bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Leishmania-Derived Trimannose Modulates the Inflammatory Response To Significantly Reduce Leishmania major-Induced Lesions
Authors: Grinnage-Pulley Tara L. , Kabotso Daniel E. K. , Rintelmann Chelsea L. , Roychoudhury Rajarshi , Schaut Robert G. , Toepp Angela J. , Gibson-Corley Katherine N. , Parrish Molly , Pohl Nicola L. B. , Petersen Christine A. 
Published: October 2017

ABSTRACT

Leishmania
lipophosphoglycan (LPG) is a key virulence factor, initiating inflammation resulting in cutaneous lesions. LPG is capped by various oligosaccharides. How these glycans are recognized and how they alter the course of
Leishmania
infection are poorly understood. Previous studies synthesized α-1,2-trimannose cap sugars on latex beads and demonstrated that C57BL/6 mice coinoculated with
Leishmania major
and trimannose-coated beads produced significantly higher levels of interleukin-12p40 (IL-12p40) and other proinflammatory, type 1 cytokines than mice inoculated with
L. major
alone within the first 48 h of infection. However, as
L. major
infection typically progress over weeks to months, the role of trimannose in altering disease progression over the course of infection was unknown. Wild-type mice were inoculated with either trimannose-coated or carrier (uncoated) beads, infected with
L. major
alone, coinoculated with carrier beads and
L. major
, or coinoculated with trimannose-coated beads and
L. major
. Trimannose treatment of
L. major
-infected mice decreased the parasite load and significantly decreased the lesion size at 14 days postinfection (p.i.) compared to results for nontreated, infected mice. Infected, trimannose-treated mice had decreased IL-12p40 and IL-10 secretion and increased interferon gamma secretion at 14 days p.i. Mannose receptor knockout (MR
−/−
) mice lack the ability to detect trimannose. When MR
−/−
mice were infected with
L. major
and treated with trimannose beads, they did not have decreased lesion size.
Leishmania
-derived trimannose represents a novel immunomodulator that provides early type 1-skewed cytokine production to control the parasite load and alter the course of cutaneous leishmaniasis.
BtsT, a Novel and Specific Pyruvate/H
+
Symporter in Escherichia coli
Authors: Kristoficova Ivica , Vilhena Cláudia , Behr Stefan , Jung Kirsten 
Published: October 2017

ABSTRACT

The peptide transporter carbon starvation (CstA) family (transporter classification [TC] 2.A.114) belongs to the second largest superfamily of secondary transporters, the amino acid/polyamine/organocation (APC) superfamily. No representative of the CstA family has previously been characterized either biochemically or structurally, but we have now identified the function of one of its members, the transport protein YjiY of
Escherichia coli
. Expression of the
yjiY
gene is regulated by the LytS-like histidine kinase BtsS, a sensor of extracellular pyruvate, together with the LytTR-like response regulator BtsR. YjiY consists of 716 amino acids, which form 18 putative transmembrane helices. Transport studies with intact cells provided evidence that YjiY is a specific and high-affinity transporter for pyruvate (

K
m

, 16 μM). Furthermore, reconstitution of the purified YjiY into proteoliposomes revealed that YjiY is a pyruvate/H
+
symporter. It has long been assumed that
E. coli
possesses a transporter(s) for pyruvate, but the present study is the first to definitively identify such a protein. Based on its function, we propose to change the name of the uncharacterized gene
yjiY
to
btsT
for Brenztraubensäure (the German word for pyruvate) transporter.

