bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Preparation of an inclusion complex of nickel-based β-cyclodextrin: Characterization and accelerating the osteoarthritis articular cartilage repair
Authors: Ji Fengkun , Zeng Xu , Wang Zhendong , Chen Hui , Li Wenchao , Li Haoyu 
Published: April 2024

Abstract
Osteoarthritis is caused by the cartilage destruction of the bones of the joint surfaces and structures that produce synovium fluid. Osteoarthritis treatment includes the use of surgical methods and non-surgical or maintenance treatments including knee orthoses, medical insoles with external edges, use of physiotherapy techniques, exercise, weight loss in obese people, and teaching the principles of joint care. The main goal of treatment in osteoarthritis of the knee is to ameliorate physical function, decrease pain, and reduce the progression of the disease, through correcting the knee alignment and reducing the varus torque. Previous studies have indicated that medicinal plants and herbal nanoparticles (NPs) have the best anti-inflammatory effects. β-Cyclodextrin is a cyclic carbohydrate molecule that is used as a host to prepare inclusion complexes. In this study, the synthesis of nickel NPs is based on β-cyclodextrin (NiBCD NPs) for accelerating the osteoarthritis articular cartilage repair. The FT-IR and XRD techniques confirmed the formula of NiO for the NiBCD NPs. The FE-SEM imaging shows a non-spherical structure for NiBCD NPs with a size of less than 100 nm. In EDX, the signals at the energy levels of 8.3, 7.5, and 0.87 keV are assigned for the electron migration of Ni Kβ, Ni Kα, and Ni Lα. Furthermore, the signals for the elements of oxygen and carbon of BCD appeared at 0.52 and 0.28 keV. The effectiveness of NiBCD NPs in promoting chondrogenesis was examined in orthopedic experiments using primary cultured chondrocytes. Subsequently, we determined the functional restoration following NiBCD NPs’ transplantation in a knee osteoarthritis articular cartilage injury model. We conducted histological, PCR, and Western blot assays. In the immunological analysis, the levels of MMPs, IL-1β, TNF-α, and p-p65 expression were found to be reduced by NiBCD NPs. This reduction may be attributed to the regulation of cellular redox homeostasis through Nrf2. Furthermore, our findings demonstrated the positive impact of NiBCD NPs on stimulating chondrogenesis in vitro. Notably, the NiBCD NPs’ application accelerated the recovery of injury-induced dysfunction. Additionally, the presence of NiBCD NPs at the injury site suppressed abnormal fibrosis and angiogenesis. The histological assay revealed the chondrocytes’ proliferation and increased cartilage matrix synthesis in the NiBCD NPs’ presence.
Publishing strategies and professional demarcations: Enacting media logic(s) in European academic climate communication through open letters
Authors: Graminius Carin 
Published: April 2024

Abstract
The mediatization concept rests on the increasing centrality of media in everyday spheres. Within academia, mediatization is explored in various ways, such as through the use of social media, news media, and researchers’ adoption of certain media logic(s). While many studies focus on media logic(s) as an explanatory device, it can also be seen as a contextual relationship between actors enacted for various purposes. This paper explores how academics enact media logic(s) in climate communication and for what purpose. By drawing on interviews with initiators of open letters on climate change, this paper illustrates that media logic(s) is evoked as a publishing strategy and a way to demarcate academics from news media journalists. The study thus suggests a conceptual shift from debates about what media logic(s) is to what it does in specific communication contexts.
Face-to-Face & digital: Die interaktive und multimodale Herstellung digitalisierter Handlungsräume in Kopräsenz
Authors: Oloff Florence , König Katharina 
Published: April 2024

AbstractIn this contribution we analyse how mobile device users in face-to-face communication jointly negotiate the boundaries and action spaces between digital and non-digital, shared and individual, public and private. Instead of conceptualising digital and face-to-face, i. e., non-digital, communication as separate, more recent research emphasises that social practices relying on mobile devices increasingly connect physical and virtual communicative spaces. Using multimodal conversation analysis, we investigate the situated use of mobile devices and media in social interaction. Excerpts from videotaped everyday conversations illustrate how participants frame their smartphone use in the presence of others, such as when looking at digital pictures, or when recording voice messages. A detailed analysis of verbal and embodied conduct shows how participants negotiate and interpret the connection or separation of digital and non-digital activities and possible forms of participation within these. (Digital) publicness or privacy are therefore to be understood as an interactive accomplishment.
Expansión de sistemas de transmisión eléctrica usando tablas de probabilidad de pérdida de capacidad en el modelo generación-transmisión
Authors: Maita-Sánchez Santiago Javier , Barrera-Singaña Carlos Andrés 
Published: April 2024

