bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Health inequalities in post-COVID-19 outcomes among adults aged 50+ in Europe: has COVID-19 exposed divide between postcommunist countries and Western Europe?
Authors: Ohno Maika , Dzurova Dagmar , Smejkal Petr 
Published: July 2023

BackgroundCOVID-19 affected people and countries disproportionately and continues to impact the health of people. The aim is to investigate protective health and socio-geographical factors for post-COVID-19 conditions in adults aged 50 years and older in Europe.MethodsUsing longitudinal data from the Survey of Health, Ageing and Retirement in Europe, collected from June to August 2021, protective factors against post-COVID-19 condition among 1909 respondents who self-reported a positive COVID-19 test result were investigated using multiple logistic regression models.ResultsMale adults living outside of Czechia, Poland, Hungary and Slovakia (Visegrad group, V4), who received the COVID-19 vaccination, tertiary or higher education, had a healthy weight (body mass index, BMI 18.5–24.9 kg/m2) and no underlying health condition/s, showed protective effects against post-COVID-19 condition. Health inequalities associated with BMI were observed in education attainment and comorbidities, with higher BMI having lower education attainment and higher comorbidities. Health inequality was particularly evident in individuals in V4 with higher obesity prevalence and lower attainment of higher education than those living in other regions in the study.ConclusionOur study suggests that healthy weight and higher education attainment are predictors associated with a lower incidence of post-COVID-19 condition. Health inequality associated with education attainment was particularly relevant in V4. Our results highlight health inequality in which BMI was associated with comorbidities and educational attainment. To reduce obesity prevalence among older people with lower education, raising awareness about the risks of obesity and providing assistance in maintaining a healthy weight are needed.
Impact of qualifying artery on the efficacy of stenting plus medical therapy versus medical therapy alone in patients with symptomatic intracranial stenosis: a post-hoc analysis of the CASSISS trial
Authors: Wu Qiaowei , Wang Jie , Zheng Bingjie , Qi Jingtao , Xu Shancai , Wu Pei , Zhang Guang , Ji Zhiyong , Wang Chunlei , Yao Jinbiao , Jiao Liqun , Gao Peng , Wang Tao , Wang Daming , Li Tianxiao , He Yingkun , Zhao Zhenwei , Cai Yiling , Wu Wei , He Weiwen , Shi Huaizhang , Li Yuchen 
Published: July 2023

BackgroundA recent trial failed to show any benefit of stenting plus medical therapy over medical therapy alone in patients with symptomatic intracranial stenosis. We aimed to examine whether the symptomatic qualifying artery modifies the effect of stenting plus medical therapy.MethodsThis is a post-hoc analysis of the CASSISS trial that included patients with symptomatic intracranial stenosis, randomly assigned to undergo stenting plus medical therapy or medical therapy alone; 358/380 patients were included. Multivariable logistic regression analysis was used with an interaction term to estimate the altered treatment effect by the qualifying artery. The primary outcome was a composite of stroke or death within 30 days or stroke in the qualifying artery territory beyond 30 days through 1 year. The five secondary outcomes included stroke or death related to the qualifying artery territory at 2 and 3 years.ResultsNo significant treatment allocation-by-stenosis site interaction was observed (Pinteraction=0.435). Compared with medical therapy alone, the adjusted ORs for stenting plus medical therapy were 2.73 (95% CI 0.42 to 17.65) for internal carotid artery stenosis, 1.20 (95% CI 0.29 to 4.99) for M1 stenosis, 0.23 (95% CI 0.02 to 2.31) for vertebral artery stenosis, and 1.33 (95% CI 0.34 to 5.28) for basilar artery stenosis. Of the five secondary outcomes, none showed a significant treatment allocation-by-stenosis site interaction including stroke in the qualifying artery territory at 2 years (Pinteraction=0.659) and 3 years (Pinteraction=0.493).ConclusionsAmong patients with transient ischemic attacks or ischemic stroke due to severe intracranial atherosclerotic stenosis, there was no evidence that the symptomatic qualifying artery could determine the addition of stenting to medical therapy.
What makes for a ‘Top Doc’? An analysis of UK press portrayals of so-called top doctors
Authors: Keeley Paul , Taubert Mark , Wardle Emma , Tavabie Simon , Minton Ollie 
Published: July 2023

