bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Meningococcal Factor H Binding Protein Vaccine Antigens with Increased Thermal Stability and Decreased Binding of Human Factor H
Authors: Rossi Raffaella , Konar Monica , Beernink Peter T. 
Published: March 2016

ABSTRACT

Neisseria meningitidis
causes cases of bacterial meningitis and sepsis. Factor H binding protein (FHbp) is a component of two licensed meningococcal serogroup B vaccines. FHbp recruits the complement regulator factor H (FH) to the bacterial surface, which inhibits the complement alternative pathway and promotes immune evasion. Binding of human FH impairs the protective antibody responses to FHbp, and mutation of FHbp to decrease binding of FH can increase the protective responses. In a previous study, we identified two amino acid substitutions in FHbp variant group 2 that increased its thermal stability by 21°C and stabilized epitopes recognized by protective monoclonal antibodies (MAbs). Our hypothesis was that combining substitutions to increase stability and decrease FH binding would increase protective antibody responses in the presence of human FH. In the present study, we generated four new FHbp single mutants that decreased FH binding and retained binding of anti-FHbp MAbs and immunogenicity in wild-type mice. From these mutants, we selected two, K219N and G220S, to combine with the stabilized double-mutant FHbp antigen. The two triple mutants decreased FH binding >200-fold, increased the thermal stability of the N-terminal domain by 21°C, and bound better to an anti-FHbp MAb than the wild-type FHbp. In human-FH-transgenic mice, the FHbp triple mutants elicited 8- to 15-fold-higher protective antibody responses than the wild-type FHbp antigen. Collectively, the data suggest that mutations to eliminate binding of human FH and to promote conformational stability act synergistically to optimize FHbp immunogenicity.
Single-Cell Analysis of the Dps Response to Oxidative Stress
Authors: De Martino Michela , Ershov Dmitry , van den Berg Peter J. , Tans Sander J. , Meyer Anne S. 
Published: March 2016

ABSTRACT

Microorganisms have developed an elaborate spectrum of mechanisms to respond and adapt to environmental stress conditions. Among these is the expression of
dps
, coding for the
D
NA-binding
p
rotein from
s
tarved cells. Dps becomes the dominant nucleoid-organizing protein in stationary-phase
Escherichia coli
cells and is required for robust survival under stress conditions, including carbon or nitrogen starvation, oxidative stress, metal exposure, and irradiation. To study the complex regulation of Dps in
E. coli
, we utilized time-lapse fluorescence microscopy imaging to examine the kinetics, input encoding, and variability of the Dps response in single cells. In the presence of an oxidative stressor, we observed a single pulse of activation of Dps production. Increased concentrations of H
2
O
2
led to increased intensity and duration of the pulse. While lower concentrations of H
2
O
2
robustly activated the Dps response with little effect on the growth rate, higher concentrations of H
2
O
2
resulted in dramatically lower and highly varied growth rates. A comparison of cells exposed to the same concentration of H
2
O
2
revealed that increased levels of Dps expression did not confer a growth advantage, indicating that recovery from stress may rely primarily upon variation in the amount of damage caused to individual cells.

IMPORTANCE
We show for the first time the response of the DNA-binding protein from starved cells (Dps) to oxidative stress in single cells of
E. coli
. Through time-lapse fluorescence microscopy, a single pulse of Dps production is observed in cells exposed to H
2
O
2
, with a duration and intensity of induction proportional to the concentration of the applied stress. More intense Dps expression did not provide a growth benefit to the bacteria, suggesting that healing from oxidative stress may largely depend upon the amount of damage in each individual cell.
Considering chance in quality and safety performance measures: an analysis of performance reports by boards in English NHS trusts
Authors: Schmidtke Kelly Ann , Poots Alan J , Carpio Juan , Vlaev Ivo , Kandala Ngianga-Bakwin , Lilford Richard J 
Published: April 2016

