bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
ПОВЕДІНКОВІ РЕАКЦІЇ ГРИЗУНІВ ПІСЛЯ ВВЕДЕННЯ ПОХІДНИХ 1,2,3-ТРИАЗОЛО-1,4-БЕНЗОДІАЗЕПІНІВ В ТЕСТІ «ВІДКРИТОГО ПОЛЯ»
Authors: Botsula I. V. , Kireyev I.V. , Koshovyi O. M. , Mazur M. O. , Chebanov V. A. 
Published: April 2024

Мета роботи. Дослідження впливу нових синтезованих похідних 1,2,3-триазоло-1,4-бензодіазепінів на поведінкові реакції гризунів в тесті «відкритого поля».
Матеріали та методи. Перед застосуванням 1,2,3-тріазоло-1,4-бензодіазепінів під шифром МА-252, МА-253, МА-254, МА-255 та МА-261 у експериментах in vivo було здійснено тритурацію похідних з лактозою у співвідношенні 1:1000. Поведінкові реакції гризунів оцінювали у тесті «відкритого поля», під час якого реєстрували кількість перетнутих квадратів, вертикальних стійок, заглядань в нірки, актів дефекацій, уринацій та вмивань.
Результати та обговорення. Рухова активність, яка характеризується кількістю перетнутих квадратів, зростала при введенні похідного МА-253 в усіх досліджуваних дозах в порівнянні з показником в групі контролю та достовірно не відрізнялась від групи, яка отримувала гідазепам. Найбільшу кількість стійок, що є проявом орієнтовно-дослідницької активності тварини в умовах тесту, спостерігали в дослідних групах, шо отримували похідні МА-253 та МА-255 в дозі 1 мг/кг та препарат-порівняння гідазепам. Зростання кількості обстежених нірок спостерігали в багатьох досліджуваних групах, однак значущі зміни були лише в групах, які отримували похідне МА-253 та гідазепам в дозі 1 мг/кг. Також встановлено вплив на емоційну компоненту поведінкових реакцій гризунів.
Висновки. Встановлено, що найвиразніші зміни здійснює похідне МА-253 в дозі 1 мг/кг, яке призводить до збільшення рухової та орієнтовно-дослідницької активності, при цьому зменшується сума емоційних проявів у тварин, що за характером впливу є подібним до препарату-порівняння гідазепаму. Така поведінка мишей може свідчити про зменшення рівня тривоги та психоемоційного напруження тварин, а також вказує на перспективність подальших досліджень фармакологічної активності похідного МА-253.
ВИВЧЕННЯ УМОВ ЕКСТРАКЦІЇ ДЕКСТРОМЕТОРФАНУ ОРГАНІЧНИМИ РОЗЧИННИКАМИ З ВОДНИХ РОЗЧИНІВ
Authors: Mykhalkiv M. M. , Ivanusa I. B. , Dmytriv M. I. , Yatsyuk V. M. , Korobchuk V.  M. 
Published: April 2024

