(АНТИ)КОЛОНІАЛЬНІ КООРДИНАТИ (ХУДОЖНЬОЇ) СВІДОМОСТІ ( НА МАТЕРІАЛІ ЕПІСТОЛЯРІЮ ЄВГЕНА ГРЕБІНКИ)
Authors: Шаф О. 
Published: January 2024

Постановка проблеми. Епістолярій Євгена Гребінки ще не достатньо вивчений на тепер, особливо в постколоніальному аспекті, який дозволяє осмислити характер кореляції колоніальних та постколоніальних тенденцій у свідомості автора листів. За постколоніальної деконструкції смислових обертонів епістолярію Гребінки оприявнюються механізми художньої реалізації (анти)колоніальної свідомості й стратегій письма. Важливо осягнути специфіку контрпозиціонування колоніального та антиколоніального художнього мислення, актуального як для національної еліти першої половини ХІХ століття, тобто, часів активізації модерного націєтворення, так і для епістолярію Гребінки, що відбиває «двоїстість» свідомості українського інтелектуала тих часів.
Мета статті - дослідити епістолярій Євгена Гребінки крізь призму колоніальної та антиколоніальної контраверсії. Методи дослідження. Основним методом є постколоніальна деконструкція, також застосовано (психо)біографічний метод, методи ретельного читання, герменевтики.
Основні результати дослідження. У статті диференційовані колоніальні та антиколоніальні параметри (художньої) свідомості, зумовлені культурно- історичною ситуацією в Україні кінця XVIII – першої половини ХІХ століть, оприявнені в низці стратегій: ідентифікаційній (характер концептуалізації суб’єктом (художнім автором, наратором, героєм) власної національної ідентичності), референційній (артикульоване ставлення суб’єкта до себе та до іншого крізь національну призму), аксіологічній (полягає у виборі пріоритету імперських чи національних цінностей), сенсожиттєвій (усунення колоніального суб’єкта від суспільно-громадських перетворень у приватну сферу, утрата ним «відчуття реальності» контрастують із поверненням антиколоніального суб’єкта до громадського, просвітницького, культуртрегерського цілепокладання), світомоделювальній (характер рефлексії стосунків імперії і колонії як (без)конфліктних, центрування картини світу на імперському чи національномупросторі, обрання (анти)імперського ракурсу сприйняття дійсності). Ці стратегії часто співіснують у художній літературі цього періоду, засвідчуючи балансування авторів між колоніальними та антиколоніальними патернами мислення. Сказане стосується й епістолярію Євгена Гребінки (111 листів, написаних з 1826 по 1848 роки): вільні від художньої умовності, його листи відбивають контраверсійні тенденції у свідомості українського інтелектуала в ситуації російського домінування, який, з одного боку, намагався поліпшити стан національного письменства, а іншого - сприяв розбудові імперської культури. У листах Гребінка балансує між колоніальними «вірнопідданством», заангажованістю в російській літературі, пієтетом до царственних осіб та столичних розкошів, часом мімікрією окремих імперських оцінок та антиколоніальними прагненнями долучитися до творення національної культури, захистити її мову, а також відчуттям національної належності («хохол»), почуттями любові до рідного краю, ностальгії за його щедротами. На «двоїстість» колоніального та антиколоніального модусів мислення Гребінки як автора листів вказує і мовна політика: вибір російської мови, русифікованого в низці ранніх листів прізвища співіснує з висловленою позицією захисту української мови як батьківської, як милозвучної.
Висновки і перспективи. Здійснена з постколоніального ракурсу періодизація епістолярію Гребінки як виразника «духу часу» оприявнює а) механізми культурної колонізації української еліти через російськоцентровану освіту; б) компенсаторний «містечковий» патріотизм, переорієнтований на консервацію національних цінностей; в) одночасно інтегративний і сепаративний ефект перебування українця в Петербурзі (росії) внаслідок «роздвоєння» його свідомості між спокушанням імперською культурою і розчаруванням у ній. Перспективним є подальше дослідження трансформаційних процесів у (художньому) мисленні української еліти, яка виходила на шляхи національного самоусвідомлення, в українській літературі періоду модерного націєтворення.