ObjectivesHospital board members are asked to consider large amounts of quality and safety data with a duty to act on signals of poor performance. However, in order to do so it is necessary to distinguish signals from noise (chance). This article investigates whether data in English National Health Service (NHS) acute care hospital board papers are presented in a way that helps board members consider the role of chance in their decisions.MethodsThirty English NHS trusts were selected at random and their board papers retrieved. Charts depicting quality and safety were identified. Categorical discriminations were then performed to document the methods used to present quality and safety data in board papers, with particular attention given to whether and how the charts depicted the role of chance, that is, by including control lines or error bars.ResultsThirty board papers, containing a total of 1488 charts, were sampled. Only 88 (6%) of these charts depicted the role of chance, and only 17 of the 30 board papers included any charts depicting the role of chance. Of the 88 charts that attempted to represent the role of chance, 16 included error bars and 72 included control lines. Only 6 (8%) of the 72 control charts indicated where the control lines had been set (eg, 2 vs 3 SDs).ConclusionsHospital board members are expected to consider large amounts of information. Control charts can help board members distinguish signals from noise, but often boards are not using them. We discuss demand-side and supply-side barriers that could be overcome to increase use of control charts in healthcare.
CD27 Agonism Plus PD-1 Blockade Recapitulates CD4+ T-cell Help in Therapeutic Anticancer Vaccination
Authors: Ahrends Tomasz , Bąbała Nikolina , Xiao Yanling , Yagita Hideo , van Eenennaam Hans , Borst Jannie 
Published: March 2016

Abstract
While showing promise, vaccination strategies to treat cancer require further optimization. Likely barriers to efficacy involve cancer-associated immunosuppression and peripheral tolerance, which limit the generation of effective vaccine-specific cytotoxic T lymphocytes (CTL). Because CD4+ T cells improve CTL responsiveness, next-generation vaccines include helper epitopes. Here, we demonstrate in mice how CD4+ T-cell help optimizes the CTL response to a clinically relevant DNA vaccine engineered to combat human papillomavirus–expressing tumors. Inclusion of tumor-unrelated helper epitopes greatly increased CTL priming, effector, and memory T-cell programming. CD4+ T-cell help optimized the CTL response in all these aspects via CD27/CD70 costimulation. Notably, administration of an agonistic CD27 antibody could largely replace helper epitopes in promoting primary and memory CTL responses, acting directly on CD8+ T cells. CD27 agonism improved efficacy of the vaccine without helper epitopes, more so than combined PD-1 and CTLA-4 blockade. Combining CD27 agonism with CTLA-4 blockade improved vaccine-induced CTL priming and tumor infiltration, but only combination with PD-1 blockade was effective at eradicating tumors, thereby fully recapitulating the effect of CD4+ T-cell help on vaccine efficacy. PD-1 blockade alone did not affect CTL priming or tumor infiltration, so these results implied that it cooperated with CD4+ T-cell help by alleviating immune suppression against CTL in the tumor. Helper epitope inclusion or CD27 agonism did not stimulate regulatory T cells, and vaccine efficacy was also improved by CD27 agonism in the presence of CD4+ T-cell help. Our findings provide a preclinical rationale to apply CD27 agonist antibodies, either alone or combined with PD-1 blockade, to improve the therapeutic efficacy of cancer vaccines and immunotherapy generally. Cancer Res; 76(10); 2921–31. ©2016 AACR.
Coffee Drinking and Risk of Lung Cancer—A Meta-Analysis
Authors: Galarraga Vania , Boffetta Paolo 
Published: March 2016

