bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Women’s reproductive factors and incident cardiovascular disease in the UK Biobank
Authors: Peters Sanne AE , Woodward Mark 
Published: January 2018

BackgroundStudies have suggested that women’s reproductive factors are associated with the risk of cardiovascular disease (CVD); however, findings are mixed. We assessed the relationship between reproductive factors and incident CVD in the UK Biobank.MethodsBetween 2006 and 2010, the UK Biobank recruited over 500 000 participants aged 40–69 years across the UK. During 7 years of follow-up, 9054 incident cases of CVD (34% women), 5782 cases of coronary heart disease (CHD) (28% women), and 3489 cases of stroke (43% women) were recorded among 267 440 women and 215 088 men without a history of CVD at baseline. Cox regression models yielded adjusted hazard ratios (HRs) for CVD, CHD and stroke associated with reproductive factors.ResultsAdjusted HRs (95% CI) for CVD were 1.10 (1.01 to 1.30) for early menarche (<12 years), 0.97 (0.96 to 0.98) for each year increase in age at first birth, 1.04 (1.00 to 1.09) for each miscarriage, 1.14 (1.02 to 1.28) for each stillbirth, and 1.33 (1.19 to 1.49) for early menopause (<47 years). Hysterectomy without oophorectomy or with previous oophorectomy had adjusted HRs of 1.16 (1.06 to 1.28) and 2.30 (1.20 to 4.43) for CVD. Each additional child was associated with a HR for CVD of 1.03 (1.00 to 1.06) in women and 1.03 (1.02 to 1.05) in men.ConclusionsEarly menarche, early menopause, earlier age at first birth, and a history of miscarriage, stillbirth or hysterectomy were each independently associated with a higher risk of CVD in later life. The relationship between the number of children and incident CVD was similar for men and women.
Noise Bus Modeling in Network on Chip
Authors: Balti Moez 
Published: January 2018

This paper considers the noise modeling of interconnections in on-chip communication. We present an approach to illustrate modeling and simulation of interconnections on chip microsystems that consist of electrical circuits connected to subsystems described by partial differential equations, which are solved independently. A model for energy dissipation in RLC mode is proposed for the switching current/voltage of such on-chip interconnections. The Waveform Relaxation (WR) algorithm is presented in this paper to address limiting in simulating NoCs due to the large number of coupled lines. We describe our approach to the modeling of on-chip interconnections. We present an applicative example of our approach with VHDL-AMS implementations and simulation results. This article analyzes the coupling noise, the bit error rate (BER) as well as the noise as a function of the rise/fall time of the signal source which can significantly limit the scalability of the NoCs.
Stemness Is Enhanced in Gastric Cancer by a SET/PP2A/E2F1 Axis
Authors: Enjoji Shuhei , Yabe Ryotaro , Tsuji Shunya , Yoshimura Kazuhiro , Kawasaki Hideyoshi , Sakurai Masashi , Sakai Yusuke , Takenouchi Hiroko , Yoshino Shigefumi , Hazama Shoichi , Nagano Hiroaki , Oshima Hiroko , Oshima Masanobu , Vitek Michael P. , Matsuura Tetsuya , Hippo Yoshitaka , Usui Tatsuya , Ohama Takashi , Sato Koichi 
Published: January 2018

