bluuebunny/crossref_metadata_2025_split huggingface dataset:
Концепція розвитку цифрової економіки в Євросоюзі та перспективи України
Authors: Apal'kova V. V. 
Published: July 2016

Глобальна інформатизація, прояви якої характерні для останніх десятиліть, стала підґрунтям у формуванні нової моделі економіки – цифрової, яка ввійшла до стратегії розвитку найбільш розвинених країн світу. В Україні поки немає послідовної тактики розбудови національного цифрового економічного бізнес-простору.
Саме тому мета статті полягала у теоретичному обґрунтуванні сутності цифрової економіки та її концептуального відтворення в економічній політиці ЄС, а також аналізі стану та специфічних рис української економічної системи з погляду інтеграції до міжнародного цифрового середовища. Методи дослідження – системний аналіз.
На основі низки джерел виявлено, що концептуальну основу для розвитку цифрової економіки в Європі складають 5 вимірів програми цифрового підприємництва: а) цифрове знання та ринок ІКТ, б) цифрове бізнес-середовище, в) доступ до фінансів для бізнесу, г) цифрові навички трудової сили та електронне лідерство, в) створення підтримуючої підприємницької культури. У ході дослідження визначено осередки росту цифрових технологій та комунікацій в Україні, які можуть стати фундаментом для подальших позитивних перетворень, водночас ідентифіковано і головні перешкоди, а також відсталі галузі, внаслідок діяльності яких світові рейтинги України падають.
Зроблено висновок про необхідність побудови дієвої національної стратегії розвитку цифрової економіки з урахуванням позитивних і негативних аспектів досвіду країн ЄС.
Наукова новизна роботи – виявлення ознак розвитку інформаційно-телекомунікаційних технологій в Україні, які полягають у нерівномірності «інформатизації» залежно від галузей та секторів економіки, відсутності цифрової стратегії держави, непослідовності регуляторної політики та недовірі населення новітнім фінансовим інструментам.
Висновками, зробленими за результатами дослідження, можна застосовувати для диференціації користувачів цифрової інформації та вироблення стратегії їх залучення до певних сегментів.
У подальшому доцільно вивчити європейський досвід з питань включення завдань щодо розвитку цифрової економіки у глобальний план реформування держави.
Рис. 7. Бібл. 13.
Керування концентрацією та консолідацією капіталу в міжнародному інформаційному бізнесі
Authors: Kachan O. I. 
Published: July 2016

Для останнього десятиліття ХХ ст. і початку ХХІ ст. характерна безпрецедентна активізація процесів злиття і поглинання компаній як у розвинених, так і в країнах, що розвиваються. Зазнали змін компанії, які працюють в інформаційному бізнесі. Постає питання доцільності процесів злиття та поглинання, ефективності консолідації і концентрації капіталу в галузі інформаційного бізнесу.
Мета дослідження – розробка методичного підходу й формування на його основі механізму організаційної та економічної концентрації і консолідації керування в інформаційному бізнесі в сучасній глобальній економіці. Основні методи дослідження – діалектичний метод наукового пізнання, загальнонаукові методи аналізу і синтезу, порівняльного аналізу й узагальнення даних.
Проведене дослідження обсягів злиття і поглинання в секторі інформаційних технологій, який безпосередньо впливає на становлення інформаційного бізнесу, дозволило виявити, що створення нових бізнес-моделей за рахунок злиття капіталів спричинило банкрутства. Доведено, що 70% вигідних угод не було реалізовано через недостатньо продуману систему інтеграції компаній. Зроблено висновок, що внаслідок відсутності розробленого дієвого механізму злиття та поглинання капіталу після процесів інтеграції багато компаній в інформаційному бізнесі не мали можливості ефективно функціонувати. Виявлено, що для забезпечення керування концентрацією капіталу необхідно визначити та вивчити споріднені процеси; сформувати набір умов і параметрів, що характеризують кожен процес; призначити менеджера, який керував би й проводив моніторинг лише одного простого процесу.
Наукова новизна одержаних результатів – обґрунтування необхідності застосування організаційно-економічного механізму під час консолідації та концентрації капіталу в інформаційному бізнесі на основі аналізу динаміки злиття і поглинання в секторі інформаційних технологій.
Практичне значення одержаних результатів полягає в можливості застосування організаційно-економічного механізму в ході злиття та поглинання капіталу в інформаційному бізнесі. Застосування цього механізму дозволить удосконалити процес об’єднання та надасть можливість контролювати капітал і здійснювати необхідні зміни на постійній і регулярній основі.
Процеси керування концентрацією та консолідацією капіталу нові для економік світу, тому тенденції їх проходження визначають напрямки подальших досліджень.
Рис. 2. Бібл. 9.
Перспективи розвитку сфери ІТ як провідної інноваційної галузі України
Authors: Meshko N. P. , Kostiuchenko M. K. 
Published: July 2016

