bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Corrosion behavior of new type Co-based superalloys with different Ni contents
Authors: Gao Bo , Wang Lei , Liu Yang , Song Xiu , Yang Shu-Yu , Yao Zhi-Yuan 
Published: August 2017

AbstractThe corrosion properties of γ′-strengthened Co-xNi-Al-W-Cr (where x=15, 20, 25, and 30 at.%) superalloys were investigated in the mixture of 75 wt.% Na2SO4+25 wt.% NaCl at 900°C. The results showed that the corrosion behavior is associated with both sulfuration and oxidation processes. It was demonstrated that increasing the addition of Ni effectively promoted the formation of continuous Al2O3 scales, so that the hot corrosion resistance could be improved. When Ni content is more than 20 at.%, a large amount of Ni3S2 precipitates during the corrosion process. Sulfuration can destroy the integrity of the corrosion layer and increase the activity of oxygen. In this way, the internal oxidation of the alloys becomes more serious. Therefore, it is recommended that the optimum Ni addition is about 20 at.% for new type Co-Ni-Al-W-Cr superalloys.
„Früher hatte ich so ein ganz positives Bild. Dann hat es jetzt so negative Punkte.“
Authors: Sato-Prinz Manuela 
Published: August 2017

Zusammenfassung
Der vorliegende Artikel fasst die Ergebnisse einer empirischen Longitudinalstudie mit Vergleichsgruppe zusammen, die exemplarisch am Beispiel japanischer Austauschstudierender untersucht, ob, inwiefern und unter welchen Bedingungen sich Deutschlandbilder im Laufe eines Studienaustauschaufenthalts in Deutschland verändern. Zu den wichtigsten Ergebnissen des Projekts gehört, dass die Bilder der Studierenden inhaltlich vielfältiger und individueller werden, besonders präsente, tradierte Bestandteile der Deutschlandbilder jedoch bestehen bleiben. Wenngleich die Studierenden am Ende ihres Aufenthalts weniger auf stereotype, tradierte Bildinhalte zurückgreifen als früher, so zeichnen sie ihre veränderten Deutschlandbilder doch weniger differenziert und mit mehr Überzeugung. Die Einstellung der Studierenden gegenüber Deutschland bleibt positiv bis neutral, jedoch finden negative Aspekte Eingang in die Deutschlandbilder, die dadurch realistischer erscheinen. Faktoren wie die Vorerfahrung mit Deutschland, Deutsch und Deutschen, die Aufenthaltsdauer oder die Integration am Gasthochschulort können die Entwicklung der Bilder beeinflussen.
Unpaved roads are not adequate surrogates of true transects for sampling agoutis
Authors: Chiarello Adriano G. , Arruda Licia N. 
Published: August 2017

AbstractThe distance sampling is one of the most widely used techniques for estimating abundance and density, particularly for mammals. Managers/researchers sometimes sample unpaved roads assuming that these do not violate important assumptions. However, relatively few studies have attempted to address this, simultaneously comparing behavior between roads and transects, a key issue as behavior can potentially affect detection. Here, we used distance sampling to compare abundance and behavior of agoutis between transects and unpaved roads. We sampled an isolated agouti population during two contrasting seasons. Road densities (347–432 agoutis/km
Consumption of leaves by Carollia perspicillata (Chiroptera, Phyllostomidae): a new dimension of the species’ feeding ecology
Authors: Pereira Arivania S. , da Rocha Patrício A. , Santana José Paulo , Beltrão Raone , Ruiz-Esparza Juan , Ferrari Stephen F. 
Published: August 2017

Abstract
Relatively little is known about folivory in bats, which is considered an occasional item in the diet of phyllostomids. Here we provide evidence on the consumption of leaves by Carollia perspicillata in northeastern Brazil, through records of its feeding behavior using camera traps, during the monitoring of the Gruta da Janela cave. The analysis of 12 months of monitoring revealed folivory in 7 months. Extra footage (1-min samples) allowed us to confirm C. perspicillata consuming the whole leaf (juices and fibers), which was never recorded in Neotropical bats. The record provides new insights into the diet of C. perspicillata, with an important new perspective on the feeding ecology of the species. We also highlight the use of camera traps as an important tool to monitor bat colonies in permanent shelters.
Palladium-promoted sulfur atom migration on carboranes: facile B(4)−S bond formation from mononuclear Pd-B(4) complexes
Authors: Wang Yin-Ping , Lin Yue-Jian , Jin Guo-Xin 
Published: August 2017

