bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Abstract 18 — Standardized Mortality Ratio and Risk Factors for Mortality and Recurrence in Hong Kong Chinese Patients with Antiphospholipid Syndrome
Authors: Lee Carolyn 
Published: November 2023

Background To report standardized mortality ratio (SMR) and assess risk factors for mortality and recurrence in Hong Kong Chinese patients with antiphospholipid syndrome (APS). Methods Patients followed up in 16 public hospitals in Hong Kong were identified by the Hospital Authority Clinical Data Retrieval System (CDARS) using the ICD-10 diagnostic code of APS. Their diagnoses were verified using the 2006 modified consensus criteria (1) for APS. The mortality, thrombosis recurrence rate and their associated risk factors were studied by Kaplan-Meier method and Cox Regression. Results Four hundred twenty-three Chinses APS patients were identified. Among them, 288 patients fulfilled the 2006 criteria for APS and were classified as definite APS, while 135 patients had probable APS. APS was primary in 204 patients and secondary in 219 patients. On presentation, 369 patients had thrombotic events. Arterial thrombosis occurred in 177 patients and venous thrombosis occurred in 189 patients. Obstetric morbidities occurred in 77 patients. Twenty three patients had both obstetric and thrombotic events. Over a mean follow-up of 9.7±7.2 years, 75 (17.7%) patients succumbed. The age and sex adjusted SMR relative to general population was 4.34[95% CI 3.44-5.41]. In thrombotic APS patients, mortality was associated with age [Formula: see text]60 years at diagnosis (HR 5.30 [95% CI 3.11-9.03]; p<0.001), presence of arterial hypertension (HR 1.89 [95% CI 1.11-3.19]; p =0.018), and presence of arterial thrombosis (HR 1.81 [95% CI 1.06-3.10]; p=0.031). Recurrence of thrombosis occurred in 89 (21%) patients (15% arterial, 5.2% venous). Recurrence of thrombosis was found to be associated with triple positive antibodies (HR 2.71 [95% CI 1.15-6.42]; p=0.023) independent of other risk factors in a multivariate model. Conclusion Increased mortality rate was observed in Chinese APS patient, with older age at diagnosis, presence of arterial hypertension and arterial thrombosis being independent risk factors for mortality. Recurrence of thrombotic events was not uncommon and associated with the presence of triple positive aPL antibodies.
Abstract 21 — A Cross-Sectional Study on the Prevalence of Non-Specific Neck Pain and Its Association with Lifestyle Factors
Authors: Lo Chi Ngai , Teo Victoria Yu En , Manaff Nur Farah Ain Binte Abdul , Seow Tessa Chu Yu , Leung Bernard Pui Lam 
Published: November 2023

Background Non-specific neck and shoulder pain is a prevalent condition among working adults. The surge in remote work and online activities following the COVID-19 pandemic has raised concerns about the potential increase in such pain due to prolonged usage of electronic devices. However, recent literature has introduced the possibility that desk-bound computer work may not necessarily correlate with neck and shoulder pain. This study aims to explore the relationship between the severity of neck and shoulder pain and the duration of electric device usage, alongside other lifestyle factors. Methods An online survey was distributed through email and advertisements to individuals aged 21 and above in Singapore. The survey collected data on participant demographics, the extent of neck and shoulder pain experienced, the duration of computer and smartphone usage, as well as lifestyle factors like sleep duration and exercise frequency. The Institutional Review Board approval number of this study is 2023014. Results A total of 268 valid responses were collected, comprising 182 participants experiencing neck and shoulder pain (I group) and 86 participants without such pain (C group). Both groups exhibited similar demographics. Notably, a significant difference was identified in the exercise frequency per week (I = 2.17 days; C = 2.95 days, p < 0.01), while the difference in sitting duration approached statistical significance (I = 7.13 hrs; C = 6.38 hrs, p = 0.085). No statistically significant differences were observed in the duration of smartphone usage (I = 5.19 hrs; C: 4.62 hrs, p = 0.18), computer use (I = 6.24 hrs; C = 5.94 hrs, p = 0.51), and average daily exercise time (I = 1.87 hrs; C = 1.85 hrs, p = 0.99). Within the group experiencing neck and shoulder pain, a significant correlation emerged between pain levels and age (r = 0.19, p = 0.01). Conversely, no significant correlations were detected between pain levels and computer or smartphone usage duration, prolonged sitting, sleep duration, exercise frequency or duration. Conclusion In this ongoing study, preliminary findings indicate that the existence of neck and shoulder pain does not exhibit a significant association with the duration of sitting work, smartphone or computer use. Interestingly, the exercise frequency might have a potential relationship with neck and shoulder pain. Notably, our data demonstrates a weak yet statistically significant correlation between the severity of neck and shoulder pain and the age of participants but not other lifestyle factors.
Glacial seismic geomorphology and Plio-Pleistocene ice sheet history offshore NW Europe
Authors: Newton Andrew M. W. , Montelli Aleksandr , Batchelor Christine L. , Bellwald Benjamin , Harding Rachel , Huuse Mads , Dowdeswell Julian A. , Ottesen Dag , Johansen Ståle E. , Planke Sverre 
Published: November 2023

