bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Development of Subunit Vaccines That Provide High-Level Protection and Sterilizing Immunity against Acute Inhalational Melioidosis
Authors: Burtnick Mary N. , Shaffer Teresa L. , Ross Brittany N. , Muruato Laura A. , Sbrana Elena , DeShazer David , Torres Alfredo G. , Brett Paul J. 
Published: November 2017

ABSTRACTBurkholderia pseudomallei, the etiologic agent of melioidosis, causes severe disease in humans and animals. Diagnosis and treatment of melioidosis can be challenging, and no licensed vaccines currently exist. Several studies have shown that this pathogen expresses a variety of structurally conserved protective antigens that include cell surface polysaccharides and cell-associated and cell-secreted proteins. Based on those findings, such antigens have become important components of the subunit vaccine candidates that we are currently developing. In the present study, the 6-deoxyheptan capsular polysaccharide (CPS) fromB. pseudomalleiwas purified, chemically activated, and covalently linked to recombinant CRM197 diphtheria toxin mutant (CRM197) to produce CPS-CRM197. Additionally, tandem nickel-cobalt affinity chromatography was used to prepare highly purified recombinantB. pseudomalleiHcp1 and TssM proteins. Immunization of C57BL/6 mice with CPS-CRM197 produced high-titer IgG and opsonizing antibody responses against the CPS component of the glycoconjugate, while immunization with Hcp1 and TssM produced high-titer IgG and robust gamma interferon-secreting T cell responses against the proteins. Extending upon these studies, we found that when mice were vaccinated with a combination of CPS-CRM197 and Hcp1, 100% of the mice survived a lethal inhalational challenge withB. pseudomallei. Remarkably, 70% of the survivors had no culturable bacteria in their lungs, livers, or spleens, indicating that the vaccine formulation had generated sterilizing immune responses. Collectively, these studies help to better establish surrogates of antigen-induced immunity againstB. pseudomalleias well as provide valuable insights toward the development of a safe, affordable, and effective melioidosis vaccine.
The Homolog of the Gene
bstA
of the BTP1 Phage from Salmonella enterica Serovar Typhimurium ST313 Is an Antivirulence Gene in Salmonella enterica Serovar Dublin
Authors: Herrero-Fresno Ana , Espinel Irene Cartas , Spiegelhauer Malene Roed , Guerra Priscila Regina , Andersen Karsten Wiber , Olsen John Elmerdahl 
Published: November 2017

ABSTRACT

In a previous study, a novel virulence gene,
bstA
, identified in a
Salmonella enterica
serovar Typhimurium sequence type 313 (ST313) strain was found to be conserved in all published
Salmonella enterica
serovar Dublin genomes. In order to analyze the role of this gene in the host-pathogen interaction in
S
. Dublin, a mutant where this gene was deleted (
S
. Dublin Δ
bstA
) and a mutant which was further genetically complemented with
bstA
(
S
. Dublin 3246-C) were constructed and tested in models of
in vitro
and
in vivo
infection as well as during growth competition assays in M9 medium, Luria-Bertani broth, and cattle blood. In contrast to the results obtained for a strain of
S
. Typhimurium ST313, the lack of
bstA
was found to be associated with increased virulence in
S
. Dublin. Thus,
S
. Dublin Δ
bstA
showed higher levels of uptake than the wild-type strain during infection of mouse and cattle macrophages and higher net replication within human THP-1 cells. Furthermore, during mouse infections,
S
. Dublin Δ
bstA
was more virulent than the wild type following a single intraperitoneal infection and showed an increased competitive index during competitive infection assays. Deletion of
bstA
did not affect either the amount of cytokines released by THP-1 macrophages or the cytotoxicity toward these cells. The histology of the livers and spleens of mice infected with the wild-type strain and the
S
. Dublin Δ
bstA
mutant revealed similar levels of inflammation between the two groups. The gene was not important for adherence to or invasion of human epithelial cells and did not influence bacterial growth in rich medium, minimal medium, or cattle blood. In conclusion, a lack of
bstA
affects the pathogenicity of
S
. Dublin by decreasing its virulence. Therefore, it might be regarded as an antivirulence gene in this serovar.
Mutation and Suppressor Analysis of the Essential Lipopolysaccharide Transport Protein LptA Reveals Strategies To Overcome Severe Outer Membrane Permeability Defects in Escherichia coli
Authors: Falchi Federica A. , Maccagni Elisa A. , Puccio Simone , Peano Clelia , De Castro Cristina , Palmigiano Angelo , Garozzo Domenico , Martorana Alessandra M. , Polissi Alessandra , Dehò Gianni , Sperandeo Paola 
Published: November 2017