Abstract
For the first time, carborane complexes containing a B(4)–S bond were obtained directly by heating mononuclear Pd-B(4)-bound carborane complexes. A possible mechanism involved in sulfur atom migration is presented in which the leaving group, pyridine, benzyl isocyanide or PPh3, is demonstrated to be the trigger of the reaction process. In this work, efficient routes are developed through one-pot reactions to prepare B(4)-S carborane derivatives.
Preparation and characterization of poly(ethylene 2,5-furandicarboxylate/nanocrystalline cellulose composites via solvent casting
Authors: Codou Amandine , Guigo Nathanaël , van Berkel Jesper Gabriël , de Jong Ed , Sbirrazzuoli Nicolas 
Published: August 2017

Abstract
The effect of nanocrystalline cellulose dispersion on the nonisothermal crystallization of poly(ethylene 2,5-furandicarboxylate) (PEF) has been investigated by means of solvent casting. The cellulose dispersion plays a significant role on the crystallization temperature, thus dispersive equipments of increasing energies were employed to improve the cellulose particles disaggregation. Therefore, ultra-sonic bath, ultra-sonication, and ultra-turrax were used to disperse cellulose nanocrystals in 1,1,1,3,3,3-hexafluoro-2-propanol. Dissolved separately in the same solvent, PEF was then poured into the cellulose suspension before casting. The cellulose whiskers were inspected by transmission electron microscopy. Differential scanning calorimetry was used to measure the crystallization temperature, while scanning electron microscopy visualized the cellulose dispersion at the fracture surface. After investigation on the interaction of cellulose/PEF via Fourier transform infrared spectroscopy, the thermal stability of the blends was measured by means of thermogravimetric analysis.
An Essential Role of Fyn in the Modulation of Metabotropic Glutamate Receptor 1 in Neurons
Authors: Jin Dao-Zhong , Mao Li-Min , Wang John Q. 
Published: August 2017

AbstractFyn is a member of the Src family of nonreceptor tyrosine kinases and is broadly expressed in the CNS. As a synapse-enriched kinase, Fyn interacts with and phosphorylates local substrates to regulate synaptic transmission and plasticity, although our knowledge of specific targets of Fyn at synaptic sites remains incomplete and the accurate role of Fyn in regulating synaptic proteins is poorly understood. In this study, we initiated an effort to explore the interaction of Fyn with a metabotropic glutamate receptor (mGluR). We found that recombinant Fyn directly binds to mGluR1a at a consensus binding motif located in the intracellular C-terminus (CT) of mGluR1ain vitro. Similarly, endogenous Fyn interacts with mGluR1a in adult rat cerebellar neuronsin vivo. Active Fyn phosphorylates mGluR1a at a conserved tyrosine residue in the CT region. In cerebellar neurons and transfected HEK293T cells, the Fyn-mediated tyrosine phosphorylation of mGluR1a is constitutively active and acts to facilitate the surface expression of mGluR1a and to potentiate the mGluR1a postreceptor signaling. These results support mGluR1a to be a novel substrate of Fyn. Fyn, by binding to and phosphorylating mGluR1a, potentiates surface expression and signaling of the receptors.
Deutsche Literatur im Streit der alten und jungen in der Zeitschrift Vienac
Authors: Pederin Ivan 
Published: August 2017

Vienac je bez sumnje najvažnije poduzeće u svih pet stoljeća hrvatske književnosti, važan i zbog toga što je u tom časopisu nastao i razvio se hrvatski realizam, pače su i podrazdoblja realizma sukladna smjenama urednika. Potkraj stoljeća počinje kriza realizma, točnije s pojavom Bartola Inhofa kao urednika, što je sukladno njemačkoj književnosti koja prema periodizaciji Fritza Martinija zatvara realizam s godinom 1898., a to je kraj djelovanja Theodora Fontanea. Kriza realizma manifestira se u borbama Starih i Mladih koje su zahvatile Vienac. Vienac tu krizu nije nadišao, već se ugasio 1903., a ta je godina i inače burna u hrvatskoj politici i znači novo razdoblje uopće. Prvi urednik tog razdoblja bio je Bartol Inhof koji je pokušao usmjeriti Vienac prema moderni. Nije uspio, naslijedio ga je Jovan Hranilović, a onda su se urednici počeli brzo smjenjivati jedan za drugim do konačnog gašenja časopisa. U ovom drugom razdoblju raspalile su se raspre Starih i Mladih u kojima je njemačka književnost odigrala zamjetnu ulogu. Vienac je bio deklarativno protiv njemačke književnosti ne zbog antigermanizma, već zato što su Šenoa i njegovi prehodnici željeli suzbiti čitanje njemačkih knjiga da bi stvorili hrvatsko čitateljstvo. U tome su donekle i uspjeli. Osim toga hrvatski pisci nisu željeli primati europske književnosti preko njemačkih prijevoda, odatle neprestani zahtjevi da uređivanje valja orijentirati prema francuskoj i ruskoj književnosti. Za urednika Vjekoslava Klaića prijevodi njemačke književnosti gotovo su posve presahli u Viencu, ali se polemičari Starih i Mladih pozivaju na njemačku književnost u svojim rasprama očigledno što su tu književnost najbolje poznavali, a preko nje su nazirali stilska preslojavanja u europskim književnostima toga doba.
Paginae iadertinae Antuna Gustava Matoša (uz 90. Obljetnicu smrti Antuna Gustava Matoša)
Authors: Maštrović Tihomil 
Published: August 2017

