bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Цинк та соматостатевий розвиток підлітків
Authors: Turchina S.I. 
Published: May 2017

Вивчена вікова динаміка вмісту цинку (Zn) у хлопців пубертатного віку та його зміни при затримці росту та статевого розвитку. Мета дослідження: поглиблення існуючих уявлень щодо впливу дефіциту Zn на формування порушень фізичного та статевого розвитку в підлітків. Матеріали та методи. У 70 хлопців-­підлітків 10–17 років оцінено вміст Zn з урахуванням характеру соматостатевого розвитку, наявності дифузного нетоксичного зоба (ДНЗ). Підлітки розподілені на групи: 1) 20 хлопців 10–17 років із нормальним об’ємом щитоподібної залози, нормальним фізичним та статевим розвитком; 2) 17 хлопців 14–17 років із нормальним статевим розвитком та ДНЗ; 3) 15 хлопців 14–17 років із затримкою статевого розвитку (ЗСР) та нормальним об’ємом щитоподібної залози; 4) 18 хлопців 14–17 років із ДНЗ та ЗСР. Результати. Найбільший рівень Zn визначали у період власне пубертату при фізіологічному його перебігу ((16,52; 14,27–18,66) ммоль/л), що вірогідно більше, ніж у препубертатному віці ((13,53; 12,77–16,41) ммоль/л; p < 0,05) та в період пізнього пубертату ((12,59; 10,22–16,07) ммоль/л; p < 0,05). У хлопців із ЗСР ((14,41; 12,67–15,83) ммоль/л) та низьким зростом ((12,53; 8,80–15,46) ммоль/л) діагностовано зменшення рівня Zn, особливо в разі наявності в них ДНЗ ((10,03; 8,51–13,76) ммоль/л). Під час регресійного та факторного аналізу вивчено характер взаємозв’язку між антропометричними показниками, ступенем розвиненості вторинних статевих ознак і рівнем Zn, функціональним станом статевої та тиреоїдної системи. Визначена необхідність проведення вторинної профілактики та корекції дефіциту Zn із застосуванням «Цинкіту» у вигляді моно- або комплексної терапії. Висновки. Протягом пубертату змінюються показники Zn із максимальним його рівнем у період власне пубертату. Затримка росту та статевого розвитку відбувається на тлі зменшення концентрації Zn у крові. Найменший рівень Zn притаманний підліткам із ДНЗ та ЗСР. Вивчено характер взаємозв’язку між антропометричними показниками, ступенем розвиненості вторинних статевих ознак із Zn, функціональним станом статевої та тиреоїдної системи. Обґрунтовано доцільність застосування «Цинкіту» при проведенні вторинної профілактики та лікування дефіциту Zn у підлітків із порушенням соматостатевого розвитку.
Клініко-лабораторні особливості стеатозу підшлункової залози у дітей з надлишковою вагою та ожирінням
Authors: Zavgorodnyaya N.Yu. , Lukianenko O.Yu. 
Published: May 2017

