bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Justiça administrativa, cooperação do poder executivo com o poder judiciário
Authors: Gallo Antonio Felippe A. 
Published: August 2023

1. Introdução. 2. Os sistemas francês e inglês. Sua experiência moderna.3. A cooperação entre os poderes constitucionais: fenômeno moderno na estrutura estatal. 4. Os tri~unais administrativos e o Conselho Superior de Justiça Administrativa: sua .fiilalidade precípua; sua competência; seus atributos; sua composição. 5. O Poder Judiciário e sua competência de revisor legal. 6. Conclusões.
Desapropriação de imóveis rurais e urbanos por necessidade pública, utilidade pública, interesse social e para fins de reforma agrária (legislação e jurisprudência)
Authors: Andrade Rubens Pestana de 
Published: August 2023

1. Fundamentos constitucionais. 2. Legislação sobre desapropriação.3. Da venda de imóveis rurais ou urbanos desapropriados por necessidade pública, utilidade pública, interesse social e para fins dereforma agrária. 4. Jurisprudência. 5. Conclusão.
Homenagem ao Ministro Hermes Lima
Authors: Lima Hermes 
Published: August 2023

O falecimento do Ministro Hermes Lima enlutou a cultura jurídica a que serviu, de modo exemplar, tanto na cátedra como na magistratura e, ainda, no exercício da atividade parlamentar e de Governo.Em homenagem à sua memória, transcrevemos a manifestação do Supremo Tribunal Federal, em sessão plenária de 25 de outubro de 1978.
Reconsideração do tema do abuso de poder
Authors: Leal Victor Nunes 
Published: August 2023

1. Importância teórica e prática. 2. Controle judicial do poder discricionário.3. Oportunidade e conveniência dos atos administrativos. 4. Area vinculada dos atos discricionários. 5. Desvio de poder ou finalidade. 6. Especialidade da competência. 7. Abuso do poder de denúncia. 8. Requisição judicial de processos administrativos.
Use of contraceptives in a high-income population: a cross-sectional study in Indonesia
Authors: Anis Wahyul , Dewi Erni Rosita , Ulhaq Renata Alya , Devy Shrimarti Rukmini , Prasetyo Budi , Indriani Diah , Kasiati  
Published: August 2023

Background/AimsThe Indonesian family planning programme promotes contraceptive use to control population density. Counselling is widely used to improve contraceptive use. The aim of this study was to explore women's use of contraceptives before and after counselling.MethodsThis cross-sectional study collected data from 10 790 women across 10 districts/cities in East Java. The data obtained were analysed using descriptive statistical analysis and paired t-tests.ResultsAfter counselling, use of contraceptives increased significantly (P<0.001), from 75.8% using contraceptives before counselling to 99.98% using them after counselling. Use of the contraceptive pill notably increased from 16.7% to 40.9%.ConclusionsShort-term contraceptives were most popular with women in this population. Counselling can contribute to increased use of long-term contraceptive methods.
Optimized phase masks for absorption of ultra-broadband pulses by narrowband atomic ensembles
Authors: Mélo Lucas B. A. , Felinto Daniel , de Miranda Marcio H. G. 
Published: August 2023

By combining a genetic algorithm and spatial light modulator, we theoretically analyze how to improve two-photon cascaded absorption in atomic ensembles, inspecting the impact of various configurations and parameters in the optimized phase mask. At low atomic densities, we compare cases of sequential transitions with two photons coming from the same pulse or from two different pulses. For the former, we predict enhancement by a factor of 9.5, similar to what was previously reported in the literature [Phys. Rev. Lett. 86, 47 (2002)PRLTAO0031-900710.1103/PhysRevLett.86.47]. For the latter, on the other hand, we obtain an enhancement factor of 26 times. This absorption of two photons by different pulses is of particular interest for the storage of ultra-broadband single photons by atomic ensembles, in which case, the second photon would come from a control pulse. We investigate this process as a function of the atomic density, demonstrating enhancements by factors up to three for two-photon absorption after propagating through large optical depths. However, for the experimental conditions considered in a previous work by Carvalho et al. [Phys. Rev. A 101, 053426 (2020)PLRAAN1050-294710.1103/PhysRevA.101.053426], in terms of control power and optical depths, we show that this enhancement in two-photon absorption would still result in just a modest increase of the absorption of a weak probe pulse.
Longitudinal Development of Sprint Performance and Force-Velocity-Power Characteristics: Influence of Biological Maturation
Authors: Edwards Toby , Weakley Jonathon , Banyard Harry G. , Cripps Ashley , Piggott Benjamin , Haff G. Gregory , Joyce Christopher 
Published: August 2023