ABSTRACT

In Gram-negative bacteria, lipopolysaccharide (LPS) contributes to the robust permeability barrier of the outer membrane (OM), preventing the entry of toxic molecules, such as detergents and antibiotics. LPS is transported from the inner membrane (IM) to the OM by the Lpt multiprotein machinery. Defects in LPS transport compromise LPS assembly at the OM and result in increased antibiotic sensitivity. LptA is a key component of the Lpt machine that interacts with the IM protein LptC and chaperones LPS through the periplasm. We report here the construction of
lptA41
, a quadruple mutant in four conserved amino acids potentially involved in LPS or LptC binding. Although viable, the mutant displays increased sensitivity to several antibiotics (bacitracin, rifampin, and novobiocin) and the detergent SDS, suggesting that
lptA41
affects LPS transport. Indeed,
lptA41
is defective in Lpt complex assembly, and its lipid A carries modifications diagnostic of LPS transport defects. We also selected and characterized two phenotypic bacitracin-resistant suppressors of
lptA41
. One mutant, in which only bacitracin sensitivity is suppressed, harbors a small in-frame deletion in
mlaA
, which codes for an OM lipoprotein involved in maintaining OM asymmetry by reducing accumulation of phospholipids in the outer leaflet. The other mutant, in which bacitracin, rifampin, and SDS sensitivity is suppressed, harbors an additional amino acid substitution in LptA41 and a nonsense mutation in
opgH
, encoding a glycosyltransferase involved in periplasmic membrane-derived oligosaccharide synthesis. Characterization of the suppressor mutants highlights different strategies adopted by the cell to overcome OM defects caused by impaired LPS transport.

IMPORTANCE
Lipopolysaccharide (LPS) is the major constituent of the outer membrane (OM) of most Gram-negative bacteria, forming a barrier against antibiotics. LPS is synthesized at the inner membrane (IM), transported across the periplasm, and assembled at the OM by the multiprotein Lpt complex. LptA is the periplasmic component of the Lpt complex, which bridges IM and OM and ferries LPS across the periplasm. How the cell coordinates the processes involved in OM biogenesis is not completely understood. We generated a mutant partially defective in
lptA
that exhibited increased sensitivity to antibiotics and selected for suppressors of the mutant. The analysis of two independent suppressors revealed different strategies adopted by the cell to overcome defects in LPS biogenesis.
ХАРАКТЕРИСТИКА ЕПІДЕМІЧНОЇ СИТУАЦІЇ З ВІЛ-ІНФЕКЦІЇ У РІЗНИХ ОБЛАСТЯХ УКРАЇНИ
Authors: Podavalenko A. P. , Kushch D. V. , Petrovska O. D. 
Published: November 2017

