bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Culture shock: The organization of civil society as meaningful actor
Authors: Řiháková Alena , Filo Pavel 
Published: April 2016

Vzájemné kontakty kultur vytvářejí prostor pro řadu zkušeností. Jednou z nich je i kulturní šok, který pramení z početných stresorů. Ty se objevují po kontaktu s jinou kulturou. Kulturní šok je reakcí na vystavení neznámým a neočekávaným okolnostem a reprezentuje psychologický dopad adaptace na novou kulturu. Existují však způsoby zvládání kulturního šoku a můžeme identifikovat pozitivní elementy, které ovlivňují tento fenomén. Tato práce předkládá, jak organizace občanské společnosti může ovlivnit zkušenost s kulturním šokem. In media res článek analyzuje aktivity Diecézní Charity Brno ve vztahu ke kulturnímu šoku. Uvádíme, že organizace občanské společnosti přispívají k překonání kulturního šoku.
Hľadanie Noemovej archy
Authors: Kováč Ladislav 
Published: April 2016

Bežné tvrdenie, že žijeme v informačnom veku, vo fáze informačnej explózie, je pomýlené. Ľudstvo je zahltené dátami, nie informáciami. Planétu Zem postihla Nová Potopa – záľaha dát. Len usporiadaním, vystavením selekcii a hierarchizácii, môžu byť dáta premenené na potenciálnu informáciu. Práca antropológa Jaroslava Malinu a jeho spolupracovníkov sleduje takúto transformáciu dát na informácie, ako je zrejmé z jeho súčasných všeobecných a špecializovaných encyklopédií a z časopisu Anthropologia integra. Biologické limity človeka sa zdajú naznačovať, že sa ľudstvu dátovú potopu nepodarí zvládnuť. Tento fakt sa môže stať hlavným syndrómom záverečnej fázy evolúcie ľudského druhu. Finitika, veda o dôstojnom konci, môže byť novou vedou ultimátnej éry.
Kde začínáme a kde končíme
Authors: Petr Jaroslav 
Published: April 2016

Horizontální přenos genů a genové inženýrství vyústily v celou řadu případů, kdy došlo k překročení hranic oddělujících lidský genom od genomů jiných organismů. Horizontální přenos genů je ryze přírodní proces, který nedokážeme potlačit. Genové inženýrství je vysoce prospěšná lidská aktivita, jíž se nemůžeme vzdát. Navíc se ukazuje, že naši předci „pošpinili“ náš genom sekvencemi několika vymřelých druhů člověka. Je proto nezbytné přijmout jako fakt, že hranice lidského genomu nejsou jasně vytyčené a že v budoucnu budou jeho obrysy ještě nejasnější.
Kojot jako kulturní fenomén
Authors: Půtová Barbora 
Published: April 2016

Předmětem studie je analýza fenoménu kojota jako mytologického, výtvarného a literárního motivu kultury indiánských kmenů obývajících oblast Severní Ameriky. Zvláštní pozornost je věnována tomu, jak se kojot stal symbolem a specifickou sociokulturní konstrukcí, vyjadřující podstatné hodnoty, normy a ideje zkoumaných indiánských kultur. Součástí této studie je interpretace obrazu kojota v moderní a postmoderní společnosti jako nositele takových vlastností, jako jsou zlotřilost, šprýmařství, tvořivost a hravost. Cílem studie je uchopit prostřednictvím antropologické a kulturologické analýzy významovou rozmanitost konceptu kojota v konkrétním historickém a kulturním kontextu.
Kosti ze středověké kuchyně
Authors: Páral Václav , Pyszko Martin 
Published: April 2016

