bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Motor interference on lateral pelvis shifting towards the paretic leg during walking and its cortical mechanisms in persons with stroke
Authors: Lim Hyosok , Yan Shijun , Dee Weena , Pech Velarie , Hameeduddin Iram , Roth Elliot J. , Rymer William Z. , Wu Ming 
Published: August 2024

AbstractMotor interference, where new skill acquisition disrupts the performance of a previously learned skill, is a critical yet underexplored factor in gait rehabilitation post‐stroke. This study investigates the interference effects of two different practice schedules, applying interleaved (ABA condition) and intermittent (A‐A condition) pulling force to the pelvis during treadmill walking, on lateral pelvis shifting towards the paretic leg in individuals with stroke. Task A involved applying resistive pelvis force (pulling towards the non‐paretic side), and Task B applied assistive force (pulling towards the paretic side) at the stance phase of the paretic leg during walking. Sixteen individuals with chronic stroke were tested for gait pattern changes, including lateral pelvis shifting and spatiotemporal gait parameters, and neurophysiological changes, including muscle activity in the paretic leg and beta band absolute power in the lesioned cortical areas. A‐A condition demonstrated increased lateral pelvis shifting towards the paretic side, extended paretic stance time and longer non‐paretic step length after force release while ABA condition did not show any changes. These changes in gait pattern after A‐A condition were accompanied by increased muscle activities of the ankle plantarflexors, and hip adductors/abductors. A‐A condition demonstrated greater changes in beta band power in the sensorimotor regions compared to ABA condition. These findings suggest that while walking practice with external force to the pelvis can improve lateral pelvis shifting towards the paretic leg post‐stroke, practicing a new pelvis shifting task in close succession may hinder the performance of a previously obtained lateral pelvis shifting pattern during walking.
Immunology in Practice: a modular framework to support Master of Science students conference attendance and engagement
Authors: Trela Malgorzata , Rutschmann Sophie 
Published: August 2024

AbstractSharing a passion for the advancement of the discipline, the scientific community provides an authentic environment for new members to acquire the knowledge and develop the professional identity needed for their future careers. Supporting opportunities for higher education students to participate in this community can complement their classroom‐based education and be extremely beneficial to their learning. Situated in the authentic environment of the scientific community, conferences are organized events where professionals meet to advance their discipline, and which have been shown to provide unique learning opportunities for university students. Here we present a modular framework created to support Imperial College London's Master of Science in Immunology students’ attendance at the British Society for Immunology Annual Congress. The module's evaluation indicates an overall students’ satisfaction with the content, organization, teaching, assessment, feedback and community aspects of the framework and draws attention to areas of potential improvements. Furthermore, the data emphasize the importance of preconference preparation, of academic mentoring and discusses the role of peer support. Finally, the data highlight the benefits for students of discovering the true breadth and depth of their discipline, of interacting with members of the community and how these contribute to the development of their professional identity.
Can information and communication technology drive effective spatial governance in rural areas? Emergency of e‐participation ecosystem from rural China
Authors: Tong Lei , Ji Haotian , Zhang Hua , Chen Lingxi , Cheng Xiaojuan 
Published: August 2024

AbstractThe integration of Information and Communication Technology (ICT) in rural areas holds significant potential for facilitating active participation of villagers in spatial governance processes. While previous research has primarily focused on the role of e‐participation tools in rural governance, there exists a knowledge gap regarding substantive villager participation within intricate systems. This study explores the intricate mechanism of meaningful engagement by harnessing the potential of ICT and parametric technologies. First, the concept of ‘e‐participation ecosystem’ is proposed. The concept integrates ICT, parametric technology and other relevant elements necessary to facilitate substantial participation of rural villagers in spatial governance. Subsequently, an analytical framework to examine the impact mechanism of ICT technology on the efficiency of village spatial governance is developed, building upon an evaluation of villagers' active involvement. Finally, a practical demonstration was conducted in C village to validate the positive impact of ICT on rural spatial governance. This study reveals that the successful implementation of ICT in village spatial governance necessitates a comprehensive ‘e‐participation ecosystem’ for support, as the efficacy of individual ICT technologies is limited. Additionally, it highlights that the utilisation of ICT can enhance efficiency in village spatial governance, thereby reducing participation costs for all stakeholders through a streamlined governance process. Moreover, parameterization technology plays an equally crucial role in the process of village spatial governance. By harnessing the power of parameterization technology, the efficiency of generating village spatial planning schemes can be significantly enhanced. When integrated with ICT technology, it has the potential to substantially reduce response time for all stakeholders involved.
Why it Can Be Permissible to Have Kids in the Climate Emergency
Authors: Cripps Elizabeth 
Published: August 2024

