bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Do Desenvolvimento como Crescimento Econômico ao Desenvolviment como Liberdade: A Evolução de um Conceito
Authors: Silva (Em Memória) Dalvanir Avelino , Nelson Aline Virginia Medeiros , Silva Maria Aparecida Ramos 
Published: December 2017

<p>A percepção atual de desenvolvimento, defendida pela Organização das Nações Unidas como um processo social e pluridimensional, foi construída através da contribuição de diversas correntes de pensamento no curso da conjuntura histórica e econômica vivenciadas pela sociedade moderna.<strong> </strong>Partindo dessa perspectiva,<strong> </strong>o presente artigo propõe uma reflexão sobre a concepção de desenvolvimento, construída a partir do século XX, abordando suas origens e significados, bem como os deslocamentos semânticos e as novas questões que atualmente norteiam o debate sobre o tema. Trata-se de artigo teórico, utilizando-se como metodologia a revisão bibliográfica, a partir da qual, conclui-se que ocorreram mudanças fundamentais com relação à percepção de desenvolvimento ao longo da sociedade moderna e que a concepção de desenvolvimento como liberdade que atualmente permeia o debate se articula com a noção de desenvolvimento defendida na atualidade por entidades e instituições nacionais e internacionais, constituindo-se na base teórica que orienta um conjunto de politicas públicas atualmente em execução.</p><p> </p><p><strong>Palavras-chave</strong>: Desenvolvimento. Sustentabilidade. Crescimento econômico. Desenvolvimento como liberdade.</p><p> </p><p> </p>
Situação da Educação Cooperativista nas Cooperativas Agropecuárias de Minas Gerais
Authors: Ferreira Palloma Rosa , Sousa Diego Neves de , Amodeo (Em memória) Nora Beatriz Presno 
Published: December 2017

<p>As organizações necessitam desenvolver estratégias que viabilizem aprendizagens, que permitam a articulação de processos cada vez mais eficientes no desenvolvimento de sua cultura organizacional, sustentando sua identidade e funcionamento. Nas cooperativas essa necessidade é reconhecida desde suas origens, assim, a chamada educação cooperativista está indissoluvelmente ligada ao desenvolvimento das mesmas, proclamando-se como crucial para o cumprimento dos objetivos organizacionais, destinando-se recursos específicos para isso. Nessa perspectiva, uma adequada gestão cooperativa e o desenvolvimento da cooperação requerem processos educativos próprios para garantir o sucesso empresarial e social. Assim, para melhor compreensão do tema, o objetivo geral busca entender a situação da educação cooperativista nas cooperativas agropecuárias de Minas Gerais e como objetivo específico analisar o papel e o significado da educação cooperativista nas cooperativas agropecuárias identificadas. Trata-se de uma pesquisa exploratória na qual para levantar os dados empíricos, foram encaminhados questionários para 170 cooperativas agropecuárias mineiras às quais se teve acesso. Desse modo, buscou-se identificar os principais problemas da educação cooperativa, segundo a percepção dos respondentes das cooperativas, assim como quais seriam suas potencialidades e/ou seus pontos fortes. Percebeu-se que nas 51 cooperativas respondentes, a educação cooperativista está insuficientemente desenvolvida, não existindo uma única definição conceitual do que seja ou das temáticas que ela deva englobar. A heterogeneidade das organizações estudadas permite entender a polissemia do conceito de educação cooperativista e revelar uma variedade de atividades e públicos para os quais são organizadas essas atividades. Verificou-se a presença de três áreas privilegiadas nos conteúdos que as cooperativas agropecuárias identificam como fazendo parte da educação cooperativista: gestão empresarial, gestão social (participação dos associados na gestão, relacionamento com os sócios e promoção dos valores, princípios e cultura cooperativa) e assistência técnica aos cooperados. Conclui-se, assim, a existência de um campo da educação cooperativista que apresenta heterogeneidade de organizações promotoras de formação e capacitação, multiplicidade de significados atribuídos ao conceito de educação cooperativista, de públicos e das temáticas promovidas, assim como nas metodologias e no tipo de atividades incluídas nos processos de capacitação destinados a essas organizações cooperativas agropecuárias.</p>
Diferentes Modelos de Crescimento em Itaguaí-RJ, Brasil e Província de Imbabura, Equador
Authors: Villela Lamounier Erthal , Vidal Marcelo De Oliveira , Guedes Cezar Augusto Miranda , Ikeda Junior Riyuzo 
Published: December 2017

