bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Телмісартан і фіксована комбінація «S-амлодипін/аторвастатин» у лікуванні гіпертонічної хвороби: досвід та перспективи клінічного використання
Authors: Mishchenko L.A. , Svishchenko Ye.P. , Bozhenko H.M. 
Published: September 2016

Метою дослідження є оцінка антигіпертензивної ефективності телмісартану та його впливу на активність системного запалення і показники вуглеводного та ліпідного метаболізму у хворих на гіпертонічну хворобу (ГХ). Матеріали та методи. Обстежено 29 пацієнтів із ГХ І–ІІ стадії, 1–2-го ступеня, яким після 7-денного безмедикаментозного періоду та через 6 місяців терапії телмісартаном проводили комплексне клінічне дослідження, амбулаторне моніторування артеріального тиску (АТ), визначення вмісту С-реактивного протеїну (СРП), интерлейкіну-6 (ІЛ-6) і фактора некрозу пухлини α (ФНП-α), показників вуглеводного (глюкоза, інсулін, НОМА, глікований гемоглобін (HbA1с)) та ліпідного метаболізму. Результати. Монотерапія телмісартаном дозволила досягти цільового АТ у 75,6 % пацієнтів; через 6 місяців лікування зниження систолічного АТ становило 20 мм рт.ст., діастолічного АТ — 13 мм рт.ст. Препарат сприяв відновленню нормального двофазного ритму АТ у пацієнтів з вихідними його порушеннями та зменшував варіабельність систолічного АТ в нічні години. Обговорення. Під впливом телмісартану відбулось поліпшення показників вуглеводного обміну, що проявлялось достовірним зменшенням базальної інсулінемії на 21,5 %, зниженням рівня глюкози з 5,5 ± 0,2 ммоль/л до 5,3 ± 0,1 ммоль/л (р = 0,04) і HbA1c з 5,6 ± 0,1 % до 5,4 ± 0,1 % (р = 0,04). На фоні прийому телмісартану зменшився вміст у крові тригліцеридів на 17 % (р = 0,03), спостерігалась тенденція до зниження рівня загального холестерину та холестерину ліпопротеїдів низької щільності. Встановлено, що лікування телмісартаном сприяє зниженню сироваткового рівня СРП на 13,9 % (р = 0,04) та ІЛ-6 на 36,4 % (р = 0,02), проте не впливає на вміст ФНП-α в крові хворих на ГХ. Висновки. Отримані дані свідчать про високу антигіпертензивну ефективність і сприятливі метаболічні ефекти телмісартану, а також його здатність пригнічувати активність запалення низької градації. В статті також обґрунтовано поєднане використання телмісартану та фіксованої комбінації «S-амлодипін/аторвастатин» з точки зору поліпшення прогнозу хворих на ГХ за рахунок синергізму антигіпертензивного та ліпідознижуючого потенціалу і плейотропних ефектів цих препаратів, дія яких направлена на сповільнення прогресування ГХ і атеросклерозу.
Артериальная гипертензия: 35-летняя динамика распространенности и эффективности ее контроля на популяционном уровне среди мужчин, проживающих в городе
Authors: Kvasha O.O. , Horbas I.M. , Smirnova I.P. , Sribna O.V. 
Published: September 2016

