bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
ОПТИМІЗАЦІЯ РУХОВОЇ АКТИВНОСТІ СТУДЕНТСЬКОЇ МОЛОДІ З ВИКОРИСТАННЯМ МОБІЛЬНОГО ЗАСТОСУНКУ ASICS RUNKEEPER В УМОВАХ ДИСТАНЦІЙНОГО НАВЧАННЯ
Authors: Чупрун Наталія , Шульга Микола 
Published: June 2023

Aнотaція.
Вступ. Малорухливий спосіб життя та його негативні наслідки для здоров'я студентської молоді спонукають науковців до пошуку сучасних адекватних та ефективних програм рухової активності, цікавих для молоді. Сучасний мобільний застосунок ASICS Runkeeper має потенційні можливості оптимізації рухової активності студентської молоді в умовах дистанційної освіти.
Метa роботи - розкрити організаційно-методичні особливості оптимізації рухової активності студентської молоді з використанням мобільного застосунку ASICS Runkeeper в умовах дистанційного навчання.
Методи дослідження: теоретичний аналіз та узагальнення науково-методичної літератури; педагогічні спостереження, педагогічний експеримент, фізіологічні методи та методи математичної статистики. Дослідження тривало 3 місяці (вересень-листопад 2022 року) на базі Університету Григорія Сковороди в Переяславі. В експерименті взяли участь 22 студенти соціоісторичного факультету. На період проведення експерименту всі його учасники належали до основної групи здоров'я.
Результати. Під руховою активністю людини слід розуміти будь-який рух тіла, зроблений скелетними м’язами, в результаті якого відбувається суттєве збільшення енергозатрат, що є вищими від основного обміну. Регулярна фізична активність, така як біг, може значно покращити психічне здоров’я, впевненість у собі та якість життя. Застосунок ASICS Runkeeper, що по своїй суті є трекером активності і який ідеально підходить для бігунів всіх рівнів, може успішно використовуватися у фізичному вихованні студентів в умовах дистанційного навчання. Дані припущення були доведені в результаті педагогічного експерименту. На кінець експерименту відмічаємо позитивні зміни у наступних показниках: ЧСС з 75,1±9,2 до 70,7±6,7 при t>0,05; ЖЕЛ (л) з 2.89±0,31 до 2.94±0,34 при t>0,05; АТс (мм.рт.ст) з 126,1±6,2 до 121,4±3,1 при t>0,05; АТд (мм.рт.ст) з 81,4±6,1 до 78,0±5,4 при t>0,05. На початку експерименту було виявлено у студентів абсолютну величину PWC170: 1041 ± 21,9 кгм/хв. На кінець дослідження величина PWC170 зросла до 1286 ± 49,9 кгм/хв., що свідчить про ефективність застосунку Runkeeper в умовах дистанційного навчання.
Висновки. Аналіз передового теоретичного та практичного досвіду дозволив окреслити алгоритм застосування фітнес програми для студентів з метою поліпшення їх рухової активності, побудованої на заняттях оздоровчим бігом з використанням мобільного застосунку Runkeeper в умовах дистанційного навчання. Позитивний вплив оздоровчого бігового тренування зумовлений періодичністю та тривалістю занять, обсягом та інтенсивністю навантаження та доповнений збалансованим харчуванням, дотримуванням загального режиму. Позитивний ефект досягається за рахунок 3-4 пробіжок на тиждень тривалістю 25-30хвилин або дистанції 5 кілометрів.
ДОСЛІДЖЕННЯ ОСОБЛИВОСТЕЙ МОТИВАЦІЙНО-ЦІННІСНОГО СТАВЛЕННЯ ДО ФІЗИЧНОЇ КУЛЬТУРИ І СПОРТУ СТУДЕНТСЬКОЇ МОЛОДІ УКРАІНИ І КНР
Authors: Марченко Оксана , Се Чжімінь 
Published: June 2023

