bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
ПОСТГІСТЕРЕКТОМІЧНІ ПОРУШЕННЯ ТА ОСОБЛИВОСТІ ОЦІНКИ ЯКОСТІ ЖИТТЯ.
Authors: Havrylyuk H. M. , Makarchuk O. M. 
Published: November 2016

В останні роки відмічається розвиток міоми матки у жінок з нереалізованою репродуктивною функцією, причому зростає частка поєднаних форм гіперпластичних процесів репродуктивної системи – у 20–25 % жінок у віці до 30 років і у 60 % – у віці старше 40 років. Мета – оцінка окремих показників метаболічного гомеостазу у пацієнток з міомою матки після оперативного її оздоровлення та оцінка показників якості життя. Проведено комплексне обстеження і оперативне лікування 40 жінок репродуктивного віку з міомою матки, яким виконано гістеректомію зі збереженням придатків. У контрольну групу ввійшли 20 соматично здорових жінок. Використано загальноприйняті клініко-лабораторні обстеження, лабораторну оцінку гормонального статусу, ліпідного профілю, оцінку характеру розподілу жирової тканини і ступеня ожиріння за індексом маси тіла, ультразвукове дослідження (УЗД) органів малого таза, печінки, нирок, щитоподібної залози, молочних залоз. Якість життя вивчали на основі комплексної оцінки, з використанням модифікованої шкали SF-36 та дослідженням таких важливих показників, як енергійність, сон, емоційні реакції, соціальна ізоляція, фізична активність, больові відчуття. Усі види статистичної обробки виконано за допомогою стандартного пакета «Statistica for Windows – 6,0». Загалом, при аналізі показників гормонального профілю у жінок із проявами постгістеректомічного синдрому через 5 років після операції встановлено у 36,66 % випадків статистично достовірне підвищення рівня пролактину, у 40,00 % – гіпоестрогенію та у 46,66 % пацієнток – ознаки гіперандрогенії, підтверджені лабораторними критеріями. Зміна якості життя у пацієнток із гіперпластичними процесами матки у післяопераційному періоді проявлялася: зниженням фізичної активності у 43,33 % випадків, ростом сексуальних дисфункцій – у 36,66 %, пригніченням психічного стану, конфліктною спрямованістю соціальної поведінки, ослабленням ролевих функцій та суб’єктивним погіршенням загального здоров’я та якості життя у 51,66 % випадків. Віддалені наслідки після оперативного втручання супроводжуються прогресивною гіпоестрогенією із погіршенням функції яєчників, що відображалося у зменшенні їх об’єму при ультразвуковому дослідженні, зменшенні числа та розмірів фолікулів, погіршенні кровопостачання яєчників, зниженні кровотоку в басейні внутрішньої здухвинної артерії та суб’єктивним погіршенням загального здоров’я та якості життя.
ОПТИМІЗАЦІЯ ВИБОРУ МЕТОДУ ЕНДОСКОПІЧНОЇ ОПЕРАЦІЇ У ПАЦІЄНТІВ З НЕПЛІДДЯМ , ОБУМОВЛЕНИМ СИНДРОМОМ ПОЛІКІСТОЗНИХ ЯЄЧНИКІВ.
Authors: Ievtushok B. A. , Gorovenko N. H. , Kuznіetsov I. P. 
Published: November 2016

У роботі представлені результати відновлення репродуктивної функції у жінок з ендокринною формою безпліддя, обумовленого синдромом полікістозних яєчників, шляхом оптимізації методу ендоскопічного хірургічного лікування. Рівень репродуктивних гормонів у групі жінок до оперативного лікування характеризувався достовірним підвищенням у 2,4 раза вмісту загального тестостерону (р<0,001). Гормональний профіль жінок із СПКЯ відзначається дисбалансом репродуктивних гормонів з підвищеною продукцією андрогенів, які призводять до формування кістозної атрезії фолікулів з гіперплазією тека клітин, строми і ущільнення білкової оболонки яєчників. Порівняння двох методів оперативного втручання показало перевагу декапсуляції 1/3 яєчників, як найбільш обґрунтованої патогенетично, що сприяє відновленню двофазного циклу, овуляції і реалізації репродуктивної функції пацієнток.
СУЧАСНІ ПОГЛЯДИ НА ДІАГНОСТИКУ ТА ЛІКУВАННЯ ЗВИЧНОГО АБОРТУ.
Authors: Kryvopustov O. S. 
Published: November 2016