IMPORTANCE
BtsT (formerly known as YjiY) is found in many commensal and pathogenic representatives of the
Enterobacteriaceae
. This study for the first time characterizes a pyruvate transporter in
E. coli
, BtsT, as a specific pyruvate/H
+
symporter. When nutrients are limiting, BtsT takes up pyruvate from the medium, thus enabling it to be used as a carbon source for the growth and survival of
E. coli
.
Novel YAP1 Activator, Identified by Transcription-Based Functional Screen, Limits Multiple Myeloma Growth
Authors: Maruyama Junichi , Inami Kazutoshi , Michishita Fumiyoshi , Jiang Xinliang , Iwasa Hiroaki , Nakagawa Kentaro , Ishigami-Yuasa Mari , Kagechika Hiroyuki , Miyamura Norio , Hirayama Jun , Nishina Hiroshi , Nogawa Daichi , Yamamoto Kouhei , Hata Yutaka 
Published: October 2017

Abstract
Yes-associated protein 1 (YAP1) interacts with numerous transcription factors, including TEA-domain family proteins (TEAD) and p73. YAP1 is negatively regulated by the tumor suppressor Hippo pathway. In human cancers, the deregulation of the Hippo pathway and YAP1 gene amplification lead to the activation of YAP1, which induces epithelial–mesenchymal transition (EMT) and drug resistance. YAP1 inhibitors are expected to be useful in cancer therapy. On the other hand, in certain cancers, YAP1 upregulates p73-dependent gene transcription and behaves as a tumor suppressor. Moreover, as YAP1 regulates self-renewal and differentiation of tissue stem cells and plays an important role in tissue homeostasis, YAP1 activators may contribute to the regenerative medicine. With this in our mind, we screened for YAP1 activators by using human retinal pigment epithelial ARPE-19 cells expressing the TEAD-responsive fluorescence reporter under the coexpression of YAP1. From an extensive chemical compound library (n = 18,606) 47 candidate YAP1 activators were identified. These compounds were characterized to determine whether this assay provides bona fide YAP1 activators. Importantly, one YAP1 activator was effective against the human multiple myeloma IM-9 cells and chronic myeloid leukemia K562 cells.
Implications: YAP1 activation limits growth, induces apoptosis, and may be useful at suppressing hematological cancers. Mol Cancer Res; 16(2); 197–211. ©2017 AACR.
Bitter Melon Prevents the Development of 4-NQO–Induced Oral Squamous Cell Carcinoma in an Immunocompetent Mouse Model by Modulating Immune Signaling
Authors: Sur Subhayan , Steele Robert , Aurora Rajeev , Varvares Mark , Schwetye Katherine E. , Ray Ratna B. 
Published: October 2017

Abstract
Head and neck squamous cell carcinoma (HNSCC) is the sixth most common cancer worldwide, and tobacco is one of the most common factors for HNSCC of the oral cavity. We have previously observed that bitter melon (Momordica charantia) extract (BME) exerts antiproliferative activity against several cancers including HNSCC. In this study, we investigated the preventive role of BME in 4-nitroquinoline 1-oxide (4-NQO) carcinogen-induced HNSCC. We observed that BME feeding significantly reduced the incidence of 4-NQO–induced oral cancer in a mouse model. Histologic analysis suggested control 4-NQO–treated mouse tongues showed neoplastic changes ranging from moderate dysplasia to invasive squamous cell carcinoma, whereas no significant dysplasia was observed in the BME-fed mouse tongues. We also examined the global transcriptome changes in normal versus carcinogen-induced tongue cancer tissues, and following BME feeding. Gene ontology and pathway analyses revealed a signature of biological processes including “immune system process” that is significantly dysregulated in 4-NQO–induced oral cancer. We identified elevated expression of proinflammatory genes, s100a9, IL23a, IL1β and immune checkpoint gene PDCD1/PD1, during oral cancer development. Interestingly, BME treatment significantly reduced their expression. Enhancement of MMP9 (“ossification” pathway) was noted during carcinogenesis, which was reduced in BME-fed mouse tongue tissues. Our study demonstrates the preventive effect of BME in 4-NQO–induced carcinogenesis. Identification of pathways involved in carcinogen-induced oral cancer provides useful information for prevention strategies. Together, our data strongly suggest the potential clinical benefits of BME as a chemopreventive agent in the control or delay of carcinogen-induced HNSCC development and progression. Cancer Prev Res; 11(4); 191–202. ©2017 AACR.
See related editorial by Rao, p. 185
HISTOLOGICAL ANALYSIS OF In Vitro CULTURED COCONUT ENDOSPERM
Authors: Sukamto Lazarus Agus 
Published: October 2017

