bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Role of RNase Y in Clostridium perfringens mRNA Decay and Processing
Authors: Obana Nozomu , Nakamura Kouji , Nomura Nobuhiko 
Published: November 2016

ABSTRACT

RNase Y is a major endoribonuclease that plays a crucial role in mRNA degradation and processing. We study the role of RNase Y in the Gram-positive anaerobic pathogen
Clostridium perfringens
, which until now has not been well understood. Our study implies an important role for RNase Y-mediated RNA degradation and processing in virulence gene expression and the physiological development of the organism. We began by constructing an RNase Y conditional knockdown strain in order to observe the importance of RNase Y on growth and virulence. Our resulting transcriptome analysis shows that RNase Y affects the expression of many genes, including toxin-producing genes. We provide data to show that RNase Y depletion repressed several toxin genes in
C. perfringens
and involved the
virR-virS
two-component system. We also observe evidence that RNase Y is indispensable for processing and stabilizing the transcripts of
colA
(encoding a major toxin collagenase) and
pilA2
(encoding a major pilin component of the type IV pili). Posttranscriptional regulation of
colA
is known to be mediated by cleavage in the 5′ untranslated region (5′UTR), and we observe that RNase Y depletion diminishes
colA
5′UTR processing. We show that RNase Y is also involved in the posttranscriptional stabilization of
pilA2
mRNA, which is thought to be important for host cell adherence and biofilm formation.

IMPORTANCE
RNases have important roles in RNA degradation and turnover in all organisms.
C. perfringens
is a Gram-positive anaerobic spore-forming bacterial pathogen that produces numerous extracellular enzymes and toxins, and it is linked to digestive disorders and disease. A highly conserved endoribonuclease, RNase Y, affects the expression of hundreds of genes, including toxin genes, and studying these effects is useful for understanding
C. perfringens
specifically and RNases generally. Moreover, RNase Y is involved in processing specific transcripts, and we observed that this processing in
C. perfringens
results in the stabilization of mRNAs encoding a toxin and bacterial extracellular apparatus pili. Our study shows that RNase activity is associated with gene expression, helping to determine the growth, proliferation, and virulence of
C. perfringens
.
Role of peer support workers in improving patient experience in Tower Hamlets Specialist Addiction Unit
Authors: Kulik Wiktor , Shah Amar 
Published: November 2016

The aim of the project was to improve patient experience for people in Tower Hamlets Specialist Addictions Unit in order to increase satisfaction by 25% in 12 months starting in August 2014.The team used the model for improvement as part of ELFT's quality improvement programme to support iterative cycles of testing and learning. This involved support from the Trust's quality improvement team. The theory of change was visualised through a driver diagram. A number of outcomes were measured and plotted over time - patient satisfaction, staff satisfaction, and attendance to peer support groups. The impact of changes was then observed using the plan, do, study, act (PDSA) cycles. The changes that positively influenced the outcomes were continued and ones without such impact were discontinued.The most successful intervention to improve patient satisfaction so far was the introduction of peer support facilitation for the “Breakfast club” - recovery orientated meeting of patients with less emphasis on the medical aspects of treatment. Staff satisfaction is proven to be one of the best determinants of patient experience, so this is also measured and plotted over time together with patient's satisfaction and attendance.Service user satisfaction improves attendance and outcomes in this difficult-to-engage group of patients (people with both substance misuse and mental health problems). Patient perspectives and priorities might be quite different to that of the clinical team, further supporting the importance of involving and engaging them in any quality improvement work. Involving peer support workers in improving engagement of people with substance misuse related problems appears essential.
Absconding: reducing failure to return in adult mental health wards
Authors: Bailey Jill , Page Bethan , Ndimande Nokuthula , Connell Julie , Vincent Charles 
Published: November 2016