ObjectiveTo determine the characteristics of medical practitioners designated ‘top doctor’ or ‘Top Doc’ in the UK press.DesignObservational study of news stories related to the term top doctor (or Top Doc) with analysis using data from publicly available databases.SettingNews reports in the UK press accessed via a database from national newspapers from 1 January 2019 to 31 December 2019, prior to the COVID-19 pandemic. Stories relating to disciplinary/criminal matters were analysed separately.Main outcome measuresResults were cross-referenced with the General Medical Council register of medical practitioners for gender, year of qualification, whether on the general practitioner (GP) or the specialist register, and if on the specialist register, which specialty.ResultsThere was a gender divide, with 80% of so-called top doctors being male. National top doctors had been qualified for a median time of 31 years. Top doctors are widely spread among specialties; 21% of top doctors were on the GP register. Officers of the British Medical Association and the various Royal Colleges are also well represented. ‘Top doctors’ facing disciplinary proceedings are more overwhelmingly male, working in hospital specialties and less obviously eminent in their field.ConclusionThere is no clear definition of a ‘top doctor’, nor are there objective leadership criteria for journalists to use when applying this label. Establishing a definition of ‘top doctor’, for instance, via the UK Faculty for Medical Leadership and Management, which offers postnominals and accreditation for high-achieving medical professionals, may reduce subjectivity.
Exploiting Connections among Personality, Job Position, and Work Behavior: Evidence from Joint Bayesian Learning
Authors: Shen Dazhong , Zhu Hengshu , Xiao Keli , Zhang Xi , Xiong Hui 
Published: July 2023

Personality has been considered as a driving factor for work engagement, which significantly affects people’s role performance at work. Although existing research has provided some intuitive understanding of the connection between personality traits and employees’ work behaviors, it still lacks effective quantitative tools for modeling personality traits, job position characteristics, and employee work behaviors simultaneously.
To this end, in this article, we introduce a data-driven joint Bayesian learning approach, Joint-PJB, to discover explainable joint patterns from massive personality and job-position-related behavioral data. Specifically, Joint-PJB is designed with the knowledgeable guidance of the four-quadrant behavioral model, namely, DISC (Dominance, Influence, Steadiness, Conscientiousness). Based on the real-world data collected from a high-tech company, Joint-PJB aims to highlight personality-job-behavior joint patterns from personality traits, job responsibilities, and work behaviors. The model can measure the matching degree between employees and their work behaviors given their personality and job position characteristics. We find a significant negative correlation between this matching degree and employee turnover intention. Moreover, we also showcase how the identified patterns can be utilized to support real-world talent management decisions. Both case studies and quantitative experiments verify the effectiveness of Joint-PJB for understanding people’s personality traits in different job contexts and their impact on work behaviors.
ЕТІОЛОГІЧНА СТРУКТУРА ЛАЙМ-БОРЕЛІОЗУ У ПАЦІЄНТІВ ТЕРНОПІЛЬЩИНИ
Authors: Гуменна Р. О. , Івахів О. Л. , Покришко О. В. , Ничик Н. А. 
Published: July 2023