Coconut is a very important plant for the livelihood of people in tropical countries. It is also used as an icon of tropical region.Â Coconut fruit is very heavy and can cause injuries if the fruit falls down and hits somebody who happens to be underneath a coconut tree. In order to avoid the accident, Â the coconut fruits have to be regularly cut off. Coconut tree originated from in vitro cultured endosperm is a triploid plant that produces seedless fruit (without endocarp). Coconut fruit without endocarp is not heavy.Â The objective of this study was to investigate plant regeneration of fresh and in vitro cultured coconut endosperms. The fresh and developed in vitro cultured coconut endosperms were observed using histological analysis. Solid endosperm of seven month-old postanthesis coconut from â€œSamoan Dwarfâ€ cultivar was freshly picked up and cultured in vitro on modified Branton & Blake formula. Histological study of fresh coconut endosperm showed that the endosperm consisted of parenchyma cells, which were relatively uniform in shape and size, with some nuclei consisted of 1 â€“ 5 nucleoli. Three month-old calli of in vitro grown coconut endosperm in semi solid media showed that its cells varied in shape and size, characterized by high nucleus to cytoplasm ratio, high starch, protein and lipid contents which underwent many divisions.Â Seven month-old calli of in vitro grown coconut endosperm in liquid media showed embryogenic cells which resembled proembryos. Fourteen month-old bud-like structure of coconut endosperm in semi solid media showed a meristematic layer, tunica-corpus structure, cortex-like region and tracheids of xylem. These results indicated that the bud-like structure was an early stage of shoot bud formation in coconut endosperm. This is the first report of early stage of shoot bud formation occurring on coconut endosperm cultured in vitro.
ISOLATION AND CHARACTERIZATION OF A MOLYBDENUM-REDUCING AND PHENOLIC- AND CATECHOL-DEGRADING Enterobacter sp. STRAIN SAW-2
Authors: Sabullah Mohd Khalizan , Rahman Mohd Fadhil , Ahmad Siti Aqlima , Sulaiman Mohd Rosni , Shukor Mohd Shukri , Gansau Azlan Jualang , Shamaan Nor Aripin , Shukor Mohd Yunus 
Published: October 2017

Molybdenum is an emerging pollutant worldwide. The objective of this study is to isolate molybdenum-reducing bacterium with the ability to grow on phenolic compounds (phenol and catechol). The screening process was carried out on a microplate. The bacterium reduced molybdenum in the form of sodium molybdate to molybdenum blue (Mo-blue). The bacterium required a narrow pH range for optimal reduction of molybdenum, i.e. between Â pH 6.3 and 6.8, with temperature between 34 and 37 oC. Molybdate reduction to Mo-blue was best supported by glucose as the carbon source. However, both phenol and catechol could not support molybdate reduction. Other requirements for molybdate reduction included sodium molybdate concentrations between 15 and 30 mM, and phosphate concentration of 5.0 mM. The bacterium exhibited a Mo-blue absorption spectrum with a shoulder at 700 nm and a maximum peak near the infrared region at 865 nm. The Mo-reducing bacterium was partially identified as Enterobacter sp. strain Saw-2. The capability of this bacterium to grow on toxic phenolic compounds and to detoxify molybdenum made it a significant agent for bioremediation.
ECOLOGICAL SERVICES OF AGROFORESTRY LANDSCAPES IN SELECTED WATERSHED AREAS IN THE PHILIPPINES AND INDONESIA
Authors: Baliton Romnick S. , Wulandari Christine , Landicho Leila D. , Cabahug Rowena E. D. , Paelmo Roselyn F. , Comia Reynaldo A. , Visco Roberto G. , Budiono Pitojo , Herwanti Susni , Rusita Rusita , Castillo Arnold Karl SA. 
Published: October 2017