ABSTRACTHaving a child is one of the highest‐carbon decisions made by affluent individuals. Does this uncomfortable fact mean they should limit biological family size? This salient question also forces attention to two key issues. One is just how demanding individual climate justice duties are. The other is the danger of ‘ivory tower’ reasoning by privileged philosophers. On some topics, it is imperative carefully to integrate philosophical discussion with sociological and psychological research. Assuming individual climate justice duties include cutting one's carbon impact, the discussion goes as follows. Should affluent couples and individuals have no biological children, because of the carbon cost? Not unless emissions‐cutting duties are extremely demanding, or we make dangerous, generalised socio‐psychological assumptions. Is there any individual duty to consider carbon impact when determining family size? Yes, because individual emissions‐cutting duties are more than trivially demanding. Should all duty‐bearers ‘stop at’ some fixed maximum number of biological kids? Not unless that number is one and we are prepared to accept very demanding individual emissions‐cutting duties and make problematic sociological assumptions. Finally, the article outlines three further individual duties following from the ‘uncomfortable fact’: to raise good climate citizens, become activists, and cut the family carbon footprint.
Novice interpreters, transmedia fictions and the afferent stance
Authors: Mackey Margaret 
Published: August 2024

AbstractLouise Rosenblatt's well‐known concept of stance distinguishes between efferent reading (reading to take something away from the text) and aesthetic reading (reading for the experience of dwelling in the text). This article proposes a refinement to this binary, adding the concept of afferent reading. Afference, in biology, means a bringing‐to, and afferent reading includes what interpreters bring to a text. This article particularly considers how afference works in a world of transmedia iterations of a story. What do young readers bring to their interpretation of a version of a story from other versions of the same story or the same story world? How does the concept of afference improve the ability of teachers and other adult observers to consider different renditions of the same story as a potential asset to young interpreters rather than simply a form of repetition?
Megaconial congenital muscular dystrophy: Importance of cutaneous features and successful response to ustekinumab
Authors: Palacios‐Diaz Rodolfo David , Pozuelo‐Ruiz Mónica , Martínez‐Castellano Francisco , Évole‐Buselli Montserrat 
Published: August 2024

AbstractMegaconial congenital muscular dystrophy (MCMD) is a rare autosomal‐recessive multisystem disorder characterized by delayed motor development, intellectual disability, and skin involvement. We report a patient with MCMD who had diffuse ichthyosis‐like scaling, and successfully responded to ustekinumab.
Curvature varifolds with orthogonal boundary
Authors: Kuwert Ernst , Müller Marius 
Published: August 2024

AbstractWe consider the class of ‐dimensional surfaces in that intersect orthogonally along the boundary. A piece of an affine ‐plane in is called an orthogonal slice. We prove estimates for the area by the integral of the second fundamental form in three cases: first, when admits no orthogonal slices, second for if all orthogonal slices are topological disks, and finally, for all if the surfaces are confined to a neighborhood of . The orthogonality constraint has a weak formulation for curvature varifolds. We classify those varifolds of vanishing curvature. As an application, we prove for any the existence of an orthogonal 2‐varifold that minimizes the curvature in the integer rectifiable class.
Drug-induced psychosis following use of Ayahuasca: a presentation to forensic psychiatric services
Authors: Baker Morven Rosemary , O'Shea Christopher Iain 
Published: August 2024

Ayahuasca is a plant-based psychoactive decoction, traditionally used by indigenous Amazonian peoples, which commonly contains the hallucinogen N,N-dimethyltryptamine (DMT). There is now growing interest across the Western world in psychedelics including Ayahuasca.This case describes a previously well male with no risk factors for adverse psychiatric outcomes or forensic history. Following controlled Ayahuasca use, he developed an enduring psychotic episode, during which he significantly assaulted a relative and was admitted to a forensic psychiatric unit. He was treated with the antipsychotic aripiprazole, and his psychotic symptoms abated. 18 months following his admission, recovery has been sustained.Previous case reports have described psychosis following Ayahuasca ingestion, but typically of short duration in patients with a personal or family history of psychiatric illness, or in those taking other substances. With the growing use of Ayahuasca, it is important to highlight that adverse effects may include more prolonged psychotic symptoms and the risk of psychotically mediated violence.
ОЦІНКА ЯКОСТІ ЖИТТЯ ТА ЗДОРОВ’Я УЧАСНИКІВ ОСВІТНЬОГО ПРОЦЕСУ
Authors: Слободян Н. О. , Теренда Н. О. , Мулик Т. О. , Романюк Л. М. 
Published: August 2024