Los sistemas eléctricos de potencia, en la etapa de generación-transmisión tienen gran preponderancia a nivel mundial. Estos sistemas constituyen la vía para distribuir vastas cantidades de energía eléctrica desde los centros de generación eléctrica hacia los distintos sectores de consumo. La planeación de la expansión de los sistemas de generación y transmisión tiene una gran representatividad, por lo que atender la respuesta de la demanda y su crecimiento es el desafío de las empresas dedicadas a este giro de negocio. En este trabajo, se planea la expansión del sistema de generación y transmisión en un sistema eléctrico de prueba mediante dos fases. En primera instancia, se desarrolla un algoritmo que permita construir tablas de probabilidad de pérdida de capacidad y utilizar criterios de confiabilidad para determinar los nuevos proyectos de generación necesarios para cubrir la demanda y tener la reserva necesaria al año horizonte de planificación. Con los resultados de la primera fase se da apertura a la segunda fase, en la cual se utiliza un algoritmo de optimización para un problema de carácter entero lineal mixto y aplicación del flujo óptimo de potencia DC para determinar los proyectos de transmisión necesarios para conectar, al sistema base, los nuevos proyectos de generación determinados en la primera fase y su despacho de potencia óptimo para minimizar costos tanto de inversión como de operación.
El uso de infografías para fortalecer la integridad académica: experiencia de la Escuela de Ciencias de la Educación de la Universidad Estatal a Distancia de Costa Rica
Authors: Solano Fallas Andrés , Vargas Víquez Ana María , Madriz Bermúdez Linda María 
Published: April 2024

This article is a systematization of the experience carried out by the Academic Integrity Team (ETIA in Spanish) of the School of Educational Sciences (ECE in Spanish) of the State Distance University of Costa Rica (UNED in Spanish), with the aim of raising awareness of academic integrity as a response to the increase in fraudulent practices that occurred during the year 2020, as a result of the massive virtualization of subjects, on account of the COVID-19 pandemic. Seeking to transcend the traditional punitive approach to academic fraud used as a strategy, two series of ten infographics were produced, under three key axes (awareness training, theoretical, and reflective), which address both regulatory theoretical aspects of academic fraud and plagiarism, as well as surrounding elements of learning that affect academic success. Having said this, the main result of the experience was that the work carried out by the ETIA was reflected in a reduction in the number of complaints about academic fraud and the like filed with the ECE, which suggests not only the relevance of the strategy, but also of the theoretical axes that guided it.
Еколого-біологічні особливості Parrotia persica (DC.) C.A.Mey. в умовах Приморської посушливої та Північно-західної достатньо зволоженої кліматичних зон України
Authors: Prykladivska Tetyana , Osadcha Larysa 
Published: April 2024

Пароція персидська (Parrotia persica (DC.) C.A.Mey.) – вологолюбний мезотермічний релікт Гірканської флористичної області, що простягнулась вузькою смугою вздовж південного узбережжя Каспійського моря. Біологія та екологія виду відзначаються тими особливостями, які сформувались ще в умовах вологого і теплого клімату третинного періоду, а основна своєрідність ритму розвитку полягає у відсутності чітко вираженого зимового спокою і наявності літнього спокою, який у природному ареалі не пов'язаний з періодом посухи. Першу спробу інтродукції Parrotia persica на півдні материкової частини України здійснив в 30-х роках ХХ ст. директор Одеського ботанічного саду, видатний ботанік і дослідник флори Кавказу, академік Володимир Іполитович Липський.
Мета досліджень полягала в оцінці успішності інтродукції Parrotia persica в умовах «ex situ» об’єктів природно-заповідного фонду двох кліматичних зон України – Приморської посушливої та Північно-західної достатньо зволоженої.
Порівняння фенологічного розвитку середньовікових дерев пароції персидської в Приморській посушливій кліматичній зоні України з умовами природного ареалу показало, насамперед, суттєві відмінності у розвитку генеративних органів: скорочений період цвітіння і недостатнє визрівання насіння, яке навіть у випадку рясного плодоношення має схожість на рівні 1-2%. Характерні також передчасне завершення приросту пагонів (у липні) і явно скорочений період опадання листків (листопад-грудень). В той же час, в умовах Північно-західної достатньо зволоженої кліматичної зони України, у рослин віргінільного періоду онтогенезу спостерігається другий осінній приріст пагонів, а фенофаза листопаду триває до кінця березня наступного року, що подібно до особливостей розвитку залізного дерева у природному ареалі.
The age structure of Ulmus L. stands in the eastern regions of Ukraine
Authors: Meshkova Valentyna , Pyvovar Tetiana , Kuznetsova Olena 
Published: April 2024

