bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
ЕФЕКТИВНІСТЬ ЕНДОСКОПІЧНОГО ГЕМОСТАЗУ У ХВОРИХ НА ВИРАЗКОВУ ГАСТРОДУОДЕНАЛЬНУ КРОВОТЕЧУ
Authors: Запорожан С. Й. , Нікішаєв В. І. , Дзюбановський О. І. , Ониськів М. О. 
Published: April 2024

РЕЗЮМЕ. Ретроспективно і проспективно проаналізовано ефективність різних типів ендоскопічного гемостазу в хворих на хронічну виразкову хворобу шлунка, ускладнену кровотечею.
Мета – з’ясувати структуру та особливості кровоточивих гастродуоденальних виразок та ефективність ендоскопічного гемостазу.
Матеріал і методи. Клінічний матеріал включає ендоскопічну характеристику активності кровотечі та частоту рецидиву кровотечі у хворих на хронічну активну виразку шлунка та дванадцятипалої кишки з застосуванням різних варіантів ендоскопічного гемостазу та оцінка його ефективності. Ендоскопічний гемостаз проводили за допомогою відеоендоскопічного комплексу Olympus cv-180 Evis Exera EVS.
Результати. Аналіз результатів показав, що у 70 % пацієнтів переважала дуоденальна локалізація виразок, а у 22,5 % – шлункова, і лише у 7,5 % була подвійна локалізація і рецидивні післяваготомні та післярезекційні виразки.
Модифіковано ендоскопічну класифікацію ознак (стигмат) кровотечі. Вивчено доцільність промивання шлунка і премедикації при ендоскопічній гастродуоденоскопії. Оцінено ефективність різних типів ендоскопічного гемостазу.
Висновки. Ендоскопічний гемостаз необхідно проводити під внутрішньовенною анестезією, щоб не провокувати рецидив кровотечі.
ВІДДАЛЕНІ РЕЗУЛЬТАТИ ЗАКРИТОГО ВПРАВЛЕННЯ ВРОДЖЕНОГО ВИВИХУ КІСТОК ПРАВОЇ ГОМІЛКИ
Authors: Процайло М. Д. 
Published: April 2024

РЕЗЮМЕ. Наведено рідкісний клінічний випадок вродженого вивиху кісток правої гомілки у новонародженого.
Матеріал і методи. Зразу після пологів у дитини виявили виражену деформацію у правому колінному суглобі. Ніжка була сильно вигнута в протилежний бік на розгинання. Після рентгенологічного обстеження суглоба виявили зміщення кісток правої гомілки до переду – вивих.
Результати. Під загальним знеболюванням здійснено закрите вправлення вивиху, що підтверджено рентгенологічно. Проведена фіксація колінного суглоба гіпсовою шиною в положенні корекції. Через три тижні шину зняли, вісь ноги відновилася повністю, рухи в колінному суглобі були безболісними та в повному обсязі. Протягом наступних 18 років спостереження ніяких відхилень у розвитку дитини не було. Дівчина активна, займається спортом, ходить на високих підборах, форма та вісь ноги нормальні.
Можливо, одним із головних чинників цієї вродженої патології були розлади перебігу вагітності, а саме ішемії матково-плацентарного комплексу. Мама перебувала на стаціонарному лікуванні з приводу прееклампсії, загрози переривання вагітності.
ФАКТОРИ РИЗИКУ РОЗВИТКУ АЛІМЕНТАРНОГО РАХІТУ В ДИТИНИ З АТОПІЧНИМ ДЕРМАТИТОМ
Authors: Левенець С. С. , Воронцова Т. О. , Будкова І. А. , Кутрик Й. В. 
Published: April 2024

