bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Моделювання управління якістю підготовки здобувачів з фізичного виховання в умовах закладу вищої освіти (на прикладі КНР)
Authors: Полякова Ганна , Чжан Ліан 
Published: September 2023

У статті на основі аналізу наукових джерел українських, китайських та інших зарубіжних учених розкриваються поняття «якість підготовки», «якість підготовки здобувачів з фізичного виховання», «управління якістю підготовки». Управління якістю підготовки здобувачів з фізичного виховання у закладі вищої освіти розглядається як циклічний процес, який починається з визначення мети фізичного виховання і мети підготовки талантів, плануванні й організації освітнього процесу, і закінчується оцінюванням отриманих результатів та діями з їх постійного поліпшення. З урахуванням Національних стандартів фізичного виховання (КНР) в роботі розкриваються показники якості фізичного виховання.
На основі аналізу наукових робіт та нормативної бази визначено вихідні положення моделювання управління якістю підготовки здобувачів з фізичного виховання у закладі вищої освіти, серед яких: принципи загального менеджменту TQM, кваліфікаційні вимоги Національних стандартів фізичного виховання (КНР), вимоги міжнародних стандартів менеджменту якості ISO 9001. У ході теоретичних та емпіричних досліджень визначено, що система управління якістю підготовки здобувачів з фізичного виховання в закладі вищої освіти враховує умови внутрішнього середовища закладу вищої освіти та вимоги зовнішнього середовища; визначає управлінські процеси щодо підготовки здобувачів; забезпечується інструментами оцінки дієвості цих процесів та їх поліпшення. Процесуальна складова моделі містить три підсистеми: лідерства, основних процесів та процесів забезпечення, кожна з яких конкретизується відповідними елементами.
Напрями подальших дослідження з управління якістю підготовки здобувачів з фізичного виховання полягатимуть в розробці системи оцінювання зрілості управління якістю підготовки здобувачів з фізичного виховання у закладах вищої освіти КНР.
Тренінг як інтерактивний метод професійної підготовки майбутніх фахівців соціономічної сфери до соціальної підтримки батьків дітей з особливими потребами
Authors: Лебідь Ольга , Олійник Ірина 
Published: September 2023

У сучасних умовах з огляду на наявність різних соціальних проблем, актуальною постає потреба в реалізації соціальної підтримки окремих категорій населення.
Формування професійних стандартів підготовки фахівців соціономічної сфери має тривалий шлях розвитку, який зазнавав змін у зв'язку з соціокультурними трансформаціями конкретних спільнот. На даний час узагальненою функцією професійної діяльності фахівців соціономічної сфери є надання соціальної допомоги та підтримки, які конкретизуються через такі функції: адаптивну, реабілітаційну, підтримуючу, збереження та відтворення соціальних цінностей тощо.
Констатовано, що реалізація соціальної підтримки батьків дітей з особливими потребами можлива за наявності певних ресурсів, ключовими з яких є кадрові.
У статті розкрито основні аспекти підготовки фахівців соціономічної сфери до соціальної підтримки батьків, які виховують дітей з особливими потребами.
Установлено, що серед найбільш ефективних методів професійної підготовки майбутніх фахівців соціономічної сфери до соціальної підтримки батьків дітей з особливими потребами є тренінг як інтерактивний метод формування та розвитку професійної компетентності.
Визначено основні переваги використання інтерактивних методів у професійній підготовці майбутніх фахівців соціономічної сфери, зокрема до соціальної підтримки батьків дітей з особливими потребами.
Акцентовано на тому, що під час підготовки фахівців соціономічної сфери не можна орієнтуватися лише на традиційні методи навчання, які спрямовані на відтворення знань, потрібно задіяти інтерактивні методи, що стимулюють мисленнєві процеси та сприяють виробленню практичних навичок.
З’ясовано, що найбільш доцільними формами тренінгів у процесі професійної підготовки майбутніх фахівців соціономічної сфери до соціальної підтримки батьків дітей з особливими потребами є рольовий тренінг, перцептивно орієнтований тренінг, тренінг сензитивності, тренінг життєвих умінь, інтерактивний тренінг, соціально-психологічний тренінг, тренінг комунікативності та креативності, професійний.
Виявлено та обґрунтовано доцільність використання тренінгів у процесі професійної підготовки майбутніх фахівців соціономічної сфери до підтримки батьків дітей з особливими потребами.
Організація соціально-виховної діяльності з дітьми та молоддю як основа розвитку професійного потенціалу фахівців соціальної галузі на адаптивних засадах
Authors: Костіна Валентина 
Published: September 2023

