bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Anti-diabetic effect of an α-glucan from fruit body of maitake (Grifola frondosa) on KK-Ay mice
Authors: Hong Lei , Xun Ma , Wutong Wu 
Published: April 2007

Abstract
We have evaluated the anti-diabetic effect of a α-glucan (MT-α-glucan) from the fruit body of maitake mushrooms (Grifola frondosa) on KK-Ay mice (a kind of genetical type 2 diabetes animal model). The effects of MT-α-glucan (450 or 150 mg kg−1) on diabetic mice were investigated by observing the changes in body weight, the level of fasting plasma glucose, glycosylated serum protein (GSP), hepatic glycogen, serum insulin, triglycerides, cholesterol, free fatty acid, liver superoxide dismutase (SOD), glutathione peroxidase (GSHpx), reduced glutathione (GSH) and malondialdehyde (MDA). Moreover, the binding capacity of insulin receptors on liver crude plasma membranes was assayed and histopathological changes in the pancreas were observed. Treatment with MT-α-glucan significantly decreased the body weight, level of fasting plasma glucose, GSP, serum insulin, triglycerides, cholesterol, free fatty acid and MDA content in livers. Treatment with MT-α-glucan significantly increased the content of hepatic glycogen, GSH and the activity of SOD and GSHpx. Moreover, the insulin binding capacity to liver crude plasma membranes increased and histopatho-logical changes in the pancreas were ameliorated in the treatment group. These data suggest that MT-α-glucan has an anti-diabetic effect on KK-Ay mice, which might be related to its effect on insulin receptors (i.e., increasing insulin sensitivity and ameliorating insulin resistance of peripheral target tissues).
Yin-Chen-Hao-Tang ameliorates obstruction-induced hepatic apoptosis in rats
Authors: Lee Tzung-Yan , Chang Hen-Hong , Wu Mei-Yao , Lin Han-Chieh 
Published: April 2007

Abstract
The accumulation of hydrophobic bile acids in the liver is considered to play a pivotal role in the induction of apoptosis of hepatocytes during cholestasis. Thus, factors that affect apoptosis may be used to modulate liver fibrosis. Yin-Chen-Hao-Tang (YCHT) decoctions have been recognised as a hepatoprotective agent for jaundice and various types of liver diseases. We used an experimental rat model of bile-duct ligation (BDL) to test whether YCHT plays a regulatory role in the pathogenesis of hepatic apoptosis. BDL-plus-YCHT groups received 250 or 500 mg kg−1 YCHT by gavage once daily for 27 days. YCHT significantly ameliorated the portal hypertensive state and serum TNF-α compared with the vehicle-treated control group. In BDL-plus-YCHT-treated rats, hepatic glutathione contents were significantly higher than than in BDL-only rats. BDL caused a prominent liver apoptosis that was supported by an increase in Bax and cytochrome c protein and increased expression of Bax and Bcl-2 messenger RNA. The normalising effect of YCHT on expression of Bax and Bcl-2 mRNA was dependent on the dose of YCHT, 500 mg kg−1 having the greater effect on both Bax and Bcl-2 of mRNA levels. Additionally, YCHT treatment down-regulated both hepatic caspase-3 and −8 activities of BDL rats. This study demonstrates the anti-apoptotic properties of YCHT and suggests a potential application of YCHT in the clinical management of hepatic disease resulting from biliary obstruction.
Anti-inflammatory and antinociceptive properties of blueberry extract(Vaccinium corymbosum)
Authors: Torri Eliane , Lemos Marivane , Caliari Vinícius , Kassuya Cândida A L , Bastos Jairo K , Andrade Sérgio F 
Published: April 2007