Premda osobno Antun Gustav Matoš nikada nije posjetio Zadar, brojne su njegove književne veze s tim gradom. U zadarskoj je periodici objavio nekoliko eseja, književnih kritika i polemika u kojima je došla do izražaja njegova literarna duhovitost, stilska ljepota i polemička oštrina, a nadasve piščevo zaneseno domoljublje. Shvaćajući da je temeljna značajka hrvatske kulturne tradicije njezina rasprostranjenost u svim krajevima Lijepe naše, Antun Gustav Matoš je znao prepoznati Zadar kao važno kulturno žarište hrvatskoga juga, i stoga je taj dio hrvatskoga kulturnog krajolika bio predmetom njegova stalnoga interesa. Najvažnija činjenica Matoševe veze sa Zadrom je u tome što u tom gradu godine 1905. izlazi njegova knjiga "studija i impresija" pod naslovom Ogledi, za koju autor te godine nije u Zagrebu mogao naći nakladnika. Surađujući pak u brojnim zadarskim novinama i časopisima, kontaktirajući s mnogim urednicima, te piscima to su djelovali u Zadru, pišući o književnim djelima što su ih objavili zadarski pisci ili o onim djelima koja su tiskana u Zadru, Antun Gustav Matoš je znatno pridonio stvaranju osebujne književne atmosfere u glavnom gradu Dalmacije u doba hrvatske moderne.
Sintaktičko-semantička tvorba kao rubni tvorbeni način pri tvorbi imenica u gradišćanskohrvatskim idiomima
Authors: Vulić Sanja 
Published: August 2017

U radu se razmatra sintaktičko-semantička tvorba kao rubni tvorbeni način, u gradišćanskohrvatskim idiomima, na sinkronijskoj razini, na primjeru tvorbe imenica. Na temelju usporedbe potvrđenih primjera iz različitih tipova gh. govora, zaključuje se da je sintaktičko-semantička tvorba plodna u gh. govorima ikavsko-ekavskoga čakavskoga dijalekta, posebice u govorima Dolinaca, zatim Hata, te u nešto manjoj mjeri Poljanaca. U stanovitoj je mjeri bila zastupljena i u čakavskim ikavsko-ekavskim govorima u slovačkom Podunavlju, a u skladu s tim i u današnjem govoru Novoga Sela u Slovačkoj. Potvrde iz umirućega govora Hrastine također pokazuju da je i taj govor poznavao sintaktičko-semantičku tvorbu. Od ikavsko-ekavskih govora samo se u govoru Hrvatskoga Groba sintaktičko-semantička tvorba može smatrati neplodnim tvorbenim načinom jer je broj primjera toga tipa u tom govoru zanemariv. Za gh. govore južnočakavskoga ikavskoga dijalekta taj je rubni tvorbeni način manje karakterističan, ali ipak zastupljen, i to otprilike podjednako u govorima koji su sačuvali zamjenicu ča, kao i u onima koji rabe što. Usto, sa stupnjem štokavizacije slabi polodnost sintaktičko-semantičke tvorbe u gh. govorima, pa je taj rubni tvorbeni način znatno manje zastupljen, a danas i neplodan u govorima Štoja (tj. u ikavskim govorima s čakavskom osnovicom, koje karakterizira snažno štokavsko-čakavsko prožimanje). Još je manje sintaktičko-semantička tvorba zastupljena u govorima gh. Vlaha, tj. potpunih štokavaca. Razmatrana građa uglavnom je prikupljena terenskim istraživanjem, a manjim dijelom iz literature.
Hrvatska dijalektologija od 1945. do 2005. godine
Authors: Lisac Josip 
Published: August 2017