Цель: изучение на популяционном уровне динамики распространенности артериальной гипертензии и эффективности ее контроля среди мужчин в возрасте 18–64 лет, проживающих в городе. Материал и методы. Представлены данные анализа 5 случайных репрезентативных выборок мужчин, проживающих в г. Киеве и обследованных в 1980, 2000, 2005, 2010 и 2015 гг. Результаты. Распространенность артериальной гипертензии, по последним данным, составляет 24,8 %. Осведомленность пациентов составляет 51,6 %. При незначительных колебаниях в охвате медикаментозным лечением его эффективность за 35 лет увеличилась с 9,7 до 16,1 %. Увеличилась частота приема пациентами рекомендованных препаратов. Отмечено ухудшение профиля риска, связанного с ростом частоты распространенности сопутствующих факторов риска и увеличением их ассоциативности. Выводы. Таким образом, проведенное исследование показало, что артериальная гипертензия широко распространена среди мужчин в возрасте 18–64 лет, проживающих в городе. За 35 лет отмечается ухудшение эпидемиологической ситуации. Регистрируется увеличение эффективности лечения, и остается неудовлетворительной коррекция сопутствующих факторов риска.
Роль длительности артериальной гипертензии и возраста в развитии когнитивных нарушений у больных гипертонической болезнью
Authors: Dotsenko M.Ya. , Herasymenko L.V. , Boev S.S. , Shekhunova I.O. 
Published: September 2016

Актуальность. В многочисленных работах подчеркивается роль артериальной гипертензии в развитии когнитивных нарушений. Почти все данные получены на популяции лиц старшей возрастной группы, поэтому представляет интерес раннее выявление когнитивных нарушений у больных гипертонической болезнью трудоспособного возраста. Цель работы: определение роли возраста и длительности артериальной гипертензии в развитии когнитивных нарушений у больных гипертонической болезнью II стадии. Материалы и методы. Обследовано 102 больных гипертонической болезнью II стадии, средний возраст которых 49,84 ± 0,83 года. Пациенты были разделены по возрасту и длительности заболевания на 3 группы. Для изучения когнитивных нарушений применяли ряд нейропсихологических тестов. ­Результаты. Достоверное снижение показателей теста Монреальской шкалы оценки когнитивных функций (MoCA) на 6,1 % отмечается в третьей группе пациентов старше 56 лет по сравнению с пациентами до 45 лет первой группы. В группе с длительностью заболевания до 5 лет когнитивные нарушения отсутствовали. Показатели MoCA-теста в группе больных с длительностью гипертонической болезни более 10 лет достоверно меньше в сравнении с группой до 5 лет продолжительности заболевания и от 5 до 10 лет — на 9,9 и 4,9 % соответственно. Выводы. Нами установлено, что с увеличением длительности заболевания и возраста больных с гипертонической болезнью II стадии трудоспособного возраста отмечается достоверное нарастание когнитивных нарушений. Неотъемлемой частью комплексного обследования больных гипертонической болезнью должно быть выявление когнитивных нарушений.
Досвід застосування мінеральної води в лікуванні хворих на хронічний вірусний гепатит С із супутньою неалкогольною жировою хворобою печінки
Authors: Dragomyretska N.V. , Izha H.M. , Zabolotna I.B. , Kalinichenko M.V. 
Published: September 2016

У статті доведено доцільність внутрішнього курсового прийому мінеральної води (у подвоєному режимі дозування) у комплексному лікуванні хворих на хронічний вірусний гепатит С із супутньою неалкогольною жировою хворобою печінки з метою покращення клінічного перебігу основного та супутньо­го захворювань, відновлення функціонального стану печінки, зменшення інсулінорезистентності.
Досвід застосування парентерального харчування в лікуванні печінкової недостатності
Authors: Nykula T.D. , Moiseienko V.O. , Manzhalii E.H. 
Published: September 2016

Наведено дані про позитивний досвід застосування аміноплазмалю гепа 10% як препарату парентерального харчування, що вирівнює співвідношення між амінокислотами з розгалуженим ланцюгом та ароматичними амінокислотами, нормалізує коефіцієнт Фішера, сприяє переходу печінкової енцефалопатії в більш легку стадію, знижує рівень аміаку в крові, забезпечуючи позитивну динаміку астеновегетативного, цитолітичного, холестатичного, геморагічного синдромів.
Вплив порушень нутритивного статусу на якість життя хворих на хронічні запальні захворювання кишечника
Authors: Stoikevych M.V. 
Published: September 2016

