bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Risk and outcomes of aortic valve endocarditis among patients with bicuspid and tricuspid aortic valves
Authors: Kiyota Yuka , Della Corte Alessandro , Montiero Vieira Vanessa , Habchi Karam , Huang Chuan-Chin , Della Ratta Ester E , Sundt Thoralf M , Shekar Prem , Muehlschlegel Jochen D , Body Simon C 
Published: May 2017

ObjectivePatients with structural abnormalities of cardiac valves, including bicuspid aortic valve (BAV), are said to be at higher risk of infective endocarditis (IE). We sought to determine the risk of IE of the BAV compared with the tricuspid aortic valve (TAV) and to determine the risk of aortic valve replacement and mortality after IE.MethodsFrom medical records of two US and one Italian hospitals, patients with their first episode of IE of any native valve were identified. In the US cohort 42 patients with BAV and 393 patients with TAV with IE occurring between 1 January 2000 and 30 June 2014 were identified. In the Italian cohort 48 patients with BAV and 341 patients with TAV with IE underwent valve replacement surgery between 1 January 2000 and1 November 2015. The risk of IE for BAV and TAV and subsequent outcomes were determined after matching to patients without IE.ResultsAfter adjustment for risk factors, the risk of IE in the US cohort was 23.1 (95% CI 8.1 to 100, p <0.0001) times greater for BAV than TAV. Patients with BAV with IE were more likely to have an aortic root abscess. Within the subsequent 5 years, BAV patients with IE were more likely to undergo valve replacement (85%) than TAV patients with IE (46%). Patients with IE were at increased risk of death. The findings were similar in the Italian cohort.ConclusionsPatients with BAV are at markedly increased risk of IE and aortic root abscess than patients with TAV. Increased risk of IE in patients with BAV indicates they may be a candidate group for long-term trials of antibiotic prophylaxis of IE.
Syndromes of orthostatic intolerance and syncope in young adults
Authors: Hamrefors Viktor , Spahic Jasmina Medic , Nilsson David , Senneby Martin , Sutton Richard , Melander Olle , Fedorowski Artur 
Published: May 2017

ObjectiveTo explore the clinical and neuroendocrine characteristics of syndromes of orthostatic intolerance and syncope in young adults.MethodsTwo hundred and thirty-six patients aged 18–40 years with orthostatic intolerance and/or syncope were examined by head-up tilt test (HUT). Plasma levels of epinephrine, norepinephrine, renin, C-terminal-pro-arginine-vasopressin (CT-proAVP), C-terminal-endothelin-1 and mid-regional-fragment of pro-atrial-natriuretic-peptide (MR-proANP) were analysed. Patients’ history, haemodynamic parameters and plasma biomarkers were related to main diagnoses such as vasovagal syncope (VVS), postural tachycardia syndrome (POTS), orthostatic hypotension (OH) and negative HUT.ResultsNo self-reported symptom of orthostatic intolerance was highly specific for any diagnosis. Patients with VVS (n=103) were more likely to be men (p=0.011) and had lower resting heart rate (HR; 66±11) compared with POTS (73±11; n=72; p=0.001) and negative HUT (74±11; n=39; p=0.001). Patients with POTS demonstrated greater rise in norepinephrine (p=0.008) and CT-proAVP (p=0.033) on standing compared with negative HUT, and lower resting MR-proANP compared with VVS (p=0.04) and OH (p=0.03). Patients with OH had lower resting renin (p=0.03). Subjects with a resting HR <70 and MR-proANP >45 pm/L had an OR of 3.99 (95 % CI 1.68 to 9.52; p=0.002) for VVS compared with subjects without any of these criteria; if male sex was added the OR was 21.8 (95% CI 3.99 to 119; p<0.001).ConclusionsSyndromes of orthostatic intolerance and syncope share many characteristics in younger persons. However, patients with VVS are more likely to be men, have lower HR and higher MR-proANP at rest compared with POTS, which might be taken into account at an early stage of evaluation.
Synthesis and characterization of β-Sialon powders from Si, halloysite clay and AlN powders
Authors: Yin Li , Jones Mark Ian 
Published: May 2017