O presente estudo tem por objetivo avaliar as diferenças e contradições entre dois modelos de desenvolvimento em prática na América Latina e suas implicações territoriais. Para tal a pesquisa foi realizada a partir de indicadores de Desenvolvimento Territorial Sustentável (DTS) elaborados em síntese teórica centradas nas definições de cidadania deliberativa e do conceitual de coesão social, territorial, sustentabilidade, inclusão econômica e bem comum. Foi utilizada uma metodologia de comparação de indicadores de DTS obtidos por intermediação de pesquisa documental, telematizada e de campo, com entrevistas e imersão social. Os resultados e conclusões da pesquisa indicam diferenças significativas entre os modelos de desenvolvimento local. O município de Itaguaí, situado na região metropolitana do Rio de Janeiro, recebe megaempreendimentos. Segundo a Federação das indústrias do estado do Rio de Janeiro (FIRJAN), considerando sua concentração nesta unidade da federação brasileira, trata-se do maior volume de investimentos do mundo, apresentando assim uma lógica intensiva em capital e mercadocêntrica. Existe neste caso uma desterritorialização, como a situação da Ilha da Madeira, onde a colônia de pescadores vivencia os problemas ambientais que impactam negativamente a pesca e mesmo a manutenção de suas residências no local. O caso da Província de Imbabura, no Equador, busca resgatar os conhecimentos locais e identitários em seu processo de desenvolvimento. O modelo de Imbabura no Equador é baseado no resgate dos conhecimentos locais, além da valorização de ativos específicos do território e da busca de participação cidadã.
Compensatory Shift of Subcallosal Area and Paraterminal Gyrus White Matter Parameters on DTI in Patients with Alzheimer Disease
Authors: Kuchtova Barbora , Wurst Zdenek , Mrzilkova Jana , Ibrahim Ibrahim , Tintera Jaroslav , Bartos Ales , Musil Vladimir , Kieslich Karel , Zach Petr 
Published: December 2017

Objective: Alzheimer disease is traditionally conceptualized as a disease of brain gray matter,
however, studies with diffusion tensor imaging have demonstrated that Alzheimer disease also involves
alterations in white matter integrity. We measured number of tracts, tracts length, tract volume, quantitative
anisotropy and general fractional anisotropy of neuronal tracts in subcallosal area, paraterminal
gyrus and fornix in patients with Alzheimer disease and healthy age-matched controls. Our hypothesis
was that patients with Alzheimer disease should exhibit decrease in the integrity of these white matter
structures that are crucial for semantic memory function.

Methods:
For our study were selected 24 patients with confirmed Alzheimer disease diagnosis and 24
healthy controls (AD center, Department of Neurology, Charles University, Prague, Czech Republic).
Statistically significant differences between the patients with Alzheimer disease and the control group
were found both on the left and right fornices but only concerning the tract numbers and tract length.
The subcallosal area and paraterminal gyrus showed statistically significant differences between the patients
with Alzheimer disease and the control group, but only on the left side and only associated with
the tract volume and quantitative anisotropy.

Conclusion:
Our explanation for these findings lies in the severe hippocampal atrophy (and subsequent
loss of function) with compensatory hypertrophy of the subcallosal area and paraterminal gyrus neuronal
fibers that occurs in Alzheimer's disease, as an adaptation to the loss of projection from the hippocampal
formation via fornix.
Accuracy of Component Orientation and Leg Length Adjustment in Total Hip Arthroplasty Using Image-free Navigation
Authors: Takeda Yu , Fukunishi Shigeo , Nishio Shoji , Fujihara Yuki , Yoshiya Shinichi 
Published: December 2017

Purpose:
The purpose of this study was to examine the accuracy of implant orientation and leg length in total hip arthroplasty (THA) with an image-free navigation system based on a comparison of the intraoperative navigation and postoperative CT evaluations.

