bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Increased circulation of human adenovirus in 2023: an investigation of the circulating genotypes, upper respiratory viral loads, and hospital admissions in a large academic medical center
Authors: Abdullah Omar , Fall Amary , Klein Eili , Mostafa Heba H. 
Published: December 2023

ABSTRACT

An increase in the circulation of human adenoviruses (HAdV) in 2023 was notable. HAdV genotypes circulating were characterized. Viral loads, clinical presentations, and outcomes were associated with the genotypes. Remnant respiratory samples positive for HAdV after standard-of-care testing at the Johns Hopkins Microbiology laboratory (
N
= 270) were collected for genotyping by next-generation sequencing of the hexon gene. HAdV loads in respiratory samples were assessed using droplet digital PCR. The association between predominant genotypes, outcomes, and viral loads was evaluated. Of a total of 249 samples with characterized HAdV genotypes, 179 (71.9%) were genotype B3. HAdV-B3 was associated with a statistically significant increase in viral loads in respiratory samples, specifically in patients 5 years and younger. Patients infected with HAdV-B3 were primarily in the age group 3–5 years in contrast to patients infected with non-B3 genotypes who were younger than 3 years. Strict criteria for defining HAdV-related admission identified a hospitalization rate of 14.8%. Infections with HAdV-B3 were not associated with an increased likelihood of HAdV-related admissions. The circulation of HAdV-B3 in 2023 after at least 2 years of reduced detection likely contributed to the increased number of cases.

IMPORTANCE
The circulation of human adenoviruses (HAdV) increased in 2023. In this manuscript, we show that HAdV-B3 was predominant in 2023 in a cohort characterized by the Johns Hopkins Hospital System. We also show that HAdV-B3 was associated with an increase in viral loads in respiratory samples and provide a correlation with the clinical presentations and outcomes.
Enhancing Human Glycoprotein Hormones Production in CHO Cells Using Heterologous Beta-Chain Signal Peptides
Authors: Sinegubova M. V. , Kolesov D. E. , Dayanova L. K. , Vorobiev I. I. , Orlova N. A. 
Published: December 2023

Abstract
We studied the influence of heterologous signal peptides in the β-chains of glycoprotein hormones on the biosynthesis of these hormones in a transiently transfected culture of Chinese hamster ovary cells CHO S. When the natural signal peptides of the β-chains were replaced with the heterologous signal peptide of human serum albumin, cell productivity was increased 2–2.5 times for human luteinizing hormone, human chorionic gonadotropin, and human thyroid-stimulating hormone, but not for human follicle-stimulating hormone. No significant increase in cell productivity was observed for human azurocidin signal peptide and human glycoprotein hormone α-chain signal peptide. The used approach allows quick assessing the effect of heterologous signal peptides on the biosynthesis of heterodimeric proteins of various classes.
Effect of dietary almond hull on growth performance, nutrient digestibility, fecal microbial, fecal score, and noxious gas emission in growing pigs
Authors: Ahammad Golam Sagir , Lim Chai Bin , Kim In Ho 
Published: December 2023

In a 42-day study, 195 growing pigs (Landrace × Yorkshire × Duroc) weighing 23.83 ± 1.95 kg were randomly divided into three treatments, each with 13 replicates and 5 pigs (3 barrows and 2 gilts) per pen. The treatments were control (CON)—basal diet, and basal diet with 3% and 6% almond hull as treatment (TRT) 1 and 2, respectively. The results show a significant increase ( p < 0.05) in average daily gain (ADG) and average daily feed intake (ADFI) for both treatment 1 and treatment 2 by week 6 when compared to the control group. This improvement in ADG and ADFI exhibits a consistent trend ( p < 0.10) throughout the overall trial period in comparison to the control group. Additionally, there is a tendency for enhanced gain-to-feed ratio (G:F) at the end of week 6 ( p < 0.10) in comparison to the control group and remained constant ( p > 0.05). No significant impact ( p > 0.05) on nutrient digestibility and fecal microbiota was observed. However, NH3 gas showed a tendency to decrease ( p < 0.10). Results suggested that almond hulls could improve growth and reduce ammonia gas without adverse effects on digestion, microbiota, and fecal score.
Associations Between Serum Iron Biomarkers and Breast Cancer Tumor Size
Authors: Von Holle Ann , Thompson Rachel L. , O'Brien Katie M. , Sandler Dale P. , Weinberg Clarice R. 
Published: December 2023