Abstract
Background: Previous epidemiologic results on coffee consumption and lung cancer risk have not been consistent. Furthermore, not all studies have addressed the potential role of tobacco as a confounder in this association. A meta-analysis was conducted to assess the effect of coffee consumption on lung cancer risk independent of tobacco use.
Methods: A systematic review and a meta-analysis based on random effects models were performed using studies from the PubMed and EMBASE databases, and the references from the retrieved articles. Included were 8 prospective cohorts and 13 case–control studies, which provided data for 19,892 cases and 623,645 non-cases, timeframe 1986–2015.
Results: The meta-relative risk (RR) for coffee drinking, not controlling for tobacco smoking, was 1.09 [95% confidence interval (CI), 1.00–1.19], the reference group was never drinkers. There was significant heterogeneity among the study results (Q = 84.39, I² = 75.1%, Pheterogeneity &lt; 0.001). Among non-smokers, coffee was not associated with lung cancer risk (RR, 0.92; 95% CI, 0.75–1.10), the reference group was never drinkers. The meta-RR for 1 cup per day increase, unadjusted for smoking, was 1.04 (95% CI, 1.03–1.05); the corresponding RR for non-smokers was 0.95 (95% CI, 0.83–1.09).
Conclusions: The pooled estimates indicated that when the potential confounding effect from smoking is controlled for, coffee drinking does not appear to be a lung cancer risk factor. Further pooled analyses, with larger non-smokers population size, are encouraged to confirm these results.
Impact: This study illustrates that the association between coffee consumption and lung cancer can be confounded by tobacco smoking. Cancer Epidemiol Biomarkers Prev; 25(6); 951–7. ©2016 AACR.
ВПЛИВ КОМПЛЕКСНОГО ЛІКУВАННЯ З ВКЛЮЧЕННЯМ ПРЕПАРАТУ ОМЕГА-3 ПОЛІНЕНАСИЧЕНИХ ЖИРНИХ КИСЛОТ НА СТАН СУДИН ХВОРИХ НА ЮВЕНІЛЬНИЙ РЕВМАТОЇДНИЙ АРТРИТ.
Authors: Berezhnyy V. V. , Marushko T. V. , Marushko Е. Y. 
Published: March 2016

<p> За даними літератури у хворих на ревматоїдний артрит має місце персистуюча дисфункція ендотелію, що призводить до раннього розвитку атеросклерозу та пов'язаних із ним захворювань серцево-судинної системи у цих пацієнтів. На субклінічній стадії раннє ураження судин проявляється<br />потовщенням комплексу інтима-медіа загальних сонних артерій, черевного відділу аорти, збільшенням індексу жорсткості стінки загальних сонних артерій заданими дуплексноїсонографіїсудин. Застосування препарату омега-3 поліненасичених жирних кислот протягом 1 місяця призводить до уповільнення прогресування потовщення комплексу інтима-медіа загальних<br />сонних артерій та черевного відділу аорти, уповільнення збільшення жорсткості стінки загальних сонних артерій у хворих на ювенільний ревматоїдний артрит.<br /><br /></p>
ДО ПИТАННЯ ПРОЛОНГОВАНОЇ ЖОВТЯНИЦІ У НОВОНАРОДЖЕНИХ.
Authors: Zagorodnya J. M. 
Published: March 2016

<p> Стаття присвячена актуальній проблемі затяжної неонатальної жовтяниці, висвітлені особливості обміну білірубіну у новонароджених. Розглянуті фактори ризику виникнення кон'югаційної жовтяниці та їХ діагностичне значення щодо розвитку затяжного перебігу гіпербілірубінеміїу новонароджених.<br /><br /></p>
ПРИНЦИПИ ВИБОРУ СУМІШІ ДЛЯ ВИГОДОВУВАННЯ ДІТЕЙ ІЗ ХАРЧОВОЮ АЛЕРГІЄЮ.
Authors: Slipachuk L. V. , Stroy O. A. , Kazakova L. M. 
Published: March 2016

<p> Обстежено 50 дітей раннього віку, які знаходились на штучному вигодовуванні. Доведено, що у дітей, які отримували суміш Фрісопеп, пройшли або значно зменшилися прояви алергії на шкірі та виявлені позитивні зміни в копрограмі.<br /><br /></p>
КЛІНІЧНІ АСПЕКТИ СИНДРОМУ ДІ ДЖОРДЖІ У ДИТИНИ (КЛІНІЧНИЙ випадок).
Authors: Volyanska L. A. , Stetsenko V. V. , Fedorchak O. H. 
Published: March 2016

