bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
High blood pressure tends to increase carotid intima-media thickness in adult females
Authors: Imran Yudhisman , Prawiroharjo Pukovisa , Mawi Martiem 
Published: January 2017

Background<br />Atherosclerosis is initiated by endothelial dysfunction, as a result of increasing degradation of nitrit oxide by reactive oxygen species, thereby increasing oxydative stress. Dyslipidemia is one of the risk factors of endothelial dysfunction. The aim of this study was to evaluate the relationship of blood pressure and serum lipid level with carotid intima-media thickness (CIMT) in subjects aged between 55-65 years.<br /><br />Methods<br />A cross sectional study was carried out in 52 male and female subjects aged between 55-65 years. Age, gender, body mass index (BMI), blood pressure, lipid profile, and CIMT were assessed in all subjects. The independent t-test was used to to analyze the relationship between all variables and CIMT. The level of statistical significance was set at p&lt;0.05<br /><br />Results<br />Mean age was 59.19 ± 3.68 years, prevalence of thickened CIMT was 66.5%, and plaques were found in 9 subjects. There wwre no significant differences in age, BMI, systolic and diastolic blood pressure, and lipid profile between normal and thickened CIMT (p&gt;0.05). However, there was a significant difference in gender between the two groups (p=0.011). In females, mean systolic and diastolic blood pressure were higher in the thickened CIMT group than in the normal CIMT group, but the difference was not significant (p&gt;0.05). <br /><br />Conclusions<br />Our findings suggest that high blood pressure tends to increase CIMT in female adults. An increasing value of CIMT should be considered as a sign of cerebrovascular disease.
Typhonium flagelliforme decreases telomerase expression in HeLa cervical cancer cells
Authors: Purwaningsih Endang , Suciati Yulia , Widayanti Etty 
Published: January 2017

<p><strong>Background</strong><br /> Cancer cells have a relatively high telomerase activity compared to normal cells, so that cancer cells have the ability for continued proliferation and uncontrolled mitosis. Telomerase is an enzyme responsible for the length of telomeres, DNA segments located at the ends of eukaryotic chromosomes. Natural materials such as rodent tuber (<em>Typhonium flagelliforme</em>) have anticancer potential. The purpose of the present study was to determine the effects of <em>Typhonium flagelliforme </em>extract on telomerase expression in HeLa cervical cancer and T47D breast cancer cells.</p><p><br /> <strong>Methods </strong></p><p>This experimental laboratory study was conducted on cultured HeLa and T47D cancer cell lines, with normal Vero cells as controls, and using RPMI and M199 culture media. The study comprised three groups, i.e. controls, and groups receiving <em>Typhonium flagelliforme </em>extract at doses of ½ IC50 and IC50. Telomerase expression was measured by immunohistochemistry (IHC). Analysis of variance and LSD multiple comparison test were used to analyze the data.</p><p><strong> </strong></p><p><strong>Results </strong><br /> Telomerase expression in cancer cells showed significantly higher values compared to normal Vero cells. <em>Typhonium flagelliforme</em> extract was capable of significantly decreasing telomerase expression in cancer cells receiving the extract.</p><p><strong> </strong></p><strong>Conclusion </strong><br /> <em>Typhonium flagelliforme</em> extract at different doses is capable of decreasing telomerase expression more effectively in cervical cancer cells than in breast cancer cells. This study shows that <em>Typhonium flagelliforme</em> may have anti-cancer activity, necessitating further investigations.
A study of newborn on prelacteal feeds
Authors: Hirekerur Vikram L. , Kulkarni Atul A. , Hirekerur Tanvi V. 
Published: January 2017