Звичний аборт є складною мультифакторіальною патологією. Він зумовлює важку психологічну травму не тільки через саме втрату вагітності, але і через невизначеність причин, які до цього призвели (більше ніж у 50 % випадків), дискусійність плану подальшого лікування даної патології та невідомий результат наступної вагітності. В статті наведено аналітичний огляд літератури щодо сучасних підходів до діагностики та лікування звичного аборту.
МОНІТОРИНГОВА ОЦІНКА БІОФІЗИЧНОГО ПРОФІЛЮ ПЛОДА ПРИ ІДІОПАТИЧНОМУ МАЛОВОДДІ І БАГАТОВОДДІ.
Authors: Maliar V. V. 
Published: November 2016

Проведена оцінка біофізичної активності плода у вагітних в 30–32 тижні гестації при помірному ідіопатичному маловодді і багатоводді. Доведено, що виразність змін величин КТГ і біофізичної активності плода залежить як від плацентарно-плодового кровоплину, так від змін об’єму навколоплодового середовища.
ОСОБЛИВОСТІ ДІАГНОСТИКИ ТА ЛІКУВАННЯ БАКВАГІНОЗУ У ВАГІТНИХ.
Authors: Nahornа V. F. , Hrytsenko A. A. , Moskalenko T. Ya. 
Published: November 2016

Авторами на підставі обстеження 60 вагітних з баквагінозом наведені значні розбіжності результатів різних діагностичних методів та різна ефективність лікування залежно від етіологічного фактора. Найбільш достовірним визнано вимірювання рН піхвового вмісту та виявлення збудників Gardnerella vaginalis, Atopobium vaginalis за допомогою методів ДНК-технологій. Лікування потребує призначення різних препаратів залежно від етіологічного фактора.
ЗАСТОСУВАННЯ ОБ’ЄКТИВНОЇ ОЦІНКИ ГЛИБИНИ НАРКОЗУ ДЛЯ ОПТИМІЗАЦІЇ ЗНЕБОЛЕННЯ КЕСАРСЬКОГО РОЗТИ- НУ.
Authors: Oliinyk O. V. , Yakymchuk O. M. 
Published: November 2016

В статті проведений ретельний аналіз знеболення кесарського розтину загальним наркозом з контролем рівня глибини з об’єктивною оцінкою глибини наркозу. В дослідження було включено 62 вагітні жінки, розділені на дві групи: дослідна група – 31 пацієнтка була під загальним знеболенням з контролем рівня глибини наркозу з об’єктивною оцінкою глибини наркозу (біспектральний індекс) та контрольна група – 31 жінка – з суб’єктивною оцінкою глибини загальної анестезії. Отримані результати дозволяють зробити висновки про достовірне зменшення часу відновлення свідомості пацієнток після закінчення операції, зниження побічних реакцій у матері та новонародженої дитини в дослідній групі.
ПАТОМОРФОЛОГІЧНІ ТА ІМУНОГІСТОХІМІЧНІ МАРКЕРИ ЕНДОМЕТРІ Я ТА ЛЕЙОМІОМАТОЗНИХ СТРУКТУР НА ФОНІ АДЕНОМІОЗУ.
Authors: Senchuk A. Ya. , Hychka S. H. , Pokrovenko O. B. , Doskoch I. O. 
Published: November 2016

З метою вивчення морфологічних критеріїв, що вказують на наявну тенденцію до росту лейоміоми, прогресування аденоміозу, дифузного лейоміоматозу, гіперпластичних процесів в ендометрії і для вибору тактики оперативного лікування досліджено 15 випадків операційного матеріалу пацієнток, яким була виконана екстирпація матки. Визначено, що аденоміоз частіше поєднується з дифузним лейоміоматозом тіла матки. У вогнищах лейоміоматозу, розташованих перифокально ділянкам аденоміозу, спостерігається мінімальна активність (Кі-67) гладеньком’язових клітин; більш периферично – реакція є негативною, що свідчить про незначну роль дифузного лейоміоматозу в процесах росту та збільшення розмірів матки. Експресія стероїдних рецепторів в ендометрії найбільш виражена у функціональному шарі і зменшується в базальних відділах.
ПРОФІЛАКТИКА ПЕРИНАТАЛЬНИХ ВТРАТ ПРИ СИФІЛІСІ.
Authors: Yaremchuk T. P. , Sira O. T. , Hrabovska T. V. , Lutsyk T. O. , Marchenko N. Ye. 
Published: November 2016