Hrvatski dijalektolozi proučavali su od 1945. do 2005. sva tri hrvatska narječja, u stanovitoj mjeri i torlačko, kojim Hrvati govore u neznatnoj mjeri. Najprije je pristup bio tradicionalan, poslije je prevladala strukturalistička metoda. Znatni su rezultati sinteze B. Finke i M. Moguša (čakavsko narječje) te M. Lončarića (kajkavsko narječje); sintetski prikaz hrvatska štokavština dobila je tek na početku 21. stoljeća (J. Lisac). Objavljeno je mnogo dijalekatnih rječnika svih triju narječja, poglavito čakavskoga. Ciljevi su obraditi neobrađene terene i registrirati promjene nastale u novije doba u novim uvjetima. Dijalektološki rad odvija se u organizaciji Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti, kao i unutar sveučilišta, fakulteta i instituta. Nacionalni je projekt izrada Hrvatskoga jezičnog atlasa. Bit će nastavljena suradnja u međunarodnim projektima. Svakako su u posljednjih šest desetljeća ostvareni nesumnjivi rezultati, s time da kritički stav prema njima najavljuje osmišljavanje budućega rada.
Ortografija osnovnog oblika anglicizma u ruskoj računalnoj terminologiji i aspekt varijabilnosti
Authors: Fabijanić Ivo 
Published: August 2017

U članku se govori o četiri načina formiranja ortograﬁje osnovnoga oblika anglicizama u ruskoj računalnoj terminologiji. Analiza je provedena prema teoretskim i metodološkim principima proučavanja jezičnih dodira Rudolfa Filipovića. Budući da se analiziraju anglicizmi u ruskom, zbog speciﬁčnosti ruskoga fonetskog sustava, uvodi se i peti oblik adaptacije anglicizma na ortografskoj razini. Ortograﬁja osnovnog oblika anglicizma može se formirati na pet načina: prema ortograﬁji i izgovorumodela, njihovoj kombinaciji, utjecaju jezika posrednika i s obzirom na izgovor palataliziranih suglasnika. U analizi i klasiﬁkaciji ortograﬁje računalnih anglicizama u ruskom jeziku, korišteni su indeksi kojima je u Rječniku anglicizama u hrvatskom ili srpskom jeziku Rudolf Filipović označavao ortograﬁju osnovnih oblika anglicizama: 1.) indeks a koji predstavlja formiranje osnovnog oblika anglicizma prema izgovoru modela; 2.) indeks b – osnovni se oblik formira prema ortograﬁji modela; 3.) indeks c – osnovni se oblik formira kombinacijom izgovora i ortograﬁje; 4.) indeks d – osnovni se oblik formira pod utjecajem jezika posrednika te 5.) indeks e - osnovni se oblik formira prema izgovoru palataliziranih suglasnika. Zbog nesređene situacije u ovom dijelu leksika zamjetna je varijabilnost, tj. preinačivanje termina.
problematika morfema -te u drugom licu množine imperativa u ruskom i hrvatskom
Authors: Levačić Tomislav 
Published: August 2017

Razmatrajući karakter morfema -te došli smo do zaključka da je to oblikotvorni suﬁks koji slijedi iza rječotvornog suﬁksa i u ruskom i u hrvatskom jeziku. Rječotvorni suﬁks u ruskome može biti i nulti, a u hrvatskom je uvijek vidljiv u pismu (-j-, -ji-, -i-, -aj-). Nismo se mogli složiti s mišljenjem većine ruskih gramatika da je -te postﬁks iz razloga što dva postﬁksa ne mogu postojati u jednoj riječi (to je pojmovna kontradikcija); u povratnih glagola već postoji postﬁks 2. l. mn. imperativa -сь. Ova povratnost u hrvatskom se označava pomoću povratne zamjenice se ("себя"), a i inače u hrvatskom postﬁks kao morfem ne postoji. Većina hrvatskih gramatika drži -te sastavnim dijelom nastavka. No imperativna paradigma nije potpuna (ni u hrvatskom ni u ruskom), te je to razlog zašto -te ne smatramo nastavkom.
Vrijedi li Lachmannov zakon za diftonge?
Authors: Nečas Hraste Daniel 
Published: August 2017