Abstract
Edwards, T, Weakley, J, Banyard, HG, Cripps, A, Piggott, B, Haff, GG, and Joyce, C. Longitudinal development of sprint performance and force-velocity-power characteristics: influence of biological maturation. J Strength Cond Res XX(X): 000–000, 2023—This study was designed to investigate the influence of biological maturation on the longitudinal development of sprint performance. Thirty-two subjects performed 2 assessments of maximal sprint performance that were separated by 18 months. Each sprint assessment was measured through a radar gun that collected instantaneous velocity with the velocity-time data used to derive sprint times and force-velocity-power characteristics. The biological maturity of each subject was assessed using a predictive equation, and subjects were grouped according to predicted years from peak height velocity (circa-PHV: −1.0 to 1.0; post-PHV: >1.0). A 2 × 2 mixed model analysis of variance was used to assess group × time interactions, and paired t-tests were used to assess the longitudinal changes for each maturity group. No significant group × time interactions were observed for any sprint time or force-velocity-power characteristic. The circa-PHV group experienced significant within-group changes in maximal theoretical velocity (6.35 vs. 5.47%; effect size [ES] = 1.26 vs. 0.52) and 5-m sprint time (−3.63% vs. −2.94%; ES = −0.64 vs. −0.52) compared with the post-PHV group. There was no significant change in the magnitude of relative theoretical maximum force in either group; however, both the circa-PHV and post-PHV groups significantly improved the orientation of force production at the start of the sprint (RFmax [4.91 vs. 4.46%; ES = 0.79 vs. 0.74, respectively]). Considering these findings, it is recommended that practitioners adopt training methods aimed to improve relative lower-limb force production, such as traditional strength training and sled pulling and pushing, to improve sprint performance and relative theoretical maximum force.
Contemporary Practices of Strength and Conditioning Coaches in High-Level Male Ice Hockey: A Survey-Based Investigation
Authors: Galati Daniel , Turner Anthony N. , Bishop Chris , Maloney Sean J. 
Published: August 2023

Abstract
Galati, D, Turner, AN, Bishop, C, and Maloney, SJ. Contemporary practices of strength and conditioning coaches in high-level male ice hockey: a survey-based investigation. J Strength Cond Res XX(X): 000–000, 2023—The aim of this study was to provide an updated view of the common practices, ideologies, education level, and professional environment of strength and conditioning (S&C) coaches in elite male ice hockey. Nineteen S&C coaches from professional, semiprofessional, and top-tier collegiate hockey teams in North America completed an anonymous online survey. This was composed of 10 sections: (a) background information; (b) technology use, (c) testing and periodization, (d) strength and power, (e) flexibility/mobility, (f) speed, (g) plyometrics, (h) aerobic and anaerobic conditioning, (i) rehabilitation, and (j) challenges and areas of improvement. Fixed-response questions were analyzed through frequency analyses. Thematic analyses were used to identify common themes from open-response questions. Strength and conditioning coaches had an average of 8 (±6.5) years of experience when they accepted their current role. The majority held a master's degree and S&C certification. Muscular power, linear speed, and body composition were the most frequently tested qualities. Neuromuscular fatigue was the most important consideration during the season and least important consideration during the off-season. Training frequencies for all physical capacities were lower during the season compared with the off-season. All S&Cs had access to technology, with wearables, with force plates identified as the most used devices. This information may be used by S&C coaches to compare working practices with those used by their peers and inform them of the likely requirements and skill sets needed for job applications. Educational institutions may use this information to align teaching to current practice and to inform future research.
Attitudes of Physical Education Teachers towards the Participation of Students with Disabilities in the Physical Education Class in Schools
Authors: Aldagamseh Bayan Izzeddin Mahmoud , Alnuman Natheir Faisal Mansour , Alyasen Qusai Basem mohammad 
Published: August 2023

The study aimed to reveal the attitudes of physical education teachers towards the participation of students with disabilities in physical education class in schools. The study sample consisted of (208) physical education teachers. The measure of physical education teachers' attitudes towards integrating students with disabilities into the physical education class was applied. The results of the study showed that the general average of the total score for the measure of attitudes towards the participation of students with disabilities in the physical education class was high, with an arithmetic mean of (3.25), and that there were statistically significant differences in the attitudes of physical education teachers towards integrating students with disabilities in the sports class according to the gender no statistically significant differences variable. Academic qualification and educational experience.
Протиріччя інструментального та суб'єктного підходів в осмисленні загального штучного інтелекту
Authors: Бескаравайний Станіслав 
Published: August 2023

