bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Čtyři roky antropologicko-archeologického výzkumu v Tasově u Velkého Meziříčí
Authors: Unger Josef 
Published: April 2016

V rámci školního antropologicko-archeologického výzkumu areálu dnešní fary v Tasově (2007–2010) bylo zjištěno, že fara byla přebudována z raně gotického kostela sv. Jiří z druhé třetiny 13. století. Sondáží se podařilo zjistit celý půdorys tohoto kostela. Na západní straně dnešní fary odkryl výzkum polovinu lodi starší rotundy z první čtvrtiny 13. století. S rotundou i mladším kostelem souvisejí četné hroby.
Odoric of Pordenone and His Account on the orientalium partium in the Light of Manuscripts
Authors: Liščák Vladimír 
Published: April 2016

Odorik z Pordenone (asi 1275/1285–1331), františkánský misionář, patří k nejdůležitějším osobám cestujícím v 13./14. století do Číny. Četné kopie Odorikova cestopisu (jak původního textu, tak verzí ve francouzštině, italštině, němčině apod.), které se dochovaly do naší doby, hlavně ze 14. století, ukazují, jak si cestopis rychle získal popularitu v širokém měřítku. Mezi latinskými rukopisy můžeme rozeznat šest základních typů redakcí Odorikova cestopisu: recensio Guillelmi; recensio Marchesini, recensio Henrici (+ copia Calvi); recensio Guecelli; recensio Germanica; recensiones breviores. Důležité pro nás je, že některé z nich byly pořízeny v Praze. Tato krátká informace o Odorikově zprávě o „východních krajích světa“ končí údaji o nejranějších tištěných edicích a středověkých překladatelích Odorikova cestopisu.
„Romská“ kriminalita – specifika, příčiny, souvislosti
Authors: Jakoubek Marek 
Published: April 2016

Vstupní otázkou textu je, existuje-li specificky romská kriminalita. Ve své studii, která je primárně odpovědí na uvedenou otázku, autor danou problematiku nahlíží programově v perspektivě sociálně-kulturní, kdy jako „Romy“ chápe nositele specifické (tj. romské) kultury a romskou kriminalitu pak následně jako specifickou součást této kultury, respektive jako výsledek kontaktu nositelů této kultury s kulturou majoritní (zde české) společnosti. V této poloze je celý text kritikou všech – v české a slovenské populaci doposud převládajících – představ o tom, že kriminální jednání mají Romové/Cikáni vrozené („v krvi“). V úzké vazbě na centrální otázku se autor snaží odhalit příčiny romské kriminality. V základním plánu pak identifikuje dva základní typy těchto příčin – jednak příčiny vyplývající z determinace specifickou (tj. romskou) kulturní tradicí, za druhé pak příčiny vyplývající z adaptace Romů (v uvedeném smyslu) na současné podmínky české společnosti. Podložím celé studie jsou autorovy výzkumy prováděné jednak v tzv. romských osadách na Slovensku a jednak v tzv. romských ghettech v České republice.
Původ, význam a používání přezdívek u bulharských Čechů
Authors: Budilová Lenka J. 
Published: April 2016

Příspěvek se zabývá problematikou jmen a strategiemi pojmenovávání u bulharských Čechů, evangelíků, kteří žili v první polovině 20. století ve dvou bulharských obcích, Vojvodovo a Belinci. Vychází přitom z dat získaných během terénních šetření v několika obcích na Valticku a Mikulovsku, kde dnes žijí přesídlenci z Bulharska a jejich potomci. V textu jsou vedle rodných jmen a příjmení analyzovány zejména přezdívky bulharských Čechů vzhledem k jejich původu, významu a způsobu užívání. Přezdívky, které se zde vyvinuly jako třetí klasifikační systém (vedle rodných jmen a příjmení), jsou klasifikovány do několika kategorií a je sledován jejich význam pro dané společenství. Text se zabývá také strategiemi dávání, užívání či zamlčování přezdívek v různých kontextech, a sleduje danou problematiku ve vztahu k systému pojmenovávání v rámci sociálního prostředí, které dané společenství obklopovalo (bulharské pravoslavné obyvatelstvo). Poukazuje pak také na skutečnost, že v rámci Vojvodova byly používány dva odlišné soubory přezdívek pro stejné osoby, což odráží existenci dvou různých morálních společenství v rámci jedné obce.
Mužství a ženství v perspektivě feministické antropologie
Authors: Soukup Václav 
Published: April 2016

