bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
КОРИГУВАЛЬНИЙ ВПЛИВ ТІОТРИАЗОЛІНУ НА ТОКСИЧНІСТЬ І СТАН ПРО- ТА АНТИОКСИДАНТНОГО ГОМЕОСТАЗУ В ЩУРІВ ЗА УМОВ ТОКСИЧНОЇ ДІЇ НАНОХРОМУ ЦИТРАТУ
Authors: Sadogurska К. V. , Kosuba R. B. , Yaremiy І. М. 
Published: March 2017

Мета роботи. Вивчити коригувальний вплив тіотриазоліну на загальну токсичність та параметри біохімічної детоксикації за дії токсичних доз нанохрому цитрату.Матеріали і методи. У гострому досліді на щурах досліджено вплив тіотриазоліну (100 мг/кг) на токсичність нанохрому цитрату (НХЦ) і стан про- та антиоксидантного гомеостазу на тлі одноразового введення сублетальних (DL0) та летальних (DL50, DL100) доз сполуки (3 мг/кг, 4,5 мг/кг, 5 мг/кг). В еритроцитах крові визначали вміст малонового альдегіду (МА), відновленого глутатіону (Г-SH) та активність каталази (КТ). У плазмі крові – загальну антиоксидантну активність (АОА), вміст окисно-модифікованих білків (ОМБ) та вільних SН-груп. У постядерних супернатантах гомогенатів печінки визначали вміст МА, Г-SH, ОМБ та активність КТ. Результати й обговорення. Введення тіотриазоліну з лікувальною метою на тлі сублетальних і летальних доз НХЦ значно зменшило загальні прояви отруєння, подовжило життя тварин. Якщо неліковані тварини гинули на 2–3 добу, то при дії тіотриазоліну – на 6–8 добу. При введенні токсичних доз НХЦ посилюються процеси вільнорадикального окиснення ліпідів і променів, знижується активність КТ, АОА плазми крові, вміст вільних SН-груп та відновленого Г-SH. Ефективнішою виявилася дія тіотріазоліну на тлі мінімально токсичної дози НХЦ (3 мг/кг) – порівняно з нелікованими тваринами вірогідно зросла АОА в плазмі крові без помітних змін вмісту SН-груп.Висновки. У гострому досліді на щурах на тлі токсичних доз нанохрому цитрату тривале введення тіотриазоліну зменшує прояви інтоксикації та летальність тварин. Тіотріазолін запобігає розвитку порушень оксидантно-антиоксидантного гомеостазу в організмі інтоксикованих тварин, однак на тлі летальних доз нанохрому цитрату одноразове введення тіотриазоліну малоефективне.
ІНСТИТУЦІЙНИЙ ВИМІР МІЖНАРОДНОГО ФАРМАЦЕВТИЧНОГО САМОРЕГУЛЮВАННЯ
Authors: Hromovyk B. P. , Pankevych O. B. 
Published: March 2017

