bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
ДИНАМІКА ПОКАЗНИКІВ ЕНЗИМНОЇ ЛАНКИ АНТИОКСИДАНТНОГО ЗАХИСТУ СЕРЦЯ ЗА УМОВ КРАНІОСКЕЛЕТНОЇ ТРАВМИ У ЩУРІВ РІЗНОЇ СТАТІ Й ЕФЕКТИВНІСТЬ КОРЕКЦІЇ 2-ЕТИЛ-6-МЕТИЛ-3-ГІДРОКСИПІРИДИНУ СУКЦИНАТОМ
Authors: Гудима Ан. А. , Денефіль О. В. 
Published: August 2024

Вступ. Черепно-мозкова травма є однією з основних причин смертності та захворюваності в усьому світі. Нерідко вона поєднується з ураженням кісток скелета і частіше трапляється у чоловіків, ніж у жінок. Стать належить до біологічних атрибутів людини і не може не позначитися на перебізі тяжкої травми та її системному впливі на організм.
Мета дослідження – зʼясувати динаміку показників ензимної ланки антиоксидантного захисту серця за умов краніоскелетної травми у щурів різної статі й ефективність корекції 2-етил-6-метил-3-гідроксипіридину сукцинатом.
Методи дослідження. Експерименти проведено на 156 білих щурах різної статі лінії Вістар масою 200–220 г. Усіх тварин поділили на шість груп: дві контрольних (по 6 щурів-самиць і самців) та чотири дослідних (1-ша і 2-га – по 45 щурів різної статі, в яких моделювали краніоскелетну травму; 3-тя і 4-та – по 27 щурів різної статі, яким після нанесення травми проводили корекцію шляхом внутрішньочеревного введення розчину 2-етил-6-метил-3-гідроксипіридину сукцинату). Щурів 1-ї та 2-ї дослідних груп виводили з експерименту через 1, 3, 7, 14 і 28 діб, тварин 3-ї та 4-ї дослідних груп – через 7, 14 і 28 діб. Для дослідження брали серце, в гомогенаті якого визначали супероксиддисмутазну і каталазу активність.
Результати й обговорення. У посттравматичний період динаміка досліджуваних показників у щурів різної статі була подібною. Показники знижувалися до 7-ї доби експерименту і зростали до 28-ї доби, не досягаючи рівня контролю, за винятком супероксиддисмутазної активності серця, яка в самиць нормалізувалася. У всі терміни посттравматичного періоду величини досліджуваних показників у самиць були статистично вірогідно більшими, ніж у самців. Під впливом корекції в самиць та самців супероксиддисмутазна і каталазна активність серця ставала вищою порівняно зі щурами без корекції. Водночас ступінь приросту досліджуваних показників за умов корекції був суттєво більшим у самців, ніж у самиць.
Висновки. Під впливом краніоскелетної травми у самців спостерігають більше виснаження ензимної ланки антиоксидантного захисту, що виявляють на основі більшого зниження стосовно контролю супер­оксиддисмутазної і каталазної активності серця порівняно із самицями. Застосування з метою корекції 2-етил-6-метил-3-гідроксипіридину сукцинату в щурів різної статі сприяє протекції порушень досліджуваних показників, ступінь якої суттєво вищий у самців.
ВИВЧЕННЯ АНТИЕКСУДАТИВНОЇ АКТИВНОСТІ СУХОГО ЕКСТРАКТУ З ГРИБІВ РЕЙШИ
Authors: Герасимець І. І. , Фіра В. Д. , Медвідь І. І. , Грубник І. М. 
Published: August 2024