Методи профілактики перинатальних втрат при сифілісі визначені на основі вивчення клініко-епідеміологічних особливостей і структури репродуктивних та перинатальних втрат серед 712 випадків сифілісу у вагітних в ЛОКПЦ, ЛОКЛ та ЛКОШВД № 1 в 2011–2015 роках. Профілактика перинатальних втрат складається з організаційних заходів Ж/К щодо раннього звернення вагітних у межах І триместру з приводу доношування вагітності й охоплення реакцією Вассерманна всіх вагітних при 1-му зверненні в Ж/К, поліпшення санітарно-просвітницької роботи акушерів-гінекологів і сімейних лікарів серед населення та молоді навчальних закладів, особливо підлітків, з метою роз’яснення здорового способу життя, попередження інфікування населення сифілісом та іншими збудниками сексуально- трансмісивних інфекцій, особливо підлітків, соціальної адаптації підлітків і їх статевого виховання.
Прогнозування ризику неспроможності біліодигестивних анастомозів на основі побудови комплексної спектрофотометричної моделі стінки холедоха
Authors: Savoliuk S. I. , Losiev V. O. 
Published: November 2016

У роботі проведено аналіз лікування 156 пацієнтів, яким було застосовано метод хірургічної корекції у формі створення біліодигестивних анастомозів в умовах гострого холангіту. Досліджували питання виникнення неспроможності створених біліодигестивних анастомозів у післяопераційному періоді. Було встановлено, що хронічний запальний процес стінки загальної жовчної протоки призводить до необоротних кількісних та якісних змін шарнірної структури колагенових волокон. Ступінь морфофункціональних змін колагенових волокон стінки загальної жовчної протоки корелює з ризиком виникнення неспроможності біліодигестивних анастомозів. Інтраопераційна діагностика гістооптичних змін колагенових волокон відбувалась за допомогою поляризаційної оптичної мікроскопії, яку визнано як експрес-методику оцінки зазначених змін із подальшою побудовою моделі стінки холедоха та виконанням подальшої корекції операційного втручання залежно від результатів зазначених комплексних досліджень.
Вдосконалені методики протистенотичних анастомозів кінець в кінець у шлунковій хірургії
Authors: Bedenyuk A. D. , Yakubenko E. V. 
Published: November 2016

На 21 органокомплексах трупів людей розроблено техніку виконання різних варіантів протистенотичних анастомозів кінець в кінець, які успішно впроваджено в клінічну практику при традиційних і трубчастих резекціях шлунка (ТРШ) (рис. 1): 1) з кутоподібним (кутовим) посіченням стінок анастомозованих органів (5 випадків) – рис. 1, а; 2) з S-подібним посіченням анастомозованих країв (5 випадків) – рис. 1, б; 3) з дугоподібним посіченням країв органів (5 випадків), що анастомозуються, – рис. 1, в, які дозволили нам апробувати в клініці експериментальні напрацювання з вивченням стану судинно-нейроклітинних мікрокомплексів інтрамуральних гангліїв міжм’язового нервового сплетення стінок шлункової кукси на капілярно-нейроклітинному рівні в різні віддалені терміни після клиноподібно-трубчастих резекцій (КТРШ) 1/3 та 2/3 шлунка з різними варіантами відновлення шлунково-кишкового тракту. Підтверджено ефективність розроблених методик операцій.
Симультанні лапароскопічні операції у хворих на жовчнокам’яну хворобу та супутню хірургічну абдомінальну патологію
Authors: Haley M. M. , Dziubanovskyi I. Ya. 
Published: November 2016

