bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Особливості контактів у хворих на туберкульоз дітей
Authors: Білогорцева О.І. , Шехтер І.Є. , Суханова Л.А. , Сіваченко О.Є. 
Published: February 2023

Обґрунтування. Більшість дітей заражаються туберкульозною інфекцією від дорослих. За характером контакту найчастіше це сімейний і близький родинний контакт (до 70,0-90,0 % усіх випадків). Контактні особи є групою ризику щодо захворювання на туберкульоз (ТБ), особливо протягом першого року. Найбільшому ризику підлягають діти до 5 років й особи, які живуть із ВІЛ. Значна кількість невідомих, а отже, нелікованих випадків ТБ призводить до формування великого резервуару інфекції в суспільстві.
Мета. Вивчити особливості контактів у хворих на ТБ дітей.
Матеріали та методи. Було обстежено 627 дітей (315 хлопчиків і 312 дівчаток) зі вперше діагностованим ТБ із підтвердженим і неідентифікованим тубконтактами, які перебували на лікуванні у відділенні дитячої фтизіатрії Національного інституту фтизіатрії і пульмонології ім. Ф.Г. Яновського НАМН України з 2010 по 2021 р. Вік дітей коливався від 1 до 17 років. Робота виконана коштом держбюджету.
Результати та їх обговорення. Серед 627 дітей навіть у разі ретельного епідеміологічного й рентгенологічного обстеження членів родини в 61,7 % не вдається виявити індексний випадок – особу, від якої дитина інфікувалася Mycobacterium tuberculosis. Тобто більшість дітей, які захворіли на ТБ, – із невідомих системі охорони здоров’я контактів.
Найчастіше діти контактували з матір’ю (27,1 %) та батьком (25,0 %). Частота контакту з братом (сестрою), дядьком (тіткою), дідусем (бабусею) була майже однаковою (12,5; 12,9; 12,9 % відповідно). Побутовий контакт із сусідами відзначався в 5,4 %, за місцем навчання дитини – в 4,2 %. Зі всіх обстежених 51,7 % (324 дитини) були виявлені за зверненням через виникнення в них клінічних проявів захворювання.
62,5 % обстежених дітей із підтвердженим тубконтактом перебували в контакті з хворими на лікарсько-чутливий ТБ, 37,5 % мали підтверджений тубконтакт із хворим на лікарсько-стійкий ТБ.
У групі дітей із підтвердженим тубконтактом істотно переважали діти від 1 до 4 років – 18,8 % проти 6,7 % у групі з неідентифікованим контактом. Це свідчить про вразливість саме дітей раннього віку при контакті з хворим і про можливість частіше виявити такий контакт.
Висновки. Отримані результати свідчать про те, що найважливішим чинником ризику розвитку ТБ у дітей залишається сімейний тубконтакт, а також про недостатньо якісну роботу щодо профілактики й раннього виявлення ТБ у дітей, які мешкають в осередках. Тому обстеження контактів і розроблення методології охоплення якомога більшої кількості контактних осіб медичним супроводом є потужними важелями стримування негативних епідемічних процесів.
Лабораторна диференційна діагностика токсичної й алергічної побічних дій протитуберкульозних препаратів у разі лікування хворих на туберкульоз із застосуванням лімфоцитарно-алергічного коефіцієнту
Authors: Матвієнко Ю.О. , Рекалова О.М. , Панасюкова О.Р. , Жадан В.М. , Ясирь С.Г. 
Published: February 2023

Обґрунтування. Побічні реакції медикаментозної терапії є основною причиною переривів у лікуванні хворих на туберкульоз (ТБ) легень. На практиці лікарю-фтизіатру не завжди легко розібратись, яка виникла реакція: токсична, алергічна чи токсико-алергічна, що можуть мати у своїй основі як імунні, так і неімунні механізми розвитку. Клінічно вони часто подібні до алергічних реакцій, але розвиваються на тлі токсичної дії препаратів і частіше набувають затяжного перебігу, важче піддаються корегувальній терапії.
Мета. Розробити лабораторну методику визначення алергічної складової побічних реакцій до протитуберкульозних препаратів (ПТП) у хворих на ТБ.