Актуальність. Неалкогольна жирова хвороба підшлункової залози — патологічний стан, тісно асоційований з ожирінням та іншими компонентами метаболічного синдрому. Клінічні прояви обумовлюються порушенням екзокринної функції залози, що супроводжується розвитком дисбіотичних змін та інтестинальних розладів. Мета. Вивчити клініко-лабораторні особливості стеатозу підшлункової залози у дітей з надлишковою вагою та ожирінням. Матеріали та методи. У 24 дітей з функціональними розладами шлунково-кишкового тракту визначали наявність стеатозу підшлункової залози за допомогою ультра­звукового дослідження. Для характеристики стану тонкокишкової мікробіоти проводили водневий дихальний тест з навантаженням глюкозою або лактозою. Виявлення стеатозу печінки проводили за допомогою транзієнтної еластрографії печінки з визначенням контрольованого параметра ультразвукового затухання. Розподіл за групами відбувся на підставі наявності стеатозу підшлункової залози: контрольну групу (S0) становили 12 пацієнтів без стеатозу підшлункової залози, основну групу (S+) — 12 пацієнтів зі стеатозом підшлункової залози. Результати. Стеатоз підшлункової залози у дітей з надлишковою вагою та ожирінням характеризувався неспецифічною клінічною картиною з переважанням диспептичних явищ. Встановлено, що у дітей основної групи спостерігалось зниження рівня амілази сироватки крові порівняно з конт­рольною групою (середнє значення (30,40 ± 12,45) ммоль/л в основній групі та (51,88 ± 19,81) ммоль/л у контрольній, p < 0,05). Було виявлено, що у пацієнтів основної групи вірогідно частіше зустрічалась стеаторея (75 % хворих основної групи проти 33,3 % дітей контрольної групи, p < 0,05). Стеатоз підшлункової залози у дітей був асоційований з розвитком синдрому надмірного бактеріального росту (50 % хворих основної групи проти 8,3 % дітей контрольної групи, р < 0,05). Серед пацієнтів зі стеатозом підшлункової залози 41,6 % мали ознаки стеатозу печінки, в той час як панкреатичний стеатоз зустрічався у 62,5 % пацієнтів із неалкогольною жировою хворобою печінки. Діти зі стеатозом підшлункової залози мали помірне прискорення швидкості осідання еритроцитів (середній показник становив (16,6 ± 6,76) мм/год у пацієнтів основної групи проти (7,17 ± 3,18) мм/год у пацієнтів контрольної групи). Висновки. Панкреатичний стеатоз може виступати більш раннім маркером ектопічного накопичення жиру порівняно зі стеатозом печінки. Стеатоз підшлункової залози у дітей з надлишковою вагою та ожирінням характеризується наявністю низькорівневого системного запалення, диспептичних явищ, непрямих ознак зовнішньосекреторної недостатності залози та синдромом надмірного бактеріального росту.
Стан мікробіоти порожнини товстої кишки дітей, хворих на гострий ентероколіт, які перебувають на природному вигодовуванні, при інфікованості грудного молока
Authors: Sydorchuk L.I. , Rotar D.V. , Sydorchuk A.S. , Gumenna A.V. , Blinder O.O. , Sydorchuk I.Y.  
Published: May 2017

Актуальність. Проблема гострого ентероколіту є надзвичайно актуальною внаслідок їх знач­ного поширення й порівняно низької ефективності етіотропного та патогенетичного лікування. Метою дослідження було вивчення таксономічного складу і популяційного рівня мікробіоти вмісту порожнини товстої кишки дітей, хворих на гострий ентероколіт, при природному вигодовуванні молоком, інфікованим Staphylococcus aureus, а також розкрити механізми колонізації досліджуваного біотопу мікроорганізмами. Матеріали та методи. Бактеріологічному й мікологічному дослідженню підлягав вміст порожнини товстої кишки 53 дітей віком від одного до шести місяців, хворих на ентероколіт, які перебували на грудному вигодовуванні інфікованим молоком, контрольну групу становили 35 зразків вмісту порожнини товстої кишки здорових дітей, також досліджувалось грудне молоко матерів-годувальниць обох груп. Результати. Дослідження грудного молока показали, що в 49 (92,45 %) пробах виділено та ідентифіковано Staphylococcus aureus, а в 4 (7,55 %) — Staphylococcus epidermidis (3,0–7,0 lg КУО/мл (М ± m = (4,37 ± 0,38) lg КУО/мл)). S.аureus та S.еpidermidis виділяли зі зразків випорожнень усіх хворих дітей у 2,92 раза частіше, ніж у практично здорових дітей. На фоні вигодовування дитини інфікованим молоком із досліджуваного біотопу елімінують еубактерії, пептокок, а E.coli Hly+, протеї, цитробактер і стафілококи контамінують порожнину товстої кишки. Популяційний рівень Bifidobacterium знижується на 43,03 % (на 3 порядки), Lactobacillus — на 32,24 % (на 2 порядки). Спостерігається заселення товстої кишки E.coli Hly+ у 16,48 %, протеями — у 22,53 %, цитробактерами — у 3,77 %, пептококами — у 15,09 %, пептострептококами — у 55,42 % і стафілококами — у 91,43 %. Висновки. Доведено, що сформований дисбактеріоз товстокишкового мікробіоценозу в дітей грудного віку, хворих на гострий ентероколіт, характеризується зменшенням кількості біфідобактерій і лактобактерій та зростанням кількості й значення в мікробіоценозі грамнегативних умовно-патогенних ентеробактерій, бактероїдів та грампозитивних умовно-патогенних бактерій роду Staphylococcus, Peptostreptococcus і Peptococcus.
Маастрихтський консенсус-5: аналітичний огляд положень
Authors: Stepanov Yu.M. , Budzak I.Ya. 
Published: May 2017