Стаття присвячена актуальній проблемі — впливу нутритивного статусу на якість життя хворих на хронічні запальні захворювання кишечника. Проведено анкетування 80 пацієнтів за допомогою загального (SF‑36) та спеціального (IBDQ) опитувальників. Проаналізовано отримані дані залежно від нутритивного статусу. Встановлено, що зниження нутритивного статусу негативно впливає на якість життя хворих на запальні захворювання кишечника, що обумовлено як кишковими розладами, так і порушенням психоемоційного стану та обмеженням соціальної активності. Найгірші показники якості життя спостерігались у хворих зі зниженим нутритивним статусом.
Особливості моторно-евакуаторної функції кишечника в пацієнтів із різними формами синдрому подразненого кишечника
Authors: Nagieva S.A. , Svintsytskyi A.S. , Dolgaya N.Ye. , Korendovych I.V. 
Published: September 2016

Для оцінки моторно-евакуаторної функції шлунково-кишкового тракту при синдромі подразненого кишечника (СПК) можливе використання ряду методів. Мета даного дослідження полягала в тому, щоб вивчити моторику товстого кишечника у хворих на різні клінічні варіанти СПК, використовуючи метод динамічної сцинтиграфії. Матеріали та методи. У дослідження було включено 107 пацієнтів із СПК (згідно з Римськими критеріями III (2006)). Усі пацієнти були розподілені на 4 групи: I група — хворі на СПК із запором (36 осіб — 33,6 %), II група — на СПК із діареєю (35 — 32,7 %), III група — на неспецифічний варіант СПК (22 — 20,7 %), IV група — на змішаний варіант СПК (14 — 13,0 %). Динамічна сцинтиграфія була виконана з використанням сцинтиляційної гамма-камери OFECT‑1 і електронно-розрахункової машини. Середня активність радіофармпрепаратів (РФП) була взята в розмірі 10 МБк/кг маси тіла пацієнта. Результати. Результати показали, що при СПК із запором проходження РФП зменшується (збільшується радіоактивність у ділянці живота (> 60 %), асиметрія правої та лівої частини кишечника — < 31 %, р < 0,05 у всіх випадках). При СПК із діареєю швидкість проходження РФП збільшилася (радіоактивність у ділянці живота < 60 %, асиметрія правої та лівої частини кишечника > 25 %, р < 0,05 у всіх випадках). Статистично значимих змін у моториці при неспецифічному та змішаному варіанті СПК не виявлено (р > 0,05). Висновок. Використовуючи метод динамічної сцинтиграфії, ми виявили помітне уповільнення проходження РФП у хворих на СПК із запором (р < 0,05), тоді як при СПК із діареєю швидкість проходження РФП була збільшена (р < 0,05). При інших варіантах СПК не було виявлено статистично значимих змін.
Характеристика функціонального стану жовчного міхура та структурних змін печінки при неалкогольній жировій хворобі печінки в дітей
Authors: Zavgorodnya N.Yu. , Lukianenko O.Yu. , Yagmur V.B. , Konenko I.S. 
Published: September 2016