Мета: розкрити одне з протиріч у розумінні «загального штучного інтелекту» (ЗШІ), а саме уявлення про ЗШІ одночасно як про інструмент і як про суб'єкт, та виявити шлях його усунення.
Актуальність: виявлення перспективних напрямів розвитку ШІ, а також уточнення потенційних загроз, які він може нести. Усунення деяких фобій, що супроводжують процес становлення ЗШІ.
Результати: інструментальний підхід у розумінні ШІ має основу в інструментальному розумінні техніки взагалі, а також у класичних уявленнях про штучний інтелект, що були сформовані у працях А. Тьюринга. Такий підхід редукує роль ШІ до ролі «автономного помічника», спрямованого на вирішення обмеженого кола завдань, що викликає перманентну етичну дискусію про відповідальність людини-керівника.
Опоненти суто інструментального розуміння ШІ розглядають його узагальнено, у межах концепції глобального еволюціонізму, або фокусуються на прогнозуванні соціальних та біологічних наслідків створення ЗШІ.
Щоб усунути ці протиріччя, ШІ необхідно розглядати як суб'єкт, який повинен взаємодіяти з реальними об'єктами, для чого потрібне тіло. Саме власне тіло може верифікувати для ШІ процеси абстрагування для дослідження навколишнього середовища. Отже, роботехніку необхідно розглядати не як прикладну дисципліну, а як одну із фундаментальних складових створення ЗШІ. Для оцінки можливості створення ЗШІ при існуючому рівні розвитку техніки, використано діалектичний метод, історичний підхід, критерії автономності та цілепокладання.
Висновки: створення ЗШІ без надання йому якостей суб'єктності неможливе. Які б утилітарні можливості не отримали ШІ, самі собою вони залишаються інструментами, а такі не можуть становити загрозу соціуму. ЗШІ повинен мати можливість формулювати власні цілі розвитку. Значною загрозою може бути звуження соціальної ролі людини, коли цілі діяльності індивіду в соціумі задаватимуться вже ЗШІ.
Спорт і церква: католицький контекст
Authors: П’яста Руслан 
Published: August 2023

Зважаючи на роль фізичного виховання як засобу розвитку фізичних, морально-вольових, розумових здібностей та професійно-прикладних навичок людини, для християн фізична культура і спорт мають займати важливе місце. Піклуючись головним чином про душу і про вічне життя на небі, християнин не залишає турботу і про тіло, про життя на землі, адже апостол Павло називає тіло посудиною душі (Святе Письмо, 2007, 2 Кор. 4, 7). Актуальність дослідження полягає у задоволенні інтересу суспільства (особливо християнського) в об’єктивному розумінні та ставленні до спорту, основуючись на моральних принципах та науці, яку подає Католицька Церква.
Метою статті є з’ясування ролі спорту у християнському житті, формування морально-вольових та інтелектуальних здібностей людини, гармонійного розвитку її особистості на сучасному етапі і що фізична культура та спорт не суперечать християнському вченню Католицької Церкви.
Основні результати. Проведено короткий ретроспективний аналіз морально-богословського вчення Католицької Церкви щодо значення спорту та фізичної культури у суспільстві та важливості їх співпраці.
Висновки. Роль спорту у формуванні особистісних якостей підсилюється у зв’язку з її соціальною сутністю та можливості розвитку духовності у людині. Церква шанує спорт, оскільки цінує все, що конструктивно сприяє гармонійному та цілісному розвитку особи, душі й тіла. Релігія і спорт вдосконалюють і формують людину в її духовно-тілесній іпостасі. Тому потрібна співпраця, координація і контакти Церкви із представниками спорту та громадсько-проствітницьких організацій. Така співпраця між церковними та спортивними організаціями може мати соціальний ефект і позитивні наслідки у розбудові громадянського суспільства. Жодних богословських чи світоглядних перешкод не існує у співпраці між християнськими Церквами та світом спорту.
Концепція елементарної реальності на горизонті єдності наукового пізнання
Authors: Афандієв Фікрат , Ісмайлов Надір , Ісламов Іслам , Юсіфова Гульнаре 
Published: August 2023

