bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
ВИЗНАЧЕННЯ ХІМІЧНОГО СКЛАДУ ТА ЯКІСНИХ ХАРАКТЕРИСТИК ЗЕРНОВОЇ КВАСОЛІ БІЛОЇ
Authors: БАЛЯ Л. В. 
Published: July 2016

а основі аналізу науково-технічної літератури встановлено, що зернобобові займають виняткове місце серед продовольчої сировини завдяки унікальному біохімічному складу, обумовленому, головним чином, високим вмістомбілка. Зернова квасоля є джерелом функціональних інгредієнтів: харчових волокон, амінокислот, вітамінів, макро- і мікроелементів.Аналіз хімічного складу дає уявлення про харчову цінність продукту, а також дає змогу спрогнозувати технологічні властивості та біологічні ефекти під час вживання цього продукту У статті наведені дослідження з визначення хімічного складу ботанічних сортів зернової квасолі білої господарсько-ботанічних сортів Мавка, Щедра і Еврика, вирощеної в Центральній частині України, представлені їх фізичні характеристики, щодо розмірів та проведена органолептична оцінка. Встановлено, що зернова квасоля біла досить суттєво відрізняються як за розміром, так і за кольором. За довжиною зерна квасолі знаходяться в межах від 8,9 до 14,1 мм, за шириною − від 6,1 до 7,2 мм, товщина − від 5,0 до 5,2 мм. За кольором зернова квасоля біла була від білого до світло-бежевої. Також відрізнялася зернова квасоля за формою. Квасоля сорту Мавка мала форму зерна ниркоподібну, а сорти Щедра та Еврика − кулясте зерно. Щодо смаку і запаху, то проявлявся лише слабий відтінок сирого крохмалю або він був взагалі відсутній.Також зерна квасолі відрізнялися і за масою і варіювалися на 100 зерен від 353,44 г (сорт Щедра) до 604,00 г (сорт Мавка).Визначений хімічний склад сортів зернової квасолі показав, що вміст жирів складає 1,3–1,94 %, вміст білку 20,81…22,03%. Фракційний склад білків від їх загальної кількості складають: глобуліни – 43,76–44,93 %, альбуміни – 40,35–42,05 %, глютеліни – 13,02–15,6 %. Основну частину сухих речовин квасолі це вуглеводи, які представлені в основному крохмалем, клітковиною, геміцелюлозою та пектином. Вміст крохмалю коливається від 44,8 до 45,4 %. вміст жиру – 1,30…1,94%, вуглеводів – 54,34…54,89%. Значний вміст вуглеводів визначає високу енергетичну цінність. Так, енергетична цінність зернової квасолі складає 293,06–299,06 ккал. що не надто розрізняється за сортами.
МАТЕМАТИЧНЕ МОДЕЛЮВАННЯ КОМПОНЕНТНОГО СКЛАДУ КОМБІНОВАНИХ ЙОГУРТОВИХ НАПОЇВ
Authors: ТКАЧЕНКО Н. А. , НЕКРАСОВ П. О. 
Published: July 2016

В роботі наведено аналіз ринку йогуртів в Україні, показано споживчі переваги українців при виборі йогуртів з наповнювачами, наведено сегментарний розподіл структури споживання йогуртів в залежності від виду наповнювача. Окреслено перспективи розширення асортименту йогуртів та йогуртових напоїв із зерновими інгредієнтами, обґрунтовано доцільність розробки інноваційних технологій комбінованих молочно-зернових йогуртових напоїв з наповнювачами зі збалансованим хімічним складом. Показано перспективність комбінування молочної й рослинної сировини для створення новітніх продуктів харчування зі збалансованим хімічним складом. Обґрунтовано вибір сировинних інгредієнтів для розробки цільових продуктів – йогуртової основи, сироватки сирної, борошна рисового для дитячого харчування та гарбузового наповнювача з цукром; проаналізовано цінність сировинних інгредієнтів; окреслено їх вплив на здоров’я людини. Математичне моделювання компонентного складу комбінованих молочно-зернових йогуртових напоїв з наповнювачами здійснено у середовищі Microsoft Excel.В результаті математичного моделювання розроблено чотири рецептури на виробництво йогуртових напоїв зі співвідношенням білків : жирів : вуглеводів – 1 : 1 : 4, яке відповідає сучасним вимогам нутриціології до харчування дорослої здорової людини. Розраховано хімічний склад йогуртових напоїв на основі довідникових даних щодо складу використанихсировинних інгредієнтів; масова частка білків у цільових продуктах складе 2,001…2,264 %; масова частка жирів та вугле- водів – 2,003…2,265 та 8,001…9,048 % відповідно. Визначено вміст молочних і рослинних білків, молочного й рослинних жирів у напоях, а також вміст моно-, ди- та полісахаридів. Показано, що комбінування молочної й рослинної сировинидозволить виробити йогуртові напої, збагачені розчинними й нерозчинними полісахаридами – клітковиною, геміцелюлозою, пектином, а також природним структуроутворювачем – рисовим крохмалем, масова частка якого складе 1,763…2,805 %.Розраховано амінокислотний склад білків комбінованих молочно-зернових йогуртових напоїв; показано, що цільові продукти не міститимуть лімітованих амінокислот за рахунок комбінування молочної й рослинної сировини, тоді як у контрольному зразку – йогурті – лімітованими є сірковмісні амінокислоти (скор складає 94,3 %).
МОДЕЛЮВАННЯ ЗАДАЧІ КОНВЕКТИВНОГО ТЕПЛООБМІНУ З ПОВЕРХНІ ВИПАР-НИКА ХОЛОДИЛЬНОЇ УСТАНОВКИ РЕФРИЖЕРАТОРНОГО КОНТЕЙНЕРА
Authors: Байдак Ю. В. , Смик В. А. 
Published: July 2016