Вступ. У суспільстві повинні розуміти важливість вітаміну D3 для організму дитини. Вітамін D має важливе значення для правильної мінералізації кісток у дітей та формування відповіді імунної системи. Тому правильне виконання батьками призначень цього вітаміну з профілактичною метою відіграє велику роль у формуванні здоров’я кожної людини, починаючи з раннього віку.
Мета роботи – проаналізувати фактори ризику зі сторони мами (антенатальні) й малюкові фактори (постнатальні) у формуванні аліментарного рахіту в дитини з атопічним дерматитом.
Основна частина. Описано клінічний випадок звернення за медичною допомогою матері дитини віком 7 місяців з ознаками атопічного дерматиту й аліментарного рахіту. Виділено основні клінічні критерії, які було відмічено в дитини з такою поєднаною патологією, проаналізовано допоміжні методи дослідження. Проаналізовано антенатальні фактори ризику розвитку аліментарного рахіту в дитини (відмова мами від саплементації вітаміном D під час вагітності, відсутність у раціоні продуктів, фортифікованих кальцієм, вибіркове харчування, перебування під час прогулянок на свіжому повітрі в закритому одязі) й постнатальні (пізнє і нераціональне введення прикорму, несистематичне приймання вітаміну D3 з профілактичною метою, здійснення прогулянок на вулиці тільки у комфортну погоду).
Висновки. У формуванні аліментарного рахіту відіграє роль поєднання факторів ризику зі сторони мами (антенатальних) і малюкових факторів (постнатальних). Головними антенатальними факторами, що сприяють розвитку аліментарного рахіту, є особливості дієти без фортифікації широко­вживаних продуктів і саплементації вітаміном D, основними постнатальними – поєднання факторів ризику, пов’язаних з надходженням вітаміну D із продуктами харчування та прийманням його профілактичної дози і можливістю утворення цього вітаміну під впливом сонячного випромінювання. Не­обізнаність мами щодо особливостей супутньої патології в дитини (атопічний дерматит) посилює малюкові фактори ризику розвитку аліментарного рахіту. Акцентовано увагу на необхідності проведення роз’яснювальної роботи серед батьків з метою підвищення обізнаності стосовно розвитку аліментарного рахіту в дітей із супутньою патологією.
ОСОБЛИВОСТІ РОБОТИ МЕДСЕСТРИ В МАНІПУЛЯЦІЙНОМУ КАБІНЕТІ ПРИ ВИНИКНЕННІ ПОБІЧНИХ ПРОЯВІВ ЛІКАРСЬКИХ ЗАСОБІВ У ПАЦІЄНТІВ
Authors: Корневич В. О. , Прохоренко О. О. 
Published: April 2024

Вступ. Анафілаксія – це алергічне захворювання із життєво небезпечними респіраторними та серцево-судинними симптомами, що вимагає негайного лікування. Оскільки виникнення анафілаксії є непередбачуваним, визначення її частоти і характеру є важливим для прогнозу, профілактики та лікування.
Мета роботи – оцінити пацієнтів із симптомами, діагнозом і лікуванням, що вказують на анафілаксію, в маніпуляційному кабінеті різних відділень: терапевтичного, хірургічного, ортопедично-травматологічного, відділення реанімації та інтенсивної терапії, описати тяжкість анафілактичної реакції, симптоми і лікування, яке провела медсестра в маніпуляційному кабінеті.
Основна частина. Проспективне дослідження проводили на основі аналізу анкет медсестер маніпуляційного кабінету вищезгаданих відділень.
Поширеність анафілаксії впродовж життя в загальній популяції оцінюють приблизно в 0,05–2,00 % зі змінними показниками захворюваності – від 1,5–7,9 випадку на 100 000 людино-років у Європі до 42 випадків на 100 000 людино-років у США. Найтяжчі випадки анафілаксії зазвичай пов’язані із симптомами з боку серцево-судинної та дихальної систем. Однак діагностика анафілаксії може бути складною у пацієнтів з багатьма симптомами, без певного алергологічного анамнезу і за відсутності проявів з боку шкіри та слизових оболонок. Гострий початок анафілаксії, варіабельність симптомів та їх швидкоплинний і непередбачуваний характер можуть створювати проблеми в діагностиці й наданні вчасної допомоги. Препаратом першої лінії лікування анафілаксії є адреналін, але, як показує дослідження, не всі пацієнти отримують це лікування.
Висновки. Анафілаксія – це серйозна, небезпечна для життя реакція генералізованої або системної гіперчутливості. Більшість симптомів анафілаксії проявляється гостро та прогресує за короткий період часу. Тому важливо, щоб медсестри маніпуляційного кабінету, які першими помічають зміни стану пацієнта, могли встановити діагноз анафілаксії та/або анафілактичного шоку і надати екстрену/невідкладну медичну допомогу згідно з протоколом.
ОЦІНКА ЯКОСТІ ЖИТТЯ ХВОРИХ НА ЦУКРОВИЙ ДІАБЕТ 2 ТИПУ, УСКЛАДНЕНИЙ ДІАБЕТИЧНОЮ ПЕРИФЕРІЙНОЮ ПОЛІНЕЙРОПАТІЄЮ НА ТЛІ ЗНИЖЕНОГО ВМІСТУ ВІТАМІНУ D3 У КРОВІ
Authors: Мартинюк Л. П. , Макарчук Н. Р. , Пархоменко Л. Ф. , Сидоренко О. Л. 
Published: April 2024

