bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Поширеність артеріальної гіпертензії у міській популяції України залежно від ступеня та типу ожиріння
Authors: Mitchenko O.I. , Mamedov M.N. , Kolesnyk T.V. , Deiev A.D. , Romanov V.Yu. , Kulyk O.Yu. , Shkrioba A.O. 
Published: December 2016

Метою даного дослідження був субаналіз поширеності та виявлення артеріальної гіпертензії (АГ) серед когорти респондентів із надлишковою масою тіла та ожирінням залежно від ступеня та типу ожиріння в рамках великого популяційного визначення факторів ризику, проведеного нами в Україні на міській популяції у 2009–2013 рр. Визначено, що в проаналізованій міській популяції населення України нормальну масу тіла мали лише 29,3 %, а 70,7 % — сумарно надлишкову масу тіла та ожиріння I–III ступеня. Відзначалася тенденція до збільшення поширеності надлишкової маси тіла та ожиріння з віком обстежуваних, як серед чоловіків, так і жінок. Встановлено, що із збільшенням маси тіла та віком зростає виявлення АГ в популяції. Відсоток виявлення АГ в популяції збільшився з 29,8 % при нормальній масі тіла до 75,0 % при ожирінні II–III ступенів. Виявлено, що незалежно від статі поява та прогресування абдомінального типу ожиріння асоціюється зі збільшенням виявлення артеріальної гіпертензії. Так, відповідно до рекомендацій ESC (2012), у жінок з окружністю талії (ОТ) ≥ 80 см АГ виявлена у 57,2 %, у чоловіків з ОТ ≥ 94 см — у 44,1 %. За критеріями АHA (2013), у жінок з ОТ ≥ 88 см АГ виявлена у 63,6 %, у чоловіків з ОТ ≥ 102 см — у 47,3 %.
Вплив метаболічних порушень на клінічні прояви остеоартрозу та спосіб прогнозування його перебігу
Authors: Oliinyk M.O. , Zhuravliova L.V. , Nessonova M.M. 
Published: December 2016

Мета дослідження: вивчення впливу показників метаболічного синдрому на клінічні прояви остеоартрозу та розробка способу прогнозування тяжкості перебігу остеоартрозу залежно від компонентів метаболічного синдрому. Матеріали та методи. Були обстежені 84 хворі з остеоартрозом (20 чоловіків та 64 жінки), середній вік 57,03 ± 0,70 року. Результати. Встановлений зв’язок показників вуглеводного, ліпідного обміну, індексу маси тіла та абдомінального ожиріння з клінічними проявами остео-артрозу. Побудована модель дерева регресії для прогнозування сумарного бала за шкалою WOMAC залежно від характеристик метаболічного синдрому. Висновки. Отримані дані дозволяють зробити висновки про вплив інсулінорезистентності, дисліпідемії, артеріальної гіпертензії та абдомінального ожиріння на вираженість больового синдрому, обмеження рухливості та прояви фізичної активності у хворих на остеоартроз.
Влияние Гуарема на состояние углеводного и липидного обмена веществ, антропометрические показатели у больных сахарным диабетом 2-го типа
Authors: Pankiv V.I. 
Published: December 2016

Проведено открытое исследование с использованием стандартной рекомендованной дозы препарата Гуарем. В исследование было включено 26 пациентов с сахарным диабетом 2-го типа — 15 женщин и 11 мужчин в возрасте от 29 до 64 лет (в среднем 57,4 ± 1,8 года). Перед началом исследования и во время наблюдения они получали предыдущую сахароснижающую терапию препаратами метформина в постоянной дозе. Применение препарата Гуарем в комбинированной терапии больных сахарным диабетом 2-го типа оказывает положительное воздействие на антропометрические показатели, состояние углеводного и липидного обмена. Уровень постпрандиальной гликемии на фоне комбинированной терапии с добавлением Гуарема достоверно понижался на 2,1 ммоль/л, НbA1c — на 0,8 %, показатель индекса инсулинорезистентности HOMA-IR — на 21,2 %. У 73,1 % больных достигнуты целевые уровни гликемии. За период исследования у пациентов, которые принимали Гуарем, наблюдалась тенденция к снижению общего холестерина (на 10,5 %; р > 0,05); уровень холестерина липопротеидов низкой плотности достоверно понизился на 0,8 ммоль/л (25,8 %); уровень триглицеридов — на 0,9 ммоль/л, что в целом позволяет оценить результаты как положительные. За период проведения исследования большинство пациентов (92,3 %) отмечали хорошую переносимость препарата. В процессе наблюдения гипогликемий и аллергических реакций зарегистрировано не было, что позволяет сделать вывод о хорошем профиле безопасности и переносимости препарата Гуарем. Многофакторное воздействие препарата Гуарем позволяет рекомендовать его включение в комплексную терапию больных сахарным диабетом 2-го типа в сочетании с избыточной массой тела, ожирением и дислипидемией.
Оценка молекулярно-биологических показателей лейкоцитов периферической крови пациентов с дистальной сенсомоторной нейропатией при сахарном диабете 2-го типа
Authors: Chak T.A. , Sorokina V.N. , Pavliushchik Ye.A. , Anisovich M.V. , Khapaliuk A.V. , Afonin V.Yu. , Bilodid I.K. , Cherenkevich S.A. 
Published: December 2016