Předmětem studie je teoretická analýza feministické antropologie jako relativně autonomního výzkumného směru a svébytné antropologické disciplíny. Zvláštní pozornost bude věnována vývojovým proměnám feministické antropologie. Cílem studie je přispět k aplikaci genderového přístupu na výzkum sociokulturních jevů. Proto je feministická antropologie analyzovaná jako přístup, který v opozici k tradičnímu androcentrickému studiu člověka vnáší do vědy o kultuře „ženský hlas“ a genderovou perspektivu.
A Non-destructive Survey of Tombs in the Chapel of St. Barbara on Modla Hill (Cadastral District of Buchlovice)
Authors: Hašek Vladimír , Mořkovský Tomáš , Šindelář Jiří , Tomešek Jan 
Published: April 2016

V interiéru kaple sv. Barbory na vrchu Modla v blízkosti hradu Buchlova byl proveden nedestruktivní průzkum geofyzikální metodou GPR a prohlídka lokalizovaných nehomogenit kamerovým systémem. Výzkumy umožnily přesnou lokalizaci a zjištění současného stavu hrobek některých majitelů buchlovského panství. Detekovány byly také relikty zdiva z původního středověkého sakrálního objektu situovaného ve střední části kaple. Použití nedestruktivních metod umožnilo optimální řešení výzkumu z hlediska získání velkého množství informací v krátkém čase a bez velkých finančních nákladů.
Naučení krále Amenemheta I. jeho synovi Senusretovi (Pražská hieratická literární ostraka II)
Authors: Vachala Břetislav 
Published: April 2016

Naučení krále Amenemheta I. jeho synovi Senusretovi je velice neobvyklé literární dílo, které bylo pravděpodobně sepsáno brzy po zavraždění zakladatele 12. dynastie Amenemheta I. (cca 1962 př. n. l.). Jde především o politický propagační spis mající podpořit Senusreta jako jediného zákonného nástupce jeho zavražděného otce. Části naučení, jehož autor zůstává neznámý, se zachovaly na šesti papyrech, třech tabulkách a 232 ostrakách. Mnohé z těchto opisů pocházejí z Nové říše a byly nalezeny v Dér el-Medíně, kde je jako školní cvičení napsali žáci místní písařské školy. Základním textovým pramenem zůstává Millingenův papyrus z 18. dynastie, přičemž konec Amenemhetova naučení se dochoval na papyru Sallier II (z doby vlády Setchiho II.). Článek obsahuje nový český překlad celého naučení. V Národním muzeu – Náprstkově muzeu asijských, afrických a amerických kultur v Praze se nacházejí tři ramessovská hieratická ostraka (P 3835: obr. 1,2; P 3818: obr. 5,6; P 3806: obr. 7,8) a jedna tabulka (P 7228: obr. 3,4) obsahující části tohoto naučení. Všechny čtyři prameny pocházejí z Dér el-Medíny a jsou zde dokumentovány fotograficky a rovněž jsou připojeny jejich hieroglyfické přepisy a překlady.
Nedestruktivní archeologie při výzkumu hrobek v Čechách
Authors: Hašek Vladimír , Šindelář Jiří , Unger Josef 
Published: April 2016