Вступ. Проблема лікування запального процесу є важливим завданням сьогодення, адже нестероїдні протизапальні засоби при тривалому прийманні можуть призвести до ерозій слизової оболонки шлунка, дванадцятипалої кишки, негативно вплинути на нирки та серце. Тому пошук і створення нових препаратів природного походження, які будуть проявляти протизапальну й антиексудативну дію, є актуальними.
Мета дослідження – вивчити антиексудативну активність сухого екстракту з грибів рейши в експерименті на білих щурах з індукованим карагеніновим набряком лапи.
Методи дослідження. Експериментальну роботу виконано на білих безпородних щурах-самцях масою 190–230 г. Гостре асептичне запалення моделювали шляхом субплантарної ін’єкції 0,1 мл 1 % розчину карагеніну. Сухий екстракт із грибів рейши вводили внутрішньошлунково в дозі 100 мг/кг маси тіла тварини одноразово за 1 год до введення флогогену. Вимірювали об’єм лап щурів через 1, 3, 6 та 24 год за допомогою механічного онкометра. Антиексудативну активність досліджуваного екстракту визначали за ступенем зменшення набряку лапи тварин. Як препарат порівняння було обрано диклофенак натрію, який вводили в дозі 8 мг/кг маси тіла щура.
Результати й обговорення. Встановлено, що сухий екстракт із грибів рейши в дозі 100 мг/кг маси тіла тварини проявляє виражену антиексудативну активність на моделі карагенінового набряку лапи щура. Максимальний об’єм набряку лапи тварин було зафіксовано на 3-тю год після введення карагеніну, він перевищував такий у контрольних тварин у 2,8 раза. Максимальну антиексудативну активність досліджуваного екстракту, яка становила 43,69 %, відмічено на 24-ту год від введення флогогену. Препарат порівняння теж проявив виражену протизапальну дію з максимальною активністю наприкінці дослідження – 48,58 %.
Висновки. Доведено, що сухий екстракт із грибів рейши проявляє виражену антиексудативну активність на моделі гострого запалення, індукованого введенням карагеніну.
РОЗРОБКА УФ-СПЕКТРОФОТОМЕТРИЧНОЇ МЕТОДИКИ ВИЗНАЧЕННЯ ЕНАЛАПРИЛУ МАЛЕАТУ В ТАБЛЕТКАХ З ВИКОРИСТАННЯМ ПРИНЦИПІВ “ЗЕЛЕНОЇ” ХІМІЇ
Authors: Пелешок К. Є. , Миркевич А. В. , Горин М. М. , Логойда Л. С. 
Published: August 2024

Вступ. У науковій літературі описано досить багато спектрофотометричних методик кількісного визначення еналаприлу малеату в моно- та комбінованих лікарських засобах, однак вони мають ряд недоліків. Тому існує потреба в розробці модифікованих, простих у виконанні, експресних та екологічно безпечних методик кількісного визначення еналаприлу малеату в таблетках.
Мета дослідження – розробити просту, експресну, “зелену” та економічно доступну УФ-спектрофотометричну методику кількісного визначення еналаприлу малеату в таблетках.
Методи дослідження. Для виконання дослідження застосовували фармакопейний стандартний зразок еналаприлу малеату (“Sigma Aldrich”, чистота – 98,9 %), метанол Р (“Honeywell Riedel-de Haen™”, 99,9 %), таблетки 10 мг (двох різних виробників). Оптичну густину в УФ-ділянці визначали за допомогою спектрофотометра Shimadzu UV-1800 (Японія) у кварцових кюветах із товщиною шару 1 см. Для обробки отриманих спектрів використовували програмний пакет UV-Probe 2.62.
Результати й обговорення. Абсорбційні спектри поглинання метанольних вилучень з таблеток еналаприлу малеату та фармакопейного стандартного зразка еналаприлу малеату в метанолі мали виражені максимуми поглинання при довжині хвилі 212 нм. Отримано рівняння регресії – y = 0,0264x – 0,0641, коефіцієнт кореляції становив 0,9996. Параметри лінійності відповідали всім вимогам Державної Фармакопеї України на всьому діапазоні застосування (14–26 мкг/мл). Межа виявлення еналаприлу малеату становила 0,60 мкг/мл, межа кількісного визначення – 1,81 мкг/мл. Систематична похибка цієї методики – δ% 0,09, що свідчить про достатню близькість середнього результату отриманої оптичної густини до номінального значення. Під час вивчення робасності методики було встановлено, що досліджувані розчини стабільні впродовж 120 хв. Розрахунок екологічності методики проведено з використанням методів AGREE та аналітичної еко-шкали. Запропонована УФ-спектрофотометрична методика визначення еналаприлу малеату відповідає усім принципам “зеленої” хімії.
Висновки. Розроблено просту, експресну, “зелену” та економічно доступну УФ-спектрофотометричну методику кількісного визначення еналаприлу малеату в таблетках з використанням метанолу як розчинника з максимумом поглинання при довжині хвилі 212 нм. Запропоновану УФ-спектрофотометричну методику було успішно застосовано для кількісного визначення еналаприлу в таблетках.
Cooperation Between Platelet β1 and β3 Integrins in the Arrest of Bleeding Under Inflammatory Conditions in Mice—Brief Report
Authors: Janus-Bell Emily , Receveur Nicolas , Mercier Luc , Mouriaux Clarisse , Magnenat Stéphanie , Reiser Jochen , Lanza François , Hechler Béatrice , Ho-Tin-Noé Benoit , Mangin Pierre H. 
Published: August 2024