<p> Спостережуваний випадок є свідченням поліморфізму КЛІНІЧНИХ проявів синдрому ДІ Джорджі: комбінація типового фенотипу симптомокомплексу з відсутністю судом, частковим Імунним дефектом та наближеність психомоторного розвитку до вікової норми в півторарічному катамнезІ спостереження за перебігом хвороби.<br /><br /></p>
КЛІНІЧНІ ОСОБЛИВОСТІ ПЕРЕБІГУ РІЗНИХ ФОРМ БРОНХОЛЕГЕНЕВОЇ ДИСПЛАЗІЇ.
Authors: Senatorova H. S. , Lohvinova O. L. , Bashkirova N. V. 
Published: March 2016

<p> Під спостереженням знаходилась 131 дитина (269 спостережень) віком від 1 місяця до 3 років з діагнозом бронхолегенева дисплазія. Для нової форми бронхолегеневої дисплазіїхарактерно формування гострого бронхіоліту (р&lt;0,001) дихальною недостатністю ІІ-ІІІ ступенів (р&lt;0,001) під час<br />загострення захворювання. Клінічними маркерами даної форми захворювання в стадіїремісії можна вважати задишку при фізичному навантажені (р&lt;0,01), акроціаноз при занепокоєнні (р&lt;0,01), втягнення поступливих місць грудної'клітки (р&lt;0,01)та розгорнення нижньої'апертури (р&lt;0,001). Загострення класичної' бронхолегеневої'дисплазії'характеризується частими<br />обструктивними бронхітами (р&lt;0,001), бронхіолітами (р&lt;0,01), пневмоніями (р&lt;0,01). Виявлені маркери обструктивнорестриктивної'дихальної'недостатності при класичній бронхолегеневїй дисплазії: задишка у спокої'та при фізичному навантаженні<br />(р&lt;0,01), бочкоподібна грудна клітка (р&lt;0,01) та втягнення поступливих місць (р&lt;0,001), розгорнута нижня апертура (р&lt;0,001), бочкоподібна грудна клітка (р&lt;0,05), притуплення, що чергується з коробковим звуком (р&lt;0,01) та жорстке дихання (р&lt;0,001) і крепітація (р&lt;0,01). Для пацієнтів з бронхолегеневою дисплазією доношених загострення проявлялося частими пневмоніями (р&lt;0,001), що корелювало з порушеннями нейро-респіраторного драйву (г=0,678; р&lt;0,05). Клінічними маркерами бронхолегеневої'<br />дисплазії'доношених під час ремісії'захворювання являються задишка (р&lt;0,01), недостатнє додавання у масі тіла (р&lt;0,001), тахіпноє (р&lt;0,01), акроціаноз (р&lt;0,001), притуплення в нижніх відділах грудної' клітки (р&lt;0,001), жорстке дихання (р&lt;0,001). Крепітація та ослаблене дихання нехарактерні для бронхолегеневої'дисплазії'доношених.<br /><br /></p>
МЕТОДИ ДІАГНОСТИКИ ТА ЛІКУВАННЯ ХІМІЧНИХ ОПІКІВ СТРАВОХОДУ ПРИ НЕОБЕРЕЖНОМУ ПОВОДЖЕННІ ДІТЬМИ З ПОБУТОВИМИ РІДИНАМИ.
Authors: Krytskyi I. O. , Krytskyi T. I. , Protsailo M. D. 
Published: March 2016

<p>Автори описують методи діагностики, клінічної картини та лікування опіків стравоходу та шлунка у дітей хімічними побутовими рідинами, які викликають тяжкі ускладнення в результаті своєї хімічної дії. За даними 33 спостережень, у 26 (78,0 %) дітей розвинулись ускладнення зі сторони шлунково-кишкового<br />тракту. Двоє дітей піддались оперативному лікуванню. Переглянуто питання діагностики та лікувальної тактики у випадках, коли діти з необережності вживають всередину хімічні побутові рідини.</p>
СТАН ЛІКВОРНИХ ПРОСТОРІВ У НЕДОНОШЕНИХ ДІТЕЙ.
Authors: Mavropulo T. K. , Arkhipova I. Yu. , Sokolova K.Yu. K. Yu. 
Published: March 2016