Failing to return from leave from acute psychiatric wards can have a range of negative consequences for patients, relatives and staff. This study used quality improvement methodology to improve the processes around patient leave and time away from the ward. The aim of this study was to improve rates of on-time return from leave by detained and informal patients by 50%.Following a baseline period, four interventions were implemented and refined using PDSA cycles. The main outcome measure was the proportion of periods of leave where the patient returned on time. Late return was defined as failure to return to the ward within 10 minutes of the agreed time.At baseline, the rate for on-time return was 56.0%; this increased to 87.1% post-intervention, a statistically significant increase of 55.5%. SPC charts show that the interventions were associated with improvements. The improvements have been sustained and the interventions are fully embedded into daily practice. The project was refined to local context and trialled on six additional wards: four of the six wards have successfully implemented the interventions and have on-time return rates of over 90%.This project produced a marked and sustained improvement in patients returning on-time from leave, facilitating a more open discussion between staff and patients about the purpose and value of periods away from the ward. Quality improvement approaches can be effectively applied in mental health settings.
Associations between genetics, medical status, physical exercise and psychological well-being in adults with cystic fibrosis
Authors: Backström-Eriksson Lena , Bergsten-Brucefors Agneta , Hjelte Lena , Melin Bo , Sorjonen Kimmo 
Published: November 2016

BackgroundCystic fibrosis (CF) is the most common autosomal recessive, life-shortening disease among people of European origin. Type of genetic mutation and regular physical exercise has an impact on clinical outcome. This cross-sectional study explores the associations between genetics, medical status, physical exercise and psychological well-being in adult patients with CF.MethodsAdult patients with CF (N=68; mean age: 32.2; range 18–67 years; 46% women) completed the Cystic Fibrosis Questionnaire-Revised and Hospital Anxiety Depression Scale. Measures about lung function/forced expiratory volume in 1 s per cent predicted, body mass index, physical working capacity, immunoglobulin G, CF Transmembrane Conductance Regulator (CFTR) mutations, and physical exercise were obtained. structural equation modelling was used to fit models to data.ResultsAcftrgene mutation×age interaction effect indicates a psychological disadvantage increasing with age of having more severe CFTR mutations; >65% of the effect is mediated by medical status. Physical exercise has a positive effect on psychological well-being, but >75% of the effect is mediated by medical status.ConclusionsPsychological well-being decreases with age in patients with more severecftrmutations, to a large extent due to a parallel deterioration of medical status. Physical exercise has a positive effect on psychological well-being if resulting in better health only. To manage the complexity of these patients' needs, the CF-care should emphasise a holistic approach and offer individualised exercise/treatment programmes and psychological competence.
The dual microcatheter technique for transvenous embolization of dural arteriovenous fistulae
Authors: Abecassis Isaac Josh , Nerva John D , Ghodke Basavaraj V , Sekhar Laligam N , Levitt Michael R , Kim Louis J 
Published: November 2016

BackgroundDural arteriovenous fistulae (dAVFs) comprise 10–15% of all intracranial arteriovenous malformations. The goal of surgical or endovascular intervention is complete obliteration of the fistulous connection(s). In cases where dAVF venous drainage is separate from normal cortical drainage, transvenous embolization can provide fast and effective fistula obliteration.ObjectiveTo describe a new method of efficient transvenous embolization (the ‘dual microcatheter technique’) for the treatment of dAVFs.MethodsThree patients with dAVFs were treated using the dual microcatheter technique for transvenous embolization. Two microcatheters were placed in the distal aspect of the dAVF venous pouch, after which coil embolization reduced fistula flow, and liquid embolic agent injection with reflux into arterial feeders completed the obliteration of the fistula.ResultsLesion grade ranged from Borden–Shucart grades 2 through 3. In all cases, dAVF venous drainage was isolated from the normal cerebral venous drainage. Dual microcatheter transvenous embolization was successful in all patients, with non-target embolization and no new postoperative deficits. At the last follow-up, all three patients were symptom-free without evidence of radiographic recurrence.ConclusionsThe dual microcatheter technique of transvenous dAVF embolization is safe and feasible in cases where dAVF venous outflow is isolated from normal cerebral venous drainage.
Structural, mechanical, thermal and electronic properties of novel ternary carbide Al4Si2C5 under high pressure by DFT calculation
Authors: Sun Liang , Gao Yimin , Yoshida Katsumi , Yano Toyohiko , Li Yefei , Liu Yangzhen 
Published: November 2016