Анотація.
Вступ. У статті представлено порівняльний аналіз дослідження мотивів, потреб та інтересів у сфері фізичної культури і спорту студентської молоді України і КНР.
Мета дослідження – дослідити мотивацію студентської молоді України та КНР до різних видів та форм фізкультурно-оздоровчої діяльності, особливості їх інтересів та ціннісних орієнтацій у сфері фізичної культури і спорту.
Матеріал і методи. Дослідження проводилось науковцями НУФВСУ та Університету Січан (КНР). В науковому експерименті приймали участь студенти 1-го курсу Національного авіаційного університету (90 респондентів, серед яких 40 дівчат та 50 юнаків) та студенти Університету Січан (КНР) (100 респондентів , серед яких 50 юнаків і 50 дівчат). Для розв’язання поставлених завдань використовувалися: теоретичні методи дослідження; педагогічні (спостереження); соціологічні (анкетування); методи математичної статистики.
Результати дослідження. Виявлено, що в основі ціннісно-мотиваційної сфери фізичної культури і спорту студентів КНР та України існують як спільні, так суттєво відмінні пріоритети. Результати анкетування виявили індиферентне ставлення основної маси українських студентів до занять з фізичного виховання у ЗВО, що призводить до частих пропусків занять (близько 60 % студентів), відсутності власної цільової настанови у процесі цих занять, окрім отримання заліку з дисципліни. Для студентів КНР підвищення власної фізичної підготовленості, отримання заліку з фізичного виховання та підвищення рухової активності є пріоритетними мотивами щодо відвідування занять з фізичного виховання.
Висновки. Система мотивів щодо занять фізичною культурою і спортом, яка формується на основі потреб та інтересів студентської молоді, спрямовує особистість на самовдосконалення та стимулює до занять руховою активністю.
ПІДГОТОВКА МАЙБУТНІХ УЧИТЕЛІВ ФІЗИЧНОЇ КУЛЬТУРИ ДО ЗАСТОСУВАННЯ ІНДИВІДУАЛЬНИХ ОСВІТНІХ ТРАЄКТОРІЙ У НАВЧАЛЬНО-ВИХОВНОМУ ПРОЦЕСІ ЗАКЛАДІВ ЗАГАЛЬНОЇ СЕРЕДНЬОЇ ОСВІТИ
Authors: Лой Борис , Гордієнко Олександр 
Published: June 2023

Анотація.
Вступ. Підготовка майбутніх учителів фізичної культури до застосування індивідуальних освітніх траєкторій є цілісним процесом, який характеризується набуттям студентами необхідних професійних знань, умінь і навичок, розвитком їх творчих здібностей, позитивною мотивацією щодо впровадження ефективних засобів застосування індивідуальних освітніх траєкторій у майбутній професійній діяльності.
Мета. Розробка моделі підготовки майбутніх учителів фізичної культури до застосування індивідуальних освітніх траєкторій.
Методи. Аналіз та узагальнення даних науково-методичної літератури; аналіз нормативних і програмно-методичних документів у сфері фізичної культури і спорту.
Результати. У ході наукового дослідження розроблено та експериментально апробовано методику діагностики рівнів підготовленості майбутніх учителів фізичної культури до майбутньої професійної діяльності. У ході дослідження розроблено модель підготовки майбутніх учителів фізичної культури до використання індивідуальних освітніх траєкторій. У ході дослідження здійснено теоретичне узагальнення та запропоновано нові підходи до вирішення проблеми підготовки майбутніх учителів фізичної культури до використання індивідуальних освітніх траєкторій. Обґрунтовано та розроблено модель забезпечення цього процесу, розробленні та експериментально перевірені педагогічні умови формування компетентності майбутніх учителів фізичної культури до застосування індивідуального підходу до учнів.
Висновки. Застосування запропонованих підходів свідчить про їх ефективність. В процесі дослідження студенти експериментальної групи виявили вищий рівень знань щодо побудови індивідуальних освітніх траєкторій, їх значення в освітньому процесі у порівнянні зі студентами контрольної групи.
Teacher Empowerment Management in Islamic Boarding Schools Jambi Province
Authors: Komariah Nur , Ruhiat Ruhiat , Saputra Nanda , Bakar Muhammad Abu 
Published: June 2023