Проведено аналіз малоінвазивного хірургічного лікування хворих із жовчнокам’яною хворобою і супутніми хірургічними захворюваннями лікарні в період 2009–2015 рр. у відділенні інвазивних методів діагностики та лікування Волинської обласної клінічної лікарні. Встановлено зручну черговість симультанних операційних лапароскопічних втручань у хворих із ЖКХ. Віднайшли оптимальне стереометричне співвідношення робочих інструментів при виконанні симультанних лапароскопічних операційних втручань.
Поєднання лапароскопічних та електрозварювальних технологій у лікуванні хворих з гострим апендицитом як фактор профілактики інтраабдомінальних ускладнень
Authors: Savoliuk S. I. , Balatskyi R. O. 
Published: November 2016

У роботі проаналізовано результати операційного лікування 96 хворих із гострим апендицитом. Серед пацієнтів переважали жінки – 54 (56,3 %). Всім хворим виконували лапароскопічну апендектомію як під загальною анестезією, так і регіонарним знеболюванням. Хворим основної групи обробку брижі та формування кукси червоподібного відростка виконували методом зварювання живих тканин. У контрольній групі обробку брижі здійснювали традиційною коагуляцією та кліпуванням, а формування кукси проводили лігатурним методом, з обробкою її монополярною коагуляцією. При мікробіологічному дослідженні із кукси червоподібного відростка в основній групі пацієнтів росту мікроорганізмів не виявлено у 100 %, в контрольній групі після обробки кукси монополярною коагуляцією у 9 (27,3 %) виявили помірний бактеріологічний ріст (p>0,05). Інтраабдомінальних ускладнень в основній групі не виявлено, в контрольній діагностовано інфільтрат у правій здухвинній ділянці без клінічних проявів у післяопераційному періоді у 4 (12,1 %) пацієнтів (p>0,05). Медикаментозне лікування пацієнти основної групи отримували 1–2 дні (p<0,05), контрольної 3–4 дні. Середній ліжко-день в основній групі склав (1,5±0,5) доби (p<0,05), в контрольній – (3,0±0,5) доби. Поєднання лапароскопічних та електрозварювальних технологій у лікуванні хворих з гострим апендицитом характеризується зменшенням ризику виникнення післяопераційних інтраабдомінальних ускладнень або повною їх відсутністю, меншим больовим синдромом у післяопераційному періоді, коротким періодом стаціонарного лікування та швидкою реабілітацією.
Особливості коагулопатії у дітей із судинними пухлинами і судинними мальформаціями
Authors: Benzar I. M. 
Published: November 2016

Коагулопатію при судинних мальформаціях і судинних пухлинах нерідко називають синдромом Касабаха–Меріт, хоча вони відрізняються за механізмом виникнення, клінічними проявами і способом лікування. Метою роботи було вивчення особливостей коагуляційних порушень у дітей з судинними пухлинами і венозними мальформаціями. У дослідження включено 41 дитину із судинними аномаліями за період 2011–2015 років. Пацієнтів поділено на дві групи: до першої групи включено 18 дітей із венозними мальформаціями (ВМ) віком від 2 місяців до 17 років, до другої – 23 дитини із судинними пухлинами площею понад 10 см2 вікомвід 10 днів до 8 місяців. Судинні пухлини включали інфантильні гемангіоми (ІГ) (78,3 %), уроджені гемангіоми (13,1 %), китицеву ангіому (4,3 %) і капошиформну гемангіоендотеліому (КГЕ) (4,3 %). Для дітей із судинними пухлинами максимум клінічних проявів припадає на вік 4–5 місяців, тоді як для дітей з ВМ характерний широкий віковий діапазон – від 1 місяця до 17 років. У дітей з ВМ площа солітарного ураження або сума площі окремих вогнищ перевищувала 10 см2 у 66,7 % пацієнтів, флеболіти діагностовано у 27,8 %, підвищення рівня D-димерів – у 83,3 %. Серед цих пацієнтів зниження рівня фібриногену нижче 1,5 г/л спостерігали лише у 16,7 % випадків. У дітей із підвищеним вмістом D-димерів площа ВМ перевищувала 10 см2, флеболіти діагностовано у 80 %. У дітей з ІГ коагуляційних порушень не виявлено. Помірну тромбоцитопенію (70–80 × 109/л) діагностовано в дівчинки віком 8 місяців з китицевою ангіомою, тяжку тромбоцитопенію (6–8 × 109/л) діагностовано в новонародженої дівчинки з КГЕ. Для лікування коагулопатії у дітей з ВМ використовували низькомолекулярний гепарин. Зниження рівня D-димерів спостерігали на 5–7 добу від початку лікування. Тромбоцитопенію виявлено лише у дітей першого року життя з локально агресивними пухлинами. У 83,3 % дітей з ВМ діагностовано підвищення рівня D-димерів. Ризик коагулопатії у дітей з ВМ підвищується за наявності флеболітів і ВМ великої (більше 10 см2) площі. Для лікування коагулопатії при ВМ ефективним є низькомолекулярний гепарин.
Long‐Term Visit‐to‐Visit Blood Pressure Variability and Renal Function Decline in Patients With Hypertension Over 15 Years
Authors: Chia Yook Chin , Lim Hooi Min , Ching Siew Mooi 
Published: November 2016