Kosterní pozůstatky zvířat z archeologických výzkumů středověkých lokalit tvoří soubory kostí a fragmentů. Na archeo-osteologickém pracovišti Ústav anatomie, histologie a embryologie Fakulty veterinárního lékařství Veterinární a farmaceutické univerzity Brno jsou tyto soubory hodnoceny a výsledky porovnávány s dostupnými literárními prameny. Ve spolupráci s archeology jsou výsledky uváděny do souvislosti s ostatními nálezy. Naše práce se zaměřuje na hodnocení kostí a fragmentů, které tvoří kuchyňský odpad, tedy kosti se stopami kulinárního opracování. Pro jejich úspěšné určení je mnohdy významný i nález canalis nutricius na fragmentech diafýz dlouhých kostí.Rozdělení kostí dle „kvality“ masa na kategorie A, B a C umožnilo prokázat rozdíl ve složení masité stravy na panských sídlech a vesnických usedlostech či v podhradí. Největší podíl v souborech tvoří často kosti skotu (až 56 %). Chov tohoto druhu byl oblíben nejen pro maso, ale i další možnosti využití. Naopak kosti malých přežvýkavců (ovce a kozy) byly v souborech zastoupeny maximálně do 17 % z důvodu omezené užitkovosti těchto zvířat. Rovněž kosti prasat tvořily menší podíl, zpravidla ne více než 10–30 %. Spotřeba vepřového masa odpovídá způsobu středověkého chovu prasat, zvířat s jednostranným využitím. Koňské kosti se stopami kuchyňského opracování tvořily jen malý podíl (nejčastěji do 4 %). Jen výjimečně byl jejich počet vyšší a to v souvislosti se specifickou situací ve studované lokalitě. Dělení kostí (nejčastěji sekáním) ukazuje na způsob řeznického a kuchyňského zpracování masa poražených zvířat. Všechny tyto výsledky jsou důležitým zdrojem informací o masité složce stravy středověké populace v různých sociálních prostředích.
A Visualization and Representation of the Culture in Yawan, Papua New Guinea: Drawings in the Context of a Visual Anthropology
Authors: Soukup Martin 
Published: April 2016

Předmětem studie je analýza obrazového materiálu, který autor získal při výzkumném pobytu ve vesnici Yawan, provincie Morobe, Papua-Nová Guinea. Autory analyzovaných obrázků jsou žáci základní školy ve vesnici Yawan. Jednotícím motivem všech získaných obrázků je kultura, kterou měli žáci na svých obrázcích ztvárnit. Na obrázcích autoři zachytili bez výjimky kulturní prvky tradiční kultury. Autor dává obrázky do souvislosti s povědomím tvůrců o rozdílech mezi tradiční a současnou kulturou a výchovou těchto žáků k péči o kulturní tradice. Autor následně dal výsledky analýzy do souvislosti s hloubkovými rozhovory, jež vedl s několika původními obyvateli Papuy na téma koncepce kultury a kulturních změn v této zemi.
Draci a hrdinové – upíři a oběti (hledání magických bytostí ve světě vědy a techniky)
Authors: Poláková Markéta 
Published: April 2016

Tématem tohoto příspěvku je analýza hledání magických bytostí draků a upírů v postmoderním světě vědy a techniky. Na první pohled se může zdát, že tyto bytosti, tak vzdálené od racionalismu dnešní doby, nemohou nalézt své reálné vyjádření. Cílem této studie je popsat, jakým způsobem se příběhy o monstrech, jejich obětech a hrdinech, které je přicházejí zachránit, přizpůsobily kulturnímu kódu dnešní doby. Nakolik si draci a upíři uchovali svou původní identitu a nakolik se rozdíly mezi hrdinou a monstrem začaly stírat? Zvláštní pozornost je věnovaná fenoménu role playing games a dnešní podobě literárního upíra, přičemž jsou zde zohledněny i genderové rozdíly v přístupu k těmto fantastickým bytostem.
People in Need: Characterization of Phenomenon
Authors: Pavelková Jaroslava 
Published: April 2016