AbstractBlueberries are among the edible fruits that are recognized best for their potential health benefits. The crude extract from Vaccinium corymbosum was assessed in anti-inflammatory and antinociceptive models. The crude hydroalcoholic extract was administered orally at doses of 100, 200 or 300 mg kg−1 for all the assays. In the carrageenan test, the crude extract reduced rat paw oedema by 9.8, 28.5 and 65.9%, respectively. For the histamine assay, the reductions of oedema were 70.1, 71.7 and 81.9%, respectively. In the myeloperoxidase (MPO) assay, 300 mg kg−1 crude extract produced a significant inhibition of the MPO activity, at 6 h and 24 h after injection of carrageenan, by 42.8 and 46.2%, respectively. With the granulomatous tissue assay dexamethasone displayed significant activity, whereas the blueberry extract was inactive. For the abdominal constriction test, inhibitions of 49.0, 54.5, 53.5%, respectively, were observed for the crude extract, and 61.4% for indometacin. In the formalin test, the crude extract (200 and 300 mg kg−1) and indometacin inhibited only the second phase by 36.2, 35.3 and 45.8%, respectively. Considering that the crude extract of blueberry displayed antinociceptive and anti-inflammatory activity, its consumption may be helpful for the treatment of inflammatory disorders.
Iron (III) chelation and antioxidant properties of myo-inositol phosphorylated polymeric microspheres
Authors: Iemma Francesca , Cirillo Giuseppe , Puoci Francesco , Trombino Sonia , Castiglione Mariarosaria , Picci Nevio 
Published: April 2007

Abstract
New chelating and antioxidant polymeric microspheres were synthesized through precipitation polymerization of 4-O-(4-vinylbenzyl)-myo-inositol 1,3,5-orthoformate with ethylene glycol dimethacrylate and subsequent exhaustive phosphorylation of the myo-inositol groups with phosphoric acid. Three different microspheres using different molar ratios of the two co-monomers were prepared. The antioxidant properties of these polymers were evaluated in rat liver microsomal membranes. This study showed that the macromolecular systems are very effective at inhibiting iron-dependent lipid peroxidation of the membranes. This antioxidant effect is due to the chelating properties of polyphosphorylated inositol residues in the polymeric devices toward ferric ions. The amount of polyphosphorylated inositol in the microspheres was found to play a crucial role in determining the chelating efficiency of the polymers: the polymer with the greatest amount of polyphosphorylated inositol was the most powerful antioxidant polymer.
Baccharis dracunculifolia, the main botanical source of Brazilian green propolis, displays antiulcer activity
Authors: Lemos Marivane , De Barros Muriel Primon , Sousa João Paulo Barreto , Filho Ademar Alves da Silva , Bastos Jairo Kenupp , De Andrade Sérgio Faloni 
Published: April 2007

Abstract
Baccharis dracunculifolia is the most important botanical source of Southeastern Brazilian propolis, known as green propolis for its colour. In a previous study, we described the gastric protective effect of the hydroalcoholic extract of Brazilian green propolis. We therefore wanted to investigate the possibility of using B. dracunculifolia extract for antiulcer treatment. This study was undertaken to evaluate the anti-ulcerogenic property of hydroalcoholic extract of B. dracunculifolia aerial parts. The HPLC analysis of the chemical composition of B. dracunculifolia extract used in this study revealed the presence mainly of cinnamic acid derivates and flavonoids. Doses of 50, 250 and 500 mg/kg of B. dracunculifolia crude extract and positive controls (omeprazole or cimetidine) significantly diminished the lesion index, the total lesion area and the percentage of lesion compared with negative control groups. The percentage of ulcer inhibition was significantly higher in groups treated with B. dracunculifolia, cimetidine or omeprazole, with all protocols used, compared with negative control groups. Regarding the model of gastric secretion, reductions in the volume of gastric juice and total acidity were observed, as well as an increase in the gastric pH. These results were similar to results from studies carried out with green propolis extract. Although more investigations are required, our results suggest that B. dracunculifolia has potential to be used as a phytotherapic preparation for the treatment of gastric ulcer.
The Role of Selegiline in the Treatment of Negative Symptoms Associated with Schizophrenia
Authors: Fohey Krista D , Hieber Robin , Nelson Leigh Anne 
Published: April 2007