Abstract
Gastric cancer is the fifth most common malignancy and the third leading cause of cancer-related deaths worldwide. Chemotherapies against gastric cancer often fail, with cancer recurrence due potentially to the persistence of cancer stem cells. This unique subpopulation of cells in tumors possesses the ability to self-renew and dedifferentiate. These cancer stem cells are critical for initiation, maintenance, metastasis, and relapse of cancers; however, the molecular mechanisms supporting cancer stemness remain largely unknown. Increased kinase and decreased phosphatase activity are hallmarks of oncogenic signaling. Protein phosphatase 2A (PP2A) functions as a tumor-suppressor enzyme, and elevated levels of SET/I2PP2A, an endogenous PP2A protein inhibitor, are correlated with poor prognosis of several human cancers. Here, it was determined that SET expression was elevated in tumor tissue in a gastric cancer mouse model system, and SET expression was positively correlated with poor survival of human gastric cancer patients. Mechanistically, SET knockdown decreased E2F1 levels and suppressed the stemness of cancer cell lines. Immunoprecipitations show SET associated with the PP2A–B56 complex, and the B56 subunit interacted with the E2F1 transcription factor. Treatment of gastric cancer cells with the SET-targeting drug OP449 increased PP2A activity, decreased E2F1 protein levels, and suppressed stemness of cancer cells. These data indicate that a SET/PP2A/E2F1 axis regulates cancer cell stemness and is a potential target for gastric cancer therapy.
Implications: This study highlights the oncogenic role of SET/I2PP2A in gastric cancer and suggests that SET maintains cancer cell stemness by suppressing PP2A activity and stabilizing E2F1. Mol Cancer Res; 16(3); 554–63. ©2018 AACR.
Keap1 Inhibits Metastatic Properties of NSCLC Cells by Stabilizing Architectures of F-Actin and Focal Adhesions
Authors: Wu Bo , Yang Shu , Sun Haimei , Sun Tingyi , Ji Fengqing , Wang Yurong , Xu Lie , Zhou Deshan 
Published: January 2018

Abstract
Low expression of the tumor suppressor Kelch-like ECH-associated protein 1 (KEAP1) in non–small cell lung cancer (NSCLC) often results in higher malignant biological behavior and poor prognosis; however, the underlying mechanism remains unclear. The present study demonstrates that overexpression of Keap1 significantly suppresses migration and invasion of three different lung cancer cells (A549, H460, and H1299). Highly expressed Keap1, compared with the control, promotes formation of multiple stress fibers with larger mature focal adhesion complexes in the cytoplasm where only fine focal adhesions were observed in the membrane under control conditions. RhoA activity significantly increased when Keap1 was overexpressed, whereas Myosin 9b expression was reduced but could be rescued by proteasome inhibition. Noticeably, mouse tumor xenografts with Keap1 overexpression were smaller in size and less metastatic relative to the control group. Taken together, these results demonstrate that Keap1 stabilizes F-actin cytoskeleton structures and inhibits focal adhesion turnover, thereby restraining the migration and invasion of NSCLC. Therefore, increasing Keap1 or targeting its downstream molecules might provide potential therapeutic benefits for the treatment of patients with NSCLC.
Implications: This study provides mechanistic insight on the metastatic process in NSCLC and suggests that Keap1 and its downstream molecules may be valuable drug targets for NSCLC patients. Mol Cancer Res; 16(3); 508–16. ©2018 AACR.
Microenvironment-Derived Regulation of HIF Signaling Drives Transcriptional Heterogeneity in Glioblastoma Multiforme
Authors: Heiland Dieter Henrik , Gaebelein Annette , Börries Melanie , Wörner Jakob , Pompe Nils , Franco Pamela , Heynckes Sabrina , Bartholomae Mark , hAilín Darren Ó. , Carro Maria Stella , Prinz Marco , Weber Stefan , Mader Irina , Delev Daniel , Schnell Oliver 
Published: January 2018

Abstract
The evolving and highly heterogeneous nature of malignant brain tumors underlies their limited response to therapy and poor prognosis. In addition to genetic alterations, highly dynamic processes, such as transcriptional and metabolic reprogramming, play an important role in the development of tumor heterogeneity. The current study reports an adaptive mechanism in which the metabolic environment of malignant glioma drives transcriptional reprogramming. Multiregional analysis of a glioblastoma patient biopsy revealed a metabolic landscape marked by varying stages of hypoxia and creatine enrichment. Creatine treatment and metabolism was further shown to promote a synergistic effect through upregulation of the glycine cleavage system and chemical regulation of prolyl-hydroxylase domain. Consequently, creatine maintained a reduction of reactive oxygen species and change of the α-ketoglutarate/succinate ratio, leading to an inhibition of HIF signaling in primary tumor cell lines. These effects shifted the transcriptional pattern toward a proneural subtype and reduced the rate of cell migration and invasion in vitro.
Implications: Transcriptional subclasses of glioblastoma multiforme are heterogeneously distributed within the same tumor. This study uncovered a regulatory function of the tumor microenvironment by metabolism-driven transcriptional reprogramming in infiltrating glioma cells. Mol Cancer Res; 16(4); 655–68. ©2018 AACR.
Сучасні підходи до лікування гострої емпієми плеври (огляд літератури)
Authors: Tronina O. Yu. 
Published: January 2018

