bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
КЛІНІЧНІ ПРИКЛАДИ РЕАБІЛІТАЦІЇ ПОРУШЕНЬ ОПОРНО-РУХОВОГО АПАРАТУ В ПАЦІЄНТІВ ІЗ ОЖИРІННЯМ
Authors: Денефіль О. В. , Паламарчук Л. П. , Копитчак І. Р. 
Published: February 2024

РЕЗЮМЕ. В усьому світі за останні роки зростає число людей, які мають ожиріння та надмірну масу тіла. Ожиріння підвищує ризик захворювань попереку. Люди з ожирінням відчувають значно більше навантаження на хребет, порівняно з людьми з нормальною масою, під час навантажень.
Мета – виявити особливості порушень поперекового відділу хребта в осіб з ожирінням та провести у них корекцію виявлених порушень.
Матеріал і методи. Проведено корекцію маси тіла у 3 пацієнтів з болями в колінних суглобах з ожирінням, які звернулися до лікаря-дієтолога.
Результати. У хворої К., 39 років, ожиріння І ст. Хвора скаржиться на болі в колінах, які пов’язує із надмірною масою тіла. Результати комп’ютерної томографії вказують на наявність гриж Шморля на рівні Th12-S1, протрузії міжхребцевих дисків L2-L4, L5-S1, грижі міжхребцевого диска L4-L5, ретролістез тіла L3 І ст., антелістез тіла L5 І ст. Почато корекцію маси тіла (за місяць вона зменшилися на 6,5 кг). Самопочуття покращилося, зменшилися болі в колінних суглобах.
Хвора Б., 58 років, ожиріння 3 ст. Два роки назад посилився біль у правому колінному суглобі. Виставлено діагноз: деформуючий артроз обох колінних суглобів ІІІ–IV ст. (медіальний), пателофеморальний артроз ІІ–ІІІ ст. обох колінних суглобів, незначний синовіїт обох колінних суглобів. Призначено консервативне лікування, яке виявилося малоефективним. У 2021 році проведено оперативне лікування – первинне тотальне ендопротезування правого колінного суглоба. Рекомендовано зменшити масу тіла. До сьогоднішнього дня пацієнтка схудла на 38 кг (31,6 %). Болю у колінних суглобах немає.
Хворий П., 61 рік, ожиріння 3 ст. Турбують болі в поперековому відділі хребта та лівому кульшовому суглобі. За 1 місяць після лікування у дієтолога маса тіла зменшилася на 8 кг. Зменшилися болі в поперековому відділі хребта та лівому кульшовому суглобі. У лютому 2023 року проведена операція: тотальне безцементне ендопротезування правого кульшового суглоба, ендопротез De-puy Synthes. Після операції хворий набрав масу тіла назад. Болі у суглобах і поперековому відділі хребта турбують і далі.
Висновок. У людей з ожирінням, які мають болі у колінних чи кульшових суглобах, необхідно проводити комп’ютерну томографію чи магнітно-резонансну томографію попереково-крижового відділу хребта. Лікування повинно починатися після консультації лікаря-дієтолога чи нутриціолога з обов’язковою корекцією маси тіла.
ОЦІНКА КОГНІТИВНИХ ПОРУШЕНЬ ТА ЯКОСТІ ЖИТТЯ, ПОВ’ЯЗАНОЇ ЗІ ЗДОРОВ’ЯМ ОСІБ ІЗ ЦУКРОВИМ ДІАБЕТОМ, ЯКІ ПЕРЕНЕСЛИ ІШЕМІЧНИЙ ІНСУЛЬТ, НА РІВНІ ПЕРВИННОЇ ЛАНКИ ОХОРОНИ ЗДОРОВ’Я
Authors: Коморна Я. В. , Криницька І. Я. 
Published: February 2024

Оцінка якості життя, пов’язаної зі здоров’ям, після перенесення ішемічного інсульту не лише надає інформацію про фізичні та психологічні аспекти стану здоров’я хворого, але й дозволяє лікарям і медсестрам краще оцінити процес відновлення після перенесення інсульту та має суттєве значення для збільшення ефективності лікування.
Мета роботи – оцінити рівень когнітивної дисфункції та показники якості життя, пов’язаної зі здоров’ям, у пацієнтів із цукровим діабетом, які перенесли ішемічний інсульт 1 рік тому.