Вступ. Цукровий діабет на сьогодні набув масштабів серйозної епідемії, що стрімко зростає. У 2021 р. загальна кількість осіб, хворих на цукровий діабет, становила 537 млн, а до 2045 р. очікується понад 783 млн. Це захворювання часто супроводжується діабетичною периферійною полінейропатією, зокрема в 70 % осіб, з них 15 % мають нейропатичний біль, що суттєво впливає на якість життя. Дослідження також показують зв’язок між недостатністю вітаміну D3 та ризиком розвитку цукрового діабету і діабетичної периферійної полінейропатії.
Мета роботи – оцінити якість життя хворих на цукровий діабет 2 типу, ускладнений діабетичною периферійною полінейропатією на тлі зниженого вмісту вітаміну D3 у крові.
Основна частина. За допомогою опитувальника EuroQol-5D-5L оцінювали якість життя 66 хворих на цукровий діабет 2 типу з наявним нейропатичним болем залежно від рівня 25(ОН)D у крові. Встановлено, що в цих пацієнтів дефіцит вітаміну D3 переважав над його недостатністю. Відповідно до результатів опитування, пацієнти продемонстрували помірні проблеми з пересуванням пішки, незначні або помірні проблеми із самостійним миттям та одяганням, помірні труднощі при виконанні звичайної повсякденної роботи, понад половину опитаних хворих турбувала наявність сильного болю або дискомфорту, а помірного – майже всіх пацієнтів, які залишилися, при цьому більшість хворих відмічала незначну чи помірну тривогу або депресію.
Висновки. Результати опитування пацієнтів із цукровим діабетом і діабетичною периферійною полінейропатією вказують на помірні проблеми з пересуванням пішки, незначні або помірні проблеми із самостійним миттям та одяганням, а також помірні труднощі при виконанні звичайної повсякденної роботи. Хворі відчувають незначну чи помірну тривогу або депресію та значний чи помірний дискомфорт. У пацієнтів виявлено недостатність вітаміну D3, що вимагає контролю його рівня для адекватної корекції за допомогою немедикаментозних та медикаментозних заходів.
EMOTIONAL WELL-BEING SHIELD: EXPLORING ANXIETY AMONG NURSING STUDENTS
Authors: Danchak S. V. , Hospodarskyi I. Ya. , Slavopas V. A. , Prokopchuk O. V. 
Published: April 2024

Introduction. The work of a nurse in conditions of war or conflict imposes unique demands on her emotional state.
The aim of the work – to study the level of anxiety in nursing students and to identify ways of its regulation.
The main part. The paper analyzed the questionnaires of 19 students in the first year, nine in the second year, 10 in the third year, and 10 in the fourth year of the educational and Scientific Institute of Nursing of TNMU. The results showed that a third of future nurses have a high level of reactive anxiety, and half of them have an average level of personal anxiety. A decrease in anxiety was observed among fourth-year students compared to first-year students, which indicates the development of emotional stability during the learning process. Future nurses have a high level of anxiety associated with a sense of danger or failure in their studies and professional activities.
Conclusions. The study confirms the high level of anxiety among nursing students, as well as the effectiveness of the training in reducing this anxiety. Psychological support and the development of anxiety management skills can improve these healthcare workers’ psychological well-being and professional performance.
ПРОГНОЗУВАННЯ ФАКТОРІВ РИЗИКУ КАРДІОЛОГІЧНИХ ЗАХВОРЮВАНЬ З ПОЗИЦІЇ МЕДСЕСТРИ
Authors: Бойчук В. Б. , Мялюк О. П. , Марущак М. І. 
Published: April 2024