Мета: оцінка сучасної епідемічної ситуації з ВІЛ-інфекції в областях України шляхом вивчення проявів епідемічного процесу. Матеріали і методи. Дослідження проводили у Харківській та Запорізькій областях, які відрізняютьcя якістю життя людей та рівнями поширеності ВІЛ-інфекції. Якість життя людей оцінювали за індексами людського розвитку, розрахованими Інститутом демографії та соціальних досліджень імені М.В. Птухи НАН України. Аналіз проявів епідемічного процесу проводили за допомогою описово-оціночних та аналітичних прийомів епідеміологічного методу дослідження. Результати досліджень та їх обговорення. За 2005-2015 рр. в областях дослідження відбулося зростання показників поширеності ВІЛ-інфекції в 2,6-2,7 разу. У Харківській області багаторічні показники поширеності та захворюваності на ВІЛ-інфекцію були нижчими в 1,9-1,5 разу, а смертність від СНІДу – у 3 рази нижчими, ніж у Запорізькій області. Різниця між областями в показниках поширеності, захворюваності на ВІЛ-інфекцію та смертності пов’язана з дією негативних соціальних факторів (збільшенням асоціальних прошарків населення; переміщенням переселенців з окупованих територій; наявністю курортних зон; трафіком наркотиків) у Запорізькій області та кращими показниками соціального середовища і освіти у Харківській області.
ОСОБЛИВОСТІ МОРФОГЕНЕЗУ ЯЗИКА ЩУРІВ ПРИ ПОРУШЕННІ ВОДНО-ЕЛЕКТРОЛІТНОГО БАЛАНСУ ОРГАНІЗМУ
Authors: Davydova L. M. , Tkach G. F. , German S. M. , Bushtruk A. M. , Maksymova O. S. 
Published: November 2017

Резюме. Дегідратація є однією з причин функціональних захворювань слизової оболонки порожнини рота. Вивчення змін язика на клітинному та тканинному рівнях за умов впливу гіпертонічної дегідратації організму сприятиме отриманню нових знань для наукового обґрунтування цілеспрямованої розробки заходів профілактики та коректної медикаментозної терапії порушень язика у людини і тварин. Метою дослідження було вивчити морфологічні особливості язика щурів за умов впливу внутрішньоклітинної дегідратації організму. Для експерименту було використано 20 білих лабораторних щурів. Дослідження препаратів проводили з використанням світлового мікроскопа Olympus BH-2 (Японія), електронного трансмісійного мікроскопa «ПЭМ-100м» (Суми, Україна) та растрового електронного мікроскопа «РЭМ-106» (Суми, Україна). Встановлено, що вплив легкого ступеню клітинного зневоднення призводить до порушення упорядкованого розподілу клітин епітелію слизової оболонки язика.Епітеліоцити базального та шипуватого шарів зменшуються у розмірах, втрачаючи між собою контакти. Збільшуються міжклітинні проміжки. Відбувається передчасне руйнування зернистих клітин та набряк власної пластинки. Товщина епітелію збільшується на 3,86 % (р = 0,0791), а власної пластинки – на 6,46 % (р = 0,2094). Пучки міофібрил локально стоншуються, місцями, втрачають паралельне розташування, набувають хвилястого напрямку, за рахунок набряку сполучнотканинних прошарків. Ширина ендомізію та перимізію збільшується на 5,37 % (р = 0,6772) та 6,23 % (р = 0,6057). Судини мікроциркуляторного русла стають повнокровними, стінки набряклими, а їх просвіти розширеними.
ЗМІНИ ПОКАЗНИКІВ ЯКОСТІ ЖИТТЯ У ПАЦІЄНТІВ З АРТЕРІАЛЬНОЮ ГІПЕРТЕНЗІЄЮ У ВІКОВОМУ АСПЕКТІ
Authors: Alifer O. O. 
Published: November 2017