BACKGROUND:
Platelets prevent bleeding in a variety of inflammatory settings, the adhesion receptors and activation pathways involved being highly context-dependent and functionally redundant. In some situations, platelets recruited to inflammatory sites act independently of aggregation. The mechanisms underlying stable platelet adhesion in inflamed microvessels remain incompletely understood, in particular, whether and if so, how β1 and β3 integrins are involved.

METHODS:
The impact of isolated or combined platelet deficiency in β1 and β3 integrins on inflammation-associated hemostasis was investigated in 3 models of acute inflammation: immune complex-based cutaneous reverse passive Arthus reaction, intranasal lipopolysaccharide-induced lung inflammation, and cerebral ischemia-reperfusion following transient (2-hour) occlusion of the middle cerebral artery.

RESULTS:

Mice with platelet-directed inactivation of
Itgb1
(PF4Cre-β1
−/−
) displayed no bleeding in any of the inflammation models, while mice defective in platelet
Itgb3
(PF4Cre-β3
−/−
) exhibited bleeding in all 3 models. Remarkably, the bleeding phenotype of PF4Cre-β3
−/−
mice was exacerbated in the reverse passive Arthus model by the concomitant deletion of β1 integrins, PF4Cre-β1
−/−
/β3
−/−
animals presenting increased bleeding. Intravital microscopy in reverse passive Arthus experiments highlighted a major defect in the adhesion of PF4Cre-β1
−/−
/β3
−/−
platelets to inflamed microvessels. Unlike PF4Cre-β1
−/−
and PF4Cre-β3
−/−
mice, PF4Cre-β1
−/−
/β3
−/−
animals developed early hemorrhagic transformation 6 hours after transient middle cerebral artery occlusion. PF4Cre-β1
−/−
/β3
−/−
mice displayed no more bleeding in lipopolysaccharide-induced lung inflammation than PF4Cre-β3
−/−
animals.

CONCLUSIONS:
Altogether, these results show that the requirement for and degree of functional redundancy between platelet β1 and β3 integrins in inflammation-associated hemostasis vary with the inflammatory situation.
Changes in Brain Functional Connectivity Underlying the Space–Number Association
Authors: Lasaponara Stefano , Pinto Mario , Lozito Silvana , Scozia Gabriele , Pellegrino Michele , Presti Sara Lo , Gazzitano Steve , Giove Federico , Doricchi Fabrizio 
Published: August 2024

