bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Vaccination Targeting Native Receptors to Enhance the Function and Proliferation of Chimeric Antigen Receptor (CAR)-Modified T Cells
Authors: Tanaka Miyuki , Tashiro Haruko , Omer Bilal , Lapteva Natasha , Ando Jun , Ngo Minhtran , Mehta Birju , Dotti Gianpietro , Kinchington Paul R. , Leen Ann M. , Rossig Claudia , Rooney Cliona M. 
Published: February 2017

AbstractPurpose: The multiple mechanisms used by solid tumors to suppress tumor-specific immune responses are a major barrier to the success of adoptively transferred tumor-specific T cells. As viruses induce potent innate and adaptive immune responses, we hypothesized that the immunogenicity of viruses could be harnessed for the treatment of solid tumors if virus-specific T cells (VST) were modified with tumor-specific chimeric antigen receptors (CAR). We tested this hypothesis using VZV-specific T cells (VZVST) expressing a CAR for GD2, a disialoganglioside expressed on neuroblastoma and certain other tumors, so that the live-attenuated VZV vaccine could be used for in vivo stimulation.Experimental Design: We generated GMP-compliant, GD2.CAR-modified VZVSTs from healthy donors and cancer patients by stimulation of peripheral blood mononuclear cells with overlapping peptide libraries spanning selected VZV antigens, then tested their ability to recognize and kill GD2- and VZV antigen–expressing target cells.Results: Our choice of VZV antigens was validated by the observation that T cells specific for these antigens expanded in vivo after VZV vaccination. VZVSTs secreted cytokines in response to VZV antigens, killed VZV-infected target cells and limited infectious virus spread in autologous fibroblasts. However, while GD2.CAR–modified VZVSTs killed neuroblastoma cell lines on their first encounter, they failed to control tumor cells in subsequent cocultures. Despite this CAR-specific dysfunction, CAR-VZVSTs retained functional specificity for VZV antigens via their TCRs and GD2.CAR function was partially rescued by stimulation through the TCR or exposure to dendritic cell supernatants.Conclusions: Vaccination via the TCR may provide a means to reactivate CAR-T cells rendered dysfunctional by the tumor microenvironment (NCT01953900). Clin Cancer Res; 23(14); 3499–509. ©2017 AACR.
Autophagy Inhibition Enhances Sunitinib Efficacy in Clear Cell Ovarian Carcinoma
Authors: DeVorkin Lindsay , Hattersley Matthew , Kim Paul , Ries Jenna , Spowart Jaeline , Anglesio Michael S. , Levi Samuel M. , Huntsman David G. , Amaravadi Ravi K. , Winkler Jeffrey D. , Tinker Anna V. , Lum Julian J. 
Published: February 2017

Abstract
Clear cell ovarian carcinoma (CCOC) is an aggressive form of epithelial ovarian cancer that exhibits low response rates to systemic therapy and poor patient outcomes. Multiple studies in CCOC have revealed expression profiles consistent with increased hypoxia, and our previous data suggest that hypoxia is correlated with increased autophagy in CCOC. Hypoxia-induced autophagy is a key factor promoting tumor cell survival and resistance to therapy. Recent clinical trials with the molecular-targeted receptor tyrosine kinase (RTK) inhibitor sunitinib have demonstrated limited activity. Here, it was evaluated whether the hypoxia–autophagy axis could be modulated to overcome resistance to sunitinib. Importantly, a significant increase in autophagic activity was found with a concomitant loss in cell viability in CCOC cells treated with sunitinib. Pharmacologic inhibition of autophagy with the lysosomotropic analog Lys05 inhibited autophagy and enhanced sunitinib-mediated suppression of cell viability. These results were confirmed by siRNA targeting the autophagy-related gene Atg5. In CCOC tumor xenografts, Lys05 potentiated the antitumor activity of sunitinib compared with either treatment alone. These data reveal that CCOC tumors have an autophagic dependency and are an ideal tumor histotype for autophagy inhibition as a strategy to overcome resistance to RTK inhibitors like sunitinib.
Implications: This study shows that autophagy inhibition enhances sunitinib-mediated cell death in a preclinical model of CCOC. Mol Cancer Res; 15(3); 250–8. ©2017 AACR.
ВПЛИВ ФАКТОРІВ СЕРЕДОВИЩА ЖИТТЄДІЯЛЬНОСТІ ЛЮДИНИ НА РИЗИК ВИНИКНЕННЯ ІНФЕКЦІЙНИХ ХВОРОБ
Authors: Markovych I. H. , Markovych I. F. 
Published: February 2017