Протягом останнього десятиліття поширеність неалкогольної жирової хвороби печінки досягла масштабів епідемії, вона стала одним з найбільш поширених хронічних захворювань печінки в дитячій популяції. Мета: вивчити взаємозв’язок функціонального стану жовчного міхура зі структурними змінами печінки в дітей з неалкогольною жировою хворобою печінки. Матеріали й методи. Обстежені 34 дитини віком від 8 до 17 років. Визначення стеатозу печінки проводили з використанням апарата FibroScan® 502 touch з визначенням контрольованого параметра ультразвукового затухання (CAP). За даними еластометрії й УЗД органів черевної порожнини з дослідженням функції жовчного міхура пацієнти були розподілені на 4 групи: 1-ша група складалася з 7 пацієнтів зі стеатозом і гіпофункцією жовчного міхура (20,5 %), 2-га група — 6 пацієнтів зі стеатозом і нормокінезією жовчного міхура (17,65 %), 3-тя група — 11 пацієнтів без стеатозу печінки з гіпофункцією жовчного міхура (32,35 %), 4-та група — 10 пацієнтів без стеатозу печінки з нормофункцією жовчного міхура (29,4 %). Результати. Результати сонологічного обстеження продемонстрували, що в дітей 1-ї групи (стеатоз із гіпокінезією жовчного міхура) визначалися значно більші розміри часток печінки порівняно з 4-ю групою (діти без стеатозу з нормофункцією жовчного міхура). Крім того, показники жорсткості паренхіми печінки були максимальні у хворих зі стеатозом печінки й гіпокінезією жовчного міхура. Обговорення. Поєднання стеатозу печінки та гіпокінезії жовчного міхура в дітей супроводжується значним збільшенням розмірів печінки, підвищенням жорсткості паренхіми печінки зі збільшенням ступеня стеатозу. Отримані дані вказують на взаємозв’язок функції жовчного міхура та структурних змін печінки.
Лікувальна тактика при кістозних утвореннях підшлункової залози залежно від їх походження, активності запалення та характеру ускладнень
Authors: Ratchik V.M. , Prolom N.V. , Babii O.M. , Orlovskyi D.V. , Tuzko H.V. 
Published: September 2016

У відділенні хірургії органів травлення ДУ «Інститут гастроентерології НАМН України» за 2011–2015 роки спостерігалися 472 пацієнти з патологічними змінами підшлункової залози. Хірургічне лікування проведене у 87 пацієнтів із кістозними утвореннями підшлункової залози. Залежно від походження та зрілості кіст, стану протокової системи та активності запалення паренхіми підшлункової залози оперативні втручання були розподілені на чотири типи: І — дренуючі (виконано у 52 (59,8 %) пацієнтів); ІІ — цист­ектомічні (4; 4,6 %); ІІІ — резекційно-дренуючі (11; 12,6 %) та ІV — резекційні (14; 16,1 %) операції. Непрямі види оперативних втручань виконано у 6 (6,9 %) пацієнтів. Післяопераційні ускладнення відзначено у 16 (18,3 %) випадках. Летальний кінець був в одному випадку (1,2 %).
Портальная гипертензивная гастропатия (Обзор литературы)
Authors: Stepanov Yu.M. , Simonova O.V. , Didenko V.I. 
Published: September 2016

Статья посвящена портальной гипертензивной гастропатии (ПГГ) — вторичному изменению слизистой оболочки и подслизистого слоя желудка на фоне цирроза печени (ЦП) любой этиологии и сопутствующей ему портальной гипертензии. В обзоре представлены данные, касающиеся истории изучения данной патологии, эпидемиологии, патогенеза, клинических проявлений, методов диагностики и лечения. Показано, что в основе заболевания лежит портальная гипертензия, приводящая к нарушению микроциркуляции в слизистой желудка, и как следствие — к полнокровию и венозному застою. Клиническое течение ПГГ в большинстве случаев бессимптомное. Основным методом диагностики является эндоскопический, базирующийся на определенных макроскопических признаках. В обзоре рассмотрены основные эндоскопические классификации ПГГ. Основные гистологические изменения при ПГГ включают расширение капилляров и венул в слизистом и подслизистом слое без существенного воспаления. Течение ПГГ динамичное. К осложнениям ПГГ относятся хронические и, реже, острые кровотечения. Лечение медикаментозное, с использованием неселективных бета-блокаторов
A Review of Frequency and Pattern of Diseases among Patients in Pakistan
Authors: Khanum Saima , Hina Hafsa , Hanif Muhammad 
Published: September 2016