Мета: оцінити якість життя і здоровʼя студентів та викладачів.
Матеріали і методи. Випадковим методом було відібрано 125 учасників освітнього процесу в Кременецькому медичному фаховому коледжі імені Арсена Річинського, з яких 34 – викладачі та 91 студент у 2022–2023 навчальному році. Для збору даних було використано демографічну анкету та опитувальник ВООЗ для оцінки якості життя (WHOQOL-BREF). Дані були проаналізовані за допомогою описової статистики (відсоток, середнє значення та стандартна похибка) й індуктивної статистики (тест Манна – Уітні, незалежний t-тест та кореляційний аналіз).
Результати. Результати дослідження показали, що 67,65 % викладачів і 53,85 % студентів вважали, що вони мають добрий загальний рівень якості життя (середній бал 3,74±0,09 та 3,80±0,10 відповідно). 94,12 % викладачів та 54,95 % студентів задоволені своїм здоровʼям (середній бал склав 3,88±0,08 та 3,59±0,08 відповідно).
Викладачі загалом більше задоволені своїм здоровʼям та якістю життя в порівнянні зі студентами. Незважаючи на вищий відсоток викладачів, які вважають свій загальний рівень якості життя добрим, середній бал за цим показником трохи нижчий, ніж у студентів.
Значуща різниця в задоволеності здоровʼям між викладачами (94,12 %) та студентами (54,95 %) може свідчити про те, що викладачі мають більше можливостей або ресурсів для підтримки здоровʼя та добробуту.
Висновки. Статистично значущих відмінностей між викладачами та студентами у сферах фізичного, психологічного здоров’я й соціального благополуччя не виявлено. Лише середній бал за сферу оточуючого середовища був достовірно вищим (р=0,001) серед студентів (61,98±1,68) порівняно з викладачами (52,50±1,87). Це може свідчити про те, що студенти оцінюють своє оточуюче середовище більш позитивно, ніж викладачі. Можливо, це пояснюється тим, що студенти перебувають у більш динамічному та стимулюючому середовищі, повʼязаному з навчанням, соціальними взаємодіями та іншими видами діяльності, які сприяють їхньому загальному відчуттю комфорту й задоволення.
ДОСЛІДЖЕННЯ СИРОВАТОК КРОВІ ХВОРИХ НА ЛАЙМ-АРТРИТ НА НАЯВНІСТЬ АНТИТІЛ ДО ЗБУДНИКІВ ІНШИХ ІНФЕКЦІЙ
Authors: Гук М. Т. , Івахів О. Л. , Вишневська Н. Ю. , Камишний О. М. , Ткачук Н. І. , Олійник Н. М. , Смачило І. Б. , Бударна А. В. 
Published: August 2024