Мета роботи. Дослідження інституційних засад саморегулювання фармацевтичної практики (СР ФП) у міжнародному аспекті.Матеріали і методи. Наукові публікації, що стосуються саморегулювання, офіційні сайти міжнародних фармацевтичних асоціацій та методологія інституційного виміру. Результати й обговорення. За даними літературних джерел виявлено історичні передумови становлення СР ФП. Шляхом вивчення інституційних засад СР ФП у міжнародному аспекті встановлено, що майже третина країн, професійні організації яких є членами Міжнародної фармацевтичної федерації (МФФ), представляла Європу. Показано, що трохи більше половини членів ООН через професійні спілки є країнами-членами МФФ, при тому дві третіх європейських країн-членів ООН є членами МФФ. На підставі порівняльного дослідження структури членів МФФ, Фармацевтичної групи Європейського Союзу (ФГЄС) і Європейської асоціації лікарняних фармацевтів (ЄАЛФ) виявлено, що загалом у трьох досліджуваних асоціаціях присутні 94 фармацевтичні організації із 39 держав Європи. Поряд з цим у кожній фармацевтичній асоціації членами є фармацевтичні товариства двох третіх країн і лише чотири професійні організації є членами водночас трьох фармацевтичних асоціацій, а саме: Фармацевтична палата Македонії, Хорватське фармацевтичне товариство, Фармацевтичне товариство Федерації Боснії і Герцеговини та Турецька асоціація фармацевтів. Дані інституційного виміру показують суттєво низьку участь у діяльності міжнародних асоціацій українських фармацевтичних товариств. При цьому, за умови приведення статутних документів до вимог конкретної асоціації, відкрито їх доступ не лише до МФФ (Україна – член ООН і ВООЗ), а й до ФГЄС (наша держава – член Європейської асоціації вільної торгівлі) та ЄАЛФ (Україна – член Ради Європи).Висновки. Отримані результати показують різний рівень членства в трьох міжнародних фармацевтичних асоціаціях (МФФ, ФГЄС і ЄАЛФ) як держав, так й окремих фармацевтичних товариств, а також надзвичайно низьку участь українських фармацевтичних товариств у СР ФП у міжнародному аспекті.
REGARDING L-LYSINE 3-METHYL-1.2.4-TRIAZOLE-5-THIOACETATE STANDARDIZATION
Authors: Kucherenko L. I. , Bidnenko O. S. , Tkachenko G. I. 
Published: March 2017

Мета роботи. Розробка методів стандартизації, зокрема ідентифікації та кількісного вмісту, L-лізину 3-метил-1,2,4-триазоліл-5-тіоацетату в субстанції фізико-хімічними методами.Матеріали і методи. Для ідентифікації L-лізину 3-метил-1,2,4-триазоліл-5-тіоацетату запропоновано та проведено її спектроскопічне дослідження. В ході роботи були підібрані оптимальні умови здійснення аналізу розчинів L-лізину 3-метил-1,2,4-триазоліл-5-тіоацетату різної концентрації. Концентрацію випробуваного розчину підбирали з таким розрахунком, щоб абсорбція була в оптимальному діапазоні (0,2–1A).Результати й обговорення. Результати проведених досліджень показали, що крива поглинання в УФ-області L-лізину 3-метил-1,2,4-триазоліл-5-тіоацетату має плече в ділянці 238 нм.Висновки. У ході проведених досліджень розроблено методики ідентифікації та кількісного визначення вмісту L-лізину 3-метил-1,2,4-триазоліл-5-тіоацетату. У подальшому розроблені нами методики якісного та кількісного визначення субстанції L-лізину 3-метил-1,2,4-триазоліл-5-тіоацетату планується ввести в МКЯ на лікарську форму L-лізину 3-метил-1,2,4-триазоліл-5-тіоацетату.
ДОСЛІДЖЕННЯ СКЛАДУ ЛІПІДНОЇ МЕМБРАНИ ПРИ СТВОРЕННІ ЛІПОСОМ ІЗ ІРИНОТЕКАНОМ
Authors: Stadnichenko O. V. , Krasnopolsky Y. M. , Yarnih Т. G. 
Published: March 2017

Мета роботи. Вивчити вплив складу ліпідної мембрани на ступінь інкапсуляції та розмір наночасток при створенні ліпосом з іринотеканом.Матеріали і методи. Використовували реактиви фірм Lipoid (Німеччина) та Sigma-Aldrich (США), прилади Buchi 210, Zetasizer Nano ZS, Minim2 з касетами із верхньою межею відсікання 30 кДа, ВЕРХ Shimadzu LC-20. Ліпосоми з іринотеканом отримували методом «хімічного градієнта».Результати й обговорення. Для створення ліпосом з іринотеканом було досліджено ліпідні мембрани із різним співвідношенням фосфатидилхолін / холестерин. Визначено, що при зростанні масового співвідношення холестерину в мембрані покращується ступінь інкапсуляції іринотекану при використанні методу «хімічного градієнта». З іншого боку, при масовому співвідношенні фосфатидилхолін / холестерин 75/25 та 70/30 неможливо позбутись часток із розмірами понад 1000 нм, що неприпустимо з точки зору впровадження технології.Висновки. Проведено експеримент із дослідження оптимального складу ліпідної мембрани із використанням трьох типів кріопротектора. Досліджено ліпосомальні мембрани із співвідношенням ліпідів фосфатидилхолін / холестерин: 85/15; 80/20; 75/25; 70/30 за показником розміру ліпосом та інкапсуляції іринотекану у ліпосоми. Оптимальними визначено ліпосоми із співвідношенням ліпідів 80/20 відповідно. Окреслено шляхи підвищення ступеня інкапсуляції.
L’éditon Menil de la Muʿallaqa de ʿAntara (1816) : note de bibliophilie orientaliste
Authors: Larcher Pierre 
Published: March 2017