Structural, electronic, elastic and thermal properties of Al4Si2C5 under constant pressure were investigated by using first-principles theory. The total volume of the cell decreased by almost 15.7% under 40 GPa which is smaller than that of Al4SiC4 (16%), while the linear compressibility along [Formula: see text]- or [Formula: see text]-axis direction showed better anti-deformation behavior than that of along [Formula: see text]-axis direction. The peak heights of total density of state (TDOS) and partial density of state (PDOS) curves of Al4Si2C5 are slightly lowered with forced high pressure. Meanwhile, the mechanical properties of Al4Si2C5-like elastic constants and elastic moduli accelerate with the pressure increasing from 0 GPa to 40 GPa; the thermal expansion coefficient [Formula: see text] increases rapidly at lower temperature and this tendency gradually approaches a linear increase when the temperature is above 1000 K. At particular temperature, [Formula: see text] decreases continuously with the pressure accelerating. Heat capacity at constant volume ([Formula: see text] with pressure was also evaluated, the results displayed that [Formula: see text] is sensitive with the temperature rather than the pressure. The elastic anisotropy and Debye temperature with pressure were successfully obtained and discussed.
Suppression of Type I IFN Signaling in Tumors Mediates Resistance to Anti-PD-1 Treatment That Can Be Overcome by Radiotherapy
Authors: Wang Xiaohong , Schoenhals Jonathan E. , Li Ailin , Valdecanas David R. , Ye Huiping , Zang Fenglin , Tang Chad , Tang Ming , Liu Chang-Gong , Liu Xiuping , Krishnan Sunil , Allison James P. , Sharma Padmanee , Hwu Patrick , Komaki Ritsuko , Overwijk Willem W. , Gomez Daniel R. , Chang Joe Y. , Hahn Stephen M. , Cortez Maria Angelica , Welsh James W. 
Published: November 2016

Abstract
Immune checkpoint therapies exhibit impressive efficacy in some patients with melanoma or lung cancer, but the lack of response in most cases presses the question of how general efficacy can be improved. In addressing this question, we generated a preclinical tumor model to study anti-PD-1 resistance by in vivo passaging of Kras-mutated, p53-deficient murine lung cancer cells (p53R172HΔg/+K-rasLA1/+) in a syngeneic host exposed to repetitive dosing with anti-mouse PD-1 antibodies. PD-L1 (CD274) expression did not differ between the resistant and parental tumor cells. However, the expression of important molecules in the antigen presentation pathway, including MHC class I and II, as well as β2-microglobulin, were significantly downregulated in the anti-PD-1–resistant tumors compared with parental tumors. Resistant tumors also contained fewer CD8+ (CD8α) and CD4+ tumor-infiltrating lymphocytes and reduced production of IFNγ. Localized radiotherapy induced IFNβ production, thereby elevating MHC class I expression on both parental and resistant tumor cells and restoring the responsiveness of resistant tumors to anti-PD-1 therapy. Conversely, blockade of type I IFN signaling abolished the effect of radiosensitization in this setting. Collectively, these results identify a mechanism of PD-1 resistance and demonstrate that adjuvant radiotherapy can overcome resistance. These findings have immediate clinical implications for extending the efficacy of anti-PD-1 immune checkpoint therapy in patients. Cancer Res; 77(4); 839–50. ©2016 AACR.
Circadian Clock Gene Bmal1 Inhibits Tumorigenesis and Increases Paclitaxel Sensitivity in Tongue Squamous Cell Carcinoma
Authors: Tang Qingming , Cheng Bo , Xie Mengru , Chen Yatao , Zhao Jiajia , Zhou Xin , Chen Lili 
Published: November 2016