Мета дослідження – з’ясувати етіологічну структуру Лайм-бореліозу у пацієнтів Тернопільщини шляхом визначення сироваткових специфічних антитіл до B. burgdorferi s. s., B. garinii, B. afzelii та B. spielmanii.
Пацієнти і методи. Під спостереженням було 39 пацієнтів із Лайм-бореліозом (ЛБ), які протягом 2019-2022 рр. лікувалися амбулаторно і стаціонарно в ТОР КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» і КУТОР «Тернопільський обласний клінічний шкірно-венерологічний диспансер». Залежно від ураження тих чи інших органів і систем, розподілили на дві групи: група 1 – 20 осіб із ураженням серцево-судинної системи (ССС) і група 2 – 19 пацієнтів із ураженням інших органів і систем. Хворі були віком від 18 до 67 років. Чоловіків виявилося 22 (56,4 %), жінок – 17 (43,6 %).
Діагноз ЛБ встановлювали за МКХ-10, відповідно до якої недуга належить до підрозділу «Інші інфекції, спричинені спірохетами» і кодується як А69.2. Лабораторно ЛБ був підтверджений за допомогою двоетапного методу діагностики (ІФА та імуноблот) шляхом виявлення специфічних антитіл до комплексу B. burgdorferi s.l. у сироватках крові хворих із використанням тест-систем компанії Euroimmun AG (Німеччина): антитіла класу М виявляли тест-системою Anti-Borrelia burgdorferi ELISA (IgM), класу G − Anti-Borrelia plus VIsE ELISA (IgG). Для детекції лише антитіл класу М до OspC антигенів борелій чотирьох видів одночасно (B. burgdorferi s. s., B. garinii, B. afzelii та B. spielmanii) застосували лайн-блот, використавши тест-систем EUROLINE Borrelia RN-AT adv.
Результати. У пацієнтів із ЛБ за допомогою лайн-імуноблоту EUROLINE Borrelia RN-AT adv. вдалося виявити сироваткові антитіла класу M до OspC антигену борелій чотирьох геновидів ‒ B. spielmanii, B. burgdorferi s. s., B. garinii та B. afzelii, що дозволило розширити палітру збудників цієї недуги на Тернопільщині. Специфічні IgМ до OspC антигену борелій чотирьох геновидів (B. burgdorferi s. s., B. garinii B. afzelii та B. spielmanii ) одночасно виявлено лише у сироватках крові 21,1 % хворих на ЛБ із ураженнями серцево-судинної системи (р<0,05).
Висновки. Встановлено, що до виникнення Лайм-бореліозу у хворих як з ураженням серцево-судинної системи, так й інших органів і систем причетні борелії чотирьох генотипів:B. burgdorferi s. s., B. garinii, B. afzelii та B. spielmanii окремо або у поєднанні.
КЛІНІЧНІ АСПЕКТИ УРАЖЕННЯ ЛЕГЕНЬ ПРИ ЛЕПТОСПІРОЗІ
Authors: Анастасій І. А. , Голубовська О. А. , Дудар Д. М. , Ряба О. В. 
Published: July 2023

Наведені клінічні випадки лептоспірозу з акцентом на ураженні легень у пацієнтів за період 2021-2022 рр., які лікувалися в інфекційному відділенні КМКЛ № 4, ВАІТ для інфекційних хворих КМКЛ №4 та КМКЛ № 9. Наші спостереження свідчать про можливу високу ефективність використання УЗД в діагностиці ураження легень при лептоспірозі. Зрозуміло, що обмежена кількість спостережень не дає можливості робити категоричні висновки, але, на нашу думку, УЗД легень має вищу чутливість, порівняно зі стандартними фізикальними та рентґенологічними методами. У представлених випадках пневмонії супроводжувались мізерними фізикальними змінами, не призводили до розвитку дихальної недостатності та не потребували респіраторної підтримки.
ОЦІНКА ВЛАСНОГО ЗДОРОВ’Я ТА ІНФОРМОВАНІСТЬ ПРО ЗДОРОВ’ЯЗБЕРЕЖУВАЛЬНУ ПОВЕДІНКУ
Authors: Мілашовська В. О. , Любінець О. В. 
Published: July 2023