Наука на сучасному етапі свого розвитку характеризується низкою особливостей. І хоча різні автори по-різному формулюють перелік цих ознак, тим не менше майже всі, так чи інакше, сходяться на думці, що однією з цих ознак, серед інших, є перехід сучасного наукового знання до пізнання складно організованих об'єктів, що розвиваються. Ця, можна сказати, фундаментальна особливість, у свою чергу, знаходить своє вираження в тому, що зазвичай називають «кризою» поняття елементарності. Термін «криза» ми взяли в лапки, тому що насправді мова йде про кризу або крах колишніх метафізичних або механістичних концепцій елементарності, які вірою і правдою служили природознавству принаймні з часів І. Ньютона. Крім того, ця «криза» має понад півстолітню історію. З певною часткою умовності його можна віднести до початку 30-х років нашого століття, коли Дірак розвинув релятивістську теорію електрона і на її основі теоретично передбачив існування «антиелектрона» - позитрона, який незабаром був експериментально відкритий Андерсоном. З цього приводу В. Гейзенберг зазначав, що одним із найбільш сенсаційних наслідків відкриття Дірака (мається на увазі теоретичне передбачення Діраком існування позитрона) став, таким чином, повний крах старої концепції елементарної частинки – частинка виявилася вже не елементарною.
В даний час не існує більш-менш однозначного та загальноприйнятого визначення поняття «науковий погляд на світ», а також його співвідношення з такими більш спеціальними поняттями, як, наприклад, «фізичний погляд на світ». Проте можна констатувати, що науковий погляд на світ є певною формою систематизації знань у специфічній формі, що відображає дійсність на конкретному історичному матеріалі наукового знання. Фундаментальний зв'язок між «науковим поглядом на світ» і елементарними об'єктами теорій свідчить про те, що елементарні об'єкти є вихідними образами теорії для побудови теоретичних моделей усіх явищ у досліджуваній області. Таке методологічне значення, як образи сутностей основи дійсності, також виступає основою програми всієї пізнавальної діяльності, виступаючи функцією стратегії пізнавальної теоретичної та практичної діяльності. Ця стаття намагається показати методологічне значення цього факту.
Дослідження розвитку мобільності в філософії ХХ століття: від філософії життя до глобалізації
Authors: Лобанова Катерина 
Published: August 2023

У цій статті досліджується розвиток ідеї мобільності у філософії 20-го століття. У ньому розглядаються публікації різних філософських авторів, таких як Г. Бергсон, М. Мерло-Понті, Г. Дельоз, А. Уайтхед, Т. Веблен, З. Бауман, Г. Зіммель і М. Кастельс, які досліджували мобільність у відношенні до руху, переміщення або зміни стану. Хоча не всі з цих авторів чітко використовували термін «мобільність» (або «не-мобільність») або «мобільний», вони зверталися до цього поняття, використовуючи такі терміни, як «рух» і «рухливість». Метою статті було вивчити їхні погляди на мобільність і звернути увагу на термінологію, яку вони використовували.
У статті висвітлюється значний внесок британського соціолога Джона Урі в сферу мобільності, оскільки він всебічно описав і концептуалізував цю ідею. Порівнюється розуміння мобільності Урі з поглядами інших філософів ХХ століття. Важливо зазначити, що на той час термін «мобільність» не був широко вивченим у філософії і мав різне значення. Тому стаття має на меті встановити зв’язки між концепцією мобільності Урі та філософськими дослідженнями руху інших філософів обраної епохи.
Дана робота вивчає становлення мобільності та пов’язаних з нею процесів у філософській сфері. Це дозволяє підтвердити, що ідея мобільності вже розглядалася у філософії ще до теорії Джона Урі. Заглиблюючись у цю тему, стаття закладає основу для подальших наукових розвідок і стимулює майбутні дослідження в галузі мобільності, зокрема в рамках філософії, а не лише в сфері соціальних наук. Отже, мобільність постає як філософська категорія, яка пропонує можливості для міждисциплінарних досліджень у майбутньому.
Початок окупації Північного Азербайджану Росією
Authors: Мамедов Ільхам Аділь 
Published: August 2023