Background: Infants are often prescribed prelacteal feeds after birth. We studied 50 such cases. Most prescriptions were written on day one. Maternal problems were the commonest reasons cited. However maternal and neonatal diseases severe enough to affect lactation are rarely encountered. On counselling breastfeeding was initiated. The seeds of lactation failure are sown on day one of life. The best chance of preventing it is on day one.Methods: 50 newborn babies born between August 2015 and July 2016 in Ashwini Rural Medical College and Hospital, Kumbhari, Solapur, Maharashtra, India and who were prescribed prelacteal feeds were included in the study. Approval from ethical committee was taken. Results: Most mothers did not have any medical or pregnancy related diseases. Antenatal counselling was not done in 18 (36 %) mothers. In 48 (96%) cases prelacteal feeds were initiated on day one. Maternal problems 19 (38%) were the commonest reasons cited for prelacteal feeds. In majority of cases 45 (90 %) there was no neonatal reason for prelacteal feeds. 22 (44 %) mothers initiated breastfeeding on recovery from their medical problems. In 17 (34%) cases, counselling was done and was effective.Conclusions: Prelacteal feeds are commonly prescribed in postnatal wards. Maternal problems were the commonest reasons cited though most of the mothers did not have medical or pregnancy related disease. Proper counselling was effective in convincing mothers. Maternal and neonatal diseases severe enough to affect lactation are rarely encountered. Antenatal counselling is an effective way to initiate breastfeeding on day one.
To study levels of serum fibrinogen in type 2 diabetes mellitus and its association with diabetic microvascular complications
Authors: Mohan Gurinder , Kaur Ranjeet , Aggarwal Aakash , Singh Parminder 
Published: January 2017

Background: Diabetes mellitus is a hypercoagulable state associated with atherosclerosis leading to development of vascular complications, including microvascular complications.Methods: In our study a total of 60 diabetic patients with duration of diabetes more than 5 years, attending the OPD/ indoor of SGRDIMSR, Amritsar, Punjaqqb, India were included. They were divided in two groups, group A of 30 patients including diabetics with any of the three microvascular complications (diabetic nephropathy, diabetic retinopathy and diabetic neuropathy) and group B of 30 patients including diabetics without any microvascular complication. Group C comprised of 30 age and sex matched non-diabetic subjects who served as controls. Subjects with liver cirrhosis, malignancy or coagulation disorder were excluded. After taking the consent, detailed history taking and detailed physical examination and relevant investigations were done. The serum fibrinogen (hemostasis marker), HBA1C and UACR (urine albumin creatinine ratio) along with routine investigations were measured.Results: It was observed that serum fibrinogen levels were significantly higher in diabetic patients (266.16±54.73 mg/dl) as compared to non-diabetic controls (174.66±18.32 mg/dl); p <0.001.Further, serum fibrinogen levels were found to be significantly higher in diabetic patients with microvascular complications (293.43±51.09 mg/dl) as compared to those without microvascular complications (238.90±44.12); p<0.001.Conclusions: Significantly high serum fibrinogen level was found in diabetic patients as compared to controls and was in positive correlation with development of microvascular complications.
Promoción de la salud: visitando conceptos e ideas
Authors: De Moraes Maria Cecilia Leite 
Published: January 2017

O presente artigo aborda as diferentes concepções relacionadas a Promoção da Saúde. Faz uma leitura, ao longo da história, desde os primórdios até o momento contemporâneo. Discorre sobre a importância do rompimento biomédico, para o cuidado da saúde e, valoriza a interdisciplinaridade como questão fundamental neste contexto. Cabe ressaltar que apesar dos diversos artigos, e importantes reflexões, ainda hoje não há um consenso definidor que contemple a Promoção da Saúde. Simultaneamente, as ideias atinentes ao tema reforçam a saúde como uma condição — resultante de um processo, e não um estado. É uma pauta interessante com vários desafios a serem vencidos.
Діагностичне та прогностичне значення кальпротектину (MRP8/MRP14) у крові хворих на різні варіанти ювенільного ідіопатичного артриту
Authors: Boiko Ya.Ye. 
Published: January 2017