У статті обґрунтовано потребу оновлення змісту та методичного забезпечення процесу соціального виховання дітей та молоді в умовах нових соціальних викликів, а також підготовки майбутніх фахівців до здійснення відповідної діяльності на адаптивних засадах. Метою публікації було виявлення суті, змісту та особливостей організації соціально-виховної діяльності з дітьми та молоддю в умовах адаптивних сучасних викликів, а також визначення можливостей, що забезпечують розвиток професійного потенціалу фахівців соціальної галузі до цього виду діяльності. На основі аналізу наукової літератури та практики соціального виховання дітей та молоді в сучасних умовах, виокремлено суть та основні складники соціально-виховного впливу, що забезпечують успішність самореалізації та самоствердження особистості, визначаючи адаптивний характер цих процесів. З’ясовано важливі аспекти соціального виховання дітей та молоді, якими мають володіти майбутні фахівці соціальної галузі для успішної професійної діяльності. Надано характеристику компонентів професійної підготовки майбутніх фахівців соціальної галузі до організації соціального виховання дітей та молоді в умовах сучасних соціальних викликів, що здійснюється в Харківському національному педагогічному університеті імені Г.С. Сковороди на адаптивних засадах. Визначено дисципліни професійної підготовки під час опанування нормативної та варіативної її складових, а також в умовах виховних студій студентського наукового товариства. Виокремлено специфіку організації соціально-виховної проєктної діяльності в умовах підготовки заходів студентського наукового товариства. Наведено результати вимірювання впливу організації професійно-спрямованої соціально-виховної діяльності на стан та професійне зростання майбутніх фахівців соціальної галузі. Окреслено орієнтири для подальшої роботи з визначення наступності у відповідній підготовці фахівців до організації соціально-виховної роботи з дітьми та молоддю в умовах поширення нових інформаційних та адаптивних технологій, необхідність забезпечення підготовки фахівців соціальної галузі до організації соціально-виховних впливів на дітей та молодь, що створюють умови для розвитку важливих соціально-емоційних навичок, успішної самореалізації та самоствердження на адаптивних засадах.
Особливості освітнього процесу підготовки бакалаврів за дисциплінами загальноосвітнього циклу у закладі вищої освіти
Authors: Kravchenko Наnna , Zhang Lei 
Published: September 2023

In the current conditions of development of higher education, one of the priority tasks is to further improve the quality of training of bachelors studying under general education programmes.
The analysis of the experience of pedagogical achievements of theorists and practitioners in the field of higher education management and organisation of the educational process substantiates the importance of the process of teaching bachelor's students. It is established that researchers, when defining the meaning of the concept of "educational process", have in common that they characterise it as specially organised and appropriately managed training in a particular higher education institution with a clearly defined scope of educational content, coordinated activities of participants in the educational process, which is carried out in the established order and mode in various forms of conduct. An important component of the educational process is the content of education, which embodies social goals. It is proved that the educational and professional programme defines the normative part of the content of education, establishes requirements for the content, scope, level of education and professional training of students of the relevant educational qualification level of a particular specialty.
The article identifies four levels of organisation of the educational process: Level I – theoretical – representation of the educational process as a system in all interrelationships of its structural components; Level II – formation of the concept of an educational institution; Level III – creation of a project of the educational process itself in the form of annual plans (planning of the content of education for the year through structuring of educational material); Level IV – implementation of the first three levels through the educational process.
The system of training bachelor's students at the Semen Kuznets Kharkiv National University of Economics is described. It is proved that within the framework of the traditional model of the educational process in the training of bachelors, training is reproductive in nature, since its content is transmitted in a ready-made form and is subject to reproductive assimilation. Therefore, the university uses a modern approach to creating conditions for innovative activity of the teachers of the departments, where the leading role of forming cognitive activity in bachelor students, mastering new technologies for assimilating modern educational information and professional skills is determined.
Аутсорсинг бізнес-процесів в системі управління вартістю корпоративного сектору економіки.
Authors: Савченко Марина , Крупа Олександр 
Published: September 2023