Two [Formula: see text]-Sialons, with [Formula: see text]-values of 1 and 4, respectively, were successfully synthesized by silicothermal reduction and nitridation method under 0.4 MPa nitrogen pressure. The effect of firing temperatures on the phase transformations and morphologies of [Formula: see text]-Sialons were analyzed by XRD and SEM. For [Formula: see text]-Sialons ([Formula: see text]), the product was finally composed of targeted [Formula: see text]-Sialon ([Formula: see text]) and secondary phase [Formula: see text]-Si3N4; for [Formula: see text], [Formula: see text]-Sialon ([Formula: see text]) was the main phase, and 15R-Sialon and [Formula: see text]-Al2O3 co-existed as secondary phases. A higher firing temperature is more beneficial for the phase transformations and crystal growth of [Formula: see text]-Sialons, however, the most suitable firing temperature was 1400[Formula: see text]C.
Permian tetrapod biochronology, correlation and evolutionary events
Authors: Lucas Spencer G. 
Published: May 2017

Abstract
The most extensive Permian tetrapod (amphibian and reptile) fossil records from the western USA (New Mexico to Texas) and South Africa have been used to define 11 land vertebrate faunachrons (LVFs). These are, in ascending order, the Coyotean, Seymouran, Mitchellcreekian, Redtankian, Littlecrotonian, Kapteinskraalian, Gamkan, Hoedemakeran, Steilkransian, Platbergian and Lootsbergian. These faunachrons provide a biochronological framework with which to assign ages to, and correlate, Permian tetrapod fossil assemblages. Intercalated marine strata, radioisotopic ages and magnetostratigraphy were used to correlate the Permian LVFs to the standard global chronostratigraphic scale with varying degrees of precision. Such correlations identified the following significant events in Permian tetrapod evolution: a Coyotean chronofaunal event (end Coyotean); Redtankian events (Mitchellcreekian–Littlecrotonian); Olson's gap (late Littlecrotonian); a therapsid event (Kapteinskraalian); a dinocephalian extinction event (end Gamkan); and a latest Permian extinction event (Platbergian–Lootsbergian boundary). Problems of incompleteness, endemism and taxonomy, and the relative lack of non-biochronological age control continue to hinder the refinement and correlation of a Permian timescale based on tetrapod biochronology. Nevertheless, the global Permian timescale based on tetrapod biochronology is a robust tool for both global and regional age assignment and correlation. Advances in Permian tetrapod biochronology will come from new fossil discoveries, more detailed biostratigraphy and additional alpha taxonomic studies based on sound evolutionary taxonomic principles.
Context effects on smooth pursuit and manual interception of a disappearing target
Authors: Kreyenmeier Philipp , Fooken Jolande , Spering Miriam 
Published: May 2017

In our natural environment, we interact with moving objects that are surrounded by richly textured, dynamic visual contexts. Yet most laboratory studies on vision and movement show visual objects in front of uniform gray backgrounds. Context effects on eye movements have been widely studied, but it is less well known how visual contexts affect hand movements. Here we ask whether eye and hand movements integrate motion signals from target and context similarly or differently, and whether context effects on eye and hand change over time. We developed a track-intercept task requiring participants to track the initial launch of a moving object (“ball”) with smooth pursuit eye movements. The ball disappeared after a brief presentation, and participants had to intercept it in a designated “hit zone.” In two experiments ( n = 18 human observers each), the ball was shown in front of a uniform or a textured background that either was stationary or moved along with the target. Eye and hand movement latencies and speeds were similarly affected by the visual context, but eye and hand interception (eye position at time of interception, and hand interception timing error) did not differ significantly between context conditions. Eye and hand interception timing errors were strongly correlated on a trial-by-trial basis across all context conditions, highlighting the close relation between these responses in manual interception tasks. Our results indicate that visual contexts similarly affect eye and hand movements but that these effects may be short-lasting, affecting movement trajectories more than movement end points. NEW & NOTEWORTHY In a novel track-intercept paradigm, human observers tracked a briefly shown object moving across a textured, dynamic context and intercepted it with their finger after it had disappeared. Context motion significantly affected eye and hand movement latency and speed, but not interception accuracy; eye and hand position at interception were correlated on a trial-by-trial basis. Visual context effects may be short-lasting, affecting movement trajectories more than movement end points.
p62/SQSTM1 Cooperates with Hyperactive mTORC1 to Regulate Glutathione Production, Maintain Mitochondrial Integrity, and Promote Tumorigenesis
Authors: Lam Hilaire C. , Baglini Christian V. , Lope Alicia Llorente , Parkhitko Andrey A. , Liu Heng-Jia , Alesi Nicola , Malinowska Izabela A. , Ebrahimi-Fakhari Darius , Saffari Afshin , Yu Jane J. , Pereira Ana , Khabibullin Damir , Ogorek Barbara , Nijmeh Julie , Kavanagh Taylor , Handen Adam , Chan Stephen Y. , Asara John M. , Oldham William M. , Diaz-Meco Maria T. , Moscat Jorge , Sahin Mustafa , Priolo Carmen , Henske Elizabeth P. 
Published: May 2017

