bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Determination of skin concentrations of enrofloxacin in dogs with pyoderma
Authors: DeManuelle C. , Ihrke P. J. , Brandt C. M. , Kass P. H. , Vulliet P. R. 
Published: December 2023

Objective
To compare serum and skin concentrations of enrofloxacin in dogs with pyoderma with those of clinically normal dogs and to evaluate concentrations in dogs with superficial versus deep pyoderma.

Animals
16 clinically normal dogs and 16 dogs with pyoderma.

Procedure
Enrofloxacin (approx 5 mg/kg of body weight, PO) was administered daily to all dogs. Serum samples and skin biopsy specimens were obtained on day 1 at 3 hours after drug administration and on day 3 immediately before and 3 hours after drug administration. Samples and specimens were assayed by high-performance liquid chromatography. Morphometric analysis was performed on skin biopsy specimens to determine correlation between inflammatory cells and peak tissue enrofloxacin concentration on day 1.

Results
Morphometric analysis revealed high correlation between dermal inflammatory cell count and drug concentration in dogs with pyoderma.

Conclusions
At mean dosage of 5 mg/kg once daily, enrofloxacin tissue concentrations were significantly greater in dogs with pyoderma at 3 hours after pill administration. Enrofloxacin tissue concentration on day 3 at 3 hours after pill administration was 12.4 times the 90% minimum inhibitory concentration of enrofloxacin for Staphylococcus intermedius.

Clinical Relevance
In dogs with pyoderma, therapeutic tissue concentrations of enrofloxacin are reached as early as 3 hours after drug administration. (Am J Vet Res 1998;59:veterinary medicine-veterinary medicine)
Prevalence of Tritrichomonas fetus in a bull population and effect on production in a large cow-calf enterprise
Authors: Rae D. Owen , Chenoweth Peter J. , Genho Paul C. , McIntosh Antoinette D. , Crosby C. Eugene , Moore Scott A. 
Published: December 2023

Objective
To determine prevalence of infection with Tritrichomonas fetus in a bull population; assess influence of age, breed, and grouping; assess effects on measures of cow performance (pregnancy rate, weaning percentage, weaning weight); and estimate test sensitivity.

Design
Epidemiologic study.

Animals
1,383 bulls and records for 28,471 cows bred by these bulls in the immediate past breeding season.

Procedure
Bulls in 11 cattle units on a large ranch were tested for T fetus colonization by vigorous preputial scraping and protozoologic culture until no newly infected bulls were identified. Bull infection prevalence within units was calculated and correlated to production measurements reported for each cattle unit.

Results
Mean prevalence of T fetus-infected bulls was 11.9% (range, 0 to 35.9%). Significant difference was detected between mean age of infected bulls (5.5 years) and noninfected bulls (3.9 years). Difference in prevalence among breeds was found, although other factors may have influenced this finding. Cow performance measurements (weaning percentage, mean weaning weight, and adjusted mean weaning weight/exposed cow) for cows exposed by breeding to bull groups with the highest prevalence of infection (35.9%) were significantly different from mean values for the entire study population. Test sensitivity for this study (73%) was less than that reported in other studies.

Clinical Implications
T fetus infection in a natural service beef herd has an adverse impact on several production measures. Severity of impact is related to prevalence of infection in the bull population, where prevalence is bull age and population dependent. (J Am Vet Med Assoc 1999;214:1051–1055)
Survey of veterinary extension in the United States
Authors: Sischo William M. , Floyd James G. , McKean James D. , Hueston William D. 
Published: December 2023

Objective
To assess veterinary extension in the United States as perceived by veterinary extension personnel.

Design
Cross-sectional survey.

Sample Population
Extension veterinarians in the United States.

Procedure
2 surveys were designed and mailed to extension veterinarians listed by the USDA and the American Association of Extension Veterinarians.

Results
34 states had ≥ 1 extension veterinarian. The majority (> 60%) of extension veterinarians did not commit time to resident education and were not involved in research activities. Paradoxically, 23% of responding extension veterinarians did not report extension work. Programs for food animal producers, horse owners, and companion animal owners were provided by 100, 63, and 37% of states, respectively. Continuing education (CE) programs were provided for food animal veterinarians, equine veterinarians, and companion animal veterinarians by 96, 63, and 52% of states, respectively. Challenges facing veterinary extension included limited recognition of veterinary extension activities by universities, lack of university personnel to support CE programs, and decreased support for companion animal extension programs.

