bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Faktor Penentu Kesehatan Bank Konvensional dan Bank Digital
Authors: Yen Bong Siaw , MN Nuryasman 
Published: July 2023

Penelitian ini bertujuan untuk mengetahui pengaruh Return On Assets (ROA) dan Capital Adequacy Ratio (CAR) terhadap Non Performing Loan (NPL) pada Bank Konvensional dan Bank Digital baik secara parsial maupun secara Bersama-sama. Jenis penelitian yang digunakan dalam penelitian ini adalah penelitian kuantitatif. Data yang digunakan dalam penelitian ini berupa laporan keuangan triwulan yang diperoleh dari website perusahaan berupa laporan keuangan tahun 2017 sampai dengan tahun 2021. Dalam penelitian ini sampel yang dipilih adalah Bank yang memiliki Bank Konvensional dan Bank Digital yang terdiri dari Bank BRI dan Bank Raya. Teknik analisis yang digunakan adalah analisis regresi linier data panel. Penelitian ini menggunakan program perangkat lunak EVIEWS untuk membantu mengolah data dan melengkapi penelitian ini. Hasil penelitian ini berpengaruh signifikan terhadap Non Performing Loan di Bank BRI, Return On Asset berpengaruh signifikan terhadap Non Performing Loan di Bank BRI, Cash Adequacy Ratio tidak berpengaruh signifikan terhadap Non Performing Loan di Bank Raya, Return on Asset tidak berpengaruh berpengaruh signifikan terhadap Non Performing Loan di Bank Raya.

This study aims to determine the Return On Assets (ROA) and Capital Adequacy Ratio (CAR) to Non Performing Loans (NPL) in Conventional Banks and Digital Banks, both partially and simultaneously. The type of research used in this research is quantitative research. The data used in this study are in the form of quarterly financial reports obtained from the company's website in the form of financial reports from 2017 to 2021. In this study the sample chosen was Banks that have Conventional Banks and Digital Banks, which consist of BRI Banks and Raya Banks. The analysis technique used is panel data linear regression analysis. This study uses the EVIEWS software program to help process data and complete this research. has a significant effect on Non-Performing Loans at Bank BRI, Return on Assets has a significant effect on Non-Performing Loans at Bank BRI, Cash Adequacy Ratio has no significant effect on Non-Performing Loans at Bank Raya, Return on Assets has no significant effect on Non-Performing Loans at Bank Raya.
ГРЕКО-КАТОЛИЦЬКІ ЦЕРКОВНІ МЕТРИКИ ЯК ДЖЕРЕЛА ДО ІСТОРІЇ ТА ГЕНЕАЛОГІЇ ДО ШЛЯХЕТСЬКИХ РОДІВ ПРИКАРПАТТЯ (кінець XVIII – початок ХХ ст.)
Authors: СМУТОК Ігор , ЛИСЕЙКО Ярослав 
Published: July 2023

Анотація. Мета дослідження – проаналізувати джерельний потенціал метричних книг з теренів Галичини через призму студій з генеалогії та історії шляхти Прикарпаття. Методологія дослідження оперта на принципах історизму й методів для дослідження з генеалогії та джерелознавства. Наукова новизна уперше артикульовапроблематику використання метричних книг як історичного джерела для вивчення генеалогії та історії шляхти Прикарпаття. Висновки. Метричні книги греко-католицької церкви становлять чималий документальний комплекс. Охоплюючи період з кінця XVIII до середини ХХ ст., вони за умови доброї збреженості дають змогу реконструювати генеалогію шляхти у межах семи-восьми поколінь. За відсутності сповідальних списків, які збереглися для теренів Наддніпрянщин, метричні книги у Галичині залишаються чи не єдиним генеалогічним джерелом. Особливо це актуально для шляхти греко-католицького віровизнання, яка не була заможною і провадила простий спосіб життя, що нагадував селянський. Не будучи надто добре представленою в інших тогочасних документах, вона може бути об’єктом для генеалогічних студій лише за умови використання метричних книг. Рівень їхньої інформативності різниться. Це зумовлено не тільки збереженістю самих метрик, але й специфікою метричних записів (адже священники по-різному їх нотували); міграційними рухами; глибиною декласації та деградації окремих шляхетських родів.
DODATEK TYGODNIOWY» – ПЕРШИЙ НАУКОВИЙ ДОДАТОК ДО «GAZETY LWOWSKIEJ» (1850-1869)
Authors: ЩЕРБАН Тарас 
Published: July 2023