Мета роботи. Вивчити умови екстракції (ефективний екстрагент, рН середовища, сторонні електроліти) декстрометорфану з водних розчинів.
Матеріали і методи. Дослідження виконані із субстанцією декстрометорфану гідроброміду (серія № 6700-34-1, Fagron GmbH & Co. KG, Німеччина). У роботі використовували реактиви: хлороформ, діетиловий етер, гексан, натрію хлорид, амонію сульфат; 0,1 М розчини хлоридної кислоти і натрій гідроксиду. Спектрофотометричні вимірювання проводили на спектрофотометрі Lambda-25 (PerkinElmer, USA), вимірювання рН розчинів – на іономірі моделі АІ-123.
Результати й обговорення. Досліджено умови екстракції декстрометорфану з водного середовища (рН 3-12) різними органічними розчинниками. Встановлено, що найвищий ступінь вилучення декстрометорфану (82,64 %) досягається при екстрагуванні хлороформом з лужних водних розчинів (pH 10). Вилучення декстрометорфану з водного розчину гексаном спостерігається починаючи з рН 5. Це дозволяє використовувати гексан, як екстрагент для очищення органічних витяжок, отриманих при ізолюванні декстрометорфану з біологічного матеріалу. Додавання в екстракційну систему електролітів-висолювачів супроводжується підвищенням ступеня вилучення декстрометорфану з кислих розчинів хлороформом, діетиловим ефіром та гексаном і не впливає на ефективність його екстракції з лужних розчинів.
Висновки. Найбільш ефективним екстрагентом декстрометорфану з водних лужних розчинів (рН 10) є хлороформ. Гексан рекомендується використовувати для очищення органічних витяжок від домішок з слабко кислого середовища (рН 5). Застосування електролітів-висолювачів під час екстрагування декстрометорфану буде дещо підвищувати ступінь вилучення з слабко кислих розчинів і не впливатиме на ефективність вилучення з лужних.
ВПЛИВ ГУСТОГО ЕКСТРАКТУ З ГРИБІВ МАЙТАКЕ НА ОЗНАКИ ЗАПАЛЬНОГО ПРОЦЕСУ ЗА УМОВ ТЕСТОСТЕРОН-ІНДУКОВАНОЇ ДОБРОЯКІСНОЇ ГIПЕРПЛАЗІЇ ПЕРEДМІХУРОВОЇ ЗАЛOЗИ У ЩYРІВ
Authors: Herasymets I. I. , Fira L. S. , Medvid I. I. 
Published: April 2024

Мета роботи. Дослідження впливу гyстого eкстракту з грибів майтаке нa розвиток запальних процесів у білих щурів із доброякісною гіперплазією передміхурової залози, індукованою тестостероном.
Матеріали і методи. Дослідження проведено на бiлих щурaх-сaмцях, Доброякісну гіперплазію пeредміхурoвої залoзи моделювали шляхoм пiдшкірного ввeдення тeстостерону пропіонату в дoзі 3мг/кг маси тіла тварини протягом 21 дня. Густий екстракт грибів майтаке використовувався для усунення викликаних порушень. Екстракт застосовували перорально щодня протягом трьох тижнів одночасно з тестостероном в дoзі 150 мг/кг мaси тiла твaрини. Як референс-препарат бyло обранo “Простатофіт”, який ввoдили iнтрагастрально за тiєю ж схeмою, щo і дослiджуваний eкстракт в розведенні 1:10 у дозі 1мл/100 г маси тіла щура. На 15 та 22 доби експерименту здійснювали евтаназію щурів із використанням тіопенталу натрію. Протизапальну дію густого екстракту з грибів майтаке оцінювали за наступними біохімічними показниками: кількістю лейкоцитів, величиною швидкості осідання еритроцитів, вмістом С-реактивного протеїну, інтерлейкіну-6, фактора некрозу пухлин-α, тестостерону та дигідротестостерону у сирoватцi кровi тварин.
Результати й обговорення. Встaновлено експериментально, щo підшкірне ввeдення щyрам тестостерону пропіонату протягом 3 тижнів з метою моделювання доброякісної гіперплазії передміхурової залози призводить до розвитоку запального процесу, що підтверджується достовірним збільшенням кількості лейкоцитів, швидкості осідання еритроцитів, вмісту С-реактивного протеїну, інтерлейкіну-6, фактора некрозу пухлин-α, тестостерону та дигідротестостерону у сироватці крові піддослідних тварин. Застосування густого екстракту мaйтаке в дозi 150 мг/кг тiла твaрини паралельно з тестостероном проявило достовірний позитивний вплив на досліджувані біохімічні показнии в усі терміни експерименту.
Висновки. Отримані результати підтверджують протизапальні властивості густого екстракту, отриманого з грибів майтаке. Це підтверджує ідею вивчення його потенціалу як простатопротектора та розгляду його інтеграції в комплексний план лікування доброякісної гіперплазії передміхурової залози.
ADAPTATION COMPONENT AS A CONSTITUENT OF FOREIGN STUDENTS SUCCESSFUL TRAINING IN MEDICAL UNIVERSITIES OF UKRAINE
Authors: Hantimurova N. I. , Hantimurov А. V. , Humenna I. R. 
Published: April 2024