Komplex nedestruktivních metod se v Čechách stal v průběhu posledních několika let i přes určité komplikace v jejich zavádění do praxe, již nedílnou součástí komplexně pojatého archeologického výzkumu i stavebně-historického průzkumu při řešení různých otázek spojených zejména s lokalizací hrobek, hrobů, krypt a reliktů zdiva ze starších snesených objektů v interiérech středověkých i novověkých církevních staveb. Ve spojení geofyzikálních metod s vizuálním průzkumem a dokumentací, případně sondáží zabezpečuje tento postup optimální řešení požadovaných úloh a to jak z hlediska získání velkého počtu informací, tak z hlediska časového a v neposlední řadě i ekonomického. Z uváděných praktických příkladů výsledků dosavadní prospekce na lokalitách Praha-Hradčany, Vyšší Brod a Želiv se jeví jako optimální pro lokalizaci hrobek, hrobů a dalších struktur v interiérech kostelů metoda půdního radaru, případně i mikrogravimetrie s následnou prohlídkou a dokumentací kamerovým systémem. Optimální případ nastává tehdy, když je hrobka vyzděná, dutá a má větší rozměr. V tom případě jsou odrazy elektromagnetických vln nejvýraznější, respektive dochází k úbytku hmot a tento objekt je pak velice dobře detekovatelný. Při jeho zavalení může při výkladu docházet k nejednoznačné interpretaci, kdy jej lze přiřadit k větším plošným kumulacím kamenů, litologickým změnám v zásypu antropogenní vrstvy, nebo reliktům zdiva ze starší snesené stavby. Zde jsou potom velmi užitečné další doplňující informace o stavbě, jako například případné polohy náhrobních kamenů, umístění těchto prvků v sakrální stavbě, průběhy inženýrských sítí apod. Při existenci zásypu prostých hrobů obdobného litologického složení, respektive zhutnění jako v okolním prostředí je jejich interpretace vlivem nevýrazných změn fyzikálních parametrů zemin velmi problematická a mnohdy lokalizace i nezjistitelná.
Staroegyptské Naučení muže synovi (Pražská hieratická literární ostraka III)
Authors: Vachala Břetislav 
Published: April 2016

Naučení muže synovi bylo sepsáno v duchu loajální tradice staroegyptské literatury na počátku Střední říše, za vlády Senusreta I. (cca 1962-1917 př.n.l.). Naučení má dvě části. V první (sloky 1-8) se vyzdvihuje ústřední postava krále a důraz se klade na přesvědčivé výhody, které plynou z oddanosti k bohu žijícímu na zemi, zatímco druhá část (sloky 9-24) zdůrazňuje úlohu správné mluvy v různých společenských situacích. Autor tohoto didaktického spisu (určeného příslušníku vyšší společenské vrstvy) není nikde uveden. Části naučení se uchovaly na osmi poškozených papyrech, jedné dřevěné tabulce a 140 ostrakách pocházejících až z Nové říše (přibližně 1543-1080 př.n.l.). Zatím neexistuje žádný úplný souvislý text tohoto naučení. V článku je uveden nový český překlad celého Naučení muže synovi. V Národním muzeu – Náprstkově muzeu asijských, afrických a amerických kultur v Praze je uloženo ramessovské hieratické ostrakon (P 3807: obr. 1,2) s částmi tohoto naučení. Keramické ostrakon pochází z Dér el-Medíny a v této studii je dokumentováno fotograficky a připojen je rovněž hieroglyfický přepis textu a překlad.
Člověk a artefakt. Téma archeologické antropologie
Authors: Unger Josef , Hylmarová Milada , Mazáč Martin , Šenkýř Miroslav , Králík Miroslav 
Published: April 2016