Актуальність. Визначення рівнів білків S100A8 (псевдонім: MRP8), S100A9 (псевдонім: MRP14) може сприяти ранній діагностиці системного артриту у дітей. Метою дослідження було порівняння рівнів кальпротектину крові (MRP8/14 (S100A8/9)) у хворих із системним, поліартикулярним, негативним із від’ємним ревматоїдним фактором (РФ) та олігоартикулярним варіантами ювенільного ідіопатичного артриту (ЮІА) в активному періоді захворювання та дослідження зв’язку між рівнем кальпротектину крові (MRP8/14 (S100A8/9)) із клінічними та лабораторними маркерами активності ЮІА. Результати. Показано, що рівень кальпротектину крові був вищим у хворих зі системним перебігом хвороби (медіана 13 800 нг/мл) і вірогідно відрізнявся від показників у здорових дітей (медіана 1800 нг/мл, р = 0,00002), показників пацієнтів зі суглобовими формами ЮІА (медіана 2700 нг/мл, р = 0,000008), хворих із поліартритом із від’ємним РФ (медіана 3800 нг/мл, р = 0,003226) та олігоартритом (медіана 2500 нг/мл, р = 0,000009). Найвищі показники кальпротектину крові було виявлено у хворих із вперше діагностованим системним ЮІА: медіана становила 32 500 нг/мл (від 13 800 до 177 000 нг/мл). Встановлена пряма кореляція кальпротектину крові з показником активності JADAS-27 (р = 0,000009), швидкості осідання еритроцитів (р = 0,000079) та С-реактивного білка (р = 0,000058). Висновки. Рівень кальпротектину в крові (MRP8/MRP14) (MRP8/14 (S100A8/9)) є одним із показників, які можна використовувати для підтвердження діагнозу системного ЮІА та для моніторингу за активністю та ефективністю терапії.
Сучасні особливості етіологічної структури пієлонефриту в дітей
Authors: Yaroshevskaya T.V. , Koreniuk O.S. , Minakova V.A. , Medvedskaya O.V. 
Published: January 2017

Актуальність. Серйозність прогнозу, труднощі діагностики та лікування визначають актуальність проблеми пієлонефриту і вимагають від практикуючого лікаря знання сучасних регіональних даних про вікову структуру уропатогенів. Аналіз цих даних дає підстави для корекції емпіричної й етіотропної терапії захворювання. Мета дослідження: вивчення висівання та структури уропатогенів у дітей із гострими та хронічними пієлонефритами залежно від статі, віку, активності захворювання та характеру супутньої патології. Матеріали та методи. Зроблено аналіз 239 історій хвороб дітей, які були виписані в 2013–2015 роках із нефрологічного відділення КЗ «ДМКЛ № 2 ДОР» із діагнозом «гострий або хронічний пієлонефрит». Здійснювався посів сечі на живильні середовища з наступною ідентифікацією збудника і визначенням його чутливості до антибіотиків. Спектри уропатогенів вивчалися залежно від віку, статі, порушень уродинаміки, супутніх захворювань органів травлення, наявності вогнищ інфекції в носоглотці. Результати. Висівання мікроорганізмів із сечі в даному дослідженні становило 41,8 %. У 43 дітей із 100 була виділена E. coli, у 34 — E. faecalis, у 8 — K. рneumoniae, у 6 — Proteus, у 4 — S. аureus, у 3 — P. aeruginosa, у 2 — S. haemolyticus. У 2 дітей були виявлені мікробні асоціації — були наявні кишкова паличка та ентерокок. У віковому аспекті звертає на себе увагу тенденція до відносного збільшення частоти виділення протея (14,3 %) і синьогнійної палички (28,5 %) у дітей раннього віку. У хлопчиків співвідношення кишкової палички й ентерокока становило відповідно 16,7 і 56,7 %, що відрізнялося від такого в дівчаток — 54,3 і 24,3 % відповідно. Відзначено, що ранній вік дітей, активність пієлонефриту, наявність обструктивного пієлонефриту асоціювалися з підвищенням питомої ваги кишкової палички, синьогнійної палички та протея. При дисметаболічній нефропатії, дисбактеріозі кишечника, за наявності вогнищ інфекції в носоглотці зміна спектра уропатогенів відбувалася на користь ентерокока, також підвищувалася відносна частота золотистого стафілокока. Відзначено високу чутливість E. coli до цефтріаксону, амоксиклаву та Enterococcus faecalis — до ванкоміцину, ампіциліну, фурагіну, фосфоміцину. Висновки. За результатами проведеного дослідження висівання мікроорганізмів із сечі в дітей із пієлонефритом становило 41,8 %. Провідними уропатогенами при пієлонефриті в дітей були E. coli (43 %) і E. faecalis (34 %). Спектр виділених із сечі умовно-патогенних мікроорганізмів відрізнявся залежно від віку, статі, супутньої патології, що необхідно враховувати при підборі емпіричної терапії.
Можливості використання ендоскопічного обладнання в лікуванні коротких посттравматичних стриктур уретри в дітей
Authors: Shevchuk D.V. 
Published: January 2017