Abstract
Whether small number magnitudes are inherently represented as lying to the left of larger ones, the space–number association (SNA), is an important issue in mathematical cognition. In this fMRI study, we used a go/no-go implicit association task to investigate the brain activity and functional connectivity underlying the SNA. Arabic digits lower or higher than 5 and left- or right-pointing arrows were alternated as central targets. In a single-code task condition, participants responded to a specific number magnitude and to all arrows or to a specific arrow direction and to all number magnitudes. In a joint-code (JC) condition, responses were provided after congruent, for example, “go when a number is lower than 5 or an arrow points left,” or incongruent, for example, “go when a number is lower than 5 or an arrow points right,” SNAs. The SNA was only found in the JC condition, where responses were faster with congruent instructions. Analyses of fMRI functional connectivity showed that the SNA was matched with enhanced excitatory inputs from ACC, the left TPJ, and the left inferior frontal gyrus to the left and right intraparietal sulcus (IPS). Incongruent JC trials were associated with enhanced excitatory modulation from ACC to the left and right IPS. These results show that the SNA is associated with enhanced activation of top–down brain control and changes in the functional interaction between the left and right IPS. We conclude that the SNA does not depend on an inherent and bottom–up spatial coding of number magnitudes.
On a new species of Thia Leach, 1815 from the tropical eastern Atlantic (Decapoda, Brachyura, Portunoidea, Carcinidae, Thiinae)
Authors: d’Udekem d’Acoz Cédric 
Published: August 2024

Abstract
The crab Thia schubarti sp. nov. is described based on two female specimens from São Thomé, tropical Eastern Atlantic. It is compared to its congener Thia scutellata (Fabricius, 1793) from the temperate Eastern Atlantic and the Mediterranean. Detailed synonymies are given for both species. The symbiotic association of both species with spatangoid sea urchins is discussed. Fossil records in relation with the genus Thia are presented.
Distinct phylogeographic and population genetic patterns of decapod species across Mediterranean biogeographic barriers
Authors: Ragionieri Lapo , Cannicci Stefano , Fratini Sara 
Published: August 2024

Abstract
The Mediterranean Sea is a semi-enclosed oceanic basin that communicates with the Atlantic Ocean and can be subdivided into seven geographical regions. It is considered a hotspot of biodiversity and is characterised by high rates of endemism. Over the past decades, many studies showed the presence of potential geographical breaks both across the Atlanto-Mediterranean transition and within the Mediterranean Sea. These investigations led to the identification of three distinct types of population genetic structures: (1) populations characterized by panmixia; (2) Atlanto-Mediterranean geographical partitioning; and (3) possible further subdivision between East and West Mediterranean basins. In this review, mainly focused on Christoph Schubart’s works and interests, we summarize the different patterns of gene flows across the Atlanto-Mediterranean transition and within the Mediterranean Sea, recorded for decapod species living in littoral zones. Although some species share similar biological traits, larval dispersal mechanisms and habitat preferences, differences in their phylogeographic and population genetic structures do emerge. These findings confirm the complex nature of gene flows across the Atlanto-Mediterranean transition and within the Mediterranean basin and how difficult it is to achieve a generalised picture of the phylogeographical patterns of Atlantic-Mediterranean species.
First evidence of a population of hermit crab Diogenes curvimanus (Clément, 1874) (Decapoda, Anomura, Diogenidae) on the Canary Islands
Authors: Pérez González Yeray , Landeira Sánchez José M. , Castro Hernández José J. , Almón Pazos Bruno 
Published: August 2024

Abstract
We report here for the first time the occurrence of the diogenid hermit crab species Diogenes curvimanus from the Canary Islands, which has been recorded previously from Atlantic European waters and the Mediterranean Sea. The species had been placed under the synonymy of D. pugilator until recently, and is the sole representative of Diogenes known from the islands. The specimens studied were observed between 2019 and 2023, suggesting that these could have recently settled into local habitats and developed a population capable of reproducing.
Species designation requires new name for Gulf of Mexico marsh crab, restricting Sesarma reticulatum (Say, 1817) to the Atlantic seaboard of North America (Decapoda, Sesarmidae)
Authors: Felder Darryl L. , Palacios Theil Emma 
Published: August 2024

