна форма освіти стала єдино можливою у більшості областей. Прискорилося інституційне відокремлення та конституювання дистанційної форми навчання у самостійний напрям, в той же час постійно виникають питання, щодо факторів які забезпечують якість онлайн навчання.
У дослідженні серед основних факторів, що впливають на якість дистанційної освіти розглядаються професійно-особистісні якості викладацького складу закладів освіти. Проаналізовано такі складові професійно-особистісних якостей викладачів - мотивація та самоефективність, як чинників, що можуть визначати готовність викладача ефективно використовувати ресурси та можливості дистанційної освіти.
Було проведено дослідження рівня самоефективності та мотивації викладачів, що проходили курси підвищення кваліфікації в Українській інженерно-педагогічній академії. Дослідження самоефективності викладачів у дистанційному навчанні здійснювалося за допомогою шкали визначення самоефективності, модифікованої відповідно до потреб дослідження. Рівень мотивації до використання дистанційної освіти визначали за допомогою ставлення до дистанційної освіти. Також досліджено рівень підтримки онлайн навчання з боку адміністрації закладів освіти та її можливий вплив на рівень мотивації та самоефективності викладачів.
З’ясовано, що більше половини опитаних 59,7% вважають дистанційну освіту зручним інструментом передачі знань. Перевірка за коефіцієнтом Пірсона виявила наявність позитивної кореляції +1 між сприятливим ставленням до дистанційної освіти та підтримкою з боку дирекції закладу освіти. Викладачі, які мали та мають підтримку щодо впровадження дистанційної освіти показують і сприятливе ставлення до онлайн навчання – 53%.
Перевірені дані, що пов’язані з результатами за шкалою самоефективності та рівнем підтримки з боку адміністрації закладу вищої освіти. Результати показали, що чим вищий рівень підтримки адміністрацією закладу освіти дистанційного навчання тим вищий показник самоефективності викладачів
Фактори формування і розвитку соціальної активності школярів на адаптивних засадах
Authors: Васильєва Марина , Білаш Яна 
Published: September 2023

У статті здійснено спробу вивчення та проведення аналізу особливостей європейських практик забезпечення формування й розвитку соціальної активності школярів. Це зроблено з метою адаптації та імплементації корисного досвіду в Україні, зважаючи на її європейський вектор розвитку. Визначено важливість формування і розвитку соціальної активності дітей і молоді, що регламентовано в державних документах як значущу особистісну характеристику. Зважаючи на роль процесу соціального виховання, підкреслено вплив різних факторів на формування соціальної активності школярів.
На основі вивчення здобутків зарубіжних дослідників установлено найбільш впливові фактори, роль яких може змінюватися відповідно до вікових фаз життєдіяльності. Найбільш впливовим фактором у молодшому шкільному віці є батьки (сімейне оточення) дитини: позиція батьків що суспільно корисної діяльності, рівень їхньої участі у соціальних діях, організація соціального виховання дитини. Важливим фактором, який впливає на формування соціальної активності школяра в підлітковому віці виступають друзі: підкреслено роль друзів у мотивації дітей до участі в соціальних діях, агітації до участі в соціальних акціях разом з друзями. Ще одним фактором, який є впливовим на формування і розвиток соціальної активності в інформаційну добу, виступають соціальні мережі: акцентовано увагу на інформаційній, агітаційній, мобілізаційній функціях соціальних мереж. Розкрито роль закладу освіти, в якому навчається школяр: корисність європейського досвіду з організації роботи з дітьми з родин етнічних меншин, іммігрантів, з сімей з низьким соціально-економічним рівнем. Визначено роль громади у формуванні і розвитку соціальної активності школярів. Розкрито непрямий вплив позитивних змін у характеристиках дітей і молоді на розвиток спільноти.
Зроблено висновок про цінність і актуальність досвіду зарубіжних країн, який необхідно адаптувати до умов, традицій, існуючих напрацювань вітчизняних теоретиків і практиків для формування і розвитку соціальної активності школярів в Україні.
Управління закладом загальної середньої освіти в умовах змішаного навчання
Authors: Рожнова Тетяна 
Published: September 2023