Objective: To evaluate the role of selegiline in the treatment of negative symptoms associated with schizophrenia. Data Sources: MEDLINE (1966–January 2007) and PsychINFO (1967–January 2007) were searched, using the terms schizophrenia, negative symptoms, and selegiline. A bibliographic search was conducted, as well. Study Selection and Data Extraction: All English-language articles identified from the search were evaluated. All primary literature was included in the review. Data Synthesis: Based on its dopamine-enhancing property, selegiline has been studied as augmentation to antipsychotic therapy for the treatment of negative symptoms associated with schizophrenia. The efficacy of low-dose oral selegiline for the treatment of negative symptoms has been evaluated in 1 case report, 2 open-label trials, and 2 controlled trials. The case report and both open-label trials report improvement of negative symptoms associated with low-dose oral selegiline. In 1 of the controlled trials, selegiline showed no difference in effect from that of placebo. These data are limited by small sample sizes. The largest controlled trial demonstrated a statistically significant difference between selegiline and placebo; however, the clinical significance is questionable, given that patients treated with selegiline were still experiencing marked negative symptoms at study completion. No comparative studies evaluating low-dose oral selegiline versus other augmentative treatment options for negative symptoms associated with schizophrenia exist at this time. Conclusions: Given the limitations of current literature, low-dose oral selegiline cannot be recommended for treatment of negative symptoms associated with schizophrenia. Additional controlled trials are needed to better delineate whether there is a role for selegiline in decreasing the burden of negative symptoms associated with schizophrenia.
Disorienting Reading
Authors: Donovan Ellen Butler 
Published: April 2007

Shabanu, Daughter of the Wind (1989) and Haveli (1993) by Suzanne Fisher Staples depict the life of Shabanu, a contemporary Pakistani girl. In this depiction, Staples offers a disorienting experience for her child and adolescent readers by using defamiliarization, the juxtaposition of the pre-industrial and industrial, and contraventions of typical plot resolutions and character development. As a result, readers are prevented from seeing their own experience reflected in Shabanu's experience; consequently readers must rely on the exercise of their own generous imaginations to open the new perspectives and experiences portrayed in the novels.
SFP Genotyping From Affymetrix Arrays Is Robust But Largely Detects Cis-acting Expression Regulators
Authors: Luo Z W , Potokina E , Druka A , Wise R , Waugh R , Kearsey M J 
Published: April 2007

Abstract
The recent development of Affymetrix chips designed from assembled EST sequences has spawned considerable interest in identifying single-feature polymorphisms (SFPs) from transcriptome data. SFPs are valuable genetic markers that potentially offer a physical link to the structural genes themselves. However, most current SFP prediction methodologies were developed for sequenced species although SFPs are particularly valuable for species with complex and unsequenced genomes. To establish the sensitivity and specificity of prediction, we explored four methods for identifying SFPs from experiments involving two tissues in two commercial barleys and their doubled-haploid progeny. The methods were compared in terms of numbers of SFPs predicted and their ability to identify known sequence polymorphisms in the features, to confirm existing SNP genotypes and to match existing maps and individual haplotypes. We identified &gt;4000 separate SFPs that accurately predicted the SNP genotype of &gt;98% of the doubled-haploid (DH) lines. They were highly enriched for features containing sequence polymorphisms but all methods uniformly identified a majority of SFPs (∼64%) in features for which there was no sequence polymorphism while 5% mapped to different locations, indicating that “SFPs” mainly represent polymorphism in cis-acting regulators. All methods are efficient and robust at predicting markers for gene mapping.
Asszociatív nitrogénkötő oltóanyagtörzsek túlélőképességét befolyásoló tényezők két potenciális vivőanyagban
Authors: Ködöböcz László , Kárpáti Éva , Dusha Ilona , Biró Borbála 
Published: April 2007