Abstract. The article highlights the main tasks of higher medical education in Ukraine. It is noted that one of the global tasks of higher medical education development in Ukraine is the qualitative training of foreign students. The successful process of their education is a kind of indicator of high level of education in Ukraine, a confirmation of its international scientific, educational and cultural authority. It is indicated that attraction of foreign students to Ukrainian medical institutions of higher education performs not only economic functions, replenishing the country's budget at the expense of students studying on a contract form of education, but also stimulates cultural exchange between countries, affects the formation of future medical elite. Foreign students who remain in our country after graduating from Ukrainian higher education institutions have particular interest for the research. During their studies, they not only receive education, but also master the Ukrainian language, adapt to economic, cultural and other living conditions. Such graduates are very valuable for the future of our country. In connection with this, the question of adaptation of foreign students to living and studying in Ukraine is being brought up to date as the quality of education and professional socialization of foreigners depends on its success.
The adaptation component plays an important role in studying process of foreign students. Students encounter adaptation difficulties from the first days of their studies. Foreigners find themselves in an unfamiliar cultural, linguistic, household and social environment, which they need to master, so the educational process is accompanied by adaptation to new living conditions. An important role in the process of foreign students’ adaptation in the universities of Ukraine has the organization of the educational process itself and the direct participation of the teacher in it. However, the successful implementation of the adaptation component is facilitated not only by classroom work, but also by extracurricular work, as it is an integral part of educational and educational processes.
An important role in the process of adaptation of foreign students in universities of Ukraine is played by the organization of the educational process itself and the direct participation of the teacher in it. However, the successful implementation of the adaptation component is facilitated not only by classroom work, but also by extracurricular work as it is an integral part of the educational and pedagogical processes.
TEACHERS’ PROFESSIONAL COMPETENCE DEVELOPMENT AS AN INTEGRAL PART OF HIGHER MEDICAL EDUCATION IN THE UNITED STATES AND UKRAINE
Authors: Yelahina N. I. 
Published: April 2024

Abstract. The article is dedicated to the research and comparative analysis of the processes involved in the development of professional competence among teachers in higher medical educational institutions in the United States and Ukraine. Contemporary approaches to the training of teachers are examined, while common and distinctive characteristics of this process in the two countries are analyzed. The primary focus is on the importance of developing pedagogical skills, medical knowledge, and effective teaching methods to enhance the quality of medical education. By conducting a comparative analysis of the educational systems and approaches to preparing medical professionals in these countries, the article examines the principal strategies and initiatives aimed at enhancing the qualifications of teachers in the medical field. It delves into an analysis of current teaching principles at medical universities and colleges in the United States, highlighting the use of advanced pedagogical methods, innovative technologies, active engagement in scientific research, and practical skills in the educational process. The article also addresses the necessity of improving educational programs, implementing modern teaching approaches, and the importance of stimulating the scientific and pedagogical activities of teachers in medical institutions in Ukraine. Through this comparative analysis, the aim is to identify best practices and provide recommendations for further refining the training of teachers in these countries.
ПРОФЕСІЙНА КОМУНІКАЦІЯ ЛІКАРЯ З ПАЦІЄНТОМ У ПУЛЬМОНОЛОГІЧНОМУ ТА ЛОР-ВІДДІЛЕННЯХ: МАТЕРІАЛИ ДО ПРАКТИЧНОГО ЗАНЯТТЯ
Authors: Мисик О. А. , Гнатишин С. І. , Мисула М. С. 
Published: April 2024