Анотація. Мета статті полягає в обґрунтуванні теоретичних основ і методичних підходів до формування механізму організації аутсорсингу бізнес-процесів, а також розробці практичних рекомендацій щодо його запровадження для забезпеченняефективної діяльності промислових підприємств в сучасних економічних умовах. У результаті дослідження було встановлено, що механізм організації аутсорсингу бізнес-процесів промислового підприємства потребує стратегічного підходу. В статті проведено систематизацію факторів, що впливають на взаємини суб'єктів аутсорсингу.
Дослідження концептуальних засад та розробка механізму організації аутсорсингу бізнес-процесів промислового підприємства дозволили зробити власні висновки та наголосити на перевагах впровадження запропонованого механізму: забезпечення високого рівня ефективності господарської діяльності підприємства; раціональне використання ресурсів, мінімізація витрат; побудова ефективної системи управління підприємством та посилення його конкурентних позицій.
В статті здійснено аналіз світового ринку аутсорсингових послуг, і доведено, що починаючи з 2000 р. ринок щорічно зростав в середньому на 14-15%. Виявлено, що аутсорсинг бізнес-процесів забезпечує галузь втричі меншим доходом, ніж ІT-аутсорсинг, однак його поширення пояснюється зниженням витрат компанії. Визначено місце України за Глобальним рейтингом аутсорсингової привабливості.
Доведено, що в Україні розвиваються багато видів аутсорсингу, однак найпопулярнішим залишається аутсорсингу ІТ-послуг. Щодо структури аутсорсингових підприємств в Україні за місцезнаходженням, то прослідковується зосередженість підприємств саме в Києві (понад 58%).
Перспективами подальших досліджень у даному напрямі є оцінювання ступеня готовності вітчизняних промислових підприємств до впровадження аутсорсингу як моделі управління.
Ключові слова: аутсорсинг, механізм, фактори, ринок аутсорсингу, аналіз, аутсорсингові підприємства, аутсорсингова привабливість.
Промислове інноваційне співробітництво як інструмент циркулярної економіки.
Authors: Сопін Дмитро 
Published: September 2023

Анотація. Стаття присвячено проблематиці розвитку промислового інноваційного співробітництва в умовах циркулярної економіки. Автором розглянуто теоретичні та практичні аспекти формування промислових симбіозів, які створюються на принципах взаємовигідного партнерства, що призводить до появи синергетичного ефекту у результаті спільного використання не тільки ресурсів, але і інноваційних технологій, компетенцій та знань. Наголошено, що циклічні моделі, які використовуються окремими промисловими підприємствами, повинні стати стандартною практикою для всіх учасників економічних систем. У промисловому симбіозі надлишкові ресурси, які генеруються виробничим процесом, використовуються в інших процесах іншими суб’єктами господарювання, що призводить до виникнення економічної синергії. Синергія є основним механізмом «трансферу» для промислового симбіозу, забезпечуючи крос-галузевий обмін ресурсами, знаннями та інноваціями. Підхід промислової екології має деякі спеціалізовані інструменти та методики, які можна використовувати в управлінні відходами, особливо з розвитком еко-промислових парків в рамках промислового симбіозу. Існуючі у практиці господарської діяльності різновиди промислового симбіозу, а саме обмін відходами, обмін матеріальними ресурсами всередині одного об’єкту, колаборація підприємства, регіональна крос-галузева взаємодія та міжрегіональні потоки ресурсів. У статті розглянуто успішний досвід створення та розвитку промислового інноваційного співробітництва шляхом формування промислових симбіозів у Данії та Фінляндії. Автором доведено актуальність розробки циркулярних і симбіотичних моделей взаємодії організацій, що забезпечують сталий розвиток і швидке реагування на нові технологічні трансформації.
Ключові слова: циркулярна економіка, промислове інноваційне співробітництво, промисловий симбіоз, моделі формування промислового інноваційного співробітництва, синергія.
Концептуальний підхід до антикризового управління бізнес-процесами підприємств в умовах трансформаційної економіки.
Authors: Ареф'єва Олена , Дерігін Олег 
Published: September 2023