Abstract
Circadian clock genes regulate cancer development and chemotherapy susceptibility. Accordingly, chronotherapy based on circadian phenotypes might be applied to improve therapeutic efficacy. In this study, we investigated whether the circadian clock gene Bmal1 inhibited tumor development and increased paclitaxel sensitivity in tongue squamous cell carcinoma (TSCC). Bmal1 expression was downregulated and its rhythmic pattern of expression was affected in TSCC samples and cell lines. Ectopic Bmal1 inhibited cell proliferation, migration and invasion in vitro, and tumor growth in mouse xenograft models of TSCC. After exposure to paclitaxel, Bmal1-overexpressing cells displayed a relative increase in apoptosis and were more susceptible to paclitaxel treatment in vivo. Mechanistic investigations suggested a regulatory connection between Bmal1, TERT, and the oncogenic transcriptional repressor EZH2 (enhancer of zeste homolog 2), the recruitment of which to the TERT promoter increased paclitaxel-induced apoptosis and cell growth inhibition. Clinically, paclitaxel efficacy correlated positively with Bmal1 expression levels in TSCC. Overall, our results identified Bmal1 as a novel tumor suppressor gene that elevates the sensitivity of cancer cells to paclitaxel, with potential implications as a chronotherapy timing biomarker in TSCC. Cancer Res; 77(2); 532–44. ©2016 AACR.
Targeting the Gatekeeper: Osimertinib in EGFR T790M Mutation–Positive Non–Small Cell Lung Cancer
Authors: Skoulidis Ferdinandos , Papadimitrakopoulou Vassiliki A. 
Published: November 2016

Abstract
In 2015, the FDA approved an unprecedented number of new therapies for non–small cell lung cancer (NSCLC), among them therapies addressing specific genomic tumor subsets in the setting of development of resistance to first-line targeted therapy. Osimertinib (Tagrisso, formerly AZD9291; AstraZeneca) is indicated for patients with metastatic EGFR T790M mutation–positive NSCLC, as detected by an FDA-approved test, who have progressed on or after EGFR tyrosine kinase inhibitor therapy. It received breakthrough therapy designation, priority review status, and accelerated approval from the FDA. Clin Cancer Res; 23(3); 618–22. ©2016 AACR.
A Phase I/II Multicenter Study of Single-Agent Foretinib as First-Line Therapy in Patients with Advanced Hepatocellular Carcinoma
Authors: Yau Thomas C.C. , Lencioni Riccardo , Sukeepaisarnjaroen Wattana , Chao Yee , Yen Chia-Jui , Lausoontornsiri Wirote , Chen Pei-Jer , Sanpajit Theeranun , Camp Aaron , Cox Donna S. , Gagnon Robert C. , Liu Yuan , Raffensperger Kristen E. , Kulkarni Diptee A. , Kallender Howard , Ottesen Lone Harild , Poon Ronnie T.P. , Bottaro Donald P. 
Published: November 2016