Висвітлено питання інфекційної захворюва­ності, окреслено її загальні тенденції та регіональні особливості, оскільки в Україні щорічно в епідемічний процес залучаються широкі верстви населення, з яких до 8-9 млн осіб звертається за медичною допомогою. З метою встановлення динаміки інфекційного процесу було проведено ретроспективний епідеміологічний аналіз, який базувався на вивченні багаторічної захворюваності населення країни за даними галузевої звітності МОЗ України та Держсанепіднагляду. Розрахунок коефіцієнта кореляції дозволив виявити щільність зв’язку між чинниками середовища життєдіяльності людини та ризиком виникнення інфекційних хвороб, а метод простого ранжування ‒ розставити регіони країни в порядку їх значущості за різними критеріями, починаючи від чисельності населення чи рівня людського розвитку, і закінчуючи показниками інфекційної захворюваності. Проведений епідеміологічний аналіз з побудовою трендової моделі виявив, що в Україні спостерігається погіршення стану здоров’я населення, про що свідчить збільшення на 55 % показника поширеності хвороб за всіма класами та Індекс накопичення хвороб (1,4). Інфекційна та паразитарна захворюваність набула тенденції до зниження, її питома вага в загальній структурі хвороб не перевищує 4 %, однак зросла кількість залучених в епідемічний процес осіб похилого віку. Захворюваність має регіональні відмінності, зокрема висока поширеність цієї патології притаманна АР Крим, Волинській, Дніпропетровській, Донецькій, а найнижча – Закарпатській та Тернопільській областям.
МІКРОЕЛЕМЕНТНІ ПОРУШЕННЯ У ДІТЕЙ, ХВОРИХ НА ШИГЕЛЬОЗ ТА ІНФІКОВАНИХ HELICOBACTER PYLORI
Authors: Kurlan N. Yu. , Olkhovska O. M. 
Published: February 2017

Представлені результати оцінки вмісту цинку і міді сироватки дітей, хворих на шигельоз та інфікованих H. pylori. Виявлені значні порушення в системі мікроелементного гомеостазу в гострому періоді шигельозу. Визначено дефіцит вмісту цинку сироватки крові, який є більш вираженим у дітей, інфікованих H. рylori, та зниження рівнів міді: у дітей без фонового інфікування – суттєве, а у дітей, що інфіковані H. рylori, – незначне. До періоду ранньої реконвалесценції відбувається підвищення вмісту мікроелементів, але у дітей, інфікованих H. рylori, повного відновлення рівню цинку не спостерігається. Отримані дані відображають складну динаміку відновних процесів з відсутністю повного відновлення функціональних характеристик шлунково-кишкового тракту в інфікованих H. рylori дітей, незважаючи на регресію клінічних проявів шигельозу, та можуть бути використані для подальшого вдосконалення терапії таких хворих.
ІСТОРИЧНІ ВІХИ БОРОТЬБИ З ІНФЕКЦІЙНИМИ ХВОРОБАМИ НА ПІВДНІ УКРАЇНИ ТА ПЕРША КАФЕДРА ІНФЕКЦІЙНИХ ХВОРОБ
Authors: Chaban T. V. , Pyasecky B. M. 
Published: February 2017