Определение клеточной гибели методом проточной цитометрии широко распространено в со-временной диагностике, однако недостаточно изучено применительно к сахарному диабету (СД) 2-го типа.Цель: оценить гибель клеток периферической крови, распределение по клеточному циклу и уровень микроядер методом проточной цитометрии у пациентов с СД 2-го типа при наличии и отсутствии дистальной сенсомоторной нейропатии.Материалы и методы. Обследовано 176 пациентов с СД 2-го типа и 67 относительно здоровых лиц. В обеих группах были определены гибель лейкоцитов периферической крови, клетки с микроядрами и характер распределения клеток по клеточному циклу методом проточной цитометрии. Пациенты с СД 2-го типа были обследованы с целью диагностики диабетической сенсомоторной периферической полинейропатии (ДПНП). Степень тяжести ДПНП оценивалась с помощью общей шкалы неврологических симптомов (Total Symptoms Score — TSS), шкалы нейропатического дисфункционального счета (Neuropathy Disability Score — NDS) и по данным электромиографии. Показатели клеточной гибели в группе пациентов с СД 2-го типа дополнительно анализировались относительно возраста обследуемых, длительности заболевания и степени компенсации. Для анализа использовался пакет программ Statistica 10.Результаты. Обнаружена прямая корреляционная связь между процентом клеток с признаками апоптоза и процентом клеток с микроядрами, что позволяет использовать оба показателя в качестве диагностического критерия единых патологических изменений в организме. Статистически достоверные различия по клеточной гибели обнаружены при сравнении групп с длительностью СД до 10 лет и 10 лет и более. Также обнаружена прямая корреляционная связь между процентом клеток с признаками апоптоза и длительности СД.Выводы. Уровень апоптоза лейкоцитов периферической крови и количество клеток с микроядрами нарастает при увеличении длительности СД 2-го типа независимо от наличия или отсутствия диабетической дистальной полинейропатии, а также компенсации СД, возраста пациента. Определение апоптоза и проведение микроядерного теста лейкоцитов периферической крови могут служить интегральным маркером патологических изменений в организме при СД 2-го типа, но не при диабетической полинейропатии. Распределение клеток периферической крови по клеточному циклу у пациентов с СД 2-го типа существенным образом не зависит от наличия или отсутствия полинейропатии.
Аналіз показників росту дівчаток із синдромом Шерешевського — Тернера залежно від каріотипу в українській популяції
Authors: Zelinska N.B. , Shevchenko I.Yu. , Pohadaieva N.L. , Hloba Ye.V. 
Published: December 2016