Artefakty vytvořené člověkem jsou na jedné straně kulturně univerzální, neboť představují vylepšené prostředky pro naplňování evolučně starých biologických funkcí (získávání potravy, hájení teritoria, prezentace sociálního statusu, reprodukce a organizace života sociální skupiny). Na straně druhé se kultury v jejich detailních formách velmi liší díky rozdílům v technologiích, náboženství, symbolice, módě, aj. Jedním z témat archeologické antropologie je vztah člověka a artefaktu, který lze vyjádřit trojstrannou interakcí artefaktu, člověka a účelu. Artefakt je podřízen dostupnosti (přírodní prostředí) a vlastnostem použité suroviny, současně však bezprostředně odráží vlastnosti člověka (resp. společnosti), který ho používá (tělesné rozměry, věk, pohlaví, zdravotní stav, časové možnosti, technologickou úroveň, materiální zdroje, tradice), zároveň musí v požadované míře respektovat účel, pro který byl vyroben, resp. ke kterému se užívá (pracovní/utilitární funkce, móda, symbolika, náboženství aj.). Každý konkrétní artefakt nezbytně zahrnuje všechny tyto tři komponenty, jejich vzájemný vztah však není triviální. Na příkladu několika artefaktů z archeologických nálezů (opevnění římského krátkodobého tábora, náramek v době římské a stěhování národů, bota a ostruha, hradba a sekera v 9. století, prsten ve starší době bronzové) jsme se pokusili demonstrovat určitou autonomii uvedených tří rovin a současně jejich specifické interakce. Interpretace role každého konkrétního archeologického artefaktu v životě tehdejšího člověka/společnosti by měla zohledňovat všechny zmíněné roviny.
Odorik z Pordenone a jeho setkání s Velikým chánem
Authors: Liščák Vladimír 
Published: April 2016

Z většiny latinsky psaných rukopisů cestovní zprávy Odorika z Pordenone, františkánský řeholník a poutník na dvůr Velikého chána, se dozvídáme, že byl osobně přítomen setkání františkánských bratří s Velikým chánem. Odorik strávil tři až čtyři roky v Chánbalyku (dnešním Pekingu), hlavním městě mongolsko-čínské říše Jüan (1271–1368) ve dvacátých letech 14. století. V textu známém jako De reverentia magni Chanis je popsána úcta, kterou údajně projevil Veliký chán Jesün Temür (Yesüntemür qaɣan) (vládl 1323–1328) křesťanské víře zastupované křížem. K události došlo prý během chánovy cesty z Chánbalyku (Ta-tu) do letního paláce v Šang-tu. Pouze velmi malá část latinských rukopisů, které vznikly na území středo-jižního Německa (recensio Germanica) ve druhé polovině 14. století, obsahuje pasáž, obecně nazývanou De prædicatione magno Chani. Zachycuje, jako jediný latinsky psaný pramen, Odorikovo kázání před Velikých chánem Chošilou (Qošila, Küsele, Qutuɣtu qaɣan) (vládl 1328–1329).
Le discernement spirituel dans le christianisme ancien
Authors: Vecoli Fabrizio 
Published: April 2016

L’article analyse le discernement spirituel dans le christianisme ancien. Le but est de comprendre l’évolution conceptuelle et les fonctions religieuses de cette capacité considérée comme divine par les auteurs qui en développent la théorie. Après une première mention dans les épîtres de Paul, on constate un vide dans la théologie des premiers siècles. C’est donc seulement auive siècle, avec l’essor du monachisme, que le discernement spirituel acquiert toute son importance. Il représente l’instrument cognitif qui rend possible le processus décisionnel dans une situation d’ignorance : ce don permet de voir les mécanismes cachés du réel afin de toujours prendre la bonne décision. D’abord utilisé individuellement comme guide dans la pratique de l’ascèse, il finit par devenir l’emblème d’une autorité charismatique puissante et le signe de reconnaissance de la sainteté.
Amélioration ou polarisation ? Évolution de la structure et de la qualité des emplois au Québec et au Canada, 1997-2013
Authors: Lapointe Paul-André , Bach Catherine 
Published: April 2016