The aim of the research was to determine the features of the age structure for natural and artificial elm stands depending on species, origin, and region. The proportion of the stand area of natural and artificial stands of each elm species by 10-year age classes was evaluated for the forest fund of the Donetsk, Kharkiv, and Sumy Regional Forest and Hunting Management Administrations (RFHMA). Four main forest-forming elm species are represented in the forest fund of the Donetsk and Kharkiv RFHMA (U. minor, U. laevis, U. glabra, and U. pumila). In the Sumy RFHMA, there are three forest-forming elm species: U. minor, U. laevis, and U. glabra. The maximum age of U. minor is 120, 117, and 91 years in the Donetsk, Kharkiv, and Sumy RFHMA, respectively. The mean and the maximum age of U. minor and U. glabra tends to decrease in the Donetsk – Kharkiv – Sumy RFHMA row. The proportion of U. laevis is larger in man-made plantations than in natural stands, however, in natural stands, it also increases in the Donetsk – Kharkiv – Sumy RFHMA row. U. glabra prevails in natural stands. U. pumila in the Donetsk RFHMA grows mainly in man-made plantations. A decrease in the area of newly formed U. minor stands in the Donetsk RFHMA occurred after the 1950s, and in the Kharkiv RFHMA after the 1960s in both artificial and natural stands. In the Sumy RFHMA, this also happened in the 1960s in man-made plantations. A decrease in the area of U. glabra natural and artificial stands occurred also after the 1960s. We suppose that an epiphytoty of the Dutch elm disease, well-known in Europe in the 1960s, could also be the cause of elm decline in the eastern part of Ukraine. The proportion of the stands’ area preserved up to a certain age, depends on particular elm species, region, and stand origin. However, in order to clarify the survival rate, it is necessary to consider the type of forest site conditions, the proportion of elms in the stand composition, and some other features that are to be analyzed in future research.
Лісівничо-екологічні особливості поширення та підвищення біотичної стійкості соснових лісостанів в умовах Львівського регіону
Authors: Krynytskyy Hryhoriy , Korol Mykola , Lavnyy Vasyl , Kovaleva Valentyna , Kramarets Volodymyr , Krynytska Olga , Mahuran Volodymyr 
Published: April 2024

Загальна площа лісових земель у Львівському регіоні (області), на яких поширена Pinus sylvestris L., становить 151246,5 га, з яких 94648,8 га (62,5%) зайняті деревостанами штучного походження, а 48898,3 га (32,3%) – природного походження. При цьому соснові лісостани поширені у всіх чотирьох трофотопах – A, B, C і D та у сухих, свіжих, вологих, сирих і мокрих гігротопах. В основному сосна звичайна. в регіоні росте у відповідних для неї клімато-едафічних та фітоценотичних умовах, в яких займає площу 137467,6 га або 90,9% від загальної площі соснових лісостанів. Водночас на площі 13778,9 га (9,1%) вона поширена у не властивих для неї лісорослинних умовах, зокрема в грудах.
Найбільшу площу у всіх типах лісорослинних умов займають чисті соснові деревостани (10 од. – 71592,6 га (47,3%). Поширеними є також деревостани з часткою сосни в складі 6, 7, 8 і 9 од. – 64032,6 га (42,4%). За віком переважають середньовікові соснові деревостани (69723 га або 46,1%). Понад 64% деревостанів за участю Pinus sylvestris характеризуються середньою відносною повнотою (0,51-0,80) та 25,7% є високоповнотними (0,81 і більше).
Соснові деревостани в регіоні відзначаються високою продуктивністю і сягають І, Іа та вищих класів бонітету. Їхня площа складає 12548,1 га (82,3%). Запаси соснових деревостанів уже в пристиглому віці досягають понад 300 м³/га. Найбільший щорічний приріст у всіх типах лісорослинних умов спостережено у середньовіковому періоді – 4,5-5,8 м³/га.
Для забезпечення високої життєвості Pinus sylvestris та збереження соснових деревостанів необхідне регулярне здійснення низки лісогосподарських заходів, серед яких: проведення патологічних обстежень та оздоровчих заходів; своєчасне проведення рубок догляду, рубок головного користування та санітарних рубок; збільшення біорізноманіття лісостанів; створення лісових культур відповідно до едафо-кліматичних умов території регіону та лісонасінного районування; відбір біологічно стійких генотипів сосни звичайної; запровадження вибіркового, наближеного до природи лісівництва.
Pесурсний потенціал та структура клейковільхових деревостанів Українського Полісся
Authors: Lakyda Petro , Smolin Vitaly 
Published: April 2024