Abstract
Plio-Pleistocene records of ice-rafted detritus suggest NW European ice sheets regularly reached coastlines. However, these records provide limited insight on the frequency, extent and dynamics of ice sheets delivering the detritus. Three-dimensional reflection seismic data of the NW European glaciated margin have previously documented buried landforms that inform us on these uncertainties. This paper reviews and combines these existing records with new seismic geomorphological observations to catalogue landform occurrence along the European glaciated margin and considers how they relate to ice sheet history. The compilation shows Early Pleistocene ice sheets regularly advanced across the continental shelves. Early Pleistocene sea-level reconstructions demonstrate lower magnitude fluctuations compared to the Middle–Late Pleistocene, and more extensive/frequent Early Pleistocene glaciation provides a possible mismatch with sea-level reconstructions. This evidence is discussed with global records of glaciation to consider possible impacts on our wider understanding of Plio-Pleistocene climate changes, in particular how well Early Pleistocene sea-level records capture ice sheet volume changes. Resolving such issues relies on how well landforms are dated, whether they can be correlated with other proxy datasets, and how accurately these proxies reconstruct the magnitudes of past climatic changes. Many questions about Pleistocene glaciation in Europe and elsewhere remain.
COVID-19, ПАНДЕМІЧНИЙ ГРИП А(H1N1): КЛІНІЧНІ ТА ПАТОЛОГОАНАТОМІЧНІ ПОРІВНЯННЯ
Authors: Граділь Г. І. , Губіна-Вакулик Г. І. , Юрко К. В. , Нартов П. В. , Лукашова О. П. , Халушева Ю. Б. 
Published: November 2023

Мета дослідження – вивчення клінічного перебігу та патоморфологічних даних при грипі А(H1N1)pdm 09 та SARS-CoV-2/COVID-19 у порівняльному аспекті.
Матеріали і методи. Здійснено ретроспективне дослідження двох незалежних когорт пацієнтів, які померли через COVID-19 (n=40) або грип A(H1N1)pdm09 (n=32) та мікроскопічне дослідження з додатковим консультуванням мікропрепаратів випадків COVID-19 (n=12), пандемічного грипу (n=14). Для вивчення морфологічного стану легень застосовували мікроскопічне дослідження зрізів легеневої тканини, забарвлених гематоксиліном і еозином та напівтонких зрізів із блоків, виготовлених для електронно-мікроскопічних досліджень. Застосовано статистичні методи, в тому числі непараметричні (χ2, точний критерій Фішера).
Результати. Оцінено клінічні прояви грипу A(H1N1)pdm09 (2009, 2010 рр.) та COVID-19 (випадки 2020, 2021, 2023 рр.). Порівняно клінічні дані стосовно дня хвороби при госпіталізації, тривалості життя, провідних факторів ризику серед померлих пацієнтів. З акцентом на морфологічний стан легень оцінено патогістологічні особливості дифузного альвеолярного пошкодження (ДАП), стану ендотелію мікросудин, геморагічні прояви, утворення тромбів, легеневий фіброз. Проаналізовані результати патоморфологічного дослідження, виявлено відмінності між грипом A(H1N1)pdm09 та COVID-19.
Висновки. При порівнянні патогістологічних особливостей легень у померлих від COVID-19 та грипу A(H1N1) виявлені відмінності легеневої патобіології. Під час первинного морфогенезу при COVID-19 спостерігається значніше ураження ендотелію під час вірусемії. Саме це, на нашу думку, є на початку формування «гіалінових» мембран, інтерстиційної пневмонії та значного пневмофіброзу. Патоморфологічні зміни у трахеї та бронхах серед померлих з діагнозом грип спостерігалися частіше, ніж при COVID-19. При пандемічному грипі помирали люди молодшого віку, ніж при COVID-19.
Оцінка факторів ризику перфорації мембрани Шнайдера та підходи до їх усунення під час відкритого синус-ліфтингу
Authors: Касіян Д. В. , Мокрик О. Я. 
Published: November 2023