Основна частина. У дослідженні взяли участь 14 хворих з діагностованим цукровим діабетом 2 типу (ЦД 2 типу), які перенес­ли ішемічний інсульт 1 рік тому, та 12 пацієнтів без ЦД 2 типу, які перенесли ішемічний інсульт 1 рік тому. Для оцінки якості життя використано коротку версію Опитувальника SF-36. Когнітивні порушення визначали за допомогою Монреальського когнітивного тесту (MoCA). Порівнюючи параметри якості життя, пов’язаної зі здоров’ям, в осіб без ЦД 2 типу, які перенесли ішемічний інсульт 1 рік тому, відносно групи контролю, виявили вірогідне зниження якості життя за всіма параметрами. Максимальних змін зазнали фізичне функціонування, шкала болю, загальний стан здоров’я та інтегративний параметр. При цьому в хворих на ЦД 2 типу, які перенесли ішемічний інсульт 1 рік тому, більшість парамет­рів якості життя, пов’язаної зі здоров’ям, були вірогідно нижчими щодо пацієнтів без ЦД 2 типу. Аналізуючи розподіл учасників дослідження відносно вираження когнітивних порушень за результатами тесту MoCA, встановили, що у групі пацієнтів без ЦД 2 типу 25,0 % осіб мали легкі когнітивні порушення, 58,3 % – помірні, лише 16,7 % – виражені; у групі хворих на ЦД 2 типу при цьому не виявлено осіб, які б мали легкі когнітивні порушення, в 64,3 % ці порушення були помірними, в 35,7 % – вираженими.
Висновки. Встановлено обтяжливий вплив коморбідного ЦД 2 типу на якість життя, пов’язану зі здоров’ям, та когнітивне функціонування осіб, які перенесли ішемічний інсульт 1 рік тому, що обов’язково потрібно враховувати при впровадженні програм реабілітації після перенесення інсульту.
КОМУНІКАТИВНІ НАВИЧКИ ТА КОМУНІКАТИВНА КОМПЕТЕНТНІСТЬ, ЇХ РОЛЬ У ЗДОБУТТІ ОСВІТИ І ФОРМУВАННЯ КОМУНІКАТИВНИХ НАВИЧОК УПРОДОВЖ ПРОФЕСІЙНОЇ ДІЯЛЬНОСТІ
Authors: Данилевич Ю. О. 
Published: February 2024

Комунікативні навички є ключовим елементом успіху в сучасному професійному середовищі. Здатність ефективно спілкуватися, передавати інформацію та збирати фідбек є необхідною умовою для досягнення поставлених цілей і досягнення успіху в будь-якій професійній діяльності. В освітньому контексті комунікація відбувається на різних рівнях і включає різноманітні комунікаційні канали. З технічним прогресом, а саме з появою інтернет-технологій, помітно зросла потреба в такій формі комунікації, як писемне мовлення.
Мета роботи – встановити рівень сформованості комунікативних і організаторських здібностей здобувачів освіти ОПП «Сестринська справа» різних років навчання.
Основна частина. У дослідженні комунікативної компетентності взяли участь 54 здобувачі вищої освіти. На першому етапі дослідження половина здобувачів вказала, що має високий рівень сформованості в них навичок «soft skills», четверта частина – середній, причому хлопці самовизначили свій рівень сформованості «soft skills» як середній. За результатами самовизначення, встановлено, що у здобувачів 1-го та 2-го років навчання ширший діапазон відповідей порівняно зі здобувачами 3-го року, а здобувачі 4-го року чітко визначають свій рівень «soft skills». На другому етапі дослідження з’ясовано, що 67 % здобувачів мають високий рівень комунікативних схильностей (КС), цей показник на 15 % більший, ніж той, який було отримано за результатами попереднього самооцінювання. Середній рівень КС відзначено в 31 % респондентів, проте, за результатами самооцінювання, такий рівень мали 16 % осіб. Нижчий від середнього рівень КС відмічено у 2 % опитаних. При використанні методики оцінки комунікативних і організаторських схильностей (КОС) не виявлено осіб з низьким рівнем КС, проте в ході самооцінювання 15 % визначили свій рівень КС як низький. Слід зауважити, що, за результатами самооцінювання, 17 % здобувачів не змогли чітко визначити свій рівень КС, проте за допомогою методики КОС його було визначено як середній у 8 % осіб, високий – у 9 %.
