bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
ХАРКІВСЬКА ФОЛЬКЛОРИСТИЧНА ШКОЛА І ЇЇ РОЛЬ У ФОРМУВАННІ ТА ІНСТИТУАЛІЗАЦІЇ ВІТЧИЗНЯНОГО ЕТНОМУЗИКОЗНАВСТВА
Authors: Novykova Larysa , Zhaleiko Darya 
Published: October 2024

Мета статті – окреслити основні віхи розвитку Харківської фольклористичної школи у дзеркалі історичної панорами, що охоплює час від заснування Харківського університету до діяльності сучасних етномузикологів Харківщини та навчальної лабораторії фольклору ХНУМ ім. І.П. Котляревського в умовах війни. Методологію наукового дослідження становлять наступні наукові підходи: історіографічний, аксіологічний, а також загальнонаукові методи (аналіз синтез, індукція, дедукція). Під час дослідження медіатизації як інструмента збереження культурної спадщини Слобожанщини застосовано міждисциплінарний підхід. Новизна. Харківська фольклористика, яка сформувалась в ХІХ – ХХ сторіччі, динамічно скерувала засади культурно-історичної школи та довела свою причетність до новаторських методів європейської науки. Також новизною представленого дослідження є характеристика сучасних форм репрезентації архівних матеріалів Навчальної лабораторії фольклору в цифровому середовищі та визначення стратегії збереження національної культурної спадщини Слобожанщини в умовах війни. Висновки. Харківська фольклористична школа акумулювала в своїй практиці передові методи дослідження (компаративістика, структурна типологія), тим самим заклала потужний фундамент для дослідників прийдешніх поколінь, як в науковій, так і в дидактичній царині. Надалі цифровий архів навчальної лабораторії фольклору Харківського національного університету мистецтв ім. І.П. Котляревського став резервуаром і провідником наукової спадщини, культурної пам’ятi та національної ідентичності в її екзистенційному вимірі. За роки свого функціонування Навчальна лабораторія фольклору здійснила проведення першого оперативного етапу цифрового архівування, а також пілотного етапу щодо репрезентації матеріалів на навчальному сайті.
КОМПОНЕНТНА СТРУКТУРА ІНСТРУМЕНТАЛЬНО-ВИКОНАВСЬКОЇ ПІДГОТОВКИ ВИКЛАДАЧІВ МУЗИЧНОГО МИСТЕЦТВА
Authors: Palazhenko Oleg , Tsiuliupa Stepan , Sionchuk Oleksandr 
Published: October 2024

Мета статті – визначити суть та зміст компонентної структури інструментально-виконавської підготовки викладачів музичного мистецтва. Методи дослідження. Шляхом опрацювання педагогічної, психологічної та філософської літератури та на основі узагальнення наукової джерельної бази було визначено суть поняття «інструментально-виконавська підготовка». Наукова новизна. Якісне оволодіння виконавською майстерністю майбутніми викладачами музичного мистецтва розпочинається із засвоєння загальної теорії музики, гармонії, поліфонії, теорії інтерпретації, інструментовки, історії музики, тобто з теоретичних знань. Висновки. У процесі аналізу наукової літератури та напрацювань провідних науковців було встановлено структуру інструментально-виконавської підготовки викладачів музичного мистецтва, що складається з інформаційно-когнітивного, мотиваційно-ціннісного, емоційно-особистісного та операційно-діяльнісного компонентів. Мотиваційно-ціннісний компонент виконавської майстерності майбутнього викладача музичного мистецтва веде до професійного розвитку та самовдосконалення студентів. Поєднання загальнокультурних та мистецьких знань про вплив мистецтва на естетичний та художній розвиток особистості, а також здатність до інтеграції набутих знань респондентами у своїй практичній діяльності виявляється в інформаційно-когнітивному компоненті виконавської підготовки викладачів музичного мистецтва. Поєднання навичок та технічних умінь забезпечує операційно-діяльнісний компонент інструментально-виконавської підготовки викладачів музичного мистецтва. Що стосується емоційно-особистісного компонента інструментально-виконавської підготовки викладачів музичного мистецтва, то він включає емоційні та вольові професійно необхідні якості, зокрема: виконавську пам’ять, метро-ритмічну чіткість та музичний слух, а також рефлексивні уміння коригування та самоаналізу.
ВЗАЄМОДІЯ МИСТЕЦТВ У КОНЦЕПТУАЛЬНІЙ МУЗИЦІ
Authors: Bielai Yanina 
Published: October 2024