Резюме. У статті розглянуто фактори ризику, що можуть мати потенційний вплив на виникнення інтра- та післяопераційних ускладнень під час проведення процедури відкритого синус-ліфтингу, найпоширенішим із яких є перфорація мембрани Шнайдера.
Мета дослідження – проаналізувати сучасні літературні дані щодо оцінки можливих ризиків перфорації мембрани Шнайдера та підходи до їх усунення під час проведення операції відкритого синус-ліфтингу.
Матеріали і методи. У дослідженні використано аналітичний та бібліосемантичний методи. Пошук наукової інформації щодо дослідної медичної тематики проводився в базах даних пошукових систем: електронної бібліотеки авторефератів, дисертацій ресурсу Національної бібліотеки України імені В. І. Вернадського, PubMed, Medline, MedNet, Embase, BMJ Group, Free Medical Journals, Free Medical Book, Scirus.
Результати досліджень та їх обговорення. Аналіз літературних публікацій свідчить про те, що до потенційних факторів ризику перфорації мембрани Шнайдера при проведенні операції відкритого синус-ліфтингу належать анатомічні особливості щелепно-лицевої ділянки людини, недосконала техніка хірургічного втручання, наявність шкідливих звичок та супутніх захворювань.
Висновки. Детальний анамнез захворювання пацієнта, передопераційне виявлення анатомічних особливостей його верхньощелепної пазухи з використанням комп’ютерної томографії, застосування малоінвазивних новітніх методів та технологій хірургічного втручання дозволять мінімізувати виникнення інтрахірургічних та післяопераційних ускладнень, пов’язаних із процедурою синус-ліфтингу.
Вплив вогнепальної травми кісток лицевого черепа на показники регенераторної здатності організму постраждалих
Authors: Нагірний Я. П. , Стефанів І. В. , Твердохліб Н. О. 
Published: November 2023

Резюме. Проведено дослідження впливу вогнепальної травми кісток лицевого черепа на показники регенераційної здатності організму постраждалих. Вивчали вміст тромбоцитів у периферійній крові, а також кількісні зміни білкових фракцій. Встановлено, що у постраждалих із вогнепальними і невогнепальними ушкодженнями кісток лицевого черепа знижується вміст тромбоцитів, загального білка, альбуміну. Зміни у них більш значні порівняно з постраждалими із невогнепальними ушкодженнями.
Мета дослідження – проаналізувати деякі показники крові, що відіграють значну роль у загоєнні ран в постраждалих із вогнепальними ураженнями кісток лицевого черепа.
Матеріали і методи. Для дослідження було відібрано 35 постраждалих із переломами кісток лицевого черепа 19–23 роки, які супроводжувалися ушкодженнями м’яких тканин. Серед 17 осіб із вогнепальними пораненнями кісток лицевого черепа (перша група) в 11 діагностовано переломи нижньої щелепи, у 2 – переломи верхньої щелепи та кісток носа, в 4 – осколкові переломи виличної кістки та склепіння. Серед 18 постраждалих із невогнепальними пораненнями (друга група) в 11 діагностовано відкриті переломи нижньої щелепи, у 5 – переломи виличної кістки та дуги, в 2 – переломи верхньої щелепи.
Результати досліджень та їх обговорення. Так, у постраждалих із вогнепальними переломами кісток лицевого черепа кількість тромбоцитів була достовірно нижчою порівняно з показниками у постраждалих із невогнепальними пораненнями та контрольної групи. Аналізуючи вміст загального білка, як показника відновної здатності організму, встановлено, що його кількість зменшилася у постраждалих першої групи, тоді як у представників другої групи майже не змінилася порівняно з показниками постраждалих першої та контрольної груп. Загалом, рівень альбуміну в постраждалих першої групи був нижчим порівняно з показниками другої та контрольної груп. Рівень фібриногену в постраждалих із вогнепальними ушкодженнями нижньої щелепи також мав тенденцію до зниження, але зміни не були статистично значущими.
Висновки. На підставі проведених досліджень встановлено, що у постраждалих із вогнепальними та невогнепальними ушкодженнями кісток лицевого скелета знижується відновний потенціал організму. Проявляється зменшенням кількості тромбоцитів і дисбалансом білкових фракцій у вигляді зниження загальної кількості загального білка й альбумінів, що більш виражено у постраждалих із вогнепальними пораненнями. Вміст фібриногену не змінювався в обох досліджуваних групах, оскільки його активність проявляється на ранній фазі гемостазу.
Роль патогенетичних механізмів у формуванні гіпертрофічного гінгівіту в дітей з епілептичною хворобою
Authors: Гевкалюк Н. О. , Мартиць Ю. М. , Михайлюк В. М. , Пудяк В. Є. , Крупей В. Я. , Пинда М. Я. 
Published: November 2023

