Алгоритм тактико-хірургічного підходу до виконання черезшкірної транслюмінальної балоноангіопластики за даними транскутанної оксиметрії у хворих з критичною ішемією при синдромі діабетичної стопи
Authors: Футуйма Ю. М. , Беденюк А. Д. , Кульбаба І. Я. 
Published: January 2023

Мета роботи: вивчити особливості кровообігу на периферії нижніх кінцівок за даними транскутанної оксиметрії у хворих з невроішемічною формою синдрому діабетичної стопи до та після виконання балоноангіопластики, розробити алгоритм до її виконання залежно від особливостей гнійно-некротичних ускладнень.
Матеріали і методи. Дослідження виконано 67 хворим на цукровий діабет 2 типу, яким за клінічними даними, УЗД артерій нижніх кінцівок, показниками кісточково-плечового індексу (КПІ), КТ судин нижніх кінцівок, а також методом транскутанної оксиметрії підтверджено невроішемічну форму синдрому діабетичної стопи. Враховуючи особливості перебігу гнійно-некротичних ускладнень, виявлених у хворих при даній формі, останні можуть проявлятися як у вигляді сухої гангрени, так і вологої, з наявністю гнійних артропатій, флегмон, а також довгонезагоюваних ран на поверхні стопи та гомілки, що відповідають ІІІ та IV стадіям за класифікацією Meggit–Wagner. Тому хворих розділено на 3 групи дослідження: в 1-шу ввійшли 18 хворих з сухою гангреною одного або кількох пальців чи дистального відділу стопи; в 2-гу – 35 пацієнтів з вологою гангреною, ознаками гнійної арт­ропатії пальців стоп, флегмоною стопи, хворі з незагоювальними куксами, яким виконали ампутації в анамнезі та з обширними хронічними гнійно-некротичними ранами на стопах та гомілках; 3-тю групу порівняння склали 14 хворих, в яких діагностовано гнійно-некротичні ускладнення, що спостерігалися як в 1-й, так і 2-й групах, однак вони відмовились від проведення балоноангіопластики через фінансові труднощі, оскільки, як відомо, дана методика лікування, поки що, не входить в перелік послуг, які покриває НСЗУ, та на даному етапі залишається дороговартісною для пацієнта. Таким хворим після виконання хірургічної корекції проводили консервативну терапію згідно з “Протоколом надання медичної допомоги хворим з синдромом діабетичної стопи”, затвердженого Міністерством охорони здоров’я України від 22.05.2009 р. № 356 в редакції наказу МОЗ України 05.08.2009 № 574.
Результати досліджень та їх обговорення. Результати досліджень засвідчили, що у всіх хворих з критичною ішемією нижніх кінцівок при СДС з ознаками сухої чи вологої гангрени відмічається низький рівень tcpO2, а саме – менше 30 мм. рт. ст., що відповідає декомпенсованому тканинному метаболізму та є прямим показанням до виконання будь-якого методу реваскуляризації чи навіть ампутації. Разом із тим, відмічено особливості відмінностей у відновленні кровообігу в часовому проміжку в пацієнтів без гнійних ускладнень порівняно з тими, в кого діагностовано вологу гангрену, яка супроводжувалася набряком м’яких тканин чи наявністю довгонезагоювальних гнійно-некротичних ран. Тому питання етапності, а саме – пріоритетність балоноангіопластики чи все ж первинної хірургічної обробки при тій чи іншій ситуації, є першочерговим у подальшому досягненні позитивних результатів комплексного підходу до хірургічного лікування даної патології.