Abstract
p62/sequestosome-1 (SQSTM1) is a multifunctional adaptor protein and autophagic substrate that accumulates in cells with hyperactive mTORC1, such as kidney cells with mutations in the tumor suppressor genes tuberous sclerosis complex (TSC)1 or TSC2. Here we report that p62 is a critical mediator of TSC2-driven tumorigenesis, as Tsc2+/− and Tsc2f/f CAGGCreERT2+ mice crossed to p62−/− mice were protected from renal tumor development. Metabolic profiling revealed that depletion of p62 in Tsc2-null cells decreased intracellular glutamine, glutamate, and glutathione (GSH). p62 positively regulated the glutamine transporter Slc1a5 and increased glutamine uptake in Tsc2-null cells. We also observed p62-dependent changes in Gcl, Gsr, Nqo1, and Srxn1, which were decreased by p62 attenuation and implicated in GSH production and utilization. p62 attenuation altered mitochondrial morphology, reduced mitochondrial membrane polarization and maximal respiration, and increased mitochondrial reactive oxygen species and mitophagy marker PINK1. These mitochondrial phenotypes were rescued by addition of exogenous GSH and overexpression of Sod2, which suppressed indices of mitochondrial damage and promoted growth of Tsc2-null cells. Finally, p62 depletion sensitized Tsc2-null cells to both oxidative stress and direct inhibition of GSH biosynthesis by buthionine sulfoximine. Our findings show how p62 helps maintain intracellular pools of GSH needed to limit mitochondrial dysfunction in tumor cells with elevated mTORC1, highlighting p62 and redox homeostasis as nodal vulnerabilities for therapeutic targeting in these tumors. Cancer Res; 77(12); 3255–67. ©2017 AACR.
МОТИВАЦІЙНІ АСПЕКТИ ПСИХОЕМОЦІЙНОГО СТАНУ ЖІНОК ПІД ЧАС ВАГІТНОСТІ. АНАЛІЗ ХАРАКТЕРИСТИК ГЕСТАЦІЙНОЇ ДОМІНАНТИ У КОНТЕКСТІ ТРИВОЖНОСТІ
Authors: Syusyuka V. G. , Komarova E. V. , Peycheva E. V. , Averchenko E. G. 
Published: May 2017