Стале та раціональне використання лісових ресурсів в умовах переходу лісової галузі України на європейські стандарти і ринкові засади управління потребує системного опрацювання відповідного нормативно-інформаційного забезпечення для оцінювання деревних ресурсів основних лісотвірних видів країни. При цьому інформація про розмірно-якісну структуру запасу насаджень, які відводяться в рубку, має чи не найвагоміше значення у плануванні діяльності лісогосподарського виробництва.
Реалізація цього завдання потребує актуального оцінювання запасів деревостанів за основними таксаційними ознаками. З цією метою проаналізовано структуру основних таксаційних показників деревостанів вільхи клейкої Українського Полісся за даними повидільної бази даних ВО «Укрдержліспроект» станом на 01.01.2011 року. Оцінено ресурсний потенціал деревостанів, придатних до експлуатації, проаналізовано його складові у межах лісового фонду адміністративних областей досліджуваної зони. Встановлено, що вікова структура деревостанів знаходиться в діапазоні 43–50 років, що свідчить про достатній потенціал товарної деревини вільхи клейкої із середнім запасом деревини від 152 м3·га-1 на Рівненщині до 189 м3·га-1 на Київщині. Для досліджуваної категорії деревостанів характерні середні відносні повноти (0,70) та доволі високі класи бонітету (І,8). Понад 80,0% деревостанів мають паросткове походження. Вікова структура лісів регіону нерівномірна з істотним переважанням середньовікових деревостанів. Деревостани вільхи клейкої ростуть практично в усіх типах лісорослинних умов Українського Полісся домінуючи, однак, у сугрудових умовах (87,6%), з них 77,6% – у сирому гігротопі.
Досліджувана категорія насаджень становить вагому частку у лісоресурсному потенціалі лісового фонду України і потребує опрацювання сучасного нормативно-інформаційного забезпечення для оцінювання кількісних і якісних параметрів дерев і деревостанів.
Serum copeptin in women with gestational diabetes mellitus: A meta-analysis
Authors: He Yuanqi , Li Xue , Li Xiaoxiao , Cui Weiwei , Zhang Shihong 
Published: April 2024

Previous studies have reported mixed results regarding the relationship between serum copeptin levels and gestational diabetes mellitus (GDM) risk. To address inconsistencies in prior research, this meta-analysis examines the potential link between serum copeptin levels and the risk of developing GDM. Our objective was to comprehensively evaluate this association. We systematically reviewed observational studies from Medline, Web of Science, Embase, Wanfang, and China National Knowledge Infrastructure (CNKI) databases up to October 15, 2023, employing a random-effects model to integrate the data while considering heterogeneity. This analysis incorporated 10 studies comprising 625 women with GDM and 1212 healthy pregnant controls. Our findings showed no significant difference in serum copeptin levels between women with GDM and those without (standardized mean difference [SMD] 0.01, 95% confidence interval [CI] −0.22 to 0.24, P = 0.92, I2 = 75%). Univariate meta-analysis indicated a positive correlation between the body mass index (BMI) of the participants and the outcomes (coefficient = 0.11, P = 0.002). Further subgroup analysis demonstrated that women with a mean BMI ≥ 26 kg/m2 and GDM had significantly higher serum copeptin levels compared to their non-GDM counterparts (SMD 0.31, 95% CI 0.05 to 0.57, P = 0.02, I2 = 46%). Conversely, no difference was observed in women with a BMI < 26 kg/m2 (SMD −0.23, 95% CI −0.37 to−0.09, P = 0.002, I2 = 0%, P for subgroup difference = 0.003). Variables, such as the country of study, maternal age, the timing of blood sampling, copeptin measurement methods, or GDM diagnostic criteria did not significantly affect the results. In summary, the association between serum copeptin levels and GDM risk is influenced by the BMI of pregnant women, indicating that elevated serum copeptin might be linked to GDM in individuals with a BMI ≥ 26 kg/m2.
Fertility differences between two wild-type <i>Drosophila melanogaster</i> lines correlate with differences in the expression of the <i>Jheh</i> gene, which codes for an enzyme degrading juvenile hormone
Authors: Andreenkova O. V. , Adonyeva N. V. , Efimov V. M. , Gruntenko N.  E. 
Published: April 2024