<p>Ультразвукове дослідження є одним з найбільш поширених методів, які використовуються для оцінки стану нервової системи. Існують численні дослідження, які показали діагностичну цінність вимірювання субарахноїдальних просторів у немовлят. Однак інформація про<br />кореляцію між такими ознаками, як календарний вік, гестаційний вік і стан зовнішніх лікворних просторів, є досить суперечливою. Метою даного дослідження було визначити зв'язок між календарним віком у недоношених<br />дітей різного гестаційного віку і станом зовнішніх лікворних просторів. При проведенні нейросонографічного дослідження вимірювали міжпівкульну щілину в 98 недоношених дітей різного гестаційного віку протягом перших<br />п'яти місяців життя. Отримані дані були проаналізовані за допомогою статистичної програми Statistica 8. Розміри міжпівкульної щілини у недоношених дітей з гестаційним віком понад 32 тижні становили 2,30±0,14 мм (рівень 75-го перцентиля - 3,0 мм, рівень 95-го перцентиля - 5,0 мм), з гестаційним віком 28-32 тижні - 2,71±0,17 мм (рівень 75-го перцентиля - 4,0 мм, рівень 95-го перцентиля - 5,5 мм), з гестаційним віком менше 28 тижнів - 1,20±0,11 мм. Менший гестаційний вік при народженні зумовлював менші розміри зовнішніх лікворних просторів.<br />Систематичний нейросонографічний скринінг для недоношених дітей є необхідним і прийнятним для забезпечення ранньої діагностики, що могло б значно поліпшити проведення реабілітаційних заходів, а також<br />надати більш достовірну прогностичну інформацію.</p>
ПІДВИЩЕННЯ ЕФЕКТИВНОСТІ ПРОГНОЗУВАННЯ ПЕРЕБІГУ БРОНХІАЛЬНОЇ АСТМИ В ДІТЕЙ НА ПІДСТАВІ ВИВЧЕННЯ ФУНКЦІОНАЛЬНОГО СТАНУ ЕНДОТЕЛІЮ СУДИН.
Authors: Odynets Yu. V. , Vasylchenko Yu. V. 
Published: March 2016

<p> Розповсюдженість бронхіальної астми (БА) з кожним роком<br />збільшується, незважаючи на вдосконалення методів діагностики, профілактики, лікування. Підвищення ефективності прогнозування перебігу БА в дітей може дозволити забезпечити очікуваний контроль за перебігом<br />захворювання. Обстежено 51 дитину, хвору на БА. Оцінено функцію ендотелію судин за даними комплексу інтима- медіа загальної сонної артерії (КІМ ЗСА) і стану ендотелієзалежної дилатації плечової артерії. Встановлено зв'язок цих показників з тяжкістю захворювання. Показано можливість використання товщини КІМ ЗСА та стану<br />ендотелієзалежної дилатації плечової артерії у прогнозуванні тяжкості перебігу БА.<br /><br /></p>
ВПЛИВ ПОЛІМОРФІЗМУ ГЕНІВ СІМЕЙСТВА ГЛУТАТІОН-З-ТРАНСФЕРАЗ НА РОЗВИТОК ТА ЗАХВОРЮВАНІСТЬ ПЕРЕДЧАСНО НАРОДЖЕНИХ ДІТЕЙ З БРОНХОЛЕГЕНЕВОЮ ДИСПЛАЗІЄЮ.
Authors: Pokhylko V. I. , Kaliuzhka O. O. , Kozakevych O. B. 
Published: March 2016