Матеріали та методи. Дослідження проводилося за участю 53 хворих на ТБ, які проходили стаціонарне лікування в інституті. Залежно від наявності клінічних і лабораторних ознак токсичних й алергічних реакцій до ПТП хворі були розподілені на три групи: А – з клінічними ознаками алергічних реакцій; ТА – з клінічними ознаками токсико-алергічних реакцій; Т – з ознаками токсичних реакцій. Роботу виконано коштом держбюджету України.
Для визначення алергічної складової побічних реакцій у хворих на ТБ з урахуванням показників, які характеризують різні ланки алергічної реакції, що розвилася, розраховувався розроблений нами лімфоцитарно-алергічний коефіцієнт (ЛАК). Ураховувалися показники імунорегуляторного індексу Т-лімфоцитів (ІРІ), тестів седиментації еритроцитів (РСЕ), викиду іонів калію (ВІК), інгібування міграції лімфоцитів (ІМЛ) з ПТП. При статистичній обробці застосовувалися ранжовані ряди даних з однаковою кількістю рангів, яка дорівнювала 5 (Burges C., 2010).
На першому етапі розраховували розроблений нами коефіцієнт гіперчутливості (КГ) за формулою: КГ = (∑ РСЕПТП + ∑ К+ПТП + ∑ ІМЛПТП) / 9, де ∑ РСЕПТП – сума рангів РСЕ до ПТП, ∑ К+ПТП – сума рангів ВІК до ПТП, ∑ ІМЛПТП – сума рангів ІМЛ до ПТП. Далі на підставі КГ розраховували ЛАК за формулою: ЛАК = КГ / ІРІ.
Результати та їх обговорення. Встановлено, що КГ був підвищений у всіх групах хворих, але найбільша його величина зареєстрована в групі А – 8,41±0,41 ум. од. (р<0,05). На відміну від КГ, ЛАК був достовірно підвищений тільки у хворих груп А й ТА, в яких клінічно визначалися ознаки алергії: 6,27±0,09 та 6,93±1,00 ум. од. відповідно (р<0,05). При цьому у хворих групи Т він перебував у межах референтних значень. Отже, зростання ЛАК за наявності клінічної побічної дії ПТП у хворих на ТБ можна вважати лабораторним маркером сенсибілізації лімфоцитів до ПТП.
Висновки. Отже, в складних випадках у разі розвитку побічної дії ПТП під час лікування хворих на ТБ обчислювання розроблених лабораторних коефіцієнтів КГ та ЛАК може допомогти диференціювати токсичний і алергічний ефекти ПТП.
Застосування малоінвазивних відеоасистованих оперативних втручань у разі хірургічного лікування хворих на лікарсько-стійкий туберкульоз
Authors: Опанасенко М.С. , Лисенко В.І. , Терешкович О.В. , Конік Б.М. , Леванда Л.І. , Шалагай С.М. , Шамрай М.Ю. , Шестакова О.Д. , Білоконь С.М. 
Published: February 2023

Мета. Визначити на власному досвіді можливості використання малоінвазивних відеоасистованих (VATS) резекційних оперативних втручань у разі хірургічного лікування хворих на лікарсько-стійкий туберкульоз (ЛС-ТБ).
Матеріали та методи. Проаналізовано результати застосування VATS-резекцій легень у 79 хворих на ЛС-ТБ у період із 2008 по 2022 р. Найбільша кількість хворих була прооперована з приводу ТБ із множинною лікарською стійкістю (МЛС-ТБ) – 65 (78,0 %), хворі на ТБ із широкою лікарською стійкістю (ШЛС-ТБ) становили 14 (16,8 %) випадків. Таке співвідношення можна пояснити тим, що при VATS-резекціях перевагу віддавали пацієнтам з обмеженими периферичними процесами, частка яких серед хворих на ШЛС-ТБ невелика. Мініторакотомний доступ був завдовжки до 7 см. Доступ виконували в 5-му або 6-му міжребер’ї. При VATS-лобектоміях і типових сегментектоміях виконували роздільну обробку всіх елементів кореня легені.
Результати та їх обговорення. Проведений аналіз виконаних VATS-втручань у хворих на ЛС-ТБ вказує, що в майже половині випадків виконано типову VATS-лобектомію – 40 (50,6 %). Друге місце за частотою посіли сегментарні резекції: типова сегментектомія – 16 (20,3 %), атипова сегментектомія – 11 (13,9 %). VATS-пульмонектомію було виконано в 5 (6,3 %) хворих, нижню білобектомію – в 3 (3,8 %), комбіновану резекцію нижньої частки та S6 – у 4 (5,1 %).