Артеріальна гіпертензія (АГ) незмінно залишається головним фактором ризику серцево-судинних захворювань, інвалідизації та передчасної смерті. За визначенням Всесвітньої організації охорони здоров'я, АГ - найбільша в історії людства неінфекційна пандемія, яка визначає структуру серцево-судинної захворюваності та смертності.Метою дослідження буловизначення змін у якості життя у пацієнтів з артеріальною гіпертензією в залежності від вікового аспекту.Матеріали та методиОбстежено 60 пацієнтів на АГ, вік яких коливався від 51 до 76 років та в середньому становив 58,19±0,80 років. При цьому 11 пацієнтів були віком від 51 до 59 років (18,3%), 12 пацієнтів – від 60 до 69 років (19,9 %), 9 пацієнтів були у віці від 70 до 76 років (14,9 %) жіночої статі, та 16 пацієнтів чоловічої статі– від 54 до 65 років, що склало 26,6 %, та 12 обстежених осіб були у віці 66 років та старше (19,9 %).Усім хворим на початку та наприкінці дослідження проводили офісне вимірювання систолічного (САТ) і діастолічного (ДАТ) артеріального тиску, оцінку якості життя за допомогою опитувальника SF-36.ВисновкиВ результаті дослідження виявлено, що показники ЯЖ пацієнтів з АГ статистично значно понижені за усіма шкалами опитувальника SF – 36, за винятком шкали соціального функціонування (СФ).Чим вищим був ступінь зниження САТ і ДАТ, тим більше зростала оцінка фізичного та психічного компоненту здоров'я.
ДІАГНОСТИЧНЕ ЗНАЧЕННЯ ЛАБОРАТОРНИХ ПОКАЗНИКІВ ЕНДОГЕННОЇ ІНТОКСИКАЦІЇ ПРИ НЕГОСПІТАЛЬНІЙ ПНЕВМОНІЇ
Authors: Andreychyn S. M. , Bilkevych N. A. , Chernets T. Yu. , Vereshchagina N. Ya. , Kavetska N. A. , Ruda М. М. , Yarema N. Z. , Hanberher I. I. , Kucher S. V. 
Published: November 2017

Вступ. Синдром ендогенної інтоксикації (EI) на сьогодні залишається провідним у клінічній картині негоспітальної пневмонії (НП), його вираженість співвідноситься з тяжкістю захворювання. Зміна клінічної картини пневмонії, висока частота виникнення її атипових форм, значний рівень смертності зумовлюють необхідність виявлення чітких критеріїв оцінки тяжкості патологічного процесу. В якості таких критеріїв можуть бути використані лабораторні маркери ЕІ, але вивчення їх діагностичного значення триває.Метою дослідження стало визначення змін лабораторних показників ЕІ у хворих на НП залежно від тяжкості захворювання.Матеріал і методи. Обстежено 175 хворих на НП, яких поділили на 3 групи за тяжкістю перебігу захворювання згідно зі шкалою Pneumonia PORT. У розпал захворювання визначали наступні маркери ЕІ: молекули середньої маси сироватки крові фракцій MСM254 та MСM280, лейкоцитарний індекс інтоксикації, токсичність сироватки крові та інтерстиціальної рідини за сім’яним тестом.Результати. У групах пацієнтів з НП II і III класів за шкалою Pneumonia PORT було встановлено, що розвиток запалення в легенях супроводжується токсемією: значення досліджуваних параметрів у групах обстежуваних зростали пропорційно до тяжкості захворювання. Тяжкий перебіг пневмонії (IV клас) супроводжувався значним накопиченням токсинів в інтерстиції, помітним підвищенням МСМ280, а у деяких пацієнтів – парадоксальним зниженням лейкоцитарного індексу інтоксикації. Ці дані вказують на перенапруження систем детоксикації, які характерні для ендотоксикозу.Висновок. Лабораторні маркери ендогенної інтоксикації можуть бути використані як критерії тяжкості негоспітальної пневмонії, але їх дослідження має бути комплексним, щоб характеризувати як токсемію, так і ендотоксикоз.
ПОРІВНЯЛЬНА ХАРАКТЕРИСТИКА ПРОЦЕСІВ ОСТЕОРЕГЕНЕРАЦІЇ ПРИ ЗАСТОСУВАННІ МАТЕРІАЛУ НА ОСНОВІ ГІДРОКСИАПАТИТУ ТА ПОЛІЛАКТИДУ
Authors: Skochylo O. V. 
Published: November 2017