У даній статті проаналізовано положення Ма­астрихтського консенсусу-5 з вивчення H. pylori-інфекції. Показано, як змінювались уяви щодо діагностики та лікування хелікобактерної інфекції в попередніх Маастрихтських консенсусах. Підкреслено, що сьогодні хелікобактерний гастрит вважається інфекційним захворюванням. Окремо розглянуто питання взаємозв’язку цієї інфекції з патологією гастродуоденальної зони, включаючи функціональну диспепсію, НПЗП-гастропатії та інші. Показані сучасні підходи до діагностики хелікобактеріозу з визначенням вибору найбільш оптимального методу діагностики в різних ситуаціях. Окремо розібрані підходи до антихелікобактерної терапії. Зроблено акцент на залежності сучасних схем терапії хелікобактеріозу від ступеня резистентності H. pylori до ключових антибіотиків. Підтверджена важливість ерадикації H. pylori щодо профілактики передракових змін шлунка. Показано зростаючий інтерес дослідників до нехелікобактерної флори в шлунку. Розглянута важлива роль пробіотиків в антихелікобактерній терапії.
Клінічний випадок: діагностика тромбозу ворітної вени з успішним лікуванням та наступним трирічним спостереженням
Authors: Stepanov Yu.M. , Kosynska S.V. 
Published: May 2017

Стаття присвячена клінічному спостереженню позапечінкової портальної гіпертензії внаслідок тромбозу ворітної вени, що вперше проявилася кровотечею з варикозно розширених вен стравоходу та шлунка, у молодої пацієнтки. Особливості анамнезу, клінічної картини вказували на безсимптомний перебіг захворювання до моменту катастрофи. Складність ведення таких хворих пов’язана з недостатньою інформативністю рутинних методів дослідження, необхідністю застосування спеціальних методів дослі­дження для встановлення діагнозу та нестандартних методів лікування. Проаналізовано дані лабораторно-інструментальних методів дослідження в даної хворої, наведено сучасний діагностичний пошук причин захворювання печінки та синдрому портальної гіпертензії в реальних умовах. Виявлена відсутність ознак гепатиту, а оцінка стану печінки за допомогою еластометрії виключила наявність фіброзу в цієї хворої. Встановлений діагноз позапечінкової портальної гіпертензії, і хвора спрямована на оперативне лікування. В Інституті хірургії та трансплантології проведено успішну шунтуючу операцію. Далі встановлена позитивна динаміка клінічних даних, спленомегалії, що давала больовий синдром та явища гіперспленізму. Описано консервативне лікування синдрому портальної гіпертензії та симптоматичне лікування хворої, що застосовувалось. Обґрунтована необхідність індивідуального вибору рухового режиму та медикаментозного ведення, що включає урсодезоксихолеву кислоту. За 3 роки у хворої спостерігається значне зменшення портальної гіпертензії при збереженні паренхіми печінки, що дає надію на позитивні віддалені результати.
KELAYAKAN FINANSIAL UNIT PENGOLAHAN KARET DENGAN CREPER MINI (STUDI KASUS DI DESA PULAU HARAPAN, KABUPATEN BANYUASIN)
Authors: Alamsyah Aprizal J 
Published: May 2017