Abstract

Excess iron has been shown to promote tumor growth in animals whereas iron deficiency has been associated with reduced or slowed tumor growth. The objective of this analysis was to estimate the associations between serum iron biomarkers and tumor size at diagnosis and metastatic status in a sample of breast cancer cases from the Sister Study.
The analytic sample included 2,494 incident breast cancer cases with information on tumor size and iron biomarkers, including serum iron (mcg/dL), ferritin (mcg/dL), and percent transferrin saturation, measured in serum collected at baseline. We used Spearman rank correlation and linear regression models to assess the associations between one SD changes in serum iron biomarker levels and natural log of tumor size (cm) adjusting for body mass index and age at study entry.
We did not find strong associations between any of the three serum iron biomarkers and tumor size. Adjusted regression slopes (95% confidence interval) were −0.016 (−0.048 to 0.016) for serum iron, −0.032 (−0.064 to &lt;0.001) for ferritin, and −0.010 (−0.043 to 0.023) for transferrin saturation.
This study did not provide evidence supporting the hypothesis of a positive association between breast cancer tumor size at diagnosis and prediagnostic serum iron levels. Conflicting evidence between this study and previous research in animal models suggests that iron in the human tumor microenvironment may operate independently of circulating iron or body iron stores.
Iron has shown protumorigenic activity in animal models, but our data do not support a positive relationship between breast tumor growth and iron status.

Significance:
Using a large sample of women from a U.S. prospective cohort, we assessed associations between several serum iron measures at baseline and breast cancer tumor size and metastatic status. All estimated associations were close to zero with no evidence to support our hypothesis of higher body iron levels associated with larger tumor size. These results suggest the human tumor microenvironment operates independently of circulating serum iron levels.
WNT4 Regulates Cellular Metabolism via Intracellular Activity at the Mitochondria in Breast and Gynecologic Cancers
Authors: Sottnik Joseph L. , Shackleford Madeleine T. , Robinson Sydney K. , Villagomez Fabian R. , Bahnassy Shaymaa , Oesterreich Steffi , Hu Junxiao , Madak-Erdogan Zeynep , Riggins Rebecca B. , Corr Bradley R. , Cook Linda S. , Treviño Lindsey S. , Bitler Benjamin G. , Sikora Matthew J. 
Published: December 2023

Abstract

Wnt ligand WNT4 is critical in female reproductive tissue development, with WNT4 dysregulation linked to related pathologies including breast cancer (invasive lobular carcinoma, ILC) and gynecologic cancers. WNT4 signaling in these contexts is distinct from canonical Wnt signaling yet inadequately understood. We previously identified atypical intracellular activity of WNT4 (independent of Wnt secretion) regulating mitochondrial function, and herein examine intracellular functions of WNT4. We further examine how convergent mechanisms of WNT4 dysregulation impact cancer metabolism. In ILC, WNT4 is co-opted by estrogen receptor α (ER) via genomic binding in WNT4 intron 1, while in gynecologic cancers, a common genetic polymorphism (rs3820282) at this ER binding site alters WNT4 regulation. Using proximity biotinylation (BioID), we show canonical Wnt ligand WNT3A is trafficked for secretion, but WNT4 is localized to the cytosol and mitochondria. We identified DHRS2, mTOR, and STAT1 as putative WNT4 cytosolic/mitochondrial signaling partners. Whole metabolite profiling, and integrated transcriptomic data, support that WNT4 mediates metabolic reprogramming via fatty acid and amino acid metabolism. Furthermore, ovarian cancer cell lines with rs3820282 variant genotype are WNT4 dependent and have active WNT4 metabolic signaling. In protein array analyses of a cohort of 103 human gynecologic tumors enriched for patient diversity, germline rs3820282 genotype is associated with metabolic remodeling. Variant genotype tumors show increased AMPK activation and downstream signaling, with the highest AMPK signaling activity in variant genotype tumors from non-White patients. Taken together, atypical intracellular WNT4 signaling, in part via genetic dysregulation, regulates the distinct metabolic phenotypes of ILC and gynecologic cancers.