This short notice presents the editio princeps (first edition) of ʿAntara’s Muʿallaqa, due to Vincent Elie Menil (1790-1825), a pupil of Joannes Willmet (1750-1835), and published in Leiden in 1816. It also presents the review written by Antoine-Isaac Silvestre de Sacy (1758-1838) in the Journal des savans in March 1817. As a matter of fact, the edition and the review are bound together in the copy owned by the author of this notice.
Cette note présente l’editio princeps de la Muʿallaqa de ʿAntara, due à Vincent Elie Menil (1790-1825), élève de Joannes Willmet (1750-1835) et publiée à Leyde en 1816, ainsi que le compte rendu qu’en a fait Antoine-Isaac Silvestre de Sacy dans le Journal des savans en mars 1817. Ce compte rendu est relié avec l’ouvrage dans l’exemplaire qu’en possède l’auteur de cette note.
This article is in French.
La version arabe la plus ancienne de l’« Histoire d’Ali Baba » : si Varsy n’avait pas traduit Galland ? Réhabiliter le doute raisonnable
Authors: Zakharia Katia 
Published: March 2017

This article intends to reintroduce a reasonable doubt concerning the received idea – following Mohsen Mahdi’s research – according to which the Arabic version of the Ali Baba Tale as recorded by Jean Varsy is in fact a poor translation provided by the said Varsy from the French text of the same tale as found in Galland. To achieve this aim, intertextual data have been studied (such as Varsy’s signature in various recently discovered manuscripts, the use of formulae in the Arabic text, coranic and religious references . . .), as well as intratextual data (the structure and scansion of the tale, notably through the formulae) and the data linked to the linguistic ideology showing that the assessment of this text is completely different before and after the identification of Varsy as allophone transcriber. The conclusion opens the study on the vivid relevance of the tale in the islamic world and its transformation in connection with the development of the islamist strands.
Cet article vise à réintroduire le doute raisonnable à propos de l’idée admise, en continuité avec les travaux de Mohsen Mahdi, selon laquelle la version arabe du Conte d’Ali Baba, consignée par Jean Varsy, serait en fait une traduction médiocre. Jean Varsy l’aurait réalisée à partir du texte français du même conte chez Galland. À cet effet, sont étudiés respectivement des données intertextuelles (les signatures de Varsy dans différents manuscrits récemment découverts, les formules utilisées dans le texte arabe; les références coraniques et religieuses), des données intratextuelles (la structure du conte et sa scansion, notamment par les formules) et des données liées à l’idéologie linguistique, montrant que l’évaluation de ce texte n’est pas du tout la même avant et après l’identification de Varsy en tant que son consignateur allophone. La conclusion ouvre l’étude sur la vivacité toujours actuelle du Conte dans le monde islamique et ses transformations en lien avec le développement des courants islamistes.
This article is in French.
من الواقع إلى الخيال ؟ أبو العنبس الصيمري وأبو الفتح الإسكندري : قراءة في مقامات بديع الزمان الهمذاني
Authors: الشيخ موسى عبد الله 
Published: March 2017

