bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Faktor-Faktor yang Mempengaruhi Brand Loyalty pada Restoran Fast Food di Jakarta
Authors: Nathasayana Vanessa , Slamet Frangky 
Published: July 2023

Era globalisasi menyebabkan gaya hidup masyarakat berubah ke arah yang lebih modern, salah satunya pada kegiatan pemenuhan kebutuhan makanan. Persaingan yang kompetitif antar restoran fast food menimbulkan tantangan untuk mempertahankan pelanggan yang ada. Tujuan dari penelitian ini adalah untuk melakukan analisis pengaruh brand experience terhadap brand loyalty secara langsung maupun tidak langsung melalui mediasi perceived quality dan brand trust. Penelitian ini menggunakan desain penelitian konklusif dengan pendekatan kausal dan metode kuantitatif. Data primer dikumpulkan melalui kuesioner yang disebarkan secara online. Populasi dalam penelitian ini adalah pelanggan restoran fast food yang berada di Jakarta. Teknik pemilihan sampel yang digunakan yaitu non probability sampling berupa purposive sampling. Jumlah sampel yang diteliti sebanyak 125. Analisis data menggunakan metode Partial Least Squares-Structural Equation Modeling (PLS-SEM) dan diolah menggunakan Software SmartPLS 4.0.8.5. Hasil penelitian menemukan bahwa brand experience memiliki pengaruh yang positif terhadap brand loyalty secara langsung maupun tidak langsung melalui mediasi perceived quality dan brand trust.

The era of globalization has caused people's lifestyles to change in a more modern direction, one of which is in fulfilling food needs. The competitive rivalry among fast food restaurants poses a challenge to retain existing customers. The purpose of this research is to analyze the effect of brand experience on brand loyalty directly and indirectly through the mediation of perceived quality and brand trust. This study uses conclusive research design with a causal approach and quantitative methods. Primary data was collected through questionnaires which were distributed online. The population in this study are customers of fast food restaurants in Jakarta. The sample selection technique used was non probability sampling in the form of purposive sampling. The number of samples studied was 125. Data analysis used the Partial Least Squares-Structural Equation Modeling (PLS-SEM) method and was processed using SmartPLS 4.0.8.5 Software. The results of the study found that brand experience has a positive influence on brand loyalty directly and indirectly through the mediation of perceived quality and brand trust.
РЕЛІГІЙНО-МОРАЛЬНИЙ СТАН ДРОГОБИЦЬКОЇ ПАРАФІЇ У ПОВІДОМЛЕННЯХ ОТЦЯ СЕВЕРІЯНА БАРАНИКА (1937 р.)
Authors: СТЕЦИК Юрій , ЦМОКАНИЧ Оксана , ЯЦУЛА Єлизавета-Параскевія 
Published: July 2023

Мета дослідження – визначити інформаційний потенціал звіту отця-пароха Северіяна Бараника для встановлення релігійно-морального стану парафіяльної людності греко-католицького обряду дрогобицької парафії станом на 1937 р. Методологія дослідження базується на аналітичній та синтетичній критиці історичного документа і зіставленні інформації із тогочасними статистично-описовими джерелами. Наукова новизна вбачається у запровадженні вперше до широкого обігу звіту пароха, який розкриває маловідомі сторінки організації релігійного життя дрогобицького міщанства. Висновки. Детальний звіт отця-пароха Северіяна Бараника представлений значним масивом інформаційного матеріалу, який окреслює подальші перспективні шляхи дослідження міської релігійної культури міжвоєнного Дрогобича. Передусім потребують докладних наукових студій українські мирянські товариства, які зуміли самоорганізувати релігійну та національно свідому молодь і старше покоління для збереження своєї ідентичності. Представлена інформація у звіті вкотре підкреслила роль і місце греко-католицької церкви та її структурних частин у збереженні та розвитку української християнської культури. Досі поза увагою краєзнавців та істориків церкви залишалася харитативна праця отців-василіян у Дрогобичі. Проте жахливі події сучасної російсько-української війни, спонукають нас вдатися до вивчення історичного досвіду минулих поколінь у напрямі розвитку благодійної діяльності християнської церкви для людей, які потрапили у важкі життєві обставини. І саме із цією метою при дрогобицькому василіянському монастирі організовувалися християнські благодійні товариства для хворих, в’язнів, безробітних. Особливий акцент робився на опіку над молоддю, яка мала зростати в національному та християнському дусі, щоб у майбутньому спричинитися до відновлення української державності. Особливою уваги заслуговує питання проведення спеціального дослідження про участь отців-василіян у діяльності українських культурно-просвітницьких товариств. Адже у представленому звіті цей напрям діяльності василіянського чернецтва поданий досить побіжно, оскільки у ньому головно акцентовано на огляді душпастирської праці та релігійно-морального стану людності об’єднаної дрогобицької греко-католицької парафії. Незважаючи на поширення соціалістичних ідей та перекручених вчень християнських сект, дрогобицькі міщани зуміли протистояти їм і зберегти свою національно-релігійну приналежність завдяки багатогранній та відданій праці місцевого василіянського духовенства.
ВИБОРИ ДО ГАЛИЦЬКОГО КРАЙОВОГО СЕЙМУ 1908 РОКУ
Authors: ВОДОСЛАВСЬКИЙ Тарас 
Published: July 2023