Описано історію становлення першої в Україні кафедри інфекційних хвороб в Одесі, а також заслуги видатних вітчизняних вчених, які стояли біля витоків цієї історичної події ‒ М.Ф. Гамалії, Г.М. Мінха, О.О. Мочутковського, В.А. Хавкіна, Д.К. Заболотного, В.К. Стефанського. Стисло охарактеризовано постаті їх відомих послідовників ‒ Л.К. Коровицького, Г.О. Гринберга, Р.П. Наумової, В.П. Ліпковського та ін.
Темп декомпресії жовчних шляхів після ендоскопічного транспапілярного втручання у хворих з обтураційною жовтяницею на ґрунті холедохолітіазу (повідомлення 1)
Authors: Nychytaylo M. Yu. , Dziubanovskyi O. I. 
Published: February 2017

У роботі представлено динаміку біохімічних показників цитолізу та холестазу у 59 хворих на обтураційну жовтяницю, зумовлену холедохолітіазом із різним рівнем білірубіну, на 1–3 та 4–6 добу після транспапілярної ендоскопічної біліарної декомпресії. Темп відповіді жовтяниці на декомпресію визначали за формулою T. Shmizu і K. Yoshida в модифікації Э. И. Гальперина. Встановлено, що у пацієнтів з обтураційною жовтяницею і рівнем гіпербілірубінемії до 100 мкмоль/л і від 100 до 200 мкмоль/л транспапілярна ендоскопічна біліарна декомпресія супроводжується затяжним і помірним темпом відповіді жовтяниці на декомпресію. У хворих із рівнем гіпербілірубінемії >200 мкмоль/л встановлено трансформацію затяжного темпу декомпресії в швидкий темп на 4–6 добу після декомпресії, що може призвести до розвитку синдрому “швидкої декомпресії”.
Гострі тромбоемболічні ускладнення у пацієнтів з хірургічною патологією органів черевної порожнини
Authors: Bereznytskyi Ya. S. , Verkholaz I. L. , Yaroshenko K. O. , Malynovskyi S. L. 
Published: February 2017

Частота виникнення гострих тромбоемболічних ускладнень (ГТЕУ) щорічно збільшується та складає понад 100 випадків на 100 000 населення. В останні роки ГТЕУ стали займати провідне місце серед післяопераційних за рахунок впровадження нових хірургічних технологій, удосконалення техніки операційних втручань, високого рівня сучасної анестезіології та інтенсивної терапії, які привели до зниження операційної летальності та зменшення виникнення специфічних післяопераційних ускладнень. Незважаючи на різноманіття запропонованих схем щодо призначення антикоагулянтів із метою профілактики виникнення ГТЕУ, кількість виникнення останніх викликає необхідність більш детального вивчення факторів ризику ГТЕУ та удосконалення існуючих схем профілактики й лікування цієї патології. Проведено статистичний ретроспективний аналіз результатів лікування пацієнтів із гострою хірургічною патологією органів черевної порожнини, які перебували на стаціонарному лікуванні в КЗ “ШМКЛ” ДОР” у 2013–2015 рр. За результатами аналізу медичної документації: загальна кількість пацієнтів із ГТЕУ (ТЕЛА) – 72 (0,43 %), кількість пацієнтів, яким діагноз було встановлено під час лікування, – 34 (47,2 %), під час патологоанатомічної експертизи – 38 (52,8 %); у 51 пацієнта ТЕЛА виявилась безпосередньою причиною смерті, 21 пацієнта вилікувано консервативними методами у відділенні інтенсивної терапії. У пацієнтів із невідкладною хірургічною патологією, особливо з онкологічною патологією, необхідно визначати фактори ризику розвитку ГТЕУ, призначати профілактику або лікування останніх відповідно до затверджених стандартів (протоколів) надання медичної допомоги.
Association of Serum HMGB2 Levels With In-Stent Restenosis
Authors: He Yu Hu , Wang Xiao Qun , Zhang Jian , Liu Zhu Hui , Pan Wen Qi , Shen Ying , Zhu Zheng Bin , Wang Ling Jie , Yan Xiao Xiang , Yang Ke , Zhang Rui Yan , Shen Wei Feng , Ding Feng Hua , Lu Lin 
Published: February 2017