Анотація. У статті досліджено основі концептуальні підходи до антикризового управління бізнес-процесами підприємств в умовах трансформаційної економіки. Авторами зазначено, що підприємство, яке опинилось у стані фінансової кризи, може збанкрутувати, а може реалізувати антикризові заходи, зокрема, реорганізацію або реструктуризацію компанії. Наголошено, що в умовах кризового періоду функціонування підприємства необхідно виявити статті балансу, які є витратними у найбільшому ступеню, та мають бути скорочені (капітальне будівництво, стажування співробітників, дорого вартісні маркетингові дослідження, дослідно-конструкторські роботи тощо), та спрямувати вивільнені ресурси на проведення реструктуризації та реалізацію проєктів, що передбачають отримання швидкого прибутку. Розглянуті найбільш ефективні методи, які спрямовані на подолання фінансової кризи на підприємстві та зменшення потенційних негативних наслідків, як то: скорочення витрат, проведення реструктуризації кредиторської заборгованості та визначення антикризової стратегії розвитку організації. Узагальнено основні підходи до розробки планів реструктуризації боргових зобов’язань та реорганізації підприємства, як то інвентаризація кредиторської та дебіторської заборгованості, побудова фінансового плану у формі прогнозу руху грошових коштів, побудова оптимального графіка погашення кредиторської заборгованості та інші. Доведено, що процес істотних змін на підприємстві з метою виходу з кризового стану зачіпає всі значущі аспекти діяльності: продукт, асортимент, фактори виробництва, систему загального менеджменту, та є необхідним елементом проведення антикризової стратегії управління. Зроблено висновок про те, що задля виходу з кризового стану необхідно розробити та реалізувати стратегічні програми антикризового розвитку.
Ключові слова: трансформаційна економіка, антикризове управління, бізнес-процеси, підприємство, стратегія, реорганізація, реструктуризація.
Цифрові технології в управлінні персоналом.
Authors: Федорова Юлія , Мірющенко Максим , Івченко Вікторія 
Published: September 2023

Анотація. В умовах цифрової революції в економіці та менеджменті відбуваються активні зміни. Виникає гостра необхідність запровадження інноваційних заходів та новітніх інформаційних технологій в галузі управління персоналом. На підприємствах все більше уваги надається автоматизації бізнес-процесів. Цифровізація стає необхідною частиною повсякденної діяльності персоналу підприємства. Сучасні технологічні рішення змінюють базові принципи офісної роботи. Цифрова трансформація підвищує ефективність і відкритість бізнес-процесів компанії. Процес постановки задач і оцінки їх виконання стає централізованим та ефективним, ризик помилок зводиться до мінімуму, скорочується час на обробку інформації.
У статті розглянуто найбільш популярні цифрові системи в управлінні персоналом. Охарактеризовано такі напрямки, як електронні системи керування персоналом, електронний найм персоналу, електронне навчання, електронні платіжні відомості. Охарактеризоване програмне забезпечення, яке підтримує ці напрями цифровізації. В статті досліджені питання удосконалення управління персоналом на підприємстві в умовах цифрових перетворень. Проведено аналіз сучасних наукових публікацій за темою дослідження. Виявлені проблеми впровадження сучасних інформаційних технологій на підприємствах в умовах цифрових трансформацій.
У науковій праці зазначено, що цифрова економіка передбачає появу таких елементів у системі управління, як цифрова інформація, цифрова операційна модель, цифрове лідерство, цифрове залучення, цифрове робоче місце. Надана характеристика таким основним напрямам цифровізації у системі управління підприємством, як: цифрове лідерство, цифрова залученість, цифрова робоча сила, цифрові комунікації, цифрова операційна модель.
Зазначено принципи ефективного функціонування цифрового підприємства та розвитку людських ресурсів. Акцентовано увагу на необхідності постійного покращення програмного забезпечення підприємств в умовах цифровізації. Наголошено, що прогрес у технологічній сфері, інформатизація спільноти, мережеві технології, методики та технології для створення моделей управління персоналом дозволяють здійснювати якісний значний прорив у сфері управління персоналом.
Ключові слова: цифрова економіка, технології, управління персоналом, цифровізація, цифрові системи.
Стратегічно-релевантний рівень антикризового управління підприємством
Authors: Безугла Юлія , Бондар Сергій 
Published: September 2023