Material and Methods:
A consecutive series of 111 patients (118 hips) who underwent THA using the current version of the image-free navigation system constituted the basic study population. Subsequently, a total of 101 patients (108 hips) meeting the inclusion and exclusion criteria were selected as study subjects for the analysis. THA was performed using an image-free navigation system that was capable of adjusting both the prosthetic position and leg length. Postoperative CT examination was performed for all study subjects, and the prosthetic position and leg length were measured on CT images using the image analysis software. Subsequently, the intraoperative navigation results and the corresponding values obtained from the postoperative CT measurements were compared to test the accuracy of the navigation system.

Results:
The average discrepancies between the intra- and postoperative assessments were 6.8°, 3.7°, and 5.7° for cup anteversion, cup inclination, and stem anteversion, respectively. The corresponding value in leg length averaged 4.1 mm.

Conclusion:
Average discrepancies between the intra- and postoperative measurements were less than 10° in all prosthetic alignment parameters and less than 5 mm in leg length. Intraoperative assessments with the use of the image-free navigation in THA could afford satisfactory result.
Дисфункція правих відділів серця в період нападу бронхіальної астми в дітей
Authors: Kondratiev V.А. , Reznik А.V. , Kunak Ye.V. 
Published: December 2017

Проведено допплерехокардіографічні дослідження функціонального стану правих відділів серця в 42 дітей віком від 5 до 17 років у період нападу середньотяжкої й тяжкої бронхіальної астми. Зміни внутрішньосерцевої гемодинаміки правих відділів серця в дітей у період нападу бронхіальної астми характеризувались порушенням систолічної й діастолічної функції правого шлуночка й правого передсердя. Для періоду нападу астми в дітей був характерним комбінований систолодіастолічний варіант дисфункції правого шлуночка, який розвивався в 95,5 % випадків. Підвищення тиску в легеневій артерії було характерним і значно частіше розвивалося в нападі тяжкої астми, при цьому переважала легенева гіпертензія другого ступеня.
Гіперчутливість до основних алергенів у дітей з алергічними захворюваннями
Authors: Kuznietsova O.D. 
Published: December 2017

Актуальність. Поширеність алергічних захворювань збільшується з кожним десятиліттям, що зумовлено кліматичними змінами, глобальним потеплінням, збільшенням тривалості сезону палінації рослин, антропогенним навантаженням на атмосферне повітря.Мета дослідження — вивчити гіперчутливість до основних алергенів у дітей з алергічними захворюваннями за результатами шкірного алерготестування, а також проаналізувати структуру захворювань. Матеріали та методи. Методом прик-тестування було обстежено 228 дітей; оцінку результатів проводили через 25–40 хвилин після постановки тесту. Взаємозв’язки між результатами прик-тестів з різними алергенами вивчалися за допомогою кореляційного аналізу в пакеті прикладної статистики Statistics 6.0. Результати. До пилкових алергенів чутливі 85,5 % дітей, побутових — 54 %, харчових — 21 %, до грибкових — 35 %. Серед пилкових переважає сенситизація до амброзії — 47,8 %, соняшника — 49,5 %, циклахени — 38,5 %; серед побутових — до кліщів роду D. pteronyssinus і D. farinae — 24 %, шерсті кішки 19,7 %, серед грибкових — до Alternaria (23 %). Найбільш часто гіперергічна реакція (діаметр папули ≥ 8 мм) була відзначена до циклахени (44 %), соняшника (46 %), амброзії (50 %), шерсті кішки (42 %), D. farinae (39 %). Встановлено переважно середньої сили вірогідні (р < 0,05) взаємозв’язки між позитивними прик-тестами у парах: амброзія — циклахена (r = +0,43), амброзія — соняшник (r = +0,43), кліщ D. рteronyssinus — D. farinae (r = +0,66), мікст «береза, вільха, дуб, ліщина» — райграс (r = +0,53), яловичина — жовток яйця (r = +0,42), свинина — м’ясо курки (r = +0,35), молоко (r = +0,36), шерсть вівці — свинина (r = +0,36). Висновок. Переважання сенситизації до пилкових алергенів відображає епідеміологічну ситуацію у південному регіоні України. Наявність кореляційних зв’язків між різними видами алергенів свідчить про перехресні реакції між ними. При множинних позитивних результатах шкірного алерготестування рекомендується обстеження методом молекулярної алергодіагностики з метою встановлення істинної або перехресної алергії.
Вплив воглібозу на показники метаболічного контролю у хворих на цукровий діабет 1-го типу
Authors: Pankiv V.I. 
Published: December 2017