За формою туберкульозного процесу хворі були прооперовані з приводу: туберкуломи – 36 (45,6 %) випадків, фіброзно-кавернозного ТБ легень – 33 (41,8 %), циротичного ТБ – 4 (5,1 %), пневмотораксу + ЛС-ТБ – 2 (2,5 %), кровохаркання + ЛС-ТБ – 2 (2,5 %), аспергільоми + ЛС-ТБ – 2 (2,5 %).
Результати застосування VATS-резекцій показують, що середня інтраопераційна крововтрата становила 103,8±12,3 мл, середній термін призначення наркотичних аналгетиків у післяопераційному періоді – 2,1±0,1 дня, середня тривалість операції – 196,2±14,5 хвилини, середній термін стаціонарного лікування – 11,7±3,2 дня. Післяопераційні ускладнення зафіксовано в 4 (5,1 %) пацієнтів, у 3 із них ускладнення були ліквідовані консервативними методами. В 1 хворого залишилася обмежена санована залишкова плевральна порожнина. Рецидив ТБ в оперованій легені зареєстровано в 1 (1,3 %) хворого через 2 місяці після операції, що пов’язано з недотриманням специфічної терапії в післяопераційному періоді. Ефективним лікування було в 74 (93,7 %) хворих. Летальних наслідків зафіксовано не було.
Висновки. VATS-резекції легень є ефективним видом оперативних втручань, який можна розглядати як альтернативу відкритій торакотомії. Ці операції є малотравматичними й перспективними методами лікування, що дають змогу проводити роздільну обробку всіх елементів кореня частки легені, що видаляється. Протипоказаннями до VATS-резекцій є виражений фіброз кореня легені та злуковий процес як наслідок тривалого запального процесу.
Можливість застосування екстраплевральної торакопластики в лікуванні пацієнтів із мультирезистентним туберкульозом легень і широкою медикаментозною стійкістю
Authors: Опанасенко М.С. , Терешкович О.В. , Конік Б.М. , Леванда Л.І. , Калениченко М.І. , Шалагай С.М. , Шамрай М.Ю. , Лисенко В.І. , Степанюк А.М. 
Published: February 2023

Обґрунтування. Значна кількість поширених і стійких форм туберкульозу (ТБ) легень обмежує можливості використання резекційних методів фтизіохірургії. У таких випадках для покращення результатів лікування хворих як метод вибору застосовуються колапсохірургічні втручання, одним з яких є екстраплевральна торакопластика (ЕПТП).
Мета. Представити власні результати застосування ЕПТП у лікуванні резистентного ТБ та привернути увагу фтизіохірургів і фтизіатрів до перегляду стриманого ставлення до використання колапсохірургічних методик в умовах наростання поліхіміорезистентності.
Матеріали та методи. Проаналізовано результати застосування ЕПТП у хворих на ТБ із множинною (МЛС-ТБ) і широкою лікарською стійкістю (ШЛС-ТБ), прооперованих у клініці Національного інституту фтизіатрії і пульмонології НАМН України з 01.01.2004 по 01.07.2022. Усі пацієнти розподілені на дві групи: основна (I) – 28 хворих, яким було виконано модифіковану ЕПТП (Патент України № 15783), контрольна (II) – 13 хворих, яким було виконано ЕПТП за Л.К. Богушем.
В обох групах переважали чоловіки: І група – 20 (71,4 %), жінок – 8 (28,6 %); ІІ група – 10 (76,9 %) і 3 (23,1 %) відповідно. Віковий діапазон – від 21 до 44 років, середній вік: І група – 30,6±4,2 року; ІІ група – 32,2±2,4 року. Операція частіше виконувалася справа: І група – 17 (60,7 %), ІІ група – 8 (61,5 %) випадків.
МЛС-ТБ виявлено в І групі у 12 (42,9 %) хворих, у ІІ групі – в 6 (46,2 %); ШЛС-ТБ – у І групі в 16 (57,1 %) хворих, у ІІ групі – в 7 (53,8 %). Двобічний туберкульозний процес був у 19 (67,9 %) осіб І групи та 9 (69,2 %) – ІІ групи.