Autor se prvo osvrće na tradicionalno tumačenje Lachmannovog zakona, osobito na činjenicu da se ono zasniva na pretpostavci o ponovnom uvođenju zvučnog konsonanta u riječima tipa actus analogijom prema oblicima tipa agere, koji je ponovnim obezvučenjem izazvao duljenje prethodnog vokala. Samo takvo tumačenje dopušta pretpostavku o postojanju oblika s dugim diftongom tipa *âuctus. Zatim upozorava na tumačenja glotalne teorije, koja analogiju ne uzima u obzir, već Lachmannov zakon izvodi iz fonetskog faktora koji sa zvučnošću nije izravno povezan. Ta teorija, po kojoj je Lachmannov zakon uvjetovan izvornom glotaliziranošću glasova koji su se tek naknadno reﬂektirali kao zvučni neaspirirani, a djelovanje glotalnog elementa uzima za blisko djelovanju laringala, ne govori u prilog pretpostavci o duljenju diftonga pod utjecajem Lachmannovog zakona. Na kraju se postavlja pitanje nije li glotalni element mogao izazvati vokaliziranje i zatim duljenje konsonantskog elementa u diftongu, na što bi upućivala graﬁja caûsa pored causa i caussa. Pitanje mora ostati otvorenim, jer etimologija i korijena i suﬁksa riječi causa nije sasvim objašnjena.
Tri rukopisa "De raptu cerberi" dubrovčanina Jakova Bunića (1469-1534)
Authors: Jovanović Neven 
Published: August 2017

Upozoravamo na tri dosad nepoznata prijepisa epilija De raptu Cerberi Jakova Bunića. Prvi je prijepis identiﬁciran prema katalogu rukopisa milanske Biblioteca Ambrosiana (X304 inf.), kao dio bilježaka Pietra Mazzucchellija (1762-1829), knjižničara Ambrosiane; ovdje tek bilježimo njegovo postojanje. Druga se dva prijepisa nalaze u Beču, u Österreichische Nationalbibliothek; prvi, pod signaturom Cod. Ser. n. 12881, donosi, sudeći po lectiones variae, srednju fazu teksta Bunićeva epilija, verziju između prvotiska iz 1490. i drugog izdanja iz 1526; po luksuznoj izvedbi sudeći, prijepis je namijenjen nekom posebnom, no neidentiﬁciranom adresatu. Treći prijepis, pod signaturom Cod. 3111, donosi De raptu Cerberi na f. 74r-90r; sudeći po marginalnim bilješkama, prijepis je izradio njemačko-austrijski humanist Johannes Cuspinianus (Johann Spiessheimer, 1473-1529), u svojim mladim danima - između proljeća 1491. i ožujka 1492, dakle ubrzo nakon objavljivanja Bunićeva prvotiska - u Würzburgu.
Marulićev Klaudijan
Authors: Lučin Bratislav 
Published: August 2017

Auktor ovoga rada utvrdio je početkom 2005. godine da prijepis jedne pjesme Klaudija Klaudijana (Claudius Claudianus, oko 370/75 – oko 404) na posljednjim stranicama glasovitoga trogirskog kodeksa (Codex Parisiensis lat. 7989 olim Traguriensis) potječe od Marulićeve ruke. To otkriće ponukalo ga je da temeljito istraži čitav kodeks, što je dovelo do zaključaka koji imaju znatne implikacije ne samo za marulićevsku ﬁlologiju, nego i za povijest toga znamenitog rukopisa uopće. Te će se novosti izložiti na drugom mjestu. Tema je ovog rada Marulićev prijepis Klaudijanove pjesme Feniks (Phoenix, Carm. min. 27), a u njemu se pokušava odgovoriti na tri pitanja. Iz kojeg predloška je Marulić prepisao tekst? Kada je prijepis nastao? Čime je bio motiviran? (Drugačije rečeno: zašto je Maruliću Klaudijan važan; zašto je prepisao baš tu pjesmu?) U nedostatku drugih podataka, odgovor na prvo pitanje temelji se na tekstološkoj i paleografskoj analizi prijepisa. Pomoću njih dolazi se do zaključka da je Marulićev predložak bio rukopis, a ne tiskano izdanje. Na temelju usporedbe duktusa u prijepisu Feniksa s drugim Marulićevim autograﬁma, od kojih se neki mogu barem približno datirati, ustanovljuje se da prijepis Feniksa vjerojatno potječe iz osamdesetih godina 15. st. Čvršća uporišta moguće je naći za odgovor na treće pitanje. Marulić je Klaudijanu posvetio dvije stranice svoje epigraﬁčke rasprave In epigrammata priscorum commentarius. Prepisavši natpis (CIL VI 1710 = Dessau 2949) što ga je rimski Senat postavio u čast Klaudijanu još za njegova života, Marulić je u svojem popratnom komentaru izrekao kratku ali nedvosmislenu pohvalu rimskom pjesniku: on je dostojan usporedbe s prethodnicima, a nadmašuje potonje pjesnike. Nije moguće utvrditi je li Marulić Klaudijana smatrao kršćaninom ili poganinom. No zato je pripovijest o bajoslovnoj ptici feniksu, koja uskrisuje iz vlastitoga pepela, za kršćane oduvijek nosila simbolično značenje Kristova uskrsnuća. Takvo značenje Maruliću zasigurno nije bilo nepoznato. Kršćanska simboličnost teme kao i visoko mišljenje o Klaudijanu kao pjesniku bili su dostatnim razlogom da splitski humanist prepiše Feniksa na prazne stranice svojega dragocjenog kodeksa. U prilogu se donosi prvo izdanje Marulićeva prijepisa Klaudijanove pjesme.
"Musarum chorus" Vicka Zmajevića
Authors: Babić Vanda 
Published: August 2017