Нові терапевтичні можливості контролю цукрового діабету (ЦД) виникли з відкриттям інгібіторів альфа-глюкозидази, які уповільнюють всмоктування вуглеводів у тонкому кишечнику. Мета дослідження — встановлення ефекту прийому воглібозу на параметри глікемічного контролю, ліпідного обміну і переносимості у хворих на цукровий діабет 1-го типу. Матеріали і методи. Критерії включення в дослідження: ЦД 1-го типу, вік від 26 до 48 років, рівень глікованого гемоглобіну (HbA1c) від 8 до 9 %. Під спостереженням перебувало 19 пацієнтів (7 чоловіків і 12 жінок, середній вік 37,2 ± 3,9 року, тривалість ЦД 8,5 ± 1,4 року. Результати. Протягом періоду спостереження (12 тижнів) рівень HbA1c вірогідно зменшився з 9,4 ± 0,6 % до 7,8 ± 0,4 % (р < 0,05). На тлі додаткового прийому воглібозу спостерігалося вірогідне зниження рівня глюкози натще з 10,37 ± 0,36 ммоль/л до 7,39 ± 0,28 ммоль/л (р < 0,01) і пост-прандіальної — з 12,29 ± 1,42 ммоль/л до 8,46 ± 0,64 ммоль/л (р < 0,01). При цьому відзначалося вірогідне зниження вмісту загального холестерину (з 5,83 ± 0,11 ммоль/л до 5,38 ± 0,08 ммоль/л, p < 0,05), тригліцеридів (з 1,82 ± 0,03 ммоль/л до 1,46 ± 0,03 ммоль/л, p < 0,05) і холестерину ліпопротеїнів низької щільності (з 3,41 ± 0,05 ммоль/л до 3,37 ± 0,04 ммоль/л). Не спостерігалося вірогідних змін показників холестерину ліпопротеїнів високої щільності. У двох обстежених осіб відзначалися несприятливі явища (метеоризм), що не потребувало відміни препарату. Висновок. Додатковий прийом воглібозу в дозі 0,9 мг/добу на тлі інсулінотерапії сприяє поліпшенню глікемічного контролю і ліпідного метаболізму, зменшенню добової дози екзогенного інсуліну і частоти гіпоглікемічних реакцій у хворих на ЦД 1-го типу.
Вплив субклінічного гіпотиреозу на репродуктивну функцію жінки та ефективність його корекції
Authors: Pasiechko N.V. , Hnat S.V. , Svystun І.І. , Naumova L.V. 
Published: December 2017