Інноваційна діяльність стає невід’ємною частиною сучасного світу, що динамічно розвивається. Кожна лідируюча країна визначила пріоритетні інноваційні сфери діяльності та зосереджує свої зусилля на їх розвитку. В Україні серед інноваційних сфер діяльності найкращу динаміку розвитку демонструє сфера інформаційних технологій. Вона має значний потенціал і тому вивчення перспектив її розвитку актуальне.
Мета дослідження – розробка прогнозу розвитку ІТ ринку України в умовах невизначеності на основі наявних статистичних даних, тенденцій та прогнозів експертів із застосуванням методів прогнозування, таких як лінія тренда та штучні нейронні мережі; виокремлення на основі прогнозу заходів для розвитку сфери ІТ.
Проаналізовано стан ринку ІТ в Україні як однієї з провідних інноваційних галузей країни. У результаті засвідчено наявність значного потенціалу для розвитку цієї інноваційної сфери діяльності в нашій державі. Виявлено, що ринок ІТ має тенденцію до зростання. З’ясовано, що криза 2008–2009 рр. негативно вплинула на даний ринок, але вже у 2010 р. позитивна тенденція відновилася. Із 2000 р. по 2013 р. обсяг ринку ІТ зріс на 505,7 %, що підтверджує перспективність даної сфери.
Доведено, що в сучасних умовах невизначеності дуже ризиковано інвестувати у сферу ІТ, адже вона потребує великих початкових інвестицій. Зроблено висновок, що така ситуація викликала необхідність дослідження впливу політико-економічної ситуації на ринок ІТ в Україні та прогнозування його подальшого розвитку. Із застосуванням кореляційно-регресійного аналізу визначено фактори, що впливають на обсяг ринку ІТ в Україні, та виявлено характер їх впливу. З’ясовано, що найвпливовішими з цих факторів є чотири: обсяг ВВП, середня заробітна плата, прямі іноземні інвестиції та експорт послуг, і виявлено характеру цього впливу. На основі наявних прогнозів динаміки даних факторів за допомогою лінії тренда та штучної нейронної мережі зроблено прогноз позитивної тенденції обсягів ринку ІТ в Україні у 2014–2016 рр.
Наукова новизна роботи полягає: у проведенні прогнозування обсягів ринку ІТ України за допомогою лінії тренду та штучної нейронної мережі; у застосуванні кореляційно-регресійного аналізу для пошуку факторів впливу на ринок ІТ України для побудови штучної нейронної мережі. Результати роботи можна використовувати як основу для розробки стратегій інноваційного розвитку підприємств в умовах невизначеності.
Одержані результати можуть стати основною для подальших досліджень розвитку інноваційної діяльності підприємств України та виявлення можливостей розвитку ІТ сфери нашої країни як найбільш перспективної інноваційної галузі діяльності.
Рис. 1. Табл. 3. Бібл. 11.
Інноваційна модернізація економіки як основа реалізації національних економічних інтересів
Authors: Tsyganov S. A. , Sizonenko V. A. 
Published: July 2016

Необхідність нашого дослідження можна пояснити тим, що вирішення проблем у розвитку системи господарювання, які виникли в кризових умовах перманентної політичної та економічної нестабільності, інституціональної невизначеності, потребує розробки система заходів, спрямованих на задіяння рушійних сил економічної трансформації. Основою для таких суспільних перетворень є впровадження в практику соціально-економічних перетворень ефективних моделей співвідношення економічних інтересів та інноваційної модернізації економіки як основи їх досягнення.
Мета дослідження – виявлення ролі інноваційної модернізації економіки у формуванні та реалізації національних економічних інтересів. Методи наукового дослідження – абстрактно-логічний, статистичний, індукції та дедукції.
На основі оцінки активізації рушійних сил економічної трансформації визначено необхідність упровадження в практику перетворень ефективних моделей формування економічних інтересів. Обґрунтовано необхідність формування і розвитку інноваційної модернізації економіки як основи досягнення рівня конкурентоспроможності національної системи господарювання, адекватного цілям і потребам трансформаційного періоду в умовах посилення глобальної конкуренції. Запропоновано шляхи узгодження економічних інтересів представників бізнес-структур із національними економічними інтересами України.
Розкрито роль держави у формуванні інституційного середовища, визначенні найбільш ефективних економічних форм і методів управління інноваційною модернізацією національної економіки. Запропоновано заходи консолідації зусиль усіх учасників інноваційної модернізації економіки, які передбачають синтез положень неокласичної та неокейнсіанської доктрини з діями держави, адаптованими до сучасних реалій України, механізмами ринкової саморегуляції.
У подальших дослідження запропоновано здійснити розробку інституційного середовища конкуренції економічних інтересів суб’єктів господарювання, умотивування їх до діяльності у сфері новітніх технологій.
Табл. 1. Бібл. 16.
Сравнительная характеристика становления инновационной политики США и Японии
Authors: Klymova T. V. 
Published: July 2016