Za vrijeme studija u Rimu, Vicko je Zmajević, 1694. godine ispjevao i tiskao zbirku pjesama Musarum Chorus na latinskom jeziku, u čast Antona Zena koji je bio zapovjednik mletačke vojske. Zbirka ima 28 stranica, pisana je latinskim jezikom i do sada je neprevedena. Iako je to Zmajevićeva mladenačka rukotvorina, iako je prepuna baroknih sintagmi i kićenih izričaja, u književnom smislu zbirka svjedoči o njegovoj pjesničkoj obrazovanosti, ali i o njegovoj poetskoj nadarenosti i posebnom smislu za književna ostvarenja. U daljnjem svom životu Zmajević se nije upuštao u pjesnička stvaranja, tako da se ona svode na zbirku pjesama Musarum Chorus i na zbirku propovijedi Razgovor Duhovni (1682.). No, i s ova dva djela Zmajević nam se predstavio kao hrvatski barokni književnik iako je kasniji svoj interes za književnost iskazao praktičnom aktivnošću te se često javljao kao mecena hrvatskih pjesnika pomažući im u tiskanju njihovih djela.
Okviri južnoslovenskih vizija u snu (xviii st.)
Authors: Lazarević di Giacomo Persida 
Published: August 2017

U radu se razmatraju okviri južnoslovenskih vizija u snu u XVIII stoleću, i to u sledećim delima: u uvodnom odeljku Pripovidaka Pilpaj-bramine koje je Matija Antun Reljković ostavio u rukopisu [1767], zatim u nekoliko istočnjačkih priča koje je Dositej Obradović objavio u Sobraniju (1793), te u spevu Josipa Stojanovića, Tužba duše i tila (1794). Ovi prevodi-prerade su u skladu sa evropskom, uglavnomfrancuskom ali i pre svega engleskom književnom modom tzv. vizije u snu – visio in somnis – koja je bila veoma popularna u srednjem veku, a u proznoj formi ponovo u XVIII stoleću, za vreme prosvetiteljstva. Svrha rada: 1. da se razmotre okviri južnoslovenskih vizija u snu, formalni, strukturalni, i tematski, kao i određena pitanja odnosa izvornika i predložaka; 2. da se uporede formalne, strukturalne, i tematske karakteristike južnoslovenskih prevoda i prerada sa zapadnoevropskim izvornicima i predlošcima; 3. da se uokviri društveno-književni kontekst nastanka i difuzije izvornika, predložaka, i južnoslovenskih prevoda-prerada. Upotrebljena metodologija: analiza i komparacija izvornika, predložaka i prerada-prevoda vizija u snu u južnoslovenskom i evropskom okruženju. Najvažniji rezultati rada i zaključak: ustanovljenje okvira južnoslovenskih vizija u snu koje su do sada razmatrane kao deo drugih književnih žanrova; utvrđivanje izvornika i predložaka određenih prevoda-prerada; definisanje društvenoknjiževnog evropskog i južnoslovenskog konteksta književnih vizija u snu.