Background

Visit‐to‐visit variability of systolic blood pressure (
SBP
) has been shown to contribute to cardiovascular events and all‐cause mortality. However, little is known about its long‐term effect on renal function. We aim to examine the relationship between visit‐to‐visit blood pressure variability (
BPV
) and decline in renal function in patients with hypertension and to determine the level of systolic
BPV
that is associated with significant renal function decline.

Methods and Results

This is a 15‐year retrospective cohort study of 825 hypertensive patients. Blood pressure readings every 3 months were retrieved from the 15 years of clinic visits. We used
SD
and coefficient of variation as a measure of systolic
BPV
. Serum creatinine was captured and estimated glomerular filtration rate was calculated at baseline, 5, 10, and 15 years. The mean
SD
of
SBP
was 14.2±3.1 mm Hg and coefficient of variation of
SBP
was 10.2±2%. Mean for estimated glomerular filtration rate slope was −1.0±1.5 mL/min per 1.73 m
2
per year. There was a significant relationship between
BPV
and slope of estimated glomerular filtration rate (
SD
:
r
=−0.16,
P
<0.001; coefficient of variation:
r
=−0.14,
P
<0.001, Pearson's correlation).
BPV
of
SBP
for each individual was significantly associated with slope of estimated glomerular filtration rate after adjustment for mean
SBP
and other confounders. The cutoff values estimated by the receiver operating characteristic curve for the onset of chronic kidney disease for
SD
of
SBP
was 13.5 mm Hg and coefficient of variation of
SBP
was 9.74%.

Conclusions

Long‐term visit‐to‐visit variability of
SBP
is an independent determinant of renal deterioration in patients with hypertension. Hence, every effort should be made to reduce
BPV
in order to slow down the decline of renal function.
Overseas-Chinese Women and Education (华侨妇女与教育)
Authors: Wong (黄以琳) Yee Lam Elim 
Published: November 2016

Traditionally, Chinese women were seen as homemakers. They were expected to stay home and to take care of their children while their husbands were out at work. The overseas Chinese in Japan were no exception. Most of the first generation who followed their husbands to Japan were housewives. Although a number of women helped out in the family business alongside their husbands, overseas-Chinese women were positioned as “stay-home mothers” and “helping wives.” This research aims to question and reposition the perception of overseas Chinese women in Japan. I utilized fieldwork, primary and secondary textual sources, and oral-history interviews to study the representation of overseas-Chinese women in Yokohama’s Chinatown. Analysis of my fieldwork materials and life stories of the overseas-Chinese women allows me to argue that the second and third generations of overseas-Chinese women in Yokohama were no ordinary housewives but pioneers in supporting overseas-Chinese education. I explored how members of a women’s Association founded and managed education services and cultural activities in the Yokohama’s Chinatown community. This research is the first English-language project that investigates the relationship between overseas-Chinese women and education. It fills in the gaps in existing literature by highlighting the role of overseas-Chinese women, the history of overseas-Chinese education, and the relationship between ethnic-Chinese identity formation and the input of overseas-Chinese women in Yokohama’s Chinatown.传统中国妇女被一向视为主妇，以在家中照顾孩子扶助丈夫为业。在日华侨妇女也并无例外: 不少跟随丈夫来日的第一代华侨妇女一般都是家庭主妇。 虽然仍一有小部分华侨妇女与丈夫一同打理家庭生意，总的来说，第一代华侨妇女被塑造为「留家母亲」及「协助丈夫的妻子」的形象。 此研究旨在提出及重新检视在日华侨妇女的角色。 笔者以亲身考察与口述历史访问的方法，以一手及二手资料佐证，探讨日本横滨中华街的华侨妇女之情况。 透过实地考察和华侨妇女们的真实故事，笔者发现第二及第三代华侨妇女经已不在单单担任持家的主妇及母亲的角色，更是推动在日华侨教育的先锋。 此研究将深入探讨横滨一华侨妇女团体成立及发展华侨教育及文化活动的历史，为首个以英文撰写有关在日华侨妇女与华侨教育发展的学术论文。，旨在填补现时学述上有关华侨研究的空隙，包括华侨妇女角色、在日华侨教育之历史及在日华侨民族认同华侨教育的关系。This article is in English.
The Perception of the Importance of Chinese Cultural Values (马来西亚和台湾华商对华人文化价值观认同的比较分析)
Authors: Siah (谢保泉) Poh Chua , Chong (张敬豪) Keng How 
Published: November 2016