This article argues that the practice of agroforestry provides ecological contributions to the smallholder farmers cultivating in the watershed areas. Specifically, this farming system provides contribution to carbon sequestration potential of the woody perennials and the biodiversity conservation of the other components of the system.Â Â This argument is based on the research conducted in Molawin-Dampalit Sub-Watershed, Mt. Makiling Forest Reserve in the Philippines and Way Betung Watershed in Indonesia.Â The research involved an interview session of 106 and 261 smallholder farmers and an assessment of 27 and 14 agroforesty plots for carbon stock assessment and biodiversity assessment, respectively. Results indicated that the total carbon found among the crop components was 52.32 MgC/ha in Molawin-Dampalit Sub-WatershedÂ­ and 244.26 MgC/ha in Way Betung WatershedÂ­, which suggested the high carbon sequestration potential of the woody perennials and understory crops in an agroforestry system.Â The farm lots being cultivated by the smallholder farmers were found to contribute to biodiversity conservation having a moderate biodiversity index of 2.59 and 2.53, respectively.Â With these findings, promotion of desired agroforestry systems in suitable portions of the watershed areas should be intensified and heightened to contribute to ecological balance across the landscape.Â Agroforestry should always be an integral part of all initiatives toward ecological restoration with the cultivators/smallholder farmers as potential partners.Â The agroforestry system should consider all the technical and socioeconomic considerations toward having diverse components and ensure food security among the smallholder farmers throughout the year.
SELECTION AND CHARACTERIZATION OF SIDEROPHORE-PRODUCING RHIZOBACTERIA AND POTENTIAL ANTAGONISTIC ACTIVITY TOWARD Ralstonia solanacearum
Authors: Nawangsih Abdjad Asih , Parida Ida , Wiyono Suryo , Kartika Juang Gema 
Published: October 2017

Ralstonia solanacearum is an important disease of tomato.Â An alternative method to control the disease is the application of biocontrol agents.Â Plant Growth-Promoting Rhizobacteria (PGPR) could be used as potential biocontrol agents.Â PGPR with siderophores is among compounds having important role in disease suppression.Â This experiment was conducted to select and characterize the siderophore-producing rhizobacteria from tomato and to determine their potential as antagonistic agents for R. solanacearum.Â Candidates of the PGPR were isolated from tomato grown in West Java Province, Indonesia. The isolates were detected as siderophore-producing bacteria using CAS medium. Among 29 isolates producing siderophore and having negative result on hypersensitivity reaction, two isolates provided the widest diameter of inhibition zone toward R. solanacearum.Â Both isolates were CP1C and CP2D with diameter of inhibition zone up to 3.6 and 7.0 mm, respectively.Â Based on the sequence of 16S rDNA, isolate CP1C was identified as Brevundimonas sp., while isolate CP2D was identified as Enterobacter sp.Â Both bacteria did not cause negative effect on the increasing plant height and dry weight of the plants, compared with control.
ВПРОВАДЖЕННЯ ІННОВАЦІЙНИХ МЕТОДІВ У НАВЧАЛЬНИЙ ПРОЦЕС ФАРМАЦЕВТИЧНОГО ВУЗУ
Authors: Suleiman M. M. 
Published: October 2017