Метою статті є всесторонній огляд процесу виникнення та становлення концептуальної музики як нового мистецького напряму у контексті його взаємодії з іншими видами мистецтв. У якості методів дослідження були використані: історичний, філософський, джерелознавчий, описовий методи та метод аналізу. Новизна статті є в тому, що на тему досліджуваного явища в україномовному середовищі практично ще немає наукових робіт. Висновки. Концептуальне мистецтво сформувалося на базі дадаїзму, в умовах взаємодії мистецтв. Вибір концепт-ідеї як основного визначального параметру напряму концептуальної музики обумовлює можливість залучення інших видів мистецтв, серед яких найрозповсюдженішими є візуальні: скульптура, живопис, інсталяція і т.д. Подібні приклади поєднань були характерні для митців спільноти FLUXUS, серед яких були не тільки музиканти, а й художники, скульптори, письменники, філософи, поети, що і зумовлювало тенденцію до створення змішаних проектів. Як приклади у статті розглянуті твори представників спільноти FLUXUS: Йоко Оно (Voice piece to soprano to Simone Morris, 1961), Ла Монте Янга (Chambers street loft concerts, 1961), Джорджа Брехта (Realization music, 1963). Також матеріалом для аналізу послугували концептуальні твори сучасних композиторів: Йоханнеса Крайдлера (Charts music, 2009; Fremdarbeit, 2009), Петра Валека (Election of a president, 2023), Аарона Ізраїль Левіна (Videogame Vespers, 2023) та Дмитра Демченко (DNIPROMETRO, 2017). Цифрові технології, у свою чергу, посилили цю схильність до взаємодії мистецтв у концептуальній музиці та розширили можливості поєднань завдяки комп’ютерним опціям, що характерно для багатьох сучасних творів концептуальної музики.
ЖАНР СИМФОНІЇ ДЛЯ ДУХОВОГО ОРКЕСТРУ У ДЗЕРКАЛІ ЕПОХ
Authors: Bulhak Daria 
Published: October 2024

Мета статті – зробити огляд симфоній для духового оркестру з кінця XVIII до початку XXI століття. Методологія наукової роботи ґрунтується на аналізі, синтезі, порівняльному підході у вивченні матеріалу. Наукова новизна праці в тому, щоб створити єдину картину еволюції жанру симфонії для академічного духового оркестру. Висновки. Симфонії для духового оркестру спочатку були повʼязані з військовими подіями та іноді виконували роль увертюр, чому сприяла кількість частин (одночасні симфонії). Якщо перші симфонії Шарля Кателя, Франсуа-Жозефа Госсека та Луї Жадена досить скромні за інструментарієм, то симфонія Антоніна Рейха сміливіша за рішенням інструментування. Композитор крім стандартного інструментарію ввів 3 контрафаготи та 4 гармати. Також глобальність цієї симфонії полягає в тому, що для її виконання потрібні 3 оркестри та 46 виконавців. Гектор Берліоз у своєму новаторстві пішов ще далі. У першій версії симфонії було задіяно 200 музикантів, а в новій редакції композитор запровадив і хор. Масштабність твору також у тому, що ця симфонія була частиною процесії, що є виходом за рамки концертного залу. Інструментарій стає яскравішим завдяки запровадженню турецьких інструментів, а саме бунчука. Роль солюючого інструмента Берліоз доручає тромбону, тим самим показуючи інтерес до особистісних характеристик інструментів, що є важливою частиною драматургічної побудови симфоній. У пошуках унікальних тембрових поєднань для створення нових звукових картин був зацікавлений Шарль Гуно. Він робить музичний матеріал складнішим з допомогою запровадження мотивного розвитку. Його симфонія стає початком поглиблення цього жанру в образному, музично-тематичному та оркестровому планах. Даріус Мійо продовжує ідеї Шарля Гуно в пошуках нових оркестрових засобів виразності. Композитор вміло використовує оркестрування для видозміни музичних тем своєї симфонії, завдяки чому вони набувають певного характеру, що відповідає назвам частин твору. Згодом жанр симфонії за складністю музичного матеріалу починає змагатися із творами для симфонічного оркестру. Пауль Хіндеміт насичує свою симфонію складними контрапунктами і вводить Фугу, тим самим виводячи інструменти зі звичної акомпануючої ролі та віддаючи привілей у становленні їх як солюючих інструментів оркестру.
Innovative M-Learning with Automatic Feedback: Enhancing Language Acquisition for Level 2 Indonesian Foreign Speakers (BIPA)
Authors: Muzaki Helmi , Susanto Gatut , Widyartono Didin , Bonde Lossan , Moorthy Thilip Kumar , Akhsani Ilham 
Published: October 2024

