Biofiltració de contaminants gasosos en aire: caracterització de paràmetres clau per l'estudi i modelització del creixement de biomassa
Authors:   , Dorado Castaño Antonio David 
Published: September 2023

Biofiltration has become an effective and economical alternative to traditional gas treatment systems. High
costs of operation and energy consumption associated to conventional treatments have lead to increase
the attention on biological processes.
In general, a biofilter consists in a reactor packed with a carrier material (organic or inorganic) serving as a
support for biofilm growth. The contaminated air stream to be treated is passed through the fixed-bed and
the pollutant is transferred from the gas to the biofilm by absorption. In the biofilm, diffusion and
biodegradation take place simultaneously. Thus, biofiltration employs the metabolic activity of
microorganisms to degrade pollutants which are the energy source for microbial growth.
In biofiltration, the mass transfer processes from the gas phase to the biofilm and the posterior biological
degradation are the main phenomena involved in the abatement of volatile compounds in air. The correct
description of biofilters, based on main phenomena, is related with physico-chemical properties of the
packing materials used to immobilize the biomass and the operating conditions. Biofilters modeling has
received less attention in comparison to experimental works, which is related with the complexity of the
process, due to the physical, chemical and biological interactions.
In this doctoral Thesis, firstly, research motivation, scope and outline of the work is presented (chapter 1).
Secondly, in a general introduction (chapter 2), main physico-chemical treatments to abate volatile
compounds in air are described in comparison to the different biological alternatives. In the same chapter,
the key factors in the operation of biofilters are presented. Key factors lead to describe main mechanisms
involved in the process of biofiltration, in order to incorporate the different phenomena in a mathematical
model to describe the behavior of biofilters, underlining the biomass growth and their consequences in the
operation. Objectives are in chapter 3 and Materials and Methods in chapter 4.
Doctoral Thesis is presented as a compendium of 9 articles annexed in the Results’ chapter (chapter 5) to
their latter general discussion (chapter 6). First 6 articles are related with experimental results of key
factors and the other 3 articles are related with mathematical modeling of the processes which describe
the behavior of biofilters.
In the article “A comparative study based on physical characteristics of the most suitable packing
materials for common situations in biofiltration” 10 packing materials commonly used as support media in
biofiltration are analyzed and compared to evaluate their suitability according to physical characteristics.
The materials studied were chosen according to previous works in the field of biofiltration including both
organic and inorganic (or synthetic) materials. A set of nine different parameters were selected to cope
with well-established factors such as material specific surface area, pressure drop, nutrients supply, water
retentivity, sorption capacity and purchase cost. One ranking of packing materials was established per
each parameter studied to define a relative suitability degree. Since biofiltration success generally
depends on a combination of the ranked parameters, a procedure was defined to compare suitability of
packing materials under common situations in biofiltration. Selected scenarios such as biofiltration of
intermittent loads of pollutant and biofiltration of waste gases with low relative humidity were investigated.
Among materials with high potential to be used as support media in biofilters, in the article “Evaluation of
sludge-based carbon as packing material in biofiltration in comparison to classic materials”, a carbon
obtained from sludge from wastewater treatment facilities is analyzed to use it as support material in a
biofilter in comparison to classical materials used in this purpose. The study includes the performance of
material in an operative, lab-scale biofilter.
Apart from evaluating main properties of materials in their nature state, in the article “The role of water in
performance of biofilters: parameterization of pressure drop and sorption capacities for common packing
materials” is studied how the amount of water retained in biofilters affects physical properties of packing
materials and packed beds. In this study, the influence of water on the pressure drop and sorption
capacities of different packing materials were experimentally studied and compared. Pressure drop was
characterized as a function of dynamic hold-up, porosity and gas flow rate. Sorption capacities for toluene
were determined for both wet and dry materials to obtain information about the nature of interactions
between the contaminant, the packing materials and the aqueous phase. The experimental sorption
capacities of materials were fitted to different isotherm models for gas adsorption in porous materials. The
corresponding confidence interval was determined by the Fisher information matrix. The results quantified
the dynamic hold-up effect resulting from the significant increase in the pressure drop throughout the bed,
i.e. the financial cost of driving air, and the negative effect of this air on the total amount of hydrophobic
pollutant that can be adsorbed by the supports. Furthermore, the results provided equations for
ascertaining water presence and sorption capacities that could be widely used in the mathematical
modeling of biofilters.
Later, in the article “Evaluation of mass transfer coefficients in biotrickling filters: experimental
determination and comparison to correlations”, overall mass transfer coefficients were determined
experimentally. A simple methodology based on overall mass balances and following a standard
procedure allowed to calculate the mass transfer coefficients at different operating conditions
corresponding to usual biofilter situations. Experimental results were fitted to existing and well-accepted
correlations used in conventional biofilters or biotrickling filters modeling. Simple correlations for the
experimental data obtained in this study were also suggested. Consequently, in the article “Development
of a kinetic model for elemental sulfur and sulfate formation from the autotrophic sulfide oxidation using
respirometric techniques” mass transfer is described in a respirometer in order to characterize a tool used
usually in biofiltration to determine experimentally kinetic parameters.