Мета дослідження: на підставі оцінки психоемоційного стану вагітних, провести аналіз характеристик гестаційної домінанти у контексті тривожності.Контингент обстежених і методи дослідження. Обстежено 336 вагітних у ІІ та ІІІ триместрах (26,29 ± 0,55 тижні). Індивідуально-психологічні особливості вагітних та їх психоемоційний стан досліджували з використанням комплексу психодіагностичних методів: особистісний опитувальник Бехтерєвського інституту, шкала Спілбергера – Ханіна, тест відносин вагітної І.В. Добрякова. Варіаційно-статистична обробка результатів здійснювалась з використанням програм аналізу “STATISTICA6.0”.Результати досліджень та їх обговорення. Результати оцінки особистісної тривожності (ОТ) дозволили встановити, що у 330 (98,21 %) вагітних її рівень виходить за межі низьких показників. Такі результати характерні і для ситуативної тривожності (СТ), де середні та високі показники встановлені у 256 вагітних, що склало 76,19 %. Оптимальний варіант психологічного компоненту гестаційної домінанти (ПКГД) встановлений лише у 41 (12,20 %) вагітної, а ейфорійний – у 3 (0,89 %). У 292 вагітних, що склало 86,91 %, не встановлено переважання балів на користь конкретного типу ПКГД (тип, який відхилдяється від оптимального). Аналіз характеристик гестаційної домінанти в контексті тривожності показав, що показник балів, який характеризує оптимальний тип та оцінений з урахуванням рівня СТ, був статистично достовірно (р < 0,05) нижчим у вагітних з високим рівнем СТ (4,10 ± 0,60 бали) у порівнянні з відповідним показником вагітних, як з середнім (4,68 ± 0,22 бали), так і низьким її рівнем (4,94 ± 0,36 бали).Висновки. На підставі оцінки психологічного компоненту гестаційної домінанти встановлено, що його оптимальний варіант мав місце лише у 12,20 % вагітних. У більшості вагітних (86,91 %) не встановлено переважання балів на користь конкретного типу. Аналіз характеристик гестаційної домінанти в контексті тривожності показав, що показник балів, який характеризує оптимальний тип та оцінений з урахуванням рівня СТ, був статистично достовірно (р < 0,05) нижчим у вагітних з високим рівнем СТ у порівнянні з відповідним показником вагітних, як з середнім, так і низьким її рівнем.
ЗНАЧЕННЯ ПРЕГРАВІДАРНОЇ ПІДГОТОВКИ У ЖІНОК ІЗ СИНДРОМОМ ВТРАТИ ПЛОДА НА ФОНІ ВРОДЖЕНИХ ФОРМ ТРОМБОФІЛІЇ
Authors: Dola L. L. , Genyk N. I. , Kinash N. M. , Snizhko T. B. 
Published: May 2017

Мета дослідження – аналіз значення прегравідарної підготовки у жінок із синдромом втрати плода на фоні генетично детермінованої форми тромбофілії.Матеріали та методи. Проведено ретроспективний та проспективний аналіз перебігу вагітностей у 42 пацієнток із синдромом втрати плода на фоні вродженої тромбофілії. З них 22 жінки отримували прегравідарну підготовку та 20 жінок, вагітність у яких наступила без запропонованої нами прегравідарної підготовки. Контрольну групу склали 30 жінок із фізіологічним перебігом вагітності. Використано такі методи дослідження як: клінічні, функціональні (ехографічні, кардіотокографічні, доплерометричні), гемостазіологічні та морфологічні.Результати дослідження та їх обговорення. Так, у жінок із генетично детермінованими формами тромбофілії, вагітність у яких настала без прегравідарної підготовки, були зафіксовані такі ускладнення як: передчасне відшарування нормально розташованої плаценти у 4,76 % (2) жінок, загроза мимовільних викиднів у 9 (21,4 %) осіб, загроза передчасних пологів у 7 (16,7 %) жінок, плацентарна дисфункція у 10 (2,4 %) пацієнток, в той час як у жінок із прегравідарною підготовкою даної патології виявлено менше (загроза мимовільного викидня у 5 (11,9 %) осіб, загроза передчасних пологів у 3 (7,1 %) жінок, плацентарна дисфункція у 4 (9,5 %)). УЗ-дослідження фетометричних показників плода та антенатальна оцінка структури плаценти дозволили діагностувати синдром затримки розвитку плода у 11,9 % (5) пацієнток із тромбофіліями без прегравідарної підготовки.Висновок. Отже, прегравідарна підготовка жінок із синдромом втрати плода на фоні генетично детермінованих форм тромбофілії дуже важлива і допомагає зменшити частоту гестаційних ускладнень.
РЕАБІЛІТАЦІЯ ХВОРИХ ІЗ СЕРЦЕВО-СУДИННОЮ ПАТОЛОГІЄЮ.
Authors: Popovych D. V. , Koval V. B. , Shafranskyi V. V. , Salaida I. M. 
Published: May 2017