РЕЗЮМЕ. Мета – з’ясувати частоту виявлення специфічних антитіл до збудників низки інфекційних хвороб у сироватках крові хворих на Лайм-артрит (ЛА).
Матеріал і методи. Під спостереженням було 43 хворих на ЛА, які лікувалися амбулаторно та стаціонарно в КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» ТОР і КНП Великоберезовицької селищної ради «Тернопільський районний центр первинної медико-санітарної допомоги». Чоловіків обстежено 14 (32,6 %), жінок – 29 (67,4 %), віком від 19 до 68 років. Жителів міста було 62,7 % (27 осіб), села –37,3 % (16).
Для оцінки ураження суглобів використали модифікований індекс активності патологічного процесу DAS, а саме одну з його модифікацій – DAS 28. Для серологічного підтвердження ЛБ використовували двоетапну діагностику. На першому етапі визначали специфічні антитіла до антигенів комплексу B. burgdorferi s. l. у сироватках крові пацієнтів методом імуноферментного аналізу. На другому етапі отримані позитивні та проміжні результати ELISA підтверджували методом імунного блотингу.
Антитіла класів М і G до збудників інших інфекційних хвороб, які також можуть бути причиною артриту, в сироватках крові пацієнтів визначали за допомогою методу мультиплексної непрямої імунофлуоресценції, застосувавши тест-системи «Mosaic for Infectious Serology, Infections arthritis profile 1(IgM/IgG)», компанії Euroimmun AG (Німеччина), технологія БІОЧИП, які містили мічені флуоресцеїном антигени збудників інфекційних хвороб.
Результати визначення специфічних антитіл класів М і G до збудників інфекційних хвороб, які також можуть зумовити артрит, оцінювали в полі зору флуоресцентного мікроскопа (Olympus IX70, ок ×10, об ×20; 40) за яскраво-зеленим світінням імунного комплексу антиген-антитіло, міченого флуоресцеїном.
Результати. Специфічні сироваткові анти-IgG до B. burgdorferi s. l., за допомогою двоетапної схеми, виявлено в усіх (100 %) пацієнтів із клінічними ознаками ЛА. Знайдено сироваткові IgМ до збудників низки інфекцій, що можуть бути причиною артриту: до Influenza virus type B – у 9,3 % хворих, до Influenza virus type A (H1N1 – у 4,7 %, до Y. enterocolitica O:3 – також у 4,7 % осіб. Специфічні антитіла класу G до Influenza virus type A (H3N2) виявлено в сироватках крові 37,2 % пацієнтів, до Influenza virus type B – у 32,7 %, до Influenza virus type A (H3N2) – у 30,2 %, до Varicella-zoster virus – у 32,7 %, до Y. enterocolitica O:3 – у 20,9 % осіб.
Висновок. Метод мультиплексної непрямої імунофлуоресценції, технологія БІОЧИП, у пацієнтів із артритом є високоінформативним, оскільки дозволяє виявити специфічні антитіла класів IgM і/або IgG до 12 збудників інфекційних хвороб одночасно. Отримані результати диктують необхідність проведення належної диференційної діагностики артриту та артралгій у хворих на ЛБ. За наявності у хворих поліінфекції доцільно здійснити корекцію етіотропної терапії.
КЛІНІЧНІ ВАРІАНТИ ПЕРЕБІГУ СИНДРОМУ ГІПЕРЗАПАЛЕННЯ У ХВОРИХ НА COVID-19
Authors: Олійник О. В. 
Published: August 2024

РЕЗЮМЕ. Метою даної роботи було вивчення особливостей клінічного перебігу COVID-19.
Матеріал і методи. В ретроспективному дослідженні взяли участь 270 пацієнтів із тяжким перебігом COVID-19, двобічною полісегментарною пневмонією. Крім загальноклінічних аналізів у всіх пацієнтів визначали вміст феритину, інтерлейкіну-6, D-димера, фібриногену, прокальцитоніну, С-реактивного протеїну. Згідно з відповідними діагностичними критеріями було виділено три групи пацієнтів із різними субтипами синдрому цитокінового шторму: синдромом активації макрофагів, синдромом вивільнення цитокінів та сепсисом. Ми намагались оцінити, який з вищезгаданих субтипів трапляється частіше, якими є клінічні прояви цих субтипів.
Результати. Синдром активації макрофагів діагностували у 8,9 % обстежених, синдром вивільнення цитокінів – у 81,8 %, сепсис – у 9,3 %. Вміст феритину в сироватці крові у пацієнтів з синдромом активації макрофагів був значно вищим (p<0,05), ніж у таких з синдромом вивільнення цитокінів та у пацієнтів з сепсисом. Також у пацієнтів з синдромом вивільнення макрофагів спостерігали гіпофібриногенемію та панцитопенію.
Висновки. Серед синдромів цитокінового шторму у хворих на COVID-19 найчастіше трапляється синдром вивільнення цитокінів (81,8 %).
ТРЕНУВАННЯ БАЛАНСУ ПІД ЧАС ПРОТЕЗУВАННЯ НИЖНЬОЇ КІНЦІВКИ
Authors: Стельмах Г. О. , Бакалюк Т. Г. , Макарчук Н. Р. , Пташнік А. Б. 
Published: August 2024