Анотація. Мета дослідження – показати на підставі історіографічних джерел (історичних досліджень та матеріалів часопису) як впродовж 50–60-х рр. XIX ст. відбувалося становлення редакційної політики наукових додатків до «Gazety Lwowskiej», що були попередниками часопису «Przewodnik Naukowy i Literacki». Методологія дослідження ґрунтується на застосуванні загальнонаукових та спеціально-історичних методів. Дотримано принципи історизму, об’єктивності та ціннісного підходу до досліджуваних явищ. Коректність вивчення джерельної бази забезпечена застосуванням евристичного методу. Використання історико-генетичного, історико-типологічного та історико-системного методів дало змогу достовірно відтворити і прослідкувати за розвитком феномену наукового часописання в Галичині та отримати коректні висновки. Наукова новизна полягає у тому, що вперше в історіографії досліджується передісторія становлення та організації діяльності львівського літературно-наукового журналу «Przewodnik Naukowy i Literacki». Висновки. Часопис «Przewodnik Naukowy i Literacki», додаток до урядової «Gazety Lwowskiej», що видавався у Східній Галичині рекордно тривалий час – з 1873 до 1919 р. – мав також і тривалу передісторію. Починаючись ще у 50-х рр. XIX ст. як статистично-краєзнавчий «Dodatek tygodniowy» (згодом «Dodatek miesіęczny»), видання трансформовувалося і через два десятиліття стало помітним явищем польської науки і культури у Східній Галичині, важливим джерелом поширення інформації про інтелектуальні здобутки в середовищі зростаючого числа місцевої інтелігенції. Упродовж усього цього часу ініціатором діяльності наукового додатка й активним його промоутером був «триразовий» галицький намісник Агенор Ґолуховський, котрий за посередництва головних редакторів видання, втілював просвітницькі ідеї представлення науки як міри суспільного розвитку.
ДОСЛІДЖЕННЯ ІСТОРІЇ НАРОДНОГО ШКІЛЬНИЦТВА У СТУДІЯХ УКРАЇНСЬКИХ ІСТОРИКІВ ГАЛИЧИНИ ДРУГОЇ ПОЛОВИНИ ХІХ – ПОЧАТКУ ХХ ст.
Authors: ОЛЕНИЧ Сергій 
Published: July 2023

Анотація. Мета статті – здійснити історіографічний аналіз студій українських галицьких вчених другої половини ХІХ – початку ХХ ст., присвячених історії народного (початкового) шкільництва. Методологія дослідження базується на принципах історизму, об’єктивізму, наукового критицизму, системності та верифікації, аналізу та синтезу. При цьому використовуються історико-порівняльний, історико-генетичний та історико-типологічний методи. Наукова новизна статті полягає в узагальнювальному історіографічному аналізі досліджень українських істориків Галичини другої половини ХІХ – початку ХХ ст. Висновки. Отже, упродовж другої половини ХІХ – на початку ХХ ст. українські історики, які жили і працювали в Галичині, усе більшу увагу звертали на минувшину народної освіти рідного краю, присвячуючи цій темі спеціальні студії. Першість у цьому процесі вели історики русофіли (А. Добрянський, Я. Головацький,А. Петрушевич), які, йдучи услід за науковою традицією Дениса Зубрицького, особливу увагу присвячували братському шкільництву, передовсім братській школі Львівського ставропігійного братства. Відзначимо, що на це впливала й приналежність цих істориків, передовсім А. Петрушевича, до Ставропігійного інституту у Львові. Вони активно публікували джерела до історії братських шкіл XVI –XVII ст., супроводжуючи їх археографічними коментарями. У працях зазначених істориків помітними були різкі антипольські, антизахідницькі інтерпретації, піднесена увага до Слов’янщини, підкреслення руських історичних традицій у сфері освіти з певними реверансами убік «російського світу». Дещо осторонь від цих істориків стояв А. Павенцький, якого можна назвати старорусином: він дотримувався схожих антипольських і антизахідницьких візій, слов’янофільських тез, але чітко відмежовувався від російського панславізму й засуджував москвофільство. Натомість історики, які були прихильниками народовецького табору (Ю. Целевич) або стояли на чітких українських національних позиціях (І. Франко, М. Возняк, С. Томашівський, Ю Кміт та ін.), відмежовувалися не лише від ідеології русофілів, але і більшу увагу зверталина модерні часи історії народного шкільництва в Галичині, досліджували поступове становлення масового шкільництва в краї наприкінці ХІХ – першій половині ХХ ст. Перспективним напрямом подальших досліджень уважаємо аналіз історії середньої та вищої освіти Східної Галичини в інтерпретаціях українських і польських науковців.
СПІВПРАЦЯ БОГДАНА БАРВІНСЬКОГО ІЗ «ЗАПИСКАМИ НТШ» НА ПОЧАТКУ ХХ ст.: ПРОБЛЕМАТИКА ТА РЕЦЕПЦІЯ
Authors: МИРОШ Володимир 
Published: July 2023

Анотація. Мета дослідження полягає у спробі відтворити місце «Записок НТШ» в інтелектуальній біографії Б. Барвінського кінця ХІХ – початку ХХ ст. Методологія дослідження спирається на застосування принципів (об’єктивності, історизму, холізму) та методів (узагальнення, аналіз і синтез, порівняння, генетичний, психологічний та типологічний) історіографічного дослідження. Наукова новизна статті полягає у дослідженні малознаної проблеми співпраці Б. Барвінського із «Записками НТШ» на початку ХХ ст. У підсумку відзначено, що здійснена реконструкція дає змогу атестувати «Записки НТШ» важливою для Барвінського-історика творчою лабораторією. При цьому у вічі впадає поліфункціональність впливу часопису на інтелектуальну еволюцію вченого. Насамперед йдеться про удосконалення ним на сторінках видання навиків науково-дослідницької праці. Важливо, що це відбувалося у постійному професійному діалозі з іншими співробітниками НТШ, які на етапі обговорення праць колеги на засіданнях історично-філософічної секції допомагали йому віднайти оптимальні шляхи розв’язання поставленої наукової проблеми. Водночас часопис сприяв формуванню критичної складової наукового світогляду Б. Барвінського. Цьому сприяла підготовка ним рецензій на новинки українознавства. Замовляючи учневі бібліографічні огляди, редактор «Записок НТШ» тримав у полі постійної уваги процес їхньої підготовки і ділився з ним власним багатим досвідом критичного аналізу здобутків колег. Зрештою, часопис став авторитетним майданчиком всебічного фахового аналізу творчості самого Б. Барвінського. В опублікованих у «Записках НТШ» рецензіях молодий учений отримав доброзичливу, але водночас критичну рефлексію стосовно переваг і недоліків більшості своїх тогочасних праць. У підсумку, це допомогло Б. Барвінському якісно та швидко пройти шлях професійного становлення, стати самобутнім представником західноукраїнської історіографічної культури першої половини ХХ т.
ПРОБЛЕМА ПРОФЕСІЙНОЇ РЕАЛІЗАЦІЇ ЖІНОК В ПЕРІОД УКРАЇНСЬКОЇ РЕВОЛЮЦІЇ НА МАТЕРІАХ ПАМ’ЯТІ НАДІЇ СУРОВЦОВОЇ ТА СОФІЇ РУСОВОЇ
Authors: ВЛАСОВА Вікторія , ПОЛЯКОВА Лариса 
Published: July 2023

Анотація. Проблема професійних досягнень жінок в умовах Української революції 1917–1921 рр. є малодослідженим аспектом української історичної науки. Вивчення цього питання дає повне розуміння того, чого саме жінки вже досягли на ниві державного будівництва, а що ще залишається невирішеним.
Мета дослідження – за допомогою мемуарів дослідити момент, коли революція дала жінкам можливість не лише служити державі, а й розкрити свій потенціал на політичному полі. В основу методології дослідження покладено принципи історизму, науковості та об’єктивності, системності, використання просопографічного методу. Наукова новизна полягає в аналізі спогадів діячів часів Української революції з метою виявлення ступеня їх професійної реалізації в нових умовах. Вперше досліджено окремі фрагменти спогадів громадських діячів Софії Русової та Надії Суровцової. Вони розповідають про труднощі та нові випробування, з якими вперше зіткнулися ці жінки в революційних умовах. Враховується суб’єктивність мемуарів як історичного джерела. Вперше проаналізовано шлях кар’єрних досягнень цих публічних діячів та їхню власну реакцію на нові можливості, які надають нові соціальні умови. На основі спогадів Софії Русової та Надії Суровцової можна зробити деякі висновки щодо еволюції гендерної рівності в першій половині ХХ століття. Висновки. Українська революція дійсно дала багато нових можливостей для жінок. На шляху розбудови незалежної держави вони здобували освіту та підвищували кваліфікацію за фахом. Можна зробити висновок, що спогади Софії Русової та Надії Суровцової свідчать про один із перших етапів жіночої активності на політичному полі, який підготував ґрунт для майбутніх поколінь вольових жінок.
МИРОН КОРДУБА ТА МИХАЙЛО ГРУШЕВСЬКИЙ У МІЖВОЄННИЙ ЧАС: ОСОБЛИВОСТІ ВЗАЄМИН
Authors: БАТЮК Тарас 
Published: July 2023

Анотація. Мета дослідження полягає у всебічній реконструкції особистісних і професійних взаємин М. Кордуби та М. Грушевського у міжвоєнний час. Методологія дослідження спирається на традиційне для історіографічних праць поєднання принципів (історизму й об’єктивності) і методів (загальнонаукових та спеціально-історичних) наукової праці. Наукова новизна статті полягає у спробі комплексного відтворення творчих контактів М. Кордуби та М. Грушевського протягом міжвоєнного двадцятиліття. Висновки. У підсумку відзначено суттєву відмінність моделей взаємин двох учених на зламі ХІХ–ХХ ст. і у міжвоєнний час. Так, у першому окресі переважала виховна парадигма, а в спілкуванні виразно домінував харизматичний Грушевський-наставник. Натомість у досліджуваний період ми бачимо вповні партнерський діалог, сповнений шанобливого взаємовизнання, фахового взаємозбагачення і розуміння однакової зацікавленості у співпраці. Натомість найбільш продуктивні моменти попередньої моделі товариського спілкування набули трансформації у 1920-ті рр. Йдеться, з одного боку, про учнівське розуміння лідерського статусу старшого колеги, необхідності всебічно асистувати йому в численних проєктах та важливості популяризувати багатоаспектне вчителеве служіння своєму народові на національному і міжнародному рівнях. З іншого, збереглася вчителева потреба у всебічній опіці молодшого колеги – фінансовій, інституційній та науковій. М. Грушевський не лише матеріально підтримав М. Кордубу, але й уможливив йому реалізацію власних наукових проєктів. Історіографічні здобутки учня стали підставою для його членства в очолюваних учителем історичних структурах ВУАН (Історична секція, Науково-дослідна кафедра історії українського народу, Археографічна комісія). У підсумку постав до певної міри унікальний в українській інтелектуальній історії творчий тандем, чий поважний науковий доробок є важливою складовою культури доби Розстріляного Відродження.
ОЦІНКА КОСТЕМ ПАНЬКІВСЬКИМ ДІЯЛЬНОСТІ УКРАЇНСЬКИХ ПОЛІТИЧНИХ І ГРОМАДСЬКИХ ОРГАНІЗАЦІЙ У РОКИ ДРУГОЇ СВІТОВОЇ ВІЙНИ (1939–1945)
Authors: ГРАНД Михаїл 
Published: July 2023

Анотація. Мета статті – на основі аналізу спогадів Костя Паньківського розкрити його оцінні візії щодо діяльності українських політичних і громадських організацій у роки Другої світової війни, передовсім у часі німецької окупації. Наукова новизна полягає у тому, що вперше проаналізовано висловлені К. Паньківським оцінки діяльності українських політичних і громадських організацій у роки німецької окупації. Методологічною основою дослідження стали принципи історичності, науковості, авторської об’єктивності, загальнонаукові (аналіз, синтез, узагальнення) та спеціально-історичні (історико-генетичний, історико-системний, історико-типологічний) методи дослідження. Висновки. У своїх працях К. Паньківський оцінював різні політичні і громадські організації, до діяльності яких був причетний різною мірою. З представниками деяких, наприклад, організації українських націоналістів (ОУН), він спілкувався, контактував, у діяльності інших брав опосередковану або безпосередню участь (Національна Рада, Український крайовий комітет, Український центральний комітет). Критикою і осудом були сповнені оцінки діяльності ОУН. К. Паньківський засуджував розкол в ОУН, взаємопоборювання бандерівців і мельників, прагнення оунівців встановити контроль над українським громадсько-політичним життям, невміння співпрацювати з досвідченими українськими політичними і громадськими діячами, залучення до ОУН великої кількості непідготовлених кадрів сільської і шкільної молоді. Відзначимо, що його критика подекуди була несправедливою, упередженою і помилковою. Натомість він високо оцінював діяльність Національної Ради, хоча й констатував її вплив лише в моральній площині. Аналітичною, з підкресленням здобутків і невдач, завдань і недопрацювань, К. Паньківський аналізував діяльність Української допомогою акції, Українського крайового комітету і Українського центрального комітету.
АРАБО-ІЗРАЇЛЬСЬКИЙ КОНФЛІКТ І ВИНИКНЕННЯ ПРОБЛЕМИ ПАЛЕСТИНСЬКИХ БІЖЕНЦІВ
Authors: ГОРБАЧИК Оксана , КОЗІЙ Олександр 
Published: July 2023

Анотація. Мета дослідження – проаналізувати витоки арабо-ізраїльського конфлікту та охарактеризувати виникнення проблеми палестинських біженців. Методологію дослідження становлять загальнонаукові методи, насамперед аналізу і синтезу, а також узагальнення. Наукова новизна статті полягає у тому, що на основі критичного аналізу джерел та наукової літератури, здійснено спробу комплексного

розгляду питання витоків арабо-ізраїльського конфлікту і виникнення проблеми палестинських біженців. Висновки. Арабо-ізраїльський конфлікт ‒ протистояння між арабським і єврейським населенням, що стосується приналежності Палестини і Єрусалиму, які кожна зі сторін вважає своєю історичною Батьківщиною. Витоки Близькосхідного конфлікту сягають кінця ХІХ ст., коли було започатковано сіоністський рух та розпочалася єврейська імміграція в Палестину, що стало причиною ворожнечі між місцевим арабським населенням і євреями. Проголошення єврейської держави Ізраїль (1948). лише загострило арабо-єврейські стосунки й зумовило появу проблеми палестинських біженців. Питання, пов’язані з цією проблемою, стали першочерговими завданнями для новоствореної Організації Об’єднаних Націй (ООН), яка з перших днів існування зі всією відповідальністю докладала максимум зусиль для пошуку прийнятних рішень для двох громад, що конфліктували. Однак, незважаючи на активну участь ООН у розв’язанні цих питань відтоді й до сьогодні, особливих успіхів не досягнуто.
ВПЛИВ КОНЦЕПЦІЇ УАН М. ГРУШЕВСЬКОГО ТА КОНЦЕПТУАЛЬНІ ЗАСАДИ УВАН В ЄВРОПІ ТА ПІВНІЧНІЙ АМЕРИЦІ
Authors: ГИРИЧ Ігор 
Published: July 2023

Анотація. Мета статті. Обґрунтувати вплив концепції національної академії наук Михайла Грушевського 1890–1920-х рр. на формування концепції Української вільної академії наук 1945 р. Методологічне підґрунтя становить міждисциплінарний підхід. Особливий акцент зроблено на структурно-функціональному системному аналізі історіографічних фактів і порівняльно-історичному методі, виходячи з принципів об’єктивності й історизму. Наукова новизна статті полягає у спробі комплексного аналізу концептуальних ідей М. Грушевського на НТШ-УНТ-УАН та їхній вплив на концепцію УВАН. Висновки. Концепція Української академії наук (УАН) 1920-х рр. мала вирішальний вплив на концепцію Української вільної академії наук (УВАН) 1940– 1950-х рр. В основі однієї і другої лежали фундаментальні думки
Михайла Грушевського на наукове і суспільне призначення національної науки для української нації. УВАНівці визнавали слушним переконання голови Історичної секції ВУАН про першочерговість розвою гуманітарних наук. Члени-засновники УВАН взорувалися на діяльність М. Грушевського в межах Історичної секції ВУАН у 1920-ті рр. Також взято було і систему поділу на секції наукових знань (історико-філософсько-філологічні, соціально-економічні та точні науки і медичні дисципліни), яка існувала і в Науковому товаристві ім. Шевченка у Львові, Українському науковому товаристві у Києві та ВУАН, котру розробив М. Грушевський. У своїй діяльності УВАН взяла на озброєння наукову схему історії України, розроблену Михайлом Грушевським. Так, у своїх дослідах УВАНівські вчені розробляли історію ХІХ – початку ХХ ст., як початку модерного часу і постання й обґрунтування національної ідеології новітнього періоду. Особливо це помітно у творчості О. Оглоблина, О. Пріцака, Ю. Шевельова, В. Міяковського. Отже, батьки-засновники УВАН взорувалися на концепцію М. Грушевського щодо своєї попередниці – УАН в Києві до її розгрому в період сталінщини.
МИХАЙЛО ГРУШЕВСЬКИЙ ЯК ОРГАНІЗАТОР НАУКИ В РЕЦЕПЦІЇ ЗАКОРДОННИХ ІСТОРИКІВ 1968–1989 рр.
Authors: САБІНСЬКИЙ Михайло 
Published: July 2023

Анотація. Метою дослідження є з’ясування особливостей рецепції науково-організаційної праці М. Грушевського представниками української закордонної історіографії 1968–1989 рр. Методологія дослідження передбачає використання принципів історизму й об’єктивності, а також загальнонаукових і спеціально-історичних методів історіографічного дослідження. Наукова новизна статті полягає у спробі всебічної реконструкції історіографічних дискусій довкола науково-організаційної праці М. Грушевського в середовищі українських закордонних істориків протягом 1968–1989 рр. Висновки. Опрацювання проблематики науково-організаційної грушевськіани в діаспорній гуманітаристиці протягом другої половини 1960–1980-х рр. показало виразну спеціалізацію історіографічного дискурсу. Вона проявлялася у помітному зростанні кількості наукових студій, у яких уперше в

україністиці здійснювалася спроба всебічного вивчення обраного сюжету спадщини Грушевського-організатора науки на підставі наявного кола джерел та із застосуванням модерного методологічного інструментарію. У підсумку було створено низку новаторських студій, багато з яких і до сьогодні не тільки не втратили наукової цінності, але й не заступлені новішими опрацюваннями. З іншого боку, об’єктивна обмеженість документальної бази мала наслідком фрагментарність грушевськознавчого дискурсу. Наприклад, у досліджуваний період не з’явилося жодного дослідження про працю М. Грушевського на форумі Українського наукового товариства. Ця обставина також унеможливлювала спроби узагальнювального погляду на науково-організаційну спадщину Великого Українця. Попри те, саме історіографічна література 1968–1989 рр. уможливила стрімкий поступ материкового грушевськознавства після проголошення української незалежності.
РЕЦЕПЦІЯ ПОСТАТІ МИХАЙЛА ГРУШЕВСЬКОГО У СВІТЛІ ДЖЕРЕЛ «BORN DIGITAL» ЯК ЕЛЕМЕНТ СУЧАСНОЇ ІСТОРИЧНОЇ СВІДОМОСТІ
Authors: ТЕЛЬВАК Віталій , ВЕРНЕР Віктор , ТЕЛЬВАК Вікторія 
Published: July 2023

Анотація. Мета статті полягає у з’ясуванні особливостей рецепції постаті М. Грушевського в кіберпросторі, що проявляється у частоті пошуку інформації про нього в популярному пошуковику Google, а також найбільшій цифровій енциклопедії Вікіпедія. Методологія дослідження. Аналіз, виконаний за допомогою комп’ютерних методів, проводився на двох типах даних: часові ряди (кількісні дані) та набори ключових слів (якісні – текстові дані). Методи, які використовуються для дослідження часових рядів: аналіз центрального тренду в наборі та окремих моментів часу, а також виділення основного тренду з часового ряду шляхом відсіювання сезонних і випадкових компонентів за допомогою фільтра Ходріка-Прескотта. Для аналізу наборів ключових слів (текстових даних) були використані методи комп’ютерної лінгвістики: на основі набору ключових слів створювали лінгвістичний корпус, з якого видаляли слова, що мають лише граматичне значення. Потім була складена таблиця частоти зустрічальності окремих слів як окремо, так і частоти асоціацій між словами. Наукова новизна статті полягає у спробі комплексного аналізу рецепції постаті М. Грушевського в кіберпросторі. Висновки. Дослідження уможливило довести, що М. Грушевський постає як діяч, знаний і важливий для українського суспільства та, навпаки, не надто запитана постать для користувачів Інтернету з інших країн. Як бачимо з отриманих результатів, в запитах стосовно М. Грушевського домінує здебільшого наукова та дидактична тематика. Тож певною робочою гіпотезою є те, що дискурс, що описує М. Грушевського, не є скільки-небудь помітно політизованим, щоб можна було очікувати з огляду на його карколомну кар‘єру в революційні роки. Натомість згаданий дискурс пов’язаний з освітою, дослідженнями над культурною спадщиною, пам’яттю та історією. Отримані результати стануть у нагоді насамперед соціологам, котрі зосереджені на з‘ясуванні динаміки зміни настроїв українців стосовно найбільш авторитетних діячів минулого.