Серцево-судинні захворювання зумовлюють основні проблеми громадського здоров’я. В Україні проводиться комплекс заходів, спрямованих на створення системи реабілітації серцево-судинних хворих як доповнення до системи лікувально-профілактичної допомоги. Подальшого опрацювання потребують відпрацювання наступності в організації лікувально-профілактичних і реабілітаційних заходів у хворих із серцево-судинною патологією.Мета дослідження вивчення впливу високого рівня артеріального тиску (АТ) на формування реакцій відповідей при проведенні фізичної реабілітації хворих із серцево-судинною патологією на санаторному етапі лікування.Матеріали і методи. Обстежено 175 хворих, з них 100 пацієнтів із артеріальною гіпертензією (АГ) та 75 – з ішемічною хворобою серця (ІХС). У всіх хворих виконували комплекс обстежень, які включали добовий моніторинг АТ, визначення толерантності до фізичних навантажень за даними 6-хвилинного тесту ходьби, тредміл-тесту.Результати досліджень та їх обговорення. Установлено, що серед факторів, що супроводжують неадекватну відповідь на фізичне навантаження, важливе місце посідають як рівень АТ, так і нестабільність артеріальної гіпертензії у процесі відновного лікування, а також ступінь реакції АТ на дозовані фізичні навантаження. У пацієнтів із несприятливим перебігом відновного періоду, незважаючи на своєчасне відновлення коронарного кровотоку, мали місце стійкі середньодобові рівні систолічного та діастолічного АТ у поєднанні з високими значеннями цих показників на висоті фізичного навантаження як у ранньому, так і пізньому реабілітаційному періодах. У хворих з ІХС при неадекватній відповіді на дозовані фізичні навантаження відмічалися тахікардія, короткочасний біль за груднинною, іноді ядуха.Висновки. Основними реабілітаційними заходами при серцево-судинних захворюваннях є дотримання індивідуальної реабілітаційної програми, рухового режиму, раціонального харчування та усунення факторів ризику. Для фізичної реабілітації хворих із серцево-судинною патологією важливим є комплексний підхід, медикаментозний контроль АТ, поліпшення коронарного резерву, раціональне поєднання різних методів лікування, максимальне використання природних факторів, широке застосування санаторно-курортного лікування, кліматотерапії.
МІТОХОНДРІАЛЬНІ МЕХАНІЗМИ АПОПТОЗУ ПРИ ГОСТРОМУ УШКОДЖЕННІ ЛЕГЕНЬ В ЕКСПЕРИМЕНТІ
Authors: Marushchak M. I. 
Published: May 2017

Розглядаючи механізми реалізації апоптозу клітини, важливе місце приділяється мітохондріям, які утворюють складну систему, являючись як мішенями, так і продуцентами активних форм кисню. Проведені в останні роки дослідження показали чіткі докази центральної ролі мітохондрій в інтеграції більшості внутрішньоклітинних сигнальних шляхів, що ведуть клітину до загибелі. Метою нашого дослідження було встановити роль мітохондрій в ініціації апоптозу як одного з механізмів гострого ушкодження легень.Матеріали і методи дослідження. Для дослідження шляхів ініціації апоптозу встановлювали кількість нейтрофільних гранулоцитів, рівень активних форм оксигену, кількість нейтрофілів із зниженим трансмембральним потенціалом мітохондрій, апоптозу з набору реагентів “ANNEXIN V FITC” (“Beckman Coulter”, США).Результати дослідження та їх обговорення. Проведене дослідження показало істотний вплив мітохондріально-опосередкованого шляху апоптозу в патогенезі гострого ушкодження легень, яке відтворювалось шляхом інтратрахеального введення гідрохлоридної кислоти. При цьому у першу добу експерименту більше інформаційне значення мають зміни у бронхоальвеолярному змиві, ніж у крові.Висновки. Сигнальним шляхом реалізації апоптозу за умови гострого ушкодження легень у щурів є мітохондріальний (позитивний взаємозв’язок між зниженням трансмембранного потенціалу мітохондрій (r=0,61; p<0,01) і накопиченням активних форм кисню (r=0,64; p<0,01) та збільшенням анексин-позитивних нейтрофілів через 2 години), що веде до необоротних змін у клітині.
КІЛЬКІСНА МОРФОЛОГІЧНА ОЦІНКА ВІКОВИХ ОСОБЛИВОСТЕЙ РЕМОДЕЛЮВАННЯ АРТЕРІЙ ЯЄЧКА У ДОСЛІДНИХ ТВАРИН
Authors: Tatarchuk L. V. , Hnatiuk M. S. , Konovalenko S. O. , Jasinovskyi O. B. 
Published: May 2017