Серед нозологічних форм переважав фіброзно-кавернозний ТБ: у І групі – 15 (53,6 %) хворих, у ІІ групі – 8 (61,5 %). На другому місці – дисемінований ТБ: у І групі – 11 (39,3 %) хворих, у ІІ групі – 4 (30,8 %). На третьому місці – казеозна пневмонія: в І групі – 2 (7,1 %) хворих, у ІІ групі – 1 (7,7 %).
Результати. Підсумки застосування ЕПТП такі: в І групі ЕПТП була ефективною у 23 (82,1 %) хворих. Негативний результат відзначався в 5 осіб (17,9 %): 1 (3,6 %) пацієнт помер, і в 4 (14,3 %) випадках зафіксовано рецидив ТБ. У ІІ групі ЕПТП була ефективною в 9 (69,2 %) пацієнтів. Негативний результат відзначався в 4 осіб (30,8 %). Із них у 2 (15,4 %) випадках зафіксовано післяопераційну летальність і ще у 2 (15,4 %) – післяопераційні ускладнення: в одного пацієнта розвинулася торакальна нориця, а в другого – рецидив ТБ.
Висновки. Виконання ЕПТП показане у хворих на МЛС-ТБ/ШЛС-ТБ як ефективний засіб лікування туберкульозного процесу й закриття каверн за неможливості виконання резекційних втручань.
DYT-TOR1A genotype alters extracellular vesicle composition in murine cell model and shows potential for biomarker discovery
Authors: King Connor S. , Caffall Zachary F. , Soderblom Erik J. , Calakos Nicole 
Published: February 2023

Introduction: Biomarkers that can be used to identify patient subgroups with shared pathophysiology and/or that can be used as pharmacodynamic readouts of disease state are valuable assets for successful clinical trial design. In translational research for brain diseases, extracellular vesicles (EVs) have become a high-priority target for biomarker discovery because of their ubiquity in peripheral biofluids and potential to indicate brain state.Materials and methods: Here, we applied unbiased quantitative proteomics of EVs isolated from DYT-TOR1A knockin mouse embryonic fibroblasts and littermate controls to discover candidates for protein biomarkers. We further examined the response of genotype perturbations to drug treatment conditions to determine their pharmacodynamic properties.Results: We found that many DYT-TOR1A MEF EV differences were significantly corrected by ritonavir, a drug recently shown to correct DYT-TOR1A phenotypes in cell and mouse disease models. We also used tool compounds to explore the effect of the integrated stress response (ISR), which regulates protein synthesis and is implicated in dystonia pathogenesis. Integrated stress response inhibition in WT cells partially phenocopied the effects of DYT-TOR1A on EV proteome composition, and ISR potentiation in DYT-TOR1A caused changes that paralleled ritonavir treatment.Conclusion: These results collectively show that DYT-TOR1A genotype alters EV protein composition, and these changes can be dynamically modulated by a candidate therapeutic drug and ISR activity state. These mouse model findings provide proof-of-concept that EVs may be a useful source of biomarkers in human populations and further suggest specific homologs to evaluate in cross-species validation.
Serum inflammatory cytokines levels and the correlation analyses in Parkinson’s disease
Authors: Fu Jiajia , Chen Sihui , Liu Jiao , Yang Jing , Ou Ruwei , Zhang Lingyu , Chen Xueping , Shang Huifang 
Published: February 2023

Objective: To investigate the serum levels of inflammatory cytokines and the correlations with Parkinson’s disease (PD) clinical symptoms.Methods: Serum levels of the cytokines, including IL-6, IL-8, and TNF-α, were measured in 273 PD patients and 91 healthy controls (HCs). The clinical manifestations of PD were assessed with nine different scales to evaluate the cognitive function, non-motor symptoms, motor symptoms, and disease severity. The differences in these inflammatory indicators were examined between PD patients and HCs, and the correlations of these inflammatory indicators with clinical variables were analyzed in PD patients.Results: Serum levels of interleukin-6 (IL-6) and tumor necrosis factor-α (TNF-α) in PD patients were higher than those in HCs, but serum interleukin-8 (IL-8) level was not significantly different from that in HCs. In PD patients, serum IL-6 level was positively correlated with age of onset, the Hamilton Depression Scale (HAMD), and the Non-Motor Symptom Scale (NMSS), UPDRS part I, part II, and part III, but it was inversely correlated with the Frontal Assessment Battery (FAB) and the Montreal Cognitive Assessment (MoCA) scores. Serum TNF-α level was positively correlated with age of onset and H&amp;Y stage in PD patients (p = .037), but negatively correlated with FAB scores in PD patients (p = .010). However, no associations were found between all the clinical variables and the serum IL-8 level. The forward binary logistic regression model revealed that serum IL-6 level was associated with MoCA (p = .023) and UPDRS I scores (p = .023), but no associations was found with the remaining factors. The ROC curve of TNF-α for the diagnosis of PD showed the area under the curve (AUC) was .719 (p &lt; .05, 95% CI: .655–.784), and the critical value of TNF-α was 5.380 pg/ml, with a diagnostic sensitivity of 76.0% and a specificity of 59.3%.Conclusion: Our results suggest increased serum levels of IL-6 and TNF-α in PD, we further found that IL-6 level was associated with non-motor symptoms and cognitive dysfunction, and IL-6 may play a role in the pathophysiology of non-motor symptoms in PD. At the same time, we also propose that TNF-α has a good diagnostic value for PD despite its irrelevance to clinical symptoms.