Indonesian has become the official language of the UN. Many BIPA students want to learn Indonesian online. However, online learning creates obstacles such as time differences between teachers and BIPA students, internet connections, and providing less than optimal feedback. This research aims to develop m-learning with automatic feedback for BIPA level 2 learners. This research uses a 4D development model: define, design, develop and deploy. This study's instrument is a questionnaire distributed to 2 validators and 18 BIPA learners. The results of this study are m-learning products that minimize internet connections; once installed, students only need to be connected to the internet when working on questions. In addition, m-learning is also equipped with automatic feedback that appears immediately after students answer questions. The results of the product trial show that students can use m-learning to learn anytime and anywhere, including in areas with minimal internet access. Automatic feedback in m-learning also helps students learn independently because they do not need to wait for feedback from teachers. The automatic feedback in M-learning is only for listening and reading questions while speaking and writing questions are still in the form of answer keywords or assessment rubrics that the teacher must correct. Based on expert validation and product trials with an average score of 88.8, we conclude that the development of m-learning is suitable for BIPA level 2 students.
Glioma-associated oncogene homolog 1 in breast invasive carcinoma: a comprehensive bioinformatic analysis and experimental validation
Authors: Qi Teng , Hu Yujie , Wan Junhao , Zhao Bo , Xiao Jinsuo , Liu Jie , Cheng Ye , Wu He , Lv Yonggang , Ji Fuqing 
Published: October 2024

BackgroundBreast cancer, despite significant advancements in treatment, remains a major cause of cancer-related deaths among women. Immunotherapy, an emerging therapeutic strategy, offers promise for better outcomes, particularly through the modulation of immune functions. Glioma-Associated Oncogene Homolog 1 (GLI1), a transcription factor implicated in cancer biology, has shown varying roles in different cancers. However, its immunoregulatory functions in breast invasive carcinoma (BRCA) remain elusive. The current study aimed to unravel the expression patterns and immune-regulatory roles of GLI1 in BRCA.MethodsUtilizing multiple bioinformatic platforms (TIMER2.0, GEPIA2, and R packages) based on The Cancer Genome Atlas (TCGA) and/or Genotype-Tissue Expression (GTEx) databases, we analyzed the expression of GLI1 in BRCA and its pan-cancer expression profiles. We further validated these findings by conducting qPCR and immunohistochemical staining on clinical BRCA samples. Kaplan-Meier analysis and Cox proportional hazards regression were performed to assess the prognostic value of GLI1. Additionally, the association between GLI1 expression and immune infiltration within the tumor immune microenvironment (TMIE) was examined.ResultsThe findings reveal dysregulated expression of GLI1 in numerous cancers, with a significant decrease observed in BRCA. High GLI1 expression indicated better survival outcomes and was correlated with the age and stage of BRCA patients. GLI1 was involved in immune status, as evidenced by its strong correlations with immune and stromal scores and the infiltration levels of multiple immune cells. Meanwhile, GLI1 was co-expressed with multiple immune-related genes, and high GLI1 expression was associated with the activation of immune-related pathways, such as binding to proteasome and mismatch repair and retinol metabolism signaling pathways. Additionally, the differential expression of GLI1 may be related to the effect of immunotherapy on CTLA-4, PD-1, and other signals, and can effectively predict the immune efficacy.ConclusionOur study underscores the critical role of GLI1 in BRCA, both as a potential tumor suppressor and an immune regulator. The association between GLI1 expression and favorable prognosis suggests its potential as a prognostic biomarker and immunotherapeutic target in BRCA.
Isolation and pathogenicity of a highly virulent group III porcine Getah virus in China
Authors: Wu Yu , Gao Xiaopeng , Kuang Zhanpeng , Lin Limiao , Zhang Hao , Yin Lijuan , Hong Jiabing , Ren Bohua , Li Qunhui , Wang Lianxiang 
Published: October 2024