Анотація. Мета роботи. Здійснити комплексний аналіз виборчої кампанії до Галицького крайового сейму 1908 р., проаналізувати участь у ній як українців, так і представників інших національностей, а також вплив виборів на міжнаціональні відносини в Галичині напередодні Великої війни (1914–1918). Методологія дослідження. При написанні статті автор дотримувався принципів історизму, об’єктивності та всебічності, використовував історичний, логічний, порівняльний та системно-структурний методи дослідження. Важливим питанням виявилося використання термінології. Етнонім «українець» утверджувався у суспільно-політичному дискурсі тогочасної Галичини, наприклад, його використовував радикальний часопис «Громадський голос», тоді як у національно-демократичній газеті «Дїло» послуговувалися термінами «українці», «русини», «русини-українці» паралельно.У пропонованій статті автор користується етнонімом «українці», «український» при аналізі діяльності українських партій Галичини на початку ХХ ст. Наукова новизна полягає у тому, що стаття є поглибленим аналізом виборів 1908 р., суттєво доповнює напрацювання попередніх дослідників, вводить до обігу нові джерела, зокрема пресу – часописи «Дїло», «Громадський голос», «Галичанинъ». Висновки. Виборча кампанія 1908 р. підтвердила суттєві зміни в розвитку політичних рухів у Галичині. В українському політичному житті більш чітким стало розмежування на українофільський, який представляли націонал-демократи, радикали, соціал-демократи і малочисельні християнські суспільники, та москвофільський напрями. Натомість у польському середовищі свій вплив поступово посилювали ендеки та людовці, а консерваторам вдавалося зберігати позиції завдяки застарілій куріальній виборчій системі, опертій на поділі суспільства на стани на основі майнового цензу. Східногалицькі консерватори, побоюючись посилення впливу українофілів, вирішили підтримати москвофілів і вдалися до значних виборчих зловживань, що ще більше загострило українсько-польський конфлікт.
БИТВА ЗА ДНІПРО В ОЦІНКАХ ЇЇ ПЕРШОГО ДОСЛІДНИКА ГЕНЕРАЛ-МАЙОРА Ф. М. ІСАЄВА
Authors: ЧОРНИЙ Олександр 
Published: July 2023

