bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Стан та проблеми інноваційного розвитку промислових підприємств України
Authors: Holei Y. M. 
Published: July 2016

Для реалізації інтеграції до ЄС зростання інноваційної діяльності – важлива запорука економічного розвитку країни. Проте відсутність дієвих стимулів інноваційної діяльності та державної підтримки високотехнологічних підприємств свідчить про те, що належних умов та середовища для інноваційного підприємництва в Україні так і не створено.
Мета дослідження – висвітлення невирішених проблем інноваційного розвитку, визначення чинників, які гальмують активізацію інноваційної діяльності промислових підприємств, зокрема в галузі машинобудування, та формування шляхів їх подолання. Для досягнення мети застосовано загальнонаукові та порівняльно-аналітичні методи.
З’ясовано, що фінансування інноваційних програм потребує значних коштів. На жаль, держава виділяє лише 1-2% від загального обсягу необхідних коштів, внаслідок чого основним джерелом фінансування інноваційної діяльності залишаються власні кошти підприємств, частка яких у 2013 р. значно зросла та становила 72,9 % від загального обсягу витрат. Виявлено, що стимулюванню інноваційного розвитку буде сприяти запозичення позитивного досвіду в промислово-розвинених країнах. Наголошено, що серед ключових інструментів заохочення прикладних наукових досліджень і розробок, пов’язаних із упровадженням передової технології, у розвинених країнах провідне місце займає наявність пільгового оподаткування.
За результатами дослідження теоретичних положень та проведеного статистичного аналізу інноваційної діяльності підприємств визначено умови, необхідні для впровадження інноваційних продуктів на промислових підприємствах України:
- посилення участі державних і регіональних органів у координації та контролі робіт промислових підприємств з підвищенням обсягів фінансування інноваційних програм;
- збільшення промисловими підприємствами в структурі впровадження інноваційних видів продукції частки нових видів машин, устаткування, приладів, апаратів;
- активізація впровадження нових форм маркетингової стратегії відносно виходу на зовнішні ринки власних видів інноваційної продукції.
Наукова новизна одержаних результатів ґрунтується на пропозиції щодо нового підходу використання наявних резервів активізації інноваційної діяльності промислових підприємств, зокрема ДП «ВО “Південний машинобудівний завод ім. О. М. Макарова”»; в удосконаленні чинного законодавства шляхом врахування позитивного зарубіжного досвіду податкового стимулювання інноваційної діяльності.
У подальших дослідженнях проблеми інноваційного розвитку промислових підприємств України вивчення потребує розробка заходів із удосконалення керування на державному та регіональному рівні з подолання перешкод активізації інноваційної діяльності.
Бібл. 9.
Формування бренда міста як інноваційний шлях підвищення його привабливості для туризму
Authors: Smirnova T. A. , Privarnikova I. Y. 
Published: July 2016

Нині у світі образ України та її регіонів сформовано несистемно й хаотично. У результаті привабливість окремих міст і регіонів України для туристів дуже низька. Зростання рівня глобальної конкуренції регіонів й окремих міст активізувала необхідність створення позитивного іміджу міста на туристичному ринку. Просування локальних унікальних відмінностей таких міст шляхом формування бренда на їх основі – найефективніший інструмент підвищення туристської привабливості регіону. Оскільки формування брендів для різних об’єктів і цілей має свою специфіку, зі зростанням значення туризму для регіонів України потрібно деталізувати, вивчити особливості формування бренда окремих міст для підвищення привабливості території для туризму. Мета написаної статті – визначення ролі брендингу міст для туристичної галузі, виявлення проблем у цій діяльності, характеристика етапів стратегічного підходу до брендингу міст для підвищення їх привабливості для туристів. Дослідження виконано за допомогою методів наукового пізнання: аналізу та синтезу, групування, систематизації, узагальнення. У роботі бренд міста розглянуто як сукупність усталених цінностей, що відображають неповторні оригінальні споживчі характеристики даного міста і спільноти, які широко відомі, отримали суспільне визнання і користуються стабільним попитом споживачів. Охарактеризовано роль брендингу в підвищенні привабливості міста для туризму й визначено, що брендинг є найважливішим фактором конкурентних переваг і доходів міста. За його допомогою позиціонують регіон, підвищують його конкурентоспроможність у різних сферах діяльності. Формування бренда території – один зі способів створення іміджу й підвищення рівня «впізнавання» міста цільовими групами, зокрема туристами. Певним чином брендинг виконує «освітню» функцію. За його допомогою розповідають усім про унікальні міста і зрештою формують їх інвестиційну і туристичну привабливість. Проаналізовано діяльність із брендингу в окремих містах. Виявлено основні проблеми діяльності із формування та просування брендів для залучення туристів. Охарактеризовано етапи стратегічного підходу щодо формування ефективного бренда міста: діагностика ситуації та формування цілей брендингу; формулювання сутності бренда; стратегічний план із просування бренда; реалізація стратегічного плану, оцінка ефективності сформованого бренда. Наукова новизна роботи полягає в розробці послідовності етапів формування і реалізації стратегії брендингу міста, яка на відміну від інших підходів до стратегічного брендингу враховує специфіку формування бренда міста для підвищення його привабливості для туристів. Практичне значення роботи полягає в можливості застосування запропонованої послідовності етапів розробки та реалізації стратегії брендингу окремими містами, територіями при формуванні власної стратегії брендингу, створенні і просуванні бренда для залучення туристів до регіону. Подальші дослідження можна проводити в напрямку пошуку інших шляхів територіального розвитку міста, які допоможуть залучати туристів до регіону.
Відкриті інноваційні системи: головні характеристики і напрями інтернаціоналізації
Authors: Nosyk О. М. 
Published: July 2016