Резюме. Питання профілактики та лікування захворювань тканин пародонта в дітей із психоневрологічними розладами залишається актуальною проблемою у стоматології.
Мета дослідження – вивчити особливості ураження тканин пародонта у дітей з епілептичною хворобою.
Матеріали і методи. Дослідження виконано на базі Благодійної організації «Благодійний фонд «РОКАДА» (м. Чортків). Основну групу дослідження склали 18 дітей віком 8–10 років, хворих на епілепсію, групу контролю – діти такого ж віку (n=24). Визначали стан гігієни порожнини рота та тканин пародонта, який оцінювали клінічно відповідно до діагностичних критеріїв.
Результати досліджень та їх обговорення. Якісна оцінка значення гігієнічного індексу показала, що у середньому в групі хворих дітей гігієнічний індекс становив (2,03±0,02) бала (у контрольній групі – (1,59±0,23) бала), що свідчить про незадовільний рівень гігієни порожнини рота. У структурі захворювань тканин пародонта в дітей із епілепсією переважав гіпертрофічний гінгівіт, поширеність якого становила (61,11±2,34) % серед дітей основної групи, причому в 81,82 % випадків із числа цих дітей переважав генералізований процес. Через місяць після проведення санітарно-просвітницької роботи щодо раціональної гігієни порожнини рота, професійної гігієни її, антибактеріальної, протизапальної терапії стан тканин пародонта незначно покращився.
Висновки. Найефективнішим методом покращення стану тканин пародонта в дітей, хворих на епілепсію, які потребують пожиттєвої протиепілептичної медикаментозної терапії, є дослідження патогенетичних механізмів даної нозології, що спонукає до їх глибшого вивчення з наданням пріоритетної уваги заходам профілактики.
Внутрішні кровотечі як наслідок ускладнених форм хронічного панкреатиту
Authors: УСЕНКО О. Ю. , СУХОДОЛЯ А. І. , СУХОДОЛЯ С. А. , САВЧУК О. М. 
Published: November 2023

Мета роботи: проаналізувати та продемонструвати наш досвід лікування ускладнених форм хронічного панкреатиту, а саме пацієнтів із наявними внутрішніми кровотечами на фоні класичної клініки ускладненого хронічного панкреатиту.
Матеріали і методи. За період 2016-2022 р. було діагностовано та проліковано 15 пацієнтів з кровотечею, що становило 11 % від усіх 139 оперованих пацієнтів із ускладненим хронічним панкреатитом протягом вказаного часового відрізку. Серед пацієнтів було 9 (60 %) жінок та 6 (40 %) чоловіків із середнім віком 54 років (діапазон 34–70 років).
Результати досліджень та їх обговорення. У 13 (87 %) виконувалось одразу хірургічне втручання, іншим 2 (13 %) було виконано ангіографічну емболізацію, одна з яких, через рецидив, виявилась неефективною. У 2 (13 %) пацієнтів діагностовано кровотечу з ділянки пухлини головки підшлункової залози, у 3 (20 %) діагностовано вірсунго-венозну норицю, у 5 (33 %) псевдоаневризму селезінкової артерії із сполученням із вірсунговою протокою, у 4 (27 %) пацієнтів діагностовано кісту підшлункової залози з кровотечею в порожнину, що сполучалася з вірсунговою протокою, псевдоаневризма панкреатодуоденальної артерії діагностована у 1 (7 %).
За відсутності показань до хірургічного втручання, пов’язаних з панкреатитом, у пацієнтів з кровотечею при хронічному панк­реатиті методом вибору може бути ангіографічна емболізація. Якщо є показання до операції, пов’язані з панкреатитом, ангіографічна емболізація може дозволити провести планову оперативну процедуру на основі структурних змін підшлункової залози для корекції ускладнень. При умові відсутності ефекту від емболізації, зазвичай потрібна резекція підшлункової залози, часто у невідкладному порядку.
Клінічний випадок первинної лімфоми клубової кишки
Authors: КАРАШІВСЬКА О. С. , ПРОКОПЧУК М. В. 
Published: November 2023