Вступ. Остеорегенерація при відновленні кісткових дефектів щелеп є важливим питанням сучасної стоматології. Незважаючи на численні опубліковані праці, ідеального матеріалу все ще не існує, тому його пошук є актуальним.Мета дослідження. Вивчення процесів остеорегенерації шляхом оцінювання маркерів обміну колагену та проведення порівняльного аналізу репарації в кореляції з рентгенологічними даними на 180 добу експерименту.Матеріал і методи. Експеримент проведено на білих щурах-самцях масою 180–200 г. Під загальним знеболюванням тваринам створювали наскрізний отвір у ділянці щелепи. У контрольній групі загоєння відбувалось лише під кров'яним згортком, а у дослідних групах кістковий дефект заміщувався матеріалом на основі гідроксиапатиту та полілактиду з різним відсотковим вмістом компонентів (1 група (80:20 %); 2 група (50:50 %)). Окремо була виділена група інтактних тварин, яким втручання не проводили, а лише здійснювали забір сечі для порівняльного дослідження.Рентгенологічне дослідження вилучених щелеп проводили за допомогою цифрового радіовізіографа Intra (Фінляндія).Результати. В усіх випадках після пошкодження відбуваються процеси деструкції, що тривають до 7 діб. У контрольній групі спостерігається повільна їх зворотня тенденція, а збалансування відбувається лише на 90 добу, досягнення фізіологічного гомеостазу – на 180 добу.У 1 дослідній групі переважання синтетичних процесів над деструкцією відмічається на 30 добу, а у віддалені терміни (90 та 180 доба) надалі відбувається домінування процесу катаболізму над анаболізмом.У 2 дослідній групі домінування процесів синтезу колагену пришвидшується та відмічається вже на 21 добу, а кінцеве завершення остеорегенерації спостерігається на 180 добу.Дані, отримані при оцінці рентгенограм нижніх щелеп тварин корелювали з даними біохімічного дослідження.Висновки. Заповнення кісткових дефектів запропонованими остеоімплантатами змінює перебіг регенерації. Встановлено, що виповнення дефекту резорбуючим композитом зменшує деструктивні процеси та пришвидшує формування первинної та вторинної кісткової мозолі. У цьому відношенні ефективнішою виявилась композиція з однаковим вмістом обох її складових.
Показники прооксидантно-антиоксидантної системи печінки при експериментальному антифосфоліпідному синдромі та застосуванні L-аргініну
Authors: Yaremchuk O. Z. , Posokhova К. А. , Bryk А. R. , Kulitska М. І. , Kuzmak І. P. , Mekhno N. Ya. 
Published: November 2017