У статті здійснено теоретичний аналіз управління закладом загальної середньої освіти в умовах змішаного навчання. Підняті проблеми, які виникають під час організації освітнього процесу в умовах воєнного стану. Розглянуто зміст понять «управління», «управління закладом освіти», «змішане навчання». Із метою організації високоефективного освітнього процесу в умовах упровадження змішаного навчання в закладі загальної середньої освіти необхідно вивчати та враховувати особливості управлінської діяльності. Зазначено, що невід’ємною частиною управління є процес його здійснення, який складається із послідовних етапів і які прийнято називати універсальним управлінським циклом, а саме: розробка і прийняття рішення, моделювання, організація, регулювання, контроль, корекція та ін.. Акцентовано увагу, що головною метою управління є забезпечення стабільного функціонування та розвитку закладу освіти. Тому управлінська діяльність керівника закладу загальної середньої освіти в умовах змішаного навчання потребує від нього високого рівня інформаційної культури, що передбачає широке використання в управлінському та освітньому процесах комп’ютерно-орієнтовних методів, електронних навчальних засобів та дистанційних форм навчання. Доведено, що дистанційне навчання є одним із напрямів управління закладом загальної середньої освіти в умовах змішаного навчання, а дистанційні технології навчання можна розглядати як природний етап еволюції традиційної системи освіти від дошки з крейдою до електронної дошки й комп'ютерних навчальних систем, від книжкової бібліотеки до електронної, від звичайної аудиторії до віртуальної аудиторії.
У статті визначено перспективи подальшого розгляду питання управління закладом загальної середньої освіти в умовах змішаного навчання.
Педагогічне моделювання формування управлінської компетентності майбутніх офіцерів – фахівців із фізичної культури і спорту збройних сил України на адаптивних засадах
Authors: Ягупов Василь , Шостак Роман 
Published: September 2023

У статті запропонована педагогічна модель формування управлінської компетентності майбутніх фахівців з фізичної культури і спорту Збройних сил України зі проектуванням і розкриттям змісту всіх її блоків – цільово-методологічного, змістовного, суб’єктного, методичного та результативного, які між собою взаємозумовлені та взаємопов’язані і тільки в комплексі забезпечують досягнення дослідницької мети.
Цільово-методологічний (містить мету та підпорядковані їй основні завдання щодо формування управлінської компетентності офіцерів ‒ майбутніх начальників фізичної підготовки і спорту військових частин у процесі професійної підготовки в системі військової освіти згідно з провідними положеннями системного, компетентнісного, контекстного та суб’єктного методологічних підходів); змістовний (містить систему їх управлінських знань); суб’єктний (містить процес взаємодії суб’єкта викладання – викладача (-ів) і суб’єкта навчальної діяльності – курсанта (-ів)); методичний (містить організаційні форми, методи, методичні прийоми та методику формування управлінської компетентності офіцерів ‒ майбутніх начальників фізичної підготовки і спорту військових частин у процесі професійної підготовки в системі військової освіти); діагностувально-результативний (містить критерії і показники діагностування сформованості управлінської компетентності офіцерів ‒ майбутніх начальників фізичної підготовки і спорту військових частин; рівні її сформованості (низький, достатній, оптимальний, прогресивний).
Застосування моделі учня першого класу для супроводу адаптації першокласників з особливими освітніми потребами до навчання
Authors: Лупінович Світлана , Лапшина Ірина 
Published: September 2023

У статті обґрунтовано ефективність модельного підходу щодо організації педагогічного супроводу процесу адаптації першокласників до навчання. Автори подають власне бачення розробки та застосування моделі учня першого класу. Нормативною основою для створення моделі автори пропонують Державні стандарти початкової освіти і рекомендації Міністерства освіти і науки з організації адаптаційного періоду у початковій школі. Увага приділяється дуальному підходу взаємодії учителя і учнів, який полягає у персоніфікації підходів до кожної дитини і, одночасно, універсалізації та стандартизації методів навчання через формування динамічних груп учнів за рівнями адаптивності.Стаття також містить алгоритм реалізації корекційної діяльності учителя початкових класів через акумуляцію потенціалу динамічних груп.
В полі уваги знаходиться період адаптації першокласників до навчання, який є складним як для самих першокласників, так і для вчителя. Інклюзивне навчання суттєво ускладнює діяльність педагога в цей період і потребує додаткової уваги до дитини з особливими освітніми потребами. Учитель початкових класів об'єктивно виступає керівником процесу адаптації учнів. Порівняно з батьками, спеціалістами і адміністраторами початкової школи саме він проводить більше часу з учнями першого класу під час здійснення освітнього процесу. Розроблена модель першокласника з першого дня навчання систематизує діагностичні процедури вчителя, зменшує хаотичний збір інформації та спрямовує діяльність вчителя на досягнення стратегічної мети. Розроблена модель організує взаємодію педагогів, батьків і вузьких спеціалістів. Показники моделі дозволяють вчителю вчасно звернутися за кваліфікованою допомогою щодо того чи іншого учня. Важливим є і зворотний зв’язок, коли вчитель наповнює модель показниками, наданими йому батьками чи вузькими спеціалістами, що дозволяє йому краще розуміти ті чи інші дії учнів і вибирати адекватні методи корекції у складних ситуаціях.