IntroductionGetah virus (GETV) is a multi-host virus found in pigs, horses, and blue foxes. Clinically, GETV can cause fever, diarrhea, and reproductive disorders in pigs, representing significant threats to pig breeding. At present, few studies have examined the pathogenicity of GETV in pigs of different ages.MethodsIn the present study, a new strain, named GETV-QJ, was isolated from clinically ill pigs, and whole genome sequencing analysis was performed. Besides the pathogenicity of piglets and pregnant sows of this strain was further studied.Resultsthe results illustrated that the strain belonged to group III. The strain had 93.6%–96.3% homology with other subtypes, and its homology with the same subtype strain ranged 96.5%–99%. Further studies on the pathogenicity of the virus indicated that this strain caused severe diarrhea, fever, and intestinal and lung damage in 7-day-old piglets, resulting in their death. The piglet survival rate was 0%. In pregnant sows, this strain did not cause fever, death, or abortion, but it induced viremia, which affected the farrowing performance of sows and led to reduced piglet survival.DiscussionIn this study, we isolated a highly virulent group III and comprehensively established a pathogenic model of GETV in piglets and sows, providing a reference and guidance for the prevention and control of this infection.
Causal relationship between ankylosing spondylitis and ocular inflammatory diseases: a Mendelian randomization study
Authors: Wang Yuxuan , Zhang Caishun , Zhang Qing , Jiang Yutong , Zhang Yuxuan , Dong Jing 
Published: October 2024

BackgroundObservational studies have shown an increased risk of ocular inflammatory diseases in patients with ankylosing spondylitis (AS), but the genetically predicted association remains unclear. The aim of this study was to systematically assess the causal relationship between AS and ocular inflammatory diseases.MethodsWe conducted a two-sample Mendelian randomization (MR) analysis to investigate the causal relationship between AS and several common ocular inflammatory diseases based on genome-wide association study (GWAS) data and public health data. Five methods, namely, inverse-variance weighted (IVW), MR–Egger, weighted median, weighted mode, and simple mode, were used. Sensitivity analysis was performed using MR–Egger intercept, Mendelian Randomization Pleiotropy RESidual Sum and Outlier (MR-PRESSO), Cochran’s Q test, outlier methods, leave-one-out analysis, and funnel plots.ResultsThe MR analysis showed a significantly increased risk of uveitis (ORIVW = 2.825, 95%CIIVW = 1.709–4.672, and PIVW &lt; 0.001), iridocyclitis (ORIVW = 3.806, 95%CIIVW = 2.809–5.157, and PIVW &lt; 0.001), scleritis (ORIVW = 1.738, 95%CIIVW = 1.190–2.539, and PIVW &lt; 0.001), and episcleritis (ORIVW = 5.113, 95%CIIVW = 2.067–12.645, and PIVW = 0.004) associated with AS. However, no correlation was found between genetically predicted AS and keratitis (ORIVW = 1.041, 95%CIIVW = 0.886–1.222, and PIVW = 0.628) and optic neuritis (ORIVW = 0.868, 95%CIIVW = 0.441–1.709, and PIVW = 0.682).ConclusionAS increases the genetically predicted risk for uveitis, iridocyclitis, scleritis, and episcleritis. No potential association of AS with keratitis and optic neuritis was found. It may provide clues for the prevention of AS complications.
A combinatorial deep learning method for Alzheimer’s disease classification-based merging pretrained networks
Authors: Slimi Houmem , Balti Ala , Abid Sabeur , Sayadi Mounir 
Published: October 2024

IntroductionAlzheimer’s disease (AD) is a progressive neurodegenerative disorder characterized by cognitive decline, memory loss, and impaired daily functioning. Despite significant research, AD remains incurable, highlighting the critical need for early diagnosis and intervention to improve patient outcomes. Timely detection plays a crucial role in managing the disease more effectively. Pretrained convolutional neural networks (CNNs) trained on large-scale datasets, such as ImageNet, have been employed for AD classification, providing a head start for developing more accurate models.MethodsThis paper proposes a novel hybrid deep learning approach that combines the strengths of two specific pretrained architectures. The proposed model enhances the representation of AD-related patterns by leveraging the feature extraction capabilities of both networks. We validated this model using a large dataset of MRI images from AD patients. Performance was evaluated in terms of classification accuracy and robustness against noise, and the results were compared to several commonly used models in AD detection.ResultsThe proposed hybrid model demonstrated significant performance improvements over individual models, achieving an accuracy classification rate of 99.85%. Comparative analysis with other models further revealed the superiority of the new architecture, particularly in terms of classification rate and resistance to noise interference.DiscussionThe high accuracy and robustness of the proposed hybrid model suggest its potential utility in early AD detection. By improving feature representation through the combination of two pretrained networks, this model could provide clinicians with a more reliable tool for early diagnosis and monitoring of AD progression. This approach holds promise for aiding in timely diagnoses and treatment decisions, contributing to better management of Alzheimer’s disease.
Effectiveness of high efficiency particulate (HEPA) air condition combined with the antifungal prophylaxis on incidence, morbidity and mortality of invasive fungal infections in patients with acute myeloid leukemia: a retrospective single-center study
Authors: Preyer Linda , Vettorazzi Eik , Fiedler Walter , Rohde Holger , Stemler Jannik , Gönner Saskia , Bokemeyer Carsten , Khandanpour Cyrus , Wortmann Friederike , Kebenko Maxim 
Published: October 2024