Гостра емпієма плеври (ГЕП) є одним із найскладніших захворювань, з яким щорічно стикаються не тільки торакальні хірурги, а й терапевти та лікарі загальної практики. Незважаючи на успіхи сучасної фармакології та стрімкий розвиток хірургічних методик, результати лікування ГЕП часто незадовільні. Це пов’язано й з неправильним лікуванням та пізньою діагностикою ускладнень пневмонії. Стандартом хірургічного лікування ГЕП багато років вважали дренування плевральної порожнини. Але у ситуаціях, коли у хворого наявна багатоосумкована ГЕП доводилося дренувати кожне осумкування окремо, що створює додаткові труднощі як для хірурга, так і для хворого. В останні роки широкого розповсюдження у світі набули різні види відеоторакоскопічних операцій (ВТО), у тому числі й при лікуванні ГЕП. Однак тривають дискусії щодо правильної тактики використання ВТО при ГЕП. Також залишаються актуальними питання боротьби з ускладненнями ГЕП, в лікуванні яких немає єдиної думки фахівців. Отже, метою нашої роботи був аналіз сучасної вітчизняної та зарубіжної літератури щодо тактики лікування хворих на ГЕП із використанням сучасних відеоторакоскопічних малоінвазивних технологій.ВТО дозволяють успішно поєднувати можливості закритих та відкритих операційних втручань у торакальній хірургії. Безумовною перевагою ВТО також є зменшення крововтрати та часу, необхідного на виконання власне втручання. Якщо неможливо виконати повністю закриту ВТО, доцільно доповнити її мініторакотомією. Аналіз досвіду застосування такої методики свідчить про значно ширші можливості інтраплевральних маніпуляцій. Виконання ВТО при ГЕП дозволяє досягти скорочення терміну стаціонарного лікування та знизити процент випадків хронізації процесу. Тяжкі ускладнення ГЕП, наприклад, залишкові порожнини та плевро-легеневі нориці, потребують індивідуального підходу до кожного хворого. Сучасним і перспективним методом боротьби із залишковими порожнинами при ГЕП є вакуум-терапія.
Рідкісний випадок отеоїд - остеоми
Authors: Protsaylo M. D. , Dziubanovska N. N. 
Published: January 2018

Описано клінічний випадок атипового клінічного перебігу остеоїд-остеоми проксимального кінця стегна з функціональними розладами. Особливість даного клінічного випадку полягав у тому, що ОО була розташована глибоко в ділянці кульшового суглоба під масивним мускульним шаром біля сідничного нерва. Больовий синдром поширювався по ходу даного нерва в колінний суглоб маскуючи істинне розташування пухлини. Тому причину больового синдрому неодноразово шукали в колінному суглобі, голові, спинному мозку, запідозрювали ревматоїдний артрит, бореліоз, парез ноги, психосоматичні розлади.
Хірургічне лікування хворих на хронічний панкреатит, ускладнений біліарною гіпертензією
Authors: Shevchuk I. M. , Pylypchuk V. I. 
Published: January 2018