A Bacillus thuringiensiscry1Ab endotoxint termelő transzgénikus kukorica (DK440BTY) és izogénes, toxint nem termelő kukorica (DK440) rizoszféráját jellemeztük talajbiológiai eszközökkel, illetve összehasonlító értékelést végeztünk egy vegetációs periódus három mintavételi időszakában. Telepszámlálásos módszerrel meghatároztuk néhány kitenyészthető mikrobacsoport (heterotrófok, oligotrófok, spórás mikrooganizmusok, szabadon élő N2-kötők és mikroszkopikus gombák) csíraszámát a rizoszféra talajában. Elvégeztük a mikrobiális össz-aktivitás vizsgálatát fluoreszcein-diacetát (FDA) hidrolízisének mérésével, illetve nyomon követtük a gyökérrendszer szimbiotikus struktúráinak, azaz az arbuszkuláris mikorrhiza gombák kolonizációjának a működőképességét is. A rizoszférához szorosan kapcsolódó talajrészben a szabadon élő szaprotróf Trichoderma gombák faji diverzitásának az alakulását ellenőriztük. Megállapítottuk, hogy a belső rizoszféra (endoriza) mikroszimbiontás kolonizációja az első mintavétel során (2001. június) szignifikánsan kisebb aktivitást mutatott, és csökkent a gomba működőképességét jelző arbuszkulumok mennyisége is. A további mintavételek során (2001. augusztus és október) azonban ezek a különbségek nem jelentkeztek, a szimbiózis működőképessége helyreállt. A varianciaanalízis azonban összesített hatásban szignifikáns különbséget jelzett. A gyökérfelszín kitenyészthető mikrobacsoportjainak csíraszámában nem adódott statisztikailag igazolható különbség a kétféle növény között. Az FDA módszerrel kimutatható össz-mikrobiális aktivitást ugyanakkor mindegyik mintavételnél nagyobbnak találtuk a Bt-kukorica rizoszférájában, amiből a fiziológiai tulajdonságok megváltozására következtettünk. A transzgénikus növény gyökérhatásának távolabbi részén, a külső rizoszférában a Trichodema gombák száma és faji összetétele csak szezonális változásokat mutatott, de nem különbözött szignifikánsan a génmódosított növénynél. Eredményeink jelzik a génmódosítás közvetett hatását a rizoszférában található „nem célzott” szervezetek összetételére vagy aktivitására, és felhívják a figyelmet a további, tartamjellegű vizsgálatok szükségességére is.
Baktériumok és gombák kolonizációja génmódosított (Bt-) és izogénes kontroll kukorica rizoszférájában
Authors: Villányi Ilona , Füzy Anna , Naár Zoltán 
Published: April 2007

A Bacillus thuringiensiscry1Ab endotoxint termelő transzgénikus kukorica (DK440BTY) és izogénes, toxint nem termelő kukorica (DK440) rizoszféráját jellemeztük talajbiológiai eszközökkel, illetve összehasonlító értékelést végeztünk egy vegetációs periódus három mintavételi időszakában. Telepszámlálásos módszerrel meghatároztuk néhány kitenyészthető mikrobacsoport (heterotrófok, oligotrófok, spórás mikrooganizmusok, szabadon élő N2-kötők és mikroszkopikus gombák) csíraszámát a rizoszféra talajában. Elvégeztük a mikrobiális össz-aktivitás vizsgálatát fluoreszcein-diacetát (FDA) hidrolízisének mérésével, illetve nyomon követtük a gyökérrendszer szimbiotikus struktúráinak, azaz az arbuszkuláris mikorrhiza gombák kolonizációjának a működőképességét is. A rizoszférához szorosan kapcsolódó talajrészben a szabadon élő szaprotróf Trichoderma gombák faji diverzitásának az alakulását ellenőriztük. Megállapítottuk, hogy a belső rizoszféra (endoriza) mikroszimbiontás kolonizációja az első mintavétel során (2001. június) szignifikánsan kisebb aktivitást mutatott, és csökkent a gomba működőképességét jelző arbuszkulumok mennyisége is. A további mintavételek során (2001. augusztus és október) azonban ezek a különbségek nem jelentkeztek, a szimbiózis működőképessége helyreállt. A varianciaanalízis azonban összesített hatásban szignifikáns különbséget jelzett. A gyökérfelszín kitenyészthető mikrobacsoportjainak csíraszámában nem adódott statisztikailag igazolható különbség a kétféle növény között. Az FDA módszerrel kimutatható össz-mikrobiális aktivitást ugyanakkor mindegyik mintavételnél nagyobbnak találtuk a Bt-kukorica rizoszférájában, amiből a fiziológiai tulajdonságok megváltozására következtettünk. A transzgénikus növény gyökérhatásának távolabbi részén, a külső rizoszférában a Trichodema gombák száma és faji összetétele csak szezonális változásokat mutatott, de nem különbözött szignifikánsan a génmódosított növénynél. Eredményeink jelzik a génmódosítás közvetett hatását a rizoszférában található „nem célzott” szervezetek összetételére vagy aktivitására, és felhívják a figyelmet a további, tartamjellegű vizsgálatok szükségességére is.
Magyarország talajainak vízraktározó képessége
Authors: Várallyay György 
Published: April 2007