Finally, once physical phenomena have been characterized, biodegradation of a common pollutant
(toluene) and the corresponding biomass growth from inoculation to biofilter clogging is studied towards
future modeling of the system. In the article “Biomass accumulation in a biofilter treating toluene at high
loads. Part 1: Experimental performance from inoculation to clogging” carbon dioxide production, oxygen
consumption, toluene removal, pressure drop and biofilter weight were the parameters related with
biomass growth which were monitored in 5 sampling ports along the height of the bioreactor during 120
days of operation.
In the second step of the study, the main results in the modeling of biofilters are described according to
the experimental data collected in the first part of the study. To achieve the final objective of modeling
biomass growth inside biofilters, a base model is developed including the main phenomena involved in
biofiltration. The validation of this base model, which predicts the outlet concentrations of pollutant
according to system characteristics and operating conditions, has been used satisfactory to describe the
evolution from bacterial to fungal population inside a biofilter, as it is detailed in “Modeling of a bacterial
and fungal biofilter applied to toluene abatement: kinetic parameter estimation and model validation”. The
mathematical model is based on detailed mass balances which include the main processes involved in the
system: advection, absorption, diffusion and biodegradation. The model was calibrated and validated
using experimental data obtained from two equal lab-scale biofilters. A novel procedure in gas biofilters
modeling was considered for checking the model calibration, by the assessment of the parameters
confidence interval based on the Fisher Information Matrix (FIM). Additionally, the incorporation of extra
phenomena in the base model is studied and a sensitivity analysis is performed to distinguish the most
significant parameters under a wide range of operation conditions. This part of the study is included in
“Developing a general diffusion-reaction model applied to gas-phase VOCs removal by biofiltration:
parameter analysis and phenomena study”.
Experimental results in the study of the key factors and discussion of phenomena involved in the process,
let to develop, calibrate and validate a dynamic model describing the behavior of biofilters for waste gas
treatment considering biomass growth. The dynamic model predicts outlet concentrations along the height
of the biofilter and the consequences of biomass growth in the progressive decrease in bed porosity and
the increase in pressure drop, relating with the increase in the operating cost and the substitution of the
packing material by bed clogging. The satisfactory predictions of the dynamic model to experimental data
are presented in the article “Biomass accumulation in a biofilter treating toluene at high loads. Part 2:
Model development, calibration and validation
La biofiltració ha esdevingut una alternativa efectiva i econòmica als sistemes tradicionals fisicoquímics
de tractament de contaminants gasosos. Les elevades despeses d’operació i el consum energètic
associat als tractaments convencionals han accentuat l’atenció en els processos biològics.
En general, un biofiltre consisteix en un reactor empacat amb un material de rebliment (orgànic o
inorgànic) que esdevé el medi de suport pel creixement dels microorganismes. L’aire a tractar circula a
través del llit i els contaminants es transfereixen des del gas a la biopel·lícula per absorció, on
posteriorment difonen i es biodegraden simultàniament. D’aquesta manera, en biofiltració, s’aprofita
l’activitat metabòlica dels microorganismes per degradar contaminants que esdevenen la font de matèria i
energia pel seu creixement.
En biofiltració, la transferència de massa des de la fase gas a la biopel·lícula i la posterior degradació
biològica són els principals fenòmens responsables de l’eliminació dels contaminants volàtils en aire. La
correcta descripció d’un biofiltre, basada en aquests dos principals processos, es relaciona amb les
propietats fisicoquímiques del material de rebliment utilitzat per immobilitzar la biomassa i les condicions
d’operació. La modelització de biofiltres ha rebut menys atenció en comparació als treballs experimentals,
fet que es relaciona amb la complexitat del procés, que inclou diverses interaccions físiques, químiques i
biològiques.
En la present tesi doctoral, en primer lloc, es descriu la problemàtica i s’expliquen els antecedents de
l’estudi i les motivacions del mateix (capítol 1). En segon lloc, en un capítol introductori (capítol 2) es
descriuen els principals tractaments fisicoquímics per l’eliminació de contaminants gasosos en aire en
comparació amb les diferents configuracions dels tractaments biològics. En aquest mateix capítol, es
presenten els factors que han estat identificats com a claus en l’operació de biofiltres. Els factors clau
permeten descriure els principals mecanismes implicats en els processos de biofiltració, a fi d’incorporar
els diferents fenòmens en un model matemàtic que descrigui el comportament d’un biofiltre, posant
especial atenció en el creixement de biomassa i en les seves conseqüències sobre l’operació. En el
capítol 3 es recullen els principals objectius de l’estudi i en el capítol 4 els materials i mètodes utilitzats.
La present tesi doctoral es presenta com a compendi d’un total de 9 articles que s’annexen en l’apartat de
resultats (capítol 5) per a la seva posterior discussió general (capítol 6). Els primers 6 articles
corresponen a l’estudi experimental dels paràmetres clau en biofiltració i els 3 restants, a la modelització
matemàtica dels processos que descriuen el comportament d’un biofiltre.