Conclusions and Clinical Relevance
Extension veterinarians need to identify and clearly articulate the mission of veterinary extension, develop more collaborative programs across regions, and continue to serve as catalysts to bring diverse constituents together. Extension veterinarians must distinguish their mission not solely as information transfer, which can be accomplished in a variety of ways outside of extension, but as a coherent and consistent program of education and policy developed on a national level and distributed locally. (J Am Vet Med Assoc 1999;215:1439–1443)
Association between peri-transplant acid-base parameters and graft dysfunction types in kidney transplantation
Authors: Căluşi Teodor , Sorohan Bogdan , Iordache Alexandru , Domnişor Liliana , Purcaru Florea 
Published: December 2023

Abstract
Perioperative acid-base disturbance could be informative regarding the possible slow graft function (SGF) or delayed graft function (DGF) development. There is a lack of data regarding the relationship between perioperative acid-base parameters and graft dysfunction in kidney transplant (KT) recipients. We aim to determine the incidence of graft dysfunction types and the association between them and acid-base parameters.
We performed a prospective, cohort study on 54 adults, KT recipients, between 1st of January 2019 and 31st of December 2019. Graft function was defined and classified in three categories: immediate graft function (IGF) (serum creatinine < 3 mg/dL at day 5 after KT), SGF (serum creatinine ≥ 3mg/dL at day 5 or ≥ 2.5mg dL at day 7 after KT) and DGF (the need for at least one dialysis treatment in the first week after kidney transplantation). Among the 54 KT recipients, the incidence of SGF and DGF was 13% and 11.1%, respectively. SGF was significantly associated with lower intraoperative pH (7.26± 0.05 vs 7.35± 0.06, p= 0.004), preoperative and intraoperative base excess (BE) [−7.0 (−10.0 ߝ −6.0) vs −3.4 (−7.8 ߝ − 2.1) mmol/L, p= 0.04 and −10.3 (−11.0 ߝ −9.1) vs −4.0 (−6.3 ߝ − 3.0) mmol/L, p= 0.002, respectively] and serum bicarbonate (HCO3−) (16.0± 2.7 vs 19.3± 3.4 mmol/L, p= 0.01 and 14.1± 1.9 vs 18.8± 3.2 mmol/L, p= 0.002 respectively), compared to IGF. DGF was significantly associated with lower intraoperative values of pH (7.27± 0.05 vs 7.35± 0.06, p= 0.003), BE [−7.1 (−10.9 ߝ −6.1) vs −4.0 (−6.3 ߝ − 3.0) mmol/L, p= 0.02] and HCO3− (15.9± 2.4 vs 18.8± 3.2 mmol/L, p=0.02) compared to IGF. No differences were observed between SGF and DGF patients in any of the perioperative acid-base parameters.
In conclusion we found that kidney graft dysfunction types are associated with perioperative acid-base parameters and perioperative metabolic acidosis could provide important information to predict SGF or DGF occurrence.
ПОВСЯКДЕННЕ ЖИТТЯ НАСЕЛЕННЯ РАДЯНСЬКОГО ЗАКАРПАТТЯ У ДОКУМЕНТАХ ЦЕНТРАЛЬНОГО РОЗВІДУВАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ США (ДРУГА ПОЛОВИНА 1940 – початок 1950-х рр.)
Authors: МІЩАНИН Василь , ІСАК Юрій 
Published: December 2023

