ВІДДІЛЕННЯ “ІНТУРИСТ” У ЛЬВОВІ: ПРАВОВІ ЗАСАДИ ФУНКЦІОНУВАННЯ, ГОСПОДАРСЬКИЙ СТАН ТА ЕКСКУРСІЙНА ДІЯЛЬНІСТЬ (середина 1960-х рр.)
Authors: СІРОМСЬКА Ганна , СІРОМСЬКИЙ Руслан 
Published: July 2024

Мета дослідження – визначення правових засад діяльності, особливостей господарського розвитку та організації екскурсій відділенням ВАТ “Інтурист” у Львові у середині 1960-х рр. Методологія дослідження визначається міждисциплінарним підходом (історія, право, економіка) і базується на загальнонаукових і спеціально-наукових методах, передусім ретроспекції та історичного аналізу. Наукова новизна дослідження полягає у тому, що на основі документів Центрального державного архіву вищих органів влади та управління України відтворено особливості діяльності відділення ВАТ “Інтурист” у Львові. Набута інформація дає можливість зрозуміти принципи функціонування туристичної сфери в умовах повного державного контролю та спростовує усталені стереотипи про високий рівень забезпечення й обслуговування іноземних громадян. Висновки. У середині 1960-х рр. совєтське керівництво перейнялося поліпшенням іміджу країни серед іноземців та збільшенням ефективності господарювання в туристичній сфері. З цією метою, зокрема, було утворене Управління з іноземного туризму при Раді Міністрів Української РСР. У його системі діяло Всесоюзне акціонерне товариство “Інтурист”, відділення якого функціонувало у Львові. Хоч за кількістю туристів у 1960-х рр. Львів поступався декільком українським містам, чисельність іноземних відвідувачів з кожним роком зростала. Вочевидь, їхня чисельність у місті могла бути суттєво більшою, проте існували об’єктивні причини, які гальмували розвиток туристичної активності (закритість країни, штучні обмеження візитів до Львова через “неблагонадійність” багатьох його мешканців, неможливість без спеціального дозволу відхилятися від затвердженого маршруту, хронічні проблеми у сфері обслуговування тощо). Отже, невід’ємною частиною діяльності “Інтуристу” виступала ідеологічно-пропагандистська робота з іноземцями, покликана нівелювати недоліки побутового характеру. Екскурсійні маршрути визначались у такий спосіб,, щоб показати “велич соціалізму”. Водночас Управління з іноземного туризму прагнуло збільшити валютні надходження від перебування іноземців у Львові. Саме тому значну увагу в “Інтуристі” приділяли продажам сувенірів за валюту, проте їхній вибір був обмеженим і не відповідав запитам туристів. Подібна ситуація склалася і з продажем ювелірних виробів, до того ж, проблемним залишалося упакування і маркування таких товарів. Оскільки пропозиція послуг не задовольняла попит, поза стінами “Інтуристу” розвинувся “чорний ринок” / спекулятивна торгівля. Попри всі труднощі, господарсько-фінансовий стан львівського відділення “Інтурист” був кращим, аніж в інших реґіональних відділеннях товариства. Ефективність господарювання у туристичній галузі понижувалася відсутністю конкуренції та особливостями командно-адміністративної економіки, яка звужувала свободу діяльності, ставила їхні ініціативи у залежність від рішень центру. Перспективним напрямом дослідження залишається вивчення “індивідуальної роботи” з іноземними туристами та практики службових зловживань працівниками “Інтуристу”.