Juvenile hormone plays a “status quo” role in Drosophila melanogaster larvae, preventing the untimely metamorphosis, and performs a gonadotropic function in imagoes, ensuring the ovaries’ preparedness for vitellogenesis. The decreased level of juvenile hormone results in reproductive disorders in D. melanogaster females including a delay in the oviposition onset and a fertility decrease. Another factor that can affect the insect reproduction is an infection with the maternally inherited symbiotic α-proteobacterium Wolbachia. The present study is devoted to the analysis of the expression of two juvenile hormone metabolism genes encoding enzymes of its synthesis and degradation, juvenile hormone acid O-methyltransferase ( jhamt) and juvenile hormone epoxide hydrase (Jheh1), respectively, in four wild-type D. melanogaster lines, two of them being infected with Wolbachia. Lines w153 and Bi90 were both derived from an individual wild-caught females infected with Wolbachia, while lines w153T and Bi90T were derived from them by tetracycline treatment and are free of infection. Line Bi90 is known to be infected with the Wolbachia strain wMel, and line w153, with the Wolbachia strain wMelPlus belonging to the wMelCS genotype. It was found that infection with either Wolbachia strain does not affect the expression of the studied genes. At the same time, it was shown that the w153 and w153T lines differ from the Bi90 and Bi90T lines by an increased level of the Jheh1 gene expression and do not differ in the jhamt gene expression level. Analysis of the fertility of these four lines showed that it does not depend on Wolbachia infection either, but differs between lines with different nuclear genotypes: in w153 and w153T, it is significantly lower than in lines Bi90 and Bi90T. The data obtained allow us to reasonably propose that the inter-line D. melanogaster polymorphism in the metabolism of the juvenile hormone is determined by its degradation (not by its synthesis) and correlates with the fertility level.
Success Rate of Ultrasonic Retrieval for Separated Instruments with Different Lengths using Modified Staging Platform: A Comparative In-Vitro Study
Authors: Mohamed Basim Samir , Sabet Prof. Dr. Nihal Ezzat , Morsy Assoc. Prof. Dr. Dina Ahmed 
Published: April 2024

Abstract
The present study aims to evaluate the time and success rate of ultrasonic retrieval of separated instruments of 3, 5 and 7 millimeters lengths and resistance to vertical root fracture when modified staging versus conventional staging platforms techniques are used in moderately curved mesial roots of mandibular molars.

PICO:
P: Population
Mesiobuccal canals of moderately curved mesial roots of mature mandibular molars with separated instruments.
I: Intervention
I1: Ultrasonic retrieval of 5mm separated instrument by conventional staging platform.
I2: Ultrasonic retrieval of 7mm separated instrument by conventional staging platform.
I3: Ultrasonic retrieval of 3mm separated instrument by modified staging platform.
I4: Ultrasonic retrieval of 5mm separated instrument by modified staging platform.
I5: Ultrasonic retrieval of 7mm separated instrument by modified staging platform.
C: Control
C: Ultrasonic retrieval of 3mm separated instrument by conventional staging platform.
O: Outcome
• O1: Retrieval time.
• O2: Retrieval success rate.
• O3: Vertical fracture resistance.
Assessment of macro, trace and toxic element intake from rice: differences between cultivars, pigmented and non-pigmented rice
Authors: Liu Xingyong , Li Qian , Yan Hongmei , Wang Yunmei 
Published: April 2024

Abstract

Pigmented and non-pigmented rice varieties (grown in different areas) were collected in China, Yunnan, to investigate the content of macro-, trace elements and potentially toxic elements (PTEs), and to assess the health risk associated with dietary intake. The order of elemental concentrations in rice was Mn > Zn > Fe > Cu > Se for trace elements, P > K > Mg > Ca > Na for macro elements, and Cr > As > Cd for PTEs. Rice with a high concentration of essential elements also associated with a high content of PTEs. In addition, higher content of Cr, Mn and Na were found in pigmented rice. The health risk assessment showed that the daily intake of all elements was below the tolerable limit (UL). Moreover the intake of Fe, Zn and Se was far from sufficient for the nutrient requirement. The PTEs in rice dominated the health risk. Of concern is that this rice consumption is likely to contribute to carcinogenic risks in the long term and that adults are at higher health risk from pigmented rice compared to non-pigmented rice. This study confirms that the lack of essential micronutrients in rice and the health risk associated with rice diets should remain a concern.