Результати роботи стосуються холодильної установки рефрижераторного контейнера і спрямовані на розв’язання задачі конвективного теплообміну навколо трубчатого випарника із вентилятором примусового обдування, які розташовано в металевому кожусі. Постановку задачі та її моделювання виконано для двомірної системі координат, а для її вирішення застосовано програмне середовище COMSOL Multiphysics, Femlab 3.0, Fluid Dynamics - Incompressible Navier-Stokes – Convection and Conduction. Отримані результати дозволяють встановити межові умови при вирішенні задачі розрахунку поля температур повітря у шафі рефрижераторного контейнера і, на їх основі, розрахунку розподілу поля температур.
ЭВОЛЮЦИЯ СИСТЕМАТИЗАЦИИ ПОТЕРЬ ТЕПЛА В МНОГОСЛОЙНОМ ОГРАЖДЕ-НИИ СОГЛАСНО ДБН В.2.6-31:2006 ПРИ ЭКСПЛУАТАЦИИ
Authors: Прусенков Н. А. , Розов К. А. 
Published: July 2016

Анализ энергосбережения тепловыми потоками ограждений, базирующийся на теории Фурье и утвержденный ДБН «Тепловая изоляция зданий» постулатами: - о постоянстве термического сопротивления; - о замкнутости слоев, пересекаемых потоком между поверхностями; - о единственности источника в системе, формирующего переход энергии..., свидетельствует об ограничении средств поддержания заданной температуры внутренней поверхности только за счет капитальных затрат. Необходима модернизация существующих систем перехода тепла через ограждение. В ДБН дополнительно включены приложения, учитывающие расход энергии подвижных сред, формирующий потоки в изоляционной оболочке при эксплуатации. Не существует рекомендаций и методик для проектирования подвижных слоев, поддерживающих температуры поверхностей. Работа с подвижными и замкнутыми средами не отрицает их взаимодействия в регулирующих системах. Это стимулирует выявление новых свойств достижения целей эволюционной модернизацией системы регулирования затрат на поддержание температурных режимов при эксплуатации ограждения.
ВЛИЯНИЕ ПРИМЕСЕЙ НАНОЧАСТИЦ Al2O3 НА ТЕПЛОЕМКОСТЬ ИЗОПРОПИЛОВО-ГО СПИРТА
Authors: Лозовский Т. Л. , Шимчук Н. А. , Мотовой И. В. , Железный В. П. 
Published: July 2016

В статье приведено описание экспериментальной установки, методика проведения эксперимента и обработки данных полученных на адиабатном калориметре, который реализует метод непосредственного нагрева. В работе приведены экспериментальные данные о теплоемкости на линии кипения для чистого спирта и нанофлюидов изопропиловый спирт / наночастицы Al2O3 на трех концентрациях. Полученные данные указывают, что примеси наночастиц Al2O3 способствуют уменьшению теплоемкости изопропилового спирта в жидкой фазе.В работе предложена новая «трехфазная» модель прогнозирования теплоемкости нанофлюидов, в которой фигурирует избыточная мольная теплоемкость. Выполненный анализ показывает, что величина избыточной теплоемкости нанофлюидов может быть связана с увеличением гидродинамического радиуса наночастиц при изменении температуры и концентрации наночастиц в изопропиловом спирте.
НАУЧНО-ТЕХНОЛОГИЧЕСКИЕ ОСНОВЫ СОЗДАНИЯ ЭЖЕКТОРНЫХ ТЕПЛООБМЕННИКОВ И ИХ ПРИМЕНЕНИЕ В РАЗЛИЧНЫХ СИСТЕМАХ
Authors: Когут В. Е. 
Published: July 2016