<p>Метою роботи було вивчити захворюваність та розвиток передчасно народжених дітей з бронхолегеневою дисплазією (БЛД) упродовж перших двох років життя та ідентифікувати фактори ризику, включаючи поліморфізм G3T генів, які достовірно асоціюються з розвитком негативних наслідків при БЛД. Проведено когортне проспективне дослідження, в яке включено 33 дитини з БЛД, виписані з лікувальних закладів Полтавської області упродовж 2010-2013 рр. Вивчено їх психоемоційний, статокінетичний розвиток у 6, 12, 18 та 24 місяці життя. Оцінено частоту гострих респіраторних вірусних інфекцій, бронхіту та пневмонії' в ті ж самі вікові періоди. Досліджено частоту виявлення поліморфізму GSTT1, GSTM1 та GSTP1 генів. Для вивчення зв'язку між визначеними незалежними змінними та клініко-генетичними факторами проведено логістичний регресійний аналіз. Делеційний поліморфізм генів сімейства глутатіон-З-трансфераз не пов'язаний зі статокінетичним та психоемоційним розвитком дітей з БЛД, а також з підвищеною частотою у них гострих інфекційних захворювань органів дихання упродовж перших двох років життя. Психоемоційний розвиток дітей з БЛД достовірно асоціюється з тривалістю ШВЛ (ВШ 1,269; 95% ДІ 1,01-1,603, р=0,045) та не асоціюється з іншими факторами (маса<br />при народженні, гестаційний вік, забезпечення калоріями і білком на 28 добу життя, чоловіча стать). Не виявлено достовірного впливу генетичних факторів на розвиток передчасно народжених дітей з БЛД та частоту гострих<br />інфекційних захворювань органів дихання. Потрібні подальші дослідження на більшій кількості пацієнтів для пошуку клініко-генетичних факторів, які впливають на негативні віддалені наслідки у дітей з БЛД.<br /><br /></p>
НЕФРОПАТІЇ В ДИТЯЧОМУ ВІЦІ ЯК ФАКТОР РИЗИКУ РОЗВИТКУ АРТЕРІАЛЬНОЇ ГІПЕРТЕНЗІЇ.
Authors: Stoyeva T. V. , Kopiyka H. K. , Prokhorova S. V. 
Published: March 2016

<p> Артеріальна гіпертензія має вагоме значення у структурі серцево-судинних захворювань, які нерідко стають причиною ранньої інвалідизації та смертності. Незважаючи на те, що артеріальна гіпертензія часто дебютує вже у підлітковому віці, її діагностика не завжди своєчасна, тому що підвищення артеріального тиску ще не має стабільного характеру та не сягає<br />високих показників. Ренокардіальний взаємозв'язок привертає увагу як нефрологів, так і лікарів суміжних спеціальностей: кардіологів, сімейних лікарів, педіатрів. На даний час нефропатії' вважаються незалежними<br />предикторами серцево-судинних захворювань, хоча клінічні симптоми захворювання з'являються лише на пізніх стадіях дисфункції. Отже, пріоритетним є профілактичний напрямок, який передбачає ранню діагностику, бажано ще в період доклінічних проявів захворювання, та своєчасне започаткування коригувальних заходів щодо попередження розвитку ускладнень. У зв'язку із цим, актуальними є пошук ранніх маркерів артеріальної' гіпертензії, виділення у групу ризику контингенту дітей, в яких у подальшому передбачається висока вірогідність розвитку гіпертонічної' хвороби. У роботі наведені результати ретроспективного аналізу медичної' документації (історій хвороб) з метою виділення факторів ризику розвитку нефропатії' в дітей. За допомогою методу факторного<br />аналізу виявлена спільність предикторів розвитку нефропатій та артеріальної гіпертензії. Наявність однакових предикторів та близькі за значенням показники факторного навантаження модифікованих факторів ризику<br />свідчать про необхідність застосування ранніх лікувально-профілактичних заходів щодо попередження виникнення кардіоваскулярної патології в дітей з нефропатіями.<br /><br /></p>
УЛЬТРАЗВУКОВІ КРИТЕРІЇ СТАНУ ШИЙКИ МАТКИ В ДІАГНОСТИЦІ ЗАГРОЗИ ПЕРЕДЧАСНИХ ПОЛОГІВ ПРИ БАГАТОПЛІДНІЙ ВАГІТНОСТІ.
Authors: Boychuk A. V. , Boyko V. I. , Behosh B. M. 
Published: March 2016