Мета: комплексне вивчення самооцінки здоров’я, здоров’язбережувальної поведінки та стану інформованості про здоровий спосіб життя.
Матеріали і методи. Матеріалом дослідження слугували дані анонімного опитування 483 мешканців Мукачівського району Закарпатської області, яке було проведено у 2021 р. за самостійно розробленою анкетою. Методи дослідження: соціологічного опосередкованого опитування та медичної статистики.
Результати. Встановлено, що добру та дуже добру оцінку власному здоров’ю дало (42,65±2,25) % респондентів. Жильці сільської місцевості достовірно частіше вказували на «поганий» та «дуже поганий» стан власного здоров’я, аніж міські жителі ((18,00±2,43) % проти (7,73±1,75) %). На запитання «Чи Ви ведете здоровий спосіб життя?» (40,58±2,23) % з числа всіх респондентів відповіло ствердно. (19,88±1,82) % (р≤0,0001) респондентів самокритично зазначили, що не ведуть здоровий спосіб життя. З числа осіб, які вказали, що ведуть здоровий спосіб життя, (54,59±3,56) % посвідчили про дуже добрий та добрий стан власного здоров’я, а з числа осіб, які в самооцінці способу життя зазначили, що не ведуть здоровий спосіб життя таких виявилося лише (29,16±4,64) % (р≤0,05). Найчастіше інформацію про здоровий спосіб життя опитувані черпали з Інтернету, преси та телевізійних програм – (56,49±2,43) % (р≤0,001). Рівень інформованості про здоров’язбережувальну поведінку, який надавався у лікарських амбулаторіях, складав лише (24,76±2,12) %.
Висновки. Суб’єктивна оцінка респондентами показала незначну кількість осіб, які оцінили стан власного здоров’я як добрий та дуже добрий, що вказує на недостатню увагу населення власному здоров’ю. Одна п’ята опитаних самокритично зазначили, що не ведуть здоровий спосіб життя, а з їх числа тільки 30 % вказали на добрий та дуже добрий стан свого здоров’я. Медичні працівники на недостатньому рівні проводять роботу щодо пропаганди здорового способу життя серед населення. Встановлення рівня самооцінки населенням способу життя та свого здоров’я є одним із факторів, які зумовлюють формування потреби населення піклуватися про власне здоров’я і дотримуватися здоров’язбережувальної поведінки.
ОЦІНКА СТАНУ ЗДОРОВ’Я СТУДЕНТІВ-МЕДИКІВ НА ФОНІ ЗМІНИ ЧИСТОТИ ПОВІТРЯ ТА МІКРОКЛІМАТУ
Authors: Ярема О. М. , Білик Я. О. , Крицька Г. А. , Стравський Я. С. , Подобівський С. С. , Федонюк Л. Я. 
Published: July 2023

Мета: визначити вміст діоксиду вуглецю, температури та вологості, як важливих показників чистоти повітря та мікроклімату у приміщенні, та їх вплив на фізіологічний стан студентів.
Матеріали і методи. Дослідження проводилося в навчальному корпусі Тернопільського національного медичного університету, в трьох аудиторіях кафедри, де проходили практичні заняття і перебували одночасно 24 студенти. Проведено 60 замірів оцінки чистоти повітря та параметрів мікроклімату в аудиторіях (концентрація СО2, температура та вологість повітря). Для визначення показників використовували прилад «Портативний (IAQ-метер) газоаналізатор». Дослідження проводили в чотирьох режимах для досліджуваних груп навчальних аудиторій, де проводили провітрювання або кварцування. Тривалість заняття – 90 хв; перерви – 40 хв.
Результати. За першого режиму дослідження середнє значення концентрації СО2 не перевищувало допустиму величину норми за Європейським стандартом. У другому режимі концентрація СО2 істотно перевищувала рекомендовану величину, його вміст вірогідно збільшився вдвічі і за класифікацією якості повітря в приміщенні його віднесли до IDA4 згідно зі стандартом. За умов третього режиму відзначалося погіршення стану повітряного середовища у навчальній аудиторії (показник у 2,1 раза перевищував рекомендовану норму). За четвертого режиму дослідження чистоти повітря за рівнем СО2 згідно з Європейським стандартом вона належала до IDA3 – прийнятного рівня якості повітря в навчальній аудиторії. Після провітрювання аудиторії концентрація СО2 в навчальній аудиторії на 183 одиниці була нижчою від показників норми, що є оптимальною умовою для перебування і навчання студентів.
Висновок. Вимірювання показників мікроклімату та чистоти повітря показали, що за умов провітрювання покращувався рівень СО2 і ставав допустимий норми. За вищевказаних умов студенти активно відповідали на питання, брали участь в обговоренні та дискутували. В навчальній аудиторії після кварцування рівень СО2 не наближав чистоту повітря до норми, що спричиняло млявість та неуважність у студентів. Показники температури та вологості повітря перебували в межах норми у всіх чотирьох режимах досліджуваних груп.
НАДАННЯ ОНКОГІНЕКОЛОГІЧНОЇ ДОПОМОГИ ЖІНКАМ В УКРАЇНІ В УМОВАХ НАДЗВИЧАЙНИХ СИТУАЦІЙ
Authors: Романів М. П. , Теренда Н. О. 
Published: July 2023