Мета роботи: покращення ефективності лікування хворих на хронічний панкреатит (ХП) з ознаками біліарної гіпертензії (БГ) за рахунок підвищення точності доопераційної та інтраопераційної діагностики з використанням сучасних методів обстеження хворого, обгрунтування адекватних підходів до хірургічного лікування.Матеріали і методи. Впродовж 2011–2017 рр. у відділенні загальної хірургії Івано-Франківської обласної клінічної лікарні прооперовано 170 хворих на ускладнені форми ХП. Для діагностики БГ використовували: лабораторні дослідження (рівень загального та прямого білірубіну, лужної фосфатази), ультразвукове дослідження (УЗД), ендоскопічну ретроградну холангіопанкреатографію (ЕРХПГ), комп’ютерну томографію (КТ) з контрастним підсиленням, магнітно-резонансну холангіопанкреатографію (МРХПГ), метод інтраопераційного моніторингу біліарного тиску (ІОМ БТ).Результати досліджень та їх обговорення. У 60 (35,3%) хворих ХП супроводжувався БГ. До операції жовтяниця мала місце лише у 47 (78,3%) хворих, а гіпербілірубінемія - у 49 (81,6%). Під час УЗД поширення супрапанкреатичного відділу холедоха від 8 мм діагностовано у 85,0% хворих, під час ЕРХПГ – у 90,1%, під час КТ – у 85,0% хворих, а під час МРХПГ – у 100,0%. У 26 хворих застосовано метод ІОМ БТ. Хворим на ХП з БГ було проведено: операції резекційного типу – 45 (75,0%) хворим, операції дренуючого типу – 9 (15,0%) хворим; паліативні операції – 6 (10,0%) хворим. Застосування ІОМ БТ дозволило виявити приховану БГ, провести її інтраопераційну корекцію та оцінити адекватність виконання резекційних та резекційно-дренуючих операцій на ПЗ при ХП щодо розвантаження жовчовивідних протоків. Стандартні резекційні та резекційно-дренуючі оперативні втручання дозволили усунути БГ лише у 61,5% хворих, у 38,5% пацієнтів вони були доповнені дренуючими операціями на жовчовивідних протоках.
Післяопераційний рефлюкс-гастрит у хворих, оперованих з приводу пер-форативної виразки
Authors: Smetskov D. O. , Goncharova N. M. , Yavorska T. P. 
Published: January 2018

Постановка проблеми і аналіз останніх досліджень та публікацій. До теперішнього часу рефлюкс-гастрит - найменш вивчене ускладнення післяопераційного періоду хворих, оперованих з приводу перфоративної пілородуоденальної виразки.Мета роботи – покращення результатів хірургічного лікування хворих, оперованих з приводу перфоративної виразки.Матеріали та методи. Нами прооперовано 204 хворих із приводу перфоративної виразки в період з 2005 по 2015 роки. Пацієнтам виконувались органозберігаючі операції у поєднанні з одним із видів ваготомії, а також висічення виразкового субстрату з одним з видів пілоропластики без ваготомії та ушивання перфоративного отвору, як із традиційного доступу, так і лапароскопічно.Результати досліджень та їх обговорення. При закиданні дуоденального вмісту в шлунок відбувається його взаємодія з вмістом шлунку з утворенням вільних іонів водню Н+, що в свою чергу призводить до різкого підвищення кислотності в цій зоні. Надалі відбувається зворотна перфузія іонів Н + в слизову оболонку. У хворих з рефлюксом II ступеня виявлено площинні ерозії і ерозії змішаного типу, у решти хворих зазначалося наявність дрібнокрапкових ерозій. У хворих з рецидивом виразкової хвороби був рефлюкс II-III ступеня. Аналіз причин рецидиву виразкової хвороби і розвитку езофагогастродуоденіту показав, що ці захворювання розвиваються не тільки на тлі підвищеної кислотопродукції внаслідок неповної ваготомії у 2 (1,9%) хворих, а й при нормальній кислотопродукції у 3 (2,9%) хворих.Висновки: Рефлюкс дуоденального вмісту в порожнину шлунка є пусковим моментом як у розвитку рецидиву виразкової хвороби, так і ерозивного гастродуоденіту. Найбільш дієвим заходом спрямованим на його профілактику є збереження замикальних функції пілоричного жому під час операції. Всім хворим, які перенесли пілорусруйнуючу операцію, слід з першої доби призначати препарати, які нормалізують моторику шлунку і дванадцятипалої кишки. При наявності протипоказань з урахуванням інтраопераційного pH вище 2,0 та експресії антигену Кі-67 більше 20% можна рекомендувати ушивання перфоративної виразки з лапароскопічного або лапаротомного доступів без ваготомії з подальшою терапією блокаторами протонної помпи.
Кількісний морфологічний аналіз особливостей ремоделювання артерій дванадцятипалої кишки при резекціях різних об’ємів паренхіми печінки
Authors: Tatarchuk L. V. 
Published: January 2018

