Слідова картина як елемент криміналістичної характеристики крадіжки культурних цінностей із культової споруди
Authors: Гусєв Юрій Михайлович 
Published: October 2024

З’ясовано, що складовою криміналістичної характеристики крадіжок культурних цінностей із культових споруд є криміналістично значущі відомості про слідову картину та її зв’язки з іншими елементами такої характеристики. Типова слідова картина, як елемент криміналістичної характеристики кримінальних правопорушень розглядається як зібране поняття, яке обіймає собою опис окремих ознак правопорушення, на момент його вчинення. Основними складовими слідової картини аналізованого у статті кримінального правопорушення визначені: матеріальні сліди та ідеальні сліди-відображення. Саме інформація про ці ознаки (видимі і невидимі), прогнозовані, які утворилися в момент правопорушення, може вказувати на розташування та види схованок, на деяку іншу криміналістично значущу інформацію важливу для розкриття і розслідування крадіжок культурних цінностей із культових споруд. Виокремлені та проаналізовані фактори, які визначають особливості криміналістичної характеристики крадіжок культурних цінностей із культових споруд, що розташовані у сільській місцевості: розосередженість сільського розселення; значну віддаленість сільського поселення від районних та обласних центрів, місць дислокації основних сил та засобів правоохоронних органів; погіршені дорожні умови та неналежні транспортні сполучення між населеними пунктами тощо. Констатовано, що найбільша кількість протиправних замахів на культурні цінності фіксується у регіонах України, для яких характерна широка мережа установ культури і мистецтва. З’ясований зв’язок між способом заволодіння культурними цінностями та місцем вчинення такого правопорушення. Найбільш поширеними способами протиправного заволодіння художніми і історичними цінностями є крадіжки (із квартир і приватних домоволодінь, церков і каплиць). Прослідковуються зв’язки між способом заволодіння культурними цінностями, часом доби і порою року. З’ясовано, що для аналізованих правопорушень сприятливим є весняно-літній період, коли цьому сприяють погодні умови, що обумовлює задовільний стан доріг у сільській місцевості, а також значна міграція населення. З’ясовано, що на вибір конкретного місця вчинення кримінального правопорушення насамперед, впливають ступінь цінності предметів, які є об’єктом протиправних посягань, а також наявність та стан засобів їх охорони. Слідова інформація, що утворюється після вчинення крадіжки культурних цінностей характеризує особу правопорушника чи злочинне угруповання в цілому, вона є вкрай різноманітною і включає: сліди, що характеризують фізичні та професійні властивості (ознаки) правопорушника (сліди ніг, рук, крові, інших виділень організму, сліди впливу інструментів); сліди спільних дій правопорушників (перенесення предметів, руйнування перепон, підйому та спуску з висоти людей), правопорушника та жертви (сліди боротьби чи опору, заподіяні тілесні ушкодження, пошкодження одягу, обстановки, окремих предметів); сліди, що характеризують психологічні, соціальні, національні та інші особливості поведінки правопорушників, які можливо встановити шляхом вивчення обстановки місця події, шляхом допиту потерпілих, свідків, вивченням документів різних установ. Зроблено висновок, що свої особливості мають сліди крадіжок культурних цінностей, що вчиняють у сільській місцевості. Такі сліди є контактного походження, вони мають механічну природу, це сліди ніг (взуття) людини, копит (підков) тварин, сліди транспортних засобів, сліди знарядь злому та інших засобів вчинення злочинів як статичного, так і динамічного характеру.