<p> Вивчена динаміка стану шийки матки при багатоплідній та одноплідній вагітності з використанням трансвагінальної ехографії. Виявлена відмінна особливість стану шийки матки при двійні, що полягає у більш швидкому скороченні шийки після 24 тижнів порівняно з одноплідною вагітністю. Розроблені ультразвукові критерії довжини шийки матки для своєчасного формування групи підвищеного ризику передчасних пологів серед пацієнток із двійнею. Розроблені нормативи довжини шийки матки для кожного<br />гестаційного терміну при двійні. Встановлені «критичні» терміни (22-24 тижні), коли необхідно проводити дослідження шийки матки для визначення ступеня ризику передчасних пологів. При довжині шийки матки &lt;34 мм<br />в 22-24 тижні підвищений ризик передчасних пологів; критерієм ризику передчасних пологів в 32-35 тижні є довжина шийки матки &lt;27 мм, критерієм ризику «ранніх» передчасних пологів (до 32 тижнів) - &lt;19 мм.<br /><br /></p>
АНАЛІЗ ЗМІН КЛІТИННОЇ ТА ГУМОРАЛЬНОЇ ЛАНОК ІМУННОЇ СИСТЕМИ У ЖІНОК З ГЕНІТАЛЬНОЮ ВІРУСНОЮ ІНФЕКЦІЄЮ ПІД ВПЛИВОМ КОМПЛЕКСНОГО ЛІКУВАННЯ.
Authors: Kravchuk I. V. 
Published: March 2016

<p>Інфікування генітального тракту вірусною інфекцією у жінок репродуктивного віку призводить до фонових та передпухлинних захворювань шийки матки та супроводжується розвитком імунопатологічних реакцій. При обстеженні 100 пацієнток репродуктивного віку з генітальною вірусною інфекцією було виявлено достовірні розлади загального імунітету, які проявлялись змінами його гуморальної ланки у вигляді підвищення рівнів lg G, Ід М та Ід А і дисбалансом клітинної ланки за рахунок зниження Т-хелперів і природних кілерів та значного підвищення кількості Т-супресорів. З метою аналізу змін вищезгаданих показників імунної системи пацієнткам призначали комплексне лікування генітальної вірусної інфекції з використанням противірусного імуномодулятора Кагоцел та озонотерапії. Після проведеного лікування діагностували нормалізацію гуморальної та клітинної ланок загальної імунної відповіді у всіх пацієнток, які отримували запропоновану методику на відміну від загальноприйнятої терапії. Доведена висока ефективність призначення кагоцелу та озонотерапії в лікуванні генітальної вірусної інфекції у жінок репродуктивного віку.<br /><br /></p>
ОЦІНКА ВАГІНАЛЬНОГО БІОЦЕНОЗУ У ЖІНОК, ЩО НЕ НАРОДЖУВАЛИ, З ДОБРОЯКІСНОЮ ПАТОЛОГІЄЮ ШИЙКИ МАТКИ.
Authors: Kupchak I. M. 
Published: March 2016

<p> Проведено вивчення стану біоценозу піхви у жінок, що не народжували, з доброякісною патологією шийки матки. Проаналізовано вплив комплексного препарату з декспантенолом та хлоргексидином на стан вагінальної мікрофлори у пацієнток після локальної деструкції патологічного вогнища методом аргоноплазмової коагуляції. Згідно з проведеними дослідженнями встановлено доцільність застосування даного препарату в контексті його задовільного впливу на нормалізацію мікрофлори піхви в післяопераційному періоді.<br /><br /></p>