Вступ. За оцінками Всесвітньої організації охорони здоров’я, серцево-судинні захворювання спричинили 32 % смертей у всьому світі, й, що цікаво, 85 % смертей були викликані серцевими нападами та інсультом. У зв’язку з високими загальними економічними витратами через серцево-судинні захворювання, існує нагальна потреба в розробці та впровадженні ефективних і цілеспрямованих стратегій первинної профілактики кардіологічних захворювань, особливо в країнах з низьким та середнім рівнями доходу, де державні фінансові ресурси значно обмежені.
Мета роботи – проаналізувати основні епідеміологічні, соціоекономічні фактори ризику кардіологічних пацієнтів для розробки профілактичних стратегій з позиції медсестри.
Основна частина. У дослідженні взяли участь 124 пацієнти із серцево-судинними захворюваннями, які перебували на стаціонарному лікуванні. Розраховували індекс маси тіла (ІМТ, кг/м2), який інтерпретували згідно з рекомендаціями ВООЗ: нормальна маса тіла – 20,0–24,9 кг/м2; надмірна маса тіла (передожиріння) – 25,0–29,9 кг/м2; ожиріння – ≥30,0 кг/м2. З метою визначення значущих факторів ризику кардіологічної патології було проведено анкетування пацієнтів за самостійно розробленою анкетою. Встановлено, що серед пацієнтів з кардіологічною патологією переважали хворі з ожирінням (54,84 %) та надмірною масою тіла (32,26 %). Як свідчать результати аналізу факторів ризику кардіологічної патології з урахуванням ІМТ, у пацієнтів з надмірною масою тіла й ожирінням характерними ознаками були однотипні зміни із загальними даними, тоді як у хворих з нормальною масою тіла – чоловіча стать і проживання в сільській місцевості. Cеред пацієнтів з кардіологічною патологією переважали хворі середнього (62,90 %) та похилого віку (26,61 %). Як свідчать результати аналізу факторів ризику кардіологічної патології з урахуванням віку, в пацієнтів різного віку характерними були однотипні зміни із загальними даними, крім сімейного стану кардіологічних хворих молодого віку, серед яких однаковою мірою виявляли одиноких, одружених та розлучених. При цьому з віком зростала кількість фізично неактивних пацієнтів, а також тих, хто харчувався напівфабрикатами, тоді як, незалежно від віку, практично всі пацієнти не курили. Хоча захворюваність на серцево-судинні захворювання в жінок зазвичай нижча, ніж у чоловіків, жінки мають вищу смертність і гірший прогноз після гострих серцево-судинних подій.
Висновки. У хворих з кардіологічною патологією основними факторами ризику є надмірна маса тіла й ожиріння, а також старший і похилий вік, тоді як до факторів захисту належать нормальна маса тіла, чоловіча стать та проживання в сільській місцевості.
РАННІ ДІАГНОСТИЧНО-ПРОГНОСТИЧНІ КРИТЕРІЇ НЕСПРИЯТЛИВОГО ПЕРЕБІГУ ГОСТРОГО КОРОНАРНОГО СИНДРОМУ НА ТЛІ ЦУКРОВОГО ДІАБЕТУ 2 ТИПУ
Authors: Овсійчук Р. М. , Швед М. І. , Ястремська І. О. , Кучмій В. Ю. , Демиденко А. В. 
Published: April 2024

Вступ. У хворих на цукровий діабет 2 типу в 2 рази підвищений ризик розвитку ішемічної хвороби серця, а ризик смертності від неї у 2–4 рази більший, ніж у пацієнтів без порушень вуглеводного обміну.
Мета роботи – визначити вплив цукрового діабету 2 типу та особливості клінічного перебігу, вираження змін лабораторно-інструментальних параметрів, парадигму діагностики, прогноз та вибір тактики лікування хворих із гострим коронарним синдромом (STEMI).
Основна частина. Гострий коронарний синдром (STEMI) на тлі цукрового діабету 2 типу суттєво частіше (у 82,8 % випадків) розвивається у чоловіків молодого і середнього віку (до 60 років), які за гендерним цензом переважають над хворими жіночої статі у співвідношенні 4,8:1. Для цих пацієнтів характерна часта наявність коморбідних станів (артеріальної гіпертензії – в 91,4 %, метаболічного синдрому – у 82,9 %, хронічної хвороби нирок – у 30,7 %, хронічного обструктивного захворювання легень – у 29,3 %, дисфункції щитоподібної залози – у 22,7 %) і таких факторів ризику ішемічної хвороби серця (та їх комбінацій у 89,3 %), як атерогенна дисліпідемія – в 96,0 %, куріння тютюну – в 34,7 %, вживання надмірних доз алкоголю – в 32,0 %, обтяжена спадковість щодо ішемічної хвороби серця – в 29,3 % та цук­рового діабету 2 типу – в 61,3 % пацієнтів.
Висновки. Встановлено, що гострий коронарний синдром (STEMI) на тлі цукрового діабету 2 типу в 5 разів частіше розвивається у чоловіків молодого і середнього віку з коморбідними патологіями та множинними факторами ризику ішемічної хвороби серця, характеризується багатосудинним і гемодинамічно тяжким ураженням вінцевих судин, великим обʼємом міокардіального некрозу, що визначає атиповість і тяжкість перебігу хвороби, високий клас серцевої недостатності, достовірно більшу частоту розвитку життєво небезпечних ускладнень та високий ризик серцевої смерті.
РОЛЬ СЕСТРИ/БРАТА МЕДИЧНИХ ПРИ ПАТОЛОГІЇ ЦУКРОВОГО ДІАБЕТУ
Authors: Безкоровайна У. Ю. , Неділько Р. В. 
Published: April 2024