Abstract
Purpose: This phase I/II single-arm study evaluated the safety, pharmacokinetics, pharmacodynamics, and activity of foretinib, an oral multikinase inhibitor of MET, ROS, RON, AXL, TIE-2, and VEGFR2, in the first-line setting in advanced hepatocellular carcinoma patients.
Experimental Design: In the phase I part, advanced hepatocellular carcinoma patients were dose escalated on foretinib (30–60 mg) every day using the standard 3+3 design. Once the maximum tolerated dose (MTD) was determined, an additional 32 patients were dosed at the MTD in the phase II expansion cohort for assessment of efficacy and safety. Exploratory analyses were conducted to assess potential biomarkers that might correlate with clinical efficacy and survival.
Results: The MTD of foretinib was established as 30 mg every day. The most frequent adverse events were hypertension, decreased appetite, ascites, and pyrexia. When dosed at 30 mg every day in the first-line setting, foretinib demonstrated promising antitumor activity. According to the modified mRECIST, the objective response rate was 22.9%, the disease stabilization rate 82.9%, and the median duration of response 7.6 months. The median time to progression was 4.2 months and the median overall survival (OS) was 15.7 months. Fifteen candidate biomarkers whose levels in the circulation were significantly altered in response to foretinib treatment were elucidated. Multivariate analyses identified IL6 and IL8 as independent predictors of OS.
Conclusions: Foretinib demonstrated promising antitumor activity and good tolerability in the first-line setting in Asian advanced hepatocellular carcinoma patients. Baseline plasma levels of IL6 or IL8 might predict the response to foretinib. Clin Cancer Res; 23(10); 2405–13. ©2016 AACR.
ДОСВІД ЗАСТОСУВАННЯ ХОЛЕКАЛЬЦИФЕРОЛУ В ЛІКУВАННІ АЛЕРГІЧНОГО РИНІТУ В ДІТЕЙ.
Authors: Selska Z. V. 
Published: November 2016

Метою даного дослідження було оцінити ефективність застосування препарату вітаміну D3 в комплексній терапії алергічного риніту (АР) у дітей. Під нашим спостереженням перебувало 34 дитини із сезонним та цілорічним алергічним ринітом, у сироватці крові яких визначали рівень 25(ОН)D за різних режимів дозування холекальциферолу. Вихідний рівень 25(ОН)D у сироватці крові дітей з АР становив 26,91 нг/мл (Me=26,91; Q1=18,23; Q3=28,91), після застосування препарату вітаміну D3 в дозі 2000 щодня протягом 2 місяців – 37,56 нг/мл (Me=37,56; Q1=27,78; Q3=42,35), після літньої пори (без приймання холекальциферолу) – 38,12 нг/ л (Me=38,12; Q1=34,26; Q3=44,79) та після призначення підвищених доз холекальциферолу (4000 МО щодня під час ремісії захворювання та 5000 МО щодня під час загострення хвороби курсом 2 місяці) – 48,35 нг/мл (Me=48,35; Q1=43,67; Q3=62,78). Дітям з алергічним ринітом після застосування підвищених доз препарату вітаміну D3 було рекомендовано приймання холекальциферолу цілорічно, крім літніх місяців, у підтримуючій дозі – 1000 МО щодня, а при загостренні захворювання рекомендовано підвищувати добову дозу до 2000 МО щодня. Хворі під нашим спостереженням перебували протягом 1–1,5 року. При проведенні оцінки клінічного перебігу алергічного риніту в дітей відмічалось полегшення перебігу захворювання, що вказує на доцільність застосування холекальциферолу в дітей з АР цілорічно, крім літніх місяців.
ОЦІНКА ЯКОСТІ ЖИТТЯ У ЖІНОК ІЗ ФІБРОМІОМОЮ МАТКИ ДО ТА ПІСЛЯ ОПЕРАТИВНОГО ЛІКУВАННЯ.
Authors: Boychuk A. V. , Formaziuk T. V. , Koblosh N. D. 
Published: November 2016

Досвід показує, що у жінок з міомою матки підвищений рівень тривожності, а це може призвести до зниження активності і якості життя, а в подальшому до соціальної та особистої ізоляції в період оперативного лікування. У зв’язку з цим оцінка якості життя пацієнток в наш час набуває все більшого значення поряд з основними традиційними методиками оцінки ефективності лікування та наслідків захворюваності. За отриманими результатами, якість життя у жінок репродуктивного та пострепродуктивного віку, які перенесли оперативне лікування з приводу міоми матки, на основі запропонованої нами терапії покращилася.
ОПТИМІЗАЦІЯ ВИБОРУ МЕТОДУ ЕНДОСКОПІЧНОЇ ОПЕРАЦІЇ У ПАЦІЄНТІВ З НЕПЛІДДЯМ , ОБУМОВЛЕНИМ СИНДРОМОМ ПОЛІКІСТОЗНИХ ЯЄЧНИКІВ.
Authors: Hromova A. M. , Nesterenko L. A. , Tarasenko K. V. , Martynenko V. B. , Krutikova E. I. 
Published: November 2016