Інноваційний складник ‑ це основа сучасного розвитку бізнесу, незалежно від того, до якої галузі цей бізнес належить, хто його господар, яка структура його капіталу. Виклики сучасного соціуму змушують активізувати зусилля країн, що розвиваються, у напрямку розвитку інноваційної інфраструктури, яка б дозволила зробити якісний ривок у розвитку промисловості та економіки. Саме ці виклики зумовили актуальність обраного дослідження. Становлення і розвиток інноваційної політики в економіках, що розвиваються, ‑ актуальне завдання останніх досліджень багатьох авторів. Виявлення загальних тенденцій розвитку провідних країн дозволить виробити спільну стратегію для країн, що розвиваються, у подальшому становленні їх інноваційної політики.
Метою написання статті стало проведення аналізу становлення інноваційної політики в провідних країнах світу, таких як США і Японія, для виявлення особливостей цих країн, спільних рис і відмінностей. Під час дослідження застосовано методи порівняння, узагальнення, абстрагування, аналіз, елементи системного аналізу, елементи алгоритмізації та моделювання.
У результаті дослідження було виявлено особливості становлення і розвитку інноваційної політики США і Японії, при цьому одержано такі висновки:
1. Розвиток інноваційної політики держави зростає в тому випадку, коли координацію і ключове фінансування здійснює держава, а також місцеві органи управління.
2. Найбільший ефект у розвитку інноваційної діяльності для країни з перехідною економікою можна спостерігати, в році обирання «селективних» напрямів розвитку.
3. Створення регіональних технопарків відбувається з урахуванням історично сформованих регіональних можливостей і напрямів.
4. Затвердження законодавчої бази в країні, яка повинна всебічно підтримувати (на всіх рівнях) інноваційне підприємництво.
5. Формування системи приватних (венчурних) фондів, регульованих державними програмами за прерогативними напрямами.
На сучасному етапі розвитку світової економіки тільки інноваційна політика зумовлює вектор розвитку держави. Це підтверджує досвід таких провідних держав, як США і Японія. У результаті узагальнення досвіду становлення інноваційної політики цих країн було виявлено основні тенденції розвитку, які можна застосовувати в інших країнах, що розвиваються, із урахуванням їх національних особливостей. Усі виявлені чинники позитивно впливають на збільшення прогресивних показників економіки, добробуту суспільства та активності інтеграції на міжнародному рівні.
Новизна роботи полягає в тому, що вперше було проаналізовано становлення інноваційної політики в США і Японії для виявлення загальних рис і відмінностей у розвитку інноваційної політики, а також зроблено спробу отримання схеми створення базової структури, що дозволяє розробляти і впроваджувати інновації.
Отримані результати можуть бути застосовані для подальшої систематизації інформації щодо розвитку інноваційної політики для формулювання універсальної моделі.
Рис. 1. Табл. 3. Бібл. 11.
Розвиток земельних відносин у системі реформування національної економіки
Authors: Steblianko I. O. 
Published: July 2016