Les micro-données de l’Enquête sur la population active de Statistique Canada sont utilisées dans le cadre d’une approche centrée sur les professions, qui repose elle-même sur l’approche des régimes d’emploi. Les auteurs construisent une typologie des professions en huit classes. Sur la base de la part relative des classes professionnelles dans l’emploi salarié, il appert que les professionnels et les techniciens, tant dans les sciences naturelles et dans les nouvelles technologies de l’information et des communications que dans les sciences sociales et dans les sciences de la santé, ont enregistré la croissance la plus importante ; les employés faiblement qualifiés dans les services interpersonnels ont également connu une croissance, tandis que les cols bleus et les cols blancs ont subi un déclin alors que les cadres supérieurs et les professionnels de la finances se sont enlisés dans la stagnation. Toutefois, ces derniers se sont avéré être les véritables gagnants de la répartition des revenus au cours de la période. Sur le plan de la qualité des emplois mesurée par la croissance relative des professions regroupées en quintiles de revenus, on observe un phénomène de polarisation asymétrique : les quintiles supérieurs regroupant les bons emplois, ont connu une croissance plus élevée que le quintile inférieur, associé aux mauvais emplois, alors que les quintiles intermédiaires ont régressé. On enregistre également une croissance des inégalités salariales, en ce sens que les salaires du quintile supérieur se sont accrus plus rapidement que ceux des autres quintiles de revenus. Enfin, le Québec et le Canada appartiennent au régime néolibéral. Le Québec est, certes, une société plus égalitaire, mais, contrairement aux pays du modèle social-démocrate, ce caractère « distinctif » n’est pas le résultat de politiques sociales plus progressistes et d’un syndicalisme davantage inclusif qui auraient rehaussé les salaires du quintile inférieur ; il s’explique plutôt par la stagnation, voire le déclin, de l’emploi dans le quintile supérieur et des salaires dans le quatrième quintile.
La pratique de la négociation basée sur les intérêts dans les processus de négociation collective : perceptions et appropriations syndicales
Authors: Hennebert Marc-Antonin , Faulkner Marcel , Bourque Reynald 
Published: April 2016

Après plusieurs décennies de formation et de mises en pratique de la NBI dans les relations patronales-syndicales, cette étude cherche à comprendre la résonnance pratique de cette approche auprès des négociateurs syndicaux ainsi que comment elle est réellement utilisée dans le cadre de négociations collectives. Rapportant les résultats d’une étude empirique menée auprès de quarante-cinq négociateurs syndicaux œuvrant dans le secteur privé et ayant, pour la plupart, mis en pratique à plusieurs reprises la NBI au cours des dernières années, les résultats de cette recherche soulignent à la fois les limites et les retombées multiples de cette approche sur la pratique de la négociation collective en entreprise. Les résultats de notre étude démontrent que les négociateurs syndicaux n’hésitent pas à s’approprier la NBI et à modeler ses principes et procédés en fonction de leurs besoins et du contexte dans lequel ils interviennent. Cette « appropriation imaginative » de la NBI ainsi que les pratiques innovantes auxquelles elle donne lieu montrent, non seulement l’existence de frontières poreuses entre les approches distributive et intégrative et l’existence de « négociation mixte » (ou mixed motive bargaining), mais également les différentes formes que peuvent prendre cette négociation mixte dans le cadre de la négociation collective. Enfin, si les négociateurs syndicaux interrogés rapportent très peu de cas d’application intégrale de la NBI, cette recherche révèle néanmoins à quel point cette approche s’avère, à travers ses diverses formes d’appropriation, une source fondamentale de l’évolution de la pratique de la négociation collective.
L’interaction entre facteurs organisationnels et locus de contrôle dans la prédiction de l’engagement organisationnel affectif
Authors: Parent-Rocheleau Xavier , Simard Gilles , Bentein Kathleen , Tremblay Michel 
Published: April 2016