Мета дослідження: визначення показників зросту та кісткового віку дівчаток із синдромом Шерешевського — Тернера (СШТ) в українській популяції залежно від віку та каріотипу, кінцевого зросту порівняно зі здоровими дівчатами, а також визначення стану соматотропної функції гіпофіза дівчаток із СШТ.Матеріали і методи. Проведено ретроспективний аналіз за період з 2005 по 2014 рік 502 реєстраційних карт дівчаток із СШТ, віком від 11 місяців до 17 років включно. Поглиблене обстеження проводилось дітям, які проходили амбулаторне чи стаціонарне лікування в НДСЛ «ОХМАТДИТ» та Українському науково-практичному центрі ендокринної хірургії, трансплантації ендокринних органів і тканин. Визначали фізичний розвиток дитини, кістковий вік, наявність соматотропної недостатності, рівень інсуліноподібного фактора росту 1 (ІФР-1). Для порівняння показників зросту дітей із СШТ та здорових дівчаток загальної популяції ми використовували результати обстеження фізичного розвитку 525 соматично здорових дівчаток із нормальнім жіночим каріотипом віком від 10 місяців до 17 років включно (контрольна група). Результати. Різниця показників зросту в дівчаток із СШТ та соматично здорових дівчаток з нормальним жіночим каріотипом була вірогідною (p < 0,05) в усіх вікових групах старше одного року, збільшується з віком, максимальна в пубертатному віці. Ступень затримки зросту в дівчаток із СШТ у середньому становить –3,1 ± 1,1 SD з максимальним ступенем затримки в 14 років. Кістковий вік у дівчаток із СШТ затриманий в усіх вікових групах з максимальною різницею з паспортним віком у 17 років. Відсутня вірогідна різниця показників зросту, кісткового віку, рівня стимульованого СТГ та ІФР-1 у дівчаток із СШТ з різним каріотипом (p > 0,05), що свідчить про те, що формула каріотипу не впливає на ці показники. Більшість дівчаток із СШТ мають нормальну соматотропну функцію, однак у 35,7 % наявний частковій або повний дефіцит соматотропного гормона.
Особливості перебігу та лікування ішемічної хвороби серця у хворих з порушеннями метаболізму глюкози та цукровим діабетом
Authors: Radchenko O.M. , Кoroliuk O.Ya. 
Published: December 2016

Поєднання ішемічної хвороби серця та цукрового діабету характеризується особливостями клініки та недостатньою ефективністю лікування ішемічної хвороби серця. Із метою вивчення патогенетичних механізмів та особливостей клінічного перебігу ішемічної хвороби серця за умов порушення гомеостазу глюкози проведене обстеження 116 хворих (медіана віку 63 роки) (нормальна регуляція глюкози (24), порушення глікемії натще (23), порушення толерантності до глюкози (21), комбіноване порушення (24), цукровий діабет (24)) та їх проспективне спостереження впродовж 40 місяців із кінцевими точками — госпіталізація з приводу серцево-судинних ускладнень або смерть від них та виникнення цукрового діабету. Встановлено, що ішемічна хвороба серця за умов предіабетичних порушень та цукрового діабету має особливості: більш рання клінічна маніфестація в жінок, частіша та тяжча серцева недостатність, нижча толерантність до навантаження, атипові прояви ангінозного болю (довший, атиповий або відсутній), супутні порушення ритму та провідності, ураження декількох коронарних артерій, ускладнений перебіг інфаркту, ексцентричний тип ремоделювання лівого шлуночка, кальциноз клапанів серця. Принципи лікування ішемічної хвороби: зниження маси тіла, корекція порушень метаболізму глюкози медикаментами навіть на етапі предіабету, при хронічних формах ішемічної хвороби серця метформін суттєво покращує обмін глюкози, зменшує інсулінорезистентність, не спричиняє зростання частоти серцево-судинних ускладнень та декомпенсацію серцевої недостатності. Вибір препаратів базового лікування ішемічної хвороби серця повинен проводитись з урахуванням їх впливу на метаболізм глюкози, слід уникати засобів, що його погіршують. Повинні використовуватися препарати з чіткими показаннями, оскільки їх взаємодія непередбачувана.
Вплив лікування гіпотиреозу на рівні васкулоендотеліального фактора росту
Authors: Didushko O.M. 
Published: December 2016