Promoting electrochemical ammonia synthesis by synergized performances of Mo2C-Mo2N heterostructure
Authors: An Tae-Yong , Surendran Subramani , Jesudass Sebastian Cyril , Lee Hyunjung , Moon Dae Jun , Kim Jung Kyu , Sim Uk 
Published: February 2023

Hydrogen has become an indispensable aspect of sustainable energy resources due to depleting fossil fuels and increasing pollution. Since hydrogen storage and transport is a major hindrance to expanding its applicability, green ammonia produced by electrochemical method is sourced as an efficient hydrogen carrier. Several heterostructured electrocatalysts are designed to achieve significantly higher electrocatalytic nitrogen reduction (NRR) activity for electrochemical ammonia production. In this study, we controlled the nitrogen reduction performances of Mo2C-Mo2N heterostructure electrocatalyst prepared by a simple one pot synthesis method. The prepared Mo2C-Mo2N0.92 heterostructure nanocomposites show clear phase formation for Mo2C and Mo2N0.92, respectively. The prepared Mo2C-Mo2N0.92 electrocatalysts deliver a maximum ammonia yield of about 9.6 μg h-1 cm-2 and a Faradaic efficiency (FE) of about 10.15%. The study reveals the improved nitrogen reduction performances of Mo2C-Mo2N0.92 electrocatalysts due to the combined activity of the Mo2C and Mo2N0.92 phases. In addition, the ammonia production from Mo2C-Mo2N0.92 electrocatalysts is intended by the associative nitrogen reduction mechanism on Mo2C phase and by Mars-van-Krevelen mechanism on Mo2N0.92 phase, respectively. This study suggests the importance of precisely tuning the electrocatalyst by heterostructure strategy to substantially achieve higher nitrogen reduction electrocatalytic activity.
Application of mind map can promote the health education effect of children with vasovagal syncope
Authors: Liu Ping , Mei Wanzhen , Zhou Mengying , Zhao Ting , Wang Yuwen , Zou Runmei , Wang Cheng 
Published: February 2023

ObjectiveTo explore the effect of mind map on health education in children with vasovagal syncope (VVS).MethodsIn this prospective controlled study, 66 children with VVS (29 males, 10.38 ± 1.80 years) and their parents (12 males, 39.27 ± 3.74 years) who were hospitalized in the Department of Pediatrics, The Second Xiangya Hospital, Central South University from April 2020 to March 2021 were set as the control group. 66 children with VVS (26 males, 10.29 ± 1.90 years) and their parents (9 males, 38.65 ± 1.99 years) who were hospitalized in the same hospital from April 2021 to March 2022 were set as the research group. Traditional oral propaganda method was applied in the control group, and the health education method based on mind map was applied in the research group. The self-designed VVS health education satisfaction questionnaire and comprehensive health knowledge questionnaire were used to conduct on-site return visits to the children and their parents who had been discharged from the hospital for 1 month.ResultsThere was no significant difference in age, sex, hemodynamic type of VVS, and the parental age, sex, education level between the control group and the research group (P &gt; 0.05). Health education satisfaction score, health education knowledge mastery score, compliance score, subjective efficacy and objective efficacy in the research group were higher than those in the control group (P &lt; 0.05). If the satisfaction score, knowledge mastery score, and compliance score increase by 1 point, the risk of poor subjective efficacy is reduced by 48, 91, and 99%, respectively, and the risk of poor objective efficacy is reduced by 44, 92, and 93%, respectively.ConclusionsApplication of mind map can improve the health education effect of children with VVS.