Висновки. Для досягнення успіху в розвитку комунікативної компетентності майбутніх медичних фахівців необхідно включати в медичну освіту відповідні навчальні програми, що орієнтовані на розвиток комунікативних навичок, проводити тренінги та семінари з формування комунікативних навичок, а також стимулювати студентів до практичного впровадження набутих навичок у реальних клінічних ситуаціях.
АПОПТОЗ НЕЙТРОФІЛІВ СЕКРЕТУ ЦЕРВІКАЛЬНОГО КАНАЛУ У ВАГІТНИХ ІЗ ПОСТКОВІДНИМ СИНДРОМОМ
Authors: Якимчук Ю. Б. 
Published: February 2024

Мета дослідження – визначення ролі нейтрофілів в активізації програмованої загибелі клітини як маркера процесу апоптозу та їх ролі у розвитку гестаційних ускладнень при затримці росту плода у вагітних на тлі постковідного синдрому.
Матеріали та методи. Дослідження нейтрофілів секрету цервікального каналу проводили методом проточної цитофлюориметрії. Проведено визначення частки нейтрофілів, що перебували на стадії апоптозу та некрозу, кореляційний взаємозв’язок цих показників із неускладненим перебігом гестаційного процесу при фізіологічному перебігу вагітності та з розвитком гестаційних ускладнень при затримці росту плода у вагітних на тлі постковідного синдрому. У дослідженні взяли участь 60 вагітних жінок (основна група) із перенесеним SARS-CoV-2, позитивним ІgA, ІgM чи ІgG до SARS-CoV-2 в термін вагітності 30–34 тижні. Контрольну групу склали 25 жінок із фізіологічною вагітністю.
Результати дослідження та їх обговорення. При оцінці апоптозу нейтрофільних гранулоцитів у крові та цервікальному слизі обстежуваних у термін вагітності 32 тижні виявлено, що у жінок з одноплідною вагітністю та фізіологічним перебігом гестаційного процесу ранній апоптоз нейтрофілів крові перебував у межах (4,45±0,25) %, у цервікальному слизі – (5,14±,32) %. У вагітних основної групи з неускладненим перебігом гестаційного процесу частка анексин-позитивних нейтрофілів у крові склала (15,80±0,18) %, тоді як у вагітних основної групи з ускладненим перебігом вагітності, яка супроводжувалася затримкою росту плода, рівень апоптозу склав (24,30±0,50) % нейтрофільних клітин, що достовірно відрізнялося від показників контрольної групи – (5,14±0,32) % (р<0,001). Концентрація ІL-32 становила (67,27±5,63) пг/мл у вагітних контрольної групи. Постковідний синдром викликає зростання цих показників в основній групі вагітних у 2,8 раза порівняно з контрольною групою – (188,36±25,22) (p<0,001).
Висновки. Розвиток метаболічних порушень та апоптичні зміни у плацентарній тканині підтверджені на морфологічному рівні у вигляді деструктивних та некротичних змін у мікроциркуляторному руслі плаценти. Зростання рівня анексин-позитивних нейтрофілів та активація ступеня некрозу нейтрофілів супроводжують фетоплацентарну дисфункцію і є важливими маркерами для прогнозування розвитку затримки росту плода у вагітних із постковідним синдромом.
УДОСКОНАЛЕННЯ КОМПЛЕКСУ ЗАХОДІВ ПРЕГРАВІДАРНОЇ ПІДГОТОВКИ ТА ВЕДЕННЯ ВАГІТНОСТІ У ЖІНОК ІЗ НАДЛИШКОВОЮ МАСОЮ ТІЛА
Authors: Максименко Л. Р. 
Published: February 2024

Мета дослідження – оцінити ефективність оптимізованого комплексу заходів прегравідарної підготовки та ведення вагітності у жінок із надлишковою масою тіла.