Згідно із Земельним Кодексом України земля – це основне національне багатство, що перебуває під особливою охороною держави. У результаті реалізації в Україні земельних реформ відновлено приватну власність на землю, усунено обмеження на надання земельних ділянок громадянам, проте раціональне високоефективне землекористування та вихід агросфери на траєкторію сталого розвитку не забезпечено. Також слід указати на відсутність комплексного підходу до визначення місця земельної реформи в системі трансформації національної економіки.
Метою статті є обґрунтування принципів проведення земельної реформи та визначення її діалектичного зв’язку із іншими реформами національної економіки. Для досягнення поставленої мети було застосовано системний підхід, загальнонаукові методи аналізу і синтезу. Інформаційною основою дослідження є нормативно-правова база України та звітні дані Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру.
Головний науковий результат статті полягає в обґрунтуванні принципів проведення земельної реформи та визначенні її діалектичного зв’язку із іншими реформами національної економіки, а саме: децентралізація керування національним господарством; екологічна реформа, реформа сільського і лісового господарства.
В основі земельної реформи відповідно до системного підходу повинні бути такі засади і принципи: інвентаризація та розмежування земель сільськогосподарського призначення, проведення їх грошової оцінки і регулярної переоцінки, формування цивілізованого ринку земель і права оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення на конкурентних засадах, стимулювання середньострокових і довгострокових орендних відносин, децентралізація і екологізація земельних відносин тощо.
Наукова новизна роботи ‑ визначення принципів земельної реформи в Україні, що передбачає ідентифікацію її діалектичної єдності з іншими реформами в національній економіці.
Практичне значення результатів роботи полягає у визначенні конкретних заходів реформування земельних відносин з урахування причинно-наслідкових зв’язків економічних реформ в Україні.
Перспектива подальших досліджень за темою роботи – розробка пропозицій щодо вдосконалення оподаткування земельних відносин.
Оцінка впливу інновацій на збереження ресурсів підприємства
Authors: Yudina E. I. 
Published: July 2016

Статтю присвячено актуальній проблемі оцінки впливу інновацій на процес ресурсозбереження та підвищення ефективності функціонування підприємств.
Ресурсозбереження – необхідна умова ефективного функціонування підприємства, яке сприяє вирішенню проблеми зростання потреб виробництва у ресурсах в основному за рахунок економії та забезпечує зниження ресурсомісткості продукції, і, як результат, зростання ефективності виробництва, за рахунок найбільш раціонального їх використання. Стійке зростання виробництва в довгостроковому періоді залежить не стільки від ресурсних можливостей, скільки від інноваційної активності підприємств.
Метою написання статті є оцінка впливу інноваційної діяльності промислових підприємств на процес ресурсозбереження, визначення закономірностей та якісних параметрів їх взаємозв’язку за допомогою методів кореляційно-регресійного аналізу.
Для дослідження та оцінки впливу інновацій на витрати ресурсів у процесі виробництва запропоновано науково-методичний підхід, заснований на економіко-математичному моделюванні взаємодії інноваційного і виробничого процесів та визначенні результатів цього зв’язку в напрямку ресурсозбереження.
Застосування цього підходу до аналізу й оцінки інноваційної діяльності дозволило доповнити класифікацію факторів ресурсозбереження, яка, на відміну від існуючих, включає такі класифікаційні ознаки, як витрати за напрямами інноваційної діяльності, а саме: рівень загальних витрат на інноваційну діяльність; рівень інноваційних витрат на впровадження нових машин, обладнання, установок, інших видів основних виробничих фондів; рівень інноваційних витрат на впровадження нових технологій; рівень витрат на проведення досліджень і розробок. На їх основі розроблено систему показників, що складається з показників ресурсомісткості й ефективності виробництва, а також рівня витрат на інновації для виявлення та пояснення закономірностей взаємодії цільових економічних показників і досліджуваних факторів шляхом економіко-математичного моделювання і створення інструменту керування інноваційною діяльністю з ресурсозбереження на машинобудівному підприємстві.
Запропонований алгоритм дій забезпечує найбільш раціональне й економне використання ресурсів і включає моделювання взаємодії інноваційної і виробничої діяльності, оцінку впливу впроваджуваних нововведень на виробництво продукції, прогнозування показників цих процесів. Його застосування дозволяє планувати величину інвестицій за конкретними напрямами інноваційної діяльності та відповідний рівень зниження витрат ресурсів.
Установлено основні фактори інноваційної діяльності, що впливають на підвищення ефективності використання ресурсів, визначено закономірність їх впливу на процес виробництва, проведено оцінку і прогнозування економічних показників функціонування підприємства, за допомогою яких можна планувати їх величину, а отже, результати роботи суб’єкта господарювання. Крім того, набули подальшого розвитку категоріальний апарат теорії керування інноваціями щодо визначення сутності таких понять, як «інноваційний розвиток» та «ресурсозбереження».
Удосконалення керування інноваційним потенціалом у сфері житлово-комунального господарства в умовах децентралізації регіонів
Authors: Goley Y. M. 
Published: July 2016