Abstract
Long regarded to represent an undescribed species related to Sesarma reticulatum, warm-temperate populations of a common marsh crab from the Gulf of Mexico are herewith formally named Sesarma schubarti sp. nov. Records of S. reticulatum s. s. are restricted to the U.S. Atlantic seaboard from the Woods Hole region of Massachusetts to the Indian River region on the east coast of Florida. A diverse body of supportive evidence to underpin this separation has accrued over three decades, including previous observations based on physiology, ecology, reproduction, blood hemocyanin proteins, isozymes, and mtDNA sequences. Comparative morphological studies provide only minor structural characters to distinguish the new species from its Atlantic seaboard counterpart, including differences in the shape of the mature male first gonopod tip and positioning of a transverse crest on the male first pleonite. However, in fresh specimens colouration also differs, often strikingly so. Body surfaces that are variously purplish in mature specimens of S. reticulatum s. s., yielding the common name “purple marsh crab”, are instead more commonly reddish to orange in S. schubarti sp. nov. Our analysis of new 16S and COI gene sequences, along with existing genetic data, clarifies relationships of the new species to both S. reticulatum s. s. and S. curacaoense. The new species is formally named in honor of the late Christoph D. Schubart, a cherished colleague who contributed extensively to knowledge of sesarmid and other brachyuran crabs over his unfortunately abbreviated career.
The freshwater shrimps of the family Atyidae (Decapoda, Caridea) of Thailand
Authors: Cai Yixiong , Naiyanetr Phaibul 
Published: August 2024

Abstract
The Thai freshwater shrimps of the family Atyidae are reviewed. A taxonomic synopsis is given here to the 19 species so far known from Thailand, including two new species, namely Caridina thai sp. nov. and C. kottelati sp. nov. Two species are recorded for the first time from Thailand, namely C. annandalei, and C. rangoona. Caridina siamensis is resurrected and regarded as senior synonym for C. villadolidi. Most of the landlocked species found in Thailand are endemic to the regions of Indo-China (Caridina annandalei, C. lanceifrons, C. macrophora, C. rangoona, and C. tonkinensis) or Sundaland (C. johnsoni and C. temasek). Apart from the recently described C. panhai and the two new species, C. gracilima is the only confirmed endemic species for Thailand. Descriptions for new and poorly known species, diagnosis for newly recorded species and taxonomic discussions for all species are provided.
Protest at Sea against Deep Sea Mining Revisited: the MV Coco Case
Authors: Willaert Klaas 
Published: August 2024

Abstract
In a previous publication in IJMCL, the author discussed a case of interference by environmental activists with the operations of a deep sea mining contractor in May 2021. While concluding that the actions could be considered unlawful, one of the most important findings was that adequate enforcement and effective remedies are mostly lacking. In November 2023, protest actions by Greenpeace from a Dutch-flagged vessel against deep sea mining activities resulted in media attention and a response by the International Seabed Authority (ISA), and led to a decision by an Amsterdam district court. This article examines the legal issues arising from both the ISA response and the Dutch court decision.
Heart, Center of the World, and the Principle of Motion: from Aristotle to Kepler and Galileo
Authors: Granada Miguel Á. 
Published: August 2024

Abstract
This article examines the transformation of the “heart of the world” concept and its influence on the understanding of what causes planetary motion. It begins with Aristotle’s conception of the sphere of the fixed stars and that of commentators such as Simplicius, Averroes, and Aquinas. The focus then shifts to the notion of a mobile Sun positioned between the upper and lower planets in the geocentric tradition of Macrobius, medieval, and Renaissance thinkers. We then examine the transition to the Copernican Sun, which is both stationary in terms of its central geometric position but also perceived as the “natural” or vital center of the universe. These ideas are then traced from Copernicus and Rheticus to Kepler and Galileo. We will conclude with some considerations concerning Giordano Bruno and William Harvey, and the intriguing connection between the circulation of the blood and the Sun’s role as the heart of the world.
The probiotic strain Bacillus subtilis CU1 primes antimicrobial innate immune response and reduces low-grade inflammation: a clinical study
Authors: Mourey F. , Scholtens P. , Jeanne J.-F. , Rodriguez B. , Decherf A. , Machuron F. , Kardinaal A. , Scheithauer T. , Porbahaie M. , Narni-Mancinelli E. , Crinier A. 
Published: August 2024