Мета роботи: за допомогою кількісних морфологічних методів вивчити особливості ремоделювання артерій дванадцятипалої кишки при резекції різних об′ємів паренхіми печінки.Матеріали і методи. Комплексом морфологічних методів досліджено дванадцятипалу кишку 43 статевозрілих білих щурів-самців, які були розділені на 4-и групи. 1-у групу складали 12 інтактних тварин, 2-у – 11 щурів, у яких було видалено 31,5 % паренхіми печінки, 3-ю – 12 тварин, яким видаляли 42 % паренхіми печінки, 4-у – 8 щурів після резекції 58, один % паренхіми печінки. Евтаназію дослідних тварин здійснювали кровопусканням в умовах тіопенталового наркозу через один місяць від початку експерименту. Із дванадцятипалої кишки виготовляли гістологічні мікропрепарати. Проводили морфометрію артерій дрібного калібру (26–50) мкм дванадцятипалої кишки, при якій вимірювали їх зовнішній, внутрішній діаметри, товщину мелії та адвентиції, висоту ендотеліоцитів, діаметр їх ядер, визначали індекс Вогенворта, ядерно-цитоплазматичні відношення в ендотеліоцитах та відносний об′єм ушкоджених ендотеліоцитів. Кількісні показники обробляли статистично.Результати досліджень та їх обговорення. Встановлено, що при резекції 31,5 % паренхіми печінки досліджувані морфометричні показники змінювалися незначно. При видаленні 42 % паренхіми печінки зовнішній діаметр вказаних судин статистично достовірно (р<0,001) збільшився на 8,1 %, а товщина медії та адвентиції – відповідно, на 21,3 та 8,6 %, індекс Вогенворта зріс у 1,76 раза, а внутрішній діаметр зменшився на 18,5 %. Нерівномірно, диспропорційно при цьому змінювалися морфометричні параметри ендотеліоцитів та їх ядер, що призводило до виражених змін у них співвідношень між ядром та цитоплазмою, що свідчило про порушення клітинного структурного гомеостазу. Найбільш виражені зміни досліджуваних судин виявлено через місяць після видалення 58,1 % паренхіми печінки. При цьому зовнішній діаметр артерій дрібного калібру статистично достовірно (р<0,001) зріс на 9,5 %, товщина медії – на 36,9 %, товщина адвентиції – на 44,8 %, індекс Вогенворта – у 2,66 раза, вказуючи на істотне порушення пропускної здатності досліджуваних судин. Просвіт артерій дрібного калібру при цьому з вираженою статистичною достовірністю (р<0,001) зменшився на 31,4 %.Висота ендотеліоцитів даних судин виявилася зміненою на 13 %, а їх ядер – на 8,4 % (р<0,001). Ядерно-цитоплазматичні відношення в ендотеліоцитах досліджуваних артерій виявилися суттєво порушеними, а відносний об’єм ушкоджених ендотеліоцитів при цьому зріс у 15,9 раза. Наведене свідчить про виражене ремоделювання артерій дванадцятипалої кишки при видаленні 42 та 58,1 % паренхіми печінки, яке призводить до погіршення кровопостачання органа, гіпоксії, дистрофії, некробіозу клітин і тканин, а пізніше до інфільтративних та склеротичних процесів.
Діагностичні критерії прогнозування можливих ускладнень у хворих із хронічним калькульозним холециститом та супутньою патологією вен нижніх кінцівок
Authors: Fira D. B. 
Published: January 2018