Актуальність. Пошкодження уретри при пошкодженні кісток таза в дітей відмічається рідше, ніж у дорослих (менше 1 %) (Tarman G.J. et al., 2002). Посттравматична стриктура уретри в дітей є досить рідкісною та складною урологічною патологією. З урахуванням анатомічних особливостей лікування стриктури уретри в дітей відрізняється від її лікування в дорослих (Onen A. et al., 2005; Nerli R.B. et al., 2008; Ranjan P. et al., 2011). М.М. Koraitim (2012) описав досвід лікування 20 хворих з ускладненнями після трансперинеальної пластики уретри. Автор відмітив, що у разі відсутності необхідності реконструкції шийки сечового міхура достатньо ефективним є ендоскопічне розсічення стриктури уретри. Т.Е. Helmy, А.Т. Hafez (2013) теж описали результати успішного застосування ендоскопічного обладнання (пряма візуальна уретротомія) після відкритих уретропластик. Важливим моментом, що спонукає до пошуку ефективних малоінвазивних методів лікування посттравматичних стриктур уретри в дітей, є розвиток еректильної дисфункції у подальшому, що, за даними деяких авторів (Koraitim M.M., 2014), становить до 47 %. Мета дослідження: на основі доступних літературних даних і власних результатів лікування дітей із стриктурами задньої уретри установити роль ендоскопічного лікування вказаної складної патології як методу профілактики та лікування нервово-м’язової дисфункції сечового міхура. Матеріали та методи. На базі хірургічних відділень Житомирської обласної дитячої клінічної лікарні широко впроваджені малоінвазивні ендоскопічні методи діагностики та лікування патології нижніх сечових шляхів. Наявне обладнання дає можливість проводити діагностичні процедури, починаючи з місячного віку. Виконується цілий ряд ендоскопічних оперативних втручань на нижніх сечових шляхах, а саме: видалення конкрементів, розсічення клапанів та стриктур задньої уретри, розсічення кіст уретри та ектопічних уретероцеле тощо. Також у 2010 році вперше виконано спробу за допомогою черезшкірної трипортової цистоскопії видалити вклинений у рубцево-змінену задню уретру конкремент. З 2013 року розпочато лікування посттравматичних стриктур задньої уретри під ендоскопічним контролем. Результати. Подано результати успішного малоінвазивного лікування із застосуванням сучасного ендоскопічного обладнання у двох хворих із посттравматичними стриктурами задньої уретри. Особливо наголошено на ефективності методу в діагностиці та лікуванні нервово-м’язової дисфункції сечового міхура в даної категорії хворих. Висновки. Отже, застосування сучасного малоінвазивного обладнання не лише дає можливість ефективно діагностувати пошкодження нижніх сечових шляхів, а й може бути дієвим механізмом малотравматичного хірургічного лікування при коротких посттравматичних стриктурах уретри в дитячому віці. Своєчасне якісне лікування рубцевих стриктур уретри в дітей зведе до мінімуму розвиток інфравезикальної обструкції та порушення евакуаторної функції сечового міхура із розвитком його нервово-м’язової дисфункції.
Рефлекторні (стимулсенситивнi) епілепсії (Клінічна лекція для неврологів, психіатрів, дитячих неврологів і психіатрів, лікарів сімейної медицини)
Authors: Lytovchenko T.A. 
Published: January 2017