Abstract
LifeinU™ Bacillus subtilis CU1 (BSCU1) has been previously shown to be effective in stimulating mucosal immune responses and supporting resistance to common infectious disease episodes in the elderly. The current clinical study aimed at exploring potential pathways by which BSCU1 could beneficially modulate the immune system and contribute to protection against infection in the general population. A total of 88 participants from three different age groups were supplemented with BSCU1 (2 × 109 cfu/day) for 4 weeks. The effect of the intervention on mucosal immunity was assessed by faecal sIgA levels. In addition, a series of complementary immunoassays were selected, including immune phenotyping, gene expression, basal cytokine levels, cytokine levels in lipopolysaccharide (LPS)-stimulated whole blood and phagocytosis assay. Although no significant effect was observed on faecal sIgA levels after intervention, BSCU1 showed a positive effect on a consistent set of markers of the peripheral innate immune system in adults and the elderly. Percentages of peripheral blood myeloid cells as well as the expression of the activation marker CD69 on monocytes were significantly increased after probiotic intervention. BSCU1 supplementation resulted in significant enrichment of clusters of genes involved in response to type I interferon and phagocytosis pathway. Consistently, ex vivo stimulation of whole blood with LPS resulted in a statistically significant increase in pro-inflammatory cytokines (interleukin (IL)-1beta, IL-6, interferon-gamma, IL-12, tumour necrosis factor (TNF)-alpha, macrophage inflammatory protein (MIP)-1alpha, IL-8) and phagocytosis assays showed increased capacity of monocytes to engulf bacteria as well as higher phagosome maturation. BSCU1 supplementation also had a positive effect on low-grade inflammation as significant reduction in basal levels of several serum cytokines (IL-10, TNF-alpha, MIP-1alpha, IL-8) were observed in the elderly subgroup. Overall, BSCU1 primed immune cells for a better response to microbial challenges and reduced low-grade inflammation associated with aging.
Registered at ClinicalTrials.gov with the identifier NCT05403398
AMS Early Career Leadership Academy: From Idea to Reality to Evolution
Authors: Molina Maria J. , DePodwin Becky , Smith Elyse , Putsavage Katy , Behl Mona , Washington Travis , Goebbert Kevin , Lacke Matt , Glackin Mary 
Published: August 2024

Abstract
The aim of the Early Career Leadership Academy (ECLA; established in 2017) is to improve the retention rates of women; people of color; lesbian, gay, bisexual, transgender, and queer (LGBTQ+); and people with disabilities in the atmospheric sciences and related fields by cultivating leadership, providing mentorship, and fostering a strong community of supportive peers and collaborators. Since 2017, five classes have completed the program, with the class composition spanning professional sectors and personal identities. Approximately 70% of ECLA participants were identified as women, people of color, LGBTQ+, and/or people with disabilities. Nearly half of all graduates have filled leadership positions within the American Meteorological Society (AMS), with a majority reporting that their first leadership position was not held until after completion of ECLA. A benefit of leadership training that spans across sectors includes the realization that despite different day-to-day responsibilities, many of the challenges faced by early career professionals related to extreme weather, climate change, and diversity and inclusion are similar across workplaces. ECLA is organized by AMS volunteers who created a program based on adaptive leadership principles. Given the diversity of professional backgrounds and lived experiences, the programmatic design of ECLA is also built upon each class’s professional development needs. Many of the topics are fundamental to leading effective, diverse teams, yet are rarely covered in traditional academic preparation. Recommendations and a list of actionable strategies are provided to help ensure that early career professionals will continue to be agents of positive change in the weather, water, and climate enterprise and beyond.