A Kárpát-medence, benne Magyarország, különösen pedig a Magyar Alföld vízkészletei (lehulló csapadék, felszíni és felszín alatti vízkészletek) korlátozottak, s ebből a nem növekvő (sőt, esetleg csökkenő) készletből kell az egyre nagyobb, s egyre sokoldalúbbá váló társadalmi igényeket kielégíteni. Még nagyobb problémát jelent azonban, hogy a szűkös vízkészletek is igen nagy tér- és időbeni változékonyságot mutatnak. Ilyen körülmények között gazdasági és környezeti szempontból egyaránt megkülönböztetett jelentősége van a talaj vízgazdálkodási tulajdonságainak, elsősorban a talaj vízraktározó képességének. A szerző és munkatársai ezek jellemzésére alkottak kvantitatív határértékekkel jellemzett kategória-rendszert, szerkesztették meg a kategóriák 1:100 000 méretarányú térképét, s dolgoztak ki módszert azok részletes nagyméretarányú térképezésére. Adataink alapján megállapítottuk, hogy Magyarország legnagyobb kapacitású potenciális természetes víztározója a talaj, amelybe optimális esetben az éves csapadék közel kétharmada beleférne! (teljes vízkapacitás, VKT » 50%); ennek jelentős hányada tározódhatna a talajban (szabadföldi vízkapacitás, VKsz), mégpedig - közel felében - a növény által felvehető formában (hasznosítható vízkészlet, DV). A potenciális tározó kapacitás nyújtotta lehetőség azonban csak viszonylag ritkán realizálódhat az alábbi okok miatt: - vízraktározó tér vízzel telítettsége („tele üveg effektus”); - beszivárgást megakadályozó fagyott réteg („befagyott üveg effektus”); - beszivárgást megakadályozó víz át nem eresztő, vagy igen kis vízvezető képességű réteg a talaj felszínén vagy felszín közelben („ledugaszolt üveg effektus”); - a talaj gyenge víztartó képessége („lyukas edény effektus”). A talaj ezek miatt gyakran okozza vagy fokozza a szeszélyes időjárás kedvezőtlen ökonómiai és ökológiai következményeit; eredményezi azt, hogy a lehulló csapadéknak gyakran csak szerény hányada jut el a növényig; járul hozzá a sajnos egyre gyakrabban jelentkező szélsőséges vízháztartási helyzetek (árvíz, belvíz, túlnedvesedés, ill. aszály) kialakulásához.
Egy országos, átnézetes, térbeli talajinformációs rendszer kiépítésének igénye, lehetősége és lépései
Authors: Szabó József , Pásztor László , Bakacsi Zsófia 
Published: April 2007

