bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Investigative and pedagogical styles in French chemistry at the end of the 17th century
Authors: HOLMES FREDRIC LAWRENCE 
Published: July 2004

ABSTRACT
Laboratory notebooks preserved at the Académie Royale des Sciences in Paris together with printed summary reports of the same work make possible a detailed reconstruction of chemical investigations undertaken by the Parisian academicians in the later 17th century. Denis Dodart set out the program for the investigations, whihc concerned the principles of plants; Claude Bourdelin did most of the experimental work; which, in keeping with proper bureaucratic procedure, Dodart wrote up for publication. The results did not change the course of chemistry. They and the procedures used to obtain them, however, are of great interest for their detail and accuracy; and the system, perseverance, and numeracy of Bourdelin and his assistants will surprise those who think that elaborate bookkeeping in chemistry came in with Lavoisier. The academicians tried to extract plan “principles,” which were of interest to druggists as well as to philosophers—by maceration, soaking, and, most potently, heat maintained at various temperatures over extended periods. Some treatments required the best part of a year. The extracts were subjected to systematic tests with standard reagents to provide reliable identificatons. To help evaluate the academicians achievement in creating new knowledge, the article includes a comprehensive survey of relevant parts of Nicolas Lemery's Cours de chymie of 1675.
Organized criticism of Einstein and relativity in China, 1949–1989
Authors: HU DANIAN 
Published: July 2004

ABSTRACT:
Albert Einstein's unique high status in China made him an easy target of political attacks and maneuvers during the Cultural Revolution. The criticism began with a middle-school teacher's attack on general relativity and developed into organized campaigns after gaining support from two powerful, radical Party propagandists, Chen Boda and Yao Wenyuan. While Chen supported the criticism out of political ambition and cultural prejudice, Yao exploited it to attack his political rival Zhou Enlai and maintain absolute control of Chinese science by orthodox Marxist ideology. The criticism largely ended after both radical leaders fell from power, but not before it did serious damage to Chinese science and education. This article explores the rise, development, and consequences of the criticism, which first appeared in the Soviet Union and stemmed from ideological insistence on the dominance of dialectical materialism in all scientific studies. Marxist doctrines became the basis of scientific investigations and theoretical research in basic sciences nearly vanished in China. The article also describes the efforts of Chinese scientists at damage control and their occasional achievements against the critics' expectation.
The Politics of Ecumenical Disunity: The Troubled Marriage of Church World Service and the National Council of Churches
Authors: Gill Jill K. 
Published: July 2004

AbstractIn 2000, after fifty years together, Church World Service and the National Council of Churches separated their organizations. These two ecumenical bodies, devoted to Christian unity, decided to do so after more than thirty years of intra-organizational tension had evolved into irreconcilable differences. This essay explores the long history of their troubled relationship and illustrates how profoundly political culture affects religious life and work. It asserts that the causes of their divorce were rooted in constituent and structural differences that became especially problematic during politically polarized eras. In spite of a mutual devotion to Christian unity based upon the expectation that ecumenism requires transcendence of worldly self interests, the NCC and CWS could not easily transcend the political culture of their times nor the self interests of their constituents if they wished to survive as organizations. Awareness of this reality is now a factor in the reshaping of national ecumenical organizations in the United States, which are moving more toward a multi-centered satellite model of ecumenism. The NCC/CWS split is also part of a global trend, for councils of churches and their service wings in several nations have been divorcing in recent years. Due to the influence of American ecumenical organizations internationally, the outcome of the NCC/CWS efforts to redefine themselves and their relationship will affect the future of ecumenism both within and beyond America's borders.
Mugwump Cartoonists, the Papacy, and Tammany Hall in America’s Gilded Age
Authors: Thomas Samuel J. 
Published: July 2004