В умовах мінливості внутрішнього та зовнішнього середовища можливість отримання максимальних фінансових результатів діяльності підприємств підвищується за умов прийняття ефективних антикризових управлінських рішень в організаційному та управлінському аспекті. Головною проблемою здійснення стратегічно-релевантного антикризового управління підприємств є низький рівень прибутковості поряд з неефективністю використання управлінського потенціалу та напруженістю організаційного клімату, що викликає необхідність здійснення попереднього аналізу підприємств галузі на здатність до подальшого розвитку організаційно–управлінського потенціалу. Таким чином, домінантною метою формування стратегічно-релевантного рівня антикризового управління підприємством є отримання максимально можливого фінансового результату за умов мінімізації трудових та матеріальних ресурсів.
З точки зору стратегічних інтересів кожного підприємства галузі необхідним є врахування орієнтації підприємства на фінансовий результат. Виходячи з наявного ресурсного антикризового потенціалу підприємства та динамікою його зміни, що має безпосередній вплив на отримання фінансових результатів господарської діяльності, а також із стабільності економічного середовища функціонування певного суб’єкта аналізу та ступенем негативного впливу можливих зовнішніх загроз на ефективність реалізації стратегічних інтересів, підприємство встановлює стратегічну орієнтацію на максимальний галузевий результат чи середньогалузевий.
Розробка стратегії та тактики діяльності конкретного підприємства галузі має базуватися на заздалегідь виявлених антикризових можливостях підприємств до подальшого розвитку. Процес визначення резервів стратегічно-управлінського потенціалу сприяє обґрунтованому визначенню реальної можливості підприємства за умов використання власних та залучених джерел фінансування для досягнення високих результатів за заздалегідь прогнозованими напрямами антикризової діяльності. Це дає змогу визначати резерви розвитку стратегічно-релевантного рівня антикризового управління підприємством як кількісну величину невикористаних можливостей подальшої діяльності та удосконалення наявного рівня фінансової антикризової безпеки, які можуть бути використані в поточному та перспективному періодах діяльності та розвитку підприємства.
Комплексна система оцінки ефективності цінової політики агропромислового підприємства
Authors: Савченко Марина , Глушко Лілія , Шкуренко Ольга 
Published: September 2023

В умовах динамічного конкурентного середовища все більшої актуальності для агропромислових підприємств набувають питання формування ефективної цінової політики, що забезпечує досягнення всієї сукупності цілей, а також реалізацію економічної та фінансової стратегій, тому виникає необхідність розроблення системи оцінки ефективності цінової політики агропромислового підприємства.
Запропоновано багатокритеріальну модель оцінки ефективності цінової політики агропромислового підприємства, яка включає критерій стабільної достатності, критерій прибутковості, критерій покриття та критерій конкурентоспроможності, що мають відповідати таким цілям цінової політики як мінімізація та стабілізація роздрібної ціни, підвищення рентабельності реалізації, зростання конкурентоспроможності.
Відповідно до багатокритеріальної моделі проведено комплексну оцінку ефективності цінової політики агропромислового підприємства, що спеціалізується на переробці цукрових буряків, виробництві цукру, патоки, гранульованого жому. Розраховано показники ефективності діяльності агропромислового підприємства й комплексний показник, що дозволило констатувати про їх нестабільну динаміку.
Проведено порівняння співвідношення темпів зміни доходу та прибутку агропромислового підприємства та побудовано карту ідентифікації цінової політики агропромислового підприємства за цільовими орієнтирами в залежності від становища на ринку (поліпшення або погіршення) й алгоритм оцінювання ефективності політики, що дозволило обґрунтувати варіант цінової політики. Через погіршення становища агропромислового підприємства на ринку його цінова політика має бути спрямована насамперед на покращення задоволення споживачів.