. Мета дослідження – на основі розсекречених матеріалів ЦРУ дослідити особливості бачення розвідкою США процесів радянізації Закарпаття та їх впливу на повсякденне життя мешканців краю. Методологія дослідження базується на засадничих для вчених-істориків принципах історизму, науковості та об’єктивності. Також необхідним було застосування історико-системного й історико-порівняльного методів історичної науки, що уможливило насамперед простежити специфіку формування образів історії Закарпаття в оцінці фахівців ЦРУ у контексті початкового етапу “Холодної війни”. Наукова новизна дослідження полягає у намаганні здійснити виважений і комплексний аналіз бачення розвідкою США різних аспектів повсякденного життя населення радянського Закарпаття (процеси колективізації, повсякденне життя населення міст краю, діяльність органів влади та ін.). Авторами розкрито зміст та фактичну обґрунтованість цих оцінок, показано їх спрямованість, головні об’єкти і лінії аналізу в них. Комплекс документів, проаналізованих у статті, є достатньо інформативним для реалізації завдань дослідження. Висновки. Попри те, що СРСР був стратегічним супротивником США в роки “Холодної війни”, інформація фахівців ЦРУ щодо життя населення Закарпаття як його складової частини не має одностороннього характеру у рамках можливого “двоколірного” оцінювання (“чорне – біле”). У низці відповідних документів відчутним є співчуття до населення краю, підкреслюються досить нелегкі умови його економічного, політичного й культурного життя у перші повоєнні роки, жорсткий управлінський стиль державного і партійного керівництва Закарпаття, значна роль силових структур тощо. Важливим також є визнання українськості населення краю попри наявність “ментального” й “культурного” бар’єрів між місцевими жителями та приїжджими, в тому числі зі східних областей України.
Ключові слова: повсякденне життя, СРСР, УРСР, Закарпатська область, ЦРУ, розвідка, інформація.
РОСІЙСЬКИЙ ЧИННИК ЩОДО ЕСКАЛАЦІЇ УКРАЇНСЬКО-ПОЛЬСЬКИХ ВІДНОСИН НА ПОЧАТКУ ХХ ст. (НА ПРИКЛАДІ ПОШКОДЖЕННЯ ПАМ՚ЯТНИКІВ НА ВІЙСЬКОВИХ ПОХОВАННЯХ У ПОЛЬЩІ ТА УКРАЇНІ)
Authors: ЩЕГЛОВ Андрій 
Published: December 2023

Метою роботи є історичний аналіз місця й ролі військово-історичних маркерів доби Другої світової війни на території Польщі та України в українсько-польських відносинах 2010-х рр., вплив інформаційних кампаній Російської Федерації на ескалацію міждержавних і міжнаціональних відносин. Методологічну базу дослідження становить комплекс загальнонаукових методів та методів спеціальних історичних досліджень виявлення, опису і пояснення причин ескалації в українсько-польських відносинах, до якої нерідко призводила комемораційна проблема. Наукова новизна полягає у тому, що автором на основі критичного аналізу української історіографії та інформаційних джерел запропоновано комплексне розуміння передумов, перебігу та наслідків короткотермінової ескалації українсько-польських політичних відносин через протилежне представлення пошкодження пам’ятників на військових похованнях періоду Другої світової війни під дією інформаційно-психологічних операцій РФ та втручання “агентів” російського впливу в Польщі та Україні.
У висновках автор виходить з того, що численні факти пошкодження пам’ятників, особливо в період 2015 – 2017 рр., на військових похованнях періоду Другої світової війни є насамперед злочинами, які мають бути засуджені, а їхні виконавці – встановлені та притягнені до кримінальної відповідальності. Одночасно актуалізація взаємних кривд й образ спільного історичного минулого українського та польського народів активно використовувалася з маніпулятивно-пропагандистською метою російською федерацією у реалізації стратегії гібридної війни. При цьому відповідної оцінки потребують політичні, громадські та наукові середовища України і Польщі, які активно використовували тему пошкодження пам’ятників на військових похованнях для реалізації власних інтересів та на шкоду національним інтересам обох держав. Розгортання 22 лютого 2022 р. широкомасштабної агресії РФ проти України актуалізувало цю проблему, яка, за російського зовнішнього втручання, може стати помітним негативним чинником у стратегічних українсько-польських відносинах на коротко- та середньострокову історичну перспективу.
Ключові слова: військові поховання, гібридна війна, українсько-польські відносини, Росія
ІМІТАЦІЯ ДЕНАРІЯ ОКТАВІАНА АВГУСТА МАЛОКОПАНСЬКОГО ТИПУ
Authors: ОРЛИК Михайло , ПРОХНЕНКО Ігор 
Published: December 2023