Мета роботи: у статті описано клінічний випадок первинної лімфоми клубової кишки.
Первинна лімфома тонкої кишки – це рідкісне захворювання, яке здебільшого діагностують на етапі розвитку ускладнень, таких як непрохідність і кровотеча. Незважаючи на прогрес у діагностиці і лікуванні екстранодальних лімфопроліферативних захворювань, первинна лімфома тонкої кишки недостатньо вивчена патологія, що ускладнює диференційну діагностику від інших доброякісних і злоякісних захворювань кишечника. Крім того, і нині залишається суперечливим оптимальне лікування. Первинні злоякісні пухлини тонкої кишки зустрічаються дуже рідко і становлять менше 2 % від усіх злоякісних захворювань шлунково-кишкового тракту. Серед злоякісних пухлин тонкої кишки лімфоми діагностують у 15–20 %. Найпоширенішим місцем для ураження лімфомою є клубова кишка (60–65 %), дещо рідше порожня кишка (20–25 %), дванадцятипала кишка (6–8 %) та інші ділянки (8–9 %). Вузлова лімфоїдна гіперплазія – це рідкісне захворювання, яке є фактором ризику лімфоми кишечника і потребує ретельного спостереження. Складність даного випадку полягає в тому, що клінічна картина і радіологічна презентація первинної лімфоми тонкої кишки не мають специфічних ознак. У статті представлено опис літератури і випадок дифузної В-клітинної лімфоми клубової кишки на тлі вузлової лімфоїдної гіперплазії у пацієнтки 68 років, ускладненої кишковою непрохідністю, описано етап діагностики і лікування.
ВПЛИВ НАНОЧАСТИНОК ОРТОВАНАДАТУ ГАДОЛІНІЮ З ДОМІШКОЮ ЄВРОПІЮ GDVO4:EU3+ З ПОПЕРЕДНІМ УФ-ОПРОМІНЕННЯМ ТА БЕЗ НЬОГО НА ГЕНЕРАЦІЮ АКТИВНИХ ФОРМ КИСНЮ В ЛЕЙКОЦИТАХ ЩУРІВ
Authors: Брюханова Т. О. , Наконечна О. А. , Горбач Т. В. , Єфімова С. Л. , Стеценко С. О. 
Published: November 2023