An important aspect of human life is a sound health. The chance of illness reduces with better health. It is proved that level of mortality, morbidity and infertility lowers with healthy life style. In healthy population the rate of diseases is minimum. Better health also improves school children attendance due to fewer leaves as comparative in illness. For better development of human resource investment should be done on health departments of the country (World Bank, 1993). In Pakistan health care system has been improved by view of physical infrastructure and manpower growth in both public and private setup. However, health care delivery system is not fulfilling the needs of fast growing population of the country. Maternal and infants mortality rate is still high as compared to its other neighboring countries. The conditions would be better by increasing budget allocation to the health sector.
Factors Associated with Auditors' Intention to Train on Optional Technology
Authors: Payne Elizabeth A. , Curtis Mary B. 
Published: September 2016

SUMMARY
Training is one of the most important factors affecting acceptance and use of technology (Venkatesh and Bala 2008). We investigate the timing of technology training as a potential intervention for auditors' resistance to use of optional technology. Appropriate timing may reduce time-related pressures, thus increasing a willingness to train when pressures are lower (during the non-busy season) and reducing resistance to technology use. However, training long before use (again, during the non-busy season) may raise concerns of memory decay. We manipulate training between three time periods (July, November, and December), which vary in both time pressure and closeness to the time when the technology would actually be applied to an audit task. We then elicit perceptions of two pressures commonly recognized in the accounting literature (time pressure and confidence in memory) as well as intentions to train on, and use, the new technology. We find intentions to train are greater when training is available earlier, suggesting that busy season pressure is of greater concern than memory retention. Additionally, intentions to train are directly influenced by intentions to use the technology, ease of use, confidence in memory, task experience, gender, and position in the firm.
Reliability of Performance-Based Clinical Measurements to Assess Shoulder Girdle Kinematics and Positioning: Systematic Review
Authors: D'hondt Norman E. , Kiers Henri , Pool Jan J.M. , Hacquebord Sijmen T. , Terwee Caroline B. , Veeger Dirkjan (H.E.J.) 
Published: September 2016

Abstract

Background
Deviant shoulder girdle movement is suggested as an eminent factor in the etiology of shoulder pain. Reliable measurements of shoulder girdle kinematics are a prerequisite for optimizing clinical management strategies.

Purpose
The purpose of this study was to evaluate the reliability, measurement error, and internal consistency of measurements with performance-based clinical tests for shoulder girdle kinematics and positioning in patients with shoulder pain.

Data Sources
The MEDLINE, Embase, CINAHL, and SPORTDiscus databases were systematically searched from inception to August 2015.

Study Selection
Articles published in Dutch, English, or German were included if they involved the evaluation of at least one of the measurement properties of interest.

Data Extraction
Two reviewers independently evaluated the methodological quality per studied measurement property with the 4-point-rating scale of the COSMIN (COnsensus-based Standards for the selection of health Measurement INstruments) checklist, extracted data, and assessed the adequacy of the measurement properties.

Data Synthesis
Forty studies comprising more than 30 clinical tests were included. Actual reported measurements of the tests were categorized into: (1) positional measurement methods, (2) measurement methods to determine dynamic characteristics, and (3) tests to diagnose impairments of shoulder girdle function. Best evidence synthesis of the tests was performed per measurement for each measurement property.

Limitations
All studies had significant limitations, including incongruence between test description and actual reported measurements and a lack of reporting on minimal important change. In general, the methodological quality of the selected studies was fair to poor.

Conclusions
High-quality evidence indicates that measurements obtained with the Modified Scapular Assistance Test are not reliable for clinical use. Sound recommendations for the use of other tests could not be made due to inadequate evidence. Across studies, diversity in description, performance, and interpretation of similar tests was present, and different criteria were used to establish similar diagnoses, mostly without taking into account a clinically meaningful context. Consequently, these tests lack face validity, which hampers their clinical use. Further research on validity and how to integrate a clinically meaningful context of movement into clinical tests is warranted.
Objectively Assessed Physical Activity and its Association with Balance, Physical Function and Dyskinesia in Parkinson’s Disease
Authors: Nero Håkan , Benka Wallén Martin , Franzén Erika , Conradsson David , Ståhle Agneta , Hagströmer Maria 
Published: September 2016