AbstractIn the Gilded Age of extreme partisan politics, Puck magazine, the nation's premier journal of graphic humor and political satire, played an important role as a non-partisan crusader for good government and the triumph of American constitutional ideals. Its prime targets, however, were not just corrupt machine politicians. The magazine included as well what it, like the letterpress, condemned as the nefarious political agenda of the Catholic church, especially its new pope, Leo XIII. Indeed, New York's infamous Tammany Hall, committed to spoils and patronage as the means of dominating the body politic, was all the more dangerous to Puck because, beginning in the 1870s, Irish Catholics dominated it. The hall's Irish Catholic base enabled the magazine to rationalize more completely its conviction that the Catholic church, ruled by a foreign potentate dressed in the irrational garb of infallibility, was a menace not only to the nation's body politic but also to its democratic soul. If allowed to proceed unimpeded, the pope and his minions, along with Tammany's bosses and supporters, would convert the nation into their personal fiefdom. Puck was not about to let that happen. In cartoons and editorials spanning two decades, the magazine blasted and often conjoined both Tammany and the papacy with invidious comparisons that left few readers in doubt as to their complicity. Although scholars have noted how the American letterpress also alluded to a connection between Tammany and the Catholic church, Puck's unparalleled comprehensive strategy to perpetuate and strengthen that connection has never been scrutinized. This essay redresses that oversight of an age when the public and its politicians reckoned very seriously the editorial artistry of great political cartoonists, especially those who drew for Puck.
A mutrágyázás és elemi kén adagolás hatása a talaj kémhatására és felveheto SO42--tartalmára
Authors: Kalocsai Renátó , Földes Tamás , Schmidt Rezső , Szakál Pál 
Published: July 2004

A szerzok laboratóriumi talajérleléses kísérletet állítottak be meszes Duna öntéstalajon különbözo elemi kén dózisok (0,1 g; 1,0 g; 2,5 g; 5,0 g; illetve 10 g/tenyészedény, azaz 50, 500, 1250, 2500 és 5000 kg ha-1) talajbeli oxidációjának vizsgálata céljából mutrágyázatlan, illetve NPK-mutrágyázott körülmények között. A 84 napos inkubációs periódus elteltével a talajok pH(H2O),pH(KCl) értékeit, valamint a talajokban mérheto, vízoldható szulfátion-koncentrációt elemezték. Az eredményeket varianciaanalízis és regressziószámítás segítségével értékelték. Az elvégzett vizsgálatok alapján megállapították, hogy a mutrágyázatlan talajok különbözo elemi kén adagok hatására kialakult pH-értékei szignifikáns különbséget nem mutattak, míg a mutrágyázott kezelések esetén az emelkedo kéndózisok hatására bekövetkezo pH-csökkenés 0,1 %-os szignifikancia szinten általánosnak bizonyult. A talajok felveheto szulfátion-koncentrációja vélhetoen a kezelések, valamint a talajok mikrobiális tevékenységének hatására minden esetben nott. Az elemi kén adagok, valamint a talajok mért szulfátion-koncentrációinak 0,1 %-os szignifikancia szinten érvényesülo összefüggései azonban a talaj pH-értékeinek alakulásával bizonyítható kapcsolatot nem mutattak. A látszólagos ellentmondás hátterében számos biológiai, fizikai és kémiai tényezo állhat, melyek meghatározása a kapott összefüggések tisztázása szempontjából további vizsgálatok szükségességét veti fel.
Ólomtartalom-vizsgálatok egy elszikkasztó terület talajában Gödöllő belterületén
Authors: Naszradi Tamás , Köles Péter , Balázs Katalin , Pirkó Béla 
Published: July 2004