ABSTRACTThe low quality of raw rubber materials produced by farmers is a classic problem. Farmers cultivate only hereditary sap crops into the clot, printed in the freezer and the results tub-shaped “slab” in various sizes. Prices received is relatively low, due to the weak bargaining position that would otherwise be beneficial to make a clean “bokar”. A factory units with creper mini is a business opportunity for farmers – traders who have sufficient capital investment. Creper mini machine is used to process the material rubber into blankets. Processing alternatives be blanketed capable to improving the quality and the price at the farm level. However, the lack of capital will hinder business continuity, while the production capacity should remain unfulfilled. This article is a reviews of case studies in factory units with creper mini on Banyuasin district, South Sumatera. The study analyzes were conducted to understand the financial aspects of the operations with financial eligibility criteria NPV, B/C ratio, IRR and PP. NPV results Rp. 1.225.200.360,-, B/C Ratio 1,02, IRR 32%, and PBP 2,1 years or 25 months. Business continuity rubber processing factory units with mini creper is feasible. Efforts to provide value-added is a large capital investment, as well as potential raw materials to meet the production capacity. ABSTRAK Rendahnya mutu bahan olah karet yang dihasilkan oleh petani menjadi problema klasik yang terjadi hingga saat ini. Biasanya petani karet hanya mengolah lateks hasil kebun yang dicetak dalam bak pembeku dan hasilnya berbentuk slab dengan berbagai ukuran. Hal ini mengakibatkan harga yang diterima petani relatif rendah, karena lemahnya posisi tawar yang seharusnya dapat ditingkatkan apabila membuat bokar bersih. Keberadaan unit pengolahan karet creper mini dapat menjadi bagian dari upaya peningkatan mutu bokar, sekaligus peluang usaha bagi petani-pedagang yang memiliki modal untuk berinvestasi. Mesin creper mini berfungsi untuk mengolah bokar atau slab tipis menjadi blanket. Alternatif pengolahan bokar menjadi blanket di unit pabrik pengolahan karet creper mini diharapkan akan meningkatkan mutu dan harga di tingkat petani. Tulisan ini adalah ulasan dari studi kasus pada unit pabrik pengolahan karet creper mini yang berada di Kabupaten Banyuasin, Sumatera Selatan. Kajian dilakukan untuk mengetahui kelayakan finansial dari kegiatan usaha pengolahan karet dengan creper mini. Indikator kelayakan finansial yang digunakan adalah NPV, B/C ratio, Internal Rate of Return, dan PBP. Hasil perhitungan NPV sebesar Rp. 1.225.200.360,- , B/C ratio 1,02, IRR 32% dan PBP 2,1 tahun atau 25 bulan. Dengan demikian, usaha Unit Pengolahan Karet dengan Creper Mini dinilai layak untuk dilakukan. Upaya pengembangan usaha untuk memberikan nilai tambah yang lebih besar adalah dengan modal investasi yang besar, serta menjamin ketersediaan bahan baku secara berkelanjutan guna memenuhi kapasitas produksi creper mini.
Antonio Cajero Vázquez, Palimpsestos del joven Borges. Escritura y reescrituras de “Fervor de Buenos Aires” (1923). El Colegio de San Luis, San Luis Potosí, 2013; 196 pp.
Authors: Dávila Jesús 
Published: May 2017

Se reseña el libro: Palimpsestos del joven Borges. Escritura y reescrituras de “Fervor de Buenos Aires” (1923).
Yvette Jiménez de Báez (ed.), José Emilio Pacheco. Reescritura en movimiento. El Colegio de México, México, 2014; 207 pp. (Serie Literatura Mexicana, 14).
Authors: Zamudio Rodríguez Luz Elena 
Published: May 2017

Se reseña el libro: José Emilio Pacheco. Reescritura en movimiento.
María Teresa Miaja de la Peña, “Si quieres que te lo diga otra vez, ábreme tu corazón”. 1001 adivinanzas y 50 acertijos de pilón. El Colegio de México-F.C.E., México, 2014; 341 pp.
Authors: Rodilla María José 
Published: May 2017