Příspěvek je věnován problematice bezdomovců a žebráků. Podává základní informace o této sociální kategorii lidí zjevně chudých, žijících na okraji majoritní společnosti a vyznačujících se svým specifickým způsobem života. Jen dobře informovaný člověk je schopný pochopit složitou problematiku vzájemné tolerance a rovnosti všech lidí bez biologických a kulturních rozdílů (projevy rasismu, náboženské nesnášenlivosti, xenofobie a intolerance), včetně nezbytné péče o zdravotně postižené a sociálně znevýhodněné skupiny obyvatelstva. Povinností každého jedince, který chce žít v humánní společnosti, je snažit se svým způsobem a možností pomáhat znevýhodněným spoluobčanům v jejich životě, k možnosti navrácení do stylu života majoritní společnosti. Nutností je i šíření empatie k těmto skupinám lidí, kteří se ne vlastní vinou často dostanou do těžké životní situace. Každý z nás si musí být vědom toho, že hranice mezi úspěchem, životním naplněním či nezdarem je křehká.
Historický přehled principů tvorby metod pro odhad výšky postavy člověka na základě skeletu
Authors: Zeman Tomáš , Králík Miroslav 
Published: April 2016

Z historického přehledu principů tvorby metod pro odhad výšky postavy člověka na základě skeletu vyplývá, že lze vymezit čtyři základní skupiny metod: metody podílové, regresní, anatomické a metody organické korelace. Každá má svá specifika a úskalí, která bezprostředně vyplývají z jejich matematické konstrukce. Nejčastěji se k odhadu výšky postavy používají některé rozměry dlouhých kostí končetin. Bylo teoreticky prokázáno, že nejpřesnější možné odhady poskytují metody regresní, zejména když k odhadu využijeme kombinaci rozměrů z více kostí. Nutným předpokladem použití lineární regrese je však užití pouze těch rovnic, které byly vytvořeny na základě výběru z populace, z níž pochází i odhadovaný jedinec. V opačném případě, tj. pokud je lineární regrese použita pro odhad jedinců z populace jiné, může dojít k menšímu či většímu vychýlení odhadu. Tato skutečnost byla již mnohokrát empiricky ověřena. Teoretický rozbor lineární regrese ukázal, že jde o důsledek jevu označovaného jako „regrese k průměru“. Metody organické korelace (založené na minimalizaci součtu plochy reziduálních trojúhelníků) jsou méně náchylné k systematické chybě, jsou však také méně přesné. Lze je ale aplikovat na libovolnou populaci a pro jednotlivé případy z neznámé populace jsou nejpřesnější. Anatomické metody jsou aplikovatelné jen v případě dostatečně zachovaného skeletu. Jsou založeny na součtu výšek všech (nebo téměř všech) kostí skeletu, které se na výšce postavy přímo podílejí. Rozdíl mezi výškou postavy za života a součtem délek kostí skeletu od lebky po patní kost se pohybuje v řádu centimetrů a prostor pro chybu odhadu je tak malý. Ať už pak k odhadu výšky ze skeletu v rámci anatomické metody použijeme kterýkoliv ze tří výše uvedených matematických postupů (podílová metoda, lineární regrese, organická korelace), rozdíly mezi jimi pořízenými odhady jsou zanedbatelné a jejich rozlišování pozbývá smyslu. Celkově jsou tedy anatomické metody nejpřesnější a je třeba je doporučit, kdykoliv to stav zachování skeletu dovolí.
S manou ve kštici: Tradiční vlasové úpravy v Polynésii (a Mikronésii)
Authors: Rychlík Martin 
Published: April 2016

Tato studie předkládá krátký antropologický a historický přehled evropského objevitelského zájmu o tradiční polynéské (mikronéské) kultury – zaměřuje se zvláště na roli vlasů, vlasových úprav a s tím spojených zvyků v prvokontaktním období. Rozličné účesy v mnoha oceánských společnostech definovaly pohlaví, věk, kmenovou příslušnost nebo společenský status. Jde o první studii svého druhu v českém prostředí.
Monsignor Celso Costantini a Čína (k 90. výročí prvního čínského koncilu v Šanghaji, 1924)
Authors: Liščák Vladimír 
Published: April 2016

Na přelomu května a června 2014 uplyne devadesát let od svolání prvního čínského koncilu, který se konal v Šanghaji od 15. května do 12. června 1924. U jeho zrodu stál tehdejší arcibiskup, pozdější kardinál, mons. Celso Costantini (1876–1958), velký příznivec čínské kultury a historie a první apoštolský delegát Svatého stolce v Číně (delegatus apostolicus in Sinis) (mezi lety 1922 a 1933). Mons. Costantini věnoval hodně úsilí zlepšení formování místních čínských duchovních.
Kulturní univerzalita a diverzita na příkladu vybraných řeholních řádů a kongregací v České republice
Authors: Cichá Martina , Smetanová Klára , Kalčáková Lucie 
Published: April 2016