Вступ. Зважаючи на значні темпи поширення онкопатології, пошук і дослідження засобів, що здатні підвищувати ефективність та профіль безпеки протиракової терапії, є актуальними. До перспективних радіосенситайзерів належать наночастинки, зокрема ортованадату гадолінію з домішкою європію GdVO4:Eu3+. Проте дані щодо їх цитотоксичності є досить обмеженими в літературі й часто суперечливими, що зумовлює доцільність їх подальшого вивчення.
Мета дослідження – оцінити генерацію активних форм кисню (АФК) у лейкоцитах периферичної крові щурів під впливом наночастинок ортованадату гадолінію з домішкою європію GdVO4:Eu3+ за умов перорального введення і вивчити подальший вплив на інтенсифікацію апоптотичних процесів.
Методи дослідження. У дослідженні використовували щурів популяції WAG, яких випадковим чином поділили на три групи: 1-ша – тварини, які отримували питну воду; 2-га – щури, яким протягом 14 днів внутрішньошлунково вводили водний розчин GdVO4:Eu3+ в дозі 50 мкг/кг маси тіла, без опромінення; 3-тя – тварини, яким упродовж 14 днів внутрішньошлунково вводили водний розчин GdVO4:Eu3+ в дозі 50 мкг/кг маси тіла, з попереднім УФ-опроміненням. У суспензії лейкоцитів визначали генерацію АФК за допомогою флуоресцентного зонда 2,7-дихлордигідрофлуоресцеїн діацетату на проточному цитометрі. Отримані результати обробляли статистично.
Результати й обговорення. Результати дослідження свідчать про нерівномірну генерацію АФК у лейкоцитах: у 2-й групі спостерігали суттєву інтенсифікацію їх продукування порівняно з контролем. Попереднє УФ-опромінення наночастинок GdVO4:Eu3+ призводило до зниження показника флуоресценції (свідчення генерації АФК) (3-тя група) порівняно з двома іншими групами. Очевидно, визначальним фактором є не лише УФ-обробка наночастинок, але і тривалість та спосіб введення самих наночастинок.
Висновки. Наночастинки GdVO4:Eu3+ при пероральному застосуванні в щурів у дозі 50 мкг/кг маси тіла без попереднього УФ-опромінення здатні достовірно підвищувати генерацію АФК у лейкоцитах, тоді як використання їх в аналогічній дозі з попереднім опроміненням, навпаки, супроводжується зменшенням продукування АФК, навіть порівняно з контролем.
ДОСЛІДЖЕННЯ ЕФЕКТИВНОСТІ ЗАСТОСУВАННЯ СУХОГО ЕКСТРАКТУ З ГРИБІВ РЕЙШИ ЗА УМОВ ДОБРОЯКІСНОЇ ГІПЕРПЛАЗІЇ ПЕРЕДМІХУРОВОЇ ЗАЛОЗИ У ЩУРІВ
Authors: Герасимець І. І. , Фіра Л. С. , Медвідь І. І. 
Published: November 2023

Вступ. Лікування аденоми простати – досить тривалий процес, тому перевагу мають ті лікарські засоби, що є ефективними та які добре переносять пацієнти. Саме такі препарати природного походження. Серед вітчизняних лікарських засобів, які застосовують для лікування хронічного простатиту і доброякісної гіперплазії передміхурової залози, недостатньо препаратів природного походження. Тому розробка високоефективних, безпечних та конкурентоспроможних простатопротекторів природного походження є актуальним завданням сьогодення.
Мета дослідження – встановити вплив сухого екстракту з грибів рейши на розвиток запальних процесів у щурів з тестостероніндукованою гіперплазією передміхурової залози.
Методи дослідження. Дослідження проведено на білих щурах-самцях, рандомно поділених на сім груп. Моделювали тестостероніндуковану гіперплазію передміхурової залози шляхом підшкірного введення тваринам упродовж 3 тижнів фіксованої дози тестостерону пропіонату. Екстракт із грибів рейши вводили внутрішньошлунково щоденно протягом 21 доби в дозі 100 мг/кг маси тіла щура. Препарат порівняння “Простатофіт” вводили за тією ж схемою у розведенні 1:10 в дозі 1 мл/100 г маси тіла тварини. Протизапальну дію сухого екстракту з грибів рейши вивчали за такими біохімічними показниками: кіль­кістю лейкоцитів, ШОЕ, вмістом С-реактивного протеїну, інтерлейкіну-6, фактора некрозу пухлини-α, тестостерону та дигідротестостерону в сироватці крові щурів.
Результати й обговорення. Підшкірне введення тестостерону пропіонату протягом 21 доби викликало розвиток запальних процесів в організмі тварин, що підтвердилося достовірним збільшенням кількості лейкоцитів, ШОЕ, вмісту С-реактивного протеїну, інтерлейкіну-6, фактора некрозу пухлини-α, тестостерону та дигідротестостерону в сироватці крові. Доведено в експерименті, що сухий екстракт із грибів рейши в дозі 100 мг/кг маси тіла тварини достовірно зменшував ШОЕ, вміст лейкоцитів, С-реактивного протеїну, інтерлейкіну-6, фактора некрозу пухлини-α, тестостерону та дигідротестостерону.
Висновок. Сухий екстракт із грибів рейши за умов тестостероніндукованої доброякісної гіперплазії передміхурової залози проявляє простатопротекторну дію за рахунок зниження запальних процесів при модельованій патології.