Nombreuses sont les études ayant répertorié les facteurs susceptibles de favoriser l’engagement affectif des employés envers leur organisation. Toutefois, davantage de recherches sont requises afin de comprendre les mécanismes par lesquels ces facteurs agissent sur le niveau d’engagement organisationnel affectif (EOA), et de cerner dans quel contexte et sous quelles conditions leurs effets s’avèrent les plus puissants (Becker, Klein, et Meyer, 2009). La présente étude s’inscrit dans la lignée des études récentes qui visent à surmonter cette limite en investiguant l’interaction entre les facteurs organisationnels et les caractéristiques individuelles dans la prédiction de l’EOA, soutenant que des dispositions individuelles modulent les perceptions des expériences de travail, influençant par le fait même les réactions attitudinales et comportementales. Plusieurs études démontrent que le locus de contrôle, défini comme la tendance des individus à croire qu’ils contrôlent ou non leur environnement et le cours des évènements (Rotter, 1954), joue notamment un rôle sur la façon dont les individus perçoivent leur environnement. Appuyant son raisonnement sur la théorie de l’échange social (Blau, 1964) et sur le modèle de l’engagement au groupe (Tyler et Blader, 2003), l’objectif de cette étude est d’examiner l’effet de l’interaction entre le locus de contrôle (interne/externe) et les perceptions de justice procédurale ainsi que la fierté organisationnelle des employés sur leur niveau d’engagement affectif.Les résultats indiquent que le locus de contrôle exerce un effet modérateur entre l’EOA et les deux antécédents proposés. Ainsi, en vertu de la norme de réciprocité, la tendance des individus à croire que la fierté organisationnelle et la justice procédurale sont le produit de leurs actions les conduiraient à s’engager affectivement auprès de cette dernière. En plus de souligner le rôle important du locus de contrôle dans les réactions attitudinales aux facteurs organisationnels, les résultats démontrent la pertinence d’étudier l’effet modérateur d’autres traits individuels susceptibles de moduler l’adoption de certains comportements et attitudes, ce qui peut représenter un avantage pour les salariés et les dirigeants.
Varieties of Capitalism: A Critique
Authors: Fast Travis William 
Published: April 2016

The Varieties of Capitalism (VoC) has become the dominant approach in comparative political economy and enjoys wide application and attention in disciplines outside of political science and sociology. Indeed the VoC approach has enjoyed much attention in comparative industrial/employment relations (IR). This article undertakes a critical evaluation of the importation of the VoC paradigm into comparative IR. Inter alia, it is argued that the VoC approach, as it is presently configured, may have little to teach IR scholars because its basic theoretical concepts and methodological priors militate against accounting for change.This article begins with a summary of the routine problems researchers in comparative political economy and comparative IR have encountered when attempting to account for change within the constraints of the VoC paradigm. Here the focus is on the limitations imposed when privileging the national scale and the problems engendered by a heavy reliance on comparative statics methodology infused with the concepts of equilibrium and exogenous shocks. The article then goes beyond these routinely recognized limitations and argues that the importation of terminology from neoclassical economic theory, of which the original VoC statement makes foundational reference, further serves to constrain and add confusion to the comparative enterprise; namely, comparative advantage, Oliver Williamson’s neoclassical theory of the firm, the use of the distinction made between (im)perfect market competition in neoclassical economics and the fuzzy distinction made between firms, markets and networks.In the concluding section we argue that the VoC’s narrow focus on the firm and its coordination problems serve to legitimate IRs traditional narrow focus on labour management relations and the pride of place that HRM now enjoys in the remaining IR departments. Ultimately, however, the embrace of the VoC paradigm by comparative IR is a net negative normative move.
Initial growth control of GaN on Si with physical-vapor-deposition-AlN seed layer for high-quality GaN templates
Authors: Wang Hongbo , Sodabanlu Hassanet , Daigo Yoshiaki , Seino Takuya , Nakagawa Takashi , Sugiyama Masakazu 
Published: April 2016

Abstract
An ex situ AlN seed layer was formed by physical vapor deposition (PVD) on a Si substrate, aiming at the production of high-quality GaN on Si by metal–organic vapor-phase epitaxy. A low density of initial GaN islands were obtained by reducing the trimethylgallium (TMGa) flow rate. The dislocation density of GaN was dramatically reduced with 3D growth compared with 2D growth, as indicated by measurements of XRD rocking curves (FWHM of 384 and 461 arcsec for 0002 and

diffractions, respectively) and cathodoluminescence (CL) mapping (dark-spot density of 3.4 × 108 cm−2) for 1-µm-thick crack-free GaN on a Si substrate. The values were almost equivalent to those of the layers grown on sapphire substrates.