Significance:
WNT4 regulates breast and gynecologic cancer metabolism via a previously unappreciated intracellular signaling mechanism at the mitochondria, with WNT4 mediating metabolic remodeling. Understanding WNT4 dysregulation by estrogen and genetic polymorphism offers new opportunities for defining tumor biology, precision therapeutics, and personalized cancer risk assessment.
IS THE QUALITY OF LIFE OF WOMEN WHO WENT ABROAD DURING THE FULL-SCALE RUSSIAN-UKRAINIAN WAR REALLY HIGHER COMPARED TO WOMEN WHO STAYED IN UKRAINE?
Authors: Sadova-Chuba Z. T. , Slaba O. R. , Hrushkovska D. T. , Vasyliv M. S. 
Published: December 2023

Purpose: to research the quality of life of different women: those who, despite the risks, remained in Ukraine, and those who were forced to move.
Materials and Methods. 376 young (25–44 years old) women were interviewed using WHOQOL-BREF questionnaire. The survey was anonymous and voluntary. The questionnaire was distributed in the form of a Google form.
Results. Russia's military invasion of the sovereign European state Ukraine at the time of the democratic values dominance on the territory of Europe became a real challenge for the entire civilized world. Naturally, the war affects the emotional state, everyday life, public opinion, interpersonal relations, socio-economic situation, employment, public activity, all the factors that determine the quality of life. Despite the fact that most women do not take part in hostilities, they felt the consequences of the invasion no less acutely than men, who were forced to defend their homes from the first days of the war. A huge number of women were forced to leave their homes and rebuild their lives. For a woman, especially with minor children, this is a real challenge, because despite humanitarian aid from supporting countries, they are deprived of their families and friends, the part of life that inspires and supports them to the fullest extent.
The study showed that, in general, the quality of life of women who were forced to leave Ukraine and are in physical safety during the war is not higher than that of women who stayed at home and risk their lives every day. We tried to analyze which areas of women's lives were most affected by the war. Women who left Ukraine, despite feeling safe, suffer from a lack of microsocial support and are generally not satisfied with their physical and psychological well-being, which has an impact on the overall quality of a woman's life.
Conclusion. Women who stayed to live in Ukraine during the war experience anxiety much more often than women who left the country, but remain socially active, able to work and feel healthier.
СТАН ТРИВОЖНОСТІ, САМОПОЧУТТЯ, АКТИВНОСТІ ТА НАСТРОЮ У СТУДЕНТІВ, ЯКІ ПЕРЕХВОРІЛИ НА КОРОНАВІРУСНУ ХВОРОБУ
Authors: Вадзюк С. Н. , Тимошів В. С. 
Published: December 2023