Розкриття особливостей та тенденцій інноваційного розвитку в сучасний період ґрунтується на визначенні його нових характеристик, обумовлених постіндустріальними трансформаціями.
Мета написання статті – дослідження головних елементів відкритих національних інноваційних систем та напрямів їх включення у міжнародне інноваційне співробітництво. У ході виконання окреслених завдань використано методи системного та структурно-функціонального аналізу з метою обґрунтувати головні складники відкритих інноваційних систем та чинники і напрями їх формування та функціонування.
Наголошено, що головні характеристики відкритих інноваційних систем – це інноваційне підприємництво, інноваційні мережі, інноваційна співпраця і партнерство, інноваційні кластери та екосистеми. Рушійною силою сучасного інноваційного процесу є підприємницька інноваційна діяльність, що охоплює всі стадії та сфери системного інноваційного процесу, спирається на інновації – технологічні, управлінські, ринкові, соціальні і забезпечує інноваційний розвиток суспільства.
Виявлено, що інноваційна співпраця передбачає залучення її учасників до інноваційного процесу із застосуванням таких форм, як трансфер технологій, інформаційний обмін, наукові та освітні програми, комерційний обмін інноваційними продуктами. Інноваційне партнерство поєднує інноваційні ресурси та діяльність їх учасників – створення інноваційних підприємств, сумісне здійснення інноваційних проектів. У сучасний період інноваційна співпраця і партнерство розвиваються на рівні корпорацій, галузей та секторів національної економіки й на міжнародному рівні.
Розвиток інноваційної співпраці та партнерства залежить від формування й стану інноваційних екосистем як середовища відкритих інновацій. Під впливом глобальних чинників розвитку інноваційних кластерів притаманна тенденція інтернаціоналізації інноваційної діяльності на основі міжнародної кооперації кластерів різних країн.
Інноваційний розвиток приводить до певних трансформацій людського капіталу, зростання рівня його інновативності й інноваційності. Інтернаціоналізація людського капіталу інновацій відбувається на основі розвитку міжнародної науково-технічної співпраці, здійснення соціогуманітарних програм.
Напрямами формування відкритих інноваційних систем є розвиток інноваційного підприємництва, інноваційних мереж, інноваційного співробітництва і партнерства, інноваційних екосистем та кластерів. Ядро відкритих інноваційних систем складає людський капітал інноваційного розвитку.
Наукова новизна дослідження полягає у визначенні умов та чинників набуття інноваційними системами різного рівня відкритого характеру, обґрунтування їх складників та напрямів інтернаціоналізації. Практичне значення одержаних результатів – використання суб’єктами інноваційної діяльності матеріалів статті для організації інноваційного процесу на основі принципів відкритих інновацій.
Подальше дослідження зазначеної наукової проблеми спрямовуватиметься на обґрунтування особливостей відтворення людського капіталу відкритих інноваційних систем.
Особливості методології проектного менеджменту в туристичному бізнесі
Authors: Redko V. E. 
Published: July 2016