В статье автор акцентирует внимание на серии важных вопросов, связанных с экономической эффективностью энергетического сектора промышленности. Применение эжекторных теплообменников лежит в основе качественного использования контактного теплообмена. Приведена классификация применения эжекторных теплообменников в различных областях промышленности, которая напрямую связана с процессом работы систем.
Pediatric occipitocervical fusion: long-term radiographic changes in curvature, growth, and alignment
Authors: Martinez-del-Campo Eduardo , Turner Jay D. , Soriano-Baron Hector , Newcomb Anna G. U. S. , Kalb Samuel , Theodore Nicholas 
Published: July 2016

OBJECTIVE
The authors assessed the rate of vertebral growth, curvature, and alignment for multilevel constructs in the cervical spine after occipitocervical fixation (OCF) in pediatric patients and compared these results with those in published reports of growth in normal children.

METHODS
The authors assessed cervical spine radiographs and CT images of 18 patients who underwent occipitocervical arthrodesis. Measurements were made using postoperative and follow-up images available for 16 patients to determine cervical alignment (cervical spine alignment [CSA], C1–7 sagittal vertical axis [SVA], and C2–7 SVA) and curvature (cervical spine curvature [CSC] and C2–7 lordosis angle). Seventeen patients had postoperative and follow-up images available with which to measure vertebral body height (VBH), vertebral body width (VBW), and vertical growth percentage (VG%—that is, percentage change from postoperative to follow-up). Results for cervical spine growth were compared with normal parameters of 456 patients previously reported on in 2 studies.

RESULTS
Ten patients were girls and 8 were boys; their mean age was 6.7 ± 3.2 years. Constructs spanned occiput (Oc)–C2 (n = 2), Oc–C3 (n = 7), and Oc–C4 (n = 9). The mean duration of follow-up was 44.4 months (range 24–101 months). Comparison of postoperative to follow-up measures showed that the mean CSA increased by 1.8 ± 2.9 mm (p < 0.01); the mean C2–7 SVA and C1–7 SVA increased by 2.3 mm and 2.7 mm, respectively (p = 0.3); the mean CSC changed by −8.7° (p < 0.01) and the mean C2–7 lordosis angle changed by 2.6° (p = 0.5); and the cumulative mean VG% of the instrumented levels (C2–4) provided 51.5% of the total cervical growth (C2–7). The annual vertical growth rate was 4.4 mm/year. The VBW growth from C2–4 ranged from 13.9% to 16.6% (p < 0.001). The VBW of C-2 in instrumented patients appeared to be of a smaller diameter than that of normal patients, especially among those aged 5 to < 10 years and 10–15 years, with an increased diameter at the immediately inferior vertebral bodies compensating for the decreased width. No cervical deformation, malalignment, or detrimental clinical status was evident in any patient.

CONCLUSIONS
The craniovertebral junction and the upper cervical spine continue to present normal growth, curvature, and alignment parameters in children with OCF constructs spanning a distance as long as Oc–C4.
Medically resistant pediatric insular-opercular/perisylvian epilepsy. Part 1: invasive monitoring using the parasagittal transinsular apex depth electrode
Authors: Weil Alexander G. , Fallah Aria , Lewis Evan C. , Bhatia Sanjiv 
Published: July 2016

OBJECTIVE
Insular lobe epilepsy (ILE) is an under-recognized cause of extratemporal epilepsy and explains some epilepsy surgery failures in children with drug-resistant epilepsy. The diagnosis of ILE usually requires invasive investigation with insular sampling; however, the location of the insula below the opercula and the dense middle cerebral artery vasculature renders its sampling challenging. Several techniques have been described, ranging from open direct placement of orthogonal subpial depth and strip electrodes through a craniotomy to frame-based stereotactic placement of orthogonal or oblique electrodes using stereo-electroencephalography principles. The authors describe an alternative method for sampling the insula, which involves placing insular depth electrodes along the long axis of the insula through the insular apex following dissection of the sylvian fissure in conjunction with subdural electrodes over the lateral hemispheric/opercular region. The authors report the feasibility, advantages, disadvantages, and role of this approach in investigating pediatric insular-opercular refractory epilepsy.

METHODS
The authors performed a retrospective analysis of all children (< 18 years old) who underwent invasive intracranial studies involving the insula between 2002 and 2015.