Vizsgáltuk a nagy forgalmú 30-as foútvonal melletti, Gödöllo város belterületén található elszikkasztó terület talajának Pb-tartalmát, ahol az útfelületrol lemosott, esoárkok által összegyujtött és elvezetett, nehézfémekkel terhelt csapadékvíz egy átfolyón keresztül az elszikkasztó területre, ill. a talajba kerül (1. ábra). A talajmintákat 0-10 és 10-20 cm-es mélységbol vettük 1997-ben és 2000-ben. Az átfolyó területén a beton átfolyótól távolodva 1, 5 és 10 m távolságokban vettünk mintákat, távolságonként 3 ismétlésben. Az elszikkasztó területet kvadrátokra osztottuk (5,5 ´ 4,5 m) és mindegyik kvadrátból 5 pontmintát vettünk mindkét talajrétegbol. A kvadrátonként gyujtött 5 pontmintából átlagmintát képeztünk, az értékelésnél az átlagminták eredményeivel számoltunk. Megállapítottuk, hogy az átfolyási területen a mélyebben fekvo talajréteg Pb-tartalma magasabb. Ez a csapadékviszonyokra és a talajszerkezetre vezetheto vissza. A víz a felso lazább rétegen gyorsan átszivárog, ezáltal a szennyezo anyagok is inkább a mélyebb rétegekben halmozódnak fel. Az 1997-ben és 2000-ben vizsgált távolságokban a talaj Pb-tartalmának változása eltéro tendenciákat mutatott. A különbség szintén a csapadékviszonyokkal magyarázható. Ezt a feltevést igazolja az is, hogy a 2000-ben mért értékek mindkét vizsgált mélységben alacsonyabbak az 1997-es értékeknél, valamint az elszikkasztó medence egész területén jóval nagyobb Pb-tartalmat mértünk, mint az átfolyó melletti területen. Az elszikkasztó terület talajának Pb-tartalma 1997 és 2000 között statisztikailag igazolhatóan növekedett. A 0-10 cm-es talajrétegben 1997-ben, ill. 2000-ben az átlagos Pb-tartalom 53,4, ill. 66,53 mg kg-1, a szórás 6,31, ill. 10,02 volt. (P < 0,01). A mélyebben fekvo (10-20 cm) talajréteg átlagos Pb-tartalma 1997-ben, ill. 2000-ben 41,4, ill. 51,23 mg kg-1 (szórás 7,78, ill. 6,84) volt (P < 0,01). Mindkét vizsgálati évben azt tapasztaltuk, hogy a felszín közeli talajrétegben szignifikánsan magasabb az Pb-tartalom, mint a 10-20 cm-es talajrétegben (1997-ben P < 0,001, 2000-ben P < 0,01). Több szerzo szerint az átlagosnak tekintett talajra vonatkozó értéktartományokat az általunk mért értékek esetenként jelentosen meghaladják, de mindenütt a határértékek alatt maradnak (xi < 100 mg kg-1). 1996-tól hazánkban a 95-ös oktánszámú motorbenzint Pb-mentes formában értékesítik, 1999-ben pedig betiltották az ólmozott üzemanyagok használatát, s ezzel jelentosen csökkent a környezetbe jutó Pb-mennyiség. Ennek hatása a vizsgált területen azonban még nem érzodött. Ez arra hívja fel a figyelmet, hogy az út menti, ólommal túlterhelt talajokból a csapadékvízzel továbbra is szállítódhat toxikus ólom akár távolabb eso területekre is.
Karbonátos szoloncsák szikes főbb tulajdonságainak változása gipsszel történő javítás hatására 33 éves tartamkísérletben
Authors: Harmati István 
Published: July 2004