IntroductionOur monocentric and retrospective study aimed to investigate the clinical effectivity of HEPA filters in combination with the antifungal drug prophylaxis in patients with AML undergoing intensive chemotherapy and allogeneic stem cell transplantation (SCT).Methods/ResultsWe included 177 patients between 2005 and 2015 representing a total of 372 in-hospital stays, 179 in the HEPA cohort (+HEPA) and 193 in the cohort without HEPA filters (-HEPA). No significant additional benefit of HEPA filtration on the risk reduction of IFI was observed. HEPA filtration did not significantly affect the risk of intensive care unit (ICU) admissions or early mortality rates. In patients who received allogeneic SCT in first complete remission with antifungal drug prophylaxis during prior induction treatment, a numerical but not significant improvement in long-term overall survival was noted in the +HEPA cohort compared to the -HEPA cohort (55% to 66%, p = 0.396). For better depicting of the clinical reality, we determined the so-called clinical suspected IFI (csIFI) -defined as cases with antifungal treatment after recommended prophylaxis without fulfilling current EORTC criteria. Especially in patients with a high risk for second IFI, significant risk reduction of csIFI and frequency of ICU admissions was observed when voriconazole was used as secondary antifungal prophylaxis. (csIFI, adjusted effect: OR 0.41, 95% CI (0.21 – 0.82), p = 0.01; csIFI, subgroup-specific effect: OR 0.35, 95% CI (0.15 – 0.78), p = 0.01; ICU, adjusted effect: OR 0.44, 95 CI (0.19 - 1.01), p = 0.05; respectively).DiscussionIn summary, the study suggests the efficacy of secondary antifungal prophylaxis in preventing IFI in AML patients undergoing intensive treatment. The addition of HEPA filtration also demonstrated additional numerous benefits in reducing the frequency of IFI-associated complications.
Comparative effectiveness of treatments for recurrent Clostridioides difficile infection: a network meta-analysis of randomized controlled trials
Authors: Duo Hong , Yang Yanwei , Zhang Guqing , Chen Yingxin , Cao Yumeng , Luo Linjie , Pan Huaqin , Ye Qifa 
Published: October 2024

BackgroundClostridioides difficile infection (CDI) is the most common cause of healthcare-associated infectious diarrhea. A major clinical challenge is recurrent CDI (rCDI) without effective standard drug-based therapy. Additionally, a comprehensive comparison of various therapy effectiveness in rCDI patients is still under investigation.MethodsA Bayesian network meta-analysis (NMA) of randomized control trials up to March 2024 was performed to investigate the efficacy of rCDI interventions.ResultsSeventeen trials were included, comprising 4,148 CDI patients with ten interventions, including fecal microbiota transplantation (FMT) by lower gastrointestinal (LGI), FMT by upper gastrointestinal (UGI), Autologous FMT (AFMT), vancomycin + FMT, vancomycin, placebo, fidaxomicin, Vowst (SER109), Rebyota (RBX2660), and monoclonal antibody. NMA showed that FMT by LGI had the highest efficacy in treating rCDIs with an odds ratio (95% confidence interval) of 32.33 (4.03, 248.69) compared with placebo. FMT by UGI also showed high efficacy, whereas the efficacy comparison between FMT by LGI and UGI was not statistically significant (ORs) (95% CI), 1.72 (0.65, 5.21). The rankogram and surface under the cumulative ranking curve (SUCRA) also showed FMT by LGI ranked at the top and FMT by UGI ranked second in the curative effect.ConclusionNMA demonstrates FMT’s significant efficacy in rCDI management, regardless of administration route (lower or upper gastrointestinal). Despite its significant benefits, FMT’s safety is a concern due to the lack of standardized FDAcompliant manufacturing and oversight. Microbiota-based therapies also exhibit potential. However, limited research mandates further clinical exploration. Antibiotics, in contrast, display comparatively reduced efficacy in rCDI, potentially linked to disruptions in native gut microflora balance.Systematic Reviewhttps://www.crd.york.ac.uk/PROSPERO/display_record.php?RecordID=368435, Identifier CRD42022368435.