RESULTS
Eleven patients were included in the study (5 boys). The mean age at surgery was 7.6 years (range 0.5–16 years). All patients had drug-resistant epilepsy as defined by the International League Against Epilepsy and underwent comprehensive noninvasive epilepsy surgery workup. Intracranial monitoring was performed in all patients using 1 parasagittal insular electrode (1 patient had 2 electrodes) in addition to subdural grids and strips tailored to the suspected epileptogenic zone. In 10 patients, extraoperative monitoring was used; in 1 patient, intraoperative electrocorticography was used alone without extraoperative monitoring. The mean number of insular contacts was 6.8 (range 4–8), and the mean number of fronto-parieto-temporal hemispheric contacts was 61.7 (range 40–92). There were no complications related to placement of these depth electrodes. All 11 patients underwent subsequent resective surgery involving the insula.

CONCLUSIONS
Parasagittal transinsular apex depth electrode placement is a feasible alternative to orthogonally placed open or oblique-placed stereotactic methodologies. This method is safe and best suited for suspected unilateral cases with a possible extensive insular-opercular epileptogenic zone.
Neurological outcomes and surgical complications in 221 spinal nerve sheath tumors
Authors: Safaee Michael M. , Lyon Russ , Barbaro Nicholas M. , Chou Dean , Mummaneni Praveen V. , Weinstein Philip R. , Chin Cynthia T. , Tihan Tarik , Ames Christopher P. 
Published: July 2016

OBJECTIVE
Among all primary spinal neoplasms, approximately two-thirds are intradural extramedullary lesions; nerve sheath tumors, mainly neurofibromas and schwannomas, comprise approximately half of them. Given the rarity of these lesions, reports of surgical complications are limited. The aim of this study was to identify the rates of new or worsening neurological deficits and surgical complications associated with the resection of spinal nerve sheath tumors and the potential factors related to these outcomes.

METHODS
Patients were identified through a search of an institutional neuropathology database and a separate review of current procedural terminology (CPT) codes. Age, sex, clinical presentation, presence of neurofibromatosis (NF), tumor type, tumor location, extent of resection characterized as gross total or subtotal, use of intraoperative neuromonitoring, surgical complications, presence of neurological deficit, and clinical follow-up were recorded.

RESULTS
Two hundred twenty-one tumors in 199 patients with a mean age of 45 years were identified. Fifty-three tumors were neurofibromas; 163, schwannomas; and 5, malignant peripheral nerve sheath tumors (MPNSTs). There were 70 complications in 221 cases, a rate of 32%, which included 34 new or worsening sensory symptoms (15%), 12 new or worsening motor deficits (5%), 10 CSF leaks or pseudomeningoceles (4%), 11 wound infections (5%), 5 cases of spinal deformity (2%), and 6 others (2 spinal epidural hematomas, 1 nonoperative cranial subdural hematoma, 1 deep venous thrombosis, 1 case of urinary retention, and 1 recurrent laryngeal nerve injury). Complications were more common in cervical (36%) and lumbosacral (38%) tumors than in thoracic (18%) lesions (p = 0.021). Intradural and dumbbell lesions were associated with higher rates of CSF leakage, pseudomeningocele, and wound infection. Complications were present in 18 neurofibromas (34%), 50 schwannomas (31%), and 2 MPNSTs (40%); the differences in frequency were not significant (p = 0.834). Higher complication rates were observed in patients with NF than in patients without (38% vs 30%, p = 0.189), although rates were higher in NF Type 2 than in Type 1 (64% vs 31%). There was no difference in the use of intraoperative neuromonitoring when comparing cases with surgical complications and those without (67% vs 69%, p = 0.797). However, the use of neuromonitoring was associated with a significantly higher rate of gross-total resection (79% vs 66%, p = 0.022).

CONCLUSIONS
Resection is a safe and effective treatment for spinal nerve sheath tumors. Approximately 30% of patients developed a postoperative complication, most commonly new or worsening sensory deficits. This rate probably represents an inevitable complication of nerve sheath tumor surgery given the intimacy of these lesions with functional neural elements.
Obesity and Outcomes in Patients with Metastatic Urothelial Carcinoma
Authors: Leiter Amanda , Doucette John , Krege Susan , Lin Chia-Chi , Hahn Noah , Ecke Thorsten , Sonpavde Guru , Bamias Aristotle , Oh William K. , Galsky Matthew D. 
Published: July 2016