Анотація. У статті запропоновано систему завдань для вивчення теми «Професійна комунікація лікаря з пацієнтом у пульмонологічному та ЛОР-відділеннях» на заняттях із вибіркового курсу «Професійна медична комунікація лікаря з пацієнтом» у медичних закладах вищої освіти. Підкреслено, що актуальним напрямом сучасних лінгводидактичних розвідок є розроблення навчально-методичного забезпечення для формування фахової українськомовної компетенції іншомовних здобувачів вищої освіти. Рекомендований комплекс вправ має на меті розширити фаховий словниковий запас, навчити використовувати засвоєну лексику у монологічному та діалогічному мовленні відповідно до норм української літературної мови, розвивати навички ситуа­тивно зумовленого фахового мовлення. Запропонований матеріал відповідає комунікативному та професійно зорієнтованому підходам до вивчення іноземної мови й апробований викладачами кафедри української мови Тернопільського національного медичного університету імені І. Я. Горбачевського МОЗ України.
Impact of Local Tailoring on Acute Stroke Care in 21 Disparate Emergency Departments: A Prospective Stepped Wedge Type III Hybrid Effectiveness-Implementation Study
Authors: McKee Kathleen E. , Knighton Andrew J. , Veale Kristy , Martinez Julie , McCann Cory , Anderson Jonathan W. , Wolfe Doug , Blackburn Robert , McKasson Marilyn , Bardsley Tyler , Ofori-Atta Blessing , Greene Tom H. , Hoesch Robert , Püttgen H. Adrian , Srivastava Rajendu 
Published: April 2024

BACKGROUND:
Faster delivery of tPA (tissue-type plasminogen activator) results in better health outcomes for eligible patients with stroke. Standardization of stroke protocols in emergency departments (EDs) has been difficult, especially in nonstroke centers. We measured the effectiveness of a centrally led implementation strategy with local site tailoring to sustain adherence to an acute stroke protocol to improve door-to-needle (DTN) times across disparate EDs in a multihospital health system.

METHODS:
Prospective, type III hybrid effectiveness-implementation cohort study measuring performance at 21 EDs in Utah and Idaho (stroke centers [4]/nonstroke centers [17]) from January 2018 to February 2020 using a nonrandomized stepped-wedge design, monthly repeated site measures and multilevel hierarchical modeling. Each site received the implementation strategies in 1 of 6 steps providing control and intervention data. Co-primary outcomes were percentage of DTN times ≤60 minutes and median DTN time. Secondary outcomes included percentage of door-to-activation of neurological consult times ≤10 minutes and clinical effectiveness outcomes. Results were stratified between stroke and nonstroke centers.

RESULTS:
A total of 855 474 ED patient encounters occurred with 5325 code stroke activations (median age, 69 [IQR, 56–79] years; 51.8% female patients]. Percentage of door-to-activation times ≤10 minutes increased from 47.5% to 59.9% (adjusted odds ratio, 1.93 [95% CI, 1.40–2.67]). A total of 615 patients received tPA of ≤3 hours from symptom onset (median age, 71 [IQR, 58–80] years; 49.6% female patients). The percentage of DTN times ≤60 minutes increased from 72.5% to 86.1% (adjusted odds ratio, 3.38, [95% CI, 1.47–7.78]; stroke centers (77.4%–90.0%); nonstroke centers [59.3%–72.1%]). Median DTN time declined from 46 to 38 minutes (adjusted median difference, −9.68 [95% CI, −17.17 to −2.20]; stroke centers [41–35 minutes]; nonstroke centers [55–52 minutes]). No differences were observed in clinical effectiveness outcomes.

CONCLUSIONS:
A centrally led implementation strategy with local site tailoring led to faster delivery of tPA across disparate EDs in a multihospital system with no change in clinical effectiveness outcomes including rates of complication. Disparities in performance persisted between stroke and nonstroke centers.
Utilizing Quality of Life Adjusted Days Alive and Out of Hospital in Heart Failure Clinical Trials
Authors: Gouda Pishoy , Rathwell Sarah , Colin-Ramirez Eloisa , Felker G. Michael , Ross Heather , Escobedo Jorge , Macdonald Peter , Troughton Richard W. , O’Connor Christopher M. , Ezekowitz Justin A. 
Published: April 2024

BACKGROUND:
In heart failure (HF) trials, there has been an emphasis on utilizing more patient-centered outcomes, including quality of life (QoL) and days alive and out of hospital. We aimed to explore the impact of QoL adjusted days alive and out of hospital as an outcome in 2 HF clinical trials.