У статті наводяться результати дослідження, у якому взяла участь 21 жінка з безплідністю та порушенням функції щитоподібної залози (ЩЗ) (рівень тиреотропного гормона (ТТГ) перевищував 2,5 мкМО/мл). Жінки отримували замісну гормональну терапію L-тироксином у рекомендованих European Thyroid Association дозах. Під час дослідження завагітніли 9 жінок (42,85 %). Отримані результати дозволили нам зробити висновки: 1) визначення функціонального стану ЩЗ є вкрай необхідним при плануванні вагітності, безплідності, фізіологічній та патологічній вагітності; 2) замісна терапія L-тироксином є необхідною для жінок із безплідністю і жінок із рівнем ТТГ > 2,5 мкМО/мл, які планують вагітність, та при перевищенні максимальних значень ТТГ, рекомендованих European Thyroid Association у різні періоди вагітності.
Стан щитоподібної та молочних залоз у жінок із вторинною неплідністю та ранніми репродуктивними втратами в анамнезі
Authors: Dubenko O.D. 
Published: December 2017

У статті викладені результати вивчення стану щитоподібної та молочних залоз у жінок (n = 203) із вторинною неплідністю та ранніми репродуктивними втратами в анамнезі (вагітні жінки із загрозою переривання вагітності, вагітність у яких закінчилась мимовільним викиднем в ранні терміни, жінки з викиднем, позаматковою (трубною) вагітністю) за результатами сонографічного обстеження молочних та щитоподібної залоз на етапах обстеження та лікування. Проведені дослідження свідчать, що жінки з порушеною репродуктивною функцією на тлі ранніх репродуктивних втрат становлять групу з високою частотою тиреоїдної патології та значним ризиком виникнення дисгормональних змін у молочних залозах, що потребує проведення активних скринінгових сономамографічних обстежень для виявлення даної патології. Подальший підбір лікувальних схем та визначення лікувальної тактики після різноманітних репродуктивних втрат повинні проводитися при зіставленні очікуваного результату терапії та ступеня ризику можливих ускладнень із боку молочних залоз з урахуванням сонографічно верифікованої патології.
Імплементація урологічних настанов із лікування інфекцій сечових шляхів у належну практику України
Authors: Osypenko O.D. 
Published: December 2017

Настанови Європейської асоціації урологів (EAU,2013–2015) з лікування інфекцій сечових шляхів сьогодні, ймовірно, є пріоритетним документом у визначенні діагностичних підходів і лікуванні інфекцій сечових шляхів (ІСШ). В статті наведено ретроспективний аналіз лікування неускладнених ІСШ у жінок, проведений за результатами лікування препаратом Макмірор, фурамагом і нітрофурантоїном у період 2013–2015 рр.
Структурна трансформація протокової системи підшлункової залози у хворих на хронічний панкреатит
Authors: Mikheiev Yu.A. , Yevseiev А.V. , Kanaki А.V. 
Published: December 2017

Актуальність. Клітини проток становлять до 30 % від маси підшлункової залози (ПЗ) людини, а збільшення кількості бранчів проток відноситься до одних із перших сонологічних ознак хронічного панкреатиту (ХП). Мета дослідження — визначення морфологічних й імуногістохімічних особливостей протокової системи ПЗ хворих на ХП, яким були виконані резекційні та дренуючі операції з приводу ускладнень хронічного панкреатиту. Матеріали та методи. Проведено імуногістохімічне дослідження операційного матеріалу 40 хворих з ускладненим хронічним панкреатитом з використанням реакцій на a-ізоформу гладком’язового актину (a-SMA), десмін, фібронектин й колаген I типу. Результати. Характерна морфологічна картина розвитку ХП є поєднанням фіброзування з деформацією протокової системи за рахунок перидуктального фіброзу з розширенням міждолькових фіброзних септ, потовщенням інтралобулярних сполучно­тканинних тяжів, а також значною звивістістю і розширенням проток з ретенційними кістами. Значна структурна перебудова протокової системи ПЗ у хворих на ХП спостерігалася в 87,5 % випадків, в 17,5 % випадків картина доповнювалася явищами ацинарно-протокової метаплазії з трансформацією ацинарних клітин у протокові і формуванням дрібних дуктулоподібних структур, так званих тубулярних комплексів. У 7,5 % випадків в головній панкреатичній протоці визначалися вогнища атрофії протокового епітелію, які чергувалися з вогнищами папілярної інтраепітеліальної гіперплазії епітелію (PanIN). Розвитку панкреатичного фіброзу при ХП сприяє накопичення a-SMA+-активованих панкреатичних зірчастих клітин, що синтезують надлишок компонентів екстрацелюлярного матриксу, зокрема колагену I типу. Середня площа колагену І типу та інтенсивність його експресії були вірогідно нижче при зниженій експресії a-SMA (p < 0,05) і вірогідно вище у випадках вираженої експресії фібронектину (p < 0,05). Висновки. Вивчення структурних змін протокової системи ПЗ з використанням методів імуногістохімії є одним із способів покращення ранньої діагностики ускладнень ХП.
Клініко-сонографічні особливості стеатозу підшлункової залози у дітей з надмірною вагою та ожирінням
Authors: Stepanov Yu.M. , Zavgorodnya N.Yu. , Lukianenko O.Yu. 
Published: December 2017