En l’article “A comparative study based on physical characteristics of the most suitable packing materials
for common situations in biofiltration” es selecciona el material més adient en funció de les
característiques físiques, que es relacionen amb les principals funcions que el material ha de portar a
terme en un biofiltre, sense deixar de banda els criteris econòmics (despesa del material i costs
d’operació associat a la utilització del material). L’estudi dels paràmetres clau en biofiltració es realitza
comparativament en 10 materials de rebliment comunament utilitzats en biofiltració o potencialment
utilitzables per les seves propietats. Entre els materials amb un elevat potencial per ser utilitzats com a
material de rebliment en biofiltració, en l’article “Evaluation of sludge-based carbon as packing material in
biofiltration in comparison to classic materials” s’avalua la reutilització d’un fang procedent d’una estació
depuradora d’aigües residuals (tractat prèviament), per eliminar toluè. A banda d’avaluar les principals
propietats dels materials en el seus estats naturals, en l’article “The role of water in performance of
biofilters: parameterization of pressure drop and sorption capacities for common packing materials” també
s’estudia la influència que exerceixen les condicions d’humitat pròpies de la biofiltració en dos paràmetres
clau en l’operació: les pèrdues de pressió que experimenta el fluid i les capacitats dels materials per
adsorbir el contaminant i esmorteir les possibles fluctuacions de càrrega.
Posteriorment, en l’article “Evaluation of mass transfer coefficients in biotrickling filters: experimental
determination and comparison to correlations” es caracteritza la transferència de massa a partir d’un
procediment experimental senzill i es compara amb els resultats obtinguts amb les correlacions
empíriques més utilitzades en els estudis de biofiltració. En l’article “Development of a kinetic model for
elemental sulfur and sulfate formation from the autotrophic sulfide oxidation using respirometric
techniques” també es descriu la transferència de massa, però en aquesta ocasió per un respiròmetre en
fase líquida, amb el propòsit de caracteritzar el fenomen en una eina utilitzada habitualment en
biofiltració, per la determinació experimental de paràmetres cinètics.
Finalment, una vegada caracteritzats els fenòmens físics implicats, s’estudia la degradació d’un
contaminant comú (toluè) i el creixement de biomassa associat des de la inoculació del reactor fins a la
colmatació del llit. Els resultats obtinguts es presenten en l’article “Biomass accumulation in a biofilter
treating toluene at high loads. Part 1: Experimental performance from inoculation to clogging”. El propòsit
final és enregistrar l’evolució dels principals paràmetres relacionats amb el creixement de la biopel·lícula
per modelitzar el procés d’acumulació de biomassa.
En la segona part de l’estudi es descriuen els principals resultats obtinguts en la modelització del procés
de biofiltració partint de la informació experimental obtinguda sobre els paràmetres clau en biofiltració.
Per assolir l’objectiu final de modelitzar el creixement de biomassa a l’interior d’un biofiltre es parteix del
desenvolupament d’un model bàsic que inclou els principals fenòmens que descriuen el procés de
biofiltració. La validesa d’aquest model bàsic, que prediu les concentracions de sortida de contaminant en
funció de les característiques del sistema i les condicions d’operació, ha estat satisfactòriament
comprovada en la descripció de l’evolució de poblacions a l’interior d’un biofiltre, tal i com es detalla en
l’article “Modeling of a bacterial and fungal biofilter applied to toluene abatement: kinetic parameter
estimation and model validation”. Per altra banda, s’estudia la incorporació de fenòmens addicionals en el
model bàsic i es realitza un anàlisi de sensibilitat dels paràmetres del model, per discernir quins són els
paràmetres més influents en les prediccions del model. Aquesta part es recull en l’article “Developing a
general diffusion-reaction model applied to gas-phase VOCs removal by biofiltration: parameter analysis
and phenomena study”.
Els resultats obtinguts a nivell experimental en l’estudi de paràmetres clau de l’operació d’un biofiltre i la
discussió realitzada en la modelització dels fenòmens que descriuen el procés, permet desenvolupar,
calibrar i validar un model dinàmic que descriu els comportament d’un biofiltre pel tractament d’un
contaminant gasós, incloent el creixement de biomassa. El model dinàmic de creixement prediu el perfil
de concentracions en el biofiltre al llarg del temps, al mateix temps que preveu les conseqüències de
l’augment del gruix de la biopel·lícula en la progressiva disminució de la porositat del llit i l’increment de
les pèrdues de pressió, relacionades a la vegada, amb l’increment de les despeses d’operació i la
possible substitució del material per la colmatació del llit. L’ajust satisfactori de les prediccions del model
a dades experimentals obtingudes en l’operació d’un biofiltre real a escala laboratori es presenten en
l’article “Biomass accumulation in a biofilter treating toluene at high loads. Part 2: Model development,
calibration and validation”.
Les principals conclusions del treball es presenten en el capítol 7, a la vegada que s’obre la porta a la
continuació del treball amb nous estudis (capítol 8).