This study aims to see whether the absence of Abū l-Fatḥ al-Iskandarī, and his replacement by Abū l-ʿAnbas al-Ṣaymarī, truly moves the narrative of the Maqāmāt of al-Hamaḏānī from fiction to the allegedly factual “autobiography,” or whether, on the contrary, it confirms that the identity of the “hero” is, and whatever his name or kunya is, at least, double, which makes it impossible to distinguish the true from the false or the copy from the original.
‫يتطلع هذا البحث إلى الوقوف على حقيقة غياب أبي الفتح الإسكندري، واستبداله، في ”المقامة الصيمرية“ للهمذاني، بأبي العنبس الصيمري : هل يعني ذلك انتقالا من السرد التخييلي إلى السرد الواقعي الذي تزعمه كل ”سيرة ذاتية“ أو تأكيد على أن هُوية ”البطل“ — مهما كان اسمه أو كنيته — هي، على الأقل، ثُنائية، فيستحيل معها التمييز بين الشخصية الحقيقية والشخصية المزيَّفة أو التفريق بين النسخة والأصل.‬
Cette étude se propose de voir si, véritablement, l’absence d’Abū l-Fatḥ al-Iskandarī, et son remplacement par Abū l-ʿAnbas al-Ṣaymarī, fait passer le récit des Maqāmāt d’al-Hamaḏānī du fictionnel au factuel, prétendu par toute « autobiographie », ou si, au contraire, elle confirme que l’identité du « héros », quelqu’en soit le nom ou la kunya, est double, à tout le moins, ce qui rend impossible toute entreprise de distinguer la vraie de la fausse ou de séparer la copie de l’original.
This article is in French.
Sexual size and shape dimorphism in the Near Eastern fire salamander, Salamandra infraimmaculata (Caudata: Salamandridae)
Authors: Altunışık Abdullah 
Published: March 2017

Sexual dimorphism, phenotypic difference between males and females of the same species, has been demonstrated in many invertebrates and vertebrates. In many of these studies, which were especially conducted on amphibians, female individuals were reported to be larger than males. However, this does not necessarily mean that this also applies to body shapes. Therefore, in this study, a total of 31 characters of body size and body shape were measured and analyzed in the Near Eastern fire salamander, in order to understand whether these characters differ between female and male individuals. The results suggest that there is a significant difference between the sexes in terms of both body size and some body shapes (e.g. arm and leg length, arm diameter, cloacal proportions) in this fire salamander. I conclude that both sexual size and shape dimorphism need to be taken into account to help understand an organism’s life-history traits, ecology, population dynamics and behavior.
Head Rotation Movement Times
Authors: Hoffmann Errol R. , Chan Alan H. S. , Heung P. T. 
Published: March 2017

Objective: The aim of this study was to measure head rotation movement times in a Fitts’ paradigm and to investigate the transition region from ballistic movements to visually controlled movements as the task index of difficulty (ID) increases. Background: For head rotation, there are gaps in the knowledge of the effects of movement amplitude and task difficulty around the critical transition region from ballistic movements to visually controlled movements. Method: Under the conditions of 11 ID values (from 1.0 to 6.0) and five movement amplitudes (20° to 60°), participants performed a head rotation task, and movement times were measured. Results: Both the movement amplitude and task difficulty have effects on movement times at low IDs, but movement times are dependent only on ID at higher ID values. Movement times of participants are higher than for arm/hand movements, for both ballistic and visually controlled movements. The information-processing rate of head rotational movements, at high ID values, is about half that of arm movements. Conclusion: As an input mode, head rotations are not as efficient as the arm system either in ability to use rapid ballistic movements or in the rate at which information may be processed. Application: The data of this study add to those in the review of Hoffmann for the critical IDs of different body motions. The data also allow design for the best arrangement of display that is under the design constraints of limited display area and difficulty of head-controlled movements in a data-inputting task.
An analysis of technical facilities failures in modern Spanish houses
Authors: Carretero-Ayuso Manuel J. , Moreno-Cansado Alberto , García-Sanz-Calcedo Justo 
Published: March 2017