Introduction. Antiphospholipid syndrome (APS) that is developed due to underlying autoimmune mechanism often causes miscarriage, vessels thrombosis of different localization, cerebrovascular accident, cardiovascular and other diseases that are accompanied by significant activation of free radical processes. Pathogenesis of liver damage in cases of APS has not been adequately studied.The aim of the study – to establish the changes in parameters of prooxidative-antioxidant system and tissue respiration in liver in cases of experimental antiphospholipid syndrome and L-arginine administration.Research Methods. Mice of BALB/c line were used in the research. The APS was modeled using cardiolipin emulsified in 75 complete Freund's adjuvant; subsequent injections were administered with incomplete Freund's adjuvant. Cardiolipin was injected intramuscularly four times at a dose of 30 µg per 1 injection with 14-day intervals between the injections. For correction, L-arginine hydrochloride (25 mg/kg) was administered once daily during 10 days after APS development.The activity and content of antioxidant system components (superoxide dismutase, catalase, reduced glutathione) were investigated in liver tissue. The level of lipid peroxidation products was determined by the content of lipid hydroperoxides and TBA-active products. The state of energy-supplying processes of mitochondria was studied due to the activity of succinate dehydrogenase and cytochrome oxidase. The concentration of proteins was determined by Lowry method.Results and Discussion. In cases of APS in liver the imbalance in functioning of prooxidative antioxidant system (increased activity of superoxide dismutase and catalase, decrease in the content of reduced glutathione, increase in the level of lipids hydroperoxides, TBA-active products), of mitochondrial electron transport chain (decrease in the activity of succinate dehydrogenase, cytochrome oxidase) in cases of experimental antiphospholipid syndrome was evidenced. In cases of experimental APS in presence of L-arginine administration, the re-establishment of activity and content of antioxidant system components, enzymes of mitochondrial electron transport chain, decrease in content of lipid hydroperoxides and TBA-active products in liver was proved.Conclusion. In cases of experimental antiphospholipid syndrome, L-arginine, in the event of its repeated administration, reduces manifestations of oxidative stress and reactivate enzymes of mitochondrial electron transport chain in liver tissue of BALB/c mice.
Updated checklist and conservation status of Cactaceae in the state of Durango, Mexico
Authors: GONZÁLEZ-ELIZONDO MARTHA , GONZÁLEZ-ELIZONDO M. SOCORRO , GONZÁLEZ-GALLEGOS JESÚS GUADALUPE , TENA-FLORES JORGE A. , LÓPEZ ENRIQUEZ I. LORENA , RUACHO-GONZÁLEZ LIZETH , RETANA-RENTERÍA F. ISELA 
Published: November 2017

An updated and annotated checklist of Cactaceae in the Mexican state of Durango is provided, supported by a thorough examination of specialized literature and herbarium specimens, as well as field work. Additionally, geographical distribution, endemism and conservation status of the species were analyzed based on a compiled data matrix with 2326 georeferenced records. Cactaceae comprises 137 species and 29 genera in Durango, which represent a high proportion of the Mexican cactus flora: 46−58% at the generic level and 20−23% at the specific level. The estimated richness according to Chao-2 and Jackknife-1 is 143 and 151 species respectively, which means that the inventory we present here for the Cactaceae of Durango is complete in 91 to 96%. Since no herbarium specimens nor registers in reliable data bases were found to support their presence in the area, 46 taxa were excluded; even so, this inventory increases by 30% the cacti richness previously reported for Durango and provides new information on the distribution range of many species. The richest genera are Mammillaria, Opuntia, Coryphantha and Echinocereus. The highest concentration of species occurs in the arid and semiarid zone of eastern Durango, although there are also some spots with significant richness in the tropical region on the western slopes of the Sierra Madre Occidental. 75% of the species are endemic to Mexico, 41% are regional endemics and 5% are restricted to Durango. New records and relevant novelties are also discussed.
Open government and citizen participation: an empirical analysis of citizen expectancy towards open government data
Authors: Wirtz Bernd W. , Weyerer Jan C. , Rösch Michael 
Published: November 2017

Citizens are at the heart of open government, and their participation represents a fundamental principle of the latter. Despite their essential role and the great potential benefits open government holds for the public, challenges of use among citizens persist. Previous empirical research has scarcely addressed these issues from a citizen perspective. This study investigates the determinants of open government data use by citizens in Germany. Our results indicate that ease of use, usefulness, as well as transparency, participation and collaboration expectancies significantly determine citizens’ intention to use open government data, which in turn positively affects their word-of-mouth intention. Overall, the findings not only contribute to our understanding of citizen behavior in the context of open government research, especially shedding light on the key aspects of citizens’ usage intention, but also provide implications for both researchers and practitioners. Points for practitioners Citizen-based use of open government data (OGD) has multiple facets that practitioners should be aware of. Public administration needs to take account of the important role of accessibility and usability in providing OGD services, with the objective of meeting the major challenge of enabling equal access for all populations via appropriate channels and customization. The content-related preparation of OGD services should seek to enhance transparency, participation and collaboration, raising and shaping respective expectations among citizens. Finally, practitioners should pay particular attention to the opportunities and risks associated with word-of-mouth communication in the context of OGD.