Статтю присвячено темі рефлекторних епілепсій. Наведено класифікацію стимулів, рефлекторних нападів і синдромів, подано характеристику кожного з них. Детально описано кожну з форм епілепсії та епілептичних синдромів iз характерною фотосенситивнiстю, наведено ключові аспекти їх лікування.
Cакроілеїти. Діагностичні капкани
Authors: Slobodyn T.M. 
Published: January 2017

Статтю присвячено проблемі болю в спині, обумовленого ураженням крижово-клубового зчленування — сакроiлеїтом. Наведено характеристику сакроiлеїтiв різної етіології, а також описано найбільш інформативні тести для діагностики ураження крижово-клубового зчленування. Дано характеристику препаратів Ксефокам і Келтікан, що рекомендується застосовувати в комплексному лікуванні сакроiлеїтiв.
Ураження суглобів при ANCA-асоційованих системних васкулітах. Повідомлення ІІ. Гранулематозні поліангіїти Вегенера та Черджа-Стросса
Authors: Pomazan D.V. , Suiarko V.I. , Iegudina Е.D. , Bevzenko T.B. , Syniachenko O.V. 
Published: January 2017

Як єдиний варіант некротизуючого гранулематозного системного васкуліту (CB), пов’язаного з антинейтрофільними цитоплазматичними антитілами (ANCA), розглядаються васкуліти Вегенера (гранулематоз із поліангіїтом — ГПА) та Черджа-Стросса (еозинофільний поліангіїт — ЕПА). Існує нагальна потреба подальшого вивчення суглобового синдрому у хворих на ANCA-CB. Мета: оцінити частоту й характер ураження суглобів при ГПА та ЕПА, взаємозв’язок з екстраартикулярними ознаками захворювань. Матеріал і методи. Під наглядом перебували 58 хворих на ANCA-СВ, серед яких було 28 пацієнтів із ГПА (16 чоловіків і 12 жінок віком від 17 до 70 років) та 30 — з ЕПА (14 чоловіків і 16 жінок віком від 19 до 70 років). Середня тривалість хвороби в першій та другій групах відповідно становила 4 й 11 років. Співвідношення I, II і III ступенів активності ГПА було 1 : 6 : 7, а у випадках ЕПА — 1 : 3 : 4. Якщо патологію легенів діагностовано в усіх спостереженнях ЕПА, то у хворих на ГПА — в 68 % випадків. Окрім того, в 2,3 раза рідше виявляли шкірний синдром. Результати. Ураження суглобів у вигляді артриту або артралгій спостерігається в 1/2 від числа хворих на гранулематозні ANCA-CB у співвідношенні ГПА до ЕПА як 1 : 2, що пов’язане зі ступенем тяжкості екстраартикулярних проявів захворювань, а у випадках ЕПА — і з рівнем антитіл до протеїнази-3. У хворих на ЕПА вірогідно частіше діагностували ураження верхньощелепних зчленувань, міжфалангових суглобів, гомілковостопних, плеснофалангових, кульшових, крижово-клубових та хребцевих, причому останні 4 у хворих на ГПА взагалі не відмічалися. Епіфізарний остеопороз, субхондральний склероз, остеокістоз, артрокальцинати й зміни рогів менісків колінних суглобів спостерігали виключно при ЕПА. Висновки. Вираженість артропатії при ЕПА порівняно з ГПА переважає, перебігає з більшими запально-дегенеративними змінами суглобового апарату, хоча інтраартикулярні тіла Гоффа властиві тільки пацієнтам із ГПА. Прогнознегативними критеріями щодо суглобової патології при ГПА є високі показники в крові імуноглобуліну M та циркулюючих імунних комплексів, а при ЕПА — фібриногену.
O tema do desenvolvimento no contexto da Anpur: uma reflexão crítica preliminar
Authors: Monte-Mór Roberto Luís De Melo 
Published: January 2017