Мета: розробка та наукове обґрунтування моделі надання онкогінекологічної допомоги жіночому населенню з урахуванням умов надзвичайних ситуацій.
Матеріали і методи. У дослідженні використано дані Національного канцер-реєстру України, нормативно-правових документів, опитування 313 жінок із злоякісними новоутвореннями тіла матки та злоякісними новоутвореннями яєчника і 110 здорових жінок. Використано методи: викопіювання даних, статистичний, системного аналізу, SWOT-аналіз.
Результати. Проведено вивчення поширеності та захворюваності на онкогінекологічну патологію, зокрема злоякісні новоутворення тіла матки та злоякісні новоутворення яєчника, уточнено основні фактори ризику розвитку цих новоутворень та запропоновано модель профілактики та надання онкогінекологічної допомоги жіночому населенню.
Модель ставить жінок у центр і показує, що вони відіграють ключову роль у зміні парадигми надання допомоги в онкогінекології. Враховуючи надзвичайну ситуацію (пандемія COVID-19, військове вторгнення), необхідно залучити всі рівні охорони здоров’я, систему громадського здоров’я та соціальне оточення пацієнтки, щоб підтримати та забезпечити досягнення жінками основних цілей моделі: профілактики, раннього виявлення та оптимального лікування злоякісних новоутворень.
Висновки. Проведений SWOT-аналіз довів ефективність запропонованої моделі, дозволив виявити сильні та слабкі сторони процесу надання онкогінекологічної допомоги. При цьому одні й ті самі фактори як зовнішнього, так і внутрішнього середовищ можуть як сприяти розвитку, так і стати загрозою для розвитку даної моделі. Профілактична спрямованість моделі та включення сучасних технологічних рішень для подолання умов ізоляції внаслідок надзвичайних ситуацій збігаються з аналогічними процесами в інших країнах світу.
ОБСТАВИНИ ТА МЕХАНІЗМИ ОТРИМАННЯ ТРАВМ ПРИ ПОЛІСИСТЕМНИХ ПОШКОДЖЕННЯХ СЕРЕД ПАЦІЄНТІВ РЕАБІЛІТАЦІЙНОЇ ЛІКАРНІ НА ПІЗНІХ ЕТАПАХ ТРАВМАТИЧНОЇ ХВОРОБИ, ЯКІ ПРОХОДИЛИ ЛІКУВАННЯ ЗА ДОПОМОГОЮ ТЕЛЕРЕАБІЛІТАЦІЇ
Authors: Костюк В. П. , Цвях А. І. 
Published: July 2023