METHODS:
Using data from 2 trials in HF (Guiding Evidence Based Therapy Using Biomarker Intensified Treatment in Heart Failure [GUIDE-IT] and Study of Dietary Intervention under 100 mmol in Heart Failure [SODIUM-HF]), we determined treatment differences using percentage days alive and out of hospital (%DAOH) adjusted for QoL at 18 months as the primary outcome. For each participant, %DAOH was calculated as a ratio between days alive and out of hospital/total follow-up. Using a regression model, %DAOH was subsequently adjusted for QoL measured by the Kansas City Cardiomyopathy Questionnaire Overall Summary Score.

RESULTS:
In the GUIDE-IT trial, 847 participants had a median baseline Kansas City Cardiomyopathy Questionnaire Overall Summary Score of 59.0 (interquartile range, 40.8–74.3), which did not change over 18 months. %DAOH was 90.76%±22.09% in the biomarker-guided arm and 88.56%±25.27% in the usual care arm. No significant difference in QoL adjusted %DAOH was observed (1.09% [95% CI, −1.57% to 3.97%]). In the SODIUM-HF trial, 796 participants had a median baseline Kansas City Cardiomyopathy Questionnaire Overall Summary Score of 69.8 (interquartile range, 49.3–84.3), which did not change over 18 months. %DAOH was 95.69%±16.31% in the low-sodium arm and 95.95%±14.76% in the usual care arm. No significant difference was observed (1.91% [95% CI, −0.85% to 4.77%]).

CONCLUSIONs:
In 2 large HF clinical trials, adjusting %DAOH for QoL was feasible and may provide complementary information on treatment effects in clinical trials.
Caring for Stroke Survivors: Ethnic Differences in Informal Caregiver Needs Among Mexican American and Non-Hispanic White Communities
Authors: Mehdipanah Roshanak , Morgenstern Lewis B. , Prvu Bettger Janet , Kwicklis Madeline , Case Erin , Almendarez Elizabeth , Lisabeth Lynda D. 
Published: April 2024

BACKGROUND:
After stroke, Mexican American (MA) individuals have worse 90-day neurological, functional, cognitive, and quality of life outcomes and a higher prevalence of poststroke depression compared with non-Hispanic White (NHW) individuals. MA individuals receive more help through informal, unpaid caregiving than NHW individuals. We examined ethnic differences in needs identified by MA and NHW stroke caregivers.

METHODS:
Caregivers were identified from the population-based BASIC study (Brain Attack Surveillance in Corpus Christi) in Nueces County, Texas from October 2019 to November 2021. Responses to the Caregiver Needs and Concerns Checklist were collected at 90-day poststroke to assess caregiver needs. Using the cross-sectional sample, prevalence scores and bivariate analyses were used to examine ethnic differences between Caregiver Needs and Concerns Checklist items. Linear regression was used to examine adjusted associations of ethnicity with the total average needs for each domain. Models were adjusted for patient and caregiver age and sex, caregiver education level, and employment status, patient insurance status, prestroke function, cognitive status, language, and functional outcome at 90 days, intensity and duration of caregiving, presence of other caregivers (paid/unpaid), and cohabitation of patient and caregiver.

RESULTS:

A total of 287 were approached, and 186 stroke caregivers were included with a median age of 54.2 years and 80.1% being women caregivers: 74.3% MA and 25.7% NHW individuals. MA caregivers had significantly lower education (<high school degree: 33.8% versus 6.4%;
P
=0.0011) and income (<$30 000 income: 54.0% versus 28.9%;
P
=0.0049), and more likely used while providing care (56.8% versus 38.3%;
P
=0.0423). MA caregivers reported greater need than NHW caregivers on over two-thirds of the items and reported significantly greater need for the information domain (B, 0.17 [99.17% CI, 0.02–0.32]).