The main objective is to compare the perception of the importance of Chinese cultural values by Chinese entrepreneurs in Malaysia and Taiwan. A questionnaire that included demographic data and a survey of Chinese values was distributed by mail to Chinese entrepreneurs in Malaysia and Taiwan. A total of 95 questionnaires from Malaysia and 70 from Taiwan were returned. The results showed that perceptions of the importance of Chinese values are quite similar among Chinese entrepreneurs in Malaysia and Taiwan, and that some differences might be explained by social context. Overall, Chinese entrepreneurs in Malaysia perceived Chinese values to be more important than did Chinese entrepreneurs in Taiwan.这个研究报告的主要目的在比较马来西亚和台湾华裔企业家对华人文化价值观重要性的认同。研究是以问卷调查方式进行, 并以邮寄方式分发给在马来西亚和台湾的华裔企业家。 问卷内容包括了一些个人基本资料的测量及华人价值观量表。这项研究一共回收了95 份来自马来西亚华裔企业家及70份来自台湾华裔企业家的问卷。分析结果显示马来西亚和台湾华裔企业家对华人文化价值观的重要性认同相当类似，而一些不同的华人文化价值观的重要性的认同可能和他们所处的社会情况有关。整体而言，马来西亚华裔企业家对华人文化价值观的重要性认同稍高于台湾华裔企业家。This article is in English.
An Evaluation of the North American Regional Reanalysis Simulated Soil Moisture Conditions during the 2011–13 Drought Period
Authors: Leeper Ronald D. , Bell Jesse E. , Vines Chanté , Palecki Michael 
Published: November 2016

Abstract
Accurate and timely information on soil moisture conditions is an important component to effectively prepare for the damaging aspects of hydrological extremes. The combination of sparsely dense in situ networks and shallow observation depths of remotely sensed soil moisture conditions often force local and regional decision-makers to rely on numerical methods when assessing the current soil state. In this study, soil moisture from a commonly used, high-resolution reanalysis dataset is compared to observations from the U.S. Climate Reference Network (USCRN). The purpose of this study is to evaluate how well the North American Regional Reanalysis (NARR) captured the evolution, intensity, and spatial extent of the 2012 drought using both raw volumetric values and standardized anomalies of soil moisture. Comparisons revealed that despite a dry precipitation bias of 22% nationally, NARR had predominantly wetter 5-cm volumetric soil conditions over the growing season (April–September) than observed at USCRN sites across the contiguous United States, with differences more pronounced in drier regions. These biases were partially attributed to differences between the dominant soil characteristics assigned to the modeled grid cells and localized soil characteristics at the USCRN stations. However, NARR was able to successfully capture many aspects of the 2012 drought, including the timing, intensity, and spatial extent when using standardized soil moisture anomalies. Standardizing soil moisture conditions reduced the magnitude of systematic biases between NARR and USCRN in many regions and provided a more robust basis for utilizing modeled soil conditions in assessments of hydrological extremes.