Мета і наукова новизна статті. Дослідження імітації денарія Октавіана Августа Малокопанського типу, та археологічного контексту місць їхніх знахідок. У статі вперше з'ясованого низку нових фактів раніше не відомих історичній науці. Висновки. У статті описано контекст нумізматичної пам’ятки рідкісного Малокопанського типу. Проаналізовано супутні знахідки в урочищах Челениця, Середній Ґрунок та Мала Копаня. У статті вперше встановлено тип монети Октавіана Августа, що був взятий за основу для імітації. Так за матеріалами проведеного дослідження встановлено, що основою для імітації став денарій Октавіана Августа, 19 – 4 рр. до Р.Х. Хронологічні межі карбування денарія співвідносять із супутнім археологічним матеріалом, що було виявлено підчас розкопок 2010 року та більш ранніх археологічних експедицій в урочищах Челениця, Середній Ґрунок та Мала Копаня.
В статті також встановлено, що монети даного типу карбувалися протягом тривалого часу. Про що свідчать дані неруйнівного методу РФА аналізу, а також штемпельний аналіз.. В свою чергу РФА аналіз встановив розбіжності в лігатурі, а саме в одній з досліджуваних монет було виявлено Zn, який повністю відсутній в другій монеті, в той час як в другій монеті було виявлено Fe, що був повністю відсутній в першій монеті. Вміст такої ідентифікуючої лігатури є значно вищим за межі похибки та формує переконання втому, що монети карбувалися із різних партій срібла, що мали різне походження. За даними штемпельного аналізу не було встановлено наявності спільних монетних штемпелів для досліджуваних монет.
Ключові слова: імітація, монета, античність, кельти, гето-даки, грошовий обіг, карбування, РФА, Октавіан Август, Східна Європа.
On the Ethnic Sound Ideal in the Musical Cultures of the Perm Peoples (Toward a Posing of a Problem)
Authors: Нуриева И.М. 
Published: December 2023

Статья посвящена малоизученной в этномузыковедении проблеме формирования этнического звукоидеала, который рассматривается в качестве архаичного текста культуры. Материалом для исследования послужили песенные традиции удмуртов и коми, чьи языки объединяются лингвистами в одну группу пермских языков. Проблематика исследования потребовала привлечения новых научных подходов, в частности, концепции звучащего ландшафта, разработанной на материале звуковой среды Арктики в Арктическом государственном институте культуры и искусств. Дается краткий обзор отечественной литературы, посвященной проблеме влияния природного ландшафта на музыку, обосновываются используемые в статье научные определения и методы исследования. Природный таежный ландшафт тысячелетиями занимал значительную территорию Предуралья, на которой проживали предки коми и удмуртов. Окружающая природная среда, являясь одним из факторов формирования этнической психологии, отразилась на особенностях звукового поведения и звукового интонирования древних пермян. В статье рассматриваются жанры сакрального лесного пения с магической функцией — промысловые импровизации и импровизируемые причитания. Делается предположение, что плачевая манера пения могла сформироваться в условиях лесного таежного ландшафта и сохраниться в наиболее архаичном пласте обрядового пения.
This article is devoted to a little-studied problem in ethnomusicology — the problem of an ethnic sound ideal, which is here considered as an archaic cultural text. The study is based on the song traditions of the Udmurts and Komi, whose languages linguists consider one group of Permian languages. This research employs a new approach, the concept of the sound landscape, developed concerning the Arctic sound environment at the Arctic State Institute of Culture and Arts. The article includes a brief review of the Russian literature devoted to the problem of the influence of the natural landscape on music. The taiga where the ancestors of the Komi and Udmurts lived has been a significant part of the Ural Mountains for thousands of years. The natural environment, being one of the factors in the formation of ethnic psychology, was reflected in the peculiarities of the music making and intonation of the ancient Permians. The article examines the genres of sacred forest singing — field improvisations and improvised lamentations — that had a magical function. The author assumes that the manner of singing lamentations may have been formed in the forest taiga setting and that it is preserved in the most archaic layer of ritual singing.
“Copper” Epithets in Yakut and Altai Epics
Authors: Корякина Р.В. , Павлова С.Н. 
Published: December 2023