Objective—
In a previous study, we established diabetic and nondiabetic minipig models with coronary artery in-stent restenosis (ISR). Mass spectrometry showed that high-mobility group box (HMGB) 2 level was higher in ISR than in non-ISR tissue from diabetic minipigs. We here investigated whether serum HMGB2 levels were related to ISR in coronary artery disease patients. The effect of HMGB2 was evaluated in mice with femoral artery wire injury and in human aortic smooth muscle cells.

Approach and Results—

From 2513 patients undergoing coronary artery intervention and follow-up angiography at ≈1 year, 262 patients were diagnosed with ISR, and 298 patients with no ISR were randomly included as controls. Serum HMGB2 levels were significantly higher in patients with ISR than in those without ISR and were associated with ISR severity. Multivariable logistic regression analysis showed that HMGB2 level was independently associated with ISR. In experiments, HMGB2 expression was increased in vascular tissue after injury. Perivascular HMGB2 administration promoted injury-induced neointimal hyperplasia in C57Bl/6 mice compared with in the control, whereas such pathophysiological features were attenuated in
Hmgb2
–/–
mice. Mechanistically, HMGB2 enhanced neointimal hyperplasia in mice and proliferation and migration in human aortic smooth muscle cells by inducing reactive oxygen species through increased p47phox phosphorylation. Knocking down p47phox, however, inhibited HMGB2-induced effects in human aortic smooth muscle cells. Finally, HMGB2-induced effects were significantly declined in receptor of advanced glycation end products knockdown or deficient cells, but not in Toll-like receptor 4 knockdown or deficient cells.

Conclusions—
Serum HMGB2 levels were associated with ISR in patients. HMGB2 promoted neointimal hyperplasia in mice with arterial wire injury through reactive oxygen species activation.
AUP1 (Ancient Ubiquitous Protein 1) Is a Key Determinant of Hepatic Very-Low–Density Lipoprotein Assembly and Secretion
Authors: Zhang Jing , Zamani Mostafa , Thiele Christoph , Taher Jennifer , Amir Alipour Mohsen , Yao Zemin , Adeli Khosrow 
Published: February 2017

Objective—
AUP1 (ancient ubiquitous protein 1) is an endoplasmic reticulum–associated protein that also localizes to the surface of lipid droplets (LDs), with dual role in protein quality control and LD regulation. Here, we investigated the role of AUP1 in hepatic lipid mobilization and demonstrate critical roles in intracellular biogenesis of apoB100 (apolipoprotein B-100), LD mobilization, and very-low–density lipoprotein (VLDL) assembly and secretion.

Approach and Results—
siRNA (short/small interfering RNA) knockdown of AUP1 significantly increased secretion of VLDL-sized apoB100-containing particles from HepG2 cells, correcting a key metabolic defect in these cells that normally do not secrete much VLDL. Secreted particles contained higher levels of metabolically labeled triglyceride, and AUP1-deficient cells displayed a larger average size of LDs, suggesting a role for AUP1 in lipid mobilization. Importantly, AUP1 was also found to directly interact with apoB100, and this interaction was enhanced with proteasomal inhibition. Knockdown of AUP1 reduced apoB100 ubiquitination, decreased intracellular degradation of newly synthesized apoB100, and enhanced extracellular apoB100 secretion. Interestingly, the stimulatory effect of AUP1 knockdown on VLDL assembly was reminiscent of the effect previously observed after MEK–ERK (mitogen-activated protein kinase kinase–extracellular signal-regulated kinase) inhibition; however, further studies indicated that the AUP1 effect was independent of MEK–ERK signaling.