Вступ. Цукровий діабет – одне з хронічних захворювань, частота якого у світі дуже швидко зростає. Останнім часом його стали розглядати як актуальну соціальну проблему. Це зумовлено збільшенням кількості осіб, які страждають від цієї хвороби.
Мета роботи – проаналізувати роль сестри/брата медичних при складанні клінічного маршруту хворих на цукровий діабет 2 типу, надати рекомендації щодо функцій і компетентностей сестри/брата медичних при розробці та дотриманні клінічного маршруту пацієнтів.
Основна частина. Загальна ситуація в Україні щодо захворюваності на цукровий діабет є критичною. На сьогодні в нашій країні налічується приблизно понад 1,3 млн людей, які хворіють на цукровий діабет. Більш ніж половина осіб із цією недугою не знає про свій діагноз, а 27,4 % українців взагалі ніколи не вимірювали рівня глюкози у крові. Клінічний маршрут пацієнта – це алгоритм його руху структурними підрозділами закладу охорони здоров’я (або різних закладів охорони здоров’я), які залучені до надання допомоги при конкретному стані або захворюванні. Зараз усе більше ведеться дискусій у медсестринській спільноті про розширені компетентності чи повноваження сестер/братів медичних відповідно до отриманого рівня освіти. Тому, на нашу думку, потрібно реально впроваджувати зміни в практичне медсестринство й адаптовувати його до європейських передових практик.
Висновки. Можна констатувати, що профілактика і лікування цукрового діабету є безперервним процесом, який повинен бути інтегрованим у систему медичної допомоги, сконцентрованим на пацієнтові та включати інформацію щодо навчання «самоконтролю», взаємодопомоги і психологічної підтримки пацієнта. Міжнародна практика показує, що межа між професіями лікаря і сестри/брата медичних зміщується в напрямку надання більших повноважень медсестринському персоналу.
ЕФЕКТИВНІСТЬ ЗАСТОСУВАННЯ КІНЕЗІОТЕРАПІЇ У ПАЦІЄНТІВ ІЗ ХРОНІЧНИМ ОБСТРУКТИВНИМ ЗАХВОРЮВАННЯМ ЛЕГЕНЬ ТА НАДМІРНОЮ МАСОЮ ТІЛА
Authors: Макарчук Н. Р. , Бакалюк Т. Г. , Чубей К. І. , Стельмах Г. О. 
Published: April 2024