Актуальність. Своєчасна діагностика стеатозу підшлункової залози (ПЗ) є необхідною умовою виявлення раннього метаболічного ризику та зниження захворюваності на хронічну гастроентерологічну патологію. Мета. Вивчення клініко-інструментальних особливостей стеатозу ПЗ у дітей із надмірною вагою та ожирінням. Матеріали та методи. У 53 дітей із функціональними розладами шлунково-кишкового тракту визначали наявність стеатозу ПЗ за допомогою ультразвукового дослідження. Розподіл за групами відбувся на основі наявності стеатозу ПЗ, ожиріння та надмірної ваги: 1 групу становили 24 пацієнти зі стеатозом ПЗ, ожирінням та надмірною вагою, 2 групу — 18 дітей з ожирінням і надмірною вагою без ознак стеатозу ПЗ, контрольну групу — 11 пацієнтів без стеатозу ПЗ, які мали нормальну вагу. Результати. Клінічна картина у дітей зі стеатозом ПЗ у більшості пацієнтів пояснювалась наявністю супутньої гастроентерологічної патології; 29,1 % хворих основної групи скаржились на біль у лівому підребер’ї. При аналізі диспептичних скарг слід відзначити, що пацієнти зі стеатозом ПЗ частіше скаржились на нудоту (58,3 %), метеоризм (45,8 %) проти пацієнтів, які мали нормальну вагу, однак значущість відмінностей не була достатньою. У пацієнтів 1 групи частіше виявлялась болісність при пальпації за ходом кишечника проти пацієнтів 2 групи. Болісність при пальпації в панкреатичних точках була вірогідно вищою у пацієнтів 1 групи (54,1 %) проти 3 групи. Підвищення ехогенності печінки в 2,4 раза частіше зустрічалось у пацієнтів 1 групи проти 2 групи та в 7 раз частіше, ніж у 3 групі. Зокрема, зміни зернистості печінки втричі частіше зустрічались у пацієнтів зі стеатозом ПЗ (p < 0,05), ніж у пацієнтів без стеатозу та з трофічними розладами, а також дітей, які мають нормальну вагу. Зміни ПЗ при її стеатозі проявлялись не лише змінами ехогенності, але й у майже половини пацієнтів (45,8 %) наявністю нечітких контурів органу, підвищенням зернистості (65,5 %). Об’єм і товщина стінки жовчного міхура були вірогідно вищими у групі дітей зі стеатозом ПЗ проти контрольної групи. Ознаки біліарного сладжу вдвічі частіше зустрічались у дітей зі стеатозом проти групи дітей без стеатозу та в 4 рази частіше, ніж у дітей, які мають нормальну вагу (43,87 % у 1 групі, 21 % у 2 групі та 9 % у 3 групі). Висновки. Клінічні та сонологічні зміни у пацієнтів зі стеатозом ПЗ свідчать про можливість запальних змін у паренхімі залози, що пов’язані із системним запаленням на фоні стеатозу та супутньою патологією органів шлунково-кишкового тракту.