A karbonátos szoloncsák szikesek megjavíthatóságának tanulmányozása céljából a Duna-völgy É-i felében lévo Szunyogpusztai Szikjavítási Telepünkön 33 éven át vizsgáltuk az 50 % CaSO4×2H2O-t tartalmazó gipsziszap növekedo adagjainak (20, 40 és 80 t/ha) talajjavító hatását. (A kísérlet elso 11 évében, Herke irányítása alatt elért eredményeket, könyvében ismertette (Herke, 1983). A kísérlet erosen meszes, homokos vályog összetételu, 65-75 cm szelvényvastagságú talajára a gipsziszapot a természetes gyep feltörése után 2/3 + 1/3 arányban megosztva, a kísérlet 1. és 4. évében szórtuk ki. A kísérletben szántóföldi növényeket termesztettünk, melyeket évente mutrágyázásban (50-90 kg N/ha + 60 kg P2O5/ha)és 3 esetben istállótrágyázásban (19, 19 és 32 t/ha) részesítettük. A 6 alkalommal végzett talajvizsgálatok eredményei alapján a következo megállapítások tehetok. A rendszeresen végzett, 18-20 cm mélységu talajmuvelés hatására a talaj megváltozott vízháztartása, nedvességdinamikája révén gipszezés nélkül is fokozatos és jelentos mértéku javulás következett be, elsosorban a muvelt talajrétegben. Különösen a sótartalom csökkenése volt nagyarányú. A gipsziszap adagjától függo mértéku és mélységu talajjavulást okozott, melyet a rendszeres talajmuvelés igen jelentosen elosegített. A javulás folyamata gipszezést követoen igen gyors volt, mely az évek során egyre jobban lelassulva, a gipszadagoktól függo ideig továbbfolytatódott. A 40, foként a 80 t/ha gipsziszapot kapott talajban a javulás még a 16. év után is folytatódott, foként az addig kevésbé megjavult mélyebben lévo talajrétegekben. Csak a 25-28 cm vastagságú talajréteg teljes megjavítására, a Herke-féle Na-érték alapján számított gipszadag (80 t/ha gipsziszap = 40 t/ha gipsz) idézett elo olyan mértéku talajjavulást, amely lehetové tette a szántóföldi növények eredményes termesztését. A javulás mértéke, a talajmuvelésnek köszönhetoen, a számítottnál sokkal nagyobb volt. A kísérlet 21. évében a talaj szelvényének pH-ja 8,11-8,82-re, szódában kifejezett lúgossága 0,02-0,13-ra, a Herke-féle Na-értéke 1,49-1,72 me/100 g-ra csökkent, míg a 20 órás kapilláris vízemelés nulláról 391-180 mm-re nott. A szántóföldi növények termése döntoen a talaj javulásának mértéke szerint alakult, tehát a gipszadagok növekedésével és az évek elorehaladtával nott, melyhez az agrotechnika színvonalának javulása is jelentosen hozzájárult. A 80 t/ha gipsziszappal javított talajon - az elso évek kivételével - a jó talajokon szokásos terméseredményeket értük el. A 33 éven át folytatott kísérlet eredményei bizonyítják, hogy a vékony szelvényu, homokos vályog összetételu szoloncsák szikesek kello mennyiségu gipsszel véglegesen, és jól megjavíthatók, melyeken megfelelo agrotechnikával jó talajokhoz hasonló termésátlagok érhetok el. A szikjavítás azonban nagyon költséges, ami nagyarányú alkalmazását nem teszi lehetové.
A foszforműtrágyázás hatása a búza termésére különböző P-ellátottságú meszes réti talajon
Authors: Harmati István , Gyuris Kálmán 
Published: July 2004