РЕЗЮМЕ. Розуміння основних механізмів та обставин отримання полісистемних ушкоджень необхідне для проведення справді ефективних заходів реабілітації на пізніх етапах травматичної хвороби.
Мета роботи – вивчити основні клініко-епідеміологічні показники за ознаками механізмів та обставин отримання пошкоджень серед пацієнтів з політравмою на пізньому етапі травматичної хвороби, які проходили лікування з допомогою телереабілітації.
Матеріал і методи. Нами було проліковано 30 пацієнтів з політравмою на пізніх етапах травматичної хвороби із застосуванням телемедичних методик реабілітаційної терапії у травматологічному відділі комунального некомерційного підприємства «Більче-Золотецька обласна лікарня реабілітації імені В. Г. Вершигори» Тернопільської обласної ради в період з 2018 по 2021 рік. Серед постраждалих віком від 18 до 80 років (середній вік 61,05 року) було 22 чоловіки (середній вік 49,68 років) та 8 жінок (середній вік 54,87 років).
Результати. Найбільшу кількість склали постраждалі віком від 25 до 60 років. Майже у половині випадків (1 рангове місце, 14 (46,6 %) випадків) причиною пошкоджень було падіння. Друге рангове місце розділили між собою політравми внаслідок ДТП (водій/пасажир) та велосипедисти по 8 випадків (по 26,7 %). Однак, якщо об’єднати як причинний фактор ДТП та їзду на велосипеді – тоді вони переважатимуть і складуть 53,4 % у загальному масиві. Для обох статей зберігалися ті ж закономірності. Перше рангове місце посіли пацієнти з політравмою з тяжкістю за шкалою ISS від 25 до 40 (50,0 %), друге рангове місце – за шкалою ISS до 25 (43,3 %). Серед старших 60 років – пацієнти з тяжкістю ушкоджень менше 25 за шкалою ISS склали 55,5 %. Найчастішим поєднанням травмованих АФО були поєднання травм голови та скелетної травми, і у жінок (62,5 %), і у чоловіків (68,18 %).
Висновки. Проведений нами аналіз свідчить, що обставини отримання пошкоджень, що визначено видом травматизму, вірогідно залежать від ознак статі та віку; найбільша частка обставин травмування серед жінок, чоловіків та у загальному масиві припадає на падіння; другою за питомою вагою причиною отримання множинних, поєднаних та комбінованих травм є дорожньо-транспортний травматизм (у якості водія або пасажира). Більшість постраждалих із політравмою склали особи працездатного віку, переважно чоловіки, питома вага яких у 2,75 раза перевищувала питому вагу жінок. Питома вага осіб працездатного віку від 25 до 60 років складає 66,7 % загального масиву.
СТАН ЕНДОТЕЛІЮ СУДИН У ХВОРИХ НА АРТЕРІАЛЬНУ ГІПЕРТЕНЗІЮ ЗІ ЗНИЖЕНОЮ ФУНКЦІЄЮ ЩИТОПОДІБНОЇ ЗАЛОЗИ
Authors: Орел М. А. , Мартинюк Л. П. 
Published: July 2023

РЕЗЮМЕ. Ендотеліальна дисфункція є ключовою ланкою у розвитку захворювань кардіоваскулярної системи та майже завжди передує й супроводжує артеріальну гіпертензію, вважається маркером порушень функціонування серцево-судинної системи при цукровому діабеті та метаболічному синдромі. Водночас, даних щодо стану ендотелію судин у пацієнтів із зниженою функцією щитоподібної залози недостатньо.
Метою дослідження було визначення функціонального стану ендотелію судин у хворих на артеріальну гіпертензію із зниженою функцією щитоподібної залози за допомогою візуалізаційних методів обстеження, а саме УЗ-доплерографії плечової артерії.
Матеріал і методи. У дослідженні взяли участь 99 пацієнтів, які проходили обстеження та лікування у кардіологічному відділенні КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» ТОР з приводу артеріальної гіпертензії ІІ стадії; у 65 з них діагностували зниження функції щитоподібної залози (субклінічний та первинний гіпотиреоз). Усім обстежуваним проводили манжетову пробу. За допомогою УЗ-доплерографії визначали вихідний діаметр плечової артерії, пікову систолічну та кінцеву діастолічну швидкості кровотоку в ній, діаметр плечової артерії повторно на 5-й хвилині після дистальної оклюзії кровотоку та через 90 секунд після релаксації. Ендотелійзалежну вазодилатацію оцінювали як відношення різниці між діаметром під час проведення проби та діаметром у спокої, до діаметру в спокої, яке визначається у відсотках.
Результати. Згідно з отриманими нами результатами, порушення нормальної функції ендотелію було зареєстровано у 93 (93,94 %) пацієнтів із артеріальною гіпертензією – середній показник ендотелійзалежної вазодилатації становив (6,70±0,08) %. Більш виражені прояви ендотеліальної дисфункції спостерігались в осіб із зниженою функцією щитоподібної залози, порівняно з хворими на артеріальну гіпертензію із збереженою тиреоїдною функцією. При цьому гірші показники ЕЗВД були в групі осіб із субклінічним гіпотиреозом, порівняно з пацієнтами з групи первинного гіпотиреозу – (5,91±0,05) % та (6,77±0,10) % відповідно.
Висновки. Виявлені зміни свідчать про доцільність компенсації функції щитоподібної залози як у хворих на первинний гіпотиреоз, так і серед пацієнтів із субклінічним гіпотиреозом, задля отримання оптимального ефекту при корекції ендотеліальної дисфункції.