Анотація. Мета статті – проаналізувати нарис Ф. М. Ісаєва «Битва за Дніпро», визначити авторський концепт стосовно протистояння Червоної армії і Вермахту на південному фланзі німецько-радянського фронту наприкінці літа 1943 – навесні 1944 р., оцінити потенціал ключових суджень і висновків дослідника на сучасному етапі вивчення дніпровської баталії. Методологія дослідження ґрунтується на методах порівняльного аналізу, синтезу та узагальнення. Наукова новизна полягає у тому, що вперше у вітчизняній мілітаристиці зроблено глибокий історіографічний аналіз маловідомого дослідження з історії битви за Дніпро.
Висновки. Автор констатує, що наукове осягнення подій, пов’язаних з битвою за Дніпро, в радянській мілітаристиці було започатковане в середині 1944 р. Початком історіописання окресленої проблеми став науково-популярний нарис «Битва за Дніпро», підготовлений генерал-майором Ф. М. Ісаєвим. Автор статті запевняє, що аналізована праця хоч і припасована до усталених у СРСР підходів щодо подачі війни, все ж Ф. М. Ісаєву вдалося представити бачення битви за Дніпро, відмінне від її характеристики Й. В. Сталіним у відомій промові про «переломний 1943 рік», у якій «вождь» назвав її завершенням докорінного перелому в німецько-радянській війні, що відбувся у 1943 р. Творець першої розвідки з історії битви за Дніпро обґрунтовано включив у її межі події зими 1944 р. – бої в районі Житомира і Бердичева, Кіровограда і Корсуня, Нікополя і Кривого Рогу.
У статті дослідник наголошує, що концептуальне бачення дніпровської баталії Ф. М. Ісаєвим є цінним аргументом на користь широкого бачення битви за Дніпро на її сучасному етапі вивчення, оскільки сучасна воєнна історія й досі сповідує стосовно подій на дніпровському рубежі кінця літа 1943 – середини весни 1944 р. у радянську концепцію, що сформувалася у 1950– 1970-х рр. та зведена до того, що вінцем битви стала деокупація Києва і розширення київського плацдарму до рівня стратегічного. У роботі поряд з науковими оцінками нарису Ф. М. Ісаєва, подані біографічні відомості про нього, які раніше не публікувалися.
НОВЕ ДОСЛІДЖЕННЯ З ІСТОРІЇ ДАВНЬОЇ ГРЕЦІЇ
Authors: ПЕТРЕЧКО Олег , ГРИЦЕНКО Галина 
Published: July 2023

Рецензія на посібник:
Ставнюк Віктор. Історія Давньої Греції : навчальний посібник
для студентів вищих навчальних закладів. Чернівці : «Місто», 2022, 552 с.
ПОВСЯКДЕННЕ ЖИТТЯ МИКОЛАЇВЩИНИ (1946–1947): У МАТЕРІАЛАХ ЗВІТНОЇ ДОКУМЕНТАЦІЇ УКРАЇНСЬКИХ НАЦІОНАЛІСТІВ
Authors: ІЛЬНИЦЬКИЙ Василь , КАНТОР Наталія , БАТЮК Тарас 
Published: July 2023

Анотація. Мета статті – опублікувати і проаналізувати підпільний документ «Звіт за місяці грудень-лютий 1946–1947 рр.» (5 квітня 1947 р.) як джерело до історії повсякденного життя у Миколаївському районі зокрема, так і в Західній Україні – загалом. Методологія дослідження – принципи науковості, об’єктивності, історизму, методи зовнішньої та внутрішньої критики джерел. Наукова новизна полягає у тому, що до наукового обігу вперше вводиться досі невідомий документ до характеристики різних сторін повсякденного життя у Миколаївському районі (1946–1947 рр.) і здійснюється його аналіз. Висновки. Отже, публікований документ («Звіт за місяці грудень-лютий 1946–1947 рр.» є важливим джерелом до вивчення історії повсякденного життя різних соціальних груп населення не лише у Миколаївському районі Дрогобицької області, але й всієї Західної України. Зберігається він у Галузевому державному архіві СБУ (фонд 13, справа 376, том 76, аркуш 87‒111). Автор документа – особа на псевдо Поліщук. Сам документ був підготовлений 5 квітня 1947 р., хоча до нього увійшли інформаційні донесення за грудень 1946 – лютий 1947 р. У документі подається зведена інформація про кадрове наповнення, напряки роботи адміністративних, силових, господарських і культурно-освітніх органів. Водночас автор зафіксував і основні заходи, проведені українськими націоналістами (збройні акції, пропагандистська робота, суспільна опіка тощо). Відтак показав ставлення населення до руху. Також упорядник наводить інформацію про чисельність переселенців із Польщі, а також національних менших тощо. У виданні максимально збережено лексику, авторські та редакторські особливості джерел. Без змін подано власні і географічні назви. Виправленню підлягали лише найбільш очевидні граматичні огріхи. Кожен документ супроводжується легендою, в якій зазначено місце його зберігання (назва архіву, номер фонду, опису, справи, аркушів). Вважаємо, що доцільно підготувати окремий збірник підпільних документів, у яких розкриваються окремі аспекти повсякдення Миколаївщини у 1940–1950-х рр.
ПОВСЯКДЕННЕ ЖИТТЯ МЕШКАНЦІВ СУДОВИШНЯНЩИНИ (1948): НОВЕ ДОКУМЕНТАЛЬНЕ СВІДЧЕННЯ
Authors: ІЛЬНИЦЬКА Наталія , ДИДИК Роман 
Published: July 2023