Background: The desirable effects of physical activity in individuals with Parkinson’s disease are well-known, although according to results from previous studies factors associated with objectively assessed physical activity are not fully investigated. Objective: To investigate demographic, disease-related and mobility-related factors that associate with objectively measured physical activity, in a sample of older adults with mild to moderate Parkinson’s disease. Methods: Demographic, disease-related and mobility-related factors were gathered by interview from a total of 91 older adults with Parkinson’s disease, followed by an evaluation of balance control using the Mini-BESTest. After initial testing, participants wore a tri-axial accelerometer during a week of free-living. Correlation analysis and multiple linear regression was used to investigate factors associated with total PA, represented by total activity counts, and time in brisk walking. Results: Motor impairment, physical function, body mass index and dyskinesia contributed to the variance of total physical activity, explaining 34 % of the variance, while physical function and balance control were significant factors associated with brisk walking, explaining 22 %. Conclusions: This study identified factors that have not been shown to associate with objectively measured physical activity previously, such as dyskinesia, balance control and self-rated physical function. The findings also demonstrated that associated factors differ, depending on the activity behavior being investigated. However, other factors than those included in this study may also be of importance.
Changes in Ripening Associated Biochemical and Enzymatic Characteristics of Late Season Mango (<i>Mangifera indica,</i> L.) of Bangladesh
Authors: Hossain M. A. 
Published: September 2016

Mango is the most important fruit in Bangladesh because of its great utility, characteristic flavor, pleasant aroma and nutritional values, but short shelf life limits its export potentiality to earn foreign currency. To identify the key factors associated with ripening process of late season mango, we comparatively analyzed the unripe (mature green) and ripe fruit of late season mango (Ashwina variety). The starch, reducing sugar (RS), vitamin-C and total titratable acidity (TA) were significantly higher at the unripe stage than that at the ripening stage. The total sugar (TS), non-reducing sugar (NRS), total soluble solid (TSS) and total phenol (PC) were found to be lower at unripe stage than that of the levels of respective parameters at ripen stage. Enzymatic analysis showed that the activity of ?-hexosaminidase increased 13-folds at ripen stage than that at mature stage, while the activity of ?-mannosidase, polyphenol oxidase, ?-galactosidase and ?-glucanase increased moderately; again amylase and invertase activity decreased, suggesting that ?-hexosaminidase is a biomarker enzyme that predominantly associated with the ripening of Ashwina mango.
THE Lyα–LyC CONNECTION: EVIDENCE FOR AN ENHANCED CONTRIBUTION OF UV-FAINT GALAXIES TO COSMIC REIONIZATION
Authors: Dijkstra Mark , Gronke Max , Venkatesan Aparna 
Published: September 2016

ABSTRACT
The escape of ionizing Lyman continuum (LyC) photons requires the existence of low-N
H i
sightlines, which also promote escape of Lyα. We use a suite of 2500 Lyα Monte-Carlo radiative transfer simulations through models of dusty, clumpy interstellar (“multiphase”) media from Gronke & Dijkstra, and compare the escape fractions of Lyα (

) and LyC radiation (

). We find that

and

are correlated: galaxies with a low

consistently have a low

, while galaxies with a high

exhibit a large dispersion in

. We argue that there is increasing observational evidence that Lyα escapes more easily from UV-faint galaxies. The correlation between

and

then implies that UV-faint galaxies contribute more to the ionizing background than implied by the faint-end slope of the UV luminosity function. In multiphase gases, the ionizing escape fraction is most strongly affected by the cloud covering factor, f
cl, which implies that

is closely connected to the observed Lyα spectral line shape. Specifically, LyC-emitting galaxies typically having narrower, more symmetric line profiles. This prediction is qualitatively similar to that for “shell models.”