The correct execution of facilities in housing determines their maintenance and comfort. The objective of this article is to identify the usual functional failures, common in technical facilities of houses, study their causes and determine their consequences. To this effect, a total of 153 detached houses (18%), 231 attached houses (27%), 444 apartment blocks (52%) and 26 residential buildings of other types (3%) were analysed. The facilities with the greatest number of detected failures were ‘covered sanitation pipes’ (24.00%), ‘exposed sanitation pipes’ (20.73%), ‘ventilation’ (13.93%), ‘heating and air conditioning’ (11.01%) and ‘plumbing’ (9.72%). The most common types of failures identified were ‘malfunctions’ (41.22%) and ‘humidity/runoffs in finished elements’ (37.55%). The housing typology which concentrates the most failures is ‘apartment block’ (52%), followed by ‘attached houses’ (27%). The causes, in general, are one of the following three: ‘installation anomaly’, ‘omission of/in an installation’ and ‘joints or tail-ends inadequately placed or deteriorated’. Practical application: This work presents a methodological procedure which allows designers to identify the most common incidences in building facilities and the causes leading to them, analyse their consequences and avoid their appearance in the design stage.
Preparation of wormlike polymeric nanoparticles coated with silica for delivery of methotrexate and evaluation of anticancer activity against MCF7 cells
Authors: Gharebaghi Farhad , Dalali Naser , Ahmadi Ebrahim , Danafar Hossein 
Published: March 2017

Methotrexate is one of the most effective drugs that is commonly used in the treatment of cancer. However, its application is limited due to low solubility, high toxicity and rapid metabolism. Therefore, in the present study, worm-like polymeric nanoparticles as carrier of methotrexate were prepared using biodegradable copolymers (mPEG–PCL). The impact of nanoparticles’ geometry on the loading, delivery and drug’s anti-cancer activity was investigated. The di-block copolymer mPEG–PCL was being synthesized by a ring opening polymerization of ɛ-caprolactone in the presence of mPEG as the initiator and Sn(oct)2 as the catalyst. It was used for the preparation of worm-like micelles and coated with silica, so that their structures are stable after drying. The synthesized copolymers and nanoparticles were characterized by FTIR, HNMR, GPC, XRD, TGA, DLS, and FE-SEM analyses. The efficiencies of drug loading and release of nanoparticles as in vitro, was studied by high performance liquid chromatography. The MTT method was used to estimate the toxicity on MCF-7 cell category. The obtained results showed that the nanoparticles were worm-like particles with less than 150 nm diameter and about 1 µm length. The loading and encapsulation efficiencies of drug by the worm-like nanoparticles were 3.5 ± 0.14% and 65.6 ± 0.12%, respectively, while they were obtained as 2.1 ± 0.08% and 26 ± 0.10%, respectively, for spherical nanoparticles. The methotrexate diffusional behavior of worm-like nanoparticles was compared with that of the spherical ones. On the other hand, the anti-cancer activity of MTX-loaded nanoparticles was more than the free drug. The results of the MTT assay showed strong and dose-dependent inhibition of cell (MCF-7 category) growth by the nanoparticles compared with MTX. The inhibitory concentrations (IC50 i.e. reduction viability of cell to 50%) obtained for worm-like, spherical nanoparticles and free drug (incubation times 72 h) were 8.25 ± 0.20, 9.15 ± 0.17, 12.28 ± 0.15 µg/mL, respectively. It can be concluded that application of non-spherical nanoparticles is a better and more effective strategy for controlled and slow release of methotrexate in the treatment of cancer.
Rheumatoid Forefoot Reconstruction in the Nonrheumatoid Patient
Authors: Nixon Devon C. , McKean Richard M. , Klein Sandra E. , Johnson Jeffrey E. , McCormick Jeremy J. 
Published: March 2017