Conclusions—
In summary, our findings reveal an important role for AUP1 as a regulator of apoB100 stability, hepatic LD metabolism, and intracellular lipidation of VLDL particles. AUP1 may be a crucial factor in apoB100 quality control, determining the rate at which apoB100 is degraded or lipidated to enable VLDL particle assembly and secretion.
Left Atrial Size and Function in Hypertrophic Cardiomyopathy Patients and Risk of New-Onset Atrial Fibrillation
Authors: Debonnaire Philippe , Joyce Emer , Hiemstra Yasmine , Mertens Bart J. , Atsma Douwe E. , Schalij Martin J. , Bax Jeroen J. , Delgado Victoria , Marsan Nina Ajmone 
Published: February 2017

Background—
The value of left atrial (LA) diameter, volume, and strain to risk stratify hypertrophic cardiomyopathy patients for new-onset atrial fibrillation (AF) was explored.

Methods and Results—

A total of 242 hypertrophic cardiomyopathy patients without AF history were evaluated by (speckle-tracking) echocardiography. During mean follow-up of 4.8±3.7 years, 41 patients (17%) developed new-onset AF. Multivariable analysis showed LA volume (≥37 mL/m
2
; hazard ratio, 2.68; 95% confidence interval, 1.30–5.54;
P
=0.008) and LA strain (≤23.4%; hazard ratio, 3.22; 95% confidence interval, 1.50–6.88;
P
=0.003), but not LA diameter (≥45 mm; hazard ratio, 1.67; 95% confidence interval, 0.84–3.32;
P
=0.145), as independent AF correlates. Importantly, 59% (n=24) of AF events occurred despite a baseline LA diameter <45 mm, observed in 185 patients. In this patient subset, LA strain (area under the curve 0.73) and LA volume (area under the curve 0.83) showed good predictive value for new-onset AF. Furthermore, patients with LA volume <37 versus ≥37 mL/m
2
and LA strain >23.4% versus ≤23.4% had superior 5-year AF-free survival of 93% versus 80% (
P
=0.003) and 98% versus 74% (
P
=0.002), respectively. Importantly, LA volume <37 mL/m
2
and strain >23.4% yielded high negative predictive value (93% and 98%, respectively) for new-onset AF. Likelihood ratio test indicated incremental value of LA volume assessment (
P
=0.011) on top of LA diameter to predict new-onset AF in hypertrophic cardiomyopathy patients with LA diameter <45 mm, which tended to increase further by addition of LA strain (
P
=0.126).

Conclusions—
LA diameter, volume, and strain all relate to new-onset AF in hypertrophic cardiomyopathy patients. In patients with normal LA size, however, both LA volume and strain further refine risk stratification for new-onset AF.
Endothelial Dysfunction in Children With Obstructive Sleep Apnea Is Associated With Elevated Lipoprotein‐Associated Phospholipase A2 Plasma Activity Levels
Authors: Kheirandish‐Gozal Leila , Philby Mona F. , Qiao Zhuanghong , Khalyfa Abdelnaby , Gozal David 
Published: February 2017

Background

Obstructive sleep apnea (
OSA
) is a highly prevalent condition, especially in obese children, and has been associated with increased risk for endothelial dysfunction and dislipidemia, which are precursors of atherosclerosis. Lipoprotein‐associated phospholipase A2 (Lp‐
PLA
2) is recognized as an independent risk factor for cardiovascular risk and atheromatous plaque activity. We hypothesized that Lp‐
PLA
2 levels would be elevated in children with
OSA
, particularly among obese children who also manifest evidence of endothelial dysfunction.