Матеріали та методи. Обстежено 140 жінок із надлишковою масою тіла (індекс маси тіла (ІМТ) 25,0–29,9 кг/м2). 68 жінок (перша група) отримували загальноприйняту прегравідарну підготовку та рутинне спостереження впродовж вагітності, 72 особи (група порівняння) отримували запропонований комплекс заходів прегравідарної підготовки та супроводу вагітності. Проводили антропометрію, розраховували ІМТ, визначали харчову поведінку, рівень фізичної активності (ФА), відсоток жирової маси тіла (ЖМТ), концентрації глюкози, інсуліну в сироватці крові, розраховували індекс інсулінорезистентності (НОМА-IR). Запропонований комплекс заходів включав: 1) модифікацію способу життя (корекція харчової поведінки і ФА, інтенсивна ходьба (≥7500 кроків/день); 2) застосування полівітамінного комплексу, комплексу інозитолів (міо-інозитол – 550 мг, D-хіро-інозитол – 13,8 мг, фолієва кислота – 240 мкг), холекальциферол (2000 МО на добу) – профілактичну дозу при недостатності вітаміну D, 4000 МО на добу при дефіциті вітаміну D. Використовували пакет статистичного аналізу на базі Microsoft Excel та програму «Statistica 12.0» (StatSoft Inc., USA).
Результати дослідження та їх обговорення. Впровадження запропонованого комплексу заходів сприяло зростанню частоти жінок із високим ступенем харчової поведінки, підвищенню помірного рівня ФА (p<0,05), зниженню рівня сидячої активності жінок (p<0,05), зростанню відсотка вагітних із ≥7500 кроків/добу в 2,7 раза та зниженню з <5000 кроків/добу майже у 4,0 рази порівняно з першою групою (p<0,05). У групі порівняння на прегравідарному етапі відбулося зниження відсотка ЖМТ порівняно з показниками на початку дослідження (29,03±1,33 проти 32,99±1,46, р<0,05), що корелювало зі зниженням маси тіла (r=0,87, р<0,001). Впродовж вагітності у цій групі відбулося зниження зростання відсотка ЖМТ та в 2,1 раза у більшого відсотка вагітних діагностовано рекомендоване гестаційне збільшення маси тіла (ГЗМТ) порівняно з першою групою (р<0,05). Встановлено нижчий показник HOMА-IR у першому триместрі порівняно з прегравідарним рівнем (р<0,05), а також його рівні як на початку, так і перед пологами були нижчими порівняно з першою групою, відповідно, в 1,3 та 1,6 раза (в обох випадках р<0,05).
Висновки. Доведено, що запропонована лікувально-профілактична програма у жінок із надлишковою масою тіла, доповнена заходами оптимізації рівня харчової поведінки та ФА із включенням комплексного препарату міо-інозитол/d-хіро-інозитол, полівітамінного комплексу, холекальциферолу, розпочата за 3–6 місяців до настання вагітності та продовжена під час гестації, для матері пов’язана зі зниженням вихідного високого рівня інсулінорезистентності із вірогідно нижчим його показником до кінця вагітності, що дозволяє попередити надмірне накопичення ЖМТ і надлишкове ГЗМТ.
ПОЛІМОРФІЗМ ПРОЯВІВ ДИСПЛАЗІЇ СПОЛУЧНОЇ ТКАНИНИ У ДІТЕЙ
Authors: Процайло М. Д. , Чорномидз Ю. А. , Гнатьо Н. М. , Воронцова Т. О. , Чорномидз I. Б. 
Published: February 2024

Мета дослідження – звернути увагу практичних лікарів на багатогранність проявів дисплазії сполучної тканини, яка маскується під різними клінічними проявами і вимагає міждисциплінарного підходу до своєчасної діагностики, лікування та профілактики цих змін. Тільки комплексне обстеження та лікування може гарантувати позитивні результати терапії.
Матеріали та методи. Клінічне обстеження проведено на базі комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради, де було обстежено хлопчика з синдромом гіпермобільності суглобів протягом тривалого клінічного спостереження (від 3-х місяців до 14 років). Базовим методом обстеження був рентгенологічний (стандартне рентгенологічне обладнання) та ультразвукове обстеження (апарат «MEDISON» SA-800 EX). Ретельно вивчалася документація – амбулаторна і карти стаціонарного хворого. Отримані результати порівнювали з даними інших науковців.