A expressiva produção acadêmica e científica no campo dos estudos urbanos e regionais de mais de cinquenta centros de pós-graduação e pesquisa filiados e associados à Anpur – Associação Nacional de Pós-graduação e Pesquisa em Planejamento Urbano e Regional – publicada e difundida nos últimos trinta anos, voltada para o tema do desenvolvimento, é o objeto de reflexão do presente ensaio. Trata-se aqui de proceder a um mapeamento e apreciação crítica das temáticas próprias da área do Planejamento e das Pesquisas Urbanas e Regionais em articulação com o tema do Desenvolvimento, tal como discutidas nesses trinta anos de existência da Anpur. A natureza do tratamento, as abordagens privilegiadas e as temáticas que ganharam maior evidência e importância no atual milênio são tratadas com maior ênfase. Objetivou-se, também, mostrar a evolução do tratamento dado à questão do desenvolvimento, desde suas adjetivações e adaptações aos temas contemporâneos, até sua importância crescente nos aspectos socioespaciais e ambientais, além dos questionamentos do próprio conceito, tomados como questões que têm marcado os dias atuais.Palavras-chave: desenvolvimento; adjetivações; adaptações; Anpur; trinta anos. The significant academic and scientific production related to urban and regional studies and connected to the idea of development that has been published by more than fifty graduate research centers within Anpur – the National Association of Graduate and Research Centers in Urban and Regional Planning – is the object of inquire in this paper. It implies a critical appraisal of the specific urban and regional themes in connection to development issues, discussed during these thirty years of Anpur’s national meetings and journal. The nature of the discussions, the privileged approaches, and those themes that were highlighted as important in this millennium are emphasized. It also shows the evolution in time of the multiple approaches to development, also considering their adjectivizations and adaptations to contemporary themes, as well as their growing importance within sociospatial and environmental aspects. In addition, it raises some of the many questionings of the concept of development itself, considered as issues that have characterized our contemporary days.Keywords: development; adjectivizations; adaptations; Anpur; thirty years.
Em busca de uma agenda para o Planejamento Urbano e Regional: uma homenagem a Ana Clara Torres Ribeiro
Authors: Randolph Rainer 
Published: January 2017

No âmbito da Coordenação de Aperfeiçoamento de Pessoal de Nível Superior – CAPES constatamos uma nova realidade da pós-graduação brasileira na Área de Planejamento Urbano e Regional que se constitui, nos últimos dez anos, através do credenciamento, de programas que (i) se encontram, em sua maioria, fora dos principais centros urbanos do país e (ii) estão voltados para a temática do desenvolvimento regional e da gestão territorial. O presente trabalho procura contribuir para uma reflexão acerca de uma agenda para a formação pós-graduada comprometida social e territorialmente em vista dos desafios que significam as condições atuais que se distinguem, significativamente, daquelas que alimentavam reflexões semelhantes no início do novo milênio as quais serão recuperadas em nossa argumentação, com a proposta de retomada de uma agenda formulada por Ana Clara Torres Ribeiro em 2002.Palavras-chave: Planejamento Urbano e Regional; agenda; pós-graduação; Ana Clara Torres Ribeiro. Abstract: Within the last ten years at the Coordination of Higher Education Personnel Improvement – CAPES – appears a new reality concerning the graduate courses in the area of Urban and Regional Planning through the accreditation of programs that (i) are mostly outside Brazil’s major urban centers, (ii) which are dedicated to regional development and territorial management issues. This paper seeks to contribute to a reflection on an agenda for graduate curses committed socially and territorially in view of the challenges originated by the current conditions which differ significantly from similar reflections at the beginning of the new millennium which will be reviewed within the argument of our essay, in order to get back a brief resumption of an agenda formulated by Ana Clara Torres Ribeiro in 2002.Keywords: Urban and Regional Planning; agenda; graduate; Ana Clara Torres Ribeiro.