У роботі представлені результати відновлення репродуктивної функції у жінок з ендокринною формою безпліддя, обумовленого синдромом полікістозних яєчників, шляхом оптимізації методу ендоскопічного хірургічного лікування. Рівень репродуктивних гормонів у групі жінок до оперативного лікування характеризувався достовірним підвищенням у 2,4 раза вмісту загального тестостерону (р<0,001). Гормональний профіль жінок із СПКЯ відзначається дисбалансом репродуктивних гормонів з підвищеною продукцією андрогенів, які призводять до формування кістозної атрезії фолікулів з гіперплазією тека клітин, строми і ущільнення білкової оболонки яєчників. Порівняння двох методів оперативного втручання показало перевагу декапсуляції 1/3 яєчників, як найбільш обґрунтованої патогенетично, що сприяє відновленню двофазного циклу, овуляції і реалізації репродуктивної функції пацієнток.
ГОРМОНАЛЬНИЙ ФОН ХВОРИХ З ВЕЛИКИМИ ЕНДОМЕТРІОЇДНИМИ КІСТАМИ ЯЄЧНИКІВ.
Authors: Kurylo O. Yu. 
Published: November 2016

Було обстежено 74 хворих з одно- та двобічними ендометріоїдними кістами яєчників. Виявлено суттєву різницю в рівні СА-125, АМГ, кількості антральних фолікулів та об’ємі здорової тканини яєчників у жінок з одно- та двобічними ендометріоїдними кістами, що свідчило про негативний вплив захворювання на стан оваріального резерву хворої жінки та рівень гіпофізарно-гіпоталамічної регуляції репродуктивної функції.
МАРКЕРИ РОЗПАДУ КОЛАГЕНУ В РОЗВИТКУ ПРОЛАПСУ ГЕНІТАЛІЙ У ЖІНОК В ПЕРИМЕНОПАУЗІ.
Authors: Shcherbyna M. O. , Lamia Alaiia 
Published: November 2016

Одним із поширених захворювань у жінок перименопаузального віку є пролапс геніталій, асоційований з дисплазією сполучної тканини. З метою вивчення патогенетичного значення маркерів розпаду колагену у розвитку пролапсу геніталій у жінок в перименопаузі обстежено 90 пацієнток з генітальним пролапсом та ознаками ДСТ і 30 жінок у перименопаузі без пролапсу геніталій і фенотипових ознак дисплазії сполучної тканини. У пацієнток з пролапсом геніталій в поєднанні з ДСТ відзначалися порушення колагеноутворення, порушення в системі матриксних металопротеїназ, обміну глікозаміногліканів і мінерального обміну. Корекція обмінних процесів дозволить профілактизувати подальше прогресування захворювання.
Особливості лікування мультифокальної високодиференційованої тиреоїдної карциноми
Authors: Kobrynska N. Ya. 
Published: November 2016

Здійснено порівняльний аналіз моно- та мультифокальних високодиференційованих тиреоїдних карцином. Всього проаналізовано 2211 випадків монофокальних та 693 випадки монофокальних уражень. У результаті проведеного аналізу встановлено, що у хворих на мультифокальну карциному порівняно з хворими на монофокальну карциному операційне лікування частіше проводили в 1999–2008 рр., у них частіше застосовували тиреоїдектомію з дисекцією і значно рідше – інші операції, у тому числі й кінцеву тиреоїдектомію, у цих пацієнтів частіше здійснювали повторні операції, відмічали частіше трикратне і більше застосування радіойоду, серед них реєстрували більше невилікуваних хворих, за ними здійснювали триваліше спостереження після операції.