Мета. Азербайджан будучи головною ланкою в Південному Кавказі завжди привертав багатьох завойовників. У даній статті ми спробували показати соціально-політичну обстановку в країні на початку захоплення Азербайджану Росією і з'ясувати основні причини підпорядкування Азербайджанських ханств Росії і наступні післявоєнні наслідки.
Актуальність. У другій половині XVIII-початку XIX століття внутрішнє і міжнародне становище Азербайджану було дуже складним. На території Азербайджану існувала феодальна роздробленість. Азербайджанські ханства вели боротьбу не за створення єдиної держави, а тільки за розширення своєї території, завоювання території сусідніх ханств і збереження своєї незалежності. Безперервні міжусобні війни, посилення протиріч між феодалами і селянством, що складало переважну більшість населення країни, економічний спад були характерні для внутрішнього стану Азербайджану.
Результат. Окупаційні наміри Росії щодо Південного Кавказу, спустошливі походи іранських загарбників погіршували ситуацію. У зазначений період і Росія, і Іран прагнули захопити державу Каджар, Азербайджан і Південний Кавказ в цілому. В кінці XVIII століття ситуація змінилася зі смертю Катерини II і ага Мухаммед-шаха. Павло вивів російські війська з Південного Кавказу, тоді як Фаталі-Шах, який щойно зійшов на престол, прагнув зміцнити свою владу. Ситуацію погіршував той факт, що азербайджанські ханства замість того, щоб припинити боротьбу між собою і об'єднатися проти чужоземного ворога, продовжували міжусобні війни.
Олександр I, який прийшов до влади після вбивства Павла, почав проводити політику російського вторгнення на Південний Кавказ. Водночас держава Каджарів, підбурювана європейськими державами, також почала готуватися до війни проти Росії.
Висновки. Початок російсько-іранської війни за територію Кавказу призвів до того, що багато азербайджанські ханства не маючи достатніх сил чинити опір зовнішнім ворогам, стали добровільно підкорятися Росії, натомість просячи захист від нападів Ірану. Таким чином, I і II російсько-іранські війни, що відбулися в I половині XIX століття, поклали край поділу Азербайджанських земель між цими державами і традиціям державності на території Азербайджану.
АСИМЕТРИЧНА ДИПЛОМАТІЯ ЯК ТЕХНОЛОГІЯ ЗОВНІШНЬОЇ ПОЛІТИКИ ПІВНІЧНОЇ КОРЕЇ
Authors: YUKHYMENKO Ihor 
Published: August 2023

Дослідження присвячено розгляду асиметричної дипломатії як засобу зовнішньої політики Північної Кореї. Методологічною призмою дослідження є технологічний підхід. Автор доводить, що використання потенціалу асиметричної дипломатії є однією із провідних технологій зовнішньої політики Північної Кореї. Асиметрична дипломатія надто важлива для виживання цієї країни на сучасному етапі, оскільки дозволяє вигравати у великих держав, витрачаючи незначні ресурси. Асиметрична дипломатія Північної Кореї як одна із її провідних зовнішньополітичних технологій демонструє, що її керівництво діє як раціональний актор. В основі асиметричної дипломатії КНДР закладена ідея обману. Як зовнішньополітична технологія вона спрямована на серйозні психологічні наслідки, такі як шок або плутанина, які впливають на ініціативу, свободу дій або волю суперника. Асиметрична дипломатія націлена не на досягнення миру, а на використання бажання інших держав його досягнути за будь-яку ціну. У результаті, ціна, сплачена за такої мир суб’єктом асиметричної дипломатії завжди буде незначною порівняно з ціною, яку вимушена буде сплатити інша сторона. Асиметричну дипломатію КНДР слід розглядати як свого роду гібридну війну проти США, їх союзників, а також тих країн, які заважають досягненню нею стратегічної мети Північної Кореї на міжнародній арені. Асиметрична дипломатія КНДР включає знищення єдності, послідовності та систематичності політики міжнародної спільноти щодо неї. Будь-яку єдність та послідовність Північна Корея розбиває за допомогою своїх тактичних союзників у міжнародних організаціях, насамперед Китаю та Росії. При цьому, асиметрична дипломатія КНДР передбачає ігнорування будь-яких заборон та санкцій з боку світового співтовариства та легітимацію реалізації своєї зовнішньополітичної стратегії. Однією із важливих передумов здійснення КНДР асиметричної дипломатії є її пропаганда, яка легітимує логіку та інструментарій асиметричної дипломатії як гідну відповідь на «ворожість» міжнародної спільноти. Разом з тим, ворожа пропаганда КНДР на міжнародній арені є складовою асиметричної дипломатії, що включає розповсюдження панічних настроїв, дезінформації, відволікання уваги світової громадськості від справжніх цілей Північної Кореї.