A talajokra vonatkozó információigény az utóbbi évtizedekben erőteljesen megnövekedett, nem csak az agrárium részéről. Az információkkal szembeni aktuális elvárás, hogy azok digitálisan és minél szélesebb körben legyenek hozzáférhetők, ezért a legfőbb talajtani információhordozó szerepét a (térbeli) talajinformációs rendszerek vették át. A hagyományos talajfelvételezés és -térképezés idő- és költségigényes. Újabb országos, térképezési munkák nem várhatók, emiatt egyre nagyobb szerepet kap a talajokról rendelkezésre álló információk mind alaposabb kiaknázása. A hazai digitális talajtani információk között kitüntetett szerepe van a Kreybig-térképezés feldolgozása alapján kiépülő, országos, átnézetes léptékű Kreybig Digitális Talajinformációs Rendszernek (KDTIR). Az alapját adó felvételezés, a rendelkezésre álló térképek és magyarázó füzetek sokkal több információt tartalmaznak, mint amit hagyományos módszerekkel fel lehetett dolgozni belőlük, és ami az archívum nyers digitális feldolgozása eredményeként előáll. A kialakított térbeli talajinformációs rendszer térbeli és tematikus pontosítására, finomítására, aktualizálására, illetve megbízhatóságának becslésére lehetőség van az eredeti térképi alapú talajtani információk mind alaposabb kiaknázása, megfelelő térbeli adatinfrastruktúrába illesztése és jól irányzott mintavételezéseken alapuló, újrafelvételezett adatok integrálása révén.
Urinary biomarkers to assess exposure of cats to environmental tobacco smoke
Authors: McNiel Elizabeth A. , Carmella Steven G. , Heath Lori A. , Bliss Robin L. , Le Ky-Anh , Hecht Stephen S. 
Published: April 2007

Abstract
Objective—To evaluate the use of urinary biomarkers to assess exposure of cats to environmental tobacco smoke (ETS).
Animals—61 healthy client-owned cats (19 from households in which smoking was reported and 42 from households in which there was no smoking).
Procedures—Urine samples were obtained from each cat and assayed for total nicotine (nicotine plus nicotine glucuronide) and total cotinine (cotinine plus cotinine glucuronide) content by use of gas chromatography-mass spectrometry. In addition, total urinary content of 4-(methylnitrosamino)-1-(3-pyridyl)-1-butanol (NNAL), a major metabolite of the tobacco-specific nitrosamine 4-(methylnitrosamino)-1-(3-pyridyl)-1-butanone, was measured by use of gas chromatography with nitrosamine-selective detection.
Results—Cats from households in which smoking was reported had significantly higher concentrations of total nicotine (70.4 ng/mL), total cotinine (8.53 ng/mL), and total NNAL (0.0562 pmol/mL) in urine, compared with concentrations for cats that lived in households in which there was no smoking (4.89 ng/mL, 0.74 ng/mL, and 0.0182 pmol/mL, respectively).
Conclusions and Clinical Relevance—Analysis of these data provided biochemical evidence of exposure to ETS and uptake of tobacco-specific carcinogens by cats that live in households with smokers. Biomarkers could facilitate investigation of the health effects of ETS in cats and other species.
Evaluation of agreement between two instruments in measurements of radiation dose rates in cats that underwent iodine I 131 treatment
Authors: Chalmers Heather J. , Scrivani Peter V. , Dykes Nathan L. , Hubble Lorna J. , Hobbs Jeff M. , Erb Hollis N. 
Published: April 2007

Abstract
Objective—To assess agreement between a commercially available Geiger-Meuller (GM) survey meter and millirem tissue-equivalent (TE) meter for measuring radioactivity in cats treated with sodium iodine I 131 (131I).
Animals—15 cats with hyperthyroidism and undergoing 131I treatment.
Procedures—Duplicate measurements were obtained at a distance of 30 cm from the thyroid region of each cat's neck by 2 observers who used both meters on day 3 or 5 after131I administration. Comparisons of measurements between meters and observers were made, with limits of agreement defined as the mean difference ± 2 SDs of the differences.
Results—For observer 1, the mean of the differences in the 2 meters' measurements in all cats was 0.012 mSv/h (SD, 0.011 mSv/h). For observer 2, the mean of the differences in measurements was 0.012 mSv/h (SD, 0.010 mSv/h). For the GM meter, the mean of the differences of the 2 observers for all cats was 0.003 mSv/h (SD, 0.011 mSv/h). For the TE meter, the mean of the differences of the 2 observers for all cats was 0.003 mSv/h (SD, 0.007 mSv/h).
Conclusions and Clinical Relevance—Results indicate that there was considerable agreement between meters and observers in measurements of radioactivity in cats treated with 131I. Measurements obtained by use of the GM meter may be approximately 0.01 mSv/h less than or 0.03 mSv/h higher than those obtained with the TE meter. If this range is acceptable for an institution's release criteria, the 2 meters should be considered interchangeable and acceptable for clinical use.