Se reseña el libro: “Si quieres que te lo diga otra vez, ábreme tu corazón”. 1001 adivinanzas y 50 acertijos de pilón.
Brauli Montoya Abat y Antoni Mas i Miralles (eds.), Studia linguistica in honorem Francisco Gimeno Menéndez. Universitat, Alacant, 2013; 867 pp.
Authors: Paredes García Florentino 
Published: May 2017

Se reseña el libro: Studia linguistica in honorem Francisco Gimeno Menéndez.
Elsa Mora y Hernán Martínez (eds.), Análisis acústico de los sonidos del español venezolano. Universidad de los Andes, Mérida (Venezuela), 2015; 133 pp. + figuras y tablas.
Authors: Méndoza Vázquez Érika 
Published: May 2017

Se reseñó el libro: Análisis acústico de los sonidos del español venezolano
ASSESSING THE PROVENANCE OF CONSTANTINUS AFRICANUS’ VENERABILIS ANATOMIA IN LONDON, WELLCOME LIBRARY, MS WELLCOME 290 (FF. 1R-41V)
Authors: Romero Barranco Jesús 
Published: May 2017

Abstract: The present paper analyses the dialectal provenance of the Middle English version of Constantinus Africanus’ Venerabilis Anatomia (MS Wellcome 290, ff. 1r-41v). The methodology followed is based on the model supplied by the Linguistic Atlas of Late Mediaeval English (McIntosh et al. 1986). For the purpose, a lemma-based list of the allographs in the manuscript has been used as the input for the LALME questionnaires. In addition, a linguistic analysis of the text corroborates the results obtained in the dialectal study. Título en español: “Sobre la procedencia de Venerabilis Anatomia de Constantino el Africano, en Wellcome Library, MS Wellcome 290 (ff.1r-41v)”Resumen: El presente estudio analiza los rasgos dialectales de la versión en lengua vernácula inglesa tardo-medieval del tratado Venerabilis Anatomia, de Constantino el Africano, alojado en Londres, Wellcome Library, MS Wellcome 290 (ff. 1r-41v). De acuerdo con la metodologóa propuesta en A Linguistic Atlas of Late Medieval English (McIntosh et al. 1986), una lista de lemas, con sus respectivos alógrafos, ha servido como punto de partida para el análisis de las variantes ortográficas de naturaleza dialectal. Un análisis lingüístico del texto corrobora la adscripción dialectal propuesta.
REVIVIENDO A SHAKESPEARE: RETOS Y MONTAJES
Authors: Perni Llorente Remedios 
Published: May 2017

Resumen: Cuando, en 1968, Roland Barthes anunció la muerte del Autor, muchos críticos propusieron liberar la crítica de la tiranía autoral y sus inescrutables intenciones. Sin embargo, Shakespeare -o por lo menos su halo espectral- se mantiene omnipresente en la cultura occidental. La cultura visual -la pintura, el cine, los pósters- mantiene “viva” la imagen de Shakespeare, mientras que la idea de “autenticidad” continúa siendo la causa de acalorados debates. ¿Qué queremos decir hoy día cuando nombramos a Shakespeare? ¿Es posible revivirlo? Cierta creencia nostálgica todavía mantiene que cualquier Shakespeare pasado fue mejor, mientras que otras perspectivas apoyan la posibilidad de que Shakespeare se recicle con el tiempo. Título en inglés: “Reviving Shakespeare: remains and montages”Abstract: When, in 1968, Roland Barthes announced the death of the Author, many critics proposed freeing critical practice from the authorial tyranny and its inscrutable intentions. Nonetheless, Shakespeare -or at least his ghostly halo- maintains an all-pervading presence in Western Culture. Visual culture -paintings, films, posters- keeps Shakespeare’s image “alive,” while the idea of “authenticity” continues being the source of over-heated debates. What do we mean today when we name William Shakespeare? Is it possible to revive Shakespeare? Certain nostalgic belief still stands that any Shakespeare past was better, whereas other perspectives support the ability to recycle the Shakespearean image over time.
AGN Activity in Nucleated Galaxies as Measured by Chandra
Authors: Foord Adi , Gallo Elena , Hodges-Kluck Edmund , Miller Brendan P. , Baldassare Vivienne F. , Gültekin Kayhan , Gnedin Oleg Y. 
Published: May 2017