CONCLUSIONS:
MA stroke caregivers have greater information needs compared with NHW caregivers and a greater number of needs overall. This information can help improve resources to help with poststroke recovery, improve caregiver well-being, and strengthen health equity.
Incidence and Outcomes of Posterior Circulation Involvement in Moyamoya Disease
Authors: Tigchelaar Seth S. , Wang Allan R. , Vaca Silvia D. , Li Yiping , Steinberg Gary K. 
Published: April 2024

BACKGROUND:
Moyamoya disease (MMD) is a progressive, occlusive disease of the internal carotid arteries and their proximal branches, with the subsequent development of an abnormal vascular network that is rupture-prone. Steno-occlusive changes in the posterior cerebral arteries (PCAs) may contribute to worsened outcomes in patients with MMD; however, there is little information on the incidence and natural history of posterior circulation MMD (PCMMD). We describe clinical PCMMD characteristics in a large cohort of patients with MMD.

METHODS:
We retrospectively reviewed patients with MMD treated between 1991 and 2019 at a large academic medical center. Demographics, perioperative outcomes, and radiological phenotypes were recorded for 770 patients. PCA disease was graded as either 0 (no disease), 1 (mild), 2 (moderate), or 3 (severe or occluded) based on cerebral angiography. Patients with angiographically confirmed MMD diagnosis with at least 6 months follow-up and completion of revascularization surgery were included; patients with intracranial atherosclerosis, intracranial dissection, vasculitis, and undefined inflammatory processes were excluded. The presence of stenosis/occlusion was graded radiographically to assess for disease progression and the prevalence of risk factors related to reduced progression-free survival.

RESULTS:

In all, 686 patients met the inclusion criteria, with PCA disease identified in 282 (41.1%) patients. Of those 282 patients with PCMMD, disease severity ranged from 99 (35.1%) with mild, 72 (25.5%) with moderate, and 111 (39.4%) with severe. The total number of postoperative complications was significantly associated with PCMMD severity (
P
=0.0067). Additionally, PCMMD severity correlated with worse postoperative modified Rankin Scale scores (
P
<0.0001). At a mean follow-up of 6.0±3.9 (range, 0.1–25.0) years, a total of 60 (12.6%) patients showed new/worsening PCMMD. The overall postoperative, progression-free survival in patients with PCMMD was 95.4% at 1 year, 82.4% at 3 years, 68.8% at 5 years, and 28.3% at 10 years, with prognostic factors for progression including preoperative PCMMD status, history of tobacco use, and hypertension (
P
<0.0001,
P
<0.001, and
P
<0.0001, respectively).

CONCLUSIONS:
PCA disease involvement in MMD is associated with higher rates of ischemic perioperative complications and worsened functional outcomes, likely due to reduced collateral flow. Ten-year progression of PCA disease is highly likely and should be monitored throughout follow-up; future studies will assess the impact of PCA disease progression on long-term outcomes.
Reciting Buddhist Texts: Long Suttas of the Dīghanikāya in Performance
Authors: Shaw Sarah 
Published: April 2024

Abstract
Recital was, and is, an essential part of Buddhist textual transmission. Recently, the role of repetition as a literary feature has been discussed as a key element in the construction and final composition of the texts. This article contributes to the discussion through a literary analysis of the role of repetition and recital in two suttas of the Dīghanikāya. With examination of two key repeat passages and the way each is presented, it demonstrates that repetition in each sutta discussed forms a key function, crucially dependent on what one might term a literary, or an experiential, effect. The suttas were intended to be heard; long suttas were, and often still are, performative, listened to over sometimes several hours, embedded in rituals designed to highlight their efficacy. This article shows that the recital of key repeat passages within the long suttas is linked to specific and often distinctive literary and meditative effects, particularly adapted for oral performance. It suggests that such passages should not be marginalized but rather seen as central indicators of meaning.
Aristotle on the Cause of Unity: the Argument of Metaphysics H.3–6
Authors: Pfeiffer Christian 
Published: April 2024

Abstract
I argue that Metaphysics H.6 is not an isolated chapter but the conclusion of an argument begun in H.3. This view will provide further and better arguments for the following view about long-standing interpretative debates: first, Aristotle provides a substantive account of the unity of the composite substance (although he also briefly addresses the unity of the form); second, neither Aristotle’s conception of matter nor his account of form changes between H.1–5 and H.6; and third, H does not rely on and is not completed by book Θ in any significant way.