Мета роботи – дослідження ефективності впровадження інноваційних методів навчання в підготовці кваліфікованих спеціалістів фармації.Основна частина. Для проведення дослідження були використані новітні інформаційно-комунікаційні технології, а саме: Інтернет-сайти, блог-технології, аудіо- і відеоресурси, програма Skype, мультимедійні презентації, проведення тренінгів, рольових ігор та тестування на комп’ютерах. Використання інноваційних освітніх технологій e Національному фармацевтичному університеті надає великі можливості для підвищення ефективності процесу навчання. Інформаційні і мультимедійні навчальні програми сприяють не лише якісному засвоєнню теоретичного матеріалу, але й удосконаленню навичок володіння комп’ютерною технікою. Інновації у змісті освіти мають доповнюватися і реалізовуватися через оволодіння інноваційними методами. Одним із таких методів, який доцільно застосовувати в підготовці майбутніх фармацевтів, є кейс-метод. Використання цього методу у формі кейс-випадку, кейс-вправи та кейс-ситуації на заняттях із клінічної фармації, фармакогнозії, фармацевтичної хімії, аптечної та заводської технології ліків в осінньому семестрі 2016 р. привело до підвищення показників якісної успішності студентів середньостатистичної групи на 20–25 %.Висновки. Використання інноваційних методів навчання в освітньому процесі несе в собі великий потенціал, бо прискорює оволодіння знаннями і робить цей процес цікавим і динамічним. Застосування інтерактивного методу (кейс-методу) щодо профільних дисциплін показало підвищення якісної успішності студентів порівняно з використанням традиційних методів.
НАВЧАЛЬНО-МЕТОДИЧНЕ ТА МАТЕРІАЛЬНО-ТЕХНІЧНЕ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ОСВІТНЬОГО ПРОЦЕСУ НА КАФЕДРІ МЕДИЧНОЇ БІОХІМІЇ
Authors: Кorda M. M. , Shershun H. H. , Кulitska M. I. , Pidruchna S. R. , Ostrivka O. I. , Yaremchuk O. Z. 
Published: October 2017

Мета роботи – обґрунтувати способи забезпечення оптимального засвоєння студентами матеріалу з біохімії як основи клініко-лабораторної діагностики.Основна частина. У статті відображена концепція навчально-методичного та матеріально-технічного забезпечення навчання студентів на кафедрі медичної біохімії в світлі сучасних вимог інтеграції в європейські та світові освітні структури. Насамперед це практично-орієнтоване навчання, що дозволяє досягти розвитку клінічного мислення на основі констеляції біохімічних показників. Біохімічні підходи посідають чільне місце в діагностичному процесі, бо лише вони відображають молекулярні механізми розвитку патологічного процесу.Не менш важливою умовою навчання є напрямок, який визначає професійну компетентність майбутніх фахівців – базовий рівень, прагнення до подальшої самоосвіти, аналітичне мислення, узагальнення наявної інформації, уміння прогнозувати і вирішувати нештатні ситуації тощо. Нарешті, сучасне навчання студентів неможливе без впровадження інноваційних технологій – комп’ютерні віртуальні програми-тренінги з біохімії, що моделюють різні метаболічні шляхи, процеси чи алгоритми лабораторних досліджень, відеофільми, мультимедійні лекції, технічне обладнання робочих місць студентів в навчальних лабораторіях.Особливих вимог потребують уміння студентів виконувати і інтерпретувати матрикульні біохімічні дослідження, які використовуються в діагностиці найпоширеніших хвороб. Клініко-лабораторна ерудиція особливо важлива в практиці кожного сучасного лікаря, і глибокі знання біохімічних процесів повинні займати чільне місце в його активі для вирішення професійних обов’язків.Висновки. Викладання біохімії студентам-медикам повинно бути практично-орієнтованим, компетентнісним, мати мотиваційне спрямування, що забезпечується належною методичною базою, широким впровадженням інноваційних технологій, вдосконаленням бази клініко-біохімічних тестових завдань, високим рівнем міжкафедральної інтеграції суміжних дисциплін.Ключові слова: практично-орієнтоване навчання, компетентність, інноваційні технології, біохімічна діагностика.
ОПТИМІЗАЦІЯ ТА РОЛЬ САМОСТІЙНОЇ РОБОТИ СТУДЕНТІВ СТОМАТОЛОГІЧНОГО ФАКУЛЬТЕТУ ЯК ШЛЯХ ДО ПІДВИЩЕННЯ ЯКОСТІ ОСВІТИ
Authors: Komnatskyi B. Yu. , Povsheniuk A. V. , Kotsiura O. O. 
Published: October 2017