Práce si klade za cíl demonstrovat kulturní univerzalitu a diverzitu, v souladu s tezemi Bernarda Ugeux (2001/2007), na příkladu vybraných řeholních řádů a kongregací v České republice. Pojednává o kultuře, ve smyslu kulturních univerzálií a specifik, prezentuje kulturu čtyř ženských řeholních řádů a kongregací (klarisek, školských sester sv. Františka z Assisi, milosrdných sester III. řádu sv. Františka z Assisi a karmelitek sv. Terezie) a dvou mužských řádů (řádu Menších bratrů kapucínů a řádu Tovaryšstva Ježíšova, tj. jezuitů). Snaha byla kladena především na autentickou reflexi každodenní reality uvnitř zkoumaného řeholního řádu či kongregace. Prostřednictvím polostrukturovaných rozhovorů a následné analýzy dat v rámci tzv. zakotvené teorie práce odhaluje prožívání života řeholních sester a bratrů, též principy, na jakých jejich společenství fungují, ve snaze nalézt zde znaky kulturní univerzality a diverzity.
Zkušenost s halucinogenní rostlinou ayahuasca v kontextu šamanského rituálu
Authors: Kavenská Veronika , Simonová Hana 
Published: April 2016

Výzkum je zaměřen na osoby, které se vydaly do amazonských pralesů užívat přírodní halucinogen ayahuasku v kontextu „šamanského“ rituálu. Tento jev popisovaný antropology od 70. let. 20. stol. jako tzv. „šamanský turismus“ je stále aktuálnější především mezi obyvateli zemí Evropy a USA. Našim cílem bylo zmapovat, jakým způsobem ayahuaskový šamanský turismus probíhá – motivaci osob, které tento druh zkušenosti vyhledávají, přínosy, rizika a následnou integraci této neobvyklé zkušenosti. Sběr dat probíhal v ČR a v peruánské Amazonii na místech známých jako centra ayahuaskového šamanského turismu (města Tarapoto a Iquitos) formou polostrukturovaných rozhovorů, screeningových dotazníků a zúčastněného pozorování. Získali jsme výpovědi 77 osob, které mají zkušenost s ayahuaskou v kontextu rituálu v pralesech Jižní Ameriky, především pak v Peru. Z rozhovorů vyplývá, že hlavní motivací pro užití ayahuasky byla zvědavost a touha po dobrodružství, léčba psychických problémů, potřeba sebepoznání, zájem o psychedelickou medicínu a terapii, spirituální rozvoj a nalezení životního směru. Přínosy byly vnímány především ve vztahu k sobě ve smyslu sebepoznání a sebepřijetí a v rovině duchovní, psychické, somatické a vztahové. Často byl zmiňován životní nadhled, spokojenost a ujasnění si životního směřování. Jako rizika byla uváděna nedůvěra v šamana či organizátora, zkreslení jimi poskytnutých informací a vystavení rizikové situaci. Většina respondentů považuje samotnou zkušenost za bezpečnou a náročné prožitky během sezení s ayahuaskou byly následně hodnoceny kladně ve smyslu zkvalitnění života. Výzkum byl hrazen ze dvou výzkumných projektů UP: IGA (SPP:432101021) a FPVČ (SPP: 452100061).
Sociální opora u sociálně exkludovaných romských rodin
Authors: Urban David , Kajanová Alena 
Published: April 2016

Článek se věnuje tématu sociální opory u exkludovaných romských rodin. Téma bylo zpracováno na základě dat získaných v rámci terénního výzkumu ve vybraných romských rodinách žijících v exkludovaných lokalitách Jihočeského kraje. Data byla zpracována v programu Atlas.ti 7. Z výsledků vyplynulo, že je čerpána i poskytována především materiální forma sociální opory, kde jejím hlavním zdrojem - ať již reálným či anticipovaným, je rodina v místě bydliště. Od majoritních institucí opora očekávána není, je ale reálně využívána v různých podobách, včetně opory informační. Zdroje opory se mění s ohledem na generaci, kde v mladší generaci dochází k snižování mezigenerační ochoty pomoci.
Figures du discernement et construction identitaire à Qumrân
Authors: Duhaime Jean 
Published: April 2016