Abstract
Motivated by theoretical expectations that nuclear star clusters (NSCs) in galactic centers may provide a favorable environment for supermassive black holes to form and/or efficiently grow, we set out to measure the fraction of nearby nucleated galaxies that also host an active galactic nucleus. We targeted a distance-limited sample of 98 objects with the Chandra X-ray Telescope, down to a uniform X-ray luminosity threshold of ∼1038 erg s−1. The sample is composed of 47 late-types and 51 early-types, enabling us to further investigate the active fraction as a function of galactic morphology. After correcting for contamination to the nuclear X-ray signal from bright X-ray binaries, we measure an active fraction

f
=
11.2

%

−
4.9

+
7.4

(1σ C.L.) across the whole sample, in agreement with previous estimates based on a heterogeneous combination of optical, X-ray, and radio diagnostics, by Seth et al. After accounting for the different stellar mass distributions in our samples, we find no statistically significant difference in the active fraction of early- versus late-type nucleated galaxies, with

f
=
10.6

%

−
4.9

+
11.9

and

10.8

%

−
6.3

+
11.3

, respectively. For the early-type nucleated galaxies, we are able to carry out a controlled comparison with a parent sample of non-nucleated galaxies covering the same stellar mass range, again finding no statistically significant difference in the active fraction. Taken at face value, our findings suggest that the presence of an NSC does not facilitate or enhance accretion-powered emission from a nuclear supermassive black hole. This is true even for late-type nucleated galaxies, home to bluer NSCs and arguably larger gas reservoirs.
Transition from the Unipolar Region to the Sector Zone: Voyager 2, 2013 and 2014
Authors: Burlaga L. F. , Ness N. F. , Richardson J. D. 
Published: May 2017

Abstract
We discuss magnetic field and plasma observations of the heliosheath made by Voyager 2 (V2) during 2013 and 2014 near solar maximum. A transition from a unipolar region to a sector zone was observed in the azimuthal angle λ between ∼2012.45 and 2013.82. The distribution of λ was strongly singly peaked at

270
°

in the unipolar region and double peaked in the sector zone. The δ-distribution was strongly peaked in the unipolar region and very broad in the sector zone. The distribution of daily averages of the magnetic field strength B was Gaussian in the unipolar region and lognormal in the sector zone. The correlation function of B was exponential with an e-folding time of ∼5 days in both regions. The distribution of hourly increments of B was a Tsallis distribution with nonextensivity parameter q = 1.7 ± 0.04 in the unipolar region and q = 1.44 ± 0.12 in the sector zone. The CR–B relationship qualitatively describes the 2013 observations, but not the 2014 observations. A 40 km s−1 increase in the bulk speed associated with an increase in B near 2013.5 might have been produced by the merging of streams. A “D sheet” (a broad depression in B containing a current sheet moved past V2 from days 320 to 345, 2013. The R- and N-components of the plasma velocity changed across the current sheet.
Properties and Origin of Galaxy Velocity Bias in the Illustris Simulation
Authors: Ye Jia-Ni , Guo Hong , Zheng Zheng , Zehavi Idit 
Published: May 2017

Abstract
We use hydrodynamical galaxy formation simulations from the Illustris suite to study the origin and properties of galaxy velocity bias, i.e., the difference between the velocity distributions of galaxies and dark matter inside halos. We find that galaxy velocity bias decreases with increasing ratio of galaxy stellar mass to host halo mass. In general, central galaxies are not at rest with respect to dark matter halos or the core of halos, with a velocity dispersion above 0.04 times that of the dark matter. The central galaxy velocity bias is found to be mostly caused by close interactions between the central and satellite galaxies. For satellite galaxies, the velocity bias is related to their dynamical and tidal evolution history after being accreted onto the host halos. It depends on the time after the accretion and their distances from the halo centers, with massive satellites generally moving more slowly than the dark matter. The results are in broad agreement with those inferred from modeling small-scale redshift-space galaxy clustering data, and the study can help improve models of redshift-space galaxy clustering.