Computational representation and discovery of transcription factor binding sites
Authors:   , Maynou Fernàndez Joan 
Published: July 2023

The information about how, when, and where are produced the proteins has been one of the major challenge in molecular biology. The studies about the control of the gene expression are essential in order to have a better knowledge about the protein synthesis.
The gene regulation is a highly controlled process that starts with the DNA transcription. This process operates at the gene level, hereditary basic units, which will be copied into primary ribonucleic acid (RNA). This first step is controlled by the binding of specific proteins, called as Transcription Factors (TF), with a sequence of the DNA (Deoxyribonucleic Acid) in the regulatory region of the gene. These DNA sequences are known as binding sites (BS).
The binding sites motifs are usually very short (5 to 20 bp long) and highly degenerate. These sequences are expected to occur at random every few hundred base pairs. Besides, a TF can bind among different sites. Due to its highly variability, it is difficult to establish a consensus sequence. The study and identification binding sites is important to clarify the control of the gene expression.
Due to the importance of identifying binding sites sequences, projects such as ENCODE (Encyclopedia of DNA elements), have dedicated efforts to map binding sites for large set of transcription factor to identify regulatory regions.
In this thesis, we have approached the problem of the binding site detection from another angle. We have developed a set of toolkit for motif binding detection based on linear and non-linear models. First of all, we have been able to characterize binding sites using different approaches. The first one is based on the information that there is in each binding sites position. The second one is based on the covariance model of an aligned set of binding sites sequences.
From these motif characterizations, we have proposed a new set of computational methods to detect binding sites. First, it was developed a new method based on parametric uncertainty measurement (Rényi entropy). This detection algorithm evaluates the variation on the total Rényi entropy of a set of sequences when a candidate sequence is assumed to be a true binding site belonging to the set. This method was found to perform especially well on transcription factors that the correlation among binding sites was null.
The correlation among binding sites positions was considered through linear, Q-residuals, and non-linear models, alpha-Divergence and SIGMA. Q-residuals is a novel motif finding method which constructs a subspace based on the covariance of numerical DNA sequences. When the number of available sequences was small, The Q-residuals performance was significantly better and faster than all the others methodologies.
Alpha-Divergence was based on the variation of the total parametric divergence in a set of aligned sequenced with binding evidence when a candidate sequence is added. Given an optimal q-value, the alpha-Divergence performance had a better behavior than the others methodologies in most of the studied transcription factor binding sites. And finally, a new computational tool, SIGMA, was developed as a trade-off between the good generalisation properties of pure entropy methods and the ability of position-dependency metrics to improve detection power. In approximately 70% of the cases considered, SIGMA exhibited better performance properties, at comparable levels of computational resources, than the methods which it was compared.
This set of toolkits and the models for the detection of a set of transcription factor binding sites (TFBS) has been included in an R-package called MEET.
La informació sobre com, quan i on es produeixen les proteïnes ha estat un dels majors reptes en la biologia molecular. Els estudis sobre el control de l'expressió gènica són essencials per conèixer millor el procés de síntesis d'una proteïna. La regulació gènica és un procés altament controlat que s'inicia amb la transcripció de l'ADN. En aquest procés, els gens, unitat bàsica d'herència, són copiats a àcid ribonucleic (RNA). El primer pas és controlat per la unió de proteïnes, anomenades factors de transcripció (TF), amb una seqüència d'ADN (àcid desoxiribonucleic) en la regió reguladora del gen. Aquestes seqüències s'anomenen punts d'unió i són específiques de cada proteïna. La unió dels factors de transcripció amb el seu corresponent punt d'unió és l'inici de la transcripció. Els punts d'unió són seqüències molt curtes (5 a 20 parells de bases de llargada) i altament degenerades. Aquestes seqüències poden succeir de forma aleatòria cada centenar de parells de bases. A més a més, un factor de transcripció pot unir-se a diferents punts. A conseqüència de l'alta variabilitat, és difícil establir una seqüència consensus. Per tant, l'estudi i la identificació del punts d'unió és important per entendre el control de l'expressió gènica. La importància d'identificar seqüències reguladores ha portat a projectes com l'ENCODE (Encyclopedia of DNA Elements) a dedicar grans esforços a mapejar les seqüències d'unió d'un gran conjunt de factors de transcripció per identificar regions reguladores. L'accés a seqüències genòmiques i els avanços en les tecnologies d'anàlisi de l'expressió gènica han permès també el desenvolupament dels mètodes computacionals per la recerca de motius. Gràcies aquests avenços, en els últims anys, un gran nombre de algorismes han sigut aplicats en la recerca de motius en organismes procariotes i eucariotes simples. Tot i la simplicitat dels organismes, l'índex de falsos positius és alt respecte als veritables positius. Per tant, per estudiar organismes més complexes és necessari mètodes amb més sensibilitat. En aquesta tesi ens hem apropat al problema de la detecció de les seqüències d'unió des de diferents angles. Concretament, hem desenvolupat un conjunt d'eines per la detecció de motius basats en models lineals i no-lineals. Les seqüències d'unió dels factors de transcripció han sigut caracteritzades mitjançant dues aproximacions. La primera està basada en la informació inherent continguda en cada posició de les seqüències d'unió. En canvi, la segona aproximació caracteritza la seqüència d'unió mitjançant un model de covariància. A partir d'ambdues caracteritzacions, hem proposat un nou conjunt de mètodes computacionals per la detecció de seqüències d'unió. Primer, es va desenvolupar un nou mètode basat en la mesura paramètrica de la incertesa (entropia de Rényi). Aquest algorisme de detecció avalua la variació total de l'entropia de Rényi d'un conjunt de seqüències d'unió quan una seqüència candidata és afegida al conjunt. Aquest mètode va obtenir un bon rendiment per aquells seqüències d'unió amb poca o nul.la correlació entre posicions. La correlació entre posicions fou considerada a través d'un model lineal, Qresiduals, i dos models no-lineals, alpha-Divergence i SIGMA. Q-residuals és una nova metodologia per la recerca de motius basada en la construcció d'un subespai a partir de la covariància de les seqüències d'ADN numèriques. Quan el nombre de seqüències disponible és petit, el rendiment de Q-residuals fou significant millor i més ràpid que en les metodologies comparades. Alpha-Divergence avalua la variació total de la divergència paramètrica en un conjunt de seqüències d'unió quan una seqüència candidata és afegida. Donat un q-valor òptim, alpha-Divergence va tenir un millor rendiment que les metodologies comparades en la majoria de seqüències d'unió dels factors de transcripció considerats. Finalment, un nou mètode computacional, SIGMA, va ser desenvolupat per tal millorar la potència de detecció