Мета дослідження — визначення вмісту васкулоендотеліального фактора росту (ВЕФР) у хворих на первинний гіпотиреоз та впливу комплексного лікування на його рівень. Матеріали та методи. Обстежені 133 хворі на первинний гіпотиреоз. Пацієнти були розділені на групи: I група складається з 32 пацієнтів з гіпотиреозом на ґрунті АІТ без ожиріння; ІІ група — 34 хворі на гіпотиреоз і ожиріння; ІІІ група — 34 хворі на гіпотиреоз без ожиріння; IV група — 33 хворі на післяопераційний гіпотиреоз та ожиріння. Результати. В обстежених пацієнтів виявлено вірогідне підвищення рівнів васкулоендотеліального фактора росту у всіх групах, найбільш виражені зміни продукції ВЕФР спостерігали у хворих на гіпотиреоз на ґрунті АІТ і ожиріння. Обговорено можливість підвищення ефективності лікування таких пацієнтів шляхом поєднаного застосування левотироксину (LТ4), еналаприлу та аторвастатину протягом шести місяців. Одночасне застосування LТ4, еналаприлу та аторвастатину посилює терапевтичний ефект базисної терапії та зменшує надлишкову продукцію ВЕФР. Висновки. При маніфестному гіпотиреозі істотно підвищений рівень ВЕФР в плазмі крові хворих як з ожирінням, так і без ожиріння. Найвищі показники зафіксовані у хворих на маніфестний гіпотиреоз на ґрунті АІТ і ожиріння. Одночасне застосування LТ4, еналаприлу та аторвастатину протягом шести місяців у хворих на маніфестний гіпотиреоз зменшує надлишкову продукцію ВЕФР.
Инсулин Тожео — новый базальный инсулин длительного действия. Часть 1. Фармакокинетический и фармакодинамический аспекты
Authors: Poltorak V.V. , Kravchun N.A. , Gorshunska M.Yu. 
Published: December 2016

В данном обзоре, состоящем из двух частей, рассматривается новая формула инсулина гларгин (рДНК происхождения) в форме инъекций 300 ЕД/мл (Gla-300, Тожео). Gla-300 представляет следующую генерацию базального инсулина с новой формулой инсулина гларгин, поставляющего то же количество инсулина, что и гларгин-100 (Gla-100, Лантус®) в 1/3 объема. После подкожной инъекции фармакокинетический и фармакодинамический профили Gla-300 являются более постоянными и продолжительными (более 24 часов) по сравнению с Gla-100, что обусловлено более постепенным и длительным выделением гларгина из подкожного депо (Gla-300 образует более компактное подкожное депо с уменьшенной поверхностью по сравнению с Gla-100). С акцентом на недавних результатах клинических исследований EDITION (3а-фаза) обсуждается клиническая эффективность и безопасность Gla-300 у больных сахарным диабетом 1-го и 2-го типа. Gla-300 демонстрировал сопоставимый гликемическиий контроль и подобный профиль безопасности при условиях более низкой частоты гипогликемических событий по сравнению с Gla-100. Gla-300 обеспечивал гибкий режим введения инсулина (24 ± 3 часа или утром vs вечером) и был ассоциирован с меньшим увеличением массы тела.
Инсулин Тожео — новый базальный инсулин длительного действия. Часть 2. Клиническая эффективность и безопасность
Authors: Poltorak V.V. , Kravchun N.А. , Gorshunska M.Yu. 
Published: December 2016

В данном обзоре, состоящем из двух частей, рассматривается новая формула инсулина гларгин (рДНК происхождения) в форме инъекций 300 ЕД/мл (Gla-300, Тожео). Gla-300 представляет следующую генерацию базального инсулина с новой формулой инсулина гларгин, поставляющего то же количество инсулина, что и гларгин-100 (Gla-100) в 1/3 объема. После подкожной инъекции фармакокинетический и фармакодинамический профили Gla-300 являются более постоянными и продолжительными (более 24 часов) по сравнению с Gla-100, что обусловлено более постепенным и длительным выделением гларгина из подкожного депо (Gla-300 образует более компактное подкожное депо с уменьшенной поверхностью по сравнению с Gla-100). С акцентом на недавних результатах клинических исследований EDITION (3а-фаза) обсуждается клиническая эффективность и безопасность Gla-300 у больных сахарным диабетом 1-го и 2-го типа. Gla-300 демонстрировал сопоставимый гликемическиий контроль и подобный профиль безопасности при условиях более низкой частоты гипогликемических событий по сравнению с Gla-100. Gla-300 обеспечивал гибкий режим введения инсулина (24 ± 3 часа или утром vs вечером) и был ассоциирован с меньшим увеличением массы тела.
The Menstrual Disorders in Women of Reproductive Age with Obesity
Authors: Akhmedova Sh.U. , Sadykova D.Sh. 
Published: December 2016