В статье рассматриваются «медные» эпитеты, образованные от номинации металла «медь», в якутских и алтайских эпических текстах. Цель статьи — определение семантики, функций данных эпитетов и выявление особенностей их функционирования в эпосах якутов и алтайцев, имеющих этническую и историческую общность в глубокой древности. Актуальность темы обусловлена ее недостаточной изученностью в сравнительно-сопоставительном ракурсе. Материалом для исследования послужили тексты якутских олонхо и алтайских эпосов. Было установлено, что эпитеты дьэс ‘красномедныйʼ (як.) — jес ‘медныйʼ (алт.), алтан ‘медныйʼ (як.) — алтын ‘золотойʼ (алт.) созвучны; совпадает часть определяемых слов эпитетов и их функционирование. Выявленные сходства подтверждают формирование этих эпосов в едином этническом и временном пространстве в глубокой древности. Также установлено, что в якутских олонхо эпитет алтан ‘медныйʼ используется, когда речь идет о мире айыы, и имеет дополнительную коннотацию ‘добротный, красивыйʼ, а эпитет дьэс ‘красномедныйʼ — когда говорится о Нижнем мире и имеет дополнительную коннотацию ‘внушающее страх, опасениеʼ. В алтайском эпосе эпитет jес ‘медныйʼ приобретает положительную или отрицательную коннотацию в зависимости от определяемого слова, обозначающего предмет, относящийся к миру людей (jес jебе, jес чирее(де), jес тайак) или подземному миру (jес сырга, jес тумчук, jес улом), отражая дуалистический характер эпического мира.
This article discusses epithets denoting copper in Yakut and Altai epic texts. Although these texts have shared common ethnic and historic features since ancient times, there have been few comparative studies of them. The article identifies the semantic meaning and functions of copper epithets as well as their special features. It establishes that such epithets as Yak. djes (“copper-red”) and Alt. jes (“copper”) as well as Yak. altan (“copper”) and altyn (“golden”) have a similar sound form. Also, the definable words in the epithets and their functioning coincide. These words also coincide in their spelling as well as in other linguistic features. Such similarities confirm the fact that these epic traditions were established in a common ethnic and temporal space in the distant past. Analysis also shows that the epithet altan (“copper”) is used in the Yakut olonkho when the world of the Aiyy tribe is being described; it has the connotation of “noble” and “beautiful,” while the epithet djes (“copper-red”) is used when speaking of the lower world and thus also has the connotation “provoking fear or misgiving.” As for the Altai epic texts, the epithet jes (“copper”) acquires a positive or negative connotation depending on the object denoted, which may refer to the human or the underworld. These features reflect the dual character of the epic world in the Altai epic.
Labor Customs and Folklore of Kostroma Wool Carders
Authors: Попова И.С. 
Published: December 2023

Статья посвящена изучению традиционной культуры шерстобитов Макарьевского района Костромской области, которые в местной традиции именуются жгонами. В работе впервые исследуется история и принципы организации отхожего местного промысла по производству изделий из валеной шерсти, описываются трудовые и обрядовые практики мастеров-отходников как представителей замкнутой социальной группы. В статье раскрыта особая роль социального диалекта местных шерстобитов — так называемого жгонского языка. Кратко представлен обзор словарей и исследований о корпоративном арго и дана общая характеристика условного языка макарьевских мастеровых. На основе новых источников обозначены ранее неизученные контексты употребления жгонского языка на различных этапах переработки шерсти. На примере частушек по-жгонски выявлены способы включения арготической лексики в фольклорные тексты и обозначены ситуации их актуализации в производственном процессе. Основную источниковую базу исследования составляют экспедиционные материалы Санкт-Петербургской государственной консерватории им. Н.А. РимскогоКорсакова в Макарьевский район Костромской области (2009) из Архива Фольклорноэтнографического центра Санкт-Петербургской консерватории (коллекция № 253) и личные записи автора, впервые вводимые в научный оборот. В качестве дополнительных источников привлекаются данные по истории отходничества и шерстобитного промысла в России по публикациям 1920–1930-х гг. Результаты проведенного исследования представляют интерес для фольклористов, этнографов, антропологов и лингвистов.
This article examines the traditions of zhgons — wool carders (sherstobity) from the Makaryev district in the Kostroma region. Sherstobity are artisans that specialize in manufacturing of felt wool clothing and shoes. The article considers them as a closed social group and for the first time describes their history and organizational principles as well as the customs and rituals associated with the process of felt wool manufacturing. One of the main focuses of this article is zhgon argot, the social dialect of this particular group of Kostroma sherstobity. The article offers an overview of the dictionaries and studies of zhgon argot. Based on new, unpublished research material, the author examines the role of zhgon argot and the contexts in which it is used. The way in which zhgon argot functions in sherstobity folklore is examined through the study of chastushki. Materials for this study were collected during a folklore expedition conducted by the St. Petersburg Rimsky-Korsakov State Conservatory in the Makaryev district of Kostroma region in 2009; they are housed in the archives of the Conservatory’s Folklore and Ethnography Center (collection № 253). Publications from the 1920s about the history of seasonal work and sherstobity in Russia were also used as source material. The results of this study are of interest to folklorists, ethnographers, anthropologists, and linguists.