A Duna-Tisza közére jellemzo meszes réti talajon beállított trágyázási tartamkísérletünk növekvo P-ellátottságú (123, 138, 158 és 185 mg P2O5/kg) parcelláin 4 éven át vizsgáltuk a talaj növekvo AL-oldható P-tartalmának és a P-trágyázás (70 kg P2O5/ha) hatását - külön-külön és együttesen - a búza szemtermésére és terméskomponenseire. A tartamkísérlet e ciklusában a növények sorrendje a következo volt: olajlen után búza, búza, majd kukorica, olajlen, búza, búza. A kísérlet eredményeibol a következo megállapítások tehetok. A talaj növekvo AL-oldható P-tartalma mind a 4 évben nagymértékben, közel lineárisan növelte a szemtermést. A kialakult terméstöbbletek - az évek során számottevoen nem változtak annak ellenére, hogy a talaj AL-P-tartalma, ennek növekedési irányaiban egyre jobban lecsökkent, így az ezek közötti különbségek fokozatosan mérséklodtek. Alacsony P-ellátottsági szinteken a kis P-különbségek is nagy terméstöbbleteket okoztak. A P-trágyázás önmagában is igen nagy termésnövekedést idézett elo, annál nagyobbat minél kisebb volt a talaj AL-oldható P-tartalma. Nagymértékben csökkentette a talaj növekvo P-tartalma okozta terméstöbbleteket. Ezek között már a 4. évben nem volt szignifikáns különbség. P-trágyázással tehát a talaj P-tartalmától függetlenül közel azonos terméseket értünk el. Ez arra utal, hogy az alkalmazott P-trágya-adag - az adott körülmények között - a búza P-igényét mindenütt eléggé kielégítette és a P-mutrágya foszforát a búza könnyebben vette fel, mint a talaj AL-oldhatóét. A meszes réti talajokon, így a kísérletünkben is a 200 mg/kg körüli P2O5-tartalmat tartjuk “jó” P-ellátottságnak. Az olajlen a búza kiváló eloveteményének bizonyult e kísérletben is, a termést több mint 1 tonnával növelte hektáronként, a búza eloveteményhez viszonyítva. A talaj AL-oldható P-tartalma és a P-trágyázás egyaránt jelentosen növelte a búza terméskomponenseinek értékét, a P-ellátottság mértékétol függoen. A búza utáni búza több, de kisebb kalászt nevelt, mint olajlen után. A talaj AL-oldható P-tartalma a P-trágyázásban nem részesült parcellákban a P-ellátottság javulásával párhuzamosan egyre jobban csökkent, míg a P-trágyázás hatására a gyengébb ellátottságúaknál nott, a közepes és a jó ellátottságúaknál pedig nem változott, ami a P-pótlás és -kivonás egyensúlyára utal.
Néhány kukorica hibrid mikroorganizmussal történő vetőmag-kezelésének hatása a termés hozamára és minőségére
Authors: Hegedűs Antal , Oldal Bálint , Jevcsák István , Bayoumi H. E. A. F. , Kecskés Mihály 
Published: July 2004

A rizoszféra-kezelés olyan mikrobiológiai, talaj-biotechnológiai módszer, amely - a takarmánynövények között jelentős szerepet betöltő - kukorica termesztése során is sikerrel alkalmazható. A módszer széleskörű nagyüzemi alkalmazása nehézkes lehet, a kukoricanemesítés során történő felhasználása azonban eredményesnek ígérkezik. Szántóföldi növénytermesztés esetében a vetőmagoltás költséghatékony módszerét szükséges kidolgozni. Megállapítást nyert, hogy a vetőmagkezelés az alkalmazott baktériumtörzsek, valamint kukorica hibrid fajták szerint eltérő módon eredményes volt. A termés mennyisége és nedvességtartalma a kezeletlen kontrollhoz képest javulást mutatott, midőn az aszeptikus körülmények között nevelt növények igazolhatóan nagyobb száraz tömegű termést adtak. A mérések eredményei mindazon-által nem minden kezelés során bizonyultak szignifikánsan eltérőnek a kontrollállományhoz képest, a nedvességtartalom csökkenése viszont jelentős szárítási költség-megtakarítást eredményezhet. A szelektált PGPR törzsekkel történő magoltás nemcsak a termés tömegének területegységre vetített növekedését jelenti, hanem - a jobb növényi “fitnesz” révén - a termesztés biztonságát is fokozza. Nagyüzemi felhasználás során ez a fajlagos változó költségek csökkenésével jár, így a vetőmag értékesítésekor jelentős árbevétel-növekedés érhető el.
Rhizobium törzsek túléloképessége különbözo vivoanyagokban
Authors: Ködöböcz László , Biró Borbála , Dusha Ilona , Izsáki Zoltánné , Sáry Lajos , Kecskés Mihály 
Published: July 2004