Methods and Results

One hundred sixty children (mean age 7.1±2.3 years), either nonobese with (n=40) and without
OSA
(n=40) or obese with (n=40) and without
OSA
(n=40) underwent overnight polysomnographic and postocclusive reperfusion evaluation and a fasting blood draw the morning after the sleep study. In addition to lipid profile, Lp‐
PLA
2 plasma activity was assessed using a commercial kit. Obese children and
OSA
children had significantly elevated plasma Lp‐
PLA
2 activity levels compared to controls. Furthermore, when both obesity and
OSA
were concurrently present or when endothelial function was present, Lp‐
PLA
2 activity was higher. Treatment of
OSA
by adenotonsillectomy resulted in reductions of Lp‐
PLA
2 activity (n=37;
P
<0.001).

Conclusions

Lp‐
PLA
2 plasma activity is increased in pediatric
OSA
and obesity, particularly when endothelial dysfunction is present, and exhibits decreases on
OSA
treatment. The short‐term and long‐term significance of these findings in relation to cardiovascular risk remain undefined.
Effects of Midlevel Dry Air on Development of the Axisymmetric Tropical Cyclone Secondary Circulation
Authors: Alland Joshua J. , Tang Brian H. , Corbosiero Kristen L. 
Published: February 2017

Abstract
Idealized experiments conducted with an axisymmetric tropical cyclone (TC) model are used to assess the effects of midlevel dry air on the axisymmetric TC secondary circulation. Moist entropy diagnostics of convective parcels are used to determine how midlevel dry air affects the distribution and strength of convection. Analyzing upward and downward motions in the Eulerian radius–height coordinate system shows that the moistest simulation has stronger vertical motions and a wider overturning circulation compared to drier simulations. A Lagrangian entropy framework further analyzes convective motions by separating upward higher-entropy streams from downward lower-entropy streams. Results show that the driest simulation has a weaker mean overturning circulation with updrafts characterized by lower mean entropy compared to moister simulations. Turbulent entrainment of dry air into deep convection at midlevels is small, suggesting that the influence of midlevel dry air on convective strength and the structure of the secondary circulation are through modification of the inflow layer. Backward trajectories show low-entropy air subsiding into the subcloud layer from low to midlevels of the atmosphere between radii of 200 and 400 km. Surface fluxes increase the entropy of these parcels before they rise in convective updrafts, but the increased recovery time, combined with descending motion closer to the inner core, decreases the width of the TC secondary circulation in the driest simulation.
Change in Destructiveness of Landfalling Tropical Cyclones over China in Recent Decades
Authors: Li Richard C. Y. , Zhou Wen , Shun C. M. , Lee Tsz Cheung 
Published: February 2017

This study investigates changes in the destructiveness of landfalling tropical cyclones (TCs) over China during 1975–2014. Using four different TC datasets, it is found that TCs making landfall over east China (TCEC) have tended to be more destructive in recent decades, with a significant increase in the power dissipation index (PDI) after landfall. Both time series analysis and diagnostic analysis reveal that such an increase in the PDI of TCECis associated with concomitant enhancement in landfall frequency as well as landfall intensity over east China. In contrast, changes in the PDI of TCs making landfall over south China (TCSC) are less apparent. Examination of different TC-related parameters shows no obvious changes in terms of landfall frequency, duration, and maximum intensity of TCSC.Diagnostic analysis further suggests that the reduction in TC occurrence over south China offsets considerably the positive effects of the intensity and the nonlinear term.Further examination of the environmental parameters reveals significant changes in the large-scale steering flow in recent decades, which is characterized by a prominent cyclonic circulation centered over southeast China. The southeasterly flows on the eastern flank of the cyclonic circulation tend to favor subsequent landfall of TCs over east China, resulting in an increase in landfall frequency, which contributes in part to the enhanced PDI of TCs over this region. Meanwhile, the slowing down of the mean translation speed of TCECand the weakening of vertical wind shear coupled with warmer SSTs in the WNP tend to favor the intensification of TCEC, leading to an increase in intensity and hence the PDI of TCs over east China.