Er selvrapportert fysisk aktivitet egnet til å belyse helsevirkninger av lett fysisk aktivitet?
Authors: Telle Hjellset Victoria , Høstmark Arne T. 
Published: May 2016

Fysisk aktivitet kan redusere risikoen for flere kroniske sykdommer, og kan vurderes ved bruk av spørreskjema, eller måles objektivt. I en undersøkelse blant innvandrerkvinner fra Pakistan (n=86) har vi sammenlignet selvrapportert (International Physical Activity Questionnaire, IPAQ) og objektivt målt fysisk aktivitet (SenseWear Armband). For å sikre at kvinnene forsto hva det ble spurt om ble det benyttet prosjektmedarbeidere fra Pakistan og India som hjalp deltakerne til å svare på spørreskjemaet, som dessuten var oversatt til urdu, punjabi og engelsk. Vi fant ingen signifikant korrelasjon (Spearman) mellom de to målemetodene. Selvrapportert fysisk aktivitet var ikke signifikant korrelert med: alder, BMI, livvidde, HbA1c, fastende og ’2-timers glukose’, fastende insulin, C-peptid, sittende systolisk- og diastolisk blodtrykk, totalkolesterol, LDL-kolesterol og triglyserider. På den annen side fant vi en invers relasjon mellom objektivt målt fysisk aktivitet og nevnte variabler. Sammenhengene holdt seg ved aldersjustering (lineær regresjon). Deltakere med selvrapportert god fysisk form hadde lavere BMI, livvidde, serum insulin, triglyserider og diastolisk blodtrykk. Resultatene tyder på at selvrapportering av fysisk aktivitet ikke alltid gir god nok opplysning til å bedømme graden av fysisk aktivitet, slik det ble funnet ved å bruke spørreskjemaet IPAQ på dette utvalget av innvandrerkvinner. Objektiv måling av energiomsetning kan synes nødvendig for å få gode estimater på fysisk aktivitet og dens gunstige helseeffekter. Hjellset VT, Høstmark AT. Is self-reported physical activity suitable for studying health effects of light physical activity? Nor J Epidemiol 2011; 20 (2): 135-142.ENGLISH SUMMARYPhysical activity can reduce the risk of many chronic diseases, and may be estimated using questionnaires, or measured objectively. In a group of Pakistani immigrant women living in Oslo, Norway, we found no significant correlations between use of the self report International Physical Activity Questionnaire (IPAQ) and objectively measured physical activity as assessed using the accelerometer SenseWear Armband. To ensure that the women understood the questions, the questionnaire had been translated to urdu and punjabi, and interpreters from Pakistan and India helped them in filling in IPAQ. There was an inverse relationship between objectively measured physical activity and age, BMI, waist circumference, HbA1c, fasting and 2-h glucose value, fasting insulin and C-peptide, systolic- and diastolic blood pressure (sitting), total cholesterol, LDL cholesterol and triglycerides, persisting after adjustment for age. Participants reporting good physical fitness had lower BMI, waist circumference, serum insulin, triglycerides and diastolic bloodpressure as compared with those reporting bad fitness. The results suggest that self reporting may not be appropriate to evaluate the degree of physical activity, as shown in this group of immigrant women when using the International Physical Activity Questionnaire. An objective measure of energy expenditure seems to be necessary to obtain good estimates of physical activity and its beneficial health effects.