Background: Obesity has been associated with worse outcomes in patients with clinically localized urothelial cancer. However, this impact has not been evaluated in metastatic disease. Objective: To assess the impact of obesity on outcomes of patients with metastatic urothelial cancer. Methods: Data from 537 patients were aggregated from eight phase II and phase III clinical trials investigating first-line cisplatin-based combination therapy in metastatic urothelial cancer. Chemotherapy regimen, adverse events, treatment response, and survival outcomes were compared across body mass index (BMI) and body surface area (BSA) categories. Results: BMI was classified according to WHO criteria (<18.5 underweight, 18.5–24.99 normal weight, 25–29.99 overweight, >30 obese). BSA was classified as either below or greater than or equal to (average for this cohort (1.87 m2 for males and 1.66 m2 for females). There was no significant difference in number of chemotherapy cycles, adverse events, and response rate or survival outcomes (overall and progression-free) across BMI and BSA categories. There was no significant difference in adverse events across BMI categories, but the incidences of embolic events and renal failure were higher in patients with an average or higher BSA than those with a lower than average BSA (6.6% vs. 3.1% for renal failure p = 0.06; 5.9% vs. 2.7% for renal failure, p = 0.07). There was no significant difference in response rate or survival outcomes (overall and progression-free) amongst BMI and BSA categories. Conclusions: Obese patients with metastatic urothelial cancer on cisplatin-based therapies have similar response rates, survival outcomes, and tolerability of cisplatin-based therapy to non-obese patients.
Assessing Symptom Burden in Bladder Cancer: An Overview of Bladder Cancer Specific Health-Related Quality of Life Instruments
Authors: Danna Bernard J. , Metcalfe Michael J. , Wood Erika L. , Shah Jay B. 
Published: July 2016

Background: A key component to monitoring and investigating patient QOL is through patient reported health related quality of life (HRQOL) outcome measures. Many instruments have been used to assess HRQOL in bladder cancer and each instrument varies in its development, validation, the context of its usage in the literature and its applicability to certain disease states. Objective: In this review, we sought to summarize how clinicians and researchers should most appropriately utilize the available HRQOL instruments for bladder cancer. Methods: We performed a comprehensive literature search of each instrument used in bladder cancer, paying particular attention to the outcomes assessed. We used these outcomes to group the available instruments into categories best reflecting their optimal usage by stage of disease. Results: We found 5 instruments specific to bladder cancer, of which 3 are validated. Only one of the instruments (the EORTC-QLQ-NMIBC24) was involved in a randomized, prospective validation study. The most heavily used instruments are the EORTC-QLQ-BLM30 for muscle-invasive disease and the FACT-Bl which is used across all disease states. Of the 5 available instruments, 4 are automatically administered with general instruments, while the BCI lacks modularity, and requires co-administration with a generalized instrument. Conclusion: There are multiple strong instruments for use in gauging HRQOL in bladder cancer patients. We have divided these instruments into three categories which optimize their usage: instruments for use following NMIBC treatments (EORTC-QLQ-NMIBC24), instruments for use following radical cystectomy (FACT-Bl-Cys and EORTC-QLQ-BLM30) and more inclusive instruments not limited by treatment modality (BCI and FACT-Bl).
Systematic Review and Meta-Analysis on the Impact of Hexaminolevulinate- Versus White-Light Guided Transurethral Bladder Tumor Resection on Progression in Non-Muscle Invasive Bladder Cancer
Authors: Gakis Georgios , Fahmy Omar 
Published: July 2016

Introduction: Although there is evidence that hexaminolevulinate (HAL)-based transurethral bladder tumor resection (TURBT) improves the detection of Ta-T1 non-muscle-invasive bladder cancer (NMIBC) as well as carcinoma in situ there is uncertainty about its beneficial effects on progression. Material and Methods: A systematic literature search was conducted according to the PRISMA statement to identify studies reporting on HAL- vs. white-light (WL-) based TUR-BT in non-muscle invasive bladder cancer between 2000 and 2016. A two-stage selection process was utilized to determine eligible studies. Of a total of 294 studies, 5 (4 randomized and one retrospective) were considered for final analysis. The primary objective was the rate of progression. Results: The median follow-up for patients treated with HAL- and WL-TURBT was 27.6 (1–55.1) and 28.9 (1–53) months, respectively. Of a total of 1301 patients, 644 underwent HAL- and 657 WL-based TURBT. Progression was reported in 44 of 644 patients (6.8%) with HAL- and 70 of 657 patients (10.7%) with WL-TURBT, respectively (median odds ratio: 1.64, 1.10–2.45 for HAL vs. WL; p = 0.01). Data on progression-free survival was reported in a single study with a trend towards improved survival for patients treated with HAL-TURBT ( p = 0.05). Conclusions: In this meta-analysis the rate of progression was significantly lower in patients treated with HAL- vs. WL-based TURBT. These results support the initiation of randomized trials on HAL with progression as primary endpoint.