A lucerna magoltására alkalmas két Sinorhizobium meliloti törzs túléloképességét ellenoriztük laboratóriumi körülmények között. Az oltás szempontjait figyelembe véve a baktériumtörzsek túléloképességét a magfelszínen, folyékony táptalajban, talajban és mezogazdasági hulladék felhasználásával készített komposztban ellenoriztük 1-6 hetes idotartamban. A kiindulási sejtszámhoz képest a törzsek túléloképességét (pusztulását és esetleges szaporodását) az általunk módosított, szelektív táplemezes kitenyésztéssel követtük nyomon antibiotikum marker segítségével. Megállapítást nyert, hogy a különféle lucernamagvak felszínén a Rhizobium törzsek túléloképességét a fajtatulajdonságok erosen befolyásolják. A fajták és az oltóanyagok közötti kompatibilitás-vizsgálatoknak tehát a mikrobiális oltóanyagok alkalmazásánál nagy jelentosége van. Talajokban a Rhizobiumok perzisztenciáját a talajok kötöttsége, alacsony pH-ja és a tápanyag-szegény körülmények is gátolhatják. Az alkalmazott törzsek vivoanyagának a nagy szerves- és tápanyagtartalmú komposztok a legmegfelelobbek. Az anaerob módon eloállított komposzt a vizsgált törzsek túléloképességéhez kedvezobb körülményeket biztosít. Ennek oka feltételezésünk szerint a biotikus tényezok kedvezobb alakulása, azaz az anaerob körülményekhez adaptálódott konkurens mikrobák kisebb fokú versenyképessége lehet. Feltételezéseinket a sterilizált komposztban kimutatott nagyobb mértéku túléloképesség támasztja alá. A megfelelo komposztok ilyen irányú felhasználásával kiváltható a tozegek alkalmazása, az oltóanyag-eloállítási technológia gazdaságosabbá teheto.
A talajerózió modellezése
Authors: László Péter , Rajkai Kálmán 
Published: July 2004

A talajerózió becslésére világszerte leginkább elterjedt egyetemes talajvesztési egyenletről (USLE) több irodalmi forrás is megállapítja, hogy az USA-n kívüli területeken csak érvényesítés után használható sikeresen. Az USLE az erózió összetett folyamatát egyszerű képletben összegzi, amelyben a szorzótényezők függetlenek és az erózió éves összegként jelenik meg. Az USLE módosítására és helyettesítésére több kísérlet történt. A fejlesztések során a vízgyűjtők területén lezajló egyszeri csapadékeseményre bekövetkező felszíni lefolyás és talajlehordás térbeli és időbeli előrejelzésére tettek kísérletet. Az empirikus USLE mellett a folyamat fizikai jellegét figyelembe vevő mechanisztikus modellek is megjelentek. A számítástechnika és a GIS rohamos fejlődésével lehetőség nyílt a talajerózió lejtő- vagy táblaszintű, illetve vízgyűjtő léptékű becslésére. Hazánkban a talajerózió előrejelzésére - a klímaváltozás várható jellegzetességei miatt - az empirikus, táblaszintű, éves talajveszteséget becslő USLE modell helyett a fizikai törvényekre épített, csapadékeseményhez kötött modellek felhasználása ajánlható. Tekintettel arra, hogy a modellek érvényessége lokális a felhasználás előtt minden egyes modellt a helyi viszonyokra érvényesíteni szükséges. Összefoglalásképpen megállapítható, hogy a mezőgazdasági termelés fenntarthatósága érdekében a talajerózió előrejelzésére új hazai rendszer kiépítése és érvényesítése szükséges.