РЕЗЮМЕ. Мета – оцінити ефективність методів фізичної терапії в передпротезній реабілітації щодо рівноваги та функціональних результатів у користувачів транстібіальних протезів.
Матеріал і методи. В дослідження включено 16 осіб після транстібіальної ампутації, які були оснащені транстібіальними протезами. Пацієнти проходили передпротезну підготовку в підгострому періоді реабілітації та навчались користуванню тимчасовими протезами. Діапазон віку пацієнтів становив від 24 до 44 років (середній вік (32,2±2,2) років). Період після ампутації становив від 30 до 40 днів (в середньому (36,4±1,7) дні). Було створено 2 групи: контрольну групу (КГ) в яку входило 7 осіб, яким проводилась планова стандартна реабілітація, яка включала базове тренування; експериментальну групу (ЕГ), в якій було 9 пацієнтів, яким до програми планової реабілітації додали вправи для тренування рівноваги на стабілоплатформі TYMO.
Результати. На початку дослідження показники ВАШ, шкала балансу Берга та індекс Бартела статистично не відрізнялися між групами (р>0,05). Після проведеного дослідження через 2 тижні відбулись зміни ВАШ, як в КГ, так і в ЕГ, показник ВАШ у КГ зменшився на 15,5 % в ЕГ зменшився на 37,5 %, достовірна різниця була в ЕГ (p<0,05). Використання вправ на стабілоплатформі в ЕГ сприяло рівномірному розподілу навантаження на ампутований відрізок, що зменшило тиск та подразнення на тканини, які оточують куксу, і допомогло зменшити больовий синдром. Також відбулись зміни через 14 днів в показниках шкали балансу Берга та індексу Бартела в ЕГ (p<0,05). Додаткове застосування вправ на стабілоплатформі сприяє не тільки покращенню балансу, а й більшій функціональності ампутованої кінцівки.
Висновки. Включення в програму реабілітації у пацієнтів після транстібіальної ампутації, під час передпротезного навчання, тренування на стабілоплатформі сприяє зменшенню больового синдрому під час фізичної активності, покращенню рівноваги та якості повсякденного життя.
МОРФОФУНКЦІОНАЛЬНІ ОСОБЛИВОСТІ ПЕРЕДНЬОЇ ЧЕРЕВНОЇ СТІНКИ ПІСЛЯ ЛІПОСАКЦІЇ ТА АБДОМІНОПЛАСТИКИ В ЕКСПЕРИМЕНТІ
Authors: Тромбола О. В. , Попадинець О. Г. 
Published: August 2024

РЕЗЮМЕ. Згідно з прогнозами, до 2035 року щорічний ріст поширеності ожиріння в Україні складатиме 1,6 %. Одними з його наслідків, що не піддаються усуненню зміною способу життя, є естетичні дефекти передньої черевної стінки. Рандомізовані порівняльні проспективні випробування корекції даних ускладнень на людях дуже рідкісні, дорогі та мають багато етичних проблем. Шляхом вирішення вказаної ситуації можуть стати експериментальні моделі, які характеризуються стабільністю, відтворюваністю, різноманітністю спектра можливих досліджень та їх інформативністю, що дозволяє досягти значущого розуміння змін та методів впливу різних способів корекції.
Мета – вивчити морфофункціональні особливості передньої черевної стінки після проведення ліпосакції та абдомінопластики в експерименті та оцінити біохімічні маркери за таких умов.
Матеріал і методи. Для досягнення кінцевої мети було сплановано триетапний експеримент, який передбачав моделювання аліментарного ожиріння, проведення ліпосакції, абдомінопластики та різних способів їх комбінації, а також забір біологічного матеріалу (тканини передньої черевної стінки та кров дослідних тварин) і з його наступним морфологічним і біохімічним дослідженням.
Результати. Після звершення першого етапу було констатовано ожиріння в 100 % дослідних тварин. Наслідком оперативних утручань, проведених на 2 етапі, стало статистично достовірне зменшення обводу живота в усіх групах. Також було встановлено підвищений вміст гідроксипроліну в усіх дослідних групах на всіх післяопераційних термінах. Дермально-гіподермальні шари шкіри ПЧС на 3 добу після симультанного виконання ліпосакції та абдомінопластики представлені множинними тонкими фібрилами колагенових волокон та дифузно розсіяними їх пучками. Добре прослідковуються численні веретеноподібно витягнені фібробласти із відростками. На 6 добу спостерігається структурованість дерми із чіткою візуалізацією кровоносних судин, які формують петлі та сітки. У гіподермі адипоцити не прослідковуються, набряклі розшаровані сполучнотканинні волокна, фібробласти та дифузна інфільтрація лімфоцитами. На 12 добу гіподерма пронизана численними кровоносними судинами та тяжами тонких сполучнотканинних волокон.
Висновки. 1. Запропоновані моделі є ефективними для експериментального вивчення ліпосакції та абдомінопластики. 2. Кореляція результатів морфологічного та біохімічного досліджень дозволяє стверджувати, що підвищення вмісту гідроксипроліну є показником посиленого обміну колагену та може слугувати маркером процесів загоєння у післяопераційному періоді. 3. Попри те, що симультанне виконання ліпосакції та абдомінопластики в експерименті супроводжується найбільшою травматизацією тканин, таке поєднання дозволяє досягти найкращого морфологічно підтвердженого відновлення передньої черевної стінки дослідних тварин.