Динамічний розвиток туристичного бізнесу потребує створення нових проектних атрактивних пакетів послуг відповідної якості й кількості. Доцільним і актуальним питанням є розробка і впровадження ефективних і результативних проектів соціально-економічного й інноваційного характеру в туризмі, які потребують особливої методології.
Мета написання статті полягає в розробці теоретико-методологічних основ проектного менеджменту в туристичному бізнесі. Застосовано загальнонаукові та спеціальні методи досліджень: аналіз, синтез, порівняльних характеристик, теоретичного узагальнення, проектний підхід.
Визначено, що методологія проектного менеджменту в туризмі має враховувати основні закономірності розвитку світового туризму й локального проектного світогляду, спрямованих на взаємодію й інтеграцію місцевих, регіональних і глобальних туристичних проектів відповідно до прогнозів Всесвітньої туристичної організації (ЮНВТО). З’ясовано, що в проектному менеджменті виділяють 9 функціональних галузей, основні з яких – менеджмент предметної галузі проекту (змісту), менеджмент якості, часу, вартості, а додаткові – менеджмент персоналу, комунікацій, контрактів, ризиків й інтеграції проектів.
В основу методології проектного менеджменту в туризмі покладено аналіз потреб туристів на цільовому ринку й можливостей туристичного оператора задовольнити їх із застосуванням методів спостереження, порівняння, інтуїції, логіки, використанням інструментів маркетингового менеджменту.
Зроблено висновок, що методологію проектного менеджменту становлять послідовна і взаємопов’язана реалізація функцій менеджменту туристичної діяльності шляхом використання методів, способів, прийомів і методик дослідження в туризмі. Для менеджменту туристичних проектів необхідний облік особливостей туристичних послуг із постійними коливаннями попиту, змінами якості у просторі та часі, невіддільністю від джерела (дестинації), неможливістю зберігання.
Наукова новизна дослідження полягає у визначенні методології проектного менеджменту в туризмі, яка охоплює інтегровану систему функцій, методів, способів та інструментів планування й реалізації проектів, враховуючи пріоритети розвитку туризму і ресурсно-сервісні можливості підприємств туристичної індустрії, спрямовані на визначення майбутніх потреб туристів під час їх подорожі ще до завершення проекту.
Практичне значення дослідження – використання особливостей методології проектного менеджменту в туристичному бізнесі з метою отримати соціально-економічний синергетичний ефект, який виявиться в успішному завершенні проекту, підвищенні конкурентоспроможності дестинації, де впроваджуватимуться результати туристичного проектування.
У перспективі подальші дослідження можна спрямувати у бік моделювання розвитку туристичної галузі в Україні з урахуванням особливостей методології проектного менеджменту в туристичному бізнесі.
Passive Immunisierung bei Hund und Katze
Authors: Friedl Yvonne , Hartmann Katrin , Bergmann Michèle 
Published: July 2016

ZusammenfassungAntikörper haben eine wichtige Funktion bei der Abwehr von Infek - tionskrankheiten. Bei der passiven Immunisierung werden exogene Antikörper übertragen, die einen sofortigen Schutz für den Empfänger bieten. Die passive Immunisierung wird in der Kleintiermedizin vor allem prophylaktisch bei Hunden und Katzen durchgeführt, wenn sie keine maternalen Antikörper über das Kolostrum aufnehmen konnten oder die akute Gefahr einer Infektion besteht. Zum therapeutischen Einsatz bei Hund und Katze gibt es nur wenige plazebokontrollierte Studien. Während passiv übertragene Antikörper bei Katzen mit akutem viralem Katzenschnupfen und bei Hunden mit Staupe eine positive Wirkung auf den Krankheitsverlauf haben können, ließ sich bei der Behandlung der kaninen Parvovirose kein statistisch signifikanter Einfluss nachweisen. Weitere prospektive doppelt geblindete und plazebokontrollierte Studien mit ausreichenden Patientenzahlen zum prophylaktischen wie auch therapeutischen Einsatz der passiven Immunisierung bei Hund und Katze sind notwendig, um die klinische Wirksamkeit adäquat zu belegen.
TOWARDS WEB-BASED VISUAL TRAINING
Authors: Matas Martín Yolanda , Santos Plaza Carlos Manuel , Hernández del Olmo Félix , Gaudioso Vázquez Elena 
Published: July 2016