Анотація. У статті аналізується і публікується документ ОУН (1948), у якому подається інформація про повсякденне життя мешканців Судововишнянського району (тодішньої Дрогобицької, тепер – Львівської області). Мета дослідження – проаналізувати та ввести до наукового обігу маловідомий документ до історії повсякденного життя Судововишнянщини (тодішньої Дрогобицької, тепер – Львівської області) «Звіт за місяць травень-червень 1948 р.». Методологія дослідження опирається на принципи науковості, історизму, застосування джерелознавчих методів, авторської об’єктивності, зокрема методу внутрішньої критики джерел. Наукова новизна полягає у введенні вперше до наукового обігу й аналізі маловідомого документа з історії повсякдення. Висновки. Отже, публікований документ «Звіт за місяць травень- червень 1948 р.» (Судововишнянський район), який зберігається у Галузевому державному архіві Служби безпеки України (фонд 13, справа 376, том 77, аркуші 349–356) є важливим та репрезентативним історичним джерелом до історії повсякденного життя другої половини 1940-х рр. Судововишнянщини зокрема, та у західноукраїнських областях України загалом. Цей документ, очевидно, був підготовлений наприкінці червня – на початку липня 1948 р. провідником Судововишнянського районного проводу ОУН Петром Прокопівим-«Тарасенком». Інформацію у ньому структуровано відповідно до загальноприйнятих у підпіллі інструктивних вказівок (поділяється на два основні розділи (вороже середовище, наше середовище) та вісімнадцять підрозділів). Загалом упоряднику вдалося відобразити основні аспекти повоєнного життя Судововишнянщини. Джерело публікуємо мовою оригіналу відповідно до прийнятих археографічних вимог. Без змін подано лексичні особливості джерела, власні, географічні назви. Безумовно виправлялися граматичні огріхи. Обов’язково зазначається місце зберігання докуменау (назва архіву, номер фонду, опису, справи, аркушів).
СТАНОВИЩЕ ГРЕКО-КАТОЛИЦЬКОЇ ЦЕРКВИ У ПІСЛЯВОЄННІ РОКИ КРІЗЬ ПРИЗМУ ДІЯЛЬНОСТІ ЙОСИФА СЛІПОГО
Authors: ШЕПТИЦЬКА Любов , ЗАХАРЧИН Наталія , РЕМЕНЯК Олеся 
Published: July 2023

Анотація. Мета статті: на основі вивчення епістолярної спадщини Йосифа Сліпого та документів радянських органів державної безпеки 1939–1987 рр. проаналізувати становище греко-католицької церкви на західноукраїнських землях у післявоєнні роки. Методологія дослідження ґрунтується на поєднанні принципів науковості, об’єктивності та історизму при дослідженні запропонованої теми. Наукова новизна полягає у тому, що розкрито й проаналізовано процес ліквідації греко-католицької церкви у повоєнні роки крізь призму жертовної діяльності Йосифа Сліпого. Доведено, що, ув’язнивши митрополита Йосифа Сліпого та деяких єпископів української греко-католицької церкви (УГКЦ), радянська влада розпочала послідовний процес її остаточної ліквідації та переведення вірян у пряме підпорядкування московському патріархату. Встановлено, що, ув’язнивши митрополита Йосифа Сліпого, радянська каральна система розпочала масовий наступ на інститут церкви в Україні. З’ясовано, що органи радянської влади періодично намагались використати вплив і авторитет релігійного лідера для посилення геополітичного впливу СРСР на міжнародній арені. Незважаючи на численні наполегливі пропозиції щодо відречення від своєї релігії та церкви, Йосиф Сліпий залишався вірним послідовником Ватикану та захисником греко-католицької церкви в Україні. Висновки. Особа митрополита Йосифа Сліпого відігравала значну роль у протистоянні українців тоталітарній радянській системі у період після Другої світової війни. Патріарх Йосиф Сліпий став символом боротьби українського народу за свою релігію, культуру, ідентичність і національну гідність. Незважаючи на те, що радянський тоталітарний режим намагався всіма можливими методами знищити Йосифа Сліпого, а в його особі і українську греко-католицьку церкву, вони вистояли і відродилися із небуття. Уніатська церква разом зі своїм очільником, пройшовши через пекло сталінських таборів, допити, катування, підпілля, забуття, постали незламним символом українського народу.
ПРОБЛЕМАТИКА СУЧАСНОЇ РОСІЙСЬКО-УКРАЇНСЬКОЇ ВІЙНИ НА СТОРІНКАХ «ВІЙСЬКОВО-НАУКОВОГО ВІСНИКА» (2014–2022)
Authors: ЗАДОРОЖНИЙ Назар , БОЙЧУК Антоніна 
Published: July 2023