Мета: визначити стан тривожності, самопочуття, активності та настрою у студентів, які перехворіли на коронавірусну хворобу.
Матеріали і методи. Було проведено тестування 100 студентів віком 18–20 років, які перехворіли на коронавірусну хворобу, в два етапи: через тиждень після перенесеної хвороби і через місяць. Тривожність (особистісну та ситуативну) досліджували за допомогою шкали тривоги Спілбергера – Ханіна (State-Trait Anxiety Inventory – STAI). Самопочуття, активність та настрій ми визначали із використанням тестової методики самооцінки функціонального стану «САН» (В. А. Доскіна та ін.).
Результати. Відмічено позитивну динаміку зниження рівня ситуативної та особистісної тривожності, а також відновлення самопочуття, активності та настрою в осіб, які перехворіли на коронавірусну хворобу. В обстежуваних одразу після перенесеної хвороби ситуативна тривожність становила (44,48±1,93) бала, через місяць – (33,16±1,29) бала, а особистісна тривожність одразу після перенесеної хвороби – (45,88±1,73) бала, через місяць – (34,0±1,55) бала.
Установлено залежність самопочуття, активності та настрою від рівня тривожності у студентів, які перехворіли на коронавірусну хворобу.
Вивчення цієї проблеми дозволить прогнозувати відновлення стану здоров’я і професійну успішність в умовах підвищених стресових чинників, окреслювати шляхи адаптації та реабілітації осіб, які перехворіли на коронавірусну хворобу в даних умовах.
Висновки. В обстежуваних студентів спостерігалося підвищення рівня тривожності та зниження самопочуття, активності та настрою одразу після перенесеного захворювання, проте через місяць відмічено позитивну динаміку зниження рівня ситуативної та особистісної тривожності, а також відновлення самопочуття, активності та настрою у студентів, які перехворіли на коронавірусну хворобу. Одразу після перенесеної хвороби ситуативна тривожність становила (44,48±1,93) бала, через місяць – (33,16±1,29) бала, а особистісна тривожність одразу після перенесеної хвороби – (45,88±1,73) бала, через місяць – (34,0±1,55) бала. Спостерігалося достовірне покращення рівня самопочуття (середні позитивні зв’язки (rxy=0,49)), активності (високі позитивні зв’язки (rxy=0,51)) та настрою (високі позитивні зв’язки (rxy=0,63)) в обстежуваних через місяць після перенесеного захворювання, порівняно з обстежуваними одразу після перенесеної хвороби. Установлено залежність самопочуття, активності та настрою від рівня тривожності в осіб, які перехворіли на коронавірусну хворобу.
СТАТЕВО-ВІКОВА СТРУКТУРА СМЕРТНОСТІ НАСЕЛЕННЯ УКРАЇНИ ВІД НЕІНФЕКЦІЙНИХ ХВОРОБ УПРОДОВЖ 2005–2021 РР.
Authors: Рудень В. В. 
Published: December 2023

Мета: з’ясування своєрідних статево-вікових особливостей смертності з причини неінфекційних хвороб серед населення України упродовж 2005–2021 рр. як базис для напрацювання диференційованих механізмів мінімізації неповоротних втрат людського ресурсу.
Матеріали і методи. Виконано епідеміологічне, одномоментне, суцільне дослідження з використанням біостатистичних даних бази Державного комітету статистики України за 2005–2021 рр., із застосуванням для епідеміологічного аналізу комп’ютерного пакета Microsoft Office Excel (2021) та низки наукових медико-біостатистичних методів із врахуванням принципів системності.
Результати. Аргументовано, що в загальній кількості смертей, спричинених НІХ в Україні (Мніх=80,3±0,9 %), у період 2005–2021 рр., показник частки померлих осіб чоловічої статі в середньому становив Мч=47,3±0,6 % (Мч=252 936±503; при Мч=1230,1±35,1/100 000), тоді як медіально частка померлих жінок із даної причини смерті являла Мж=52,7±0,7 % (М=281 189±530, де Мж=1175,6±34,3/ о/оооо).
Встановлено найвищий відсоток числа смертей із причини НІХ у віці 60 років і старше, при середньорічній частці М=85,5±0,9 % (М=456 268±675; Р=4748,4±68,9/100 000), тоді як середня частка померлих осіб віком 18–59 років з аналізованої причини склала М=14,4±0,4 % (М=77 336±278) населення даної вікової категорії, при М=286,9±17/100 тис., у той час, коли показник частки померлих від НІХ віком 0–17 років вказував на пересічний процентний вираз М=0,1±0,03 % (М=520±23) осіб даної вікової категорії з М=6,4±2,5/100 000.
Висновки. Отримані біостатистичні дані засвідчують про необхідність напрацювання на рівні держави та МОЗ України відповідних програм щодо диференційованих механізмів мінімізації неповоротних втрат для їх реалізації на державному, регіональних і місцевих рівнях, що дозволило б у громадському здоров’ї підвищити якість життя населення, зберегти та відновити у наявному людському ресурсі життєвий, духовний, економічний, соціальний, трудовий, морально-політичний, воєнний та оборонний потенціал незалежної країни тощо.
НОВЕЛИ ЧИННОГО ЗАКОНОДАВСТВА У СФЕРІ ГРОМАДСЬКОГО ЗДОРОВ’Я
Authors: Калинюк Н. М. , Галіян А. В. 
Published: December 2023