Introduction. In this article, the authors present the results of studies on reproductive health features in 25 women with obesity seeking medical help for infertility. Objective: to study the nature of menstrual disorders in women of childbearing age with obesity. Materials and methods. We have studied the features of reproductive health in 25 obese women seeking medical assistance for infertility in the Republican specialized scientific and practical centre of endocrinology in 2014–2015, who were included in the first study group. The second group consisted of 25 women with normal weight-for-stature values and without menstrual disorders. All the patients underwent the following tests, including complete blood count, blood biochemistry, radioimmunoassays of the blood hormones (prolactin, luteinizing hormone (LH), follicle stimulating hormone (FSH), insulin, estradiol, progesterone, free testosterone, thyroxine, anti-Műllerian hormone, dehydroepiandrostenedione, ultrasound of the uterus and ovaries with folliculometry on 11–14th days of the menstrual cycle. All patients underwent magnetic resonance imaging of the pituitary gland. Results. In the history of the patients in both groups, diseases of the upper respiratory tract and gastrointestinal diseases were most common among somatic pathology. Among gynecological diseases, in both groups the most frequent disorders were chronic urogenital infection, candida vaginitis and bacterial vaginosis. Emphasis is placed on the data about the presence of hormone-dependent proliferative diseases in women with overweight: cervical pseudoerosions, endocervicosis, uterine fibroids, a history of endometriosis. The analysis of biochemical parameters in the first study group found increased triglycerids levels < 1.7 mmol/L in 15 %, a decrease in high-density lipoprotein cholesterol < 1.2 mmol/l — in 12 % of women, increased levels of low-density lipoprotein cholesterol > 3.0 mmol/L — in 34 %. The first group of patients had low values of the average parameters of LH, FSH, free and total testosterone (normogonadotropic hypogonadism) against normoprolactinemia. The levels of adrenocorticotropic hormone, thyroid-stimulating hormone, free thyroxine, and cortisol were within normal limits. Folliculometry results showed a high incidence of follicular persistence, anovulatory disorders and follicular atresia. Conclusions. In young women with the metabolic syndrome, secondary amenorrhea prevails in the structure of menstrual dysfunction — 8 (32.0 %) cases. Hyperandrogenic anovulation following hyperinsulinemia underlies the menstrual dysfunction.
Профіль чинників ризику серцево-судинних захворювань при ішемічній хворобі серця в осіб із нормальним і порушеним вуглеводним обміном
Authors: Cherniavska І.V. 
Published: December 2016

Мета дослідження: провести порівняльний аналіз профілю чинників ризику розвитку серцево-судинних захворювань у хворих на ішемічну хворобу серця (ІХС) з нормальним і порушеним вуглеводним обміном. Матеріали і методи. Під спостереженням перебували 142 пацієнти. З метою оцінки частоти різних форм ІХС залежно від стану вуглеводного обміну були сформовані такі групи: перша група — 83 хворі на цукровий діабет (ЦД) 2-го типу, друга група — 34 хворі з порушенням толерантності до глюкози (ПТГ), третя група — 25 пацієнтів із нормальним вуглеводним обміном. Для виявлення ішемічних змін міокарда проводили амбулаторний добовий моніторинг електрокардіограми з обов’язковим досягненням субмаксимальної частоти серцевих скорочень у процесі дослідження. Результати. Безбольова ішемія міокарда була виявлена у 19 (22,9 %) хворих на ЦД 2-го типу, у 3 (8,8 %) осіб із ПТГ і у 2 (8,0 %) пацієнтів із нормальним вуглеводним обміном. Паління, обтяжена спадковість, порушення в системі гемостазу вірогідно частіше траплялися в групі хворих на ЦД 2-го типу з безбольовою ішемією міокарда порівняно з хворими на ЦД 2-го типу без ІХС. Профіль загальнопопуляційних чинників ризику розвитку серцево-судинних захворювань у хворих на ІХС і цукровий діабет 2-го типу належить до найбільш несприятливих. У той же час у пацієнтів із ранніми порушеннями вуглеводного обміну і нормальним вуглеводним обміном він статистично значимо не розрізняється. Висновки. Хворі на ЦД 2-го типу з безбольовою ішемією міокарда порівняно з хворими на ЦД 2-го типу без ІХС мають вірогідно більш виражені порушення показників загальнопопуляційних чинників ризику розвитку серцево-судинних захворювань.
Удосконалення хірургічної техніки ампутації пальців та лікування хворих із синдромом діабетичної стопи
Authors: Prystupiuk M.O. , Bezrodnyi B.Р. 
Published: December 2016