Анотація. Мета статті – виявити та проаналізувати результати дослідницьких напрацювань українських вчених-істориків, опублікованих на сторінках «Військово-наукового вісника» (2014–2022), присвячених вивченню різних аспектів сучасної російсько-української війни. Методологія дослідження опирається на загальні принципи історизму, системності, об’єктивності, а також на методи історіографічного аналізу та синтезу. Наукова новизна полягає в історіографічному аналізі основних досліджень, опублікованих на сторінках фахового наукового збірника «Військово-науковий вісник» впродовж 2014–2022 рр., виокремлення основних тематичних напрямів дослідження. Висновки. Отже, на сторінках фахового наукового видання «Військово-науковий вісник» Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного впродовж 2014–2022 рр. близько 50 статей, які більшою чи меншою мірою торкаються тематики сучасної російсько-української війни. Усі ці дослідження умовно поділено на декілька груп: теоретичні аспекти, історіографія, джерела (Юрій Бураков, Олексій Сухий, Андрій Харук, Олександр Турчак, Марта Надрага, Лілія Питльована, Ярослав Бураков, Роман Хардель, Олександра Мельник, Віталій Бенчук); присвячені стану, підготовці, реорганізації Збройних Сил України, реабілітації військовослужбовців (Павло Ткачук, Андрій Харук, Володимир Можаровський, Григорій Потапов, Микола Голик, Арташес Папікян, Світлана Лук’янченко, Наталія Стукаліна, Геннадій Єфімов, Олександр Музика, Геннадій Єфімов, Олег Івахів, Євген Касаткін, Юрій Полтавець, Юрій Пащук, Вадим Пашковський, Ірина Звонко, Юрій Пащук, Андрій Щеглов, Емілія Казан, Тетяна Юрова, Василь Мелькін, Маріанна Долганова, Іванна Чобіт); передумови, перебіг та окремі операції у ході війни (Юрій Бураков, Наталія Марцінко, Сергій Бокачов, Валерій Мокоївець, Олександр Федоров, Лілія Трофимович, Володимир Трофимович, Віталій Бенчук, Олександр Дем’янюк, Андрій Харук); інформаційно-пропагандистський аспект (Василь Гулай, Ольга Гапеєва, Микола Гетьманчук, Олексій Зозуля, Ігор Підопригора, Микола Туранський, Олеся Куцька, Ярослав Марченко, Лілія Питльована, Роман Поронюк, Ольга Гапеєва, Віталія Бенчука, Володимира Трофимовича); волонтерський рух (Олександр Томчук, Тетяна Юрова, Дмитро Вєдєнєєв, Олександр Турчак). Простежується досить чітка тенденція до формування у «Військово-науковому віснику» виразної специфікації видання з вивчення різних аспектів російсько-української війни.
ВИПРАВДАННЯ ПОВНОМАСШТАБНОЇ АГРЕСІЇ РФ ПРОТИ УКРАЇНИ (ТАК ЗВАНА «СВО») РОСІЙСЬКОЮ АКАДЕМІЧНОЮ «ГУМАНІТАРИСТИКОЮ»: ІСТОРІОГРАФІЧНИЙ ОГЛЯД
Authors: ІВАНГОРОДСЬКИЙ Костянтин , СИНЯВСЬКА Лариса 
Published: July 2023