Мета: дослідження актуальних нормативних нововведень та нормотворчої діяльності у сфері громадського здоров’я.
Матеріали і методи. У статті проведено аналіз чинних нормативно-правових актів. Застосовано такий комплекс методів: теоретичного аналізу, порівняння, обґрунтування, узагальнення, систематизації теоретичного та практичного матеріалу, формулювання і систематизації висновків.
Результати. Проаналізовано чинні нормативно-правові акти, що дають можливість систематизувати аргументацію різних підходів до розуміння сутності та взаємозв’язку понять «здоров’я», «громадське здоров’я» та «система громадського здоров’я». Запропоновано проведення нормотворчої діяльності з питань сфери громадського здоров’я через призму оперативних функцій системи громадського здоров’я. З’ясовано, що Україна є прихильником позиції впровадження сучасних міжнародних та регіональних стандартів із метою забезпечення розвитку системи громадського здоров’я. Законодавчим підґрунтям розвитку системи громадського здоров’я в Україні слід вважати ст. 426 гл. 22 «Громадське здоров’я» Угоди про асоціацію, де визначено співробітництво сторін у галузі охорони здоров’я задля підвищення рівня безпеки людини та захисту її здоров’я з інтеграцією України в європейські стандарти охорони здоров’я. Доведено, що новели законодавства у напрямку подолання туберкульозу осучаснюють нашу стратегію відповідно до міжнародних стандартів. Здійснений аналіз міжнародних, регіональних та національних стандартів у сфері громадського здоров’я формує невирішену на сучасному етапі соціально-економічного, культурного і духовного розвитку суспільства суперечність із пошуку найкращих заходів забезпечення системи громадського здоров’я. Аналіз нормотворчої роботи уповноважених органів із метою забезпечення належного функціонування системи громадського здоров’я вказує на їх системний підхід.
Висновки. Доведено необхідність застосування системного підходу в нормотворчій діяльності з питань регулювання правовідносин, що виникають у сфері громадського здоров’я. Обґрунтовано доцільність подальших наукових розробок із питань вдосконалення правового регулювання системи громадського здоров’я та доцільності їх вивчення та аналізу у поєднанні з нормопроєктною діяльністю в цій сфері.
ОЦІНКА СИСТЕМИ ЗВОРОТНОЇ РЕАКЦІЇ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ПОСТУРАЛЬНОГО БАЛАНСУ У ПАЦІЄНТІВ ІЗ МІННО-ВИБУХОВОЮ ТРАВМОЮ
Authors: Завіднюк Ю. В. , Бакалюк Т. Г. , Цвях А. І. , Копитчак І. Р. , Грубар Ю. О. , Денефіль О. В. 
Published: December 2023