Background: Recurrent pain and deformity following forefoot surgery can cause significant patient disability. In patients with rheumatoid arthritis, first metatarsophalangeal (MTP) joint arthrodesis with lesser metatarsal head resections—termed the rheumatoid forefoot reconstruction—has been shown to be a reliable operation for pain relief and deformity correction. Limited data, however, have been published on outcomes of the same forefoot reconstruction operation in the nonrheumatoid patient. Here, we describe our experience with this procedure in patients without rheumatoid disease, hypothesizing improved clinical and radiographic outcomes following surgery. Methods: Following chart review and reviewing billing codes, we retrospectively identified patients without a diagnosis of rheumatoid arthritis who underwent first MTP arthrodesis with lesser metatarsal head resections. Phone surveys were conducted to assess clinical outcomes including pain and patient satisfaction. Preoperative and postoperative radiographs were reviewed for 1, 2 intermetatarsal angle (IMA), hallux valgus angle (HVA), second MTP angle (MTP-2), and lesser MTP alignment (in both sagittal and axial planes). Postoperative radiographs were assessed for radiographic union. We identified 14 nonrheumatoid patients (16 feet) who underwent forefoot reconstruction. Of those, 13 patients (15 feet) were successfully contacted via follow-up phone survey at an average of 44.3 months postoperatively (range: 20-76 months). Results: Mean postoperative satisfaction scores were 9.0 (out of 10). No patients required reoperation at final phone follow-up. Pain scores significantly decreased from 6.2 preoperatively to 1.9 postoperatively ( P <.001). Radiographic parameters (1,2 IMA, HVA, MTP-2, and lesser MTP alignment in the sagittal plane) improved with surgery ( P <.05), and all 16 feet achieved union of the first MTP arthrodesis. Conclusion: With decreased pain, high satisfaction rates, and improved radiographic parameters, first MTP arthrodesis coupled with lesser metatarsal head resection was a viable option for nonrheumatoid patients who failed prior attempts at forefoot reconstruction or have chronic forefoot pain with deformity. Level of Evidence: Level IV, retrospective case series.
Operative Treatment of Traumatic Hallux Valgus in Elite Athletes
Authors: Covell D. Jeff , Lareau Craig R. , Anderson Robert B. 
Published: March 2017

Background: Traumatic hallux valgus is an increasingly common injury in the athletic population and represents a unique variant of turf toe. Failure to appropriately recognize and treat these injuries can lead to continued pain, decreased performance, progressive deformities, and ultimately degeneration of the hallux metatarsophalangeal joint. Limited literature currently exists to assist in the diagnosis, management, and operative treatment. Methods: Nineteen patients were reviewed in this series, including 12 National Football League, 6 college, and 1 high school player who was a college prospect. The average age for all patients at the time of surgery was 24.4 years (range, 19-33 years). Return to play and complications were evaluated. Results: Overall, good operative results were obtained, with 74% of patients returning to their preinjury level of play at an average recovery time of 3.4 months. Conclusion: Traumatic hallux valgus is an increasingly common injury in the athletic population and represents a unique variant of turf toe. The impact of this injury cannot be overstated, as one-quarter of players were unable to return to play. Level of Evidence: Level IV, case series.
Lesion symptom map of cognitive–postural interference in multiple sclerosis
Authors: Ruggieri Serena , Fanelli Fulvia , Castelli Letizia , Petsas Nikolaos , De Giglio Laura , Prosperini Luca 
Published: March 2017

Objective: To investigate the disease-altered structure–function relationship underlying the cognitive–postural interference (CPI) phenomenon in multiple sclerosis (MS). Methods: We measured postural sway of 96 patients and 48 sex-/age-matched healthy controls by force platform in quiet standing (single-task (ST)) while performing the Stroop test (dual-task (DT)) to estimate the dual-task cost (DTC) of balance. In patient group, binary T2 and T1 lesion masks and their corresponding lesion volumes were obtained from magnetic resonance imaging (MRI) of brain. Normalized brain volume (NBV) was also estimated by SIENAX. Correlations between DTC and lesion location were determined by voxel-based lesion symptom mapping (VLSM) analyses. Results: Patients had greater DTC than controls ( p < 0.001). Among whole brain MRI metrics, only T1 lesion volume correlated with DTC ( r = −0.27; p < 0.01). However, VLSM analysis did not reveal any association with DTC using T1 lesion masks. By contrast, we found clusters of T2 lesions in distinct anatomical regions (anterior and superior corona radiata, bilaterally) to be correlated with DTC ( p < 0.01 false discovery rate (FDR)-corrected). A multivariable stepwise regression model confirmed findings from VLSM analysis. NBV did not contribute to fit the model. Conclusion: Our findings suggest that the CPI phenomenon in MS can be explained by disconnection along specific areas implicated in task-switching abilities and divided attention.