Les manuscrits de la mer Morte témoignent d’une communauté qui affirme connaître le « véritable » plan de Dieu sur le monde et y répondre de manière appropriée en pratiquant un style de vie rigoureux, sous la conduite de maîtres éclairés. Pour soutenir cette prétention, elle s’appuie sur deux figures principales de discernement, le « maître de justice » (moreh tsèdeq), dont l’enseignement a joué un rôle déterminant dans la structuration de la communauté, et le « sage » ou l’« instructeur » (maśkîl), chargé de montrer la voie aux recrues et de faire progresser les membres. Dans cet article, chacune de ces figures-types est d’abord présentée à partir des textes qui la mentionnent, après quoi on identifie la forme que prend le discernement qui lui est attribué et comment cette représentation contribue à la construction et au renforcement de l’identité sociale du groupe.
Le discernement moral dans la Chine antique
Authors: Ghiglione Anna 
Published: April 2016

La diffusion de la cosmologie corrélative, axée sur la complémentarité des contraires (ex. : yin-yang), n’empêcha aucunement l’essor d’une réflexion analytique et dichotomique dans la Chine antique. Le discernement (moral et intellectuel) est par exemple préconisé au sein de l’École qui se réclame de Mozi (env. 480-390 av. n. è.). L’exégèse du chapitre 17 — « Critique de la guerre offensive, I » — de l’oeuvre éponyme montre que les moïstes insistaient sur la nécessité d’opérer un choix critique entre deux termes opposés logiquement ou empiriquement incompatibles (ex. : juste/injuste, vrai/faux, positif/négatif), exclusifs l’un de l’autre et impossibles à harmoniser. Dans leurs écrits, le discernement est de surcroît lié à la raison langagière et à la dialectique. Il convient donc de reconsidérer le stéréotype qui présente la culture chinoise comme étant peu encline à l’analyse et réfractaire à l’esprit critique.
Le discernement dans les Exercices spirituels d’Ignace de Loyola
Authors: Mongini Guido 
Published: April 2016

L’article traite de la question du discernement intérieur dans la pensée du fondateur de la Compagnie de Jésus, Ignace de Loyola. Malgré l’existence d’une vaste littérature sur le discernement ignacien, certains problèmes demeurent, notamment celui de la relation entre la théorie du discernement, exposée dans les Exercices spirituels d’Ignace, et la pratique. L’article a pour but de retracer le système des « règles du discernement » dans les Exercices, en clarifiant certains malentendus herméneutiques concernant les concepts (surtout en référence à la lecture faite par Roland Barthes) et l’histoire du xvie siècle (où l’expérience religieuse d’Ignace de Loyola trouve ses racines). Aux alentours de 1550, la méthode du discernement proposée dans les Exercices a suscité de nombreuses polémiques, notamment en Espagne. Ici, à la question de l’« élection », qui requiert la mise en pratique du discernement, s’est ajoutée celle de la relation entre spiritualisme, hérésie et orthodoxie, jusqu’à la remise en question des fondements de l’expérience religieuse jésuite dans son ensemble.
Supply Chain Leverage and Regulating Health and Safety Management in Shipping
Authors: Walters David , James Philip , Sampson Helen , Bhattacharya Syamantak , Xue Conghua , Wadsworth Emma 
Published: April 2016