Мета дослідження полягає в удосконаленні керування інноваційним потенціалом у сфері житлово-комунального господарства (ЖКГ) в умовах становлення децентралізації регіонів і формування заходів забезпечення проведення реформ в цій галузі. Теоретична та методологічна основа дослідження – наукові праці й розробки вітчизняних і зарубіжних авторів; Загальнодержавна програма реформування ЖКГ. Для досягнення визначеної мети застосовано загальнонаукові та порівняльно-аналітичні методи.
Досліджено необхідність керування інноваційним потенціалом в умовах зростання конкуренції серед вітчизняних виробників у їх прагненні до інтеграції у світовий економічний простір. Проаналізовано та виявлено незадовільний техніко-технологічний і фінансовий стан ЖКГ у регіонах. Обґрунтовано формування заходів виконання Загальнодержавної програми реформування і розвитку ЖКГ.
Продемонстровано, що на шляху активізації залучення іноземних інвестицій виникали певні перешкоди, пов’язані з надмірною централізацією фінансових ресурсів і їх недостатністю для економічної свободи регіонів.
Акцентовано увагу на тому, що інноваційна діяльність в Україні має низький рівень розвитку, що можна пояснити недостатністю фінансування наукової діяльності (прикладних досліджень, розробок), а також недостатністю стимулів для її провадження. Несприятлива макроекономічна ситуація та заходи урядовців із вилучення обігових коштів, збільшення податкового навантаження призводять до зниження інноваційної активності підприємств.
Продемонстровано, що до пріоритетних галузей економіки держави, які потребують стимулювання інвестиційно-інноваційної діяльності, належить також ЖКГ, що залишається однією з найбільш технічно відсталою галуззю національної економіки. Доведено, що сучасний стан технологічної інфраструктури не відповідає вимогам ринкової економіки.
Указано на якісний аналіз технологічної відсталості ЖКГ в Україні провідними зарубіжними фахівцями, зокрема з фонду ім. Фрідріха Еберта.
Наукова новизна дослідження полягає в необхідності удосконалення керування інноваційним потенціалом і в розробці пропозицій послідовного реформування у сфері ЖКГ.
Практичне значення роботи – надання рекомендацій мешканцям житлового фонду стосовно використання переваг створення ОСББ.
Перспектива подальших досліджень – аналіз діяльності діючих ОСББ у регіонах і розробка пропозицій щодо усунення недоліків їх діяльності.
Алгоритм формування портфеля інноваційних проектів підприємства
Authors: Klymova T. V. 
Published: July 2016

Взаємозв’язок стратегії підприємства і факторів успішного впровадження проектів на підприємстві та в першу чергу сумісності параметрів проектів із внутрішнім середовищем підприємства апріорі необхідні. Процес формування портфеля проектів досить складний, тому доцільно розглянути загальну математичну постановку задачі формування портфеля проектів і визначити основні концепції, у межах яких слід виконувати основне завдання даного дослідження.
Метою дослідження є отримання загальнодоступного алгоритму оптимального відбору проектів у портфель підприємства, які будуть задовольняти його загальну стратегію розвитку і не конфліктувати з тим набором ресурсів, який уже існує. У ході виконання поставлених завдань застосовано наукові методи: порівняння, узагальнення, математичного та системного аналізу, математичної подібності й моделювання. Інформаційною основою дослідження стали авторські доробки, що стосуються портфельного аналізу.
Проаналізовано стан інструментів і механізмів стратегічного управління на виробництві в умовах конкурентної боротьби і розвитку підприємства. Виявлено, що на сьогоднішній день існує безліч методів відбору проектів, але, з одного боку, всі вони неповні, з іншого – мають досить складний математичний апарат, що робить його не доступним для широкого застосування, тому отримання простого підходу вкрай необхідне.
Запропоновано алгоритм аналізу потенційних проектів з метою їх відбору у портфель підприємства і подальшої реалізації. Запропоновано враховувати існуючі ресурси підприємства і його поточні стратегії.
Застосування даного алгоритму дозволяє послідовно аналізувати проекти із метою виявити можливості їх реалізації на конкретному підприємстві з урахуванням стану ресурсів підприємства, погоджувати план реалізації портфеля проектів із планами підприємства на різних рівнях планування, відбирати найперспективніші проекти для реалізації відповідно до певної стратегії розвитку.
Новизна досліджень полягає в спробі розширити коло параметрів підприємства, які повинні бути включені у вимоги щодо відбору проектів і дозволять максимально точно відобразити початковий стан підприємства. На основі запропонованого алгоритму в подальшому заплановано розробити математичну модель формування портфеля, у якій будуть виділені основні параметри, необхідні для проведення комплексного аналізу та оцінки портфеля підприємства. Запропоновано параметри стратегії підприємства, які дозволяють системно оцінити можливість реалізації його портфеля. Із застосуванням даних показників оцінено реалізацію портфеля проектів на рівні планування діяльності функціональних підрозділів.