To an extent, vision is a function that can be learned. Broadly speaking, this learning -named visual perceptive development, takes place spontaneously. Nevertheless, it is not the case of a significant number of children who, due to their visual or perceptual impairment, have difficulties either receiving or processing visual stimuli from their environment. In this case, Visual Stimulation programs should be applied to these people so that their visual functions can be developed.The advances developed in last two decades on information and communication technologies, ICT, are not reflected in the existing software tools for the field. As a contribution to solve this problem, we have designed and developed an Interactive Educational System supported on a web platform with the main aim to provide professionals the required mechanisms to perform the basic Visual Stimulation tasks. At the same time, it takes advantage of the several opportunities offered by the Internet. In this paper, we analyze the limitations of previous existing tools and present EVIN (Visual Stimulation on the Internet). The main objective of the EVIN project is the development of a web platform which exploits the potential of ICT along with the experience gained by low vision professionals.
CARATERISTICAS PSICOSSOCIAIS E PADRÕES COMPORTAMENTAIS ASSOCIADOS À REINCIDÊNCIA
Authors: Moisão Ana , Brito-Costa Sonia , Bem-Haja Pedro , Alberty Alfonso , Ruiz Fernández Mª Isabel , De Almeida Hugo 
Published: July 2016

Este estudo teve como objetivo explorar as diferenças de reincidência criminal assente em características psicossociais e individuais, verificando se os reclusos reincidentes têm um maior envolvimento em padrões comportamentais associados ao estilo de vida criminal, tornando mais provável a sua reincidência quando comparados com reclusos primários. Foram critérios de exclusão crimes associados ao tráfico e consumo de estupefacientes, de forma a garantir que os crimes são cometidos por padrões comportamentais associados a um estilo de vida criminal sem compulsão ao crime por dependência de substâncias. A amostra foi constituída por 120 reclusos do género masculino, metade reincidentes e metade primários, com idades compreendidas entre os 19 e 71 anos de idade. Na recolha dos dados foi usado o instrumento Lyfestyle Criminality Screening Form – Revised para avaliar e identificar os estilos de vida criminal e um questionário com informação sociodemográfica e jurídico-penal. Os resultados revelaram que existe relação direta entre o estilo de vida criminal e a reincidência no crime. Estes resultados fornecem evidência a ter em conta na criação de programas de intervenção específicos para a inclusão social e a prevenção de reincidência.
L’IMPORTANZA DEI PREREQUISITI E DELLO SCREENING PRECOCE NELLA SCUOLA DELL’INFANZIA
Authors: Maniscalco Margherita , Martorana Caterina , Caci Barbara , Muratore Vicenza 
Published: July 2016

Questo contributo si propone di sottolineare l’importanza di alcune competenze cognitive, detti prerequisiti, che sono implicate nell’acquisizione delle abilità di lettura e scrittura come ad esempio: la conoscenza dell’alfabeto; la consapevolezza fonologica; la denominazione rapida automatica (RAN); la memoria fonologica e la processazione visiva. Numerose ricerche, anche internazionali, mostrano l’importanza dell’esercizio di tali abilità all’interno della scuola dell’infanzia anche ai fini della prevenzione dello sviluppo di difficoltà di apprendimento e/o di veri e propri disturbi nella successiva carriera accademica del bambino. Inoltre, la realizzazione di interventi didattici mirati allo sviluppo di tali prerequisiti cognitivi favorisce l’incremento e/o il recupero delle strumentalità della lettoscrittura. In tale scenario, diviene fondamentale riflettere sulle modalità di screening precoce che è possibile attivare all’interno della scuola dell’infanzia e sui relativi strumenti di assessment che è possibile utilizzare. Di conseguenza, sono passati in rassegna alcuni dei principali strumenti psicometrici editi in Italia, dal 1999 ad oggi, per la valutazione dei prerequisiti delle abilità di letto-scrittura in allievi a partire dai 5 anni di età.
Interações, Celulares Smartphones e Processos de Ensino e Aprendizagem
Authors: Panuci Lucinalva Rosangela , Bianchini Luciane Guimarães Batistella , De Souza Cleonice Jose , Silva Jaqueline De Brito , Munhoz Carla Mancebo Esteves 
Published: July 2016