Proteomics profiling of vitreous humor reveals complement and coagulation components, adhesion factors, and neurodegeneration markers as discriminatory biomarkers of vitreoretinal eye diseases
Authors: Santos Fátima M. , Ciordia Sergio , Mesquita Joana , Cruz Carla , Sousa João Paulo Castro e , Passarinha Luís A. , Tomaz Cândida T. , Paradela Alberto 
Published: February 2023

IntroductionDiabetic retinopathy (DR) and age-related macular degeneration (AMD) are leading causes of visual impairment and blindness in people aged 50 years or older in middle-income and industrialized countries. Anti-VEGF therapies have improved the management of neovascular AMD (nAMD) and proliferative DR (PDR), no treatment options exist for the highly prevalent dry form of AMD.MethodsTo unravel the biological processes underlying these pathologies and to find new potential biomarkers, a label-free quantitative (LFQ) method was applied to analyze the vitreous proteome in PDR (n=4), AMD (n=4) compared to idiopathic epiretinal membranes (ERM) (n=4). Results and discussionPost-hoc tests revealed 96 proteins capable of differentiating among the different groups, whereas 118 proteins were found differentially regulated in PDR compared to ERM and 95 proteins in PDR compared to dry AMD. Pathway analysis indicates that mediators of complement, coagulation cascades and acute phase responses are enriched in PDR vitreous, whilst proteins highly correlated to the extracellular matrix (ECM) organization, platelet degranulation, lysosomal degradation, cell adhesion, and central nervous system development were found underexpressed. According to these results, 35 proteins were selected and monitored by MRM (multiple reaction monitoring) in a larger cohort of patients with ERM (n=21), DR/PDR (n=20), AMD (n=11), and retinal detachment (n=13). Of these, 26 proteins could differentiate between these vitreoretinal diseases. Based on Partial least squares discriminant and multivariate exploratory receiver operating characteristic (ROC) analyses, a panel of 15 discriminatory biomarkers was defined, which includes complement and coagulation components (complement C2 and prothrombin), acute-phase mediators (alpha-1-antichymotrypsin), adhesion molecules (e.g., myocilin, galectin-3-binding protein), ECM components (opticin), and neurodegeneration biomarkers (beta-amyloid, amyloid-like protein 2).
The prognostic effect of sixteen malnutrition/inflammation-based indicators on the overall survival of chemotherapy patients
Authors: Liu Tong , Liu Chenan , Deng Li , Song Mengmeng , Lin Shiqi , Shi Hanping 
Published: February 2023

BackgroundStudies have confirmed the validity of malnutrition/inflammation-based indicators among cancer patients compared to chemotherapy patients. Moreover, it is necessary to identify which indicator is the best prognostic predictor for chemotherapy patients. This study attempted to determine the best nutrition/inflammation-based indicator of overall survival (OS) for chemotherapy patients.MethodsIn this prospective cohort study, we collected 16 nutrition/inflammation-based indicators among 3,833 chemotherapy patients. The maximally selected rank statistics were used to calculate the optimal values of cutoffs for continuous indicators. OS was evaluated using the Kaplan–Meier method. The associations of 16 indicators with survival were evaluated using Cox proportional hazard models. The predictive ability of 16 indicators was assessed via time-dependent receiver operating characteristic curves (time-ROC) and the C-index.ResultsAll indicators were significantly associated with worse OS of chemotherapy patients in the multivariate analyses (all P &lt; 0.05). Time-AUC and C-index analyses indicated that the lymphocyte-to-CRP (LCR) ratio (C-index: 0.658) had the best predictive ability for OS in chemotherapy patients. The tumor stage significantly modified the association between inflammatory status and worse survival outcomes (P for interaction &lt; 0.05). Compared to patients with high LCR and I/II tumor stages, patients with low LCR and III/IV tumor stages had a 6-fold higher risk of death.ConclusionsThe LCR has the best predictive value in chemotherapy patients compared with other nutrition/inflammation-based indicators.Clinical trial registrationhttp://www.chictr.org.cn, identifier ChiCTR1800020329.