ІНДИВІДУАЛЬНО-АВТОРСЬКІ ЛЕКСЕМИ В ЕСЕЇСТИЦІ ОКСАНИ ЗАБУЖКО
Authors: Лощинова І. 
Published: September 2024

Постановка проблеми. Оксану Забужко ми знаємо як українську письменницю, поетесу, есеїстку та публічну інтелектуалку, чиї праці перекладено багатьма мовами. Її публіцистичні твори вміщені в збірці «І знов я влізаю в танк», а також представлені у новому есеї «Найдовша подорож», написаному для західної публіки, в якому авторка розглядає витоки сьогоднішньої російсько-української війни у двох часових вимірах – тридцятилітньому і трьохсотлітньому. Недаремно для цього Оксана Забужко обрала саме жанр есе, що є не простим описом фактів, а їх критичним осмисленням, аналізом. Інколи, щоб викрити певні негативні явища або ж описати позитивні зрушення, оцінити їх, письменникові складно обмежитися лише літературною мовою. Саме це спонукає митців до творення індивідуально-авторських лексем, а дослідників – до більш скрупульозного їх вивчення.
Метою статті є аналіз індивідуально-авторських лексем на матеріалі есеїстики Оксани Забужко. Поставлена мета обумовлює виконання таких завдань: описати індивідуально-авторські лексеми, дослідити їх функційне призначення та прагматичний вплив на читача.
Методи дослідження зумовлені метою та завданнями наукової розвідки й базуються на засадах комплексного застосування загальнонаукових і лінгвістичних методів. У запропонованому дослідженні використано описовий та аналітичний методи. Для всебічного вивчення індивідуально-авторської лексики використано метод дериваційно-компонентного аналізу, що вможливлює розгляд оказіоналізмів як структурної організації з єдністю ознак, метод контекстуально-семантичного аналізу, що дозволяє з більшою точністю визначити семантику новотворів, порівняльно-зіставний (для співвіднесення індивідуально-авторських і загальномовних фактів) і комунікативно-функційний методи.
Основні результати дослідження. В есеїстиці Оксани Забужко спостерігаємо велику кількість іменникових і прикметникових новацій. Серед іменників превалюють індивідуально-авторські антропоніми, що спричинено зростанням позитивної або негативної ролі особи в історії. Деякі з них утворені поєднанням контрастних понять, що є дієвим прийомом впливу на реципієнтів. В аналізованих есе також спостерігаємо багатокомпонентні неодеривати, які створюють в уяві читачів різноманітні аналогії, стимулюють прагнення до інтелектуального пошуку відповідей на актуальні проблеми нашого суспільства. Неолексеми на позначення абстрактних понять різняться за способами деривації, але підпорядковані єдиній меті – підкреслити важливість популяризації української культури та необхідність проведення інформаційної боротьби.
Значна кількість прикметникових оказіоналізмів представлена формами вищого та найвищого ступенів порівняння, утворених на базі відносних прикметників. Ці індивідуально-авторські лексеми є важливим складником аксіологійного поля, що вживаються для надання як негативної, так і позитивної оцінки. Слід зазначити, що ступінь експресивності таких утворень зростає в контекстах, у межах яких наявні аналогійні – узуальні й індивідуально-авторські – формовживання. Характерною особливістю прикметників, утворених словоскладанням, є використання в якості твірних основ синонімів або ж слів, що набувають у контексті синонімічного значення Такі оказіоналізми покликані зацікавити читача в поданій інформації, активізувати його мисленнєві процеси, сприяти реалізації комунікативного задуму автора. У мовотворчості Оксани Забужко спостерігаємо високоекспресивні дієслівні новації, утворені від слів іншомовного походження, що дарують читачеві інтелектуальне задоволення від дешифрування новотворів. У досліджуваних есе спостерігаємо незначну кількість прислівникових новацій, що вжито переважно для характеристики мовленнєво-мисленнєвої діяльності.
Висновки і перспективи. Оксана Забужко активно створює індивідуально-авторські лексеми, що слугують не лише для самовираження, а й для виховання читацької аудиторії, стимулювання в неї пізнавальної діяльності, прагнення до самовдосконалення, пошуку відповідей на актуальні проблеми сьогодення. Перспективним вбачаємо дослідження особливостей перекладу оказіоналізмів англійською мовою.