Мета дослідження. Дослідити стан гомеостазу організму під час і після виконання малоінвазивних оперативних втручань, що дозволить виробити патогенетично обгрунтовану корекцію можливих порушень.Матеріал і методи. Хворим з хронічним калькульозним холециститом та патологією вен нижніх кінцівок в доопераційний період проводився комплекс діагностичних інструментально-лабораторних методів обстежень, яке включає лабораторні обстеження з біохімічним аналізом крові, сонографію панкреатогепатобіліарної зони і заочеревинного простору та фіброгастродуоденоскопію. Для об’єктивної оцінки стану гомеостазу оцінювалися показники у кожного окремого хворого, а потім визначався сумарний результат.Результати досліджень та їх обговорення. Встановлено, що клініка холециститу супроводжується вираженим поліморфізмом, причому загальноприйняті індикатори запального процесу не співпадають із зареєстрованими патологічними змінами. На підставі результатів дослідження обгрунтовано доцільність застосування у післяопераційному періоді у хворих після ЛХЕ тривалістю більше 90 хвилин коригувальної медикаментозної терапії. У 26 хворих із 130 діагностували супутню патологію – варикозну хворобу вен нижніх кінцівок. Нами відмічено, що у пацієнтів, які поступили в стаціонар із діагнозом хронічного калькульозного холециститу, при дуплексному скануванні вен нижніх кінцівок спостерігалось незначне розширення діаметру глибоких та поверхневих вен після проведення лапароскопічної холецистектомії. У хворих із супутньою патологією вен нижніх кінцівок у післяопераційному періоді отримані результати при дуплексному скануванні вен були найбільш виражені, що зумовило проведення як в передопераційному, так і в післяопераційному періоді відповідних заходів щодо профілактики тромбоемболічних ускладнень та виконання симультанних операційних втручань. Отримані результати підтвердили необхідність оперативного втручання з приводу варикозної хвороби вен нижніх кінцівок у хворих з хронічним калькульозним холециститом, що є необхідним з метою профілактики розвитку в післяопераційному періоді тромбозу, а відтак можливої в подальшому тромбоемболії легеневої артерії.
Tangos, ditaduras e carnavais: entrevista sobre o cinema musical argentino
Authors: Guimarães Leandro Afonso , Maia Guilherme 
Published: January 2018

Nos primeiros trinta anos do cinema sonoro, o gênero musical foi de fundamental importância para o desenvolvimento da cinematografia de pelo menos três países da América Latina. No México, as comédias rancheras e os melodramas cabarateros. No Brasil, as chanchadas. Na Argentina, as películas tangueras. Nesta entrevista, Adrián Muoyo, diretor da Biblioteca e do Centro de Documentação e Arquivo do Instituto Nacional de Cine y Artes Audiovisuales (INCAA), fala um pouco sobre sociedade e ditaduras, canções e filmes, principalmente (mas não só) argentinos, que fazem parte da história do musical cinematográfico latino-americano
Data centre sustainability – Beyond energy efficiency
Authors: Flucker Sophia , Tozer Robert , Whitehead Beth 
Published: January 2018

Data centres are large energy consumers, which have become more energy efficient in recent years due to increased awareness of opportunities, increasing energy costs and corporate social responsibility pressures. A lifecycle assessment approach identifies two other significant areas of impact: the embodied impact of IT equipment and mechanical and electrical plant, and the electricity source used in operational and embodied processes. Many data centre operators publicise their energy efficiency, some also report on their carbon footprint. However, there is a need for simple tools in order to help operators better understand and quantify the embodied impact and inform green procurement. Focussing purely on energy efficiency may cause a burden shift, e.g. by replacing equipment with more efficient equipment but increasing the embodied impact. The total environmental impact could remain the same/increase, but with the perception of a ‘greener’ data centre. Although currently there is limited data available for data centre life cycle assessments and the process is resource intensive, research has identified which factors significantly impact a facility’s environmental impact. This knowledge should be used in the design process and throughout the data centre lifecycle to minimise data centre environmental impact. Practical application: As the data centre industry continues to grow and its sustainability receives closer scrutiny, it is important to increase awareness of where its highest environment impacts lie and analyse the factors which influence this. This can help inform policy and decision-making to support the design and operation of data centres which are truly more sustainable. It is important that this research is not just theoretical but can translate into practical actions which can be implemented in a cost-effective manner for the benefit of everyone. The current focus in industry has been energy consumption and energy efficiency; many practices which were considered innovative a few years ago have now become standard best practice. It is time to examine which other areas should be prioritised for improvement.