Здійснені хірургічні втручання у 31 хворого на цукровий діабет, ускладнений синдромом діабетичної стопи нейропатичної та нейроішемічної форм. Групу спостереження становили 11 чоловіків віком 60,50 ± 1,50 року та 20 жінок віком 70,95 ± 1,45 року у середньому. До контрольної групи увійшло 30 пацієнтів. За віком, статтю та супутньою патологією групи були репрезентативні. Усім хворим проведена ампутація фаланг пальців за запропонованою методикою. В лікуванні ран хворих основної групи використовували сорбентні препарати в комбінації із застосуванням ультразвукової кавітації та накладанням на рану апаратної вакуумної пов’язки. У контрольній групі хворих в лікуванні ран використовували пов’язки з розчинами антисептиків та мазьові пов’язки. Тривалість перебування у стаціонарі до пластичного закриття ранового дефекту становила в середньому 15,50 ± 1,12 дня у хворих основної групи та 24,42 ± 0,13 дня у хворих контрольної групи.
Информационное обеспечение доказательной охраны здоровья. Часть ІІ
Authors: Puzanovа О.G. , Gruzeva T.S. 
Published: December 2016

Обосновано усиление значимости систематических обзоров как информационных источников доказательной охраны здоровья. Приведено определение, освещены методологические основы создания систематических обзоров и информационные ресурсы, особенности дифференциального электронного поиска и использования дополнительных поисковых стратегий, критического оценивания и т.п.
Якість кісткової тканини та її мінеральна щільність у чоловіків із переломами тіл хребців
Authors: Povoroznyk V.V. , Musiienko A.S. , Dzerovych N.I. 
Published: December 2016

Традиційно мінеральна щільність кісткової тканини (МЩКТ) вважалась основним чинником, що визначає міцність кісткової тканини. Однак було показано, що міцність кістки й ризик перелому залежать від декількох параметрів: макрогеометрії кори кістки, МЩКТ, мікроархітектури губчастої кісткової тканини, мікропошкоджень, мінералізації та метаболізму кісткової тканини. Попередні дослідження виявили, що якість трабекулярної кісткової тканини (TBS) вірогідно знижується в чоловіків із віком, проте досі не вивчено показник TBS в українських чоловіків із переломами, зокрема, тіл хребців. Метою дослідження є визначення показників якості та МЩКТ у чоловіків із переломами тіл хребців. Обстежені 243 чоловіки віком 30–89 років, які були розділені на групи згідно з геронтологічною класифікацією: 30–44 роки (n = 46), 45–59 років (n = 83), 60–74 роки (n = 86), 75–89 років (n = 28). Основну групу становили 52 чоловіки з низькоенергетичними переломами тіл хребців в анамнезі (середній вік — 59,8 ± 13,7 року, середній зріст — 1,73 ± 6,98 м, середня маса тіла — 79,0 ± 14,9 кг), контрольну групу — 191 чоловік без переломів (середній вік — 57,4 ± 13,7 року, середній зріст — 1,74 ± 6,89 м, середня маса тіла — 76,5 ± 9,3 кг). Методом двох­енергетичної рентгенівської денситометрії (Prodigy, GE Lunar, Мадісон, США) досліджували МЩКТ на рівні поперекового відділу хребта (L1–L4), шийки стегнової кістки, усього скелета та ультрадистального відділу кісток передпліччя. Показник TBS (L1–L4) поперекового відділу хребта визначали за допомогою методики TBS iNsight (Med-Imaps, Pessac, Франція). У результаті проведеного дослідження встановлено, що показник TBS (L1–L4) був вірогідно нижчим в основній групі (30–44 роки — 1,083 ± 0,187, 45–59 років — 1,025 ± 0,248, 60–74 роки — 1,084 ± 0,170, 75–89 років — 0,951 ± 0,170) порівняно з контрольною групою (30–44 роки — 1,276 ± 0,121, 45–59 років — 1,226 ± 0,156, 60–74 роки — 1,150 ± 0,175, 75–89 років — 1,183 ± 0,174); F = 1,56; р < 0,001. МЩКТ на рівні поперекового відділу хребта (F = 1,52; р < 0,001) і шийки стегнової кістки (F = 1,10; р < 0,001) також була вірогідно нижчою в основній групі порівняно з показниками контрольної групи.