У патогенезі уражень яєчка важливу роль відіграє стан кровоносного русла, особливо його артерій. Варто вказати, що кількісні морфологічні зміни вікових особливостей ремоделювання артерій яєчка досліджені не повністю.Мета дослідження – кількісне морфологічне вивчення вікових особливостей ремоделювання артерій яєчка у дослідних тварин.Матеріали і методи. Комплексом морфологічних методів досліджено артерії середнього (зовнішній діаметр 51–125 мкм) та дрібного калібрів (зовнішній діаметр 26–50 мкм) яєчка 17 білих щурів, яких поділили на дві групи: перша група нараховувала 9 8-місячних тварин (статевозрілі молоді тварини), друга – 8 24-місячних щурів (старі тварини). Евтаназію білих щурів здійснювали кровопусканням в умовах тіопенталового наркозу. Морфометрично на гістологічних препаратах визначали зовнішній та внутрішній діаметри досліджуваних артерій яєчка, товщину медії, індекс Вогенворта (відношення площі артерії до площі її просвіту), висоту ендотеліоцитів, діаметр їх ядер, ядерно-цитоплазматичні відношення в цих клітинах, відносний об’єм ушкоджених ендотеліоцитів. Отримані кількісні показники обробляли статистично.Результати досліджень та їх обговорення. З результатів аналізу встановлено, що з віком більш виражено змінювалися кількісні морфологічні характеристики артерій дрібного калібру яєчка. Виявлено, що з віком зовнішній діаметр дрібних артерій збільшився на 3,3 %, товщина медії – на 11,3 %, індекс Вогенворта – на 41,1%, внутрішній діаметр цих судин зменшився на 11,0 %. Відносний об’єм ушкоджених ендотеліоцитів у артеріях дрібного калібру яєчка у тварин старшої вікової групи зріс на 21,9 %, що більшість дослідників пов’язує із віковим зростанням апоптозу клітин. Ядерно-цитоплазматичні відношення у ендотеліоцитах артерій середнього та дрібного калібрів із віком не змінювалися, що свідчило про стабільність структурного клітинного гомеостазу. Вікове потовщення стінки досліджуваних судин, звуження їх просвіту, зростання індексу Вогенворта свідчать про зниження їх пропускної здатності та погіршення кровопостачання досліджуваного органа.Висновок. Вікові особливості ремоделювання артерій яєчка характеризуються потовщенням їх стінки, звуженням просвіту, зниженням пропускної здатності судин, посиленням апоптозу, погіршанням кровопостачання органа. Вираженість вікової структурної перебудови артерій яєчка залежить від калібру судин.
ГЕНЕТИЧНІ МЕХАНІЗМИ ФОРМУВАННЯ ТА ДІАГНОСТИКИ ХРОНІЧНОГО БРОНХІТУ В ДІТЕЙ
Authors: Shamsiev A. M. , Yusupov Sh. A. , Muhammadieva L. A. , Yuldashev B. A. 
Published: May 2017

Останнім часом багато уваги приділяється вивченню генетичних механізмів формування хронічних захворювань органів дихання, а особливо ролі прозапальних клітинних протеїназ.Мета дослідження – дослідити поліморфізм гена матричних протеїназ (ММР) серед дітей із хронічним бронхітом. Матеріали і методи. У дослідження були включені зразки ДНК 30 дітей, хворих на хронічний бронхіт, та 100 здорових дітей групи контролю. Матеріалом для молекулярно-генетичного дослідження слугувала геномна ДНК. Результати досліджень та їх обговорення. Встановлено, що відсоток гетерозиготного генотипу для ММР9 (82A>G) був вищим серед здорових дітей (46,6 % порівняно з 23,3 % серед пацієнтів із хронічним бронхітом). Відзначено зростання питомої ваги гомозиготних носіїв А алеля гена ММР12 (82A4G) серед дітей із хронічним бронхітом. Порівняльне дослідження поліморфізму гена ММР12 показало зростання гомозиготних АА генотипів поліморфізму A82G гена матричних металопротеїназ ММР12.Висновки. Запальний процес відіграє ключову роль у патогенезі хронічних захворювань органів дихання. Дані, отримані нами, свідчать, що ММР12 сімейства матричних металопротеїназ, активно залучений у патогенезі хронічного бронхіту. Отримані результати генотипування та аналізу генетичної асоціації дозволяє розробити доступний практичному лікареві алгоритм виявлення груп ризику з високою ймовірністю розвитку хронічного бронхіту.