Результати дослідження та їх обговорення. Вивчення дисплазії сполучної тканини займає чільне місце в сучасні педіатрії. Багато науковців вважають ці зміни серйозними відхиленнями від норми, які важко піддаються терапії. Причина цієї недуги остаточно не вивчена. Одні вважають, що це спорадична хвороба, інші – спадково схильна. Звертається увага на важливу роль морфогенетичних білків, які опосередковано або прямо керують складним процесом морфогенезу сполучної тканини, яка є основою, фундаментом усіх органів та систем організму. Наше клінічне спостереження показало усю складність та поширення змін в організмі дитини, причиною якої були зміни колагенових волокон. Перші прояви таких розладів зʼявилися у віці 3 місці і розцінювалися як одне захворювання – дисплазія кульшових суглобів. На рентгенографії кульшових суглобів було виявлено диспластичні зміни кульшових суглобів, затримку енходрального звапнення головок обох стегон. У процесі росту клінічні прояви СДСТ поступово наростали – плоскостопість, сколіотична постава, розлади психомоторного розвитку, аномалія прикусу, очей. Особливо чітко це проявилося в період статевого дозрівання – ожиріння, гіпоталамічний синдром пубертатного віку, вегетативна дисфункція, дисфункція жовчного міхура, поява нових поведінкових реакцій, які раніше не були їй притаманні, адже пубертат – надзвичайно важливий етап розвитку підлітка і його прирівнюють до другого «дня народження».
Висновки. Дисплазія сполучної тканини має різноманітні клінічні прояви. Гіпермобільність суглобів легкодоступний та основний клінічний критерій цих змін. Поєднанння гіпермобільності суглобів з іншими захворюваннями, які наведені у нашому клінічному спостереженні, дають підставу стверджувати про наявність синдромального захворювання.
Хірургія екстракраніальних артерій у пацієнтів із атеросклеротичною оклюзією аорто-клубово-стегнової зони в умовах хронічної ішемії
Authors: ВЕНГЕР І. К. , ФАРИНА І. В. 
Published: February 2024

Мета роботи: встановити причини розвитку ішемічного порушення мозку після хірургічної корекції кровотоку по ВСА у пацієнтів із атеросклеротичним стеноз/оклюзією ВСА при атеросклеротичній оклюзії аорто-клубово-стегнового басейну в умовах хронічної ішемії нижніх кінцівок.
Матеріали і методи. У дослідженні брали участь 119 хворих із атеросклеротичною оклюзією аорто-клубово-стегнового басейну із ХАН ІІb-IV ст. (за класифікацією Rutherford). Пацієнти розділені на дві групи: 1-ша група – 72 хворих із ХАН ІІb-IV ст. із високим у 58 спостереженнях і дуже високим у 14 випадках ступенем ризику розвитку післяопераційних ускладнень, ІІ група – 47 хворих із ХАН ІІІ-IV ст. із високим у 7 спостереженнях і дуже високим у 40 спостереженнях ступенем ризику розвитку післяопераційних ускладнень. У 2 групу включені пацієнти із атеросклеротичною оклюзією аорто-клубово-стегнового басейну і високим ризиком розвитку у ранньому післяопераційному періоді реперфузійно-реоксигенаційного синдрому.
У період підготовки до реваскуляризації атеросклеротичної оклюзії аорто-клубово-стегнової зони здійснили дослідження стану Вілізієвого кола. Серед 93 пацієнтів із атеросклеротичним ураженням екстракраніальних артерій у 62 (64,41 %) осіб встановили замкнуте Вілізієве коло, а у 31 (33,33 %) спостереженнях – незамкнуте Вілізієве коло. Серед хворих 1-ї групи незамкнуте Вілізієве коло виявили у 15 спостереженнях (48,39 %), а серед пацієнтів 2-ї групи – у 16 (51,61 %) спостереженнях.
Результати досліджень та їх обговорення. Хірургічну корекцію кровотоку за ВСА виконано 32 пацієнтам, з яких 18 хворих були у 1-й групі і 14 – у 2-й групі. У 18 спостереженнях діагностована ІІ ст. порушення мозкового кровотоку – транзиторна ішемічна атака, у 7 пацієнтів – ІІІ ст. порушення мозкового кровотоку, а у 3 осіб – V ст. порушення мозкового кровотоку. Виконано 32 хірургічних втручання на ВСА: у 32 спостереженнях – каротидна ендартеректомія, у 6 і у 4 випадках – відповідно, реверсійне і еверсійне відновлення кровотоку за ВСА. У 3 спостереженнях виконано ендоваскулярне стентування стенозованої/оклюзійної ВСА.
Рак щитоподібної залози: підходи та тактика. Чому стало більше?
Authors: ПОГОРЄЛОВ О. В. , ГОРДІЙЧУК П. І. , МАЗУР О. В. , ШІДЛОВСЬКИЙ О. В. , ЦИМБАЛЮК С. М. 