<p>O celular Smartphone é um recurso tecnológico que tem adentrado os vários espaços culturais de nossa sociedade, como é o caso da escola.<br />No entanto, o seu uso nem sempre é compreendido como recurso pedagógico relacionado à aprendizagem do aluno, gerando assim polêmicasm e contradições. Investigamos os resultados do emprego dele como proposta pedagógica do professor em atividades escolares e extraescolares. Nossos sujeitos foram 112 alunos de três escolas, da cidade de Maringá-PR. Os instrumentos para a coleta de dados foram: atividades com o aplicativo WhatsApp no celular, roteiro de observação e entrevistas. Para coleta dos dados dividimos o estudo em três etapas: E1- Aplicação de um texto sobre o tema celular e três questões abertas sobre o seu uso na realidade do aluno. E2- Utilização do aplicativo WhatsApp no celular para realização das atividades realizadas na escola e extraescolares. E3- Avaliação da aplicabilidade do WhatsApp no celular como proposta pedagógica. Os resultados indicaram que inicialmente os alunos apresentaram dificuldade em relacionar o uso do aplicativo via celular para as atividades propostas. Gradativamente as condutas iniciais dos alunos passaram a relacionar como importante o uso do celular para promover o processo de aprendizagem bem como possibilitar novas interações com o conhecimento e o grupo de colegas. Concluímos que as novas tecnologias como é o caso do celular/Smartphone e seus aplicativos podem ser um recurso pedagógico promotor de aprendizagem, mas isso demanda tanto do professor quanto dos alunos a construção de sentidos positivos que incluam tal instrumento em sala de aula.</p>
Uso de Recursos e Estratégias Pedagógicas na Saúde da Família
Authors: Silva Marcela Andressa Simões , De Paula Maria Angela Boccara 
Published: July 2016

<p>A Estratégia de Saúde da Família (ESF) além de seu aspecto assistencial caracteriza-se também como meio de comunicação entre a comunidade e a equipe de saúde e tem nas ações de educação em saúde um caminho para alcançar a importante meta de melhora na qualidade do núcleo familiar. O objetivo deste estudo foi conhecer os recursos e as estratégias didático pedagógicas utilizadas pelos enfermeiros atuantes na ESF. Realizado com abordagem quantitativa, coleta de dados feita nos meses de abril e maio de 2012 por meio de questionário com perguntas abertas e fechadas aplicado em 12 enfermeiros, na maioria mulheres (11/91,66%) com idade média de 32,16 anos, graduados entre um e cinco anos e atuantes na ESF entre seis meses e um ano. Os recursos pedagógicos mais citados foram: panfletos e imagens e entre as estratégias mais utilizadas está a palestra. Notou-se falta de conhecimento do enfermeiro, bem como dificuldades em utilizar e distinguir os recursos e as estratégias, o que pode interferir no resultado das ações realizadas.</p>
Comparative study of conventional versus microdebrider assisted endoscopic sinus surgery in sinonasal polyposis
Authors: Ghera Bindia , Munjal Manish , Chopra Hemant 
Published: July 2016

<p class="abstract"><strong>Background:</strong> Functional endoscopic sinus surgery, conventional or with powered instruments is the standard surgical modality in sinonasal polyposis refractive to medical therapy. The recent modality, microdebrider assisted endoscopic sinus surgery offers better therapeutic approach for patients when compared to endoscopic sinus surgery with the conventional instruments. The objective was to evaluate the utility of microdebrider in endoscopic sinus surgery versus conventional instruments and to compare the intraoperative and postoperative results in both the methods.</p><p class="abstract"><strong>Methods:</strong> A prospective, randomized, comparative study was conducted on 30 patients with bilateral sinonasal polyposis. The subjects were selected by applying all the inclusion and exclusion criteria and divided into two groups i.e. the right and left side of nose were operated and compared for efficacy of microdebrider and conventional instruments. Each patient served as his or her own control. This study emphasizes the utility of microdebrider. It compares the intraoperative and postoperative results in the conventional and microdebrider assisted endoscopic sinus surgery. </p><p class="abstract"><strong>Results:</strong> The intraoperative mean blood loss and duration of surgery were significantly higher in the conventional group (p-value &lt;0.001) as compared to microdebrider group. Postoperative symptom and endoscopy scores (discharge, scarring, crusting and polyp recurrence) were significantly higher in the conventional group (p-value &lt;0.001) as compared to the microdebrider group in 6 months follow up.</p><strong>Conclusions:</strong> Microdebriders are more effective as compared to conventional endoscopic sinus surgery due to lesser intraoperative bleeding (relatively bloodless) and duration of surgery, better postoperative endoscopic and symptom scores, combine cutting and suction in a single tool, enabling accurate and precise tissue removal without damaging the surrounding mucosa , less scarring/synechiae, fewer complications.