Метою даної публікації є розробка концепцій ведення самостійної роботи студентів а також підкреслення ролі викладача у формуванні мотивації до самостійної роботи серед студентів стоматологічного факультету.Матеріали та методи дослідження: об’єкт дослідження – студенти стоматологічного факультету, предмет дослідження – навчальний процес (самостійна робота студентів) на кафедрі ортопедичної стоматології.Результати й обговорення. Методики організації самостійної роботи студента ще недостатньо відпрацьовані і являють собою досить нелегку та кропітку роботу. В рамках самостійної роботи бажано проводити діагностичний етап, за допомогою якого виявляється рівень готовності студентів до роботи. Для цього доцільно організувати вихідний контроль знань та умінь студентів-стоматологів з попередніх розділів стоматології, який повинен охоплювати усі основні сторони базисної підготовки, бути максимально об’єктивним і нетривалим у часі. Для раціональної та ефективної самостійної роботи студента потрібно керівництво викладача, а саме безпосереднє навчання студентів основам самостійної роботи.Висновки: Самостійна робота є однією з форм навчального процесу і являється його суттєвою складовою частиною. Планування, управління і контроль є важливими складовими організації самостійної роботи. Для реалізації цих принципів викладач повинен сформувати у студента почуття відповідальності за організацію власного навчання.
ОСОБИСТІСТЬ ВИКЛАДАЧА ВИЩОГО МЕДИЧНОГО НАВЧАЛЬНОГО ЗАКЛАДУ – ЯК ЦЕНТРАЛЬНА ФІГУРА В МОДЕРНІЗАЦІЇ ОСВІТИ В УКРАЇНІ
Authors: Lytvynenko N. V. , Hladka V. M. , Purdenko T. Y. , Sylenko H. Ya. , Pinchuk V. A. 
Published: October 2017

Мета роботи – акцентувати увагу на застосуванні інноваційних технологій в професійному розвиткові викладача вищого медичного закладу у вигляді вдосконалення його комунікативних здібностей та активної творчої співпраці зі студентами.Проаналізовано літературні джерела та власний досвід роботи щодо впровадження в навчально-виховний процес нових педагогічних технологій з акцентом на педагогічне спілкування, інноваційних методик викладання із застосуванням методики “зворотного зв’язку”, проведення сумісної роботи викладача і студента в неврологічному відділенні, спільної освітньої роботи серед населення.Основна частина. На кафедрі нервових хвороб з нейрохірургією та медичною генетикою ВДНЗУ “УМСА” велика увага приділяється удосконаленню комунікативних здібностей професорсько-викладацького складу у вигляді вдосконалення психологічної компетентності у педагогічній діяльності та активної співпраці зі студентами: це сумісні огляди хворих неврологічного відділення з обговоренням проблемної ситуації, використанням таких методик інтерактивного навчання, як ділова гра та мозковий штурм, проведення майстер-класів – з електроенцефалографії, реоенцефалографії, електронейроміографії, освітня робота серед населення, створення інформаційних плакатів, проведення опитування студентів медичного та стоматологічного факультетів стосовно “зворотного зв’язку” з викладачем на практичних заняттях та лекціях.Висновки. Десятирічний досвід застосування даної методики проведення занять дозволив підвищити ефективність навчального процесу. Студенти мають змогу отримати не лише теоретичну підготовку, а й в обов’язковому порядку оволодіти практичними навичками, що сприяє поліпшенню розуміння та засвоєння матеріалу, розвитку клінічного мислення.У медичній освіті саме така інтеграція дозволить консолідувати професійно-педагогічну громадськість на розробку більш досконалих стандартів і умов освітньої діяльності, основним результатом якої буде формування компетентної, професійно і соціально мобільної особистості випускника медичного вузу, здатного до безперервного професійного розвитку в просторі своєї лікарської діяльності.