Мета: оцінити вплив фізичної терапії на основні компоненти забезпечення постурального балансу у пацієнтів із мінно-вибуховою травмою.
Матеріали і методи. Дослідження проводилися на стабілоплатформі з біологічним зворотним зв’язком TYMO (Tyromotion). Обстежено 20 пацієнтів, котрі отримали поранення нижніх кінцівок із порушенням цілісності кісткової тканини. Діагностика проводилася на етапі вертикалізації пацієнта та можливості осьового навантаження ураженої кінцівки. Оцінка співвідношення впливу на постуральний баланс зорового, вестибулярного та соматосенсорного компонентів проводилася перед початком двотижневої рабілітаційної програми (включала мобілізацію суглобів та м’яких тканин; відновлення амплітуди рухів; кінезотерапію; терапію порушених функцій балансу; відновлення патерну ходи; корекцію елементів моторної активності; медичне терапевтичне тренування; механотерапію; інструментальні методи мобілізації м’яких тканин; терапію порушених функцій балансу із застосуванням стабілоплатформи) та після її закінчення.
Результати. При оцінці компонент зворотної реакції у пацієнтів із мінно-вибуховою травмою до лікування виявлено, що у них переважав соматосенсорний компонент, який перевищував вестибулярний компонент на 22,7 % (p<0,05), а візуальний компонент – на 35,2 % (p<0,001). Візуальний компонент виявився найменшим.
Після лікування відмічено достовірне зменшення соматосенсорного компонента на 10,1 % (р<0,001), достовірне зростання візуального компонента на 6,6 % (р<0,01) і зростання вестибулярного – на 6,3 % (p>0,05), яке виявилося статистичго недостовірним. У пацієнтів переважав соматосенсорний компонент, який перевищував вестибулярний компонент на 3,8 % (p>0,05), а візуальний компонент – на 14,1 % (p<0,02). Візуальний компонент був меншим, ніж вестибулярний, на 9,9 % (p<0,05).
Висновки. Мінно-вибухова травма спричинює розлади постурального балансу, що відображається дисбалансом у розподілі компонент зворотної реакції: зростає вклад соматосенсорного компонента, зменшується – візуального. Лікування приводить до зменшення вкладу соматосенсорного компонента. Оптимальним методом для моніторингу лікувального ефекту медичної реабілітації при дисфункції опорно-рухового апарату виявилася стабілометрія.
СИНДРОМ ВИГОРАННЯ СТУДЕНТІВ-МЕДИКІВ ПІД ЧАС ВІЙНИ ТА ЧИННИКИ, ЯКІ ЙОГО ВИЗНАЧАЮТЬ
Authors: Шульгай А. Г. , Федчишин Н. О. , Шульгай О. М. 
Published: December 2023

Повномасштабна російська агресія вплинула на психоемоційний стан населення, а особливо постраждала від війни українська молодь. Втрата близьких людей, розлука з рідними, фінансові труднощі, невпевненість у завтрашньому дні, зміни освітнього середовища, постійні загрози життю і здоров’ю, які пов’язані з воєнними діями, ракетним бомбардуванням, негативно впливають на психічне здоров’я. Учасники навчального процесу долають випробування війни: вимушені перерви під час занять, перехід на дистанційну чи змішану форму навчання, відключення електроенергії. Повномасштабна війна погіршила доступ до освіти та поглибила освітню нерівність, негативно вплинула на якість навчального процесу та успішність студентів і емоційний стан студентів та викладачів. Такі психоемоційні переживання призвели до збільшення поширеності професійного вигорання серед студентів-медиків.
Метою даного дослідження було вивчити поширеність синдрому вигорання серед студентів медичного факультету Тернопільського національного медичного університету та пов’язаних із ним чинників під час російсько-української війни.
Серед студентів-медиків було проведено онлайн-дослідження. Вигорання оцінювалося за допомогою інструменту Maslach Burnout Inventory-Student Survey. Порівняння частотних показників між групами проводилося із використанням критерію хі­квадрат (χ2) Пірсона. Порівняння кількісних показників груп спостереження проводили за допомогою визначення t-критерію Стьюдента. Логістичний регресійний аналіз використовували для оцінки прогностичного зв’язку між професійним вигоранням і пов’язаними факторами.
У цьому дослідженні проаналізовано 776 студентів-медиків із середнім віком (22,03±1,8) року. За результатами проведеного дослідження встановлено, що високий рівень емоційного виснаження відзначили 50,1 % студентів, деперсоналізації – 53,1 %, а зниження особистих досягнень – 38,1 %.
Незалежний вплив на розвиток професійного вигорання має період навчання, який пов’язаний із курсом доклінічних чи клінічних дисциплін (exp(B)= 0,452, 95 % ДІ = 0,141–0,763, p = 0,001), а також вік студентів (exp(B) = 0,104, 95 % ДІ = 0,059–0,167, p-значення = 0,03).
З метою зменшення вираженості проявів синдрому вигорання необхідно застосувати практичні та успішні методи подолання або розробити ефективну стратегію для мінімізації рівня вигорання серед студентів-медиків під час війни.