Загальні вимоги написання оригінальної статті для рецензованого ортопедичного наукового журналу
Authors: Зазірний І.М. , Лябах А.П. 
Published: December 2023

Оригінальна стаття (ОС) – вид наукової публікації, у якому описано кінцеві або проміжні результати проведеного дослідження, обгрунтовано способи їх отримання, а також накреслено перспективи наступних напрацювань. Фактично ОС є «звітом про дослідження» за аналогією зі «звітом про випадок». Рецензовані журнали за фахом «ортопедія та травматологія» приймають до публікації ОС, засновані на клінічних та/або експериментальних дослідженнях, пов’язаних з кістково-м’язовою системою.
Ми вивчили вимоги щодо написання оригінальних статей та вимоги до авторів кількох міжнародних ортопедичних журналів і викладаємо їх підсумок.
Хоча методологія медичних досліджень не є об’єктом цих методичних рекомендацій, належне планування та проведення досліджень є необхідними вимогами для будь-якої статті. У свідомості автора мають бути зрозумілі три моменти: гіпотеза, матеріали та методи, за допомогою яких перевіряється гіпотеза та результати [1]. Тільки дослідження, що логічно структуровані відповідно до цієї послідовності, будуть успішно трансформовані в публікації, які у майбутньому привернуть увагу фахівців.
Власне обговорення рівня доказів є поза метою даного повідомлення, але автори повинні усвідомлювати, що дизайн їхнього дослідження впливає на якість наукової інформації, яка передається. Клінічні дослідження можна приблизно перерахувати у порядку зменшення доказовості, а саме: рандомізовані контрольовані дослідження (РКД); проспективні порівняльні дослідження, не пов’язані з РКД; ретроспективні порівняльні дослідження; дослідження типу «випадок-контроль» і, нарешті, серії випадків [2] .
Серії випадків, що характеризуються низьким рівнем доказовості, заслуговують на публікацію лише в тому випадку, якщо розмір вибірки та подальше спостереження є абсолютно адекватними. Розмір вибірки має бути принаймні подібним або, можливо, більшим, ніж попередні серії. Мінімальне спостереження (а не середнє спостереження) має бути достатньо тривалим, щоб можна було спостерігати стабільні клінічні та рентгенологічні результати. Це означає, наприклад, 1 рік для переломів діафізів довгих кісток та 2 роки для навколосуглобових переломів кісток з можливим вторинним дегенеративним захворюванням суглобів.
Якщо метою серії випадків є оцінка тривалості виживання пацієнтів щодо смерті або рецидиву (наприклад, при пухлинах опорно-рухового апарату), функціонування суглобів у зв’язку з коригувальною остеотомією або після реконструкції перисуглобового перелому, а також тотального ендопротезування суглобів, необхідно застосувати спеціальну методологію та оціночні критерії, що притаманні окресленій патології. Ці серії випадків потребують не лише адекватного мінімального спостереження (зазвичай кілька років), але й належного статистичного аналізу виживання.
Що стосується серії випадків ендопротезування (стандартне тотальне ендопротезування кульшового або колінного суглобів), то більшість редколегій встановлюють мінімальний період спостереження протягом 8 років і мінімальний розмір вибірки 150 імплантатів. Аналіз виживання бажано проводити за допомогою оцінки Каплана-Майєра (Kaplan-Meier) [3]. Нові та оригінальні конструкції протезів можуть становити виняток, для якого можуть бути прийняті менші серії та коротше спостереження, якщо література не містить більших чи тривалих досліджень.
ОС, подані до ортопедичного наукового журналу, мають бути структуровані в 5 розділах: Анотація, Вступ, Матеріали та методи, Результати та Обговорення. Редакції обмежують обсяг статті в 3500 слів, що є цілком достатнім для більшості хороших публікацій.
Наприклад, редакції Journal of Arthroplasty, The Knee, Journal of Joint and Bone Surgery, Foot and Ankle Surgery. обмежують ОС до 3000 слів, включаючи абстракт, який обмежений 250 словами, але без включення списку літератури. Дозволяється не більше 10 рисунків і таблиць разом. [4, 5, 6, 7].
Більшість редколегій світових журналів вимагають медичний стиль статті відповідно до вимог Посібника зі стилю Американської медичної асоціації, Медичний стиль написання має бути граматично правильним, чітким і не зайвим [8].
Будь-який можливий конфлікт інтересів має бути розкритий. В іншому випадку автори повинні чітко заявити, що на підтримку дослідження не було отримано коштів, що дослідники не мали пов’язаних з ним фінансових інтересів.