Анотація. Мета статті – проаналізувати наукові публікації у сфері російської «гуманітаристики», присвячені подіям широкомасштабного вторгнення РФ до України в лютому 2022 р., аби з’ясувати методи та засоби виправдання цього злочину агресії, поширювані російськими «вченими» у вигляді наукових інтерпретацій «вимушеності» так званої «спеціальної воєнної операції» («СВО») та звинувачень у бік України та її західних партнерів у тому, що це вони, начебто, спровокували російське вторгнення. Методологія дослідження. Епістемологічна основа дослідження ґрунтується на методологічному плюралізмі, зумовленому міждисциплінарною сутністю порушеної проблематики. Стаття водночас базується на загальнонаукових принципах історизму, об’єктивності, наступності, ціннісного, системного та компаративного підходів. Наукова новизна. Порушена нами проблематика поки що не стала предметом наукових зацікавлень учених і пропонована розвідка є, по суті, першим науковим аналізом основних напрямів дослідження російською академічною «гуманітаристикою» в царині її інтерпретацій російсько-української війни (так званої «СВО») та викриття пропагандистської суті відповідних міфологізованих наративів. Висновки. Проведений нами аналіз корпусу текстів, авторами яких є представники російської «гуманітарної» науки та який присвячений їхнім «науковим» спробам виправдати повномасштабне вторгнення РФ до України в лютому 2022 р., засвідчив насамперед, що жодної наукової вартості наявні публікації не мають. Жодний російський «гуманітарій» не висловив дотепер негативного ставлення до розв’язаної його країною-агресором війни проти сусідньої суверенної держави. Основу практично всіх відповідних студій становить інтерпретація російськими «науковцями» так званої «СВО» як вимушеної, необхідної, закономірної та цілком логічної події. Крім того, провідним мотивом є упереджене ставлення до українців, держави Україна та її західних партнерів.
ТРАНСФОРМАЦІЇ У СФЕРІ ОСВІТИ НА ТИМЧАСОВО ОКУПОВАНИХ ТЕРИТОРІЯХ УКРАЇНИ (2014–2023): УКРАЇНСЬКА ІСТОРІОГРАФІЯ ДОСЛІДЖЕННЯ ПРОБЛЕМИ
Authors: СВЙОНТИК Олександра , ГРАНД Михаїл 
Published: July 2023

Анотація. Мета статті – проаналізувати історіографію досліджень українських учених у сфері освіти на тимчасово окупованих територіях України (2014–2023). Методологія дослідження спирається на принципи історизму, системності, авторської об’єктивності, а також на методи історіографічного аналізу та синтезу. Наукова новизна полягає у тому, що вперше в українській історичній науці проаналізовано погляди українських учених, насамперед істориків, на стан освіти в окупованих частинах України (Крим, частина Донецької та Луганської областей, м. Севастополь). Висновки. Отже, трансформації у сфері освіти на тимчасово окупованих територіях України (2014–2023) досліджували історики (І. Грідіна, А. Дем’яненко, О. Потіха, Н. Свинаренко, О. Хоменко, О. Удод, Л. Якубова), політологи (Б. Дем’яненко, О. Чальцева), юристи (О. Цельєв), економісти (О. Захарова), педагоги (В. Курило, О. Караман), філософи (Д Свириденко) та ін. Джерельною базою для них слугували переважно інтернет-видання, які подавали не завжди перевірену інформацію. Власне відсутність можливості верифікувати джерельну інформацію є однією з найбільших проблем для дослідників сучасної російсько-української війни. Головну увагу вчені зосереджували на становищі середньої та вищої ланок освіти в окупованих Криму, Донецькій та Луганській областях. Значно менше відомо про стан дошкільної та середньої спеціальної (професійної) освіти, що, безумовно, є перспективним напрямом подальших досліджень для українських учених. Уважаємо, що науковцям потрібно продовжувати аналіз процесів, спрямованих на знищення української громадянської та етнічної ідентичності дітей і молоді через заклади освіти і позашкільні установи й організації на окупованих теренах України.