Published: February 2024

Мета роботи: проаналізувати рівні захворюваності та підвищити ефективність лікування хворих на рак щитоподібної залози шляхом удосконалення його діагностики та хірургічної тактики, покращити профілактику післяопераційних ускладнень.
Матеріали і методи. Використовували традиційні та спеціальні методи дослідження: анамнез, особливості попереднього лікування, огляд та фізикальне обстеження пацієнтів, УЗД щитоподібної залози, тонкоголкова аспіраційна пункційна біопсія з цитологічним дослідженням пунктату, визначення вмісту гормонів тиреоїдного профілю в сироватці крові (ТТГ, Т4 вільний, тиреоглобулін (ТГ), кальцитонін (КТ)); гістологічне дослідження операційного матеріалу (експрес- та патогістологічного заключного).
Результати досліджень та їх обговорення. В статті висвітлені дані про рівні захворюваності на рак щитоподібної залози серед населення України, обговорюються сучасні підходи до поліпшення діагностики та лікування таких хворих, представлені дані про лікування таких хворих в Київському міському клінічному ендокринологічному центрі. Традиційно діагностика раку щитоподібної залози базується на результатах комплексної оцінки даних клінічного обстеження, ультразвукового дослідження, цитологічного дослідження біоптатів, отриманих при тонкоголковій аспіраційній пункційній біопсії. За останні роки у пролікованих в клініці спостерігається тенденція до збільшення випадків захворюваності на рак щитоподібної залози. Це пов’язано із вдосконаленням методів діагностики (новітніх УЗ апаратів та високочастотних датчиків), збільшенням кількості обстежень з метою превенції та комплаєнсу із лікарями загальної практики.
УЗД щитоподібної залози та тонкоголкова аспіраційна пункційна біопсія з цитологічним аналізом біоптатів є необхідними і обов’язковими методами дослідження при вогнищевих утвореннях щитоподібної залози як найточніших методів діагностики на доопераційному етапі обстеження.
ВПЛИВ ЕКЗОКРИННОЇ НЕДОСТАТНОСТІ ПІДШЛУНКОВОЇ ЗАЛОЗИ НА ЛІПІДНИЙ ПРОФІЛЬ ПАЦІЄНТІВ З ПЕРВИННИМ ОСТЕОАРТРОЗОМ
Authors: Галабіцька І. М. 
Published: February 2024

Вступ. Підвищення рівня холестерину, зниження вмісту ліпопротеїнів високої щільності, зростання рівня тригліцеридів і наявність високого вмісту С-реактивного протеїну – фактори ризику при первинному остеоартрозі, що сприяють прогресуванню цього захворювання та погіршують прогноз перебігу, особливо за умов коморбідності із захворюваннями, які супроводжуються екзокринною недостатністю підшлункової залози.
Мета дослідження – проаналізувати зміни показників ліпідограми у пацієнтів з первинним остеоартрозом за умов коморбідності із захворюваннями шлунково-кишкового тракту, що супроводжуються екзокринною недостатністю підшлункової залози.
Методи дослідження. Було обстежено 304 пацієнти з первинним остеоартрозом за умов коморбідності із захворюваннями шлунково-кишкового тракту, що супроводжуються екзокринною недостатністю підшлункової залози поза загостренням. Групу порівняння становили 30 практично здорових осіб, які не мали клініко-­анамнестичних та інструментальних ознак захворювань шлунково-кишкового тракту і суглобів. Показники ліпідограми (загальний холестерин, тригліцериди, ліпопротеїни низької щільності, ліпопротеїни високої щільності) було визначено ензимно-колориметричним методом із використанням відповідних тест-систем.
Результати й обговорення. Під час аналізу показників ліпідограми у досліджуваних групах встановлено статистично достовірну різницю в їх рівнях (р˂0,05), що свідчить про вплив коморбідної гастроентерологічної патології на формування дисліпідемічних змін при первинному остеоартрозі.
Висновок. Post hoc аналіз виявив такий рейтинг коморбідної гастроентерологічної патології, що супроводжується екзокринною недостатністю підшлункової залози, при первинному остеоартрозі за показниками ліпідограми, починаючи з найглибших змін: цукровий діабет 2 типу ˃ хронічний панкреатит ˃ хронічний некаменевий холецистит і функціональні захворювання жовчного міхура та жовчовидільної системи ˃ хронічний гастродуоденіт (р˂0,05).