The aim of paper is to understand the role and significance of supply chain leverage in promoting health and safety management at sea, the institutional contexts in which it occurs and under which circumstances it is effective.This is a qualitative research study that examined the views of seafarers and their managers on what drives the implementation of occupational health and safety (OHS) management arrangements in two shipping sectors, namely, the independent oil and chemical tanker trade and the container trade. It is based on interviews with seafarers working on board several of these vessels and with representatives of the companies managing and operating the ships.As might be anticipated from previous theorizing of supply chain effects on OHS, the study found there to be strong evidence of its influence on OHS management arrangements on tankers. The most significant driver of this effect for both managers and seafarers appeared to be the surveillance of their OHS arrangements instituted by the heads of the supply chain—in this case the oil majors and their inspection systems. Perhaps more surprisingly, despite the more diffuse, transactional and arms-length supply arrangements in the container trade, in the one case study from this sector examined in the paper, supply chain influences on OHS were nevertheless discernable. However, it also demonstrated the positive role played by the framework for maritime regulation in determining the significance of these influences.Essentially, the results indicate that, under certain conditions, supply chain relations are useful in helping to support implementation of arrangements for OHS management on merchant vessels. However, it also more broadly demonstrates that such leverage is most likely to be effective when it operates within a wider institutional framework in which public regulation and its surveillance by regulatory authorities remains a key element.
A systematic review of interventions to improve prevention of mother‐to‐child HIV transmission service delivery and promote retention
Authors: Ambia Julie , Mandala Justin 
Published: April 2016

IntroductionThe success of prevention of mother‐to‐child transmission of HIV (PMTCT) is dependent upon high retention of mother‐infant pairs within these programmes. This is a systematic review to evaluate the effectiveness of interventions that aim to improve PMTCT service delivery and promote retention throughout the PMTCT steps.MethodsSelected databases were searched for studies published in English (up to September 2015). Outcomes of interest included antiretroviral (ARV) drugs or antiretroviral therapy (ART) initiation among HIV‐positive pregnant and/or breastfeeding women and their infants, retention into PMTCT programs, the uptake of early infant diagnosis (EID) of HIV and infant HIV status. Risk ratios and random‐effect meta‐analysis were used in the analysis.ResultsInterventions assessed in the 34 identified studies included male partner involvement in PMTCT, peer mentoring, the use of community health workers (CHWs), mobile phone‐based reminders, conditional cash transfer, training of midwives, integration of PMTCT services and enhanced referral. Five studies (two randomized) that evaluated mobile phone‐based interventions showed a statistically significant increase (pooled RR 1.18; 95% CI 1.05 to 1.32, I2=83%) in uptake of EID of HIV at around six weeks postpartum. Male partner involvement in PMTCT was associated with reductions in infant HIV transmission (pooled RR 0.61; 95% CI 0.39 to 0.94, I2=0%) in four studies (one randomized). Four studies (three randomized) that were grounded on psychological interventions reported non‐significant results (pooled RR 1.01; 95% CI 0.93 to 1.09, I2=69%) in increasing ARV/ART uptake among HIV‐positive pregnant and/or breastfeeding women and infant HIV testing (pooled RR 1.00; 95% CI 0.94 to 1.07, I2=45%). The effect of the other interventions on the effectiveness of improving PMTCT uptake was unclear. Heterogeneity of interventions limits these findings.ConclusionsOur findings indicate that mobile phone‐based reminders may increase the uptake of EID of HIV. Studies on male partner involvement in PMTCT reported reductions in infant HIV transmission. Stronger evidence is needed and future studies should determine the long‐term effects of these interventions in improving retention throughout the PMTCT steps.
Modulated surface nanostructures for enhanced light trapping and reduced surface reflection of crystalline silicon solar cells
Authors: Tayagaki Takeshi , Hoshi Yusuke , Hirai Yuji , Matsuo Yasutaka , Usami Noritaka 
Published: April 2016

Abstract
We demonstrated the fabrication of modulated surface nanostructures as a new surface texture design for thin wafer solar cells. Using a combination of conventional alkali etching and colloidal lithography, we fabricated surface textures with micrometer and nanometre scales on a Si substrate. These modulated surface nanostructures exhibit reduced surface reflection in a broad spectral range, compared with conventional micrometer textures. We investigated optical absorption using a rigorous coupled wave analysis simulation, which revealed a significant reduction in surface reflection over a broad spectral range and efficient light trapping (comparable to that of conventional micrometer-scale textures) for the modulated nanostructures. We found that the modulated surface nanostructures have a high potential of improving the performance of thin wafer crystalline Si solar cells.