Вступ. Хронічне обструктивне захворювання легень (ХОЗЛ) є серйозною медичною проблемою, яка значною мірою впливає на якість життя мільйонів людей у всьому світі.
Мета роботи – оцінити ефективність застосування кінезіотерапії у пацієнтів із хронічним обструктивним захворюванням легень та надмірною масою тіла.
Основна частина. Обстежено 27 пацієнтів із ХОЗЛ та надмірною масою тіла. Їх поділили на дві групи, які відрізнялися за схемою лікування: контрольну (КГ) – 13 хворих, які отримували лише стандартне лікування ХОЗЛ; основну (ОГ) – 14 пацієнтів, які додатково до протокольного лікування одержували кінезіотерапію (дозована ходьба та вправи Цигун) протягом 8 тижнів. Ефективність реабілітації оцінювали до і після 8 тижнів лікування за допомогою шкали тяжкості задишки mMRC, тесту оцінки ХОЗЛ (COPD Assessment Test) та спірометрії, визначали індекс маси тіла. За даними шкали тяжкості задишки mMRC, до лікування не було пацієнтів без задишки, але після реабілітації у хворих ОГ ступінь задишки становив 2,0 (2,0; 4,0) бали, у хворих КГ – 3,0 (2,0; 4,0) бали відповідно. Середній бал тесту оцінки ХОЗЛ до лікування становив (14,83±6,13) бала і статистично не відрізнявся між групами (р<0,05), через 8 тижнів становив (10,33±5,11) бала і статистично достовірно відрізнявся між групами (р<0,05) за рахунок кращого результату в ОГ. Показники функцій зовнішнього дихання, за даними спірометрії, поліпшилися в обох групах, зокрема відзначали збільшення форсованої життєвої ємності легень (на 2,5 % у КГ та 6,4 % в ОГ), об’єму форсованого видиху за першу секунду (на 3,5 % у КГ і 14,36 % в ОГ), їх співвідношення (на 15,6 % у КГ та 1,9 % в ОГ порівняно з даними до початку лікування), проте кращий результат спостерігали в ОГ, він був статистично достовірним (р<0,05). Індекс маси тіла пацієнтів до лікування в середньому становив (28,42±1,47) і статистично не відрізнявся між групами (p>0,05). Однак після проведення реабілітаційних заходів ефективніший результат спостерігали в ОГ, показник становив 25,66±0,59.
Висновки. Реабілітаційне лікування ефективне у пацієнтів із хронічним обструктивним захворюванням легень та надмірною масою тіла. У хворих, які пройшли реабілітацію, реєстрували значне зниження індексу маси тіла, поліпшення рівня фізичної активності та функцій зовнішнього дихання.
АНАЛІЗ ЗАКОНОДАВЧИХ АКТІВ У МЕДСЕСТРИНСТВІ. КЛЮЧОВІ АСПЕКТИ КОМПЕТЕНТНОСТЕЙ СЕСТРИ/БРАТА МЕДИЧНИХ
Authors: Безкоровайна У. Ю. , Неділько Р. В. 
Published: April 2024

Вступ. Перехід до триступеневого медичного обслуговування населення та реформування медичної системи в Україні, зокрема сфери медсестринства, ставлять нові вимоги до підготовки кадрів. Особливо це стосується надання первинної медичної допомоги в рамках сімейної медицини. Сучасні стандарти медсестринства переживають зміни, що вимагають підвищення якості освіти та розвитку нових навичок у медичних працівників. Медсестринство загалом є однією з найгуманніших і найпочесніших професій, проте водночас вимагає від своїх представників великої відданості та жертовності в роботі.
Мета роботи – вивчити і проаналізувати нормативно-правову базу галузі охорони здоров’я, проаналізувати фахові компетентності, якими повинні володіти сестра/брат медичні після завершення навчання.
Основна частина. У багатьох країнах існують законодавчі акти і регулятивні норми, які регулюють діяльність сестер/братів медичних. Ці закони зазвичай визначають їх права та обов’язки, стандарти професійної практики, кваліфікаційні вимоги, механізми ліцензування і сертифікації, а також відповідальність за порушення норм. Згідно з наказом Міністерства охорони здоров’я України «Про затвердження Порядку надання первинної медичної допомоги» від 19.03.2018 р. № 504, сестра/брат медичні входять до складу команди з надання медичної допомоги, працюють спільно з лікарем або під його керівництвом. Первинну медичну допомогу надає безпосередньо лікар, а окремі послуги можуть надавати сестра/брат медичні, які входять до складу команди відповідно до рівня кваліфікації. В інших країнах такі питання можуть бути регульовані іншими законами та правилами, але залишається загальна мета – забезпечення якості медичної допомоги та безпеки пацієнтів шляхом створення чітких правових рамок для медичного персоналу. Володіння ключовими компетенціями сприяє розвитку професійної мобільності сестри/брата медичних, оскільки вони можуть виконувати функції не лише медичного спрямування. Необхідно зазначити, що сестра/брат медичні, працюючи у первинній ланці охорони здоров’я, повинні володіти знаннями з багатьох галузей медицини, оскільки сімейну лікувальну практику потрібно розглядати як таку, що забезпечує тривалу опіку за здоров’ям громадянина й усіх членів його сім’ї незалежно від характеру хвороби, стану органів і систем організму в усі періоди життя людини. Ми надали рекомендації щодо покращення оволодіння спеціальними (фаховими) компетентностями під час проведення практичних занять із клінічних освітніх компонент.
Висновки. Подальше дослідження цього аспекту полягає в розробці й упровадженні в освітній процес інноваційних методів спеціальної (фахової) підготовки майбутніх фахівців задля покращення набуття ними спеціальних компетентностей, що дасть змогу випускникам бути конкурентоспроможними на ринку праці.