Teacher empowerment is an effort of the leadership of educational institutions to improve teacher professionalism in teaching. This study aims to analyze teacher empowerment planning, teacher empowerment implementation, and teacher empowerment evaluation. Using a descriptive qualitative approach with observation data collection techniques, interviews, and documentation. Data analysis used Miles and Huberman's model and analyzed data using data triangulation. The results of this study are: in planning activities, boarding school leaders plan facilities and infrastructure, educators, provide autonomy and develop teacher competence. In implementing activities, the boarding school leadership instructs the preparation of learning programs, gives confidence in managing classes, utilizes facilities and infrastructure, optimizes teachers as mentors, class administration, and teacher leadership, and optimizes teachers to develop learning evaluations. Evaluation, Checking curriculum documents, supervising classrooms, and providing supervision. The leadership of the boarding school has tried to improve the empowerment of teachers to build student entrepreneurship but teacher empowerment has not been fully achieved, as teachers have not fully met the qualifications as professional educators, and the impact of the development of student entrepreneurship has not been optimal.
Assessment of plasma soluble Tie-2 level to distinguish moyamoya disease from atherosclerotic cerebrovascular disease and predict postoperative neovascularization
Authors: Chen Tongyu , Wei Wei , Zhang Jianjian , Yu Jin , Xu Shuangxiang , Wu Du , Li Xiang , Chen Jincao 
Published: June 2023

OBJECTIVE
Moyamoya disease (MMD) is a chronic steno-occlusive cerebrovascular disease and features the formation of hazy collateral vessels at the base of the brain. Angiopoietin (Ang)–1 and -2, their receptor Tie-2, and vascular endothelial growth factor (VEGF) that regulate angiogenesis might be important in MMD pathophysiology and postoperative collateral formation. The goal of this study was to determine whether levels of these angiogenic factors could predict collateralization in patients with MMD.

METHODS
A total of 196 patients with MMD and 57 with atherosclerotic cerebrovascular disease serving as controls were enrolled. Ang-1, Ang-2, Tie-2, and VEGF mRNA levels were analyzed in middle cerebral artery (MCA) arterial wall specimens by using real-time quantitative polymerase chain reaction. MCA and peripheral plasma concentrations of Ang-1, Ang-2, soluble Tie-2 (sTie-2), and VEGF were examined by enzyme-linked immunosorbent assay. Cerebral arteriography was performed 6 months after bypass surgery to assess the postoperative collateralization.

RESULTS
In MCA specimens, patients with MMD exhibited higher expression levels of Ang-1 and Ang-2 but lowered VEGF expression. The patients with MMD had significantly higher concentrations of Ang-1 and Ang-2 but lower levels of VEGF in MCA plasma. Peripheral plasma concentrations of these growth factors were not changed. MCA and peripheral plasma sTie-2 levels were both reduced in patients with MMD. The 6-month follow-up showed that patients with good collateral formation had lower sTie-2 levels in both MCA and peripheral plasma. Furthermore, the Suzuki stage and peripheral plasma sTie-2 level were significantly correlated with good postoperative collateral formation on multivariate analysis.

CONCLUSIONS
Ang-1, Ang-2, Tie-2, and VEGF are involved in MMD pathogenesis. The peripheral plasma level of sTie-2 can differentiate MMD from atherosclerotic cerebrovascular disease and serve as a novel biomarker to predict postoperative collateral formation.
Custom shaping of distal access catheter for navigation of microcatheter into inferolateral and meningohypophyseal trunk feeders
Authors: Hirano Yudai , Shojima Masaaki , Uno Takeshi , Koizumi Satoshi , Oyama Yuta , Indo Masahiro , Saito Akira , Oya Soichi , Saito Nobuhito , Shin Masahiro 
Published: June 2023

OBJECTIVE
Navigating a microcatheter to tiny feeding arteries such as the inferolateral trunk (ILT) and meningohypophyseal trunk (MHT) of the internal carotid artery (ICA) is technically challenging because of the anatomical features of steep angulation, small diameter, and significant caliber difference from the ICA. To guide the microcatheter to these ICA side branch feeders, the authors thought that a custom shaping of the intermediate catheter would be helpful to determine the direction of the microcatheter and strongly back it up. The aim of this study was to report the detailed methodology and clinical outcomes of patients who had undergone the embolization of ILT and MHT feeders using this method.

METHODS
This was a retrospective study of consecutive patients with intracranial tumors and dural arteriovenous fistulas (DAVFs) who had undergone endovascular embolization. The details of the embolization procedures were examined, especially the technique of guiding a low-profile microcatheter supported by the thermoformed intermediate catheter. The authors assessed the patient background, procedural outcomes, and postoperative complications.

RESULTS
Between October 2013 and June 2022, 43 patients with intracranial tumors and 45 with DAVFs underwent embolization at the authors’ institutions. Among these cases, embolization of the ICA side branch feeder was attempted in 10 intracranial tumors and 2 DAVFs. Of these 12 patients, the microcatheter was guided deep enough for successful embolization in 11 cases (92%). Two asymptomatic arteriovenous fistulas were complicated during guidewire manipulation deep in the feeder. Yet, both disappeared completely after glue injection into the feeding artery. No spasm or dissection of the parent artery occurred during the procedure. Postoperative radiological evaluation showed no intracranial hematoma or symptomatic cerebral infarction. One patient (9%) developed permanent postoperative cranial neuropathy that gradually improved after embolization.

CONCLUSIONS
This study revealed that custom shaping of distal access catheters is an effective technique that enabled the embolization of ILT and MHT feeders with a success rate of more than 90%.
Predicting disease progression and the need for tumor-directed treatment in tectal plate gliomas
Authors: Bauman Megan M. J. , Giesken Max B. , Naylor Ryan M. , Keating Gesina F. , Schwartz Jonathan D. , Daniels David J. 
Published: June 2023

OBJECTIVE
Tectal plate gliomas are rare, slow-growing tumors of the midbrain that are discovered predominantly in the pediatric population. Because of their indolent nature, treatment mainly consists of observation and management of hydrocephalus. Unfortunately, a subset of tectal gliomas may exhibit tumor enlargement and disease progression. Currently, there are no established guidelines for predicting future progression of tectal gliomas or the need for tumor-directed treatment. In this paper, the authors present a large case series of tectal plate gliomas with the aim of determining early indicators of tumor progression and the need for tumor-directed treatment in a pediatric population, along with providing their experience in treating progressive tumors.

METHODS
A retrospective chart review of 170 patients diagnosed with tectal plate glioma from a single institution, of whom 67 were pediatric patients (≤ 18 years of age), was performed. Univariate analysis was used to determine statistically significant predictors of symptomatic disease progression requiring eventual tumor-directed therapy.

RESULTS
The median patient age of the full cohort was 24 years (range 0–73 years). Compared with the pediatric population, the adult population had more instances of incidental lesions (p < 0.001) and lower rates of hydrocephalus (50% vs 84%, p < 0.001). Of the pediatric patients who had ≥ 5 years of follow-up (n = 51), 12 (24%) experienced radiological progression and 13 (25%) required treatment for their tumor. The 1-year, 5-year, and 10-year radiographic progression-free survival (PFS) rates were 98%, 90%, and 86%, respectively. In univariate analysis, lesion involvement of the pons, moderate T1 hypointensity, and moderate contrast enhancement on baseline radiology were significantly associated with worse radiographic PFS. Alternatively, significant predictors of requiring tumor-directed treatment included extraocular eye movement abnormalities at presentation, involvement of the lesion beyond the tectum on baseline radiology, moderate T1 hypointensity, moderate contrast enhancement, and an increase in total lesion size during progression. At the most recent follow-up, 94% of the patients had stable/nonprogressive disease, 2% had progressive disease, and 4% died of tumor progression.

CONCLUSIONS
Patients who demonstrate radiographic progression may not necessarily experience clinical/symptomatic progression or require tumor-directed treatment. Certain patient presentation characteristics and baseline radiographic features may be predictive of worse radiographic PFS or the need for future tumor-directed treatment in the pediatric population. Typically, the natural history of these lesions lends to excellent long-term survival, even in patients who experience clinical progression, should appropriate treatment be initiated.
Treatment of pediatric trigeminal neuralgia with microvascular decompression: a case series and systematic review
Authors: Grossen Audrey A. , Iser Courtney R. , Leming Amy B. , Desai Virendra R. , Chrusciel Deepti G. 
Published: June 2023

OBJECTIVE
Trigeminal neuralgia (TN) is a rare disorder, affecting 4–13 per 100,000 people annually. Only 1%–1.5% of these cases are reported before the age of 18 years. The initial management of pediatric TN is based on symptomatic treatment, using first-line medications including carbamazepine, based on data from adult treatment studies. Many of these children are refractory to medication and undergo excessive workup and ineffective therapies before neurosurgical referral. The objective of this study was to perform a comprehensive review of literature-reported pediatric-onset TN, analyzing demographics, diagnostic practices, and complications in this population.

METHODS
An institutional, retrospective chart review was performed to identify patients younger than 18 years old who were diagnosed with classic TN and referred for surgical evaluation at Oklahoma Children’s Hospital (OCH). A systematic review of all pediatric patients undergoing microvascular decompression (MVD) for pediatric-onset TN was also performed.

RESULTS
Three patients from OCH were identified, ranging in age from 3 to 11 years. All 3 patients had received multiple ineffective medical therapies before referral for neurosurgical evaluation. In 2 cases, imaging demonstrated potential vascular compression of the trigeminal nerve. In the final case, imaging demonstrated no vascular compression, but compression was found at the time of MVD. All cases were successfully treated using MVD. The literature review identified 49 cases of pediatric TN treated using MVD. All 49 cases were identified as classic TN with neurovascular compression demonstrated either on imaging or found at the time of surgery. The average age at symptom onset was 11.72 years, while the average age at MVD was 19.6 years. The average duration of symptoms before undergoing MVD was 8.2 years. There was a female predominance in the literature review, with a female-to-male ratio of 1.88:1. The right side was involved in 56% of cases, the left side in 40%, and bilateral involvement occurred in 4% of cases. The most common distribution of TN was both V2/3 branches (38%) of the trigeminal nerve, followed by solely the V2 branch (22%). A successful outcome (Barrow Neurological Institute pain intensity score of I or II) was reported in 79% of patients at the last follow-up (mean 69.1 months).

CONCLUSIONS
There are currently no guidelines for diagnosing or treating pediatric TN. MVD is a safe and effective option in this patient population. Early evaluation for surgical intervention could be critical for early pain relief and reduced disease morbidity.
Multicenter comparison of head shape outcomes for three minimally invasive strip craniectomy techniques for sagittal craniosynostosis
Authors: Rizvi Imran , Hallac Rami R. , Geisler Emily L. , Perez Jeyna K. , Ainuz Bar Y. , Pressler Mark P. , Jackson Sarah A. , Skolnick Gary B. , Smyth Matthew D. , Seaward James R. , Derderian Christopher A. , David Lisa R. , Runyan Christopher M. , Patel Kamlesh B. , Kane Alex A. 
Published: June 2023

OBJECTIVE
A literature gap exists comparing whole head shape outcome following correction of sagittal craniosynostosis. The objective of this multicenter study was to provide an analysis of long-term results following three different endoscopic strip craniectomy techniques for correction of sagittal craniosynostosis: 1) spring-assisted strip craniectomy, 2) wide-strip craniectomy with biparietal and bitemporal barrel-stave wedge osteotomies plus helmet orthosis, and 3) narrow-strip craniectomy plus orthosis without barrel staves.

METHODS
Pre- and postoperative 3D stereophotogrammetric images were collected from patients who underwent craniosynostosis surgery. Procedures were divided among institutions as follows: spring-assisted strip craniectomies were performed at Atrium Health Wake Forest Baptist Hospital; narrow-strip craniectomies were performed at St. Louis Children’s Hospital by one craniofacial surgeon; and wide-vertex craniectomies were performed at St. Louis Children’s Hospital prior to 2010, and then continued at Children’s Medical Center Dallas. Pre- and postoperative 3D whole-head composite images were generated for each procedure to visually represent outcomes at final follow-up and compared with age-matched normal controls.

RESULTS
Patients in the spring-assisted strip craniectomy group showed normalization of frontal bossing and skull height compared with age-matched controls, whereas patients undergoing wide-strip craniectomy showed greater correction of occipital protrusion. Patients in the narrow-strip craniectomy cohort had intermediate results between these outcomes. Nested aggregate head shapes showed good correction of head shapes from all techniques.

CONCLUSIONS
This large, retrospective, multicenter study illustrated whole head shape outcomes from three different craniectomy procedures. Although each procedure showed some differences in loci of primary correction, all three surgical methods demonstrated good correction of primary scaphocephalic deformity.
Association of prolonged symptom duration with poor outcomes in lumbar spine surgery: a Michigan Spine Surgery Improvement Collaborative study
Authors: Hamilton Travis , Bartlett Seamus , Deshpande Nachiket , Hadi Moustafa , Reese Jared C. , Mansour Tarek R. , Telemi Edvin , Springer Kylie , Schultz Lonni , Nerenz David R. , Abdulhak Muwaffak , Soo Teck , Schwalb Jason , Khalil Jad G. , Aleem Ilyas , Easton Richard , Perez-Cruet Miguelangelo , Park Paul , Chang Victor 
Published: June 2023

OBJECTIVE
There is a scarcity of large multicenter data on how preoperative lumbar symptom duration relates to postoperative patient-reported outcomes (PROs). The objective of this study was to determine the effect of preoperative and baseline symptom duration on PROs at 90 days, 1 year, and 2 years after lumbar spine surgery.

METHODS
The Michigan Spine Surgery Improvement Collaborative registry was queried for all lumbar spine operations between January 1, 2017, to December 31, 2021, with a follow-up of 2 years. Patients were stratified into three subgroups based on symptom duration: < 3 months, 3 months to < 1 year, and ≥ 1 year. The primary outcomes were reaching the minimal clinically important difference (MCID) for the PROs (i.e., leg pain, Patient-Reported Outcomes Measurement Information System Physical Function (PROMIS PF), EQ-5D, North American Spine Society satisfaction, and return to work). The EQ-5D score was also analyzed as a continuous variable to calculate quality-adjusted life years. Multivariable Poisson generalized estimating equation models were used to report adjusted risk ratios, with the < 3-month cohort used as the reference.

RESULTS
There were 37,223 patients (4670 with < 3-month duration, 9356 with 3-month to < 1-year duration, and 23,197 with ≥ 1-year duration) available for analysis. Compared with patients with a symptom duration of < 1 year, patients with a symptom duration of ≥ 1 year were significantly less likely to achieve an MCID in PROMIS PF, EQ-5D, back pain relief, and leg pain relief at 90 days, 1 year, and 2 years postoperatively. Similar trends were observed for patient satisfaction and return to work. With the EQ-5D score as a continuous variable, a symptom duration of ≥ 1 year was associated with 0.04, 0.05, and 0.03 (p < 0.001) decreases in EQ-5D score at 90 days, 1 year, and 2 years after surgery, respectively.

CONCLUSIONS
A symptom duration of ≥ 1 year was associated with poorer outcomes